02016O0034 — SV — 20.12.2016 — 000.001

Den här texten är endast avsedd som ett dokumentationshjälpmedel och har ingen rättslig verkan. EU-institutionerna tar inget ansvar för innehållet. De autentiska versionerna av motsvarande rättsakter, inklusive ingresserna, publiceras i Europeiska unionens officiella tidning och finns i EUR-Lex. De officiella texterna är direkt tillgängliga via länkarna i det här dokumentet

Rättad genom:

▼B

EUROPEISKA CENTRALBANKENS RIKTLINJE (EU) 2016/2249

av den 3 november 2016

om den rättsliga ramen för redovisning och finansiell rapportering inom Europeiska centralbankssystemet (ECB/2016/34)

(omarbetning)

KAPITEL I

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 1

Definitioner

1. I denna riktlinje avses med

c)

2. Definitioner av andra facktermer som används i denna riktlinje återfinns i bilaga II.

Artikel 2

Tillämpningsområde

1. Denna riktlinje ska gälla för ECB och de nationella centralbankerna för Eurosystemets redovisnings- och finansiella rapporteringsändamål.

2. Riktlinjens tillämpningsområde ska endast omfatta Eurosystemets redovisning och finansiella rapportering enligt de regler som framgår av ECBS-stadgan. Följaktligen ska den inte gälla för de nationella centralbankernas nationella rapporter och finansräkenskaper. För att Eurosystemet och de nationella reglerna ska bli enhetliga och jämförbara, rekommenderas att de nationella centralbankerna i görligaste mån bör följa de regler som framgår av denna riktlinje i sin nationella rapportering och i sina finansräkenskaper.

Artikel 3

Kvalitetskriterier

Följande kvalitetskriterier ska uppfyllas:

Artikel 4

Grundläggande redovisningsprinciper

Följande grundläggande redovisningsprinciper ska tillämpas:

1. Fortlevnadsprincipen: Bokslut ska upprättas med tillämpning av fortlevnadsprincipen (going concern-principen).

3. Händelser efter balansräkningens upprättande: Tillgångar och skulder ska justeras så att hänsyn tas till händelser som inträffar mellan balansdagen för årsbokslutet och den dag då de berörda organen godkänner bokslutshandlingarna om dessa händelser påverkar värdet av tillgångarna eller skulderna per balansdagen. Tillgångar och skulder ska inte justeras för sådana händelser efter balansdagen om de inte påverkar värdet av tillgångarna eller skulderna per balansdagen, men upplysningar ska lämnas om händelserna är av sådan vikt att underlåtenhet att upplysa om dem skulle göra det svårare för den som läser bokslutshandlingarna att göra korrekta bedömningar och fatta korrekta beslut.

Artikel 5

Affärsdagsredovisning och likviddagsredovisning

1. Affärsdagsredovisning ska användas för bokföring av valutatransaktioner, finansiella instrument denominerade i utländsk valuta samt upplupna kostnader/intäkter. Två olika metoder har tagits fram för tillämpningen:

2. Likviddagsredovisning får även fortsättningsvis tillämpas för bokföring av värdepapperstransaktioner, inklusive egetkapitalinstrument, denominerade i utländsk valuta. Upplupen ränta relaterat till detta, inbegripet överkurser och underkurser, ska bokföras dagligen från avistalikviddagen.

3. De nationella centralbankerna får använda sig av antingen affärsdagsredovisning eller likviddagsredovisning vid redovisningen av specifika eurodenominerade transaktioner, finansiella instrument samt relaterade upplupna kostnader/intäkter.

4. Med undantag för justeringar som görs vid kvartalsslut och årsslut och poster som anges under ”Övriga tillgångar” och ”Övriga skulder” ska belopp som visas som en del av den dagliga finansiella rapporteringen för Eurosystemets finansiella rapportering endast visa kassarörelserna i balansposterna. Vid utgången av varje kvartal och år ska avskrivningen också inkluderas i värdepapprenas bokförda värde.

