Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
"BKOMMISSIONENS BESLUT
av den 8 februari 2000
om genomförandet av rådets direktiv 89/106/EEG beträffande klassificering av byggprodukter med
avseende på deras reaktion vid brandpåverkan
[delgivet med nr K(2000) 133]
(Text av betydelse för EES)
(2000/147/EG)
(EGT L 50, 23.2.2000, s. 14)
Rättat genom:
"C1 Rättelse, EGT L 96, 6.4.2001, s. 31 (2000/147)
"C2 Rättelse, EGT L 125, 5.5.2001, s. 54 (2000/147)2000D0147 — SV — 23.02.2000 — 000.002 — 1
KOMMISSIONENS BESLUT
av den 8 februari 2000
om genomförandet av rådets direktiv 89/106/EEG beträffande
klassificering av byggprodukter med avseende på deras reaktion
vid brandpåverkan
[delgivet med nr K(2000) 133]
(Text av betydelse för EES)
(2000/147/EG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT
DETTA BESLUT
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemen-
skapen,
med beaktande av rådets direktiv 89/106/EEG av den 21 december 1988
om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om
byggprodukter (1), ändrat genom direktiv 93/68/EEG (2), särskilt artik-
larna 3, 6 och 20 i detta, och
av följande skäl:(1) I artikel 3.2 och 3.3 i direktiv 89/106/EEG fastställs att det för att
hänsyn skall kunna tas till eventuella skillnader i skyddsnivåer på
det nationella, regionala eller lokala planet, kan en klassindelning
ske i tillämpningsdokumenten för varje väsentligt krav. Dessa
dokument har offentliggjorts i kommissionens meddelande om
tillämpningsdokumenten till direktiv 89/106/EEG (
3).
(2) Enligt punkt 4.2.1 i tillämpningsdokument nr 2 berättigas behovet
av nivåer för de väsentliga kraven uttryckta som funktion av
byggnadsverkets typ, användning och belägenhet, dess planlös-
ning och tillgången till utrustning för katastrofberedskap.
(3) I punkt 2.2 i tillämpningsdokument nr 2 förtecknas en rad
inbördes relaterade åtgärder som syftar till uppfyllande av det
väsentliga kravet ”säkerhet i händelse av brand”, och som
tillsammans bidrar till att beskriva en brandsäkerhetsstrategi som
kan vidareutvecklas på olika sätt i medlemsstaterna.
(4) I punkt 4.2.3.3 i tillämpningsdokument nr 2 identifieras en av de
åtgärder som tillämpas i medlemsstaterna, och som består i att
begränsa brandens och rökens utveckling och spridning i det rum
där branden uppstått (eller inom ett givet område) genom att
begränsa byggprodukternas bidrag till att en brand kan utvecklas
fullt ut.
(5) Definitionen av klasser för det väsentliga kravet är delvis
beroende av nivån på en sådan begränsning.
(6) Nivån på denna begränsning kan endast uttryckas genom olika
nivåer för byggprodukters reaktion vid brandpåverkan under
faktiska användningsförhållanden.
(7) I punkt 4.3.1.1 i tillämpningsdokument nr 2 finns det preciserat att
det för att möjliggöra utvärdering av produkters reaktion vid
brandpåverkan kommer det att utvecklas en harmoniserad lösning
som kan innebära provningar i full skala eller i laboratorieskala,
vilka står i korrelation till verkliga brandscenarier.
(8) Denna harmoniserade lösning ligger inom ramen för ett klas-
sificeringssystem som inte omfattas av tillämpningsdokumentet.!B
(1) EGT L 40, 11.2.1989, s. 12.
(2) EGT L 220, 30.8.1993, s. 1.
(3) EGT C 62, 28.2.1994, s. 1.2000D0147 — SV — 23.02.2000 — 000.002 — 2
(9) Det klassificeringssystem som har identifierats för detta ändamål
bygger på en rad provningsmetoder som redan är kända för de
europeiska standardiseringsorganen.
(10) I kommissionens beslut 94/611/EG av den 9 september 1994 om
genomförandet av artikel 20 i direktiv 89/106/EEG om bygg-
produkter (1), i vilket klassificeringssystemet beskrivs, har trös-
kelvärdena för klasserna B, C och D inte angetts då provnings-
metoden för enstaka brinnande föremål (Single Burning Item test)
ännu inte var tillräckligt utvecklad.
(11) De relevanta uppgifterna är numera tillgängliga och beslut
94/611/EG bör därför ersättas av ett nytt beslut som inbegriper
de olika klassernas tröskelvärden samt vissa anpassningar till
tekniska framsteg. Alternativa provningsförfaranden bör beskrivas
fullständigt i en kommande europeisk standard, eller i ett
kommissionsbeslut, på grundval av ett avtal mellan kommissionen
och medlemsstaterna i samråd med CEN, CENELEC och EOTA.
