2001D0076 — SV — 01.05.2004 — 002.001

Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet

Ändrad genom:

Officiella tidningen No page date ►M1 Rådets beslut av den 22 juli 2002 L 206 16 3.8.2002

Ändrad genom:

▼B

RÅDETS BESLUT

av den 22 december 2000

om att ersätta beslutet av den 4 april 1978 om tillämpningen av vissa riktlinjer för statsstödda exportkrediter

(2001/76/EG)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 133 i detta, med beaktande av kommissionens förslag, och med beaktande av följande: 1. Gemenskapen är part i Överenskommelsen om riktlinjer för statsstödda exportkrediter, som ingicks inom ramen för OECD (i det följande kallad ”consensusöverenskommelsen”). 2. Consensusöverenskommelsen omfattas av ett rådsbeslut av den 4 april 1978, som har ändrats genom beslut 93/112/EEG ( 1 ) och, senast, genom beslut 97/530/EG ( 2 ). 3. Parterna i consensusöverenskommelsen har utarbetat en ny konsoliderad text som omfattar alla de ändringar som de har godkänt efter den revidering som blev gällande genom beslut 93/112/EEG. 4. Inom ramen för de ändringar och kompletteringar av consensusöverenskommelsen som omfattas av beslut 97/530/EG godkände gemenskapen bland annat en principförklaring av parterna i consensusöverenskommelsen, enligt vilken de samtyckte till att undersöka vägledande principer för att åstadkomma att premienivåerna för exportkrediter närmar sig varandra. 5. Parterna i consensusöverenskommelsen har utarbetat kompletterande riktlinjer för att fastställa minimipremienivåer för kreditrisk på stat och landkreditrisk i fråga om statsstödda exportkrediter. Dessa riktlinjer har införlivats med den nya konsoliderade texten till consensusöverenskommelsen med en lydelse och i en form som är förenlig med denna. 6. Texten i bilagan till beslutet av den 4 april 1978 bör följaktligen ersättas med den nya konsoliderade texten till consensusöverenskommelsen. Beslut 93/112/EEG och beslut 97/530/EG bör därför upphävas. med beaktande av följande: HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Riktlinjerna i den överenskommelse som biläggs detta beslut skall tillämpas i gemenskapen.

Artikel 2

Beslutet av den 4 april 1978 samt bilagan till det ersätts med det här beslutet och bilagan till det.

Beslutet av den 4 april 1978, beslut 93/112/EEG och beslut 97/530/EG upphävs följaktligen.

Artikel 3

Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.

BILAGA

(ÖVERSÄTTNING)

”CONSENSUSÖVERENSKOMMELSE OM RIKTLINJER FÖR STATSSTÖDDA EXPORTKREDITER”



INNEHÅLL INLEDNING KAPITEL I: CONSENSUSÖVERENSKOMMELSENS OMFATTNING 1. Deltagande 2. Tillämpningsområde 3. Särskild tillämpning och undantag för vissa sektorer 4. Översyn 5. Utträde 6. Övervakning KAPITEL II: BESTÄMMELSER AVSEENDE EXPORTKREDITER 7. Kontantbetalning 8. Återbetalningstid 9. Kredittidens början 10. Längsta återbetalningstid 11. Särskilda villkor för andra kraftverk än kärnkraftverk 12. Klassificering av länder för fastställande av maximivillkor för återbetalning 13. Återbetalning av kapital 14. Betalning av ränta 15. Minimiräntesatser 16. Konstruktion av CIRR 17. Tillämpning av CIRR 18. Kosmetiska räntesatser 19. Statsstöd för kosmetiska räntesatser 20. Minimipremie 21. Metod för klassificering av länder i riskkategorier 22. Minimpremienivåer 23. Relaterade villkor 24. Instrument för uppföljning av premier (PFT) 25. Lokala kostnader 26. Exportkrediters giltighetstid 27. Förpliktelse att inte göra avsteg i samband med exportkrediter 28. Åtgärder för att undvika eller minimera förluster 29. Matchning KAPITEL III: BESTÄMMELSER OM HANDELSRELATERAT BISTÅND 30. Allmänna principer för bundet bistånd 31. Definition av bundet bistånd 32. Former för bundet bistånd 33. Kombinerad finansiering 34. Länders berättigande till bundet bistånd 35. Projekts berättigande till bundet bistånd 36. Undantag från bestämmelserna avseende stödberättigande 37. Definition av förmånlighetsgraden för bundet bistånd 38. Beräkning av förmånlighetsgraden för bundet bistånd 39. Giltighetsperiod för bundet bistånd 40. Förpliktelse att inte göra avsteg i fråga om bundet bistånd 41. Matchning KAPITEL IV: FÖRFARANDEN Avsnitt 1: Gemensamma bestämmelser för exportkrediter och handelsrelaterat bistånd 42. Åtagande 43. Fast åtagande 44. Tidsfrist för svar 45. Standardformulär för alla anmälningar 46. Information om statsstöd Avsnitt 2: Anmälningsförfaranden för exportkrediter 47. Avsteg: förhandsanmälan med överläggningar 48. Tillåtna undantag: förhandsanmälan med överläggningar 49. Tillåtna undantag: förhandsanmälan utan överläggningar 50. Matchning av avsteg 51. Matchning av tillåtna undantag 52. Matchning av villkor som inte överensstämmer med consensusöverenskommelsen och som inte anmälts 53. Matchning av villkor som erbjuds av en icke-part Avsnitt 3: Anmälningsförfaranden för handelsrelaterat bistånd 54. Avsteg: förhandsanmälan med överläggningar 55. Förhandsanmälan 56. Omedelbar anmälan 57. Undantag för obundet bistånd 58. Undantag för tekniskt bistånd och små projekt 59. Biståndets bindningsgrad 60. Matchning av en förhandsanmälan 61. Matchning av en omedelbar anmälan Avsnitt 4: Samrådsförfaranden avseende handelsrelaterat bistånd 62. Samrådets syfte 63. Samrådets omfattning och tidpunkt 64. Samrådsförfaranden för stora projekt 65. Samrådens resultat Avsnitt 5: Förfaranden för informationsutbyte avseende exportkrediter och handelsrelaterat bistånd 66. Kontaktpunkter 67. Förfrågningars omfattning 68. Svarens omfattning 69. Muntligt samråd 70. Gemensamma hållningar (common lines) 71. Förfaranden för gemensamma hållningar samt dessas innehåll 72. Reaktioner på förslag till gemensamma hållningar 73. Godkännande av gemensamma hållningar 74. Oenighet om gemensamma hållningar 75. Tidpunkt för gemensamma hållningars ikraftträdande 76. Gemensamma hållningars giltighet 77. Avvikelser från en gemensam hållning Avsnitt 6: Bestämmelser för meddelande om minimiräntesatser (CIRR) 78. Meddelande om minimiräntesatser 79. Tidpunkt för ikraftträdande av tillämpliga räntesatser 80. Omedelbara förändringar av räntesatser Avsnitt 7: Bestämmelser om genomförandet av informationsutbytet avseende premier 81. Elektroniskt informationsutbyte avseende premier (EEI) Avsnitt 8: Översyn 82. Årlig översyn 83. Översyn av minimiräntesatser 84. Översyn av minimipremienivåer och därmed sammanhängande frågor KAPITEL V: FRAMTIDA ARBETE 85. Global avbindning av bistånd 86. Marknadsfönster 87. Sektorer 88. Tolkningsskillnader BILAGA I: SEKTORSÖVERENSKOMMELSE OM EXPORTKREDITER FÖR FARTYG BILAGA II: SEKTORSÖVERENSKOMMELSE OM EXPORTKREDITER TILL KÄRNKRAFTVERK BILAGA III: SEKTORSÖVERENSKOMMELSE OM EXPORTKREDITER FÖR CIVILA LUFTFARTYG TILLÄGG: EXEMPEL PÅ FLYGPLANSTYPER BILAGA IV: STANDARDFORMULÄR FÖR ANMÄLNINGAR BILAGA V: STANDARDFORMULÄR FÖR ANMÄLAN AV TILLÅTNA UNDANTAG FRÅN MINIMIPREMIENIVÅER BILAGA VI: KRITERIER FÖR BEDÖMNING AV DEN UTVECKLINGSPOLITISKA BETYDELSEN AV BISTÅNDSFINANSIERADE PROJEKT BILAGA VII: ELEKTRONISKT INFORMATIONSUTBYTE (EEI)

INLEDNING

Syfte och tillämpning

Det huvudsakliga syftet med Överenskommelsen om riktlinjer för statsstödda exportkrediter, i detta dokument kallad ”consensusöverenskommelsen”, är att tillhandahålla en ram för en riktig användning av statsstödda exportkrediter.

Consensusöverenskommelsen syftar till att åstadkomma konkurrens mellan exportörer i OECD-länder på grundval av de exporterade varornas och tjänsternas kvalitet och pris och inte på grundval av de mest gynnsamma villkoren för statsstöd.

Consensusöverenskommelsen skall tillämpas på statsstödda exportkrediter med en återbetalningstid på minst två år avseende export av varor eller tjänster eller avseende finansiell leasing, dvs. leasing som får samma verkan som ett försäljningskontrakt. I consensusöverenskommelsen behandlas också de omständigheter under vilka statsstöd i form av handelsrelaterat bundet och delvis obundet bistånd - nedan kallat bundet bistånd - kan beviljas eller kombineras med statsstödda exportkrediter.

”Statsstöd” ( 3 ) kan ges i form av direkt kredit/finansiering, refinansiering, räntestöd, biståndsfinansiering (krediter och gåvobistånd), exportkreditförsäkring och garantier. Med ”statligt finansieringsstöd” avses direkt kredit/finansiering, refinansiering och räntestöd.

I consensusöverenskommelsen fastställs begränsningar i fråga om villkoren för exportkrediter som åtnjuter statsstöd. Dessa begränsningar gäller t.ex. minimipremienivåer, den minsta tillåtna kontantdel som skall betalas vid eller före kredittidens början, längsta återbetalningstider och de minimiräntesatser till vilka statligt finansieringsstöd kan beviljas. Det finns även restriktioner beträffande tillhandahållande av bundet bistånd. Slutligen innehåller consensusöverenskommelsen förfaranden för avsteg och eventuella undantag från dessa restriktioner, liksom förfaranden för omedelbar anmälan och förhandsanmälan, samråd, informationsutbyte och översyn.

Consensusöverenskommelsen skall inte tillämpas på militär utrustning och jordbruksprodukter. Särskilda riktlinjer gäller för fartyg, kärnkraftverk och luftfartyg.

Efter bästa förmåga

I consensusöverenskommelsen fastställs de mest generösa återbetalningsvillkor på vilka stöd kan beviljas. Alla parter erkänner risken för att dessa maximivillkor för återbetalning med tiden kan komma att betraktas som normal praxis. De åtar sig därför att vidta de åtgärder som är nödvändiga för att förhindra detta.

Vissa sektorer inom handel och industri har traditionellt sett åtnjutit mindre generösa återbetalningsvillkor än de maximalt tillåtna enligt consensusöverenskommelsen. Parterna skall fortsätta att respektera sådana sedvanliga villkor och skall göra allt de kan för att vidmakthålla de sedvanliga kreditvillkoren.

Status

Consensusöverenskommelsen, som utarbetats inom ramen för OECD, kom till i april 1978 till följd av en överenskommelse mellan parterna. Consensusöverenskommelsen är ett ”gentlemen's agreement” mellan parterna. Consensusöverenskommelsen är inte en OECD-akt, även om den får administrativt stöd av OECD:s sekretariat (”sekretariatet”).

KAPITEL I

CONSENSUSÖVERENSKOMMELSENS OMFATTNING

1. DELTAGANDE

▼A1

a) Parter i consensusöverenskommelsen är: Australien, Europeiska gemenskapen (omfattande Belgien, Cypern, Danmark, Estland, Finland, Frankrike, Förenade kungariket, Grekland, Irland, Italien, Lettland, Litauen, Luxemburg, Malta, Nederländerna, Polen, Portugal, Slovakien, Slovenien, Spanien, Sverige, Tjeckien, Tyskland, Ungern och Österrike), Japan, Kanada, Korea, Norge, Nya Zeeland, Schweiz och USA.

▼B

b) Parterna är eniga om att respektera och tillämpa consensusöverenskommelsens bestämmelser. Andra länder som önskar tillämpa dessa riktlinjer får ansluta sig till consensusöverenskommelsen efter inbjudan av de nuvarande parterna.

2. TILLÄMPNINGSOMRÅDE

Consensusöverenskommelsen skall tillämpas på allt statsstöd för export av varor eller tjänster, och på finansiell leasing, med en återbetalningstid (enligt definitionen i artikel 8) på minst två år. Detta gäller oavsett om statsstödet för exportkrediter ges i form av direkt kredit/finansiering, refinansiering, räntestöd, garanti eller försäkring. Consensusöverenskommelsen skall också tillämpas på statsstöd i form av bundet bistånd.

