1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 800/1999
av den 15 april 1999
om gemensamma tillämpningsföreskrifter för systemet med exportbidrag för jordbruksprodukter
(EGT L 102, 17.4.1999, s. 11)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Kommissionens förordning (EG) nr 1557/2000 av den 17 juli 2000 L 179 6 18.7.2000
►M2Kommissionens förordning (EG) nr 90/2001 av den 17 januari 2001 L 14 22 18.1.2001
►M3Kommissionens förordning (EG) nr 2299/2001 av den 26 november 2001 L 308 19 27.11.2001
►M4Kommissionens förordning (EG) nr 1253/2002 av den 11 juli 2002 L 183 12 12.7.2002
Rättad genom:
►C1Rättelse, EGT L 180, 15.7.1999, s. 53 (800/1999)
►C2Rättelse, EGT L 59, 4.3.2003, s. 34 (1253/2002)
▼B
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 800/1999
av den 15 april 1999
om gemensamma tillämpningsföreskrifter för systemet med export-
bidrag för jordbruksprodukter
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT
DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenska-
pen,
med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 1766/92 av den 30 juni
1992 om den gemensamma organisationen av marknaden förspannmål (
1), senast ändrad genom förordning (EG) nr 923/96 (2),
särskilt artiklarna 13 och 21 i denna samt motsvarande bestämmelser iandra förordningar om den gemensamma marknaden för jordbrukspro-dukter,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2799/98 (
3) av den 15
december 1998 om att fastställa ett agromonetärt system för euron,särskilt artiklarna 3 och 9 i denna, och
av följande skäl:
(1)Kommissionens förordning (EEG) nr 3665/87 av den 27
november 1987 om gemensamma tillämpningsföreskrifter för
systemet med exportbidrag för jordbruksprodukter (4), senast
ändrad genom förordning (EG) nr 604/98 (5), har ändrats i bety-
dande omfattning vid ett flertal tillfällen. I samband med att nyaändringar görs bör för tydlighetens skull förordningen omarbetas.
(2)Enligt de allmänna regler som fastställts av rådet skall exportbi-draget betalas ut när det styrkts att produkterna har exporterats
från gemenskapen. Rätten till exportbidrag uppstår i princip så
snart produkterna har lämnat gemenskapens marknad, om enenda bidragssats gäller för samtliga tredje länder. För de fall dåbidragssatsen varierar beroende på en produkts destination skallbidragsrätten vara avhängig av import till tredje land.
(3)Enligt jordbruksavtalet inom ramen för Uruguayrundan krävs deti regel en exportlicens med förutfastställelse av bidraget för att
bidrag skall beviljas. Leveranser till internationella organisa-
tioner och till väpnade styrkor inom gemenskapen, leveranserför proviantering och export av små kvantiteter är dock avsärskild art och av underordnad ekonomisk betydelse. Därförhar en särskild ordning utan exportlicens inrättats med syftedels att förenkla exportförfarandet och dels att undvika en
mycket tung administrativ belastning för de ekonomiska
aktörerna och de behöriga myndigheterna.
(4)Med exportdag bör avses den dag då tullmyndigheterna tar emotden handling i vilken den uppgiftslämnande tillkännager sinavsikt att exportera produkter för vilka denne ansöker om export-bidrag. Denna handling syftar framför allt till att uppmärksammatullmyndigheterna på att den ifrågavarande transaktionen
genomförs med hjälp av gemenskapsmedel så att dessa skall
kunna genomföra lämpliga kontroller. När detta mottagandesker skall produkterna ställas under tullkontroll fram till den fak-tiska exporten. Detta datum skall ligga till grund förfastställandet av mängden av den exporterade produkten, dessslag och egenskaper.
(5)När produkten exporteras i bulk eller i ej standardiserade enheterkan produktens exakta vikt inte fastställas förrän den har lastats1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 2
(1) EGT L 181, 1.7.1992, s. 21.
(2) EGT L 126, 24.5.1996, s. 37.
(3) EGT L 349, 24.12.1998, s. 1.
(4) EGT L 351, 14.12.1987, s. 1.
(5) EGT L 80, 18.3.1998, s. 19.
▼B
på transportmedlet. För att bemöta denna situation bör uppgifter
om preliminär mängd föreskrivas i exportdeklarationen.
(6)För en korrekt tillämpning av rådets förordning (EEG) nr 386/90
av den 12 februari 1990 om kontroll i samband med export av
jordbruksprodukter som berättigar till exportbidrag eller andrabelopp (
1), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 163/94 (2),
bör det föreskrivas att kontrollen av att exportdeklarationen avserde anmälda jordbruksprodukterna sker vid lastningen i container,lastbil, båt eller annan liknande behållare.
(7)Då exporten avser ofta förekommande försändelser av små kvan-titeter bör ett förenklat förfarande fastställas när det gäller vilkendag som skall beaktas för bestämning av bidragssatsen.
(8)För att uttrycket ”export från gemenskapen” skall tolkas på ettenhetligt sätt bör det föreskrivas att en produkt skall anses varaexporterad när den har lämnat gemenskapens tullområde.
(9)Exportören eller transportören kan behöva vidta vissa åtgärder
för att hindra att produkterna förstörs under 60-dagarsperioden
mellan den dag då exportdeklarationen tas emot och den dag dåprodukterna lämnar gemenskapens tullområde eller når sin desti-nation. Frysning är en sådan åtgärd som bevarar produkterna ioförändrat skick. För att ta hänsyn till detta behov bör frysning
tillåtas under den nämnda perioden.
(10)De behöriga myndigheterna måste kontrollera att de produkter
som lämnar gemenskapen, eller transiteras till en viss destina-tion, verkligen är samma produkter som har tullbehandlats förexport. När en produkt passerar igenom andra medlemsstater,innan den lämnar gemenskapens tullområde eller når en viss
destination, bör man därför använda det kontrollexemplar T 5
som anges i artiklarna 471-495 i kommissionens förordning(EEG) nr 2454/93 av den 2 juli 1993 om tillämpningsföreskrifterför rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av entullkodex för gemenskapen (
3), senast ändrad genom förordning
(EG) nr 502/1999 (4). För att förenkla administrationen är det
dockönsk värt att det fastställs ett smidigare förfaringssätt än
användandet av kontrollexemplar T 5 när de förenklade tran-sitförfaranden vid transport med järnväg eller stor containerinom gemenskapen tillämpas som avses i artiklarna 412-442 iförordning (EEG) nr 2454/93, enligt vilka det inte krävs några
tullformaliteter vid gränsstationen om en transport börjar inom
gemenskapen och skall sluta utanför denna.
(11)I vissa fall kan produkter för vilka ett bidrag söks ha exporteratsoch lämnat gemenskapens tullområde men sedan återsänts föromlastning eller transitering innan de når den slutliga destina-tionen utanför detta område. Det finns riskför att sådana
återsändningar inte betingas av transportkrav utan sker i spekula-
tionssyfte. I sådana fall motverkas syftet med den befintligafristen på 60 dagar för produkter att i oförändrat skick lämna ge-menskapens tullområde. För att undvika sådana situationer bördet klargöras under vilka villkor som återsändning får ske.
(12)De åtgärder som föreskrivs i denna förordning kan endast tillåtas
för produkter som kan omsättas fritt och som i förekommande
fall har sitt ursprung i gemenskapen. För vissa sammansattaprodukter fastställs inte exportbidraget på grundval av självaprodukten utan med utgångspunkt i de basprodukter som den ärsammansatt av. För att hela eller en del av exportbidraget skallkunna beviljas i sådana fall räcker det att en eller flera av
beståndsdelarna uppfyller kraven ovan eller att de har upphört
att göra detta, enbart för att de nu ingår i andra produkter. Medhänsyn till att vissa beståndsdelar har en särskild status bör en1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 3
(1) EGT L 42, 16.2.1990, s. 6.
(2) EGT L 24, 29.1.1994, s. 2.
(3) EGT L 253, 11.10.1993, s. 1.
(4) EGT L 65, 12.3.1999, s. 1.
▼B
förteckning upprättas över de produkter för vilka exportbidragen
skall fastställas på grundval av en av beståndsdelarna.
(13)I artiklarna 23-26 i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenska-
pen (
1), senast ändrad genom Europaparlamentets och rådets
förordning (EG) nr 82/97 (2) definieras ursprung som inte medför
förmånsbehandling av varor. Endast produkter som i sin helheteller väsentligen bearbetats i gemenskapen skall anses ha sittursprung i gemenskapen. För att uppnå en enhetlig tillämpning i
alla medlemsstater bör det förtydligas att vissa blandningar inte
uppfyller bidragsvillkoren.
(14)Bidragssatsen bestäms av en produkts tullklassificering. Förvissa blandningar, produkter som saluförs i varuset och somsammansatta produkter kan klassificeringen leda till att ett störreexportbidrag beviljas än vad som är skäligt ur ekonomisksynpunkt. Det är därför nödvändigt att anta särskilda
bestämmelser för hur bidrag för blandningar, produkter som
saluförs i varuset och som sammansatta produkter skallfastställas.
(15)För de fall då bidragssatsen varierar beroende på en produktsdestination bör det föreskrivas kontroll av att produkten harimporterats till det tredje land eller en av de tredje länder förvilka bidraget fastställdes. Kontrollen kan utan vidare mjukas
upp när det rör sig om export för vilken bidraget är lågt och
där det finns tillräckliga garantier för att produkterna når sindestination. Syftet med denna bestämmelse är att underlättaadministrationen i samband med framläggandet av bevis.
(16)Om endast en bidragssats tillämpas för alla destinationer den dagdå exportbidraget fastställs i förväg, föreskrivs i vissa fall enobligatoriskdestination. Denna situation bör betrak tas som en
variant av det fall då bidragssatsen är lägre den dag då exporten
äger rum än vad den var då bidraget fastställdes i förväg, itillämpliga fall ändrat enligt de villkor som gäller den dag dåexporten äger rum.
(17)Om bidragssatsen är differentierad på grundval av de exporte-rade produkternas bestämmelseort skall det styrkas attprodukten i fråga har importerats till tredje land. Tullbehand-
lingen vid import skall i synnerhet bestå i att gällande
importtull betalas så att produkten kan saluföras på marknaden iberört tredje land. Med hänsyn tagen till de olika förhållandensom råder i tredje länder som importerar är det lämpligt attgodkänna tullhandlingar för import i vilka det garanteras att deexporterade produkterna kommer fram till bestämmelseorten,
och att samtidigt se till att handeln hindras så lite som möjligt.
(18)För att underlätta för gemenskapens exportörer att erhålla bevis
på att varor har anlänt till destinationen bör det föreskrivas attinternationella kontroll- och övervakningsorgan som är godkändaav en medlemsstat skall utfärda intyg på att de jordbrukspro-dukter som exporterats från gemenskapen och som beviljatsdifferentierat exportbidrag anlänt till destinationen. Medlemssta-
terna ansvarar för godkännandet av dessa organ som sker från
fall till fall enligt vissa gällande riktlinjer. Situationen bör klar-göras och följaktligen bör de viktigaste riktlinjerna upptas idenna förordning.
(19)För att jämställa export av produkter för vilka bidraget varierarberoende på destination med annan export, bör det föreskrivasatt en del av bidraget som beräknas enligt den lägsta bidrags-
satsen skall betalas ut så snart exportören har styrkt att
produkten har lämnat gemenskapens tullområde.
(20)För differentierade exportbidrag skall, om destinationen ändrats,det bidrag utbetalas som är tillämpligt för den faktiska destina-1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 4
(1) EGT L 302, 19.10.1992, s. 1.
(2) EGT L 17, 21.1.1997, s. 1.
▼B
tionen, dockmed en övre gräns vid det belopp som är tillämpligt
för den förutfastställda destinationen. För att undvika otillbörligsystematiskförutfastställelse till de destinationer som har de
högsta bidragssatserna bör någon form av sanktion införas om, i
de fall då destinationen ändrats, den faktiska bidragssatsen ärlägre än bidragssatsen för den förutfastställda destinationen.Denna nya bestämmelse har följder för beräkningen av den delav exportbidraget som kan utbetalas så snart exportören kan
styrka att produkten har lämnat gemenskapens tullområde.
(21)I förordning (EEG) nr 2913/92 definieras i artiklarna 23-26
ursprung som inte medför förmånsbehandling av varorna och ivissa fall bör kriteriet väsentlig bearbetning eller behandlingenligt artikel 24 tillämpas på produkter som återimporterats föratt avgöra om de tidigare exporterade produkterna nått sin desti-
nation.
(22)Vissa exporttransaktioner kan leda till omläggning av handeln.
För att undvika sådana omläggningar bör som villkor för utbetal-ningen av bidrag ställas inte enbart att produkten har lämnatgemenskapens tullområde utan även att den har importerats tilltredje land eller genomgått väsentlig behandling eller bearbet-
ning. Dessutom kan i vissa fall som villkor för utbetalningen av
bidraget ställas att produkten faktiskt har släppts ut på mark-naden i det tredje land dit den importerats eller att dengenomgått väsentlig behandling eller bearbetning.
(23)När produkterna förstörts eller skadats innan de släppts ut påmarknaden i ett tredje land eller innan de där genomgått en
väsentlig bearbetning skall exportbidraget anses som oberättigat.
Exportören bör ges möjlighet att visa att exporten skett påsådana ekonomiska villkor att transaktionen skulle ha kunnatske under normala villkor.
(24)Exporttransaktioner är inte berättigade till gemenskapsfinan-siering när det fastställs att exporten inte skett som ett led i ennormal affärstransaktion, eftersom den saknar verkligt affärsmäs-
sigt syfte och endast genomförs i syfte att skaffa sig ekonomiska
förmåner som finansieras av gemenskapen.
(25)Det bör undvikas att gemenskapsmedel anslås till ekonomiskverksamhet som inte motsvarar ändamålet med systemet medexportbidrag. Risken finns att sådan verksamhet äger rum förprodukter som är berättigade till exportbidrag och som återim-
porteras till gemenskapen utan att ha undergått en väsentlig
bearbetning eller behandling i ett tredje land och som i kraft avett förmånsavtal eller ett beslut av rådet vid återimportenomfattas av nedsatt tullsats eller nolltullsats jämfört med dennormala tullsatsen. För att begränsa exportörernas skyldigheter
bör dessa åtgärder tillämpas på de känsligaste produkterna.
(26)För att minska osäkerheten för exportörerna bör produkter som
återimporteras till gemenskapen minst två år efter exportdatumetundantas från åtgärder avseende återbetalning av bidrag.
(27)Det är lämpligt dels att göra det möjligt för medlemsstaterna attinte bevilja eller att återta exportbidraget i de fall där de harkonstaterat att det är uppenbart att transaktionen inte
överensstämde med syftet med exportbidragssystemet, dels att
undvika att skapa en alltför tung arbetsbörda för de nationellamyndigheterna genom krav på en systematisk kontroll av allimport.
(28)Produkterna bör vara av en sådan kvalitet att de kan saluförasenligt normala villkor inom gemenskapen. Hänsyn bör dock tas
till de särskilda krav som följer av gällande normer i motta-
garländerna.
(29)Vissa produkter kan förlora bidragsrätten när de inte längre är avsund, god och marknadsmässig kvalitet.
(30)Om ett exportbidrag har fastställts i förväg eller genom anbudskall exportavgifter inte tillämpas, eftersom exporten då måstegenomföras enligt de villkor som fastställts i förväg eller genom1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 5
▼B
anbudsförfarande. Av samma skäl bör det fastställas att det inte
skall beviljas något bidrag för export som är belagd med export-avgift som är fastställd i förväg eller genom anbudsförfarande,
eftersom exporten då måste genomföras enligt de fastställda vill-
koren.
(31)För att göra det lättare för exportören att finansiera sin export,bör medlemsstaterna få rätt att betala ut hela eller delar avbidraget i förskott så snart exportdeklarationen eller betalnings-
deklarationen har tagits emot, på villkor att säkerhet ställs som
garanti för att förskottsbeloppet återbetalas om det senare skullevisa sig att bidraget inte borde ha betalats ut.
(32)Belopp som betalats ut före exporten måste betalas tillbaka omdet visar sig att exporten inte är berättigad till exportbidrag ellerendast till ett lägre bidrag. Återbetalningen måste omfatta ett
tilläggsbelopp för att undvika missbruk. Vid force majeure
behöver inget tilläggsbelopp återbetalas.
(33)I rådets förordning (EEG) nr 565/80 (1), ändrad genom förord-
ning (EEG) nr 2026/83 (2), fastställs allmänna regler för
förskottering av ett belopp som motsvarar exportbidraget.
(34)Enligt artikel 4.5 och 4.6 i förordning (EEG) nr 565/80 skall
hänsyn tas till dagen då basprodukter ställs under tullkontroll
när bidragssatsen fastställs och ändras.
(35)Den avgörande dagen bör därför vara den dag då tullmyndighe-terna tar emot den deklaration i vilken den berörda parten angersin avsikt att hänföra produkter eller varor till det förfarande som
anges i artiklarna 4 och 5 i förordning (EEG) nr 565/80 samt att
exportera dem med bidrag efter bearbetning eller lagring. Dekla-rationen måste innehålla alla uppgifter som är nödvändiga för attberäkna bidraget.
(36)Syftet med att betala ut exportbidraget innan bearbetningen ägerrum är att jämställa produkter från gemenskapen med produkter
som importeras från tredje land för bearbetning och återexport.
(37)Bearbetningsmetoderna och kontrollen i samband med bearbet-
ningen kräver en viss flexibilitet. I artikel 115 i rådetsförordning (EEG) nr 2913/92 föreskrivs ett system för likabe-handling i samband med aktiv förädling.
(38)För att den befintliga lagerkapaciteten skall kunna förvaltas på
bästa sätt bör ett system föreskrivas som möjliggör likabehand-
ling av basprodukter och mellanprodukter som lagras i bulk ochsom exporteras efter bearbetning.
(39)Produkter för vilka exportbidrag inte beviljas får inte betraktassom likvärdiga produkter.
(40)Det framgår av kommissionens förordning (EEG) nr 3002/92 av
den 16 oktober 1992 om fastställande av gemensamma tillämp-
ningsföreskrifter för kontroll av användningen av ellerbestämmelsen för varor från intervention(
3), senast ändrad
genom förordning (EG) nr 770/96 (4), att interventionsprodukter
måste nå sin föreskrivna destination. Sådana produkter får
således inte ersättas med likvärdiga produkter.
(41)En frist bör fastställas för exporten av de berörda produkterna.
När fristen fastställs måste hänsyn tas till systemet med exportli-censer med eller utan förutfastställelse.
(42)När exporten föregås av lagring förefaller det lämpligt attbegränsa behandlingsåtgärderna till dem som krävs för att bevara
de berörda varorna eller produkterna i oförändrat skick. För att
klargöra detta bör det fastställas att dessa åtgärder inte på någotsätt påverkar vilket exportbidrag som är tillämpligt.1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 6
(1) EGT L 62, 7.3.1980, s. 5.
(2) EGT L 199, 22.7.1983, s. 12.
(3) EGT L 301, 17.10.1992, s. 17.
(4) EGT L 104, 27.4.1996, s. 13.
▼B
(43)I artikel 5 i förordning (EEG) nr 565/80 fastställs att ett belopp
motsvarande exportbidraget skall utbetalas så snart produkterna
eller varorna omfattas av tullager- eller frizonsförfarandet. Såsnart betalningsdeklarationen godkänns bör man tillåta att dessaprodukter eller varor transporteras till en annan medlemsstat änden där åtagande gjorts för betalningen för lagring och senareexport. Det är nödvändigt att föreskriva att ett kontrollexemplar
T 5 skall åtfölja produkterna eller varorna som bevis på att de
har förts ut från gemenskapen. För att risken för dubbel betal-ning skall kunna undvikas bör det på exportdeklarationen gesinformation till det utbetalande organet i den medlemsstat därexportdeklarationen har godkänts, om att förfarandet för betal-
ning av bidraget har inletts.
(44)Inget exportbidrag får beviljas om fristerna för exporten eller för
att lämna in de bevis som krävs för att erhålla bidrag överskrids.Bestämmelser bör antas i enlighet med kommissionens förord-ning (EEG) nr 2220/85 av den 22 juli 1985 om gemensammatillämpningsföreskrifter för systemet med säkerheter för jord-bruksprodukter (
1), senast ändrad genom förordning (EG) nr
3403/93(2).
(45)I medlemsstaterna är produkter som importeras från tredje land
för vissa ändamål befriade från avgifter. Om dessaavsättningsmöjligheter är av betydande omfattning bör gemens-kapsprodukter jämställas med produkter från tredje land. Dettagäller särskilt för produkter som utgör proviant till fartyg och
luftfartyg.
(46)När det gäller proviant till fartyg och luftfartyg och leveranser
till väpnade styrkor är det möjligt att fastställa särskilda reglerför hur bidragsbeloppet skall fastställas.