Artikel 6

Redovisning av tillgångar och skulder

Finansiella eller andra tillgångar eller skulder ska endast redovisas i den rapporterande enhetens balansräkning om samtliga följande villkor är uppfyllda:

KAPITEL II

UPPSTÄLLNINGSFORM OCH VÄRDERINGSREGLER FÖR BALANSRÄKNINGEN

Artikel 7

Balansräkningens uppställningsform

Uppställningen av ECB:s och de nationella centralbankernas balansräkningar ska för Eurosystemets finansiella rapportering följa uppställningen i bilaga IV.

Artikel 8

Avsättning för valutakurs-, ränte-, kredit- och guldprisrisker

Mot bakgrund av den typ av verksamhet som de nationella centralbankerna bedriver får en nationell centralbank i sin balansräkning göra avsättningar för valutakursrisker, ränterisker, kreditrisker och guldprisrisker. Med utgångspunkt i en motiverad skattning av den nationella centralbankens riskexponering ska den nationella centralbanken besluta om hur stora avsättningar som ska göras och hur dessa ska användas.

Artikel 9

Värderingsregler för balansräkningen

1. Rådande marknadskurser och marknadspriser ska användas för värdering av poster i balansräkningen såvida inte annat anges i bilaga IV.

2. Omvärdering av guld, instrument i utländsk valuta, värdepapper (andra värdepapper än sådana som klassificerats som ”innehas till förfallodagen”, ej omsättningsbara värdepapper och värdepapper som innehas i penningpolitiska syften och som redovisas till upplupet anskaffningsvärde) samt finansiella instrument, både i och utanför balansräkningen, ska ske som vid kvartalsomvärderingsdagen till marknadens mittkurs respektive mittpris. Detta hindrar inte att rapporterande enheter för interna ändamål oftare får omvärdera sina portföljer, förutsatt att de endast redovisar poster i sina balansräkningar till transaktionsvärdet under det kvartalet.

3. Det ska inte göras någon skillnad mellan pris- och valutakursrelaterade omvärderingseffekter för guld, utan en samlad guldomvärderingseffekt ska redovisas, baserad på priset i euro för en viss viktenhet guld, beräknat utifrån växelkursen mellan euron och US-dollarn på kvartalsomvärderingsdagen. Omvärdering ska för utländsk valuta ske valuta för valuta, inbegripet transaktioner i och utanför balansräkningen. Enligt denna artikel ska innehav av särskilda dragningsrätter (SDR), inbegripet identifierad del av valutainnehav sammansatt i enlighet med SDR-korgen, behandlas som ett innehav. För värdepapper ska omvärdering ske kod för kod (dvs. samma ISIN-nummer/-typ), medan säljoptioner inte kommer att separeras för värderingsändamål. Värdepapper som innehas för penningpolitiska ändamål eller som ingår i posten ”Övriga finansiella tillgångar” eller ”Diverse” ska behandlas som separata innehav.

4. Omvärderingsposter ska återföras vid utgången av det påföljande kvartalet, med undantag av orealiserade förluster, som vid årsslutet förs till resultaträkningen; alla transaktioner under kvartalet ska redovisas till transaktionspriset respektive transaktionskursen.

5. Omsättningsbara värdepapper som innehas i penningpolitiska syften ska behandlas som separata innehav och värderas antingen till marknadspris eller till upplupet anskaffningsvärde med avdrag för eventuell värdeminskning, beroende på penningpolitiska överväganden.

6. Värdepapper som klassificerats som ”innehas till förfallodagen” ska behandlas som separata innehav och värderas till upplupet anskaffningsvärde med avdrag för eventuell värdeminskning. Ej omsättningsbara värdepapper ska behandlas på samma sätt. Värdepapper som klassificerats som ”innehas till förfallodagen” får säljas före förfallodagen under någon av följande omständigheter:

b) Värdepapperen säljs under en månad före förfallodagen.

c) Under exceptionella omständigheter, t.ex. en avsevärd försämring av emittentens kreditvärdighet.