3. SÄRSKILD TILLÄMPNING OCH UNDANTAG FÖR VISSA SEKTORER

I fråga om följande sektorer skall parterna tillämpa särskilda riktlinjer:

▼M1

a) Fartyg

Consensusöverenskommelsen skall tillämpas på fartyg som inte omfattas av sektorsöverenskommelsen om exportkrediter för fartyg, vilken har antagits av alla parter i consensusöverenskommelsen såsom en bilaga till consensusöverenskommelsen (bilaga I). Vad gäller parterna i sektorsöverenskommelsen, skall consensusöverenskommelsen tillämpas på de fartyg som omfattas av sektorsöverenskommelsen, utom om en motsvarande bestämmelse finns i sektorsöverenskommelsen som kompletterar consensusöverenskommelsen, i vilket fall sektorsöverenskommelsen skall gälla.

▼B

b) Kärnkraftverk

Consensusöverenskommelsen skall tillämpas, men om en motsvarande bestämmelse finns i Sektorsöverenskommelsen om exportkrediter för kärnkraftverk (bilaga II), som kompletterar consensusöverenskommelsen, skall sektorsöverenskommelsen tillämpas. Consensusöverenskommelsen skall tillämpas på statsstöd för avveckling, dvs. stängning eller nedmontering, av kärnkraftverk.

c) Luftfartyg

Consensusöverenskommelsen skall tillämpas, men om en motsvarande bestämmelse finns i Sektorsöverenskommelsen om exportkrediter för civila luftfartyg (bilaga III), som kompletterar consensusöverenskommelsen, skall sektorsöverenskommelsen tillämpas.

d) Undantag

Consensusöverenskommelsen skall inte tillämpas på statsstöd avseende export av

— militär utrustning,

— jordbruksprodukter.

4. ÖVERSYN

Parterna skall minst en gång om året göra en översyn av hur consensusöverenskommelsen fungerar. Consensusöverenskommelsens bestämmelser kan i enlighet med artikel 82-84 ändras till följd av översynen.

5. UTTRÄDE

Consensusöverenskommelsen har obegränsad varaktighet, men en part kan utträda genom att skriftligen anmäla detta till övriga parter med hjälp av omedelbar textkommunikation, t.ex. OECD:s informationssystem on-line (OLIS), telex eller telefax. Utträdet träder i kraft 60 kalenderdagar efter det att parterna mottagit anmälan.

6. ÖVERVAKNING

Sekretariatet skall övervaka genomförandet av consensusöverenskommelsen.

KAPITEL II

BESTÄMMELSER AVSEENDE EXPORTKREDITER

7. KONTANTBETALNING

a) Parterna skall kräva att köpare av varor och tjänster som beviljas statsstöd gör kontantbetalningar motsvarande minst 15 % av exportkontraktvärdet vid eller före kredittidens början såsom denna definieras i artikel 9.

b) Med exportkontraktvärdet avses det sammanlagda belopp som av köparen eller för dennes räkning skall betalas för exporterade varor eller tjänster, exklusive lokala kostnader enligt artikel 25 och även ränta. Vid leasing skall den andel av leasingavgiften som motsvarar räntan undantas.

c) Statsstöd för sådana kontantbetalningar får endast ges i form av försäkring och garantier (dvs. ren risktäckning) mot ordinära förkreditrisker.

d) För bedömning av kontantbetalningar kan exportkontraktvärdet sänkas i motsvarande grad om transaktionen innehåller varor och tjänster från tredje land för vilka inget statsstöd ges.

e) Innehållna garantibelopp som betalas efter kredittidens början skall inte anses vara kontantbetalningar i detta sammanhang.

8. ÅTERBETALNINGSTID

Med återbetalningstid avses den period som inleds vid kredittidens början, såsom denna definieras i artikel 9, och som upphör på den i kontraktet angivna dagen för slutbetalning.

9. KREDITTIDENS BÖRJAN

Consensusöverenskommelsens definition av kredittidens början bygger på Bernunionens definition av detta begrepp.

a) Vid kontrakt för försäljning av kapitalvaror bestående av enskilda enheter som kan användas var för sig (t.ex. lokomotiv) skall kredittidens början vara den genomsnittliga eller den faktiska tidpunkt då köparen fysiskt tar varorna i besittning i sitt eget land.

b) Vid kontrakt för försäljning av kapitalvaror till kompletta anläggningar eller fabriker då leverantören inte ansvarar för idriftsättning skall kredittidens början vara den tidpunkt då köparen fysiskt tar hela den kontraktsenliga utrustningen i besittning (med undantag för reservdelar).

c) Vid entreprenadkontrakt då entreprenören inte ansvarar för idriftsättning skall kredittidens början vara den tidpunkt då byggnationen är avslutad.

d) Vid kontrakt då leverantören eller entreprenören kontraktsenligt ansvarar för idriftsättning av anläggningen skall kredittidens början vara den tidpunkt då montage eller byggande har avslutats och preliminära prov för att säkerställa att anläggningen är klar att tas i bruk har utförts. Detta gäller oavsett om anläggningen i enlighet med kontraktet övergår till köparen vid denna tidpunkt och oavsett om leverantören eller entreprenören har fortsatta åtaganden (t.ex. i form av en garanti för effektiv drift eller utbildning av lokal personal).

e) Vid fallen b-d ovan, och om kontraktet innebär separat utförande av enskilda delar i ett projekt, skall kredittidens början vara starttiden för varje enskild del eller den genomsnittliga tidpunkten för dessa starttider eller, om leverantören har ett kontrakt som inte omfattar hela projektet men en väsentlig del av det, starttiden för projektet som helhet.

10. LÄNGSTA ÅTERBETALNINGSTID

Den längsta återbetalningstiden varierar beroende på köparlandets klassificering enligt kriterierna i artikel 12.

a) För länder i kategori I skall den längsta återbetalningstiden vara fem år, med möjlighet att godkänna åtta och ett halvt år när förfarandena för förhandsanmälan enligt artikel 49 följs.

b) För länder i kategori II skall den längsta återbetalningstiden vara tio år.

c) Statsstöd får inte beviljas om det klart kan bevisas att kontraktet har upprättats med en köpare i ett land som inte utgör varornas slutliga destination, enbart i syfte att erhålla mer gynnsamma återbetalningsvillkor.

d) I fråga om kontrakt som avser mer än ett köparland bör parterna i enlighet med förfarandena i artikel 71-77 försöka nå en gemensam hållning beträffande lämpliga villkor.

11. SÄRSKILDA VILLKOR FÖR ANDRA KRAFTVERK ÄN KÄRNKRAFTVERK

a) För andra kraftverk än kärnkraftverk skall den längsta återbetalningstiden vara tolv år. Om en part avser att bevilja stöd med längre återbetalningstid än fem år i fråga om länder i kategori I eller tio år i fråga om länder i kategori II, skall denna part lämna en förhandsanmälan i enlighet med förfarandet i artikel 49.

b) Med andra kraftverk än kärnkraftverk avses kompletta kraftanläggningar som inte drivs med kärnkraft, eller delar därav; de omfattar alla beståndsdelar, utrustning, material och tjänster (inbegripet personalutbildning) som direkt krävs för byggande och idriftsättning av en sådan anläggning som inte drivs med kärnkraft. Häri ingår inte sådana poster som köparen i allmänhet ansvarar för, t.ex. kostnader i samband med markanläggning, vägar, arbetarbostäder, kraftledningar, transformatorstation och vattenförsörjning samt omkostnader i köparens land i samband med förfaranden för officiellt godkännande (t.ex. godkännande av byggplats, byggnadslov, tillstånd för laddning av bränsle).

12. KLASSIFICERING AV LÄNDER FÖR FASTSTÄLLANDE AV MAXIMIVILLKOR FÖR ÅTERBETALNING

a) Länder i kategori I är länder som är upptagna på Världsbankens graderingslista ( 4 ). Alla övriga länder tillhör kategori II. Världsbankens graderingsnivå räknas om årligen. Ett land byter kategori först efter att ha tillhört samma kategori enligt Världsbankens lista två år i följd.

b) Klassificeringen av länder skall göras med hjälp av följande kriterier och förfaranden: 1. Klassificeringen inom ramen för consensusöverenskommelsen skall bestämmas av BNP per capita enligt de beräkningar som görs av Världsbanken vid dess klassificering av låntagarländer. 2. Om Världsbanken inte har tillräcklig information för att offentliggöra uppgifter om BNP per capita skall Världsbanken ombedjas att göra en uppskattning av huruvida landet i fråga har en BNP per capita som ligger över eller under det gällande tröskelvärdet. Landet skall klassificeras i enlighet med denna uppskattning, om inte parterna beslutar något annat. 3. Om ett land i enlighet med artikel 12 a omklassificeras skall den nya klassificeringen träda i kraft två veckor efter det att sekretariatet har underrättat samtliga parter om de slutsatser som dragits med utgångspunkt i Världsbankens uppgifter. 4. Om Världsbanken ändrar siffror skall inom ramen för denna consensusöverenskommelse ingen hänsyn tas till dessa ändringar. Ett lands klassificering kan emellertid ändras genom en gemensam hållning, och parterna skall i positiv anda överväga en ändring till följd av fel eller brister i siffrorna som konstateras under det kalenderår då sekretariatet lämnade siffrorna.

13. ÅTERBETALNING AV KAPITAL

a) Återbetalning av en exportkredits kapitalbelopp skall normalt ske i lika stora, regelbundna amorteringar med högst sex månaders intervall och med början senast sex månader efter kredittidens början.

b) I fråga om leasing får detta återbetalningsmönster tillämpas antingen på enbart kapitalbeloppet eller på kapitalbeloppet och räntan i kombination.

c) Om en part inte avser att följa detta förfarande skall förhandsanmälan lämnas i enlighet med artikel 49.

14. BETALNING AV RÄNTA

a) Räntan skall normalt inte kapitaliseras under återbetalningstiden utan betalas med högst sex månaders intervall med början senast sex månader efter kredittidens början.

b) Om en part inte avser att följa detta förfarande skall förhandsanmälan lämnas i enlighet med artikel 49.

c) Med ränta avses inte följande: — Premiebetalningar och andra avgifter för försäkring av eller garanti för leverantörskrediter eller finansiella krediter. Om statsstöd ges i form av direkt kredit/finansiering eller refinansiering kan premien antingen läggas till räntans nominella värde eller utgöras av en separat avgift; bägge komponenterna skall specificeras separat för parterna. — Andra betalningar i form av bankavgifter eller provisioner i samband med exportkrediten, utom årsvisa eller halvårsvisa bankavgifter som betalas under hela återbetalningstiden. — Innehållen skatt enligt importlandets bestämmelser.

15. MINIMIRÄNTESATSER

Parter som lämnar statligt finansieringsstöd i form av direkt kredit/finansiering, refinansiering eller räntestöd skall tillämpa minimiräntesatser; gällande marknadsreferensräntor (CIRR) skall tillämpas. CIRR är räntesatser som fastställs enligt följande principer:

— CIRR bör vara representativa för kommersiella utlåningsräntor till slutkund på den berörda valutans hemmamarknad.

— CIRR bör nära motsvara räntesatsen för första klassens inhemska låntagare.

— CIRR bör i tillämpliga fall baseras på upplåningskostnaden för finansiering till fast ränta under en period på minst fem år.

— CIRR bör inte leda till en snedvridning av de inhemska konkurrensvillkoren.

— CIRR bör nära motsvara räntesatsen för första klassens utländska låntagare.

16. KONSTRUKTION AV CIRR

a) Mot bakgrund av principerna i artikel 15 skall CIRR fastställas till parternas respektive basräntesatser plus en fast marginal på 100 baspunkter, om inte parterna har enats om något annat.

b) Varje part skall för sin nationella valuta inledningsvis välja ett av följande två basräntesystem: — Avkastningen på treåriga statsobligationer för krediter med en återbetalningstid på högst fem år, avkastningen på femåriga statsobligationer för krediter med en återbetalningstid på mer än fem men högst åtta och ett halvt år, och avkastningen på sjuåriga statsobligationer för krediter med en återbetalningstid på mer än åtta och ett halvt år, eller — avkastningen på femåriga statsobligationer för samtliga löptider. Parterna skall enas om eventuella undantag från basräntesystemet.

c) Undantagen från basräntesystemet utgörs av CIRR för yen, som fastställs till långfristig ”prime rate” (LTPR) minus 20 baspunkter för alla löptider, och CIRR för euro, som fastställs till avkastningen på andrahandsmarknaden för medelfristiga euro-obligationer på fondbörsen i Luxemburg plus 50 baspunkter.

d) Övriga parter skall använda detta system om de erbjuder finansiering i den valutan.

e) En part får med sex månaders varsel och efter samråd med övriga parter byta basräntesystem.

f) En part som önskar ge statsstöd i en valuta som används i ett land som inte är part kan lägga fram ett förslag till konstruktion av CIRR i den valutan med hjälp av de förfaranden för en gemensam hållning som anges i artikel 70-77.

17. TILLÄMPNING AV CIRR

a) Den ränta som skall tillämpas på en transaktion skall fastställas för en period på högst 120 dagar. Om villkoren för det statliga finansieringsstödet fastställs före kontraktsdagen skall marknadsreferensräntan (CIRR) höjas med 20 baspunkter.

b) När statligt finansieringsstöd ges till rörlig ränta skall det under hela kredittiden vara förbjudet för banker och andra finanseringsinstitut att erbjuda ett val mellan den lägsta av CIRR (vid tidpunkten för det ursprungliga kontraktet) och den kortfristiga marknadsräntan.