(47)Produkter som tas ombord på ett fartyg som proviant måsteockså konsumeras ombord. För dessa produkter bör sammabidrag beviljas som för obearbetade produkter, oberoende avom de konsumeras i obearbetat skick eller efter att ha beretts
ombord. Eftersom luftfartyg har begränsat utrymme måste maten
beredas innan den tas ombord. För att åstadkomma en harmoni-sering bör sådana regler antas att samma bidrag får beviljas förjordbruksprodukter som konsumeras ombord på ett luftfartygsom för produkter som konsumeras efter beredning ombord på
ett fartyg.
(48)Handeln med proviant till fartyg och luftfartyg är en mycket
speciell verksamhet som kräver en särskild ordning för förskot-tering av exportbidrag. Produkter och varor som levereras tillproviantlager måste därefter levereras för proviantering. Leve-ranser till sådana lager kan inte jämställas med slutlig exportnär det gäller rätten till exportbidrag.
(49)Om ett sådant förfarande användes och det senare visar sig att
bidraget inte borde ha betalats ut, skulle exportören åtnjuta en
oskälig förmån i form av ett räntefritt lån. Åtgärder bör därförvidtas för att förhindra sådana oskäliga förmåner.
(50)För att bevara konkurrenskraften hos de gemenskapsproduktersom levereras till plattformar i vissa områden i medlemsstaternasnärhet, bör exportbidrag beviljas enligt samma bidragssats som
för produkter som provianteras inom gemenskapen. Utbetalning
av bidrag enligt en högre sats än den lägsta för leveranser tillen viss destination är endast befogat när det inte råder någottvivel om att varorna har nått den destinationen. Leveranser avproviant till plattformar i isolerade havsområden är avnödvändighet en så speciell verksamhet att det borde vara
möjligt att i tillräcklig grad kontrollera dem. Om lämpliga
kontrollåtgärder anges borde det vara rimligt att samma bidrags-sats tillämpas för sådana leveranser som för proviantering inom1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 7
(1) EGT L 205, 3.8.1985, s. 5.
(2) EGT L 310, 14.12.1993, s. 4.
▼B
gemenskapen. Det är möjligt att medge ett förenklat förfarande
för leveranser av mindre omfattning. Eftersom medlemsstaternasterritorialvatten varierar i bredd mellan tre och tolv nautiska mil
bör det vara rimligt att betrakta leveranser till alla sådana platt-
formar utanför tremilsgränsen som export.
(51)När ett militärt försörjningsfartyg, som opererar från en gemens-
kapshamn, levererar proviant till ett örlogsfartyg, som tillhör en
medlemsstat, i farvatten utanför territorialgränserna kan enbehörig myndighet styrka att leveransen har skett. Det bordedärför vara rimligt att tillämpa samma bidragssats för sådanaleveranser som för proviantering i en av gemenskapens hamnar.
(52)Det är önskvärt att samma exportbidrag beviljas för jordbruks-produkter som levereras som proviant till fartyg och tillluftfartyg, oberoende av om de tas ombord innanför eller utanför
gemenskapens gränser.
(53)Sådana leveranser av proviant i tredje land kan ske direkt eller
indirekt. Lämpliga kontrollmetoder bör införas för vartdera
slaget av leverans.
(54)Enligt artikel 161.3 i förordning (EEG) nr 2913/92 skall inte ön
Helgoland anses vara en destination som berättigar till export-bidrag. Konsumtionen av gemenskapens jordbruksprodukter på
Helgoland bör främjas och därför bör de bestämmelser antas
som är nödvändiga för detta syfte.
(55)Sedan ikraftträdandet av interimsavtalet om handel och tullunion
mellan gemenskapen och San Marino (1) utgör denna stat inte
längre en del av gemenskapens tullområde. Enligt artiklarna 1,5 och 7 i avtalet är priserna för jordbruksprodukter på sammanivå inom tullunionen och därför är det inte ekonomiskt moti-verat att bevilja exportbidrag för jordbruksprodukter från
gemenskapen till San Marino.
(56)Om en ansökan om återbetalning eller eftergift av avgifter senare
avslås, kan detta leda till att exportbidrag beviljas för produk-
terna eller att exportavgifter tas ut. Det är därför nödvändigt att
fastställa särskilda bestämmelser.
(57)I regel kan väpnade styrkor som är stationerade i tredje land utan
att lyda under detta land samt internationella organisationer och
diplomatiska representationer i tredje land införa förnödenheterutan att betala importavgifter. Det bör vara möjligt att antasärskilda bestämmelser - för väpnade styrkor som antingen lyderunder en medlemsstat eller under en internationell organisationsom minst en medlemsstat är medlem av, för internationella
organisationer som minst en medlemsstat är medlem av samt
för diplomatiska representationer - i vilka det föreskrivs att bevispå import skall tillhandahållas i form av ett särskilt dokument.
(58)Bestämmelser bör införas om att exportbidrag skall betalas ut avden medlemsstat på vars territorium exportdeklarationen togsemot.
(59)Det kan hända att kontrollexemplaret T 5 inte kan läggas frampå grund av omständigheter som exportören inte råder över trotsatt produkten har lämnat gemenskapens tullområde eller nått enviss destination. En sådan situation skulle kunna hämma handelnoch därför bör andra dokument kunna erkännas som likvärdiga.
(60)Av administrativa skäl bör det krävas att ansökan om utbetalningav exportbidrag tillsammans med alla andra nödvändiga doku-ment inkommer inom en rimlig tid, utom vid force majeure,särskilt då fristen inte kunnat iakttas på grund av administrativa
förseningar som exportören inte kunnat påverka.
(61)Fristen för utbetalning av exportbidraget varierar från medlems-
stat till medlemsstat. För att undvika snedvridning av1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 8
(1) EGT L 359, 9.12.1992, s. 13.
▼B
konkurrensen bör en enhetlig längsta frist införas för utbetal-
ningen av dessa bidrag genom de utbetalande organen.
(62)Export av mycket små kvantiteter har ingen ekonomisk betydelse
och innebär en onödig arbetsbelastning för de behöriga myndig-
heterna i medlemsstaterna. Dessa bör därför ges möjlighet attvägra betala ut bidrag för sådan export.
(63)Enligt de gällande gemenskapsbestämmelserna beviljas export-bidrag enbart på grundval av objektiva kriterier som särskilt rör
den exporterade produktens art och kvantitet, dess egenskaper
och geografiska destination. Erfarenheten visar att det finnsbehov av förstärkta insatser för att bekämpa oegentligheter,särskilt bedrägerier, som drabbar gemenskapens budget. Det börfastställas att felaktigt utbetalda belopp skall indrivas och det börinföras sanktioner för att stimulera exportörerna att iaktta gemen-
skapens bestämmelser.
(64)För att säkerställa att systemet med exportbidrag fungerar
korrekt bör sanktioner tillämpas utan hänsyn till den subjektivaskulden. Det är icke desto mindre lämpligt att avstå från sank-tioner i vissa fall, särskilt när det gäller ett uppenbart fel somerkänns av den behöriga myndigheten, men att när det föreligger
uppsåt bestämma om en strängare sanktion. Dessa åtgärder är
nödvändiga och de bör vara väl avvägda och ha en tillräckligtavskräckande verkan samt tillämpas enhetligt i alla medlems-stater.
(65)För att säkerställa lika behandling av exportörerna i medlemssta-terna bör det när det gäller exportbidrag införas en uttrycklig
bestämmelse om att mottagaren skall återbetala alla felaktigt
utbetalda belopp med ränta, och det bör fastställas närmarebestämmelser för betalningen. Med hänsyn till gemenskapens fi-nansiella intressen bör det särskilt fastställas att dennaförpliktelse, i händelse av överlåtelse av rätten till bidrag, också
gäller den som förvärvar denna rätt. De indrivna beloppen samt
de inkasserade räntorna och sanktionsbeloppen bör krediterasEuropeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket(EUGFJ) enligt de principer som fastställs i artikel 8.2 i rådetsförordning (EEG) nr 729/70 av den 21 april 1970 om finan-siering av den gemensamma jordbrukspolitiken (
1), senast
ändrad genom förordning (EG) nr 1287/95 (2).
(66)För att inom gemenskapen säkra en enhetlig tillämpning av prin-
cipen om god tro vad gäller återvinning av felaktigt utbetaldabelopp bör det fastställas under vilka villkor denna princip kananföras utan att det påverkar den behandling av felaktigt utbe-
talda belopp som föreskrivs i artiklarna 5 och 8 i förordning
(EEG) nr 729/70.
(67)Exportören bör särskilt bära ansvaret för tredje mans handlingarsom kan leda till att han på ett otillbörligt sätt erhåller de doku-ment som krävs för utbetalning av bidraget.
(68)Berörda förvaltningskommittéer har inte yttrat sig inom den tid
som ordförandena har bestämt.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
AVDELNING I
TILLÄMPNINGSOMRÅDE OCH DEFINITIONER
Artikel 1
Utan att det påverkar tillämpningen av gemenskapsbestämmelser om
undantag för vissa produkter, fastställs i denna förordning gemen-1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 9
(1) EGT L 94, 28.4.1970, s. 13.
(2) EGT L 125, 8.6.1995, s. 1.
▼B
samma tillämpningsföreskrifter för systemet med exportbidrag (i fort-
sättningen kallade bidrag) som regleras i
— artikel 3 i rådets förordning nr 136/66/EEG (1) (oljor och fetter),
— artikel 17 i rådets förordning (EEG) nr 804/68 (2) (mjölkoch
mjölkprodukter),
— artikel 13 i rådets förordning (EEG) nr 805/68 (3) (nötkött),
— artikel 13 i rådets förordning (EEG) nr 2759/75 (4) (griskött),
— artikel 8 i rådets förordning (EEG) nr 2771/75 (5) (ägg),
— artikel 8 i rådets förordning (EEG) nr 2777/75 (6) (fjäderfäkött),
— artikel 17 i rådets förordning (EEG) nr 1785/81 (7) (socker,
isoglukos, inulinsirap),
— artiklarna 55 och 56 i rådets förordning (EEG) nr 822/87 (8) (vin),
— artikel 13 i förordning (EEG) nr 1766/92 (spannmål),— artikel 13 i rådets förordning (EEG) nr 3072/95 (
9) (ris),
— artikel 35 i rådets förordning (EG) nr 2200/96(10) (frukt och
grönsaker),
— artiklarna 16, 17 och 18 i rådets förordning (EG) nr 2201/96 (11)
(bearbetade produkter av frukt och grönsaker).
Artikel 2
1. I denna förordning avses med
a) —produkter : produkter som avses i artikel 1 och varor,
—basprodukter : produkter som är avsedda för export efter att
genom bearbetning ha omvandlats till bearbetade produkter eller
till varor; varor som är avsedda för export efter bearbetningbetraktas också som basprodukter,
—bearbetade produkter : produkter som framställts genom bear-
betning av basprodukter och för vilka exportbidrag utgår,
—varor: de varor som förtecknas i bilaga B till kommissionens
förordning (EG) nr 1222/94 (
12),
b)importtull : tullar och avgifter med motsvarande verkan samt andra
avgifter vid import som föreskrivs i den gemensamma jordbrukspo-litiken eller genom särskilda handelsbestämmelser för vissa varorsom framställs genom bearbetning av jordbruksprodukter,
c)exporterande medlemsstat : den medlemsstat i vilken exportdeklara-
tionen tas emot,
d)förutfastställelse av bidrag : bidragssatsen fastställs den dag ansökan
om exportlicens med eller utan förutfastställelse inkommer och kaneventuellt justeras genom tillämpliga månatliga uppräkningar och
korrektionsbelopp,
e) differentierade bidrag:
— för en och samma produkt fastställs olika bidragssatser
beroende på det tredje land som utgör destination, eller
— för en och samma produkt fastställs en eller flera bidragssatser
beroende på det tredje land som utgör destination och för etttredje land eller flera tredje länder fastställs inget bidrag,
f)den differentierade delen av bidraget : den del av bidraget som
motsvarar hela bidragsbeloppet minskat med det bidrag som beta-lats ut eller skall betalas ut så snart det styrkts att produkten har1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 10
(1) EGT 172, 30.9.1966, s. 3025/66.
(2) EGT L 148, 28.6.1968, s. 13.
(3) EGT L 148, 28.6.1968, s. 24.
(4) EGT L 282, 1.11.1975, s. 1.
(5) EGT L 282, 1.11.1975, s. 49.
(6) EGT L 282, 1.11.1975, s. 77.
(7) EGT L 177, 1.7.1987, s. 1.
(8) EGT L 84, 27.3.1987, s. 1.
(9) EGT L 329, 30.12.1995, s. 18.
(10) EGT L 297, 21.11.1996, s. 1.
(11) EGT L 297, 21.11.1996, s. 29.
(12) EGT L 136, 31.5.1994, s. 5.
▼B
lämnat gemenskapens tullområde, i enlighet med bestämmelserna i
artikel 18,
g)export: efter fullgjorda tullformaliteter för export lämnar produk-
terna gemenskapens tullområde,
h)kontrollexemplar T 5 : det dokument som avses i artiklarna 471-495
i förordning (EEG) nr 2454/93,
i)exportör: fysiskeller juridiskperson som är berättigad till bidrag. I
de fall då exportlicens med förutfastställelse av bidraget bör ellerkan användas är det innehavaren eller i tillämpligt fall den somhar förvärvat rätten till bidrag genom överlåtande som är berättigad
till bidrag. Termen exportör kan i tullsammanhang ha en annan
innebörd än i denna förordning, med hänsyn till de privaträttsligaförhållandena mellan de ekonomiska aktörerna, om inte särskildabestämmelser fastställts i vissa gemensamma marknadsordningar,
j)förskottsbetalning av bidrag : utbetalning av ett belopp som är lägre
än eller lika med exportbidraget så snart en exportdeklaration tagits
emot,
k)förfinansiering av bidrag : förskottsbetalning av bidrag när
produkter bearbetas eller lagras före export, i enlighet medbestämmelserna i förordning (EEG) nr 565/80,
l)bidragssats som fastställs genom anbudsförfarande : exportören
lämnar ett anbud på bidragsbeloppet som fastställs genomanbudsförfarande,
m)gemenskapens tullområde : de områden som avses i artikel 3 i
förordning (EEG) nr 2913/92.
n)bidragsnomenklatur : exportbidragsnomenklaturen för jordbrukspro-
dukter i enlighet med kommissionens förordning (EEG) nr 3846/87(
1),
o)exportlicens : det dokument som avses i artikel 1 i kommissionens
förordning (EEG) nr 3719/88(2).
2. Vid tillämpning av denna förordning skall bidrag som fastställts
genom anbudsförfarande jämställas med bidrag som fastställts i förväg.
3. Om en exportdeklaration innehåller flera specifika koder ur
bidragsnomenklaturen eller Kombinerade nomenklaturen skall uppgif-terna för var och en av dessa koder anses utgöra en separat deklaration.
AVDELNING II
EXPORT TILL TREDJE LAND
KAPITEL 1
Rätt till bidrag
Avsnitt 1
Allmänna bestämmelser
Artikel 3
Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i artiklarna 18,
20, och 21 i denna förordning och artikel 4.3 i rådets förordning (EG)
nr 2988/95(3) uppstår rätten till exportbidrag
— när produkterna lämnar gemenskapens tullområde om en enda
bidragssats gäller för samtliga tredje länder, och
— vid import till ett visst tredje land om en differentierad bidragssats
gäller för detta tredje land.1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 11
(1) EGT L 366, 24.12.1987, s. 1.
(2) EGT L 331, 2.12.1988, s. 1.
(3) EGT L 312, 23.12.1995, s. 1.
▼B
Artikel 4
1.►M3För rätt till exportbidrag krävs uppvisande av en exportli-
cens med förutfastställelse av bidraget, utom när det gäller export avvaror.
Det krävs emellertid ingen licens för att erhålla bidrag
— i de fall då de exporterade kvantiteterna per exportlicens är mindre
än eller lika stora som de kvantiteter som anges i bilaga III till
förordning (EG) nr 1291/2000,
— i de fall som avses i artiklarna 6, 36, 40, 44, 45 och i artikel 46.1,
och
— för leveranser avsedda för medlemsstaternas väpnade styrkor som är
stationerade i tredjeland. ◄
2. Trots bestämmelserna i punkt 1 skall en exportlicens som inne-
fattar förutfastställelse av bidraget också gälla för export av enprodukt med en annan tolvsiffrig produktkod än den som anges i fält
16 i licensen om båda produkterna tillhör
— samma kategori som avses i artikel 13a andra stycket i förordning
(EEG) nr 3719/88, eller
— samma produktgrupp förutsatt att sådana produktgrupper har
fastställts för detta ändamål i enlighet med det förfarande som
fastställs i artikel 23 i förordning (EEG) nr 1766/92 eller motsva-rande artiklar i de andra förordningarna om den gemensammaorganisationen av marknaden.
I de fall som avses i första stycket skall följande villkor gälla:
— Om den bidragssats som motsvarar den faktiska produkten är lika
med eller högre än den sats som tillämpas på den produkt som
anges i fält 16 i licensen skall den sistnämnda satsen tillämpas.
— Om den bidragssats som motsvarar den faktiska produkten är lägre
än den sats som tillämpas på den produkt som anges i fält 16 i
licensen skall det bidrag som utbetalas vara det som följer av
tillämpningen av den sats som motsvarar den faktiska produktenminskad, utom i fall av force majeure, med 20 % av skillnadenmellan det bidrag som utgår för den produkt som anges i fält 16 ilicensen och bidraget för den faktiska produkten.
Vid tillämpningen av bestämmelserna i andra stycket andra strecksatsen
och i artikel 18.3 b skall minskningen av exportbidraget för den faktis-ka produkten och destinationen beräknas på grundval av skillnaden
mellan exportbidraget för den produkt och den destination som står i
licensen och bidraget för den faktiska produkten och destinationen.
Vid tillämpning av bestämmelserna i detta stycke skall de bidragssatser
användas som gäller den dag då ansökan om exportlicens lämnas in.Om så är nödvändigt skall dessa bidragssatser anpassas den dag dåexportdeklarationen eller betalningsdeklarationen tas emot.
3. Om punkterna 1 och 2 samt artikel 51 tillämpas på en och samma
exporttransaktion skall det belopp som följer av punkt 1 eller 2 minskasmed det sanktionsbelopp som avses i artikel 51.
Artikel 5
1. Med exportdag avses den dag då tullmyndigheten tar emot den
exportdeklaration i vilken det anges att en bidragsansökan kommer attlämnas in.
2. Dagen för mottagandet av exportdeklarationen skall ligga till
grund för fastställandet av
a) bidragssatsen, om bidraget inte har fastställts i förväg,
b) eventuella ändringar av bidragssatsen, om bidraget har fastställts i
förväg.
c) mängden av den exporterade produkten, dess slag och egenskaper.
3. Alla handlingar som har samma rättsverkan som ett mottagande
av en exportdeklaration skall jämställas med ett sådant mottagande.1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 12
▼B
4. Det dokument som används vid exporten för att styrka att produk-
terna berättigar till bidrag måste innehålla all information som ärnödvändig för att beräkna bidragsbeloppet, särskilt:
a) I fråga om produkter:
— en, eventuellt förenklad, beskrivning av produkterna enligt
exportbidragsnomenklaturen samt koden i bidragsnomenklaturen,
och även uppgifter om produkternas sammansättning eller en
hänvisning till en sådan, om detta behövs för att beräkna bidra-gets storlek,
— uppgifter om produkternas nettovikt, eller, i förekommande fall,
kvantiteten uttryckt i den måttenhet som skall användas vid
beräkningen av bidraget.
b) I fråga om varor skall bestämmelserna i förordning (EG) nr 1222/94
tillämpas.
5. När mottagandet eller den likvärdiga handlingen som avses i
punkt 3 skett skall produkterna ställas under tullkontroll i enlighetmed artikel 4.13 och 4.14 i förordning (EEG) nr 2913/92, till dess attde lämnar gemenskapens tullområde.
6. Trots bestämmelserna i artikel 282.2 i förordning (EEG) nr 2454/
93, får det föreskrivas, i tillståndet till förenklad exportdeklaration, attden förenklade deklarationen får innehålla en beräkning av produktens
nettovikt, när det beträffande produkter som exporteras i bulk eller i ej
standardiserade enheter inte går att fastställa produktens exakta viktförrän den har lastats på transportmedlet.
Den kompletterande deklarationen med uppgifter om den exakta netto-
vikten skall lämnas in så snart lastningen är avslutad. Deklarationenskall åtföljas av skriftliga bevis som intygar den exakta lastade netto-vikten.