Artikel 10

Reverserade transaktioner

1. En reverserad transaktion som grundar sig på ett repoavtal ska bokföras som inlåning mot säkerhet på balansräkningens skuldsida, medan den post som har ställts som säkerhet kvarstår på balansräkningens tillgångssida. Sålda värdepapper som ska köpas tillbaka enligt repoavtal ska av den rapporterande enheten, som är skyldig att köpa tillbaka dem, behandlas som om de fortfarande vore en del av den portfölj från vilken de sålts.

2. En reverserad transaktion som grundar sig på en omvänd repa ska med avseende på lånebeloppet bokföras som utlåning mot säkerhet på balansräkningens tillgångssida. Värdepapper som förvärvats inom ramen för omvända repor ska inte omvärderas och den utlånande rapporterande enheten ska inte föra någon vinst eller förlust från sådana värdepapper till resultaträkningen.

3. Vid transaktioner med värdepapperslån ska värdepapperen kvarstå i överlåtarens balansräkning. Transaktioner med värdepapperslån där säkerhet ställts i form av kontanter ska redovisas på samma sätt som repoavtal. Transaktioner med värdepapperslån där säkerhet ställts i form av värdepapper ska endast tas upp i balansräkningen om kontanter

Mottagaren ska ta upp en skuld för återöverlåtelsen av värdepapperen om värdepapperen har sålts under tiden.

4. Lånetransaktioner med guld som säkerhet ska behandlas som repoavtal. Guldflödena i samband med sådana lånetransaktioner mot säkerhet ska inte bokföras i bokslutet, och skillnaden mellan avista- och terminspriserna för transaktionen ska behandlas enligt principen om bokföringsmässiga grunder.

5. Reverserade transaktioner, inbegripet transaktioner med värdepapperslån, som genomförs inom ramen för ett avtal om automatiska värdepapperslån, ska som ett minimum tas upp i balansräkningen vid rapporteringsperiodens utgång om säkerhet ställts i form av kontanter som inbetalats till ett konto hos den berörda nationella centralbanken eller ECB, och dessa kontanter ännu ej investerats.

Artikel 11

Omsättningsbara egetkapitalinstrument

1. Denna artikel ska tillämpas på omsättningsbara egetkapitalinstrument, dvs. aktier eller andelar i aktiefonder, oavsett om transaktionerna genomförs direkt av en rapporterande enhet eller genom dess ombud, med undantag för sådana transaktioner som avser pensionsfonder, andelar, investeringar i dotterbolag eller betydande intressen.

2. Egetkapitalinstrument denominerade i utländsk valuta som tagits upp under ”Övriga tillgångar” ska inte ingå i den sammantagna valutapositionen utan utgöra en del av ett separat valutainnehav. Beräkningen av tillhörande valutakursvinster och valutakursförluster får göras antingen med nettogenomsnittskostnadsmetoden eller med en genomsnittskostnadsmetod.

3. Omvärdering av aktieportföljer ska ske i enlighet med artikel 9.3. Omvärdering ska ske post för post. För aktiefonder ska prisomvärderingen ske netto; någon omvärdering aktie för aktie ska inte ske. Någon nettning mellan olika aktier eller olika aktiefonder ska inte förekomma.

4. Transaktioner ska bokföras till transaktionspriset i balansräkningen.

5. Mäklararvoden får bokföras antingen som en transaktionskostnad som inkluderas i anskaffningspriset, eller som en kostnad i resultaträkningen.

6. Utdelning som köps ska inkluderas i priset för egetkapitalinstrumentet. På utdelningsdagen får den utdelning som ingår vid ett köp behandlas som en separat post fram till dess att utdelningen erhållits.

7. Upplupen utdelning ska inte bokföras vid periodens utgång eftersom den redan ingår i egetkapitalinstrumentets pris, med undantag för instrument som handlas ex. utdelning.

8. Teckningsrätter behandlas som en separat tillgång när de emitteras. Anskaffningskostnaden beräknas på det genomsnittliga anskaffningspriset för aktierna, på nyförvärvets lösenspris och förhållandet mellan gamla och nya aktier. Alternativt får priset för teckningsrätten baseras på dess marknadsvärde, aktiens genomsnittliga anskaffningspris och aktiens marknadspris före nyemissionen.