18. KOSMETISKA RÄNTESATSER

Med kosmetiska räntesatser avses räntesatser under gällande CIRR för vilka statsstöd beviljats och för vilka en kompensationsåtgärd kan ha vidtagits, t.ex. en motsvarande höjning av kontraktsvärdet eller någon annan anpassning av kontraktet.

19. STATSSTÖD FÖR KOSMETISKA RÄNTESATSER

a) Statligt finansieringsstöd i form av direkt finansiering får inte ges till räntesatser under gällande CIRR.

b) Statsstöd får ges i form av — annat statligt finansieringsstöd än sådant som anges ovan, under förutsättning att stödet inte ges till kosmetiska räntesatser, eller — statsstöd i form av försäkring och garantier, dvs. ren risktäckning.

c) Om en annan part ställer en fråga om en transaktion skall den part som avser att stödja transaktionen efter bästa förmåga klargöra de finansiella villkoren och mekanismerna, även kompensationsåtgärden.

d) En part som förfogar över uppgifter som tyder på att villkor som inte överensstämmer med consensusöverenskommelsen kan ha erbjudits av en annan part skall göra rimliga ansträngningar för att fastställa huruvida transaktionen åtnjuter statligt finansieringsstöd, och huruvida villkoren för detta stöd överensstämmer med bestämmelserna i artikel 15 i consensusöverenskommelsen. Denna part skall anses ha gjort detta om han via omedelbar textkommunikation har underrättat den part som han antar har erbjudit sådana icke-överensstämmande villkor om sin avsikt att matcha dem. Om inte den part som påstås ha erbjudit icke-överensstämmande villkor inom tre arbetsdagar förklarar att transaktionen inte åtnjuter statligt finansieringsstöd eller att villkoren för det statliga finansieringsstödet överensstämmer med bestämmelserna i artikel 15 i consensusöverenskommelsen, har den matchande parten rätt att matcha dessa villkor i enlighet med förfarandet i artikel 50.

20. MINIMIPREMIE

a) Parter som lämnar statsstöd i form av direkt kredit/finansiering, refinansiering, exportkreditförsäkring och garantier skall ta ut premier som inte ligger under minimipremienivåerna för kreditrisken på stat och landkreditrisken, oavsett om köparen/låntagaren är en privat eller offentlig enhet.

b) Med kreditrisk på stat avses statens, dvs. finansministeriets eller centralbankens, kreditvärdighet.

c) Med landkreditrisk avses en bedömning av huruvida ett land kommer att kunna betala räntor och amorteringar på sina externa skulder. Landkreditriskens fem beståndsdelar är — allmän betalningsinställelse som förordnas av regeringen i köparens/låntagarens/borgensmannens land eller av ett ombud i det land genom vilket återbetalning sker, — politiska händelser eller ekonomiska svårigheter som uppstår utanför den anmälande partens land eller rättsliga eller administrativa åtgärder som vidtas utanför den anmälande partens land, vilka förhindrar eller försenar överföringen av medel för betalning av krediten, — lagstiftning som antagits i köparens/låntagarens land och i vilken fastställs att återbetalning i lokal valuta gäller som betalning av skulden, trots att sådana betalningar, när de räknats om till valutan för krediten, på grund av valutakursförändringar inte längre täcker skuldbeloppet på dagen för överföringen av medlen, — alla andra åtgärder som vidtas eller beslut som fattas av regeringen i ett annat land och som förhindrar återbetalning av en kredit, och — force majeure som uppstår utanför den anmälande partens land, t.ex. krig (även inbördeskrig), expropriation, revolution, upplopp, oroligheter, cykloner, översvämningar, jordbävningar, vulkanutbrott, flodvågor och kärnkraftsolyckor.

d) Minimipremienivåerna skall fastställas i enlighet med principerna i artikel 21-23.

e) Parterna får ta ut premier som ligger över minimipremienivåerna.

21. METOD FÖR KLASSIFICERING AV LÄNDER I RISKKATEGORIER

a) Premien skall grundas på risken.

b) För att bedöma risken och fastställa en gemensam referensklassificering av länderna skall dessa värderas i enlighet med den kvantitativa landriskmodellen (nedan kallad ”modellen”): — Modellen är för varje land baserad på tre grupper av riskindikatorer: parternas erfarenhet av landets betalningsförmåga, den finansiella situationen och den ekonomiska situationen. — Den metod som används i modellen omfattar olika steg, bl.a. bedömning av de tre grupperna av riskindikatorer och en sammanställning och flexibel vägning av dessa grupper av riskindikatorer. — Genom denna värdering klassificeras länderna i sju riskkategorier.

c) I enlighet med förfaranden som parterna enats om skall det kvantitativa resultatet av modellen för varje land övervägas för att på ett kvalitativt sätt integrera den politiska risken och andra riskfaktorer som inte beaktas i modellen. Detta kan leda till att klassificeringen enligt modellen, där så är lämpligt, justeras så att den slutliga bedömningen av landkreditrisken återspeglas.

22. MINIMIPREMIENIVÅER ( 5 )

a) Premierna skall konvergera. För att säkerställa konvergens skall minimipremienivåer, som överensstämmer med risknivån och är tillräckliga för att täcka driftskostnader och förluster på lång sikt samt tar hänsyn till ett antal relaterade standardvillkor, fastställas enligt följande: — Minimipremienivåer skall fastställas för var och en av de sju riskkategorierna. — Den standardprodukt som minimipremienivåerna avser skall utgöras av försäkring med en täckningsgrad på 95 %, proportionerligt anpassad till riskens storlek, med täckning av räntan under en karenstid för skadereglering på sex månader utan särskilt premiepåslag. — Direkt kredit/finansiering skall anses som standardprodukter med en täckningsgrad på 100 %.

b) Minimipremienivåer skall inte tillämpas på höginkomstländer inom OECD (enligt Världsbankens definition) ( 6 ) och andra länder med liknande risk; priserna på privatmarknaden får dock inte underskridas.

c) På länderna med den högsta risken i kategori sju skall i princip lämpliga premiepåslag till de minimipremienivåer som fastställts för denna kategori tillämpas. Sådana påslag skall fastställas av den part som lämnar statsstöd.

d) Olika minimipremienivåer skall fastställas för kreditrisk på stat och landkreditrisk.

e) Minimipremienivåerna för kreditrisk på stat skall utgöras av miniminivåerna för risk inom offentlig sektor och risk inom privat sektor, när både landrisken och den risk som är förknippad med köparen/låntagaren skall täckas.

f) I fall där den risk som är förknippad med köparen/låntagaren inte täcks skall minimipremienivån för landkreditrisken fastställas till 90 % av minimipremienivån för kreditrisken på stat; minimipremienivån för kreditrisken på stat får alltså underskridas med 10 %.

g) Minimipremienivåerna skall uttryckas i procent av kreditens kapitalbelopp som om premien i sin helhet skulle tas ut vid tidpunkten för krediten, försäkringen eller garantin, såsom beskrivs i det elektroniska informationsutbytet enligt bilaga VII.

23. RELATERADE VILLKOR

a) Mot bakgrund av kvalitetsskillnaderna mellan de produkter som parterna tillhandahåller skall minimipremienivåerna anpassas med hänsyn till de med dessa skillnader relaterade villkoren. Behandlingen av de relaterade villkoren skall utgå från exportörens perspektiv (med sikte på att neutralisera den konkurrensverkan som uppstår på grund av kvalitetsskillnaderna mellan de produkter som exportören/finansieringsinstitutet erbjuds) och grundas på tre relaterade villkor, nämligen — täckningsgraden, — karenstiden för skadereglering, dvs. den period som förflyter mellan förfallodagen för köparens/låntagarens betalning och den dag då försäkringsgivaren/garanten är skyldig att ersätta exportören/finansieringsinstitutet, samt — täckning av räntan under karenstiden för skadereglering utan premiepåslag.

b) Minimipremienivåerna skall justeras uppåt eller nedåt med hänsyn till icke-standardmässiga relaterade villkor. Parternas samtliga befintliga produkter skall klassificeras i en av följande tre produktkategorier: — Produkt under standardnivån, dvs. försäkring utan täckning av räntan under karenstiden för skadereglering och försäkring med täckning av räntan under karenstiden för skadereglering med ett lämpligt premiepåslag. — Standardprodukt, dvs. försäkring med täckning av räntan under karenstiden för skadereglering utan premiepåslag samt direkt kredit/finansiering. — Produkt över standardnivån, dvs. ovillkorliga garantier.

c) Kvalitetsskillnader inom de tre produktkategorierna skall återspeglas i prisskillnader. Dessa prisskillnader skall i fråga om produkter över standardnivån ta sig uttryck i premiepåslag och i fråga om produkter under standardnivån i premiesänkningar.

d) Minimipremienivåerna skall anpassas till varje täckningsgrad över och under standardtäckningsgraden på 95 %.

24. INSTRUMENT FÖR UPPFÖLJNING AV PREMIER (PFT)

a) Premierna skall vara tillräckliga för att täcka driftskostnader och förluster på lång sikt. Det skall på följande sätt säkerställas att premienivåerna är tillräckliga och att justeringar uppåt eller nedåt kan göras vid behov: — Tre instrument för uppföljning av premier (PFT) skall användas parallellt för övervakning och justering av minimipremienivåerna. — Instrumenten för uppföljning av premier utgörs av parternas redovisning enligt bokföringsmässiga grunder och kontantredovisning, sammanslagna på aggregerad nivå, samt, där så är lämpligt, privatmarknadsindikatorer.

b) Följande har överenskommits: — Användning av instrumenten för uppföljning av premier skall inte kräva att parterna ändrar befintliga redovisningssystem eller gällande redovisningspraxis. — Alla statsstödda exportkrediter i form av direkt kredit/finansiering, refinansiering, exportkreditförsäkring eller garantier, på vilka consensusöverenskommelsen tillämpas, skall rapporteras. — Endast kreditrisk på stat och landkreditrisk skall rapporteras, oavsett om köparrisken täcks eller inte. — En gemensam startdag skall gälla för användning av instrumenten för uppföljning av premier. — Begreppet ”fordringar” skall omfatta refinansierade skulder inom ramen för direkt kredit/finansiering, refinansiering, exportkreditförsäkring eller garantier. Det skall även omfatta lån som förlängts, förfallit till betalning eller inte återbetalats.

25. LOKALA KOSTNADER

a) Med lokala kostnader avses utgifter för varor och tjänster i köparens land som är nödvändiga antingen för fullgörandet av exportörens kontrakt eller för fullföljandet av det projekt i vilket exportörens kontrakt ingår. Provisioner som skall betalas till exportörens ombud i köparlandet ingår inte i lokala kostnader.

b) Statsstöd skall inte beviljas till mer än 100 % av de exporterade varornas eller tjänsternas värde, inbegripet varor och tjänster som tillhandahålls av tredje land, men med undantag för lokala kostnader. Alltså skall det belopp för lokala kostnader för vilket stöd beviljas på kreditvillkor inte överskrida beloppet för kontantbetalningen. Statsstöd till lokala kostnader skall inte beviljas på villkor som är mer förmånliga än villkoren för den export till vilken de lokala kostnaderna hänför sig.

c) Vad beträffar länder i kategori I skall statsstöd för lokala kostnader begränsas till försäkring och garantier, dvs. ren risktäckning, och skall inte beviljas i form av statligt finansieringsstöd.

26. EXPORTKREDITERS GILTIGHETSPERIOD

Kreditvillkor för en enskild exportkredit eller en kreditram skall inte fastställas för en period som överskrider sex månader. En kreditram är ett arrangemang, oavsett form, för exportkrediter som omfattar en rad transaktioner, oavsett om dessa är knutna till ett visst projekt eller inte.

27. FÖRPLIKTELSE ATT INTE GÖRA AVSTEG I SAMBAND MED EXPORTKREDITER

a) Parterna får inte göra avsteg i fråga om längsta återbetalningstid, minimiräntesatser, minimipremienivåer (efter anpassning med hänsyn till relaterade villkor) eller sexmånadersgränsen för exportkreditvillkorens giltighet eller förlänga återbetalningstiden genom en framflyttning av dagen för den första kapitalamorteringen enligt artikel 13 a.

b) Trots vad som sägs i a får en part, med förbehåll för de förfaranden som anges i artikel 48, tillämpa en premienivå under miniminivån (efter anpassning med hänsyn till relaterade villkor) om landkreditrisken (enligt artikel 20) antingen externaliserats/avlägsnats eller begränsats/uteslutits för hela den tid under vilken återbetalningsskyldigheten i fråga om skulden gäller, enligt följande: — Om en part (för hela den tid under vilken återbetalningsskyldigheten i fråga om skulden gäller) kan externalisera/avlägsna landkreditriskens fem beståndsdelar enligt artikel 20, skall minimipremienivån fastställas på grundval av landkreditrisken för det land dit risken har flyttats. — Om en part (för hela den tid under vilken återbetalningsskyldigheten i fråga om skulden gäller) kan begränsa/utesluta någon av landkreditriskens fem beståndsdelar, får denna part underskrida minimipremienivån i lämplig utsträckning. Underskridanden i fall där transfereringsrisken enligt artikel 20 c första och andra strecksatsen har uteslutits förväntas dock inte överstiga 50 % av minimipremienivån. — Varje tillåtet undantag från minimipremienivåerna skall göras från fall till fall och skall inte av någon part ses som ett prejudikat för framtida fall.