Inget bidrag får beviljas för den kvantitet som överskrider 110 % av
den beräknade nettovikten. Om den faktiskt lastade vikten är lägre än90 % av den beräknade nettovikten skall exportbidraget för den faktisktlastade nettovikten minskas med 10 % av skillnaden mellan bidragetför 90 % av den beräknade nettovikten och den faktiskt lastade vikten.
Om exportören vid export med sjötransport kan lägga fram ett bevis
som godkänts av den ansvarige för transportmedlet på att produkternainte har lastats i sin helhet på grund av begränsningar som är förenademed sjötransport eller på grund av att en eller flera andra exportörerhar lastat för mycket, skall bidraget betalas ut för den faktiskt lastadenettovikten. Om exportören har använt det lokala klareringsförfarande
som anges i artikel 283 i förordning (EEG) nr 2454/93 skall
bestämmelserna i detta stycke gälla på villkor att tullmyndigheternahar godkänt rättelsen av räkenskaperna i vilka de exporterade produk-terna har bokförts.
Med produkter i ej standardiserade enheter avses levande djur, (halva)
slaktkroppar och kvartsparter, framändar, skinkor, bogar, sidfläsk ochländer.
Genom undantag från artikel 278.3 d i förordning (EEG) nr 2454/93
skall bestämmelserna i denna punkt tillämpas på de produkter somomfattas av bestämmelserna om förfinansiering i artikel 26 i dennaförordning.
7. Var och en som exporterar produkter och ansöker om bidrag för
dessa skall
a) lämna in exportdeklarationen till det behöriga tullkontoret på den
plats där produkterna skall lastas för exporttransporten,
b) underrätta detta tullkontor om lastningen minst 24 timmar innan
denna skall påbörjas och ange hur lång tid lastningen förväntas ta.De behöriga myndigheterna får besluta om en annan tidsfrist änden på 24 timmar.1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 13
▼M2
▼B
▼M2
▼M2
För de produkter som är avsedda för export får lastningsplatsen vara
följande:
— När det gäller exporterade produkter som lastas i containrar, den
plats där produkterna kommer att lastas i containrar.
— När det gäller produkter som exporteras i bulk, säckar, kartonger,
lådor, buteljer etc. och som inte lastas i containrar, den plats där
lastningen sker av det transportmedel med vilket produkternakommer att föras ut från gemenskapens tullområde.
Det behöriga tullkontoret får tillåta lastning efter att ha mottagit export-
deklarationen och före utgången av den tidsfrist som anges i punkt b.
Det behöriga tullkontoret måste vara i stånd att genomföra den fysiska
kontrollen och vidta identifieringsåtgärder för transporten till det tull-kontor där utförsel från gemenskapens territorium skall ske.
Om bestämmelserna i första stycket inte kan tillämpas av administra-
tiva skäl eller av andra vederbörligen motiverade skäl får
exportdeklarationen endast lämnas in till ett behörigt tullkontor i den
berörda medlmesstaten, och om det genomförs en fysiskk ontroll enligtförordning (EEG) nr 386/90 skall den uppvisade produkten lossas heltoch hållet. Om de behöriga myndigheterna kan utföra en fullständigfysisk kontroll är det inte nödvändigt att lossa produkten helt ochhållet.
Artikel 6
Om den exporterade kvantiteten inte överstiger 5 000 kg per nummer i
bidragsnomenklaturen när det gäller spannmålssektorn, eller 500 kg pernummer i bidragsnomenklaturen eller i Kombinerade nomenklaturen
när det gäller andra produktsektorer, och om exporten innebär ofta
förekommande försändelser, får medlemsstaten trots bestämmelserna iartikel 5.2 tillåta att den sista dagen i månaden är den dag som avgörvilken bidragssats som är tillämplig och vilka ändringar som eventuelltskall göras om bidraget har fastställts i förväg.
Om bidraget är fastställt i förväg eller bestämt genom anbudsinfordran
måste licensen vara giltig den sista dagen i exportmånaden.
Exportörer som fått tillstånd att använda sig av detta alternativ får inte
använda det normala förfarandet för de kvantiteter som anges i första
stycket.
Beträffande de medlemsstater som inte deltar i den ekonomiska och
monetära unionen skall den sista dagen i månaden även vara den
avgörande händelsen för vilken euroomräkningskurs som skallanvändas för att räkna om bidragsbeloppet till nationell valuta.
Artikel 7
1. Utan att det påverkar bestämmelserna i artiklarna 14 och 20 skall
bidraget betalas ut först sedan det styrkts att de produkter för vilka enexportdeklaration tagits emot har lämnat gemenskapens tullområde ioförändrat skick inom 60 dagar från den dag då exportdeklarationentogs emot.
De produktkvantiteter som tagits som varuprov i tullbehandlingen vid
export och sedan inte återlämnats skall inte anses ha undantagits från
nettovikten för de produkter för vilka de har tagits som varuprov.
2. Vid tillämpningen av denna förordning skall produkter som leve-
rerats som proviant till en borr- eller produktionsplattform enligt artikel
44.1 a anses ha lämnat gemenskapens tullområde.
3. Frysning av produkter skall inte påverka deras överensstämmelse
med bestämmelserna i punkt 1.
Detsamma gäller ompackning, förutsatt att detta inte leder till en
ändring av produktens undernummer beträffande exportbidragsnomen-klaturen eller varans undernummer ifråga om Kombineradenomenklaturen. Ompackning får endast ske efter tillstånd från tullmyn-digheterna.1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 14
▼B
▼B
Om ompackning har skett skall detta på lämpligt sätt anges på kontrol-
lexemplar T 5.
Märkning och ommärkning får tillåtas på samma villkor som anges i
styckena 2 och 3 för ompackning.
4. Om en exportör på grund av force majeure inte kan iaktta den
frist som anges i punkt 1, får fristen på exportörens begäran utsträckasför en så lång period som det behöriga organet i den exporterandemedlemsstaten anser vara nödvändigt under de åberopade omständighe-terna.
Artikel 8
Om en produkt, för vilken en tulldeklaration tagits emot, innan den
lämnar gemenskapens tullområde passerar igenom andra delar av detta
område än den exporterande medlemsstaten, skall det styrkas att
produkten lämnat gemenskapens tullområde genom att det vederbör-ligen ifyllda originalet av kontrollexemplaret T 5 läggs fram.
►
C1På kontrollexemplaret skall fälten 33 ◄, 103 och 104 fyllas i,
samt i tillämpliga fall fält 105. Fält 104 skall fyllas i på lämpligt sätt.
Artikel 9
1. För att bevilja bidrag i de fall då exporten sker sjövägen skall
följande särskilda bestämmelser tillämpas:
a) Om kontrollexemplaret T 5, eller det nationella dokument som visar
att produkterna har lämnat gemenskapens tullområde, har attesterats
av de behöriga myndigheterna får de berörda produkterna inte, utomvid force majeure, vara kvar för omlastning i mer än 28 dagar i eneller flera andra hamnar i samma medlemsstat eller i en annanmedlemsstat. Denna frist skall inte tillämpas när de berörda produk-terna har lämnat den sista hamnen på gemenskapens tullområde
inom den ursprungliga fristen på 60 dagar.
b) Bidraget skall endast betalas ut
— om exportören avger en förklaring om att produkterna inte skall
lastas om i en annan hamn inom gemenskapen,
eller
— om det för det utbetalande organet läggs fram bevis för att
bestämmelserna i punkt a har följts. Detta bevis skall särskilt
bestå av transportdokumenten, eller en kopia eller fotokopia avdessa, som skall omfatta produkternas transport från det att delämnade den första hamnen där de dokument som avses i punkta attesterades till dess att de anländer i det tredje land där deskall lossas.
Det utbetalande organet skall genomföra lämpliga stickprovskon-
troller av de förklaringar som anges i första strecksatsen. Därvidskall de bevis som avses i andra strecksatsen krävas.
Om exporten sker med fartyg som upprätthåller en direktförbindelse
med en hamn i tredje land och inte angör någon annan hamn inomgemenskapen får medlemsstaten använda ett förenklat förfarandevid tillämpningen av första strecksatsen.
c) I stället för de villkor som anges i punkt b får den medlemsstat som
anges som bestämmelseort i kontrollexemplar T 5 eller den
medlemsstat där ett nationellt dokument som används som bevis
föreskriva att kontrollexemplar T 5 eller det nationella dokumentsom bevisar att produkterna har lämnat gemenskapens tullområdeskall attesteras endast om det läggs fram ett transportdokument ivilket det anges en slutlig destination utanför gemenskapenstullområde.
I sådana fall skall den behöriga myndigheten i den medlemsstat som
anges som bestämmelseort i kontrollexemplar T 5 eller denmedlemsstat där ett nationellt dokument som används göra en avföljande noteringar under rubriken ”Anmärkningar” i fältet1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 15
▼M4
▼M4
”Kontroll av användning eller destination” på kontrollexemplaret T 5
eller under motsvarande rubriki det nationella dok umentet:
— Documento de transporte con destino fuera de la CE presentado,
— Transportdokument med destination uden for EF forelagt,
— Beförderungspapier mit Bestimmung außerhalb der EG wurde
vorgelegt,
—Υποβαλλόµενο έγγραφο µεταφοράς µε προορισµό εκτός
ΕΚ,
— Transport document indicating a destination outside the customs
territory of the Community has been presented,
— Document de transport avec destination hors CE présenté,— Documento di trasporto con destinazione fuori CE presentato,— Vervoerdocument voor bestemming buiten EG voorgelegd,
— Documento de transporte com destino fora da CE apresentado,
— Kuljetusasiakirja, jossa ilmoitetaan yhteisön tullialueen ulkopuo-
linen määräpaikka, on esitetty,
— Transportdokument med slutlig destination, utanför gemenska-
pens tullområde har lagts fram.
Det utbetalande organet skall genomföra lämpliga stickprovskon-
troller av att bestämmelserna i denna punkt efterlevs.
d) Om det visar sig att de villkor som anges i punkt a inte är uppfyllda
skall vid tillämpningen av artiklarna 35 och 50 den dag eller dedagar varmed fristen på 28 dagar överskridits anses som ett översk-ridande med motsvarande antal dagar av den frist som föreskrivs i
artiklarna 7 och 34.
Om både den frist på 60 dagar som anges i artikel 7.1 och den frist
på 28 dagar som föreskrivs i punkt a överskrids skall minskningen
av bidraget eller den del av säkerheten som förverkas vara lika medden förlust som följer av det högsta överskridandet.
2. För att bevilja bidrag i de fall då transporten sker på väg, inre
vattenväg eller järnväg skall följande särskilda bestämmelser tillämpas:
a) Om kontrollexemplaret T 5 eller det nationella dokument som
bevisar att produkterna har lämnat gemenskapens tullområde harattesterats av de behöriga myndigheterna, får inte de berörda
produkterna, utom vid force majeure, återvända till detta område
annat än för transitering och inte för längre tid än 28 dagar. Dennafrist skall inte tillämpas när produkterna slutgiltigt har lämnat ge-menskapens tullområde inom den ursprungliga fristen på 60 dagar.
b) Det utbetalande organet skall utföra lämpliga stickprovskontroller av
att bestämmelserna i punkt a efterlevs. I sådana fall skall det krävastransportdokument som omfattar transporten av de berörda produk-
terna till det tredje land där de skall lossas.
Om det visar sig att de villkor som anges i punkt a inte är uppfyllda
skall vid tillämpningen av artiklarna 35 och 50 den dag eller de
dagar varmed fristen på 28 dagar överskridits anses som ett översk-ridande med motsvarande antal dagar av den frist som föreskrivs iartiklarna 7 och 34.
Om både den frist på 60 dagar som föreskrivs i artikel 7.1 och den
frist på 28 dagar som föreskrivs i punkt a har överskridits skallminskningen av bidraget eller den del av säkerheten som förverkas
vara lika med den förlust som följer av det högsta överskridandet.
3. För att bevilja bidrag i de fall då exporten sker luftvägen skall
följande särskilda bestämmelser tillämpas:
a) Kontrollexemplaret T 5 eller det nationella dokument som bevisar
att produkten har lämnat gemenskapens tullområde får attesterasendast av de behöriga myndigheterna sedan ett transportdokumentlagts fram som visar en slutlig destination utanför gemenskapenstullområde.
b) Om det efter avslutandet av de formaliteter som avses i punkt a
visar sig att produkterna har varit kvar för omlastning vid en eller1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 16
▼B
▼B
flera flygplatser inom gemenskapens tullområde under mer än 28
dagar skall, utom vid force majeure, vid tillämpningen av artiklarna35 och 50 den dag eller de dagar varmed fristen på 28 dagar har
överskridits anses som ett överskridande med motsvarande antal
dagar av den frist som föreskrivs i artiklarna 7 och 34.
Om både den frist på 60 dagar som föreskrivs i artikel 7.1 och den
frist på 28 dagar som föreskrivs i denna punkt har överskridits skallminskningen av bidraget eller den del av säkerheten som förverkasvara lika med den förlust som följer av det högsta överskridandet.
c) Det utbetalande organet skall genomföra lämpliga stickprovskon-
troller av att bestämmelserna i denna punkt efterlevs.
d) Den frist på 28 dagar som föreskrivs i punkt b skall inte tillämpas
om de berörda produkterna slutgiltigt har lämnat gemenskapens
tullområde inom den ursprungliga fristen på 60 dagar.
Artikel 10
1. Om produkten i den exporterande medlemsstaten hänförs till ett
av gemenskapens förenklade transitförfaranden vid transport med
järnväg eller stor container som anges i artiklarna 412-442 i förordning(EEG) nr 2454/93, för att transporteras till en destinationsstationutanför gemenskapens tullområde, eller för att levereras till en motta-gare utanför detta område, skall det inte ställas som villkor förutbetalning av bidraget att kontrollexemplaret T 5 läggs fram.
2. När punkt 1 tillämpas skall det behöriga tullkontoret se till att
följande notering görs på det dokument som utfärdas för utbetalningav exportbidraget: ”Utförsel från gemenskapens tullområde enligt ge-
menskapens förenklade transiteringsförfarande vid transport med
järnväg eller stor container”.
3. Det tullkontor där produkterna hänförs till ett av de förfaranden
som avses i punkt 1 får endast tillåta att transportavtalet ändras på ett
sådant sätt att transporten slutar inom gemenskapens tullområde endast
om det är klarlagt
— att exportbidraget har återbetalats, i de fall det redan har betalats ut,
eller
— att de berörda myndigheterna vidtagit nödvändiga åtgärder för att
säkerställa att bidraget inte kommer att betalas ut.
Om bidraget betalats ut enligt punkt 1, men produkten inte har lämnat
gemenskapens tullområde inom den fastställda fristen, skall detbehöriga tullkontoret underrätta den myndighet som ansvarar för utbe-talningen av exportbidraget om detta förhållande och snarast förse
denna myndighet med alla nödvändiga upplysningar. I sådana fall skall
bidraget anses vara felaktigt utbetalt.
4. Om en produkt som transporteras enligt gemenskapens förfarande
för extern transitering eller enligt ordningen för gemensam transitering
hänförs till ett av de förfaranden som anges i punkt 1 i en annan
medlemsstat än den exporterande medlemsstaten för transport till endestinationsstation utanför gemenskapens tullområde eller för leveranstill en mottagare utanför gemenskapens tullområde, skall det tullkontordär produkten hänförts till något av ovan nämnda förfaranden, göra enav följande noteringar under rubriken ”Anmärkningar” i fältet1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 17
▼B
”Kontroll av användning eller destination” på baksidan av originalet av
kontrollexemplar T 5:
— Salida del territorio aduaneiro de la Comunidad bajo el régimen de
tránsito comunitario simplificado por ferrocarril o en grandes conte-nedores:
— Udgang af Fællesskabets toldområde i henhold til ordningen for den
forenklede procedure for fællesskabsforsendelse med jernbane/storecontainers:
— Ausgang aus dem Zollgebiet der Gemeinschaft im Rahmen des
vereinfachten gemeinschaftlichen Versandverfahrens mit der Eisen-
bahn oder in Großbehältern:
—Έξοδος από το τελωνειακό έδαφος της Κοινότητας υπό το
απλοποιηµένο καθεστώς της κοινοτικής διαµετακόµισης µεσιδηρόδροµο ήµεγάλα εµπορευµατοκιβώτια:
— Exit from the customs territory of the Community under the simpli-
fied Community transit procedure for carriage by rail or large
containers:
1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 18
▼B
— Sorte du territoire douanier de la Communauté sous le régime du
transit communautaire simplifié par chemin de fer ou par grandsconteneurs:
— Uscita dal territorio doganale della Comunità in regime di transito
comunitario semplificato per ferrovia o grandi contenitori:
— Uitgang uit het douanegebied van de Gemeenschap de regeling
vereenvoudigd communautair douanevervoer per spoor of in grote
containers:
— Saída do território aduaneiro da Comunidade aø abrigo do regime
do trânsito comunitário simplificado por caminho-de-ferro ou emgrandes contentores:
— Viety yhteisön tullialueelta yksinkertaistetussa yhteisön passitusme-
nettelyssä rautateitse tai suurissa konteissa
1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 19
▼B
— Utförsel från gemenskapens tullområde enligt det förenklade transi-
teringsförfarandet för järnvägstransporter eller transporter i storacontainrar:
Om transportavtalet ändras på ett sådant sätt att transporten avslutasinom gemenskapen skall bestämmelserna i punkt 3 tillämpas i tillämp-liga delar.
5. Om en produkt som transporteras enligt gemenskapens förfarande
vid extern transitering eller enligt ordningen för gemensam transitering,tas om hand av järnvägen i den exporterande medlemsstaten eller i enannan medlemsstat enligt ett avtal om kombinerad väg- och
järnvägstransport för att fraktas på järnväg till en destination utanför
gemenskapens tullområde, skall tullkontoret vid den järnvägsstationdär produkten tas över av järnvägen, eller närmaste tullkontor, göranågon av följande noteringar under rubriken ”Anmärkningar” i fältet”Kontroll av användning eller destination” på baksidan av originaletav kontrollexemplaret T 5:
— Salida del territorio aduanero de la Comunidad por ferrocarril en
transporte combinado por ferrocarril carretera:
— Udgang af Fællesskabets toldområde ad jernbane ved kombineret
jernbane-/landevejstransport:
— Ausgang aus dem Zollgebiet der Gemeinschaft mit der Eisenbahn
zur Beförderung im kombinierten Straßen- und Schienenverkehr:
1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 20
▼B
—Έξοδος από το τελωνειακό έδαφος της Κοινότητας
σιδηροδροµικώς µε συνδυασµένη µεταφορά σιδηροδροµικώς -
οδικώς:
— Exit from the customs territory of the Community by rail under
combined transport by road and by rail:
— Sorte du territoire douanier de la Communauté par chemin de fer,
en transport combiné rail-route:
— Uscita dal territorio doganale della Comunità per ferrovia nell'am-
bito di un trasporto combinato strada-ferrovia:
— Uitgang uit het douanegebied van de Gemeenschap per spoor, bij
gecombineerd rail-wegvervoer:
— Saída do território aduaneiro da Comunidade por caminho-de-ferro,
em transporte combinado rodo-ferroviário:
1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 21
▼B
— Viety yhteisön tullialueelta rautateitse yhdistetyssä rautatie- ja
maantiekuljetuksessa:
— Utförsel från gemenskapens tullområde på järnväg vid kombinerad
järnvägs- och landsvägstransport:
Ett avtal om kombinerad väg- och järnvägstransport som ändras så atttransporten avslutas inom i stället för utanför gemenskapen får inteutföras av järnvägen utan att den avsändande stationen först givittillstånd till detta. I sådana fall skall punkt 3 tillämpas i tillämpliga
delar.
Artikel 11
1. Oaktat om en produkts förpackning uppfyller tullkraven, skall
bidrag endast beviljas för produkter som
— har sitt ursprung och är i fri omsättning inom gemenskapen, eller
— är i fri omsättning inom gemenskapen, eller
— är i fri omsättning inom gemenskapen, men för vilka bidraget högst
får uppgå till ett belopp motsvarande den avgift vid import somerlades då produkterna importerades.
De olika gemensamma marknadsordningarnas bestämmelser är
avgörande för hur en produkt bedöms med hänsyn till bestämmelsernai första stycket.
2. Om det ställs som villkor för bidraget att produkten skall ha sitt
ursprung i gemenskapen, måste exportören deklarera ursprunget enligtdefinitionen i andra och tredje styckena, i enlighet med gällande
gemenskapslagstiftning.
För beviljande av bidraget skall produkterna vara av gemenskapsur-
sprung om de i sin helhet framställts i gemenskapen eller om de
genomgicksin sista väsentliga bearbetning eller behandling i gemen-
skapen i enlighet med bestämmelserna i artiklarna 23 eller 24 iförordning (EEG) nr 2913/92.
Utan att det påverkar punkt 5, skall produkter som framställts av
följande inte anses uppfylla kraven för att omfattas av bidrag:
— Material med ursprung i gemenskapen.