Artikel 12

Säkring av ränterisk på värdepapper med derivatinstrument

1. Säkring av ränterisk på ett värdepapper med ett derivatinstrument innebär att ett derivatinstrument utformas så att förändringen i dess verkliga värde motverkar förväntad förändring av det säkrade värdepapprets verkliga värde som uppkommer vid ränteförändringar.

2. Säkrade instrument och säkringsinstrument ska redovisas och bokföras i enlighet med de allmänna bestämmelserna, värderingsreglerna, reglerna för resultatavräkning och de instrumentspecifika bestämmelser som framgår av denna riktlinje.

3. Med undantag från vad som sägs i artiklarna 3.2, 9.4, 15.1, 15.2, 16.1 b, 16.2 d och 17.2 får säkrade värdepapper och säkringsderivatinstrument värderas enligt nedanstående tillvägagångssätt:

c) Saldot av oamorterade över- och undervärden, vid tidpunkten då säkringen konstruerades, bör amorteras över återstående löptid för det säkrade instrumentet.

4. När säkringsredovisning avbryts ska värdepapperet och derivatinstrumentet som kvarstår i den rapporterande enhetens räkenskaper värderas var för sig från och med dagen då säkringen avbryts i enlighet med de allmänna regler som framgår av denna riktlinje.

5. Det alternativa tillvägagångssättet enligt punkt 3 får endast tillämpas om samtliga följande villkor är uppfyllda:

6. Säkring av en grupp av värdepapper: liknande räntebärande värdepapper får läggas samman och säkringsredovisas som en grupp endast under följande förutsättningar:

c) Förändringen i verkligt värde hänförlig till den säkrade risken för varje enskilt värdepapper inom gruppen förväntas vara ungefärligt proportionell med den övergripande förändringen i verkligt värde hänförlig till den säkrade risken för gruppen av värdepapper.

Artikel 13

Syntetiska instrument

1. Instrument som kombineras till syntetiska instrument ska redovisas och bokföras separat från andra instrument i enlighet med de allmänna bestämmelserna, värderingsreglerna, reglerna för resultatavräkning och de instrumentspecifika bestämmelserna som framgår av den här riktlinjen.

▼C1

2. Med undantag från vad som sägs i artiklarna 3.2, 9.4, 15.1 och 17.2 får syntetiska instrument värderas enligt nedanstående alternativa tillvägagångssätt:

▼B

c) Orealiserade förluster som förs till resultaträkningen vid årets slut och de korresponderande orealiserade vinsterna ska skrivas av var för sig under de påföljande åren.

3. Om ett av de instrument som kombinerats löper ut, säljs, avvecklas eller går till lösen ska den rapporterande enheten i framtiden inte längre tillämpa det alternativa tillvägagångssättet enligt punkt 2 och sådana värdestegringar som ej skrivits av utan krediterats i resultaträkningen under tidigare år ska omedelbart återföras.

4. Det alternativa tillvägagångssättet enligt punkt 2 får endast tillämpas om samtliga följande villkor är uppfyllda:

c) Genom att det alternativa tillvägagångssättet tillämpas kan en inkonsekvens i värderingen elimineras eller avsevärt minskas som skulle uppstå om de allmänna regler som framgår av den här riktlinjen skulle tillämpas på individuell instrumentnivå.

d) Formell dokumentation finns som gör det möjligt att verifiera att villkoren i leden a, b och c uppfylls.

Artikel 14

Sedlar

1. För genomförandet av artikel 49 i ECBS-stadgan redovisas en nationell centralbanks innehav av sedlar från andra medlemsstater som har euron som valuta inte som utelöpande sedlar utan som saldon inom Eurosystemet. Sedlar hos andra medlemsstater som har euron som valuta ska behandlas enligt följande:

a) Den nationella centralbank som tar emot sedlar denominerade i nationella valutaenheter från euroområdet som givits ut av en annan nationell centralbank ska dagligen underrätta den nationella centralbank som givit ut sedlarna om värdet av de sedlar som inges för växling, utom om volymen en viss dag är liten. Den nationella centralbank som givit ut sedlarna ska sända en motsvarande betalning till den mottagande nationella centralbanken via Target2.