28. ÅTGÄRDER FÖR ATT UNDVIKA ELLER MINIMERA FÖRLUSTER

Consensusöverenskommelsen skall inte hindra exportkreditförsäkringsinstitut eller finansieringsinstitut från att bevilja mer förmånliga villkor än de som är tillåtna, om detta sker efter det att kontraktet slutits (när exportkreditavtalet och därtill hörande dokument trätt i kraft) och avsikten endast är att undvika eller minimera förluster till följd av händelser som skulle kunna ge upphov till utebliven betalning eller fordringar.

29. MATCHNING

a) Parterna får matcha de kreditvillkor som anmäls i enlighet med artikel 47-49 liksom de kreditvillkor som inte anmäls eller de som erbjuds av en icke-part. Det stöd som ges genom matchning får inte överskrida giltighetsperioden för de kreditvillkor som matchas.

b) Parterna skall matcha kreditvillkoren genom att erbjuda villkor som är förenliga med consensusöverenskommelsen, såvida inte det ursprungliga erbjudandet är oförenligt med denna. Vid matchning som gäller minimipremienivåer skall parterna ha rätt att matcha premienivån endast om de beviljar stöd på grundval av en liknande kvalitetsrisk, varvid även produktkvaliteten skall beaktas. En part som avser att matcha kreditvillkor — som anmäls av en annan part skall följa förfarandet i antingen artikel 50 eller 51, — som inte anmäls av en part skall följa förfarandet i artikel 52, — som erbjuds av en icke-part, skall följa förfarandet i artikel 53.

KAPITEL III

BESTÄMMELSER OM HANDELSRELATERAT BISTÅND

30. ALLMÄNNA PRINCIPER FÖR BUNDET BISTÅND

a) Parterna har enats om den allmänna principen att deras bestämmelser i fråga om exportkrediter och bundet bistånd bör komplettera varandra. Bestämmelserna för exportkrediter bör baseras på öppen konkurrens och marknadskrafternas fria spel. Bestämmelserna för bundet bistånd bör bidra till att utländska medel tillhandahålls de länder, sektorer eller projekt som har ringa eller ingen tillgång till marknadsfinansiering. Bestämmelserna för bundet bistånd bör säkerställa bästa möjliga investeringsutbyte, minimera snedvridning av handeln och bidra till att medlen används effektivt i utvecklingssyfte.

b) Consensusöverenskommelsens bestämmelser om bundet bistånd skall inte tillämpas på multilaterala eller regionala institutioners biståndsprogram.

c) Dessa principer påverkar inte uppfattningen inom OECD:s biståndskommitté (Development Aid Committee, DAC) vad gäller kvaliteten på bundet och obundet bistånd.

31. DEFINITION AV BUNDET BISTÅND

a) Med bundet bistånd, vilket omfattar lån, gåvobistånd och kombinerade finansieringspaket med en förmånlighetsgrad på över 0 %, avses bistånd som rättsligt eller i praktiken är bundet till inköp av varor eller tjänster från givarlandet eller från ett begränsat antal länder.

b) Denna definition skall tillämpas oavsett om ”bindningen” består i ett formellt avtal eller någon form av informell överenskommelse mellan mottagaren och givarlandet eller om ett paket innehåller komponenter från listan i artikel 32 som inte fritt och oinskränkt kan användas till att finansiera inköp från mottagarlandet, flertalet andra utvecklingsländer eller från parterna, eller om det gäller en praxis som DAC eller parterna anser som likvärdig med en sådan bindning.

c) Om det råder tvivel om huruvida en finansieringspraxis omfattas av denna definition skall givarlandet lägga fram bevis till stöd för varje påstående om att detta bistånd i själva verket är ”obundet”, dvs. att det handlar om bistånd i form av lån eller gåvobistånd som fritt och oinskränkt kan användas till att finansiera inköp från de flesta utvecklingsländer och från OECD-länder.

32. FORMER FÖR BUNDET BISTÅND

Bundet bistånd kan ges i någon av följande former:

— Statligt utvecklingsbistånd i form av lån enligt definitionen i ”DAC Guiding Principles for Associated Financing and Tied and Partially Untied Official Development Assistance (1987)”.

— Statligt utvecklingsgåvobistånd enligt definitionen i ”DAC Guiding Principles for Associated Financing and Tied and Partially Untied Official Development Assistance (1987)”.

— Annan statlig finansiering, inbegripet gåvobistånd och lån men inte statsstödda exportkrediter som överensstämmer med consensusöverenskommelsen.

— En kombination, t.ex. blandning, rättslig eller faktisk, som kontrolleras av givaren, långivaren eller låntagaren och knyter samman minst två av ovanstående eller nedanstående finansieringskomponenter: — — En exportkredit som får statligt stöd genom direktkredit/finansiering, refinansiering, räntestöd, garanti eller försäkring och som omfattas av consensusöverenskommelsen. — Andra medel som ställs till förfogande mot marknadsränta eller till en räntesats som ligger nära marknadsräntan, eller kontantbetalningar av köparen.

33. KOMBINERAD FINANSIERING

a) Kombinerad finansiering kan genomföras i olika former, t.ex. blandade krediter, blandad finansiering, samfinansiering, parallell finansiering eller enskilda integrerade transaktioner. Deras främsta kännetecken är följande: — Det finns en rättslig eller faktisk bindning mellan subventionerade och icke-subventionerade komponenter. — Antingen en enskild del av eller hela finansieringspaketet utgör i själva verket bundet bistånd. — Tillgången till subventionerade medel är beroende av att de därtill knutna icke-subventionerade komponenterna godtas av mottagaren.

b) Huruvida en kombination eller bindning är faktisk bestäms av bl.a. följande faktorer: — Informella överenskommelser mellan mottagaren och givarmyndigheten. — Givarens avsikt att underlätta godtagandet av ett finansieringspaket genom användning av statligt utvecklingsbistånd. — Faktisk bindning av hela finansieringspaketet till inköp i givarlandet. — Det statliga utvecklingsbiståndets bundenhetsgrad, gällande bestämmelser i anbudet eller kontraktet för varje finansieringstransaktion. — Något annat förfarande som konstaterats av DAC eller parterna, genom vilket en faktisk bindning finns mellan åtminstone två av finansieringskomponenterna.

c) Följande skall inte hindra fastställandet av en faktisk kombination eller bindning: — Uppdelning av kontrakt genom särskild anmälan om delar av ett och samma kontrakt. — Uppdelning av kontrakt som finansieras i flera etapper. — Underlåtenhet att anmäla inbördes avhängiga delar av ett kontrakt. — Underlåtenhet att anmäla till följd av att en del av finansieringspaketet är obundet.

34. LÄNDERS BERÄTTIGANDE TILL BUNDET BISTÅND

a) Inget bundet bistånd skall ges till länder vars BNP per capita är så hög att de inte är berättigade till lån från Världsbanken med en löptid på 17 år ( 7 ). Världsbanken gör årligen en ny beräkning av tröskelvärdet för denna kategori. Ett land omklassificeras först efter det att dess kategori enligt Världsbanken varit oförändrad två år i följd.

b) Klassificeringen av länder skall göras med hjälp av följande kriterier och förfaranden: 1. Klassificering inom ramen för denna consensusöverenskommelse skall bestämmas av BNP per capita enligt de beräkningar som görs av Världsbanken vid dess klassificering av låntagarländer. 2. Om Världsbanken inte har tillräcklig information för att offentliggöra uppgifter om BNP per capita skall Världsbanken ombedjas att göra en uppskattning av huruvida landet i fråga har en BNP per capita som ligger över eller under det gällande tröskelvärdet. Landet skall klassificeras i enlighet med denna uppskattning, om inte parterna beslutar något annat. 3. Om ett lands berättigande till bundet bistånd ändras i enlighet med artikel 34 a skall den nya klassificeringen träda i kraft två veckor efter det att sekretariatet har underrättat samtliga parter om de slutsatser som dragits med utgångspunkt i Världsbankens uppgifter. Innan den nya klassificeringen trätt i kraft får ingen bunden biståndsfinansiering till ett land som nyligen klassats som stödberättigat anmälas. Därefter får ingen bunden biståndsfinansiering till ett nyligen uppgraderat land anmälas; dock får enskilda transaktioner som omfattas av en tidigare beviljad kreditram anmälas fram till dess att kreditramen löper ut (vilket skall ske inom ett år efter ikraftträdandet). 4. Om Världsbanken ändrar siffror skall inom ramen för denna consensusöverenskommelse ingen hänsyn tas till dessa ändringar. Ett lands klassificering kan emellertid ändras genom en gemensam hållning enligt tillämpliga förfaranden i artiklarna 71 c, 72 a, 72 b, 73 a, 73 b, 73 d, 74, 75 och 76 a, och parterna skall i positiv anda överväga en ändring till följd av fel eller försummelser i siffrorna som konstateras under det kalenderår då sekretariatet lämnade siffrorna. ▼A1 5. Trots klassificeringen av länder som berättigade eller icke berättigade till bundet bistånd omfattas bundet bistånd till Bulgarien och Rumänien av parternas överenskommelse om att under tillämpningstiden försöka undvika andra krediter än regelrätt gåvo- och livsmedelsbistånd och humanitärt bistånd. Ministrarna i OECD antog denna politik i juni 1991 ( 8 ). ▼B

35. PROJEKTS BERÄTTIGANDE TILL BUNDET BISTÅND

a) Bundet bistånd skall inte omfatta offentliga eller privata projekt som normalt skulle vara lönsamma om de finansierades på marknadens eller consensusöverenskommelsens villkor.

b) De främsta kriterierna (s.k. nyckeltest) för om ett projekt är stödberättigat är — att projektet inte är finansiellt lönsamt, dvs. projektet saknar förutsättningar att med en lämplig prissättning enligt marknadsprinciper generera en avkastning som är tillräcklig för att täcka projektets omkostnader och förränta det investerade kapitalet (första nyckeltestet), eller — att det, på grundval av uppgifter från övriga parter, är rimligt att anta att det är osannolikt att projektet kan finansieras på marknadens eller consensusöverenskommelsens villkor (andra nyckeltestet).

c) Kriterierna enligt b är avsedda att beskriva hur ett projekt bör värderas för att det skall kunna bestämmas om det bör finansieras med sådant bistånd eller med exportkrediter på marknadens eller consensusöverenskommelsens villkor. Genom samrådsförfarandet enligt artikel 62-65 förväntas med tiden ett erfarenhetsmaterial samlas som ger mer exakt förhandsvägledning, för såväl exportkredit- som biståndsorgan, om gränsen mellan de båda projektkategorierna.

36. UNDANTAG FRÅN BESTÄMMELSERNA AVSEENDE STÖDBERÄTTIGANDE

a) Bestämmelserna i artiklarna 34 och 35 skall inte tillämpas på bundet bistånd med en förmånlighetsgrad på 80 % eller mer, med undantag av bundet bistånd inom ramen för ett kombinerat finansieringspaket enligt artikel 33.

b) Bestämmelserna i artikel 35 skall inte tillämpas på bundet bistånd med ett värde av mindre än 2 miljoner särskilda dragningsrätter (SDR), med undantag av bundet bistånd inom ramen för ett kombinerat finansieringspaket enligt artikel 33.

c) Det skall vara möjligt att göra undantag från bestämmelserna i detta kapitel om parterna enas om detta genom de förfaranden för en gemensam hållning som anges i artikel 71-77. Parterna får även göra undantag från bestämmelserna i artiklarna 34 och 35 i enlighet med de förfaranden som anges i artikel 40 c.

d) Bundet bistånd till de minst utvecklade länderna enligt FN:s definition skall inte omfattas av bestämmelserna i artiklarna 34 och 35.

37. DEFINITION AV FÖRMÅNLIGHETSGRADEN FÖR BUNDET BISTÅND

Förmånlighetsgraden för bundet bistånd ligger nära begreppet ”gåvoandel” som används av DAC. Vad gäller gåvobistånd är förmånlighetsgraden 100 %. I fråga om lån motsvarar förmånlighetsgraden skillnaden mellan lånets nominella värde och det diskonterade dagsvärdet av framtida betalningar som skall göras av låntagaren. Denna skillnad uttrycks som en procentandel av lånets nominella värde.