— Sådant från tredje land importerat jordbruksmaterial som omfattas
av de förordningar som avses i artikel 1 och som inte genomgått
en väsentlig bearbetning i gemenskapen.
3. Vid tillämpningen av artikel 17.12 i förordning (EEG) nr 1785/81
skall exportören intyga att sockret uppfyller något av de villkor som
föreskrivs i förordningen och ange vilket villkor som avses.
4. Uppgifterna i punkterna 2 och 3 skall kontrolleras på samma sätt
som andra uppgifter i exportdeklarationen.
5. Vid export av sammansatta produkter, för vilka bidraget fastställs
på grundval av en eller flera av beståndsdelarna, skall bidraget betalas1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 22
▼B
ut om den eller de beståndsdelar för vilka bidraget begärs uppfyller
villkoren i punkt 1.
Bidrag skall även beviljas om den eller de beståndsdelar för vilken
eller vilka bidraget begärdes uppfyllde de villkor som avses i punkt 1och inte längre befinner sig i fri omsättning enbart på grund av att denu ingår i andra produkter.
6. Vid tillämpning av punkt 5 skall följande bidrag anses vara bidrag
som fastställs på grundval av en beståndsdel:
— Bidrag för basprodukter inom sektorerna spannmål, ägg, ris, socker,
mjölk och mjölkprodukter som exporteras i form av en av de varor
som avses i bilaga B i förordning (EG) nr 1222/94.
— Bidrag för socker och råsocker enligt KN-nummer 1701, druvsocker
samt sirap och andra lösningar av druvsocker enligt KN-numren1702 3051, 1702 30 59, 1702 3091, 1702 30 99, 170240 90 och1702 9050, isoglukos enligt KN-numren 1702 30 10, 1702 4010,1702 6010 och 1702 90 30 samt sirap och andra lösningar av sock-
erbetor eller sockerrör enligt KN-numren 1702 6095 och
1702 9099, vilka används i produkter som förtecknas i artikel 1.2i förordning (EEG) nr 2201/96.
— Bidrag för produkter inom sektorerna mjölk, mjölkprodukter och
socker som exporteras i form av produkter enligt KN-numren0402 1091-99, 0402 29, 0402 99, 0403 1031-39, 0403 90 31-39,0403 9061-69, 0404 1026-38, 0404 10 72-84 och 0404 9081-89,
och som exporteras i form av produkter enligt KN-nummer
0406 30 som inte återfinns i någon av de situationer som avses iartikel 9.2 i fördraget.
— Bidrag för produkter inom spannmålssektorn som exporteras i form
av produkter enligt KN-numren 2309 1011-70, 2309 90 31-70 ochsom nämns i bilaga A till förordning (EEG) nr 1766/92.
— Bidrag för produkter inom sektorerna mjölk och mjölkprodukter
som exporteras i form av produkter enligt KN-numren 2309 1011-
70 samt 2309 90 31-70 och som nämns i artikel 1 i förordning(EEG) nr 804/68.
Artikel 12
1. För blandningar som omfattas av bestämmelserna i kapitlen 2, 10
eller 11 i Kombinerade nomenklaturen skall följande bidragssatser
användas:
a) För blandningar i vilka en beståndsdel står för minst 90 % av vikten
skall den sats användas som gäller för denna beståndsdel.
b) För andra blandningar skall den sats användas som gäller för den
beståndsdel för vilken den lägsta bidragssatsen är tillämplig. Ombidrag inte beviljas för en eller flera av dessa blandningarsbeståndsdelar skall heller inte bidrag beviljas för sådana bland-ningar.
2. Vid beräkning av vilket bidrag som skall utgå för varor som
saluförs i varuset eller som sammansatta produkter, skall varjebeståndsdel anses utgöra en separat produkt.
3. Bestämmelserna i punkt 1 och 2 skall inte tillämpas på bland-
ningar eller på varor som saluförs i varuset eller som sammansatta
produkter, för vilka det fastställts särskilda beräkningsregler.
Artikel 13
Bestämmelserna om förutfastställelse av bidragssatsen och om
ändringar av denna skall tillämpas endast på produkter för vilka dethar fastställts ett bidrag som är större än eller lika med noll.1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 23
▼B
Avsnitt 2
Differentierade bidrag
Artikel 14
1. I de fall då bidragssatsen varierar beroende på destination skall
utbetalningen av bidraget ske på de tilläggsvillkor som anges i artik-larna 15 och 16.
Artikel 15
1. Produkten skall ha importerats i oförändrat skick till det tredje
land eller ett av de tredje länder för vilka bidraget är fastställt inom
tolv månader från den dag då exportdeklarationen godkänns. Enförlängning av fristen får emellertid beviljas enligt villkoren i artikel49.
2. Produkter skall anses ha importerats i oförändrat skick om det
inte på något vis framgår att de har bearbetats.
Dockgäller följande:
— De behandlingar med syfte att förhindra att produkterna förfars som
avses i artikel 29.4 kan utföras innan produkterna importeras ochpåverkar inte tillämpningen av bestämmelserna i punkt 1.
— En produkt som bearbetats innan den importeras skall anses vara
importerad i oförändrat skick om alla produkter som bearbetningenger upphov till importeras till det tredje land där bearbetningen harägt rum.
3. Produkten skall anses ha importerats när tullbehandlingen för
import till tredje land har avslutats, med vilket särskilt avses att import-tull har erlagts.
4. Den differentierade delen av bidraget skall betalas ut efter vikten
av de produkter som tullbehandlats för import i tredje land. Om viktenunder transporten ändras av naturliga skäl och godkänns av de behöriga
myndigheterna, eller på grund av att sådana varuprover tagits som
avses i artikel 7.1 andra stycket, skall dessa variationer emellertid intebeaktas.
Artikel 16
1. Som bevis för att en produkt tullbehandlats för import skall
exportören efter eget val lägga fram ett av följande dokument:
a) Ett tulldokument eller kopia eller fotokopia av ett sådant; kopians
eller fotokopians riktighet skall styrkas av det organ som under-tecknat originaldokumentet eller av ett offentligt organ i det
berörda tredje landet, eller av något av medlemsstaternas offentliga
organ i det berörda tredje landet, eller av det organ som sköter utbe-talningen av exportbidrag.
b) Ett lossningsintyg och intyg om import, utfärdat av ett internatio-
nellt kontroll- och övervakningsorgan (nedan kallatövervakningsorgan) som godkänts i enlighet med bestämmelserna ibilaga VI, kapitel III, med tillämpning av modellen i bilaga VII.
Datum och nummer för tulldokumentet för import måste framgå på
det berörda intyget.
2.►
M4När exportören inte kan få tag i det dokument som valts
enligt punkt 1.a eller 1.b, också efter det att alla lämpliga åtgärdervidtagits, eller när det råder tveksamheter kring det framlagda doku-mentets äkthet, eller kring huruvida det till alla delar är riktigt, får ett1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 24
▼M1
▼B
▼M4
▼B
▼B
eller flera av följande dokument gälla som bevis för att tullformalite-
terna fullgjorts: ◄
a) En kopia av lossningsdokumentet, utfärdat eller undertecknat i det
tredje land för vilket exportbidraget är fastställt.
b) Ett lossningsintyg, utfärdat av något av medlemsstaternas offentliga
organ som är etablerat i eller har behörighet för destinationen, ienlighet med kraven och i överensstämmelse med förlagan i bilagaVIII; intyget skall även bekräfta att produkten har lämnat lossnings-platsen, eller åtminstone att produkten, så vitt känt, inte efter
lossningen har lastats för vidareexport.
c) Ett lossningsintyg, utfärdat av ett godkänt övervakningsorgan i
enlighet med bestämmelserna i bilaga VI, kapitel III, med tillämp-
ning av förlagan i bilaga IX; intyget skall även bekräfta att
produkten har lämnat lossningsplatsen, eller åtminstone attprodukten, så vitt känt, inte efter lossningen har lastats för återex-port.
d) Ett bankdokument, utfärdat av ett godkänt kreditinstitut som är
etablerat inom gemenskapen, som intygar att exportörens konto hos
kreditinstitutet har krediterats betalningen för den aktuella exporten,
när det gäller något av de tredje länder som förtecknas i bilaga II.
e) Ett leveranserkännande, utfärdat av ett offentligt organ i det tredje
land, som direkt eller via ett offentligt organ har köpt varorna, eller
om det rör sig om en livsmedelshjälpsändning.
f) Ett leveranserkännande som utfärdats antingen av en internationell
organisation eller ett biståndsorgan som godkänts av exportmed-
lemsstaten, om det rör sig om en livsmedelshjälpsändning.
g) Ett leveranserkännande, utfärdat i tredje land av ett organ, vars
anbudsinfordran får godkännas enligt artikel 44 i förordning (EEG)
nr 3719/88, om produkterna har köpts av detta organ.
3. Exportören är i samtliga fall skyldig att lägga fram en kopia eller
fotokopia av transportdokumenten.
4. I enlighet med artikel 38 i förordning nr 136/66/EEG, och
motsvarande artiklar i andra förordningar om den gemensamma organi-
sationen av marknaderna, får kommissionen i särskilda fall, som skallfastställas, besluta att det importbevis som avses i punkterna 1 och 2får anses ha lagts fram genom att ett visst dokument visas upp ellerpå annat sätt.
Artikel 16a
1. Ett övervakningsorgan som önskar utfärda intyg enligt artikel
16.1 b och 16.2 c måste godkännas av den behöriga myndigheten i
den medlemsstat där man har sitt huvudkontor.
2. Övervakningsorganet skall efter egen begäran godkännas på en
treårsperiod, med möjlighet till förlängning, om det uppfyller de villkorsom fastställs i bilaga VI, kapitel I. Godkännandet skall vara giltigt i
samtliga medlemsstater.
3. Det skall i godkännandet anges om behörigheten att utfärda intyg
enligt artikel 16.1 b och artikel 16.2 c skall gälla hela världen ellerendast ett begränsat antal tredje länder.
Artikel 16b
1. Övervakningsorganet skall verka i enlighet med bestämmelserna i
bilaga VI, kapitel II, punkt 1.
Om ett eller fler av villkoren i bilaga VI kapitel II punkt 1 inte uppfylls
skall den medlemsstat som godkänt övervakningsorganet tillfälligtupphäva godkännandet under så lång tid som krävs för att åtgärda situ-ationen.1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 25
▼M4
▼B
▼M4
▼M4
2. Den medlemsstat som godkänt ett övervakningsorgan skall
kontrollera dess verksamhet och prestationer i enlighet med kraven ibilaga VI kapitel II punkt 2.
Artikel 16c
De medlemsstater som har godkänt övervakningsorgan skall införa ett
effektivt system för påföljder för de fall då ett godkänt övervaknings-organ har utfärdat falska intyg.
Artikel 16d
1. Den medlemsstat som har godkänt övervakningsorganet skall
omedelbart återkalla godkännandet om
— övervakningsorganet inte längre uppfyller villkoren för godkän-
nandet enligt bilaga VI kapitel I, eller
— övervakningsorganet vid upprepade tillfällen och systematiskt har
utfärdat falska intyg. I sådana fall skall påföljder enligt artikel 16c inte vara tillämpliga.
2. Återkallandet skall, beroende på vilka brister som upptäckts,
antingen vara fullständigt eller endast omfatta vissa av övervakningsor-ganets delar eller verksamhetsområden.
3. När en medlemsstat återkallar ett godkännande för ett övervak-
ningsorgan som ingår i en grupp av företag, skall de medlemsstatersom har godkänt övervakningsorgan från samma grupp tillfälligtupphäva godkännandena för de övervakningsorganen under en period
på högst tre månader för att genomföra de undersökningar som krävs
för att kontrollera om även de organen omfattas av de brister somupptäckts vid det övervakningsorgan för vilket godkännandet haråterkallats.
För tillämpningen av denna punkt skall med en grupp av företag avses
alla företag vars kapital, direkt eller indirekt, ägs till mer än 50 % avett och samma moderföretag, inbegripet moderföretaget i sig.
Artikel 16e
1. Medlemsstaterna skall meddela godkännanden till kommissionen.
2. Om en medlemsstat tillfälligt upphäver eller drar in ett godkän-
nande skall medlemsstaten omedelbart underrätta de övrigamedlemsstaterna och kommissionen om detta och ange vilka bristerdet var som orsakade upphävandet eller återkallandet.
Underrättelsen till de övriga medlemsstaterna skall skickas till
medlemsstaternas centrala organ enligt bilaga X.
3. Kommissionen skall regelbundet offentliggöra en uppdaterad
förteckning över de övervakningsorgan som godkänts av medlemssta-terna.
Artikel 16f
1. Intyg enligt artikel 16.1 b och 16.2 c som utfärdats efter datum
för återkallande eller tillfälligt upphävande av ett godkännande skall
vara ogiltiga.
2. Medlemsstaterna skall inte godta intyg enligt artikel 16.1 b och
16.2 c om de upptäcker felaktigheter eller brister i intygen. Om intygen
har utfärdats av ett övervakningsorgan som godkänts av en annanmedlemsstat, skall den medlemsstat som upptäcker felen underrättaden godkännande medlemsstaten.
Artikel 17
Medlemsstaterna får befria exportörerna från skyldigheten att utöver
transportdokumentet lägga fram de bevis som krävs enligt artikel 16,1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 26
▼M4
om exportdeklarationen ger rätt till bidrag vars differentierade del inte
överstiger
a) 2 400 euro när det tredje land eller territorium som utgör destina-
tionsort anges i bilaga IV,
b) 12 000 euro när det tredje land eller territorium som utgör destina-
tionsort inte anges i bilaga IV.
Om exportören gör en artificiell uppdelning av exporten för att kringgå
kravet på uppvisande av ankomstbevis, skall rätten till exportbidragupphöra och bidraget återbetalas, utom om exportören uppvisar det
bevis som krävs enligt artikel 16 för de berörda produkterna.
Artikel 18
1. Som ett undantag från artikel 14, och utan att detta påverkar
tillämpningen av artikel 20, skall på exportörens begäran en del avbidraget betalas ut så snart det har styrkts att produkten har lämnat ge-menskapens tullområde.
2. Den del av bidraget som avses i punkt 1 skall beräknas med
utgångspunkt från den lägsta bidragssatsen minskad med 20 % av skill-naden mellan den förutfastställda bidragssatsen och den lägstabidragssatsen. I de fall ingen bidragssats fastställts skall dennabetraktas som lägsta bidragssats.
När det belopp som skall betalas ut inte överstiger 2 000 euro får
medlemsstaten uppskjuta utbetalningen av beloppet till dess att helabidragsbeloppet skall betalas ut, utom i de fall då exportören i frågauppger att han inte kommer att ansöka om utbetalning av något ytterli-gare belopp för den berörda transaktionen.
3. I de fall då destinationen avviker från den destination som angi-
vits i fält 7 i den exportlicens med förutfastställelse som utfärdats,gäller följande:
a) Om bidragssatsen för den faktiska destinationen är lika med eller
högre än bidragssatsen för den destination som anges i fält 7, skall
bidragssatsen för den destination som anges i fält 7 tillämpas.
b) Om bidragssatsen för den faktiska destinationen är lägre än bidrags-
satsen för den destination som anges i fält 7, skall det utbetalas ett
exportbidrag som
— motsvarar det bidrag som skall utbetalas vid tillämpning av
bidragssatsen för den faktiska destinationen,
— är nedsatt, utom vid force majeure, med 20 % av mellanskill-
naden mellan bidragssatsen för den angivna destinationen i fält7 och bidragssatsen för den faktiska destinationen.
Vid tillämpning av bestämmelserna i detta stycke skall de bidragssatser
användas som gäller den dag då ansökan om exportlicens lämnas in.Dessa bidragssatser skall, i förekommande fall, anpassas den dag dåexportdeklarationen eller betalningsdeklarationen tas emot.
Då bestämmelserna i första och andra styckena och i artikel 51 tillä-
mpas på en och samma exporttransaktion, skall det belopp som blir
resultatet av tillämpningen av första stycket minskas med den straffav-gift som åsyftas i artikel 51.
4. Om en bidragssats fastställts inom ramen för ett anbudsförfarande
och om det i anbudsförfarandet föreskrivs en obligatorisk destination,
skall det vid beräkningen av den lägsta bidragssatsen inte tas någonhänsyn till den omständigheten att det inte fastställdes något periodisktbidrag, eller att det eventuellt fastställdes ett periodiskt bidrag för denobligatoriska destinationen, den dag då licensansökan lämnades in ochden dag då exportdeklarationen togs emot.1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 27
▼B
▼B
Artikel 19
1. Bestämmelserna i punkterna 2-5 skall tillämpas när en produkt
exporteras sedan det lagts fram en exportlicens med eller utan förut-
fastställelse som anger en obligatoriskdestination.
2. Om produkten inte når den obligatoriska destinationen skall
endast den del av bidraget betalas ut som beräknas enligt artikel 18.2.
3. Om produkten på grund av force majeure levereras till en annan
destination än den för vilken licensen utfärdades, skall ett bidrag
betalas ut på exportörens begäran om denne lägger fram bevis om force
majeure och om produktens faktiska destination; bevis om produktensfaktiska destination skall läggas fram i enlighet med bestämmelserna iartiklarna 15 och 16.
4. Om punkt 3 tillämpas skall det tillämpliga bidraget vara lika med
det bidrag som fastställts för den faktiska destinationen, utan att
överstiga den bidragssats som är tillämplig för den destination som
angivits i fält 7 i den utfärdade exportlicensen med förutfastställelseav bidraget.
Bidragssatserna skall i förekommande fall anpassas den dag då export-
deklarationen eller betalningsdeklarationen togs emot.
5. Om en produkt exporteras enligt en licens som utfärdats i enlighet
med artikel 44 i förordning (EEG) nr 3719/88 och bidraget varierar
beroende på destination, skall exportören för att bli berättigad till detbidrag som fastställts i förväg, förutom den bevisning som krävs iartikel 16, också styrka att produkten har levererats till det organ i detimporterande tredje land som anges i det anbudsförfarande som åsyftas
i licensen.
Avsnitt 3
Särskilda åtgärder till skydd för gemenskapens ekonomiska
intressen
Artikel 20
1. Om
a) det råder starkt tvivel om produktens faktiska destination,
eller
b) produkten kan komma att återinföras till gemenskapen på grund av
en skillnad mellan bidraget för den exporterade produkten och den
importtull utan förmånsbehandling som tillämpades för en identiskprodukt den dag då exportdeklarationen togs emot,
eller
c) det föreligger konkreta misstankar om att produkten i oförändrat
skick eller efter att ha bearbetats i tredje land kommer att återinförastill gemenskapen eftersom den då beviljas befrielse från importtull
eller en minskning av importtullen,
skall det enhetliga bidraget eller den del av bidraget som avses i artikel
18.2 endast utbetalas om produkten har lämnat gemenskapenstullområde i enlighet med bestämmelserna i artikel 7, och
i) produkten, då det rör sig om ett enhetligt bidrag, har importerats till
ett tredje land inom 12 månader efter det att exportdeklarationentogs emot eller har genomgått en väsentlig bearbetning ellerbehandling inom denna tidsfrist, i den mening som avses i artikel24 i förordning (EEG) nr 2913/92, eller
ii) produkten, då bidraget varierar beroende på destination, inom 12
månader efter det att exportdeklarationen togs emot, importeras i
oförändrat skick till ett visst tredje land.
När det gäller import till tredje land skall bestämmelserna i artiklarna
15 och 16 gälla.
För samtliga bidrag får dessutom de behöriga myndigheterna i
medlemsstaterna kräva att ytterligare bevis läggs fram som, på ett för1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 28
▼B
de behöriga myndigheterna tillfredsställande sätt, styrker att produk-
terna faktiskt har släppts ut på marknaden i det importerande tredjelandet eller att produkterna har genomgått en väsentlig bearbetning
eller behandling i enlighet med artikel 24 i förordning (EEG) nr 2913/
92.
En förlängning av fristen kan beviljas enligt villkoren i artikel 49.2. Medlemsstaterna skall tillämpa bestämmelserna i punkt 1 på eget
initiativ samt på begäran av kommissionen.
Bestämmelserna för det fall som åsyftas i punkt 1 b skall inte tillämpas
om de konkreta förhållandena vid transaktionen i fråga, i synnerhetbeträffande transportkostnaderna, gör det sannolikt att det inteföreligger någon riskför återimport. Dessutom får medlemsstaterna
inte tilllämpa bestämmelserna för det fall som åsyftas i punkt 1 b om
bidragsbeloppet uppgår till högst 500 euro för den berörda exportdekla-rationen.