(12) De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med
yttrandet från Ständiga byggkommittén.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. När tillståndet vid slutanvändning för en byggprodukt är sådant att
den bidrar till utveckling och spridning av brand och rök i det rum där
branden uppstått (eller i ett givet område), skall produkten klassificeras
efter dess reaktion vid brandpåverkan med beaktande av klassificerings-
systemet i tabellerna 1 och 2 i bilagan.
2. Byggprodukterna skall behandlas utifrån de faktiska förhållanden
där de slutligen används.
Om den klassificering som baserar sig på de standardiserade prov och
kriterier som anges i tabellerna 1 och 2 i bilagan inte är lämplig kan ett
eller flera referensscenarier (representativa skalenliga tester som bildar
typ för överenskomna riskscenarier) användas inom ramen för ett
alternativt klassificeringsförfarande.
Artikel 2
Beslut 94/611/EG skall upphöra att gälla.
Hänvisningar till det upphävda beslutet skall tolkas som hänvisningar till
det här beslutet.
Artikel 3
Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.!B
(1) EGT L 241, 16.9.1994, s. 25.2000D0147 — SV — 23.02.2000 — 000.002 — 3
BILAGA
Symboler (1)
∆T Temperaturökning
∆m Viktförlust
tf Flamperiodens varaktighet
PCS Kalorimetriskt värmevärde
FIGRA BrandutvecklingshastighetTHR
600s Total förbränningsvärme
LFS Horisontell flamspridningSMOGRA RökutvecklingshastighetTSP
600s Total rökproduktion
Fs Flamspridning
Definitioner
Material : Ett enskilt grundmaterial eller en likformigt fördelad blandning av
grundmaterial, t.ex. metall, sten, trä, betong, mineralull med likformigt fördelatbindemedel, polymerer.
Homogen produkt : En produkt som består av ett enda material med samma
densitet och sammansättning i hela produkten.
Inhomogen produkt : En produkt som inte uppfyller kraven på en homogen
produkt. Det rör sig om en produkt som består av en eller flera väsentliga ellericke väsentliga beståndsdelar.
Väsentlig beståndsdel : Ett material som utgör en betydande del av en inhomogen
produkt. Ett skikt med en massa per areaenhet 51,0 kg/m
2eller en tjocklek
51,0 mm anses som en väsentlig beståndsdel.
Icke väsentlig beståndsdel : Ett material som inte utgör en betydande del av en
inhomogen produkt. Ett skikt med en massa per areaenhet 51,0 kg/m2och en
tjocklek 51,0 mm anses som en icke väsentlig beståndsdel.
Två eller fler närliggande icke väsentliga skikt (dvs. ingen väsentlig beståndsdel
finns mellan skikten) kan ses som en enda icke väsentlig beståndsdel och måstedärför tillsammans uppfylla kraven på ett skikt som är en icke väsentligbeståndsdel.
När det gäller icke väsentliga beståndsdelar särskiljs inre och yttre icke väsentliga
beståndsdelar enligt följande:
Icke väsentlig inre beståndsdel : En icke väsentlig beståndsdel som på båda sidor
täcks av åtminstone en väsentlig beståndsdel.
Icke väsentlig yttre beståndsdel : En icke väsentlig beståndsdel som på ena sidan
inte täcks av en väsentlig beståndsdel.!
B
(1) Egenskaperna definieras med hänsyn till den lämpliga provningsmetoden.!C12000D0147 — SV — 23.02.2000 — 000.002 — 4
Tabell 1
KLASSER FÖR REAKTION VID BRANDPÅVERKAN HOS BYGGPRODUKTER, GOL VMATERIAL
UNDANTAGET (*)
Klass Provningsmetod(er) "C2Tilläggsklassificering 3 "C1Tilläggsklassificering 3
A1 EN ISO 1182 (1);
och∆T430 °C; och
∆m450 %; och
tf= 0 (dvs. inga kontinuerliga flammor)—
EN ISO 1716 PCS 42,0 MJ.kg-1(1);och
PCS42,0 MJ.kg-1(2)((2a));och
PCS41,4 MJ.m-2(3);och
PCS42,0 MJ.kg-1(4)—
A2 EN ISO 1182 (1);
eller∆T450 °C; och
∆m450 %; och
tf420s—
EN ISO 1716;
ochPCS43,0 MJ.kg-1(1);och
PCS44,0 MJ.m-2(2);och
PCS44,0 MJ.m-2(3);och
PCS43,0 MJ.kg-1(4)—
EN 13823 (SBI) FIGRA 4120 W .s-1;och
LFS5provstyckets kant; och
THR 600s47,5 MJRökproduktion (5);ochbrinnande
droppar/partiklar (6)
B EN 13823 (SBI);
ochFIGRA 4120 W .s-1;och
LFS5provstyckets kant; och
THR 600s47,5 MJRökproduktion (5);ochbrinnande
droppar/partiklar (6)
EN ISO 11925-2 (8):
Exponeringstid = 30sFs4150mm inom 60s
C EN 13823 (SBI);
ochFIGRA 4250 W .s-1;och
LFS5provstyckets kant; och
THR 600s415 MJRökproduktion (5);ochbrinnande
droppar/partiklar (6)
EN ISO 11925-2 (8):
Exponeringstid = 30sFs4150mm inom 60s
D EN 13823 (SBI);
ochFIGRA 4750 W .s-1Rökproduktion (5);ochbrinnande
droppar/partiklar (6)
EN ISO 11925-2 (8):
Exponeringstid = 30sFs4150mm inom 60s
E EN ISO 11925-2 (8):
Exponeringstid = 15sFs4150mm inom 20s Brinnande droppar/partiklar (7)
F Prestanda ej fastställd
(*) Behandlingen av vissa produktfamiljer, t.ex. linjära produkter (rör, kanaler, kablar etc.) utreds fortfarande och ett tillägg till detta
beslut kan bli nödvändigt.