38. BERÄKNING AV FÖRMÅNLIGHETSGRADEN FÖR BUNDET BISTÅND

Förmånlighetsgraden för bundet bistånd skall beräknas i enlighet med den beräkningsmetod för gåvoandelar som används av DAC, med följande undantag:

a) Det diskonto som används för att beräkna ett låns förmånlighetsgrad i en given valuta, det differentierade diskontot, får ändras årligen den 15 januari och beräknas på följande sätt: — Genomsnittet av CIRR + marginal —



R M mindre än 15 år 0,75 15 år eller mer, men mindre än 20 år 1,00 20 år eller mer, men mindre än 30 år 1,15 30 år eller mer 1,25 — För alla valutor beräknas genomsnittet av CIRR som genomsnittet av de gällande månatliga CIRR under sexmånadersperioden mellan den 15 augusti året innan och den 14 februari innevarande år. Den beräknade räntesatsen, inklusive marginalen, avrundas till närmaste 10 baspunkter. Om det finns mer än en CIRR för den berörda valutan skall den CIRR som har längst löptid enligt artikel 16 b användas för denna beräkning.

b) Bastidpunkten för beräkningen av förmånlighetsgraden skall vara kredittidens början enligt artikel 9.

c) Vid beräkning av den sammanlagda förmånlighetsgraden i ett kombinerat finansieringspaket skall förmånlighetsgraden anses vara noll för följande krediter, medel och betalningar: — Exportkrediter som överensstämmer med consensusöverenskommelsen. — Andra medel som ställs till förfogande mot marknadsränta eller till en räntesats som ligger nära marknadsräntan. — Andra statliga medel med en förmånlighetsgrad som är lägre än den lägsta tillåtna nivån enligt artikel 40 a, med undantag av matchningsfall. — Kontantbetalningar av köparen. Betalningar vid eller före kredittidens början som inte anses vara kontantbetalningar skall inbegripas vid beräkningen av förmånlighetsgraden.

d) Diskonto vid matchning: Vid matchning av bistånd avses med identisk matchning en matchning till en identisk förmånlighetsgrad som beräknats med gällande diskonto vid tidpunkten för matchningen.

e) Lokala kostnader och inköp i tredje land skall inbegripas vid beräkningen av förmånlighetsgraden endast om de finansieras av givarlandet.

f) Ett finansieringspakets sammanlagda förmånlighetsgrad skall bestämmas genom att varje paketkomponents nominella värde multipliceras med förmånlighetsgraden för varje komponent varefter resultaten adderas och denna totalsumma divideras med komponenternas sammanlagda nominella värde.

g) Diskontot för ett givet biståndslån skall vara det diskonto som gäller vid tidpunkten för anmälan. Vid omedelbar anmälan skall diskontot emellertid vara det som gäller vid den tidpunkt då villkoren för biståndslånet fastställs. En ändring av diskontot under ett låns löptid skall inte förändra lånets förmånlighetsgrad.

h) Om en valuta ändras innan kontraktet ingås skall anmälan revideras. Det diskonto som används för att beräkna förmånlighetsgraden skall vara gällande diskonto vid tidpunkten för revisionen. Ingen revision är nödvändig om den alternativa valutan och alla uppgifter som krävs för beräkningen av förmånlighetsgraden framgår av den ursprungliga anmälan.

i) Trots bestämmelserna i g skall diskontot, vid beräkning av förmånlighetsgraden i enskilda transaktioner som initieras inom ramen för en biståndskreditram, vara det som ursprungligen anmäldes för kreditramen.

39. GILTIGHETSPERIOD FÖR BUNDET BISTÅND

a) Parterna skall inte fastställa villkor för bundet bistånd för en period som överskrider två år, oavsett om biståndet hänför sig till finansiering av enskilda transaktioner eller till ett biståndsprotokoll, en biståndskreditram eller en liknande överenskommelse. Vad beträffar ett biståndsprotokoll, en biståndskreditram eller en liknande överenskommelse skall giltighetsperioden börja löpa vid tidpunkten för undertecknandet, vilket skall anmälas i enlighet med artikel 56; en förlängning av en kreditram skall anmälas som om den vore en nytransaktion med en not som förklarar att det gäller en förlängning och att den förnyas på de villkor som gavs vid tidpunkten för anmälan om förlängning. Vad beträffar enskilda transaktioner, även sådana som anmälts inom ramen för ett biståndsprotokoll, en biståndskreditram eller en liknande överenskommelse, skall giltighetsperioden börja löpa vid tidpunkten för anmälan av åtagandet i enlighet med antingen artikel 55 eller artikel 56.

b) När ett land för första gången upphör att vara berättigat till lån från Världsbanken med en löptid på 17 år, skall giltigheten hos befintliga och nya bundna biståndsprotokoll och kreditramar som anmälts begränsas till ett år efter tidpunkten för den potentiella omklassificeringen i enlighet med förfarandet i artikel 34 b.

c) Förnyelse av sådana protokoll och kreditramar kan endast ske på villkor som överensstämmer med bestämmelserna i artiklarna 34 och 35 i consensusöverenskommelsen till följd av — omklassificering av länder, och — en ändring av consensusöverenskommelsens bestämmelser. Under dessa förhållanden kan befintliga villkor bibehållas trots en ändring av diskontot enligt artikel 38.

40. FÖRPLIKTELSE ATT INTE GÖRA AVSTEG I FRÅGA OM BUNDET BISTÅND

a) Parterna skall inte tillhandahålla bundet bistånd som — har en förmånlighetsgrad under 35 %, eller 50 % om mottagarlandet är bland de minst utvecklade länderna, eller — inte uppfyller bestämmelserna om stödberättigande i artikel 34, frånsett undantagen enligt artikel 36.

b) Trots artikel 40 a första strecksatsen skall inte begränsningarna i fråga om lägsta förmånlighetsgrad tillämpas på tekniskt bistånd enligt artikel 58 första strecksatsen.

c) Trots artikel 40 a första strecksatsen får en part fullfölja ett anbud som inte överensstämmer med consensusöverenskommelsen genom att använda sig av en av följande möjligheter: — De förfaranden för en gemensam hållning som anges i artikel 71-77. — Motivering ur biståndssynpunkt med stöd av en majoritet av parterna i enlighet med artiklarna 62 och 63. — Ett brev till generalsekreteraren i enlighet med förfarandet i artikel 65, vilket parterna förväntar sig skall vara ovanligt och sällan förekommande.

41. MATCHNING

a) Parterna får matcha villkor som anmäls i enlighet med förfarandet i artikel 55 eller 56. Det stöd som matchas får inte överskrida giltighetsperioden för de kreditvillkor som matchas.

b) Parterna skall matcha genom att erbjuda villkor som är förenliga med consensusöverenskommelsen, om inte det ursprungliga erbjudandet är oförenligt med denna. En part som avser att matcha villkor som anmälts av en annan part skall följa förfarandet i artikel 60 eller 61.

c) En part som avser att matcha villkor som inte överensstämmer med consensusöverenskommelsen och som erbjuds av en icke-part skall följa förfarandet i artikel 53.

KAPITEL IV

FÖRFARANDEN

Avsnitt 1: Gemensamma bestämmelser för exportkrediter och handelsrelaterat bistånd

42. ÅTAGANDE

Med åtagande avses en förklaring, oavsett form, genom vilken mottagarlandet, köparen, låntagaren, exportören eller finansieringsinstitutet underrättas om beredskapen eller avsikten att tillhandahålla statsstöd.

43. FAST ÅTAGANDE

I enlighet med det åtagande om bästa förmåga som avses i inledningen skall parterna, som inser fördelen med att ett tydligt definierat gemensamt förhållningssätt i fråga om kreditvillkoren för en viss transaktion kan uppnås, åta sig

— att strikt iaktta förfarandena för anmälan, särskilt att lämna förhandsanmälan senast vid den angivna tidpunkten före åtagandet,

— att lämna alla uppgifter i formuläret i bilaga IV eller bilaga V,

— att skyndsamt besvara förfrågningar som gjorts i enlighet med artikel 67-68,

— att på ett tidigt stadium utbyta information i enlighet med artikel 70-77, i syfte att nå en gemensam hållning beträffande kreditvillkoren i fråga om särskilda transaktioner,

— att i positiv anda överväga varje begäran om muntligt samråd, och

— att inte agera på ett sådant sätt att förfarandena för samråd och anmälan blir meningslösa därför att parterna inte getts tillräcklig tid för att diskutera transaktionen.

44. TIDSFRIST FÖR SVAR

En part skall genom ett informationsutbyte i enlighet med artikel 67-70 underrätta övriga parter om de kreditvillkor som han avser bevilja för en viss transaktion och kan begära motsvarande information från de andra parterna. Om den part som ställer frågan inte har fått svar inom sju kalenderdagar, kan denna part utgå från att de övriga parterna kommer att ge stöd till transaktionen på de mest förmånliga kreditvillkor som tillåts enligt consensusöverenskommelsen. I särskilt brådskande fall får den part som ställer frågan kräva ett snabbare svar.

45. STANDARDFORMULÄR FÖR ALLA ANMÄLNINGAR

De anmälningar som krävs enligt förfarandena i consensusöverenskommelsen skall lämnas i enlighet med standardformuläret i bilaga IV eller bilaga V och innehålla de uppgifter som anges där, och en kopia skall lämnas till sekretariatet.

46. INFORMATION OM STATSSTÖD

Så snart en part förpliktar sig att bevilja det statsstöd som anmälts i enlighet med förfarandena i artiklarna 47-56, 60 och 61 skall han under alla förhållanden underrätta de övriga parterna om detta genom att ange referensnumret för anmälan på formulär 1c i gällande ”Credit Reporting System” (CRS).

Avsnitt 2: Anmälningsförfaranden för exportkrediter

47. AVSTEG: FÖRHANDSANMÄLAN MED ÖVERLÄGGNINGAR

a) Parterna förväntas uppfylla den förpliktelse att inte göra avsteg som anges i artikel 27 och även i övrigt följa consensusöverenskommelsens bestämmelser. Om en part avser att under extrema omständigheter på eget initiativ bevilja stöd på villkor som utgör ett avsteg från consensusöverenskommelsen skall parten minst tio kalenderdagar innan ett åtagande ingås till alla övriga parter anmäla de villkor på vilka han avser att bevilja stöd. Om en annan part begär överläggningar under denna tid skall den initierande parten avvakta ytterligare tio kalenderdagar innan han gör ett åtagande på dessa villkor. Normalt sker dessa överläggningar via omedelbar textkommunikation, t.ex. OLIS.

b) Om den initierande parten ändrar eller drar tillbaka sin avsikt att bevilja stöd på de anmälda icke-överensstämmande villkoren skall han omedelbart underrätta alla övriga parter.

48. TILLÅTNA UNDANTAG: FÖRHANDSANMÄLAN MED ÖVERLÄGGNINGAR

a) En part, som avser att tillämpa en premienivå som ligger under minimipremienivån (efter anpassning med hänsyn till relaterade villkor) i fall då landkreditrisken i enlighet med artikel 27 b antingen externaliserats/avlägsnats eller begränsats/uteslutits för hela den tid under vilken återbetalningsskyldigheten i fråga om skulden gäller, skall minst tio kalenderdagar innan ett åtagande ingås anmäla detta till alla övriga parter. Anmälan skall innehålla en redogörelse och en motivering enligt punkt 9 i bilaga V. Om en annan part begär överläggningar under denna tid skall den initierande parten avvakta ytterligare tio kalenderdagar. Om den premienivå som den anmälande parten avser att tillämpa understiger minimipremienivån med 25 % eller mer, skall parten i fråga anmäla detta till alla övriga parter senast 20 kalenderdagar innan ett åtagande ingås ( 9 ).

49. TILLÅTNA UNDANTAG: FÖRHANDSANMÄLAN UTAN ÖVERLÄGGNINGAR

a) En part skall minst tio kalenderdagar innan ett åtagande ingås till alla övriga parter anmäla om han avser 1. att bevilja stöd med en återbetalningstid på mer än fem men högst åtta och ett halvt år till ett land i kategori I, 2. att inte följa normal betalningspraxis med avseende på kapital eller ränta i enlighet med artiklarna 13 a, 13 b och 14 a, 3. att bevilja stöd till ett annat kraftverk än ett kärnkraftverk med en återbetalningstid som är längre än den längsta angivna tiden enligt artikel 10 men som inte överskrider de tolv år som föreskrivs i artikel 11 a,eller ▼M1 ————— ▼B 5. att i enlighet med artikel 22 f underskrida minimipremienivån för kreditrisken på stat.

b) Om den initierande parten ändrar eller drar tillbaka sin avsikt att bevilja stöd för de anmälda undantagen skall han omedelbart underrätta alla övriga parter.

50. MATCHNING AV AVSTEG

En part som avser att matcha anmälda avsteg skall följa de förfaranden som beskrivs nedan.

Om den initierande parten inte har meddelat att han dragit tillbaka sin avsikt att göra avsteg, kan parterna efter utgången av den tidsfrist som avses i artikel 47 bevilja stöd enligt följande:

— I fråga om identisk matchning, dvs. villkor som innefattar samma komponent som utgör avsteget men som i övrigt följer consensusöverenskommelsen, skall den part som matchar snarast möjligt anmäla sin avsikt att göra detta.

— I fråga om icke-identisk matchning som föranleds av det ursprungliga avsteget, dvs. varje annan komponent i de villkor som omfattas av begränsningarna i artikel 29, skall den part som matchar anmäla ett nytt avsteg, initiera ett förfarande med förhandsanmälan med en tidsfrist på fem kalenderdagar och fem kalenderdagar för överläggningar och avvakta dess utgång. Denna period kan löpa parallellt med tidsfristen inom ramen för det förfarande för förhandsanmälan och överläggningar som initierats av den part som ursprungligen lämnade anmälan, men den får inte löpa ut före utgången av den period på 10 eller 20 kalenderdagar, vilketdera som är tillämpligt, som avses i artikel 47 a.

51. MATCHNING AV TILLÅTNA UNDANTAG

En part som avser att matcha ett tillåtet undantag skall följa de förfaranden som beskrivs nedan.

Om den initierande parten inte har meddelat att han dragit tillbaka sin avsikt att bevilja stöd på villkor som utgör ett tillåtet undantag, kan parterna efter utgången av den tidsfrist som avses i artikel 48 eller artikel 49 bevilja stöd enligt följande:

— I fråga om identisk matchning, dvs. villkor som innefattar samma icke-överensstämmande komponent av tillåtna undantag men som i övrigt följer consensusöverenskommelsen, skall den part som matchar snarast möjligt anmäla sin avsikt att göra detta.