3. Om produkten vid tillämpning av punkt 1 på grund av force
majeure förstörts under transporten sedan den lämnat gemenskapens
tullområde, utbetalas
— hela bidragsbeloppet när det gäller icke differentierade bidrag,
— den del av bidraget som anges i artikel 18 när det gäller differenti-
erade bidrag.
4. Bestämmelserna i punkt 1 skall tillämpas innan exportbidraget
betalas ut.
Exportbidraget skall anses som oberättigat och skall återbetalas om de
behöriga myndigheterna, även efter utbetalningen av bidraget,
fastställer
a) att produkterna förstörts eller skadats innan de släppts ut på mark-
naden i ett tredje land eller innan de där genomgått en väsentligbearbetning eller behandling i den mening som avses i artikel 24 iförordning (EEG) nr 2913/92 om inte exportören på ett för de
behöriga myndigheterna tillfredsställande sätt kan visa att exporten
skett på sådana ekonomiska villkor att produkterna rimligtvis kunnatsaluföras på marknaden i ett tredje land, utan att det påverkarbestämmelserna i artikel 21.2 andra stycket,
b) att produkterna i ett tredje land placerats under ett suspensivt tullar-
rangemang 12 månader efter den dag då de exporterades frångemenskapen utan att ha genomgått en väsentlig bearbetning ellerbehandling i ett tredje land i den mening som avses i artikel 24 i
förordning (EEG) nr 2913/92 och att exporten inte skett som ett
led i en normal affärstransaktion,
c) att de exporterade produkterna har återimporterats till gemenskapen
utan att ha genomgått en väsentlig bearbetning eller behandling i
den mening som avses i artikel 24 i förordning (EEG) nr 2913/92och att importtullen utan förmånsbehandling är lägre än det bevil-jade bidraget och att exporten inte skett som ett led i en normalaffärstransaktion,
d) att de exporterade produkter som avses i bilaga V har återimporte-
rats till gemenskapen
— efter att ha bearbetats eller behandlats i ett tredje land utan att ha
uppnått den bearbetningsgrad som föreskrivs i artikel 24 iförordning (EEG) nr 2913/92, och
— vid återimporten åtnjutit tillämpning av en nedsatt importtullsats
eller nolltullsats jämfört med tullsatsen utan förmånsbehandling.
Om medlemsstaterna konstaterar att andra produkter än de som
anges i bilaga V innebär en riskför att det sk er en omläggning avhandeln skall de så snart som möjligt informera kommissionen om
detta.
Bestämmelserna i punkterna c och d i andra stycket skall inte tillämpas
om bestämmelserna i avdelning VI kapitel 2 ”Återinförda varor” iförordning (EEG) nr 2913/92 tillämpas och om produkterna återimpor-teras åtminstone två år efter exportdatumet.1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 29
▼B
Bestämmelserna i artikel 51 skall inte tillämpas i de fall som nämns i
punkterna b-d i andra stycket.
Avsnitt 4
Fall när bidrag inte beviljas
Artikel 21
1. Bidrag skall inte beviljas för produkter som inte är av sund, god
och marknadsmässig kvalitet dagen för mottagandet av exportdeklara-tionen.
Produkter motsvarar de krav som ställs i första stycket när de kan salu-
föras på gemenskapens territorium under normala omständigheter ochunder den beteckning som anges på bidragsansökningarna och när
dessa produkter är avsedda att användas som livsmedel utan att deras
användning för detta ändamål är utesluten eller minskar kraftigt pågrund av deras egenskaper eller skick.
Huruvida produkterna uppfyller de krav som avses i första stycket skall
prövas i enlighet med gällande normer eller praxis i gemenskapen.
Bidrag skall emellertid även beviljas om de exporterade produkterna i
mottagarlandet omfattas av särskilda obligatoriska krav, särskilt i fråga
om hälsa och hygien, som inte överensstämmer med gällande normereller praxis i gemenskapen. Det åligger exportören att på begäran avden behöriga myndigheten visa att produkterna uppfyller sådana obliga-toriska krav i det tredje land som är mottagarland.
Särskilda bestämmelser får dessutom införas för vissa produkter.
2. Om produkten var av sund och god marknadsmässig kvalitet när
den lämnade gemenskapens tullområde har exportören rätt till den delav bidragssatsen som beräknas enligt bestämmelserna i artikel 18.2,utom i de fall då artikel 20 gäller. Exportören förlorar emellertid dennarättighet om det kan styrkas
— att produkten inte är av sund och god marknadsmässig kvalitet på
grund av ett fel som är dolt och därför uppträder först senare,
— att produkten inte har kunnat saluföras till slutkonsumenten på
grund av att sista förbrukningsdagen legat för nära exportdagen.
Om det kan styrkas att produkten inte är av sund och god marknads-
mässig kvalitet och den ännu inte har tullbehandlats för import i
tredje land, är exportören inte berättigad till den differentierade delen
av bidraget.
3. Inga bidrag skall beviljas för produkter med halter av radioakti-
vitet som överskrider de högsta tillåtna gränsvärden som fastställts igemenskapslagstiftningen. Gränsvärdena skall, oberoende av produk-ternas ursprung, vara de värden som fastställs i artikel 3 i rådets
förordning (EEG) nr 737/90 (
1).
Artikel 22
1. Bidrag skall inte beviljas för export som är belagd med en export-
avgift som är fastställd i förväg eller genom anbudsförfarande.
2. Om det för en sammansatt produkt i förväg är fastställt en export-
avgift för en eller flera av beståndsdelarna, skall det inte beviljas någotbidrag för denna eller dessa beståndsdelar.
Artikel 23
Bidrag skall inte beviljas för produkter som säljs eller distribueras
ombord på fartyg och som sedan kan tänkas återinföras tullfritt till ge-menskapen i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 918/83 (
2).1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 30
(1) EGT L 82, 29.3.1990, s. 1.
(2) EGT L 105, 23.4.1983, s. 1.
▼B
KAPITEL 2
Förskottsbetalning av bidrag vid export
Artikel 24
1. På exportörens begäran skall medlemsstaterna förskottera hela
eller en del av bidraget så snart exportdeklarationen har tagits emot,
på villkor att en säkerhet ställs som motsvarar förskottsbeloppet plus
10 %.
Medlemsstaterna får fastställa på vilka villkor det skall vara möjligt att
begära förskottsbetalning av en del av bidraget.
2. Förskottet skall beräknas på grundval av den bidragssats som är
tillämplig på den angivna destinationen, eventuellt korrigerat för andra
belopp som anges i gemenskapslagstiftningen.
3. Medlemsstaterna får underlåta att tillämpa bestämmelserna i
punkt 1 om det belopp som skall betalas inte överstiger 2 000 euro.
Artikel 25
1. Om förskottet är större än det belopp som faktiskt skulle ha beta-
lats ut för den berörda exporten eller för en motsvarande export, skallden behöriga myndigheten utan dröjsmål inleda förfarandet i artikel 29
i förordning (EEG) nr 2220/85 i syfte att exportören skall betala
mellanskillnaden plus 10 %.
Tillägget på 10 % skall dock inte tas ut när på grund av force majeure
— de bevis, som enligt denna förordning krävs för att bli berättigad till
bidrag, inte kan läggas fram,
eller
— produkten har nått en annan destination än den för vilken förskottet
har beräknats.
2. Om produkten inte når den destination för vilken förskottet har
beräknats på grund av en oegentlighet som tredje man begått till skadaför exportören, och om exportören omedelbart skriftligen och på egetinitiativ underrättar de behöriga myndigheterna om detta och återbe-
talar det utbetalda förskottet, skall det tillägg som avses i punkt 1
begränsas till en ränta för den tid som förflutit mellan utbetalningenav det förskottsutbetalda bidraget och återbetalningen och skallberäknas i enlighet med artikel 52.1 fjärde stycket.
Denna bestämmelse gäller inte om de behöriga myndigheterna redan
har underrättat exportören om att de har för avsikt att göra en kontrolleller om exportören på annat sätt har fått kännedom om att de behörigamyndigheterna har för avsikt att göra en kontroll.
3. Med ”export av likvärdiga produkter” avses: export, efter återim-
port enligt förfarandet för returvaror, av likvärdiga produkter somhänförs till samma undernummer i Kombinerade nomenklaturen, förut-
satt att villkoren i artikel 40.2 a och b i förordning (EEG) nr 3719/88 är
uppfyllda.
Denna bestämmelse skall endast tillämpas när förfarandet för returvaror
har använts i den medlemsstat där exportdeklarationen togs emot förden första exporten eller i den medlemsstat som produkten ursprung-ligen kommer ifrån, i enlighet med artikel 15 i rådets direktiv 97/78/EG (
1) om principerna för organisering av veterinärkontroller av
produkter från tredje land som förs in i gemenskapen.1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 31
(1) EGT L 24, 30.1.1998, s. 9.▼M2
▼B
KAPITEL 3
Förfinansiering av bidrag
Artikel 26
1. När exportören anger sin avsikt att exportera produkterna efter
bearbetning eller lagring och därigenom bli berättigad till bidrag enligtartiklarna 4 och 5 i förordning (EEG) nr 565/80, är villkoret för attdessa bestämmelser skall tillämpas att exportören till tullmyndigheterna
lämnar in en deklaration, i fortsättningen kallad betalningsdeklaration.
Medlemsstaterna får använda en annan benämning än betalningsdekla-
ration.
2. Betalningsdeklarationen skall innehålla alla uppgifter som är
nödvändiga för att beräkna bidraget för de produkter som skall expor-
teras, särskilt
a) i fråga om produkter:
— en, eventuellt förenklad, beskrivning av produkterna enligt
exportbidragsnomenklaturen samt koden i bidragsnomenklaturenoch även uppgifter om de berörda produkternas eller varornassammansättning eller en hänvisning till en sådan, om dettabehövs för att beräkna bidragets storlek,
— uppgifter om produkternas nettovikt, eller, i förekommande fall,
kvantiteten uttryckt i den måttenhet som skall användas vid
beräkningen av bidraget.
b) i fråga om varor skall bestämmelserna i förordning (EG) nr 1222/94
tillämpas.
När basprodukter skall bearbetas skall betalningsdeklarationen även
innehålla
— en beskrivning av basprodukterna,
— uppgift om kvantiteten basprodukter,— uppgift om avkastningsgrad eller motsvarande information.
3. Trots bestämmelserna i punkt 2 kan - när omständigheterna så
kräver eller på exportörens begäran - preliminära uppgifter om de varorsom skall framställas av basprodukterna tas med i betalningsdeklara-tionen. I sådana fall skall exportören för de behöriga myndigheterna
deklarera de slutliga uppgifterna när bearbetningen har avslutats.
4. Betalningsdeklarationen skall även innehålla uppgifter om
produkternas användning eller destination, i de fall då
a) exportören begär att ett belopp skall betalas ut som motsvarar det
bidrag som är tillämpligt på den användning eller den destination
för vilken produkterna är avsedda,
b) uppgifter om användning eller destination är nödvändiga för att
beräkna den frist under vilken produkterna får stå under tullkontroll
för bearbetning eller förvaras i tullager eller frizon.
5. Användning eller destination skall anges antingen som
— en specifikanvändning eller ett specifik t destinationsland, eller
— en grupp av destinationsländer för vilka samma bidragssats är
tillämplig.
6. För att säkerställa att fysiska kontroller av produkterna
genomförs, skall betalningsdeklarationen även innehålla alla uppgifter
som är nödvändiga för att exakt identifiera platserna där produkterna
kommer att bearbetas eller lagras fram till dess att de exporteras. Omplatserna för bearbetning eller lagring ändras skall exportören, på detsätt som den behöriga myndigheten väljer, informera om dessaändringar antingen på förhand eller på behörigt sätt föra in dem i deregister som förs för detta ändamål.1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 32
▼B
Artikel 27
1. När betalningsdeklarationen tagits emot skall produkterna i
enlighet med artikel 4.13 och 4.14 i förordning (EEG) nr 2913/92ställas under tullkontroll till dess att de lämnar gemenskapenstullområde eller till dess att de når sin destination.
2. Den dag betalningsdeklarationen tas emot skall ligga till grund för
fastställandet av
a) den bidragssats som skall tillämpas om bidraget inte har förut-
fastställts,
b) eventuella ändringar av bidragssatsen om bidraget har fastställts i
förväg, samt
c) den avgörande händelsen för eurons omräkningskurs för bidraget.
Artikel 28
1. För bearbetade produkter eller för varor som framställts av
basprodukter skall granskningen av betalningsdeklarationen och eneventuell besiktning av basprodukterna ligga till grund för beräkningenav bidraget, med avseende på förskottsbetalningen.
2. Punkt 1 hindrar inte att de behöriga myndigheterna i den berörda
medlemsstaten senare genomför kontroller och att dessa får konse-kvenser enligt gällande bestämmelser.
3. Basprodukterna skall helt eller delvis ingå i de bearbetade
produkter eller varor som exporteras.
De basprodukter som har lagrats i bulk får dock, om de behöriga
myndigheterna så tillåter, helt eller delvis ersättas av likvärdiga baspro-dukter, förutsatt att dessa hänförs till samma åttasiffriga KN-nummer,
har samma marknadsmässiga kvalitet och tekniska egenskaper samt
uppfyller kraven för beviljande av exportbidrag, för såvida de likvär-diga basprodukterna ställs under tullkontroll.
De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna skall ge sin tillåtelse
först när de har förvissat sig om att hela förfarandet kommer att utförasi enlighet med följande villkor:
— Exportören underrättar i förväg det behöriga tullkontor där betal-
ningsdeklarationen har lämnats in om sin avsikt att begära dispens
och nämner särskilt alla lagerplatser och bearbetningsplatser som
kommer att utnyttjas.
— Exportörens lagerbokföring skall föras dag för dag och möjliggöra
en fullständig övervakning, både administrativt och fysiskt, av
samtliga de basprodukter eller bearbetade produkter som fysiskt
finns i lokalerna och av deras status. I denna artikel avses medprodukternas status deras situation, dvs. om de är i fri omsättning,under ett tullförfarande, under den ordning för förfinansiering somavses i artikel 26 eller inom de exportordningar som avses i artik-larna 5 och 32.
— Garantier kan lämnas för att den faktiska kontrollen av basproduk-
ternas marknadsmässiga kvalitet och tekniska egenskaper utförsfrån och med den dag betalningsdeklarationen tagits emot fram till
den tidpunkt som anges i artikel 34.1.
Om likvärdiga basprodukter lagras på en plats för vilken ett annat tull-
kontor är behörigt skall det tullkontor där betalningsdeklarationen har
lämnats in skriftligen underrätta det behöriga tullkontor som ansvarar
för den plats, där de likvärdiga produkterna befinner sig, om alla rele-vanta uppgifter, särskilt om den mängd produkter som genomgårbearbetning, om deras marknadsmässiga kvalitet och tekniska egen-skaper samt om den eller de bearbetningar som skall utföras.
4. Bestämmelserna i punkt 3 som gäller för basprodukter får även
tillämpas på mellanprodukter som lagras i bulk och som ersätts medlikvärdiga mellanprodukter.1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 33
▼B
5. Ersättning med likvärdiga produkter skall inte tillåtas när det
gäller interventionsprodukter som skall exporteras enligt det kontroll-system som beskrivs i artikel 2 i förordning (EEG) nr 3002/92.
6. Basprodukterna får hållas under tullkontroll i avvaktan på bear-
betning under en frist på sex månader, räknat från den dag dåbetalningsdeklarationen togs emot.
Om en exportlicens med eller utan förutfastställelse skall läggas fram i
samband med exporten, skall fristen dock vara densamma som licen-sens återstående giltighetstid.
Om det läggs fram en licens vars återstående giltighetstid är
— mindre än tre månader, skall fristen förlängas till tre månader,
— mer än ett år, skall fristen begränsas till ett år.
Artikel 29
1. För produkter som skall exporteras efter att ha hänförts till förfa-
randet för tullager eller frizon skall granskningen av
betalningsdeklarationen och av produkterna ligga till grund för beräk-ningen av bidraget.
2. Punkt 1 hindrar inte att de behöriga myndigheterna i den berörda
medlemsstaten senare genomför kontroller och att dessa får konse-
kvenser enligt gällande bestämmelser.
3. En minskning av produkternas vikt beroende på naturlig vikt-
minskning under förvaring i tullager eller frizon skall inte leda tillförverkande av den säkerhet som nämns i artikel 35. Skador på produk-
terna skall inte anses vara naturlig viktminskning.
4. Produkter som förvaras i tullager eller i frizon får enligt villkor
som fastställs av de behöriga myndigheterna utsättas för följandebehandlingar:
a) Lagerinventering.
b) Fästande av varumärken, förseglingar, etiketter eller andra känne-
tecken på själva produkterna, eller på deras förpackningar, om
detta inte kan leda till att produkterna uppfattas ha ett annat
ursprung än det faktiska.
c) Ändring av märkning och numrering av förpackningar eller byte av
etikett, om detta inte kan leda till att produkterna uppfattas ha ettannat ursprung än det faktiska.
d) Förpackning, uppackning, ompackning eller lagning av förpack-
ningar, om detta inte kan leda till att produkterna uppfattas ha ettannat ursprung än det faktiska.
e) Luftning.
f) Kylning.
g) Frysning.
Bidrag för de produkter som har varit föremål för någon av
ovannämnda behandlingar, skall bestämmas med hänsyn till produk-
ternas kvantitet, slag och egenskaper den dag som skall varaavgörande för beräkningen av bidraget enligt artikel 27.
5. Produkter får hållas i tullager eller i frizon under en frist på sex
månader, räknat från den dag då betalningsdeklarationen togs emot.
Artikel 30
1. De produkter som placerats i tullager eller frizon i den medlems-
stat där betalningsdeklarationen har tagits emot får transporteras till enannan medlemsstat för att lagras där enligt tullagerförfarandet, och
skall särskilt omfattas av bestämmelserna i denna artikel.
För att säkerställa produkternas identitet då de sänds från en medlems-
stat till en annan skall de transportmedel eller kollin som används förtransporten förseglas i enlighet med bestämmelserna i artikel 349 iförordning (EEG) nr 2454/93.1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 34
▼B
2. I det fall som avses i punkt 1 skall beviset för att produkterna har
lämnat gemenskapens tullområde eller nått den avsedda destinationenutgöras av ett kontrollexemplar T 5.
a) Under rubriken ”Övrigt” i fält 104 på kontrollexemplaret skall
någon av följande noteringar göras:
— Prefinanciación de la restitución Artículo 30 del Reglamento
(CE) n
o800/1999. Declaración de exportación que debe ser
presentada, a más tardar, el… (fecha límite establecida para elplazo contemplado en el apartado 5 del artículo 29),
— Forudbetaling af restitutionen — Artikel 30 i forordning (EF) nr.