2. Beloppet för ”utelöpande sedlar” i de nationella centralbankernas balansräkningar ska bestå av tre delar:

där

c) plus eller minus de justeringar som följer av tillämpningen av fördelningsnyckeln för sedlar.

KAPITEL III

RESULTATAVRÄKNING

Artikel 15

Resultatavräkning

1. Följande regler ska tillämpas i fråga om resultatavräkning:

c) Vid årets slut ska orealiserade förluster föras till resultaträkningen om de överstiger de tidigare omvärderingsvinster som bokförts på det korresponderande värderegleringskontot.

f) Vid årets slut ska förluster p.g.a. värdeminskningar föras till resultaträkningen och inte återföras under påföljande år om inte värdeminskningen återhämtas och denna återhämtning kan hänföras till en iakttagbar händelse som inträffat efter det att den första värdeminskningen inträffade.

2. Överkurser och underkurser på emitterade och köpta värdepapper ska beräknas och redovisas som del av ränteintäkterna och ska skrivas av under värdepapperens återstående avtalade löptid, antingen med linjär avskrivning eller enligt internräntemetoden (Internal Rate of Return, IRR-metoden). Internräntemetoden måste dock obligatoriskt användas för diskonteringspapper för vilka vid förvärvstillfället mer än ett år återstår av löptiden.

3. Upplupna kostnader/intäkter för finansiella tillgångar och skulder, t.ex. upplupen ränta och avskrivna över- och underkurser denominerade i utländsk valuta, ska beräknas och bokföras dagligen baserat på senast tillgängliga kurser. Upplupna kostnader/intäkter för finansiella tillgångar och skulder denominerade i euro ska beräknas och bokföras minst en gång per kvartal. Upplupna kostnader/intäkter för andra poster ska beräknas och bokföras minst en gång per år.

4. Oavsett hur ofta upplupna kostnader/intäkter sammanställs, men med beaktande av de undantag som framgår av artikel 5.4, ska de rapporterande enheterna rapportera uppgifter till transaktionsvärdet under kvartalet.

5. Upplupna kostnader/intäkter i utländsk valuta ska omräknas till bokföringsdagens valutakurs och ska räknas med i valutapositionen.

6. För beräkningen av upplupna kostnader/intäkter under året kan i allmänhet lokala beräkningssätt tillämpas, dvs. beräkning till antingen den sista affärsdagen eller sista kalenderdagen i kvartalet. Vid årets slut ska dock obligatoriskt den 31 december användas som referensdag.

7. Valutautflöden som medför en förändring i innehavet av en viss valuta får tas upp som realiserade valutakursvinster eller valutakursförluster.

Artikel 16

Transaktionskostnader

1. Följande allmänna regler ska tillämpas i fråga om transaktionskostnader:

c) Vid köp av kupongpapper ska köpt kupongränta behandlas som en separat post. När det rör sig om värdepapper i utländsk valuta ska den räknas som del av valutainnehavet i fråga, men ska inte påverka genomsnittspriset för tillgången eller valutan.

2. Följande särskilda regler ska gälla för värdepapper:

c) Inkomster ska bokföras brutto, och återbetalningsbara kupongskatter och andra skatter ska redovisas separat.

d) För att beräkna den genomsnittliga anskaffningskostnaden för ett värdepapper ska antingen i) alla förvärv som gjorts under en dag läggas samman, till inköpspris, med den föregående dagens innehav, så att en ny vägd genomsnittskostnad erhålls innan samma dags försäljning räknas in, eller också får ii) enskilda förvärv och försäljningar av värdepapper vid beräkningen av den reviderade genomsnittskostnaden inräknas i den ordning de skedde under dagen.