— I fråga om icke-identisk matchning som föranleds av den ursprungliga anmälan, dvs. varje annan komponent i villkoren som omfattas av begränsningarna i artikel 29, skall den part som matchar lämna en ny anmälan, initiera ett förfarande med förhandsanmälan med en tidsfrist på fem kalenderdagar och avvakta dess utgång. Denna period kan löpa parallellt med tidsfristen för den förhandsanmälan som lämnats av den initierande parten, men den får inte löpa ut före utgången av den tillämpliga period på tio kalenderdagar som avses i artikel 48 eller artikel 49.

Sekretariatet skall inom ramen för det elektroniska informationsutbytet tillhandahålla uppgifter avseende enskilda anmälningar om matchning rörande minimipremienivåer.

52. MATCHNING AV VILLKOR SOM INTE ÖVERENSSTÄMMER MED CONSENSUSÖVERENSKOMMELSEN OCH SOM INTE ANMÄLTS

a) En part som avser att matcha villkor som påstås inte överensstämma med consensusöverenskommelsen, som inte anmälts av en annan part och som gäller antingen en enskild transaktion eller en kreditram, skall göra rimliga ansträngningar för att fastställa om sådana villkor kommer att erbjudas. Den part som matchar skall anses ha gjort detta, och därmed ha rätt att matcha, om han via omedelbar textkommunikation, t.ex. OLIS, har underrättat den andra parten om sin avsikt att matcha men inte inom tre arbetsdagar (med undantag av dagen för mottagande) har fått någon bekräftelse på att de icke-överensstämmande villkoren inte kommer att tillämpas.

b) Matchning av en kreditram kan ske i form av en enskild transaktion eller genom en kreditram; i ingetdera fallet får det matchade anbudet förbli i kraft längre än den matchade kreditramen.

c) En part som avser att matcha en annan parts icke-överensstämmande villkor skall — vid identisk matchning följa förfarandet i artikel 50 första strecksatsen eller artikel 51 första strecksatsen, — vid icke-identisk matchning följa förfarandet i artikel 50 andra strecksatsen eller artikel 51 andra strecksatsen.

53. MATCHNING AV VILLKOR SOM ERBJUDS AV EN ICKE-PART

a) Innan en part matchar villkor som inte överensstämmer med consensusöverenskommelsen och som en icke-part antas erbjuda, skall parten göra alla tänkbara ansträngningar för att undersöka om statsstöd beviljas på dessa villkor. Parten skall underrätta alla övriga parter om dessa undersökningar och resultaten av dem.

b) En part som avser att matcha icke-överensstämmande villkor som erbjuds av en icke-part skall följa förfarandet för förhandsanmälan och överläggningar enligt artikel 47 a.

Avsnitt 3: Anmälningsförfaranden för handelsrelaterat bistånd

54. AVSTEG: FÖRHANDSANMÄLAN MED ÖVERLÄGGNINGAR

a) Parterna förväntas uppfylla den förpliktelse att inte göra avsteg som anges i artikel 40 och även i övrigt följa consensusöverenskommelsens bestämmelser. Om en part avser att under extrema omständigheter på eget initiativ bevilja stöd på villkor som utgör ett avsteg från consensusöverenskommelsen skall parten i enlighet med de förfaranden som anges i artiklarna 55 och 56 till alla övriga parter anmäla de villkor på vilka han avser att bevilja stöd. Detta skall inte påverka de förfaranden och omständigheter som anges i artikel 40 b.

b) Om den initierande parten ändrar eller drar tillbaka sin avsikt att bevilja stöd på de anmälda icke-överensstämmande villkoren skall han omedelbart underrätta alla övriga parter.

55. FÖRHANDSANMÄLAN

a) En part skall lämna förhandsanmälan om han avser att bevilja statsstöd för — handelsrelaterat obundet bistånd till ett värde av två miljoner SDR eller mer och med en förmånlighetsgrad på mindre än 80 %, — handelsrelaterat obundet bistånd till ett värde av mindre än två miljoner SDR och med en gåvoandel (enligt DAC:s definition) på mindre än 50 %, — handelsrelaterat bundet bistånd till ett värde av två miljoner SDR eller mer och med en förmånlighetsgrad på mindre än 80 %, eller — handelsrelaterat bundet bistånd till ett värde av mindre än två miljoner SDR och med en gåvoandel på mindre än 50 %.

b) Förhandsanmälan skall lämnas senast 30 arbetsdagar före anbudstidens utgång eller dagen för ingående av åtagandet, beroende på vilken dag som infaller först.

c) Förhandsanmälan som görs i enlighet med artikel 55 a tredje strecksatsen och som gäller ett projekt till ett värde av mer än 50 miljoner SDR skall innehålla kompletterande projektinformation i vilken det förklaras varför den part som lämnar anmälan anser att projektet är berättigat till bundet bistånd enligt de nyckeltest som anges i artikel 35 b.

d) Om den initierande parten ändrar eller drar tillbaka sin avsikt att bevilja stöd på de anmälda villkoren, som inte överensstämmer med consensusöverenskommelsen, skall han omedelbart underrätta alla övriga parter.

e) Bestämmelserna i denna artikel skall tillämpas på bundet bistånd som ingår i ett kombinerat finansieringspaket enligt artikel 33.

56. OMEDELBAR ANMÄLAN

En part skall omedelbart, dvs. inom två arbetsdagar efter åtagandet, till alla övriga parter anmäla om statsstöd för handelsrelaterat bundet bistånd tillhandahålls till ett värde av

— två miljoner SDR eller mer och med en förmånlighetsgrad på 80 % eller mer, eller

— mindre än två miljoner SDR och med en förmånlighetsgrad på 50 % eller mer.

En part skall också omedelbart anmäla till alla övriga parter när ett biståndsprotokoll, en kreditram eller en liknande överenskommelse undertecknas.

57. UNDANTAG FÖR OBUNDET BISTÅND

Ingen anmälan behöver lämnas för obunden biståndsfinansiering till ett värde av

— två miljoner SDR eller mer och med en förmånlighetsgrad på 80 % eller mer, eller

— mindre än två miljoner SDR och med en gåvoandel (enligt DAC:s definition) på 50 % eller mer.

58. UNDANTAG FÖR TEKNISKT BISTÅND OCH SMÅ PROJEKT

Anmälningsförfarandena i artiklarna 55 och 56 skall inte tillämpas på följande:

— Tekniskt bistånd : bundet bistånd då det statliga utvecklingsbiståndet består endast av tekniskt samarbete som har ett värde under 3 % av transaktionens sammanlagda värde eller en miljon US-dollar, varvid det lägsta värdet skall gälla.

— Små projekt : kapitalprojekt på under en miljon US-dollar som finansieras helt genom utvecklingsgåvobistånd.

59. BISTÅNDETS BINDNINGSGRAD

En part får begära ytterligare information om bindningsgraden hos alla former av bistånd enligt artikel 31 c.

60. MATCHNING AV EN FÖRHANDSANMÄLAN

En part som avser att matcha förhandsanmält bundet bistånd skall följa de förfaranden som beskrivs nedan.

Om den initierande parten inte har meddelat att han dragit tillbaka sin avsikt att bevilja stöd, kan parterna efter utgången av den tidsfrist på 30 arbetsdagar som avses i artikel 55 b bevilja bundet bistånd enligt följande:

— I fråga om ”identisk matchning”, dvs. villkor som ger samma förmånlighetsgrad, skall den part som matchar snarast möjligt anmäla sin avsikt att göra detta.

— I fråga om ”icke-identisk matchning” som föranleds av den ursprungliga anmälan, dvs. varje annan komponent i villkoren som inte överensstämmer med consensusöverenskommelsen och som omfattas av begränsningarna i artikel 41, skall den part som matchar initiera en tidsfrist för förhandsanmälan på fem kalenderdagar och avvakta dess utgång. Denna period kan löpa parallellt med tidsfristen inom ramen för det förfarande för förhandsanmälan och överläggningar som initierats av den part som ursprungligen lämnade anmälan, men den får inte löpa ut före utgången av den tillämpliga period på 30 arbetsdagar som avses i artikel 55 b.

61. MATCHNING AV EN OMEDELBAR ANMÄLAN

Ingen förhandsanmälan behöver lämnas om en part avser att matcha villkor som omfattas av en omedelbar anmälan i enlighet med artikel 56.

Avsnitt 4: Samrådsförfaranden avseende handelsrelaterat bistånd

62. SAMRÅDETS SYFTE

a) En part som önskar uppgifter om eventuella handelsmotiv för bundet bistånd får begära att en grundlig bedömning av biståndets kvalitet (se bilaga VI) läggs fram.

b) En part får dessutom begära samråd med övriga parter i enlighet med artikel 63. Samrådet kan äga rum i form av muntligt samråd enligt artikel 69 för att dryfta — i första hand om erbjudandet uppfyller kraven i artiklarna 34 och 35, och — vid behov, om ett biståndserbjudande är berättigat även om kraven i artiklarna 34 och 35 inte är uppfyllda.

63. SAMRÅDETS OMFATTNING OCH TIDPUNKT

a) Under samrådet kan en part bl.a. begära följande information: — En detaljerad genomförandeundersökning/projektutvärdering. — Om det finns ett konkurrerande anbud med icke-subventionerad finansiering eller biståndsfinansiering. — Projektets utsikter att generera eller spara utländsk valuta. — Om samarbete förekommer med multilaterala organisationer, t.ex. Världsbanken. — Om det förekommer ett internationellt anbudsförfarande (ICB), särskilt om givarlandets leverantör har lämnat det lägsta anbudet. — Miljöeffekter. — Deltagande av privata företag. — Tidpunkt för anmälningarna om subventionerade krediter eller biståndskrediter (t.ex. sex månader före anbudstidens utgång eller dagen för ingående av åtagandet).

b) Efter avslutat samråd skall sekretariatet underrätta samtliga parter om svaren på båda frågorna i artikel 62 minst tio arbetsdagar före slutdagen för erbjudande eller åtagande, beroende på vilket som infaller först. Om enighet inte kan nås mellan de samrådande parterna skall sekretariatet ge andra parter tillfälle att yttra sig inom fem arbetsdagar. Det skall rapportera dessa synpunkter till den anmälande parten, som bör ompröva sitt erbjudande om det visar sig att det inte föreligger betydande stöd för biståndsanbudet.

64. SAMRÅDSFÖRFARANDEN FÖR STORA PROJEKT

Om en part anser att den kompletterande projektinformation som lämnats i enlighet med artikel 55 c inte är tillräcklig, kan ytterligare information begäras. En part kan därefter begära samråd i enlighet med artikel 63. Vid ett sådant samråd skall särskild vikt läggas vid den förväntade tillgången på finansiering på marknadens eller consensusöverenskommelsens villkor när man tar ställning till om det är rimligt att bevilja sådant bistånd.

65. SAMRÅDENS RESULTAT

a) En givare som önskar fortsätta ett projekt trots frånvaro av betydande stöd skall lämna en förhandsanmälan om sina avsikter till övriga parter senast 60 kalenderdagar efter det att samrådet avslutats, dvs. ordförandens slutsats godkänts. Givaren skall också i ett brev till OECD:s generalsekreterare sammanfatta resultatet av samrådet och förklara de övergripande, icke handelsrelaterade nationella intressen som ligger bakom den planerade åtgärden. Parterna förväntar sig att sådana situationer skall vara ovanliga och sällan förekommande.

b) Givaren skall omedelbart anmäla till parterna att ett brev har sänts till OECD:s generalsekreterare, och en kopia av detta skall bifogas anmälan. Varken givaren eller någon annan part får göra ett åtagande avseende bundet bistånd före utgången av en period på tio arbetsdagar efter det att anmälan till parterna lämnats. Vad beträffar projekt för vilka konkurrerande kommersiella anbud identifierades under samrådsprocessen skall tiodagarsperioden förlängas till femton dagar.

c) Sekretariatet skall övervaka utvecklingen och resultaten av samrådet.

Avsnitt 5: Förfaranden för informationsutbyte avseende exportkrediter och handelsrelaterat bistånd

66. KONTAKTPUNKTER

All kommunikation skall ske mellan de angivna kontaktpunkterna i varje land via omedelbar textkommunikation, t.ex. OLIS, och vara konfidentiell.

67. FÖRFRÅGNINGARNAS OMFATTNING

a) En part får fråga en annan part hur denne ställer sig i fråga om ett tredje land, en institution i ett tredje land eller en viss affärsmetod.

b) En part som har mottagit en ansökan om statsstöd får vända sig till en annan part med en förfrågan och ange de mest förmånliga kreditvillkor på vilka han skulle vara beredd att bevilja stöd.

c) En part som har mottagit påståenden om att en annan part har erbjudit statsstöd som avviker från consensusöverenskommelsen får vända sig till denna part med en förfrågan som innehåller en redogörelse för dessa påståenden.

d) Om en förfrågan riktar sig till mer än en part skall den innehålla en förteckning över mottagarna.

e) En kopia av alla förfrågningar skall sändas till sekretariatet.