800/1999. Udførselsangivelsen skal indgives senest den… (datofastsat i overensstemmelse med den i artikel 29, stk. 5, omhand-lede frist),
— Vorfinanzierung der Erstattung — Artikel 30 der Verordnung
(EG) Nr. 800/1999. Die Ausfuhranmeldung ist bis spätestens…
vorzulegen (durch die Frist gemäß Artikel 29 Absatz 5 festge-legter Schlußtermin),
—Εκ των προτέρων πληρωµήτης επιστροφή ς —κανονισµός
(ΕΚ) αριθ … 800/1999, άρθρο 30. Η δήλωση εξαγωγής
πρέπει να κατατεθεί το αργότερο µέχρι …(ηµεροµηνία
λήξεως της προθεσµίας που αναφέρεται στο άρθρο 29
παράγραφος 5)
— Prefinancing of the refund — Regulation (EC) No. 800/1999,
Article 30. Export declaration to be lodged by… (deadline setby the time limit referred to in Article 29(5)),
— Préfinancement de la restitution — règlement (CE) n
o800/1999,
article 30. Déclaration d'exportation à déposer au plus tard le…(date limite fixée par le délai visé à l'article 29, paragraphe 5),
— Prefinanziamento della restituzione — Regolamento (CE) n
o
800/1999, articolo 30. Dichiarazione d'esportazione da presen-
tare entro il… (data limite fissata in base ai termini indicati al
paragrafo 5 dell'articolo 29),
— Voorfinanciering van de restitutie — Verordening (EG) nr. 800/
1999, artikel 30. Aangifte ten uitvoer moet uiterlijk wordeningediend op… (uiterste datum vastgesteld op basis van de inartikel 29, lid 5 bedoelde termijn),
— Pré-financiamento da restituição — Regulamento (CE) n
o800/
1999, artigo 30oApresentação da declaração de exportação o
mais tardar em… (data-limite fixada pelo prazo referido no no5
do artigo 29o),
— Ennakolta maksettu tuki — asetuksen (EY) N:o 800/1999 30
artiklan, vienti-ilmoitus annettava viimeistään… (määräpäivävahvistetaan 29 artiklan 5 kohdassa mainitun aikarajoituksenmukaisesti),
— Förfinansiering av exportbidrag - artikel 30 i förordning (EG) nr
800/1999. Exportdeklaration skall ges in senast den… (tidpunktfastställd enligt den i artikel 29.5 angivna tidsfristen).
b) Kontrollkontoret för lagret skall behålla kontrollexemplaret T 5 och
i fälten ”Kontroll av användning och/eller destination” på kontrolle-xemplarets baksida under rubriken ”Anmärkningar” göra en av
följande noteringar:
— La fecha de aceptación de la declaración de exportación:…
— La fecha de salida del territorio aduanero o la de llegada al
destino correspondiente:…
— Datoen for antagelsen af udførselsangivelsen:…— Datoen for udgangen af toldområdet eller ankomsten til destina-
tionen:…
— Zeitpunkt der Annahme der Ausfuhranmeldung:…— Zeitpunkt des Verlassens des Zollgebiets oder des Erreichens der
Bestimmung:…
—την ηµεροµηνία αποδοχής της διασάφησης εξαγωγής: …
—την ηµεροµηνία εξόδου από το τελωνειακό έδαφος ή
αφίξεως στον προορισµό: …
— Date of acceptance of the export declaration:…1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 35
▼B
— Date of exit from the customs territory or arrival at destina-
tion:…
— La date d'acceptation de la déclaration d'exportation:…
— La date de sortie du territoire douanier ou de l'arrivée à destina-
tion:…
— La data di accettazione della dichiarazione d'esportazione:…— La data di uscita dal territorio doganale o dell'arrivo a destina-
zione:…
— De datum van aanvaarding van de aangifte ten uitvoer:…
— De datum waarop de producten of goederen het douanegebied
hebben verlaten of ter bestemming zijn aangekomen:…
— Data de aceitação da declaração de exportação:…— Data de saída do território aduaneiro ou da chegada ao
destino:…
— Vienti-ilmoituksen vastaanottopäivämäärä:…— Päivä, jona viety tullialueelta tai saapunut määräpaikkaan:…— Mottagningsdag for exportdeklaration:…— Utförseldag från tullområdet eller ankomstdag till destina-
tionen:…
c) Om produkterna efter att ha tagits ut från lagret passerar igenom en
annan medlemsstat för att exporteras eller för att nå den avsedda
destinationen, skall tullkontoret på den första destinationen fungera
som avgångstullkontor och utfärda eller låta utfärda ett eller fleranya kontrollexemplar T 5.
Fält 104 på det eller de nya kontrollexemplaren T 5 skall attesteras i
överensstämmelse härmed. Dessutom skall numret på det ursprung-liga kontrollexemplaret T 5 föras in i fält 106 tillsammans mednamnet på det tullkontor som utfärdat det exemplaret och datumetför utfärdandet.
Om noteringarna i fälten ”Kontroll av användning eller destination”
på det ursprungliga kontrollexemplaret T 5 är avhängiga av infor-
mation i kontrollexemplar T 5 som kommer från tullmyndigheter i
andra medlemsstater eller i nationella dokument från andra nation-ella myndigheter, skall det bestämmelsetullkontor som avses iförsta stycket under rubriken ”Anmärkningar” notera numret ellernumren på de berörda kontrollexemplaren T 5 eller de nationella
dokumenten.
Om endast en del av de produkter som anges på kontrollexemplaret
T 5 uppfyller de föreskrivna villkoren skall bestämmelsetullkontoret
i fältet ”Kontroll av användning eller destination” på kontrollexemp-laret ange den produktkvantitet som uppfyller villkoren.
3. I det fall som avses i punkt 1 skall fälten 37 och 40 i exportdek-
larationen fyllas i på lämpligt sätt. Dagen för mottagandet av
deklaration COM 7 skall likaså föras in i fält 40.
Artikel 31
1. Förskottet på exportbidraget skall utbetalas endast på exportörens
särskilda begäran och skall endast betalas av den medlemsstat inom
vars territorium betalningsdeklarationen togs emot.
Ansökan om exportbidrag skall antingen göras
a) skriftligen, varvid medlemsstaten får föreskriva att en särskild blan-
kett skall användas för detta ändamål, eller
b) genom användning av ett datoriserat system, i enlighet med närmare
bestämmelser som skall antas av de behöriga myndigheterna.
Vid tillämpningen av denna punkt skall artiklarna 199.2 och 199.3 samt
artiklarna 222, 223 och 224 i förordning (EEG) nr 2454/93 gälla itillämpliga delar.
2. Förskottsbeloppet skall beräknas genom att den bidragssats
används som är tillämplig på användningen eller destinationen, om ensådan är angiven. I annat fall skall det belopp som beräknas enligtbestämmelserna i artikel 18.2 användas.1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 36
▼B
Artikel 32
1. Exportdeklarationen skall före utgången av de frister som anges i
artiklarna 28.6 och 29.5 läggas fram i den medlemsstat där betalnings-deklarationen togs emot eller, om artikel 30 tillämpas, i denmedlemsstat där lagringen sker.
2. Vid tillämpningen av denna artikel skall Belgien och Luxemburg
anses utgöra en medlemsstat när artikel 5 i förordning (EEG) nr 565/80tillämpas.
Artikel 33
1. Innan betalningsdeklarationen tas emot skall en säkerhet ställas
som motsvarar det belopp som beräknats enligt artikel 31.2 och somytterligare ökats med 15 % av detta belopp.
2. Medlemsstaterna får tillåta att den i punkt 1 angivna säkerheten
ställs efter det att betalningsdeklarationen har tagits emot, på villkoratt nationella bestämmelser finns som
— ålägger exportören att ställa säkerheten inom högst 30 dagar från
det att betalningsdeklarationen togs emot och innan förskottet
betalas ut,
— säkerställer betalningen av ett belopp som motsvarar den i punkt 1
angivna ökningen, om säkerheten, utom vid force majeure, inteställs i tid; fristen kan dock förlängas om exportören har vidtagit
alla nödvändiga försiktighetsåtgärder.
Artikel 34
1. Inom 60 dagar från den dag då produkterna inte längre omfattas
av det förfarande som anges i artikel 4 eller 5 i förordning (EEG) nr565/80 skall de
— lämna gemenskapens tullområde i oförändrat skick,
eller
— ha nått destinationen i oförändrat skick, i de fall som anges i artikel
36.1 i denna förordning.
2. Bestämmelserna i artikel 7.3 och 7.4, artikel 9 och artikel 10 skall
tillämpas i de fall som avses i punkt 1.
Artikel 35
1. När rätten till bidrag styrkts för produkter som omfattas av
bestämmelserna i detta kapitel, skall denna fordran kvittas mot det
belopp som betalats ut i förskott. Om det belopp som skall betalas utför den exporterade kvantiteten är större än förskottsbeloppet skallmellanskillnaden betalas ut till den berörda parten.
Om det belopp som skall betalas ut för den exporterade kvantiteten är
mindre än förskottsbeloppet, särskilt när punkt 2 tillämpas, skall denbehöriga myndigheten utan dröjsmål inleda det förfarande som avses iartikel 29 i förordning (EEG) nr 2220/85, för att kräva den berördaparten på mellanskillnaden plus 15 %.
2. Som ett undantag från artikel 50 och utan att detta påverkar
bestämmelserna i punkt 1 andra stycket i denna artikel, skall - utomvid force majeure - bidraget som tillämpas på den berörda exportenkorrigeras om exportören underlåtit att iaktta en eller flera av de frister
som föreskrivs i denna förordning, vilket sker enligt följande:
— Bidraget skall först minskas med 15 % om en eller flera av de
frister som föreskrivs i artiklarna 15.1, 28.6, 29.5 och 34.1 haröverskridits. Därefter minskas detta nedsatta bidrag med 2 % förvarje dag som fristerna i artiklarna 15.1, 28.6 och 29.5 överskrids,och med 5 % för varje dag som fristen i artikel 34.1 överskrids.
— Om de dokument som avses i artikel 49.2 läggs fram inom sex
månader efter utgången av den föreskrivna fristen, skall bidraget, itillämpliga fall fastställt enligt första strecksatsen, minskas med ettbelopp som motsvarar 15 % av det bidrag som skulle ha betalats utom alla frister hade iakttagits.1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 37
▼B
Bestämmelserna i artikel 50.4 och 50.6 skall tillämpas i tillämpliga
delar.
3. När fordran på grund av force majeure är lägre än förskottsbe-
loppet skall bestämmelserna om ökningen på 15 % inte tillämpas.
4. Om produkten inte når den destination för vilken förskottet har
beräknats på grund av en oegentlighet som tredje man begått till skada
för exportören, och om exportören omedelbart skriftligen och på eget
initiativ underrättar de behöriga myndigheterna om detta och återbe-talar det utbetalda förskottet, skall det tillägg som avses i punkt 1begränsas till en ränta för den tid som förflutit mellan utbetalningenav det förskottsutbetalda bidraget och återbetalningen och skallberäknas i enlighet med artikel 52.1 fjärde stycket.
Denna bestämmelse gäller inte om de behöriga myndigheterna redan
har underrättat exportören om att de har för avsikt att göra en kontrolleller om exportören på annat sätt har fått kännedom om att de behörigamyndigheterna har för avsikt att göra en kontroll.
AVDELNING III
ANDRA FORMER AV EXPORT OCH SPECIALFALL
KAPITEL 1
►C1 Destinationer som jämställs ◄med export utanför gemen-
skapen samt proviantering
Artikel 36
1. Vid tillämpningen av denna förordning skall följande jämställas
med export från gemenskapen:
a) Leveranser inom gemenskapen i syfte att proviantera
— sjögående fartyg,
— luftfartyg som trafikerar internationella flyglinjer, även flyglinjer
inom gemenskapen.
b) Leveranser till internationella organisationer som är etablerade inom
gemenskapen.
c) Leveranser till väpnade styrkor som är stationerade i en medlemsstat
men som inte för dess flagg.
2. Punkt 1 skall endast tillämpas om identiska produkter som impor-
teras från tredje land för dessa användningar är befriade från importtull
i den berörda medlemsstaten.
3. Med export utanför gemenskapens tullområde skall jämställas
leveranser av produkter avsedda att placeras i de lager som de interna-tionella biståndsorganisationerna etablerat inom gemenskapen och som
används för livsmedelsbistånd till tredje land.
De behöriga myndigheterna i den medlemsstat där lagringen sker, vilka
fastställer tullstatus för lagren, skall godkänna tillämpningen avbestämmelserna i första stycket och vidta nödvändiga åtgärder för atttillse att de berörda produkterna når sin destination.
4. Bestämmelserna i artikel 5.7 skall inte tillämpas på leveranser
enligt denna artikel. Medlemsstaterna får dock vidta lämpliga åtgärder
för att kunna kontrollera produkterna.
Artikel 37
1. För de leveranser som avses i artiklarna 36 och 44 får medlems-
staterna tillåta att följande förfarande används för utbetalning avbidrag, trots bestämmelserna i artikel 5. En exportör som fått tillståndatt använda detta förfarande får inte samtidigt använda det normalaförfarandet för identiska produkter.1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 38
▼M1
▼B
▼B
Tillståndet får begränsas till vissa lastningsplatser i den exporterande
medlemsstaten. Tillståndet får gälla för lastning i hamnar i andramedlemsstater och i sådana fall skall artikel 8 tillämpas.
2.►
M1För produkter som lastas varje månad enligt bestämmel-
serna i denna artikel, skall den sista dagen i månaden vara denavgörande dagen för bestämning av bidragssatsen. ◄
Beträffande de medlemsstater som inte deltar i den ekonomiska och
monetära unionen skall den sista dagen i månaden även vara denavgörande händelsen för vilken euroomräkningskurs som skall
användas för att räkna om bidragsbeloppet till nationell valuta.
3. Om bidraget har fastställts genom anbud måste licensen vara
giltig den sista dagen i månaden.
4. Exportören skall föra ett kontrollregister med följande informa-
tion:
a) Uppgifter som gör att produkterna kan identifieras i enlighet med
artikel 5.4.
b) Namn eller registreringsnummer på alla fartyg eller luftfartyg som
produkterna har lastats på.
c) Lastningsdatum.
Den information som avses i första stycket skall föras in i registret
senast den första arbetsdag som följer efter dagen för lastningen. Omlastningen sker i en annan medlemsstat, skall ovannämnda information
föras in i registret senast den första arbetsdag som följer på den dag då
exportören måste ha underrättats om att produkterna har lastats.
Exportören skall också underställa sig de kontroller medlemsstaterna
kan anse vara nödvändiga och bevara registret under minst tre år frånutgången av det aktuella kalenderåret.
5. Medlemsstaterna får bestämma att registret får ersättas av de
dokument som används vid varje leverans och på vilka tullmyndighe-
terna har intygat datumet för lastningen.
6. Punkterna 2-5 skall tillämpas i tillämpliga delar på leveranser av
de slag som anges i artikel 36.1 b och c.
Artikel 38
1. Vid tillämpning av artikel 36.1 a skall produkter som är avsedda
att konsumeras ombord på luftfartyg eller på passagerarbåtar, inbe-gripet färjor, men som beretts innan de tas ombord, anses ha berettsombord på dessa transportmedel.
2. Denna artikel gäller endast om exportören på ett tillfredsställande
sätt kan styrka kvantitet, slag och egenskaper hos de basprodukter som
använts vid beredningen och för vilka bidraget begärs.
3. Det förfarande för proviantlager som anges i artikel 40 får tillä-
mpas på beredning av det slag som avses i punkterna 1 och 2.
Artikel 39
1. Bidraget skall inte betalas ut om de produkter, för vilka export-
deklarationen har tagits emot, inte i oförändrat skick har nått en av dedestinationer som anges i artikel 36 inom 60 dagar från mottagandet.
2. Bestämmelserna i artikel 7.3 och 7.4 skall tillämpas i de fall som
avses i punkt 1.
3. Om en produkt, för vilken en exportdeklaration tagits emot, innan
den når en av de destinationer som anges i artikel 36, passerar igenomandra delar av gemenskapens tullområde än den medlemsstat där dekla-rationen togs emot, skall bevis för att produkten nått den avseddadestinationen läggas fram i form av kontrollexemplaret T 5.1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 39
▼M1
▼B
▼B
►C1På kontrollexemplaret T5 skall fälten 33 ◄, 103 och 104 fyllas
i, samt i tillämpliga fall fält 105. Fält 104 skall fyllas i på lämpligt sätt.
4. Formulär 302 som åtföljer de produkter som levereras till
väpnade styrkor i enlighet med bestämmelserna i artikel 36.1 c skall
jämställas med det kontrollexemplar T 5 som avses i punkt 3, påvillkor att de behöriga militära myndigheterna på detta formulär intygaratt produkterna har tagits emot.
Artikel 40
1. Medlemsstater får betala ut bidraget i förskott till exportören på
de särskilda villkor som anges nedan, när det styrkts att produkterna,utom vid force majeure, inom 30 dagar från den dag då exportdeklara-
tionen togs emot har placerats i lokaler under tullkontroll för
proviantering inom gemenskapen av
— sjögående fartyg,
eller
— luftfartyg som trafikerar internationella flyglinjer, även flyglinjer
inom gemenskapen,
eller
— sådana borr- eller produktionsplattformar som avses i artikel 44.
De lokaler som står under tullkontroll, i fortsättningen kallade
”proviantlager”, och lagerhavaren, måste vara särskilt godkända förtillämpning av denna artikel.
2. Den medlemsstat på vars territorium proviantlagret är beläget
skall godkänna endast sådana lagerhavare och proviantlager som ger
tillräckliga garantier. Godkännandet kan återtas.
Godkännande skall ges endast till lagerhavare som skriftligen åtar sig
a) att efter eventuell förpackning ta produkterna ombord i oförändrat
eller fruset skick, för att inom gemenskapen proviantera
— sjögående fartyg,
eller
— luftfartyg som trafikerar internationella flyglinjer, även flyglinjer
inom gemenskapen,
eller
— de borr- eller produktionsplattformar som avses i artikel 44;
b) att föra ett register som gör det möjligt för de behöriga myndighe-
terna att genomföra kontroller och som särskilt innehåller uppgifter
om
— det datum då produkterna togs in på proviantlagret,
— nummer på de tulldokument som åtföljer produkterna och det
berörda tullkontorets namn,
— den information som krävs för att identifiera produkterna i
enlighet med artikel 5.4,
— det datum då produkterna togs ut ur proviantlagret,— registreringsnummer och namn (om sådana finns) för alla fartyg
och luftfartyg på vilka produkterna har lastats, eller namnet pådet lager till vilket de har förts över,
— lastningsdatum;
c) att bevara registret under minst tre år från utgången av det aktuella
kalenderåret;
d) att underkasta sig regelbundna och andra kontroller som de behöriga
myndigheterna anser vara önskvärda för att kontrollera att
bestämmelserna i denna punkt efterlevs;
e) att betala de belopp som kan komma att återkrävas i enlighet med
artikel 42.
3. Det förskottsbelopp som betalas ut till exportören enligt punkt 1
skall bokföras som en utbetalning av det organ som gör utbetalningen.1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 40
▼B
Artikel 41
1. Om exportdeklarationen har tagits emot i den medlemsstat i
vilken proviantlagret är beläget, och produkterna tas in i ett sådant
lager, skall den behöriga tullmyndigheten på det nationella dokument
som krävs för att erhålla förskottsbetalning av bidraget ange att produk-terna uppfyller villkoren i artikel 40.
2. Om exportdeklarationen har tagits emot i en annan medlemsstat
än den i vilken proviantlagret är beläget, skall bevis för att produkternahar placerats i ett proviantlager läggas fram i form av kontrollexemp-laret T 5.
►
C1Fälten 33 ◄, 103, 104, och i tillämpliga fall 105, skall fyllas i
på kontrollexemplar T 5. Under rubriken ”Övrigt”, i fält 104 på
kontrollexemplar T 5, skall en av följande noteringar göras:
— Depositado con entrega obligatoria para el abastecimiento — Apli-
cación del artículo 40 del Reglamento (CE) no800/1999,
— Anbringelse på oplag med obligatorisklevering til proviantering —
anvendelse af artikel 40 i forordning (EF) nr. 800/1999,
— Einlagerung ins Vorratslager mit Lieferpflicht zur Bevorratung —
Artikel 40 der Verordnung (EG) Nr. 800/1999,
—Εναποθήκευση µε υποχρεωτική παράδοση για τον ανεφο-
διασµό—εφαρµογήτου άρθρου 40 του κανονισµού ΕΚ αριθ.
800/1999
— Compulsory entry into warehouse for delivery for victualling —
Article 40 of Regulation (EC) No. 800/1999,
— Mise en entrepôt avec livraison obligatoire pour l'avitaillement —
application de l'article 40 du règlement (CE) no800/1999,
— Deposito con consegna obbligatoria per l'approvvigionamento —
applicazione dell'articolo 40 del regolamento (CE) n. 800/1999,
— Opslag in depot onder verplichting van levering voor de bevoor-
rading van zeeschepen of luchtvaartuigen — toepassing van artikel
40 van Verordening (EG) nr. 800/1999,
— Colocado em entreposto com destino obrigatório para abasteci-
mento — aplicação do artigo 40odo Regulamento (CE) no800/
1999,
— Siirto varastoon sekä pakollinen toimittaminen muonitustarkoituk-
siin — asetuksen (EY) N:o 800/1999 40 artiklan soveltaminen,
— Placering i lager med skyldighet att leverera för proviantering -
artikel 40 i förordning (EG) nr 800/1999.
Det behöriga tullkontoret i destinationsmedlemsstaten skall på kontrol-
lexemplaret bekräfta att produkterna tagits in i lagret, efter att först hakontrollerat att produkterna har förts in i det register som avses i artikel40.2.
Artikel 42
1. Om det visar sig att en produkt som placerats i proviantlager inte
har använts i föreskrivet syfte, eller inte är i sådant skick att detta kan
ske, skall lagerhavaren betala ett schablonbelopp till den behöriga
myndigheten i den medlemsstat där lagret är beläget.
2. Det schablonbelopp som avses i punkt 1 skall beräknas på
följande sätt:
a) Först summeras de importtullar som är tillämpliga på en identisk
produkt när denna övergår till fri omsättning i den medlemsstat därlagret är beläget.
b) Därefter ökas den summa som räknats fram enligt a med 20 %.
Den sats som skall användas vid beräkningen av importtullen skall vara
— den sats som var tillämplig den dag, då produkten inte användes i
föreskrivet syfte, eller från och med vilken den inte längre var i
sådant skick att detta kunde ske,
eller1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 41
▼B
— om detta datum inte kan fastställas, den sats som tillämpades den
dag då det upptäcktes att föreskrifterna om obligatorisk destinationinte hade iakttagits.
3. Om lagerhavaren kan visa att det belopp som förskotterats för
produkten ifråga är mindre än det schablonbelopp som beräknats enligtpunkt 2, skall han endast betala det förskotterade beloppet plus 20 %.