(1) För homogena produkter och väsentliga beståndsdelar av inhomogena produkter.
(2) För alla yttre icke väsentliga beståndsdelar i inhomogena produkter.
(2a) Alternativt, för alla yttre icke väsentliga beståndsdelar med PCS 42,0 MJ.m-2, under förutsättning att produktionen uppfyller
följande kriterier i EN 13823 (SBI): FIGRA 420 W .s-1;ochLFS5provstyckets kant; ochTHR 600s44,0 MJ; ochs1;ochd0.
(4) För alla icke väsentliga inre beståndsdelar i inhomogena produkter.
(5) För produkten som en enhet.
(6) s1 = SMOGRA 430m2.s-2ochTSP 600s450m2; s2 = SMOGRA 4180m2.s-2ochTSP 600s4200m2; s3 = ej s1 eller s2.
(7) d0 = Inga brinnande droppar/partiklar i EN 13823 (SBI) inom 600s; d1 = Inga brinnande droppar/partiklar kvarstår längre än 10s i EN
13823 (SBI) inom 600s; d2 = ej d0 eller d1; antändning av papperet i EN ISO 11925-2 leder till klassificering som d2.
(8) Godkänd = papperet antänds ej (ingen klassificering); icke godkänd = papperet antänds (klassificering som d2).
(9) I de fall då tändlågan appliceras mot ytan och, om så är tillämpligt för avsett användningsområde för produkten, i de fall då tändlågan
appliceras mot kant.!B2000D0147 — SV — 23.02.2000 — 000.002 — 5
Tabell 2
KLASSER FÖR REAKTION VID BRANDPÅVERKAN FÖR GOL VBELÄGGNINGAR
Klass Provningsmetod(er) "C2Tilläggsklassificering 3 "C1Tilläggsklassificering 3
A1FL EN ISO 1182 (1);
och∆T430 °C; och
∆m450 %; och
tf= 0 (dvs. inga kontinuerliga flammor)—
EN ISO 1716 PCS 42,0 MJ.kg-1(1);och
PCS42,0 MJ.kg-1(2);och
PCS41,4 MJ.m-2(3);och
PCS42,0 MJ.kg-1(4)—
A2FL EN ISO 1182 (1);
eller∆T450 °C; och
∆m450 %; och
tf420s—
EN ISO 1716;
ochPCS43,0 MJ.kg-1(1);och
PCS44,0 MJ.m-2(2);och
PCS44,0 MJ.m-2(3);och
PCS43,0 MJ.kg-1(4)—
EN ISO 9239-1 (5) Kritiskt värmeflöde (6)58,0 kW .m-2Rökproduktion (7)
BFL EN ISO 9239-1 (5)
ochKritiskt värmeflöde (6)58,0 kW .m-2Rökproduktion (7)
EN ISO 11925-2 (8):
Exponeringstid = 15sFs4150mm inom 20s
CFL EN ISO 9239-1 (5)
ochKritiskt värmeflöde (6)54,5 kW .m-2Rökproduktion (7)
EN ISO 11925-2 (8):
Exponeringstid = 15sFs4150mm inom 20s
DFL EN ISO 9239-1 (5)
ochKritiskt värmeflöde (6)53,0 kW .m-2Rökproduktion (7)
EN ISO 11925-2 (8):
Exponeringstid = 15sFs4150mm inom 20s
EFL EN ISO 11925-2 (8):
Exponeringstid = 15sFs4150mm inom 20s
FFL Prestanda ej fastställd
(1) För homogena produkter och väsentliga beståndsdelar av inhomogena produkter.
(2) För alla icke väsentliga yttre beståndsdelar i inhomogena produkter.
(3) För alla icke väsentliga inre beståndsdelar i inhomogena produkter.
(4) För produkten som en enhet.
(5) Provningens varaktighet = 30 minuter.
(6) Kritiskt värmeflöde definieras som det lägsta värdet av värmeflödet vid vilket flammor slocknar eller värmeflödet efter en
provningsperiod på 30 minuter, (dvs. värmeflödet som svarar mot den största utbredningen av flammor).
(7) s1 = Rökutveckling 4750 %.min; s2 = ej s1.
(8) I de fall då tändlågan appliceras mot ytan och, om så är lämpligt för produktens användningsområde, i de fall då tändlågan appliceras
mot kant.!B2000D0147 — SV — 23.02.2000 — 000.002 — 6