68. SVARENS OMFATTNING

a) Den part som mottar en förfrågan skall svara inom sju kalenderdagar och lämna så mycket information som möjligt. Parten skall i sitt svar göra en så god uppskattning som möjligt av det troliga beslutet i frågan. Vid behov skall ett fullständigt svar följa snarast möjligt. En kopia skall sändas till de övriga adressaterna i förfrågan och till sekretariatet.

b) Svaret på en förfrågan kan senare blir ogiltigt, t.ex. om — en ansökan görs, ändras eller dras tillbaka, eller — andra villkor övervägs. I så fall skall ett svar genast skickas, med kopior till de övriga adressaterna och till sekretariatet.

69. MUNTLIGT SAMRÅD

a) Parterna är eniga om att inom fem arbetsdagar i positiv anda besvara en begäran om muntligt samråd på ett tidigt stadium, särskilt när de befintliga förfarandena för informationsutbyte uppfattas som otillräckliga.

b) Samtliga parter skall underrättas om varje begäran om muntligt samråd. Samrådet skall äga rum så snart som möjligt efter utgången av perioden på fem arbetsdagar.

c) Den part som begärt samråd skall stå för ordförandeskapet för mötet och ansvara för att det fastställs en ömsesidigt godtagbar tid och plats för detta. Övriga parter skall underrättas.

d) Om den transaktion om vilken samråd hålls redan har ägt rum skall ordföranden väljas av de berörda parterna. Om samrådet inte äger rum vid OECD:s högkvarter i Paris, skall den part som begärt samråd tillhandahålla sekretariatstjänster, vid behov även tolkning.

e) Sekretariatet skall omgående vidarebefordra resultatet av samrådet till samtliga parter. Om sekretariatet inte kan närvara vid ett möte som hålls på annan plats än vid OECD:s högkvarter, skall ordföranden säkerställa att det underrättas om resultatet.

f) Ordföranden skall tillsammans med sekretariatet samordna eventuella uppföljningsåtgärder som är nödvändiga.

g) Ett informationsutbyte eller muntligt samråd kan leda till att en gemensam hållning antas.

70. GEMENSAMMA HÅLLNINGAR (COMMON LINES)

Med gemensam hållning (common line) avses en överenskommelse mellan parterna om att godkänna grunden för statsstöd i fråga om en viss transaktion eller under särskilda omständigheter. Den får innehålla villkor som är mer eller mindre förmånliga än de villkor som tillåts enligt consensusöverenskommelsen. Bestämmelserna om en gemensam hållning skall ersätta bestämmelserna i consensusöverenskommelsen endast i fråga om det projekt eller under de omständigheter som anges i den gemensamma hållningen.

71. FÖRFARANDEN FÖR GEMENSAMMA HÅLLNINGAR SAMT DESSAS INNEHÅLL

a) Förslag till gemensamma hållningar skall sändas till sekretariatet. Sekretariatet skall sända ett förslag till en gemensam hållning till samtliga parter och, om det gäller bundet bistånd, samtliga DAC:s kontaktpunkter. Initiativtagarens identitet skall inte avslöjas i registret över gemensamma hållningar på OLIS anslagstavla. Sekretariatet får emellertid på begäran muntligen avslöja initiativtagarens identitet för en part eller en DAC-medlem. Sekretariatet skall föra ett register över sådana förfrågningar.

b) Förslaget skall vara daterat och innehålla följande uppgifter: — Referensnummer åtföljt av Gemensam hållning (Common line). — Namnet på det importerande landet och köparen. — Beteckning på eller en så noggrann beskrivning av projektet som möjligt så att det kan identifieras. — De villkor som förutses av det initiativtagande landet. — Förslag till gemensam hållning. — Nationalitet och namn på kända konkurrerande anbudsgivare. — Slutdag för kommersiella och finansiella anbud och, om möjligt, anbudsnummer. — Andra relevanta uppgifter, inbegripet skäl för att föreslå en gemensam hållning, tillgång på undersökningar av projektet eller särskilda omständigheter.

c) Ett förslag till gemensam hållning som läggs fram i enlighet med artikel 34 b 4 skall sändas till sekretariatet med kopior till övriga parter. Den part som lägger fram förslaget till gemensam hållning skall ge en uttömmande redogörelse för skälen till att ett land inte bör klassificeras i enlighet med det förfarande som anges i artikel 34 b.

72. REAKTIONER PÅ FÖRSLAG TILL GEMENSAMMA HÅLLNINGAR

a) Parterna bör reagera på ett förslag till gemensam hållning snarast möjligt och under alla omständigheter inom 20 kalenderdagar.

b) En reaktion kan bestå i en begäran om ytterligare information, godkännande, avvisande, ett förslag till ändring av den gemensamma hållningen eller ett alternativt förslag till gemensam hållning.

c) En part som svarar att han inte har någon åsikt eftersom någon exportör eller några myndigheter i det mottagande landet inte har tagit kontakt i fråga om bistånd till projektet skall anses ha godtagit förslaget till gemensam hållning. Om denna part kontaktas efter det att den gemensamma hållningen trätt i kraft får han tillämpa förfarandet i artikel 77 a-d om han önskar bevilja förmånligare villkor än de som anges i den gemensamma hållningen.

73. GODKÄNNANDE AV GEMENSAMMA HÅLLNINGAR

a) Efter en period på 20 kalenderdagar skall sekretariatet underrätta samtliga parter om läget beträffande förslaget till gemensam hållning. Om ingen part har avvisat förslaget men inte alla parter har godkänt det skall det vara möjligt att under ytterligare åtta kalenderdagar godkänna eller avvisa förslaget.

b) Efter denna ytterligare period skall varje part som inte uttryckligen har avvisat förslaget anses ha godkänt den gemensamma hållningen. Varje part, inbegripet initiativtagaren, får dock ställa som villkor för sitt godkännande att en eller flera andra parter uttryckligen godkänner förslaget.

c) Om en part inte godkänner en eller flera beståndsdelar av en gemensam hållning innebär detta ett underförstått godkännande av alla andra beståndsdelar. Ett sådant delgodkännande kan föranleda andra parter att ändra inställning till den gemensamma hållningen. Samtliga parter har rätt att erbjuda eller matcha villkor som inte omfattas av en gemensam hållning.

d) En gemensam hållning som inte godkänts kan tas upp till ny prövning i enlighet med förfarandena i artiklarna 71 och 72. Under dessa förhållanden är parterna inte bundna av sitt ursprungliga beslut.

74. OENIGHET OM GEMENSAMMA HÅLLNINGAR

Om initiativtagaren och den part som har föreslagit en ändring eller ett alternativ inte kan enas inom den andra perioden på åtta kalenderdagar får denna period förlängas efter ömsesidig överenskommelse. Sekretariatet skall underrätta samtliga parter om denna förlängning.

75. TIDPUNKT FÖR GEMENSAMMA HÅLLNINGARS IKRAFTTRÄDANDE

Sekretariatet skall underrätta samtliga parter om att den gemensamma hållningen antingen kommer att träda i kraft eller har avvisats. Den gemensamma hållningen träder i kraft tre kalenderdagar därefter. Sekretariatet skall ombesörja att det på OLIS finns en aktuell förteckning tillgänglig över alla gemensamma hållningar som har godkänts eller som inte har avgjorts.

76. GEMENSAMMA HÅLLNINGARS GILTIGHET

a) En gemensam hållning som godkänts skall gälla i två år från ikraftträdandet, om inte sekretariatet underrättas om att den inte längre är av intresse och detta godtas av samtliga parter. En gemensam hållning skall gälla i ytterligare två år om en part inom 14 kalenderdagar innan den ursprungligen skulle löpa ut ansöker om en förlängning. Ytterligare förlängningar kan godkännas genom samma förfarande. En gemensam hållning som godkänts i enlighet med artikel 34 b 4 skall gälla till dess att Världsbankens uppgifter för påföljande år finns tillgängliga.

b) Sekretariatet skall övervaka läget beträffande gemensamma hållningar och hålla parterna underrättade genom uppdatering av förteckningen på OLIS över läget beträffande giltiga gemensamma hållningar. Sekretariatet skall följaktligen bl.a. — lägga till nya gemensamma hållningar som godkänts av parterna, — uppdatera uppgifterna om sista giltighetsdag när en part begär förlängning, — stryka gemensamma hållningar vars giltighetstid löpt ut, och — en gång i kvartalet ge ut en förteckning över gemensamma hållningar som löper ut under påföljande kvartal.

77. AVVIKELSER FRÅN EN GEMENSAM HÅLLNING

a) En part som avser att bevilja stöd på villkor som är förmånligare än vad som överenskommits i den gemensamma hållningen skall anmäla detta till samtliga parter och sekretariatet minst 60 kalenderdagar innan ett åtagande ingås.

b) Anmälan skall innehålla en redovisning av skälen för att bevilja stöd på villkor som är förmånligare än den gemensamma hållningen, liksom grunden för att villkoren inte kommer att leda till ett beslut om köp [eventuellt inbegripet resultatet av ett internationellt anbudsförfarande (ICB)] som påverkas av tillgången på bistånd.

c) Om en part som är intresserad av denna transaktion begär det skall sekretariatet organisera ett muntligt samråd.

d) Om en alternativ gemensam hållning inte fastställs vid det muntliga samrådet skall parterna avstå från att ingå åtaganden under 28 kalenderdagar efter detta muntliga samråd eller under 60 kalenderdagar efter anmälan, beroende på vilket som inträffar senast.

e) Varje part kan förbehålla sig rätten att matcha ett erbjudande som är förmånligare än det som överenskommits i den gemensamma hållningen i enlighet med artiklarna 50, 53, 60 och 61.

Avsnitt 6: Bestämmelser för meddelande om minimiräntesatser (CIRR)

78. MEDDELANDE OM MINIMIRÄNTESATSER

a) CIRR för valutor som beslutas enligt bestämmelserna i artikel 16 skall via omedelbar textkommunikation översändas till sekretariatet minst en gång varje månad för vidarebefordran till samtliga parter.

b) Denna anmälan skall vara sekretariatet tillhanda senast fem dagar efter utgången av varje månad som uppgifterna avser. Sekretariatet skall därefter genast underrätta alla parter om tillämpliga räntor.

79. TIDPUNKT FÖR IKRAFTTRÄDANDE AV TILLÄMPLIGA RÄNTESATSER

En eventuell ändring av räntesatserna skall träda i kraft den femtonde dagen efter respektive månads utgång.

80. OMEDELBARA FÖRÄNDRINGAR AV RÄNTESATSER

Om marknadsutvecklingen kräver anmälan om en ändring av en CIRR under loppet av en månad skall den ändrade räntesatsen börja tillämpas tio dagar efter det att sekretariatet mottagit anmälan om ändringen.

Avsnitt 7: Bestämmelser om genomförandet av informationsutbytet avseende premier

81. ELEKTRONISKT INFORMATIONSUTBYTE AVSEENDE PREMIER (EEI)

För att underlätta genomförandet av consensusöverenskommelsens bestämmelser om minimipremienivåer skall parterna lämna de uppgifter som anges i bilaga VII.

Avsnitt 8: Översyn

82. ÅRLIG ÖVERSYN

a) Parterna skall minst en gång varje år göra en översyn av hur consensusöverenskommelsen fungerar. Översynen skall normalt äga rum under andra kvartalet varje år. Vid översynen skall parterna bland annat granska anmälningsförfaranden, avsteg, tillämpningen av det differentierade diskontosystemet samt dess sätt att fungera, bestämmelser om bundet bistånd, matchningsfrågor, tidigare ingångna åtaganden, praxis i fråga om krediter för jordbruksprodukter och möjligheten till ett utvidgat deltagande i consensusöverenskommelsen.

b) Denna översyn skall baseras på information om parternas erfarenheter och förslag till förbättringar av consensusöverenskommelsens sätt att fungera och av dess effektivitet. Parterna skall ta hänsyn till consensusöverenskommelsens mål och den rådande ekonomiska och monetära situationen. Den information och de förslag som parterna önskar lägga fram för denna översyn skall vara sekretariatet till handa senast 45 dagar före översynstillfället.

83. ÖVERSYN AV MINIMIRÄNTESATSER

a) Parterna skall regelbundet se över systemet för fastställande av CIRR, i syfte att säkerställa att de anmälda räntesatserna avspeglar de aktuella marknadsvillkoren och uppfyller de mål som eftersträvas vid fastställandet av räntorna. En sådan översyn skall också omfatta den marginal som skall läggas till vid tillämpning av dessa räntesatser.

b) Varje part får till ordföranden i consensusgruppen överlämna en välgrundad begäran om en extra ordinarie översyn, om parten i fråga anser att CIRR för en eller flera valutor inte längre avspeglar rådande marknadsvillkor.

84. ÖVERSYN AV MINIMIPREMIENIVÅER OCH DÄRMED SAMMANHÄNGANDE FRÅGOR

Parterna skall regelbundet och minst en gång om året kontrollera och se över alla aspekter av reglerna och förfarandena i fråga om premier. Denna översyn skall omfatta

— den metod som används inom ramen för landriskmodellen, med sikte på att pröva dess giltighet mot bakgrund av de erfarenheter som gjorts,

— premienivåerna, som skall anpassas över tiden för att säkerställa att de fortsätter att vara ett tillförlitligt mått på risken, varvid hänsyn skall tas till de tre instrumenten för uppföljning av premier (kontantredovisning och redovisning enligt bokföringsmässiga grunder samt, där så är lämpligt, privatmarknadsindikatorer),

— systemet för relaterade villkor, och

— sammanställningen av erfarenheterna vad beträffar de förhållanden under vilka minimipremienivåerna kan underskridas och den lämpliga nivån för sådana underskridanden. Sekretariatet skall till stöd för översynen tillhandahålla rapporter över samtliga anmälningar.