Om beloppet förskotterades i en annan medlemsstat skall dock påslaget
vara 40 %. I sådana fall skall om den medlemsstat där lagringen ägerrum inte deltar i den ekonomiska och monetära unionen omräkningentill den nationella valutan ske enligt den omräkningskurs för euronsom gällde den dag som användes vid beräkningen av de tullsatser
som avses i punkt 2 a.
4. Den betalning som avses i denna artikel skall inte tillämpas på
förluster under lagringen i proviantlagret som orsakas av naturlig vikt-minskning eller beror på förpackningen.
Artikel 43
1. De behöriga myndigheterna i den medlemsstat där proviantlagret
är beläget skall minst en gång var tolfte månad göra en fysisk kontrollav de produkter som förvaras på lagret.
Om produkter tas in i och förs ut ur proviantlagret under ständig fysisk
kontroll av tullmyndigheten, får dock de behöriga myndigheternabegränsa sin kontroll till en granskning av de dokument som visar vilkaprodukter som lagras.
2. De behöriga myndigheterna i medlemsstaten där lagret är beläget
får tillåta att produkterna förs över till ett annat proviantlager.
I sådana fall skall registret över det första proviantlagret innehålla
uppgifter om det andra proviantlagret. Det andra proviantlagret ochden andra lagerhavaren skall likaså vara särskilt godkända enligt
bestämmelserna för proviantlager.
När produkterna har ställts under tullkontroll i det andra proviantlagret,
blir den andra lagerhavaren ansvarig för betalningen av en eventuellfordran enligt artikel 42.
3. Om det andra proviantlagret inte är beläget i samma medlemsstat
som det första, skall bevis för att produkterna har placerats i det andralagret läggas fram i form av originalet av kontrollexemplaret T 5, meden av de noteringar införda som anges i artikel 41.2.
Det behöriga tullkontoret i destinationsmedlemsstaten skall på kontrol-
lexemplaret T 5 bekräfta uppläggningen på lagret, efter att först hakontrollerat att produkterna har förts in i det register som avses i artikel40.2.
4. Om produkterna efter lagringen förs ut ur proviantlagret och tas
ombord i en annan medlemsstat än den medlemsstat där lagret ärbeläget, skall bevis för att produkterna har tagits ombord läggas framenligt bestämmelserna i artikel 39.3.
5. Bevis för att produkterna har placerats under tillsyn i ett annat
proviantlager och bevis för ombordtagning inom gemenskapen och omleverans enligt vad som anges i artikel 44 och artikel 45.3 a måsteläggas fram, utom i fall av force majeure, inom 12 månader från dendag då produkterna lämnade proviantlagret. Artikel 49.3, 49.4 och49.5 skall tillämpas i tillämpliga delar.1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 42
▼B
KAPITEL 2
Specialfall
Artikel 44
1. Vid beräkningen av bidragssatsen skall följande fall anses utgöra
leveranser enligt artikel 36.1 a:
a) Proviantering av borr- och produktionsplattformar, inklusive
arbetsställen som betjänar sådana verksamheter, som är belägna på
den europeiska kontinentalsockeln, eller på kontinentalsockeln i
den icke-europeiska delen av gemenskapen, men utanför en zon påtre nautiska mil från den baslinje från vilken bredden på enmedlemsstats territorialvatten bestäms.
och
b) Proviantering av örlogsfartyg och militära hjälpfartyg som för någon
av medlemsstaternas flagg i farvatten utanför territorialgränserna.
Med proviantering avses alla produkter som enbart är avsedda att
konsumeras ombord.
2. Bestämmelserna i punkt 1 skall tillämpas endast om bidragssatsen
i så fall blir högre än den lägsta satsen.
Medlemsstaterna får tillämpa dessa bestämmelser på all proviantering,
om
a) ett ombordtagningsintyg läggs fram,
och
b) i fråga om plattformar, om
— leveransen utgör en del av en proviantering av plattformen som
godkänts som normal proviantering av den behöriga myndig-
heten i den medlemsstat från vilken produkterna fraktas till
plattformen. I detta fall skall - utom vid force majeure -hamnarna eller platserna för utskeppningen, fartygstyp vidsjöfrakt samt förpacknings- och containertyp vara de somnormalt används,
— den som utför leveranserna med fartyg eller helikopter är en
fysiskeller juridiskperson som inom gemensk apen för register,som är tillgängliga för granskning och tillräckligt utförliga föratt uppgifterna om flyg- eller sjötransporten skall kunna kontrol-leras.
3. Det ombordtagningsintyg som avses i punkt 2 a skall ge full-
ständiga uppgifter om produkterna samt namnet på eller andrauppgifter som identifierar den plattform eller det örlogsfartyg ellerhjälpfartyg dit produkterna levererades samt datum för leveransen.
Medlemsstaterna får kräva att ytterligare information lämnas.
Intyget skall undertecknas enligt följande bestämmelser:
a) I fråga om plattformar: av den person som enligt plattformens
ledning har ansvaret för plattformens proviantering. De behörigamyndigheterna skall vidta lämpliga åtgärder för att försäkra sig omtransaktionens äkthet, och medlemsstaterna skall underrätta kommis-sionen om dessa åtgärder.
b) I fråga om örlogsfartyg och hjälpfartyg: av militära myndigheter.
Trots bestämmelserna i punkt 2 får medlemsstaterna när det gäller leve-
ranser till plattformar befria exportörerna från skyldigheten att läggafram ombordtagningsintyg om det gäller en leverans
— som ger rätt till ett bidrag som inte överstiger 3 000 euro per
export,
— som ger medlemsstaten tillräcklig garanti för att produkterna nått
sin destination, och
— för vilken transportdokument och betalningsbevis läggs fram.
4. De behöriga myndigheterna i den medlemsstat som beviljar
bidraget skall kontrollera de kvantiteter som uppges ha levererats till1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 43
▼B
plattformen genom att granska de register som förs av exportören och
av den som ansvarar för provianteringsfartyget eller provianteringsheli-koptern. De skall också försäkra sig om att de proviantkvantiteter som
levererats enligt bestämmelserna i denna artikel inte överstiger den
ombordvarande personalens förbrukning.
Vid tillämpningen av föregående stycke skall vid behov hjälp kunna
begäras från de behöriga myndigheterna i andra medlemsstater.
5. När artikel 8 tillämpas i fråga om proviantering av en plattform
skall i fält 104 på kontrollexemplaret T 5 en av följande noteringar
göras under rubriken ”Övrigt”:
— Suministro para el abastecimiento de las plataformas — Regla-
mento (CE) nr 800/1999,
— Proviant til platforme — forordning (EF) nr 800/1999,— Bevorratungslieferung für Plattformen — Verordnung (EG) Nr.
800/1999,
—Προµήθειες τροφοδοσίας για εξέδρες —κανονισµός (ΕΚ)
αριθ. 800 /1999,
— Catering supplies for rigs — Regulation (EC) No. 800/1999,
— Livraison pour l'avitaillement des plates-formes — rêglement (CE)
nr 800/1999,
— Provviste di bordo per piattaforma — Regolamento (CE) n. 800/
1999,
— Leverantie van boordproviand aan platform — Verordening (EG)
nr. 800/1999,
— Fornectimentos para abastecimento de plataformas — Regulamento
(CE) nr. 800/1999,
— Muonitustoimitukset lautoille — asetus (EY) Nr 800/1999,— Proviant till plattformar-förordning (EG) nr 800/1999.
6. När artikel 40 tillämpas skall lagerhavaren åta sig att föra ett
sådant register som avses i artikel 40.2 b med uppgifter om till vilkenplattform varje parti har transporterats, namn eller nummer på detfartyg eller den helikopter som utförde transporten och datum för leve-
ranserna. De ombordtagningsintyg som anges i punkt 3 a skall anses
utgöra en del av registret.
7. Medlemsstaterna skall se till att det förs ett register över mängden
produkter från varje sektor som levereras till plattformar och som
omfattas av bestämmelserna i denna artikel.
Artikel 45
1. Vid fastställande av vilken bidragssats som skall beviljas skall
leveranser av proviant utanför gemenskapen anses utgöra leveranserenligt artikel 36.1 a.
2. När bidragssatsen varierar beroende på destination, skall
bestämmelserna i punkt 1 tillämpas när bevis företes på att deprodukter som faktiskt levererats ombord är samma produkter somlämnade gemenskapens tullområde i detta syfte.
3. Bevisning enligt punkt 2 sker på följande sätt:
a) Bevis på direktleverans ombord för proviantering skall läggas fram i
form av ett tulldokument eller ett dokument bestyrkt av tullmyndig-
heten i det tredje land där leveransen ombord ägde rum.Dokumentet kan utformas enligt förlagan i bilaga III.
Det skall fyllas i på ett eller flera av gemenskapens officiella språk
och på ett språksom används i det berörda tredje landet.
Direktleverans skall anses vara det samma som leverans av en
container eller ett helt parti ombord på ett fartyg.
b) Om de exporterade produkter som skall levereras ombord för
proviantering inte levereras direkt utan först ställs under tullkontroll1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 44
▼B
i det tredje land som är destination, skall bevis för att produkterna
har levererats ombord läggas fram i form av
— ett tulldokument, eller ett dokument bestyrkt av tullmyndighe-
terna i tredje landet, som visar att innehållet i en container ellerett helt parti produkter har placerats i ett proviantlager och attdäri befintliga produkter uteslutande kommer att användas för
proviantering; dokumentet kan utformas enligt förlagan i bilaga
III, och
— ett tulldokument, eller ett dokument bestyrkt av tullmyndighe-
terna i det tredje land där leveransen ägde rum, som visar attsamtliga produkter i containern eller det ursprungliga partietslutgiltigt har lämnat lagret och levererats ombord, och som
innehåller uppgifter om hur många delleveranser som ägt rum;
dokumentet kan utformas enligt förlagan i bilaga III.
c) Om de dokument som avses i a eller i b andra strecksatsen inte kan
läggas fram, får medlemsstaten godkänna att bevisningen sker med
hjälp av ett mottagningsbevis som undertecknats av fartygetsbefälhavare eller av ett annat tjänstgörande befäl och som försettsmed fartygets stämpel.
Om de dokument som avses i b andra strecksatsen inte kan läggas
fram, får medlemsstaten godkänna att bevisningen sker med hjälp avett mottagningsbevis som är undertecknat av en anställd i flygbo-laget och som försetts med flygbolagets stämpel.
d) De dokument som nämns i a och b andra strecksatsen får inte
godkännas av medlemsstaten om de inte innehåller fullständigauppgifter om de produkter som levererats ombord och om datumför leveransen, registreringsnummer och namn (om ett sådant finns)
på fartyget eller luftfartyget. För att säkerställa att de kvantiteter
som levererats som proviant verkligen motsvarar besättningens ochpassagerarnas normala förbrukning ombord, får medlemsstatenkräva att ytterligare uppgifter eller dokument läggs fram.
4. I samtliga fall skall det som stöd för en begäran om betalning
läggas fram en kopia eller fotokopia av transportdokumentet samt det
dokument som visar att de produkter som skall användas som provianthar betalats.
5. Produkter som omfattas av de förfaranden som anges i artikel 40
får inte användas för leveranser i enlighet med punkt 3 b.
6. Artikel 17 skall gälla i tillämpliga delar.
7. Bestämmelserna i artikel 37 skall inte gälla när denna artikel tillä-
mpas.
Artikel 46
1. Trots bestämmelserna i artikel 161.3 i förordning (EEG) nr 2913/
92 skall produkter avsedda för Helgoland anses vara exporterade när
det gäller bestämmelser om utbetalning av exportbidrag.
2. Produkter avsedda för San Marino skall inte anses vara exporte-
rade när det gäller bestämmelserna om betalning av exportbidrag.
Artikel 47
1. Ett bidrag kan beviljas för produkter som återexporteras enligt
artikel 883 i förordning (EEG) nr 2454/93 endast om en ansökan om
återbetalning eller eftergift av importtull senare avslås, och om övriga
villkor för beviljande av bidrag är uppfyllda.
2. Om varor återexporteras enligt det förfarande som avses i punkt
1, skall en hänvisning till detta förfarande göras på det dokument somavses i artikel 5.4.1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 45
▼B
Artikel 48
När det gäller export för vilken exportören inte kan lämna in de bevis
som anges i artikel 16.1 och 16.2 och som är avsedd för
— väpnade styrkor som är stationerade i ett tredje land och som lyder
under en medlemsstat eller under en internationell organisation avvilken åtminstone en av medlemsstaterna är medlem,
— internationella organisationer som är etablerade i ett tredje land, och
av vilka minst en av medlemsstaterna är medlem,
— diplomatiska representationer i ett tredje land,
skall produkten anses ha importerats till det tredje land där sådana
väpnade styrkor är stationerade eller där sådana internationella organi-sationer eller diplomatiska representationer är etablerade om exportören
lägger fram bevis för att produkterna är betalda, och ett leveranserkän-
nande utfärdat av de väpnade styrkor, den internationella organisationeller diplomatiska representation som produkterna har levererats till idet berörda tredje landet.
AVDELNING IV
FÖRFARANDE VID UTBETALNING AV BIDRAG
KAPITEL 1
Allmänna villkor
Artikel 49
1. Exportbidraget skall utbetalas endast på exportörens uttryckliga
begäran och endast av den medlemsstat inom vars territorium export-
deklarationen mottagits.
Ansökan om exportbidrag skall antingen göras
a) skriftligen, varvid medlemsstaten får föreskriva att en särskild blan-
kett skall användas för detta ändamål, eller
b) genom användning av datoriserat system, i enlighet med närmare
bestämmelser som skall antas av de behöriga myndigheterna.
Vid tillämpningen av denna punkt skall artikel 199.2 och 199.3 samt
artiklarna 222, 223 och 224 i förordning (EEG) nr 2454/93 gälla itillämpliga delar.
2. Utom vid force majeure skall de dokument som rör betalningen
av bidraget eller frisläppandet av säkerheten läggas fram inom tolv
månader från den dag då exportdeklarationen togs emot.
Om den exportlicens som används för export och som berättigar till
utbetalning av bidraget har utfärdats av en annan medlemsstat än denexporterande medlemsstaten skall dokumenten rörande betalningen avexportbidraget innehålla en fotokopia av fram- och baksidan av dennalicens med vederbörliga påteckningar.
3. Om kontrollexemplaret T 5, eller i tillämpliga fall, det nationella
dokument som styrker att utförsel från gemenskapens tullområde ägt
rum, inte skickas tillbaka till avgångstullkontoret eller tillämplig centralmyndighet inom tre månader efter utfärdandet, på grund av omständig-heter som exportören inte råder över, får denne lämna en motiveradbegäran till det behöriga organet om att andra dokument skall ansessom likvärdiga.
Följande bestämmelser skall tillämpas när det gäller vilka dokument
som skall läggas fram som stöd för en sådan begäran:
a) Om ett kontrollexemplar eller nationellt dokument har utfärdats som
bevis för att produkterna har lämnat gemenskapens tullområde, skallexportören lägga fram
— len kopia eller fotokopia av transportdokumentet,
och1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 46
▼B
— ett dokument som visar att produkten har visats upp för ett tull-
kontor i ett tredje land eller ett eller flera av de dokument somavses i artikel 16.1, 16.2 och 16.4.
Ett dokument av det slag som anges i andra strecksatsen behöver
inte krävas för export för vilken bidraget inte överstiger 1 200
euro; i sådana fall måste dockexportören lägga fram bevis för betal-ning.
Vid export till tredje land som anslutit sig till Konventionen om ett
gemensamt transiteringsförfarande skall ett i det berörda landet ivederbörlig ordning attesterat returexemplar 5 av det gemensammatransiteringsdokumentet, eller en bestyrkt fotokopia av detta eller
ett meddelande från avgångstullkontoret anses utgöra bevis.
b) Om artiklarna 36, 40 eller 44 tillämpas, skall exportören lägga fram
en bekräftelse av det tullkontor som ansvarar för kontrollen av den
berörda bestämmelsen att villkoren för att detta tullkontor skallkunna attestera kontrollexemplaret T 5 är uppfyllda.
c) Om artikel 36.1 a eller artikel 40 tillämpas, skall det mottagnings-
bevis som avses i artikel 45.3 c och ett dokument som bevisar attprodukterna för proviantering har betalats läggas fram.
Vid tillämpningen av denna punkt skall med originalet av kontrolle-
xemplaret T 5 jämställas ett intyg utfärdat av avgångstullkontoret somstyrker att kontrollexemplaret T 5 i vederbörlig ordning lagts fram, ochsom innehåller uppgifter om numret på T 5 och det utfärdande tullkon-toret, samt det datum då produkten lämnade gemenskapens tullområde.
Bestämmelserna i punkt 4 skall tillämpas när likvärdiga bevis läggs
fram.
4. Om de dokument som krävs enligt artikel 16 inte kan läggas fram
inom den frist som anges i punkt 2, trots exportörens ansträngningar attfå tag på dem och överlämna dem i tid, får exportören på begärandärom beviljas ytterligare tid för att lägga fram dessa dokument.
5. Den begäran enligt punkt 3 - med eller utan styrkande bilagor -
om att andra dokument skall behandlas som likvärdiga måste inkommainom den frist som anges i punkt 2, och detsamma gäller den begäranom förlängning av fristen som avses i punkt 4. Om en sådan begäraninkommer inom sex månader efter det fristen löpt ut skall emellertidbestämmelserna i artikel 50.2 första stycket gälla.
6. Om artikel 37 tillämpas skall - utom vid force majeure - de doku-
ment som rör betalningen av bidraget läggas fram inom tolv månaderfrån slutet av den månad då produkterna togs ombord. I det tillstånd
som avses i artikel 37.1 kan dock föreskrivas att exportören skall
lämna in en begäran om betalning inom en kortare frist.
7. De behöriga myndigheterna i en medlemsstat får kräva att de
dokument som stöder en begäran om betalning av bidrag översätts till
denna medlemsstats officiella språkeller ett av dess officiella språk .
8. Den betalning som avses i punkt 1 skall utföras av behöriga
myndigheter inom tre månader från den dag då de har tillgång tillsamtliga underlag som gör det möjligt att avsluta behandlingen av det
aktuella ärendet, utom vid fall av
a) force majeure,
eller
b) när en särskild administrativ utredning inletts beträffande bidragsbe-
rättigandet. I detta fall utgår inte betalning förrän rätten till bidraggodkänts,
eller
c) vid tillämpning av den kvittning som fastställs i artikel 52.2 andra
stycket.
9. Medlemsstaterna får besluta att inte bevilja bidrag om beloppet
inte överstiger 100 euro per exportdeklaration.1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 47
▼M4
▼B
Artikel 50
1. Om alla de krav som ställs i gemenskapslagstiftningen för att bli
berättigad till ett bidrag är uppfyllda, utom kravet att iaktta en av de
frister som anges i artiklarna 7.1, 15.1 och 40.1, skall följande regler
tillämpas:
a) Bidraget skall först minskas med 15 %.
b) Det återstående bidraget, i fortsättningen kallat det nedsatta
bidraget, skall ytterligare minskas
i) med 2 % av det nedsatta bidraget för varje dag som den frist
som anges i artikel 15.1 har överskridits,
ii) med 5 % av det nedsatta bidraget för varje dag som den frist
som anges i artikel 7.1 har överskridits, eller
iii) med 10 % av det nedsatta bidraget för varje dag som den frist
som anges i artikel 40.1 har överskridits.
2. Om bevis för att alla kraven i gemenskapslagstiftningen har
uppfyllts läggs fram inom sex månader efter utgången av de frister
som anges i artikel 49.2 och 49.4, skall ett bidrag betalas ut sommotsvarar 85 % av den summa som skulle ha betalats om alla kravhade uppfyllts.
Om bevis för att alla krav i gemenskapslagstiftningen har uppfyllts
läggs fram inom sex månader efter utgången av de frister som anges i
artikel 49.2 och 49.4, men de frister som anges i artiklarna 7.1, 15.1
eller 40.1 har överskridits, skall det bidrag som betalas ut vara likamed det nedsatta bidraget enligt punkt 1, ytterligare minskat med 15 %av det belopp som skulle ha betalats ut om alla frister hade iakttagits.
3. Om bidraget har betalats ut i förskott i enlighet med artikel 24
och om en eller flera av de tidsfrister som avses i artiklarna 7.1 och
15.1 inte iakttagits skall den förverkade säkerheten vara lika med
— beloppet för den minskning som fastställts enligt punkt 1,
— plus 10 %.
Den återstående delen av säkerheten skall frisläppas.Om ett bidrag har betalats ut i förskott enligt artikel 24, och det inom
sex månader efter utgången av de frister som anges i artikel 49.2 och49.4 styrkts att alla krav som ställs i gemenskapslagstiftningen har
blivit uppfyllda, skall 85 % av säkerheten återbetalas.