KAPITEL V

FRAMTIDA ARBETE

85. GLOBAL AVBINDNING AV BISTÅND

Parterna bekräftar sin föresats att samarbeta med arbetsgruppen för finansiella aspekter på utvecklingsbistånd (DAC/FA) för att utveckla mål för avbindning av bistånd och närmare definiera obundet och bundet bistånd. De kommer att nära följa DAC/FA:s framsteg på detta område. De är eniga om att uppmuntra DAC/FA att på följande sätt överväga hur disciplinen och öppenheten skall ökas:

a) Disciplin : parterna kommer inom kort att inleda samtal med DAC/FA för att komma överens om mål för avbindning av bistånd.

b) Öppenhet : förfaranden avseende följande åtgärder för att förbättra öppenheten måste utarbetas i samarbete med DAC/FA: — Anmälan av specificerat obundet bistånd senast innan anbudsförfarandet inleds eller inom exempelvis 45 kalenderdagar från den tidpunkt då det finansiella kontraktet undertecknas, beroende på vilket som infaller först, varvid tillräcklig tid och information om projektet skall ges för att det skall vara möjligt att utarbeta anbuden inom tidsfristen. — Omedelbar efterhandsanmälan av namn och nationalitet på det företag som tilldelats kontraktet för specificerat obundet bistånd. Sekretariatet skall upprätta och uppdatera ett register över dessa anmälningar på OLIS. Ovanstående uppgifter skall inte vara sekretessbelagda.

86. MARKNADSFÖNSTER

Parterna åtar sig att ytterligare undersöka både frågan om öppenhet och definitionen av verksamhet genom marknadsfönster i syfte att förhindra att konkurrensen snedvrids.

87. SEKTORER

a) Parterna åtog sig att under 1994 inleda förhandlingar om kompletterande riktlinjer för exportkrediter för jordbruksprodukter. En expertgrupp inrättades och höll sitt första möte i april 1995.

b) Behovet av ytterligare eller kompletterande riktlinjer i Överenskommelsen för stålverk och utrustning kommer att övervägas när resultatet av förhandlingarna om det multilaterala stålavtalet är känt.

88. TOLKNINGSSKILLNADER

På grund av skillnaderna mellan hävdvunna nationella system för exportkrediter har fullständig enighet om definitionen av statsstöd inte kunnat nås. Ansträngningar kommer att göras för att snarast finna en lösning på dessa tolkningsskillnader. Till dess enighet nåtts skall consensusöverenskommelsens nuvarande lydelse inte utgöra ett hinder mot de tolkningar som för närvarande görs.

▼M1

BILAGA I

SEKTORSÖVERENSKOMMELSE OM EXPORTKREDITER FÖR FARTYG

KAPITEL I

SEKTORSÖVERENSKOMMELSENS RÄCKVIDD

▼A1

1. Deltagande

Parter i sektorsöverenskommelsen är: Australien, Europeiska gemenskapen (omfattande Belgien, Cypern, Danmark, Estland, Finland, Frankrike, Förenade kungariket, Grekland, Irland, Italien, Lettland, Litauen, Luxemburg, Malta, Nederländerna, Polen, Portugal, Slovakien, Slovenien, Spanien, Sverige, Tjeckien, Tyskland, Ungern och Österrike), Japan, Korea och Norge.

▼M1

2. Tillämpningsområde

I denna sektorsöverenskommelse, som kompletterar consensusöverenskommelsen, anges särskilda riktlinjer för statsstödda exportkrediter avseende exportkontrakt som omfattar följande:

2.1 Nya havsgående fartyg på minst 100 bruttoregisterton som används för transport av varor eller personer, eller för att utföra en specialiserad tjänst (t.ex. fiskefartyg, fiskefabriksfartyg, isbrytare eller mudderverk, som har sådana framdrivnings- och styrsystem att de i sig är varaktigt fullt navigerbara på öppet hav), bogserfartyg på minst 365 Kw och ej färdigställda fartygsskrov som flyter och är rörliga. Sektorsöverenskommelsen omfattar inte militärfartyg. Flytdockor och rörliga offshoreanläggningar omfattas inte av sektorsöverenskommelsen, men om det uppstår problem gällande exportkrediter för sådana anläggningar kan parterna i sektorsöverenskommelsen (nedan kallade parterna), efter övervägande av en motiverad begäran från någon part, besluta att de skall omfattas.

2.2 Ombyggnad av fartyg. Med ombyggnad av fartyg avses varje ombyggnad av havsgående fartyg på mer än 1 000 bruttoregisterton, förutsatt att ombyggnaden innebär genomgripande förändringar av fartygets lastkapacitet, skrov eller framdrivningssystem.

2.3 i) Fartyg av svävartyp omfattas visserligen inte av sektorsöverenskommelsen, men parterna får bevilja exportkrediter för svävare på villkor likvärdiga med dem som anges i sektorsöverenskommelsen. De förbinder sig att tillämpa denna möjlighet med måtta och att inte bevilja sådana kreditvillkor för svävare i fall där det kan slås fast att ingen konkurrens råder på de villkor som anges i sektorsöverenskommelsen. ii) I sektorsöverenskommelsen avses med svävare en amfibiefarkost på minst 100 ton som är utformad att bäras av luft som drivs ut från farkosten och formar en luftkudde mellan marken eller vattenytan och farkosten innanför en flexibel kjol runt farkosten, och som kan framdrivas och styras med hjälp av propellrar eller riktade luftutsläpp drivna av fläktar eller liknande anordningar. iii) Parterna är eniga om att beviljandet av exportkrediter på villkor likvärdiga med dem som anges i denna sektorsöverenskommelse bör begränsas till svävare som används i sjötrafik och alltså inte på land, utom för att nå terminalanläggningar som är belägna högst en kilometer från vattnet.

KAPITEL II

BESTÄMMELSER OM EXPORTKREDITER OCH BUNDET BISTÅND

3. Längsta återbetalningstid

Längsta återbetalningstid, oavsett landets klassificering, är tolv år efter leverans.

4. Kontant betalning

Parterna skall kräva en kontant betalning på minst 20 % av kontraktspriset vid leverans.

5. Återbetalning av kapital

Återbetalning av en exportkredits kapitalbelopp skall ske i lika stora, regelbundna amorteringar med normalt sex månaders och högst tolv månaders intervall.

6. Minimipremie

Bestämmelserna om minimipremienivåer i consensusöverenskommelsen skall inte tillämpas förrän de setts över ytterligare av parterna i denna sektorsöverenskommelse.

7. Bistånd

En part som önskar tillhandahålla bistånd skall, utöver vad som föreskrivs i consensusöverenskommelsen, bekräfta att fartyget inte förs under ett öppet register under återbetalningstiden, att det på ett tillfredsställande sätt försäkrats att den slutliga ägaren är bosatt i mottagarlandet, inte är ett vilande dotterbolag till ett utländskt bolag och har förbundit sig att inte sälja fartyget utan de inhemska myndigheternas tillstånd.

KAPITEL III

FÖRFARANDEN

8. Underrättelser

Med tanke på öppenheten skall varje part, utöver vad som föreskrivs i consensusöverenskommelsen och i det ”Creditor Reporting System” som tillämpas av Världsbanken, Bernunionen och OECD, årligen lämna uppgifter om sitt system för beviljande av statligt stöd och om hur denna sektorsöverenskommelse, inbegripet befintliga system, genomförs.

9. Översyn

a) Sektorsöverenskommelsen skall ses över årligen eller på begäran av någon part inom OECD:s arbetsgrupp för varvsindustri, och en rapport skall läggas fram för parterna i consensusöverenskommelsen.

b) För att underlätta konsekvens och enhetlighet mellan consensusöverenskommelsen och denna sektorsöverenskommelse skall parterna i sektorsöverenskommelsen och consensusöverenskommelsen samråda och samordna sina insatser på lämpligt sätt, med beaktande av varvsindustrins karaktär.

c) Om parterna i consensusöverenskommelsen beslutar att ändra denna, skall parterna i denna sektorsöverenskommelse (nedan kallade parterna) granska detta beslut och överväga dess relevans för sektorsöverenskommelsen. I avvaktan på detta övervägande skall ändringarna av consensusöverenskommelsen inte tillämpas på denna sektorsöverenskommelse. Om parterna godtar ändringarna av consensusöverenskommelsen skall de skriftligen underrätta parterna i consensusöverenskommelsen om detta. Om parterna inte godtar ändringarna av consensusöverenskommelsen vad avser deras tillämpning på varvsindustrin skall de meddela parterna i consensusöverenskommelsen sina invändningar och inleda samråd med dem i syfte att nå en lösning. Om enighet inte kan nås mellan de två grupperna skall parternas hållning i fråga om tillämpningen av ändringarna på varvsindustrin gälla.

d) När överenskommelsen om upprätthållande av normala konkurrensförhållanden inom varvsindustrin träder i kraft skall denna sektorsöverenskommelse upphöra att gälla för de parter som lagligen är skyldiga att tillämpa 1994 års överenskommelse om exportkrediter för fartyg (C/WP6(94)6). Dessa parter skall verka för en omedelbar översyn i syfte att bringa 1994 års överenskommelse i överensstämmelse med denna sektorsöverenskommelse.

Bihang

ÅTAGANDEN BETRÄFFANDE DET FRAMTIDA ARBETET

Utöver vad som sägs om det framtida arbetet i consensusöverenskommelsen är parterna i denna sektorsöverenskommelse eniga om följande:

a) Att utarbeta en illustrativ förteckning över fartygstyper som i allmänhet anses som olönsamma, med beaktande av föreskrifterna om bundet bistånd i consensusöverenskommelsen.

b) Att se över bestämmelserna i consensusöverenskommelsen gällande minimipremienivåer i syfte att införliva dem med denna sektorsöverenskommelse.

c) Att med hänsyn till hur relevanta internationella förhandlingar utvecklas diskutera införande av andra bestämmelser om minimiräntesatser, inbegripet en särskild CIRR och rörliga räntor.

d) Att diskutera om årliga amorteringar för återbetalning av kapital kan tillämpas.

▼B

BILAGA II

SEKTORSÖVERENSKOMMELSE OM EXPORTKREDITER TILL KÄRNKRAFTVERK

KAPITEL I

SEKTORSÖVERENSKOMMELSENS TILLÄMPNINGSOMRÅDE

1. Tillämpningsområde

a) Denna sektorsöverenskommelse, som kompletterar consensusöverenskommelsen, utmärks av följande: — Det innehåller de särskilda riktlinjer som är tillämpliga på statsstödda exportkrediter i fråga om kontrakt för export av kompletta kärnkraftverk eller delar därav, inbegripet alla beståndsdelar, utrustning, material och tjänster, inklusive den utbildning av personal som är direkt nödvändig för byggande och idriftsättning av dessa kärnkraftverk. Dessutom fastställs i överenskommelsen de villkor som skall tillämpas på stöd för kärnbränsle. — Den är inte tillämplig på utgiftsposter för vilka köparen normalt ansvarar, särskilt kostnader i samband med markanläggning, vägar, arbetarbostäder, kraftledningar, transformatorstation och vattenförsörjning samt omkostnader i köparens land i samband med förfaranden för officiellt godkännande (t.ex. godkännande av byggplats, byggnadslov, tillstånd för laddning av bränsle).

b) Vad gäller statsstöd för avveckling av kärnkraftverk skall consensusöverenskommelsens bestämmelser tillämpas i stället för sektorsöverenskommelsen. Med avveckling avses stängning eller nedmontering av kärnkraftverk. Genom de förfaranden för en gemensam hållning som fastställs i artikel 70-77 i consensusöverenskommelsen ges möjlighet att förkorta eller förlänga återbetalningstiden.

2. Översyn

Parterna skall se över sektorsöverenskommelsens bestämmelser varje år.

KAPITEL II

BESTÄMMELSER OM EXPORTKREDITER OCH BUNDET BISTÅND

3. Längsta återbetalningstid

Längsta återbetalningstid, oavsett landets klassficering, är 15 år.

4. Minimiräntesatser

a) En part som tillhandahåller statligt finansieringsstöd i form av direkt finansiering, refinansiering eller räntestöd skall tillämpa minimiräntesatser; parten skall tillämpa gällande särskilda marknadsreferensränta (SCIRR). I de fall när åtagandet om en fastställd SCIRR inledningsvis begränsas till en period på högst 15 år med början från dagen för slutande av kontraktet skall statsstödet för lånets återstående löptid begränsas till garantier eller räntestöd vid den SCIRR som gäller vid tiden för övergången.

b) Om statligt finansieringsstöd tillhandahålls för delleveranser av utrustning till kärnkraftverk, för vars installation leverantören inte ansvarar, skall minimiräntesatsen vara SCIRR enligt artikel 3 i denna sektorsöverenskommelse. Alternativt kan en part erbjuda gällande CIRR enligt artikel 16 i consensusövere