Om, i det fall som avses i tredje stycket, en eller flera av de tidsfrister
som avses i artiklarna 7.1 och 15.1 dessutom inte har iakttagits skallföljande belopp återbetalas:
— ett belopp som motsvarar det belopp som skall återbetalas enligt
tredje stycket,
— minskat med beloppet för den säkerhet som förverkats enligt första
stycket.
4. Summan av bidragsminskningarna får inte överskrida hela det
bidragsbelopp som skulle ha betalats ut om alla krav hade uppfyllts.
5. Vid tillämpningen av denna artikel skall överskridande av fristen i
artikel 7.1 jämställas med överskridande av fristen i artikel 39.1.
6. Vid tillämpningen av artiklarna 4.2, 18.3 och 51
— skall beräkningen av de minskningar som anges i den här artikeln
grundas på det bidragsbelopp som följer av tillämpningen av artik-larna 4.2, 18.3 och 51,
— får det bidrag som går förlorat enligt den här artikeln inte överstiga
det bidrag som följer av tillämpningen av artiklarna 4.2, 18.3 och51.1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 48
▼B
KAPITEL 2
Sanktioner och återvinning av felaktigt utbetalda belopp
Artikel 51
1. Om det konstateras att en exportör i avsikt att få exportbidrag har
ansökt om ett bidrag som är större än det som vederbörande har rätttill, skall bidraget för exporten i fråga vara lika med det bidrag somgäller för den faktiska exporten, minskat med ett belopp motsvarande
a) hälften av skillnaden mellan det begärda bidraget och det bidrag
som gäller för den faktiska exporten,
b) två gånger skillnaden mellan det begärda bidraget och det bidrag
som gäller för den faktiska exporten, om exportören med avsikt har
lämnat felaktiga upplysningar.
2. Det begärda bidraget skall anses vara det belopp som erhålls vid
en beräkning på grundval av de upplysningar som lämnats enligt artikel5 eller artikel 26.2. Om bidragssatsen varierar beroende på destination,
skall den differentierade delen av det begärda bidraget beräknas på
grundval av de uppgifter beträffande kvantitet, vikt och destinationsom lämnats enligt artikel 49.
3. Den sanktion som avses i punkt 1 a skall inte tillämpas
a) vid fall av force majeure,
b) i undantagsfall då exportören på eget initiativ och snarast efter att
ha upptäckt att det begärda bidraget var för stort skriftligenunderrättar de behöriga myndigheterna om detta, om inte den
behöriga myndigheten har informerat exportören om att den har för
avsikt att undersöka ansökan, eller exportören på annat sätt har fåttkännedom om denna avsikt eller den behöriga myndigheten redanhar konstaterat att det begärda bidraget var oriktigt,
c) när det föreligger ett uppenbart fel beträffande det begärda beloppet
som erkänns av den behöriga myndigheten,
d) i de fall då bidragsansökan är i överensstämmelse med förordning
(EG) nr 1222/94, särskilt artikel 3.2 i denna, och har beräknats pågrundval av de genomsnittliga kvantiteter som använts under ennärmare angiven period,
e) i fall där vikten justeras, när viktavvikelsen beror på den vägnings-
metod som har tillämpats.
4. Om den minskning som avses i 1 a eller 1 b leder till ett negativt
belopp, skall exportören betala det negativa beloppet.
5. Om de behöriga myndigheterna konstaterar att det begärda
bidraget var oriktigt, att exporten inte har genomförts och att bidragetdärför inte kan minskas, skall exportören betala det sanktionsbeloppsom avses i punkt 1 a eller b och som skulle gälla om exporten hadegenomförts. Om bidragssatsen varierar beroende på destination skall
det, utom när det är fråga om en obligatoriskdestination, vid beräk -
ningen av det begärda bidraget och av det bidrag som gäller tashänsyn till den lägsta positiva satsen eller till den sats som följer avdestinationsangivelsen i enlighet med artiklarna 24.2 eller 26.4, omdenna sats är högre.
6. Den betalning som avses i punkterna 4 och 5 skall äga rum senast
30 dagar efter mottagandet av betalningskravet. Om denna frist inteuppfylls, skall exportören betala ränta för den period som börjar 30dagar efter datum för mottagandet av betalningskravet och slutar dagenföre datum för betalning av kravet till den räntesats som avses i artikel52.1.
7. Sanktionerna skall inte tillämpas enbart på grund av att det
begärda beloppet är högre än det bidrag som gäller enligt artiklarna4.2, 18.3, 35.2 och/eller 50.
8. Sanktionerna skall tillämpas utan att detta påverkar tillämpningen
av andra sanktioner som fastställs på nationell nivå.1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 49
▼B
9. Medlemsstaterna får avstå från att tillämpa sanktionsbelopp på 60
euro eller mindre per exportdeklaration.
10. Om den produkt som anges på export- eller betalningsdeklara-
tionen inte omfattas av licensen skall inget bidrag utgå och
bestämmelserna i punkt 1 skall inte gälla.
11. Om bidraget är förutfastställt skall sanktionsbeloppet beräknas
på grundval av de bidragssatser som gäller den dag då licensansökanlämnas in utan beaktande av det förlorade bidraget enligt artikel 4.1eller det nedsatta bidraget enligt artiklarna 4.2 och 18.3. Om så är
nödvändigt skall dessa bidragssatser anpassas den dag då exportdekla-
rationen eller betalningsdeklarationen tas emot.
Artikel 52
1. Utan att det påverkar förpliktelsen att betala det negativa belopp
som avses i artikel 51.4 skall mottagaren när det felaktigt utbetalas ettbidrag återbetala det felaktigt mottagna beloppet, inklusive eventuellasanktionsbelopp i enlighet med artikel 51.1, och en ränta som beräknas
på grundval av den tid som förflyter mellan utbetalning och återbetal-
ning. Dockgäller att
a) om återbetalningsplikten täcks av en ännu inte frisläppt säkerhet,
skall förverkan av denna säkerhet enligt artiklarna 25.1 eller 35.1anses gälla som återvinning av det återbetalningsskyldiga beloppet,
b) om säkerheten redan har frisläppts, skall mottagaren betala ett
belopp motsvarande den säkerhet som skulle ha blivit förverkadplus en ränta som beräknas för perioden från datum förfrisläppandet till dagen före betalningsdatum.
Betalningen skall äga rum senast 30 dagar efter mottagandet av betal-
ningskravet.
Om ett belopp skall återbetalas får medlemsstaten vid beräkningen av
räntan utgå från att betalningen görs den tjugonde dagen efter den dagdå återbetalningen begärdes.
Räntesatsen skall beräknas enligt bestämmelserna i nationell lag, men
får inte ligga under den sats som tillämpas vid återvinning av nationella
belopp.
Det skall inte infordras någon ränta, eller på sin höjd ett belopp som
bestäms av medlemsstaten motsvarande den oskäliga vinsten, om denfelaktiga utbetalningen berodde på fel från den behöriga myndighetenssida.
Om bidraget har utbetalats till en person som har förvärvat rätten till
bidrag genom överlåtande, skall denne och exportören vara solidariskt
ansvariga för återbetalningen av de felaktigt utbetalda beloppen, felak-tigt frisläppta säkerheter och ränta i samband med exporten i fråga.Den som förvärvat rätten har dockendast ett begränsat ansvar somomfattar det belopp som utbetalats till honom plus ränta på dettabelopp.
2. De återvunna beloppen, dvs. de belopp som avses i artikel 51.4
och 51.5, och inkasserad ränta skall betalas till utbetalningsställena,vilka skall dra av dem från de utgifter som belastar Europeiska utveck-lings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ), utan att dettapåverkar tillämpningen av artikel 7 i rådets förordning (EEG) nr 595/91 (
1).
När betalningsfristen inte uppfylls, får medlemsstaterna besluta att
felaktigt utbetalda belopp, felaktigt frisläppta säkerheter och räntafram till datum för avräkning i stället för att återbetalas skall dras avfrån senare utbetalningar till exportören i fråga.
Bestämmelserna i andra stycket skall också gälla för belopp som skall
betalas i enlighet med bestämmelserna i artikel 51.4 och 51.5.1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 50
(1) EGT L 67, 14.3.1991, s. 11.
▼B
3. Utan att det påverkar möjligheten att avstå från att tillämpa sank-
tioner för småbelopp i enlighet med artikel 51.9 får medlemsstaternaavstå från att kräva återbetalning av felaktigt utbetalda belopp, felaktigt
frisläppta säkerheter, ränta och belopp som följer av artikel 51.4, när
summan av dessa belopp per exportdeklaration inte överstiger 60 euro,och förutsatt att liknande fall i nationell lag täcks av motsvaranderegler om att avstå från indrivning.
4. Den återbetalningsplikt som avses i punkt 1 skall inte gälla
a) om betalningen har gjorts till följd av ett misstag av medlemssta-
ternas egna behöriga myndigheter eller av en annan berördmyndighet, och om misstaget inte rimligen kunde ha upptäckts avstödmottagaren som för sin del handlat i god tro, eller
b) om det förflyter mer än fyra år mellan den dag då stödmottagaren
underrättas om det slutliga beslutet om att bidrag beviljats och den
dag då stödmottagaren för första gången av en nationell myndighet
eller av gemenskapen får om det förflyter mer än fyra år mellan dendag då stödmottagaren underrättas om det slutliga beslutet om attbidrag beviljats och den dag då stödmottagaren för första gångenav en nationell myndighet eller av gemenskapen får informationom att utbetalningen i fråga är oriktig. Denna bestämmelse skall
endast tillämpas om stödmottagaren handlat i god tro.
Mottagaren skall bära ansvaret för tredje mans handlingar som direkt
eller indirekt hänför sig till de formaliteter som krävs för utbetalningen
av bidraget, inbegripet kontroll- och övervakningsföretags handlingar.
Bestämmelserna i denna punkt skall inte tillämpas på förskott av
bidrag. Om återbetalning inte skall ske med tillämpning av denna punkt
skall den administrativa sanktion som avses i artikel 51.1 a inte tillä-mpas.
AVDELNING V
SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 53
Medlemsstaterna skall anmäla följande till kommissionen:
— De skall utan dröjsmål underrätta kommissionen om de fall då
artikel 20.1 tillämpas; kommissionen skall underrätta övrigamedlemsstater om detta.
— De skall underrätta kommissionen om de kvantiteter för varje tolv-
siffrig kod som har exporterats utan exportlicens medförutfastställelse av bidraget i de fall som avses i artikel 4.1 andrastycket första strecksatsen, artikel 6 och artikel 45. Medlemsstaternaskall vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa att under-rättelsen sker senast under den andra månaden efter den månad då
tullformaliteterna för exporten fullgjordes.
Artikel 54
1. Förordning (EEG) nr 3665/87 upphör att gälla.Förordningen skall dock fortsätta att tillämpas
— på export för vilken exportdeklarationen togs emot innan denna
förordning börjar tillämpas
och
— på export för vilken förordning (EEG) nr 565/80 tillämpas och för
vilken betalningsdeklarationen togs emot innan denna förordningbörjar tillämpas.
2. I alla gemenskapsrättsakter, där det hänvisas till förordningarna
(EEG) nr 1041/67, (EEG) nr 192/75, (EEG) nr 2730/79, (EEG) nr798/80, (EEG) nr 2570/84, (EEG) nr 2158/87 och (EEG) nr 3665/87eller till deras specifika artiklar skall dessa hänvisningar tolkas som
hänvisningar till denna förordning eller dess motsvarande artiklar.
En jämförelsetabell för artiklarna i förordning (EEG) nr 3665/87
återfinns i bilaga I.1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 51
▼B
Artikel 55
Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har
offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning .
Den är tillämplig från och med den 1 juli 1999.På begäran från berörda parter skall bestämmelserna i artiklarna 7.1
andra stycket och 15.4 tillämpas på export för vilken exporttullbehand-
lingen fullgjorts från och med den 19 januari 1998.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 52
▼B
BILAGA I
Jämförelsetabell
Denna förordning Förordning (EEG) nr 3665/87
Artikel 1 Artikel 1
Artikel 2 Artikel 2
Artikel 3 —Artikel 4 Artikel 2aArtikel 5 Artikel 3Artikel 6 Artikel 3aArtikel 7 Artikel 4Artikel 8 Artikel 6Artikel 9 Artikel 6a
Artikel 10 Artikel 7
Artikel 11.1, 11.5 och 11.6 Artikel 8Artikel 11.2, 11.3 och 11.4 Artikel 10Artikel 12 Artikel 9Artikel 13 Artikel 12Artikel 14 Artikel 16Artikel 15 Artikel 17Artikel 16 Artikel 18
Artikel 17 Artikel 19
Artikel 18 Artikel 20Artikel 19 Artikel 21Artikel 20.1, 20.2 och 20.3 Artikel 5Artikel 20.4 Artikel 15.2Artikel 21 Artikel 13Artikel 22 Artikel 14Artikel 23 Artikel 15.1
Artikel 24 Artikel 22
Artikel 25 Artikel 23Artikel 26 Artikel 25Artikel 27 Artikel 26Artikel 28.1, 28.2, 28.3, 28.5 och 28.6 Artikel 27Artikel 29 Artikel 28Artikel 30 Artikel 28aArtikel 31 Artikel 29
Artikel 32 Artikel 30
Artikel 33 Artikel 31Artikel 34 Artikel 32Artikel 35 Artikel 33Artikel 36 Artikel 34Artikel 37 Artikel 35Artikel 38 Artikel 36Artikel 39 Artikel 37
Artikel 40 Artikel 38
Artikel 41 Artikel 39Artikel 42 Artikel 40Artikel 43 Artikel 411999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 53
▼B
Denna förordning Förordning (EEG) nr 3665/87
Artikel 44 Artikel 42
Artikel 45 Artikel 43
Artikel 46 Artikel 44
Artikel 47 Artikel 45
Artikel 48 Artikel 46
Artikel 49.1-49.7 Artikel 47
Artikel 49.9 Artikel 11.2
Artikel 50 Artikel 48
Artikel 51 Artikel 11.1
Artikel 52 Artikel 11.3-11.6
Artikel 53 Artikel 49
Artikel 54 Artikel 50
Artikel 55 Artikel 51
Bilaga I Bilaga I
Bilaga II Bilaga III
Bilaga III Bilaga IV
Bilaga IV
Bilaga V1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 54
▼B
BILAGA II
Förteckning över tredje länder som avses i artikel 16.2 d från vilka betal-
ningsmedel inte kan överföras innan varorna har importerats
Algeriet
Burundi
Ekvatorialguinea
KenyaLesothoMalawi
Malta
St LuciaSenegalTanzania1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 55
▼B
BILAGA III
1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 56
▼B
BILAGA IV
Förteckning över de tredje länder eller territorier som avses i artikel 17 b
och c
Island
Norge
Liechtenstein
SchweizHelgolandAndorra
Gibraltar
Ceuta och MelillaVatikanstatenMalta
Cypern
MarockoTurkiet
Estland
LettlandLitauenPolen
Tjeckien
SlovakienUngern
Rumänien
BulgarienAlbanienUkraina
Vitryssland
MoldovaRyssland
Georgien
ArmenienAzerbajdzjanSlovenien
Kroatien
Bosnien och HercegovinaSerbien och MontenegroF.d. jugoslaviska republiken Makedonien1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 57
▼B
BILAGA V
Förteckning över produkter för vilka artikel 20 punkt 4 d är tillämplig
I. Produkter som avses i artikel 1 i förordning (EG) nr 3072/95 (ris).
II. Produkter som avses i artikel 1 i förordning (EEG) nr 1785/81 (socker och
isoglukos).
III. Produkter som avses i förordning (EEG) nr 1766/92 (spannmål).
IV.
KN-nummer Nötkött
0102 Levande nötkreatur och andra oxdjur
0201 Kött av nötkreatur eller andra oxdjur, färskt eller kylt
0202 Kött av nötkreatur eller andra oxdjur, fryst
02061095 Njurtapp och mellangärde, färska eller kylda
02062991 Njurtapp och mellangärde, frysta
V.
KN-nummer Mjölk och mjölkprodukter
0402 Mjölkoch grädde, k oncentrerade eller försatta med
socker eller annat sötningsmedel
04039011 till
04039039Kärnmjölki form av pulver
04049021 till
04049089Mjölkbeståndsdelar
0405 Smör och andra fetter och oljor framställda av mjölk
040620 Riven eller pulvriserad ost
040630 Smältost
04069013 till
04069027
Annan ost/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C15004069061 till
04069081
04069086 till
04069088
VI.
KN-nummer Vin
22042962
Bordsvin i bulk/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C15022042964
22042965
22042971
22042972
22042975
22042983
22042984
22042994
220429981999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 58
▼B
VII.
KN-nummerJordbruksprodukter som exporteras i form av varor som inte
omfattas av bilaga II till fördraget
19019091 - - - Utan innehåll av mjölkfett, sackaros, isoglukos,
druvsocker eller stärkelse eller innehållande mindre
än 1,5 % mjölkfett, 5 % sackaros (inbegripet inve-
rtsocker) eller isoglukos, 5 % druvsocker eller
stärkelse, med undantag av livsmedelsberedningar i
pulverform av varor enligt nr 0401[ndash ]0404.
21011292 - - - Beredningar på basis av extrakter, essenser eller
koncentrat av kaffe.
21012092 - - - Beredningar på basis av extrakter, essenser eller
koncentrat av te eller matte.
35051010 till
35051090Dextrin och annan modifierad stärkelse.
38091010 till
38091090Appreturmedel, preparat för påskyndande av färgning
eller för fixering av färgämnen samt andra produkter
och preparat på basis av stärkelse eller stärkelsepro-
dukter.1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 59
▼M4
BILAGA VI
Krav för medlemsstaternas godkännande och kontroll av övervaknings-
organ.
Kapitel I
Krav för godkännande
a) Övervakningsorganet skall vara en enhet med rättskapacitet och skall vara
registrerat i den ansvariga medlemsstatens företagsregister.
b) I övervakningsorganets stadgar skall det föreskrivas att en av dess deklare-
rade målsättningar är kontroll och övervakning av jordbruksprodukter på
internationell nivå.
c) Övervakningsorganet skall ha internationell utbredning för att kunna utfärda
intyg över hela världen, antingen genom dotterorgan i ett antal tredje länder
och/eller genom direkt närvaro vid lossningen i form av dess egna avlönade
inspektörer från närmaste regionala kontor eller från det nationella kontoret i
gemenskapen eller med lokalanställda som kontrolleras på lämpligt sätt av
övervakningsorganet.
De dotterorgan som avses i föregående stycke måste till mer än hälften ägas
av övervakningsorganets kapital. Om det berörda tredje landets lagstiftning
begränsar det utländska ägandet till 50 % eller mindre, skall dock effektiv
kontroll av dotterorganet vara tillräckligt med avseende på föregående
stycke. Denna kontroll skall bevisas på lämpligt sätt, främst genom
förekomsten av överenskommelse med ledningen, genom styrelsens och den
högsta ledningens sammansättning eller liknande.
d) Övervakningsorganet skall ha bevisad internationell erfarenhet av kontroll
och övervakning av jordbruks- och livsmedelsprodukter. Denna erfarenhet
skall fastställas genom att det lämnas in bevis rörande de inspektioner som
utförts under föregående tre år, eller som utförs för närvarande. I dessa refe-
renser måste det ingå information om vilken typ av kontroller som utförts
(kontrollernas karaktär, kvantitet produkter, inspektionsplats osv.) samt
namn och adresser till de organ eller andra instanser som kan lämna
uppgifter om den ansökande.
e) Övervakningsorganet skall uppfylla kraven i standardnormen EN 45011,
punkterna 4.1.1, 4.1.2, 4.1.4, 4.2 a–p, 4.4, 4.5, 4.7, 4.8.1 b–f, 4.8.2, 4.9.1,
4.10, 5, 7, 9.4.
f) Övervakningsorganet skall ha en sund finansiell ställning (kapital, omsättning
osv.). Bevis för de sunda finanserna skall uppvisas tillsammans med räken-
skaperna för de tre senaste åren med balansräkning och, om lagen kräver,
resultaträkning, revisionsberättelse och styrelseberättelse.
g) I övervakningsorganets administrativa organisation skall det finnas en ”intern
revisionsenhet” som har till uppgift att bistå de nationella myndigheterna i
samband med deras kontroller och inspektioner vid de godkända övervak-
ningsorganen.
Kapitel II
1.Övervakningsorganens åtaganden
Godkända övervakningsorgan måste alltid utfärda ankomstbevisen på ett
ansvarsfullt sätt och med yrkesmässig kompetens.
De godkända övervakningsorganens verksamhet måste överensstämma med
följande kriterier:
a) De skall utföra alla kontroller som de har möjlighet att göra för att
fastställa identiteten och vikten hos de produkter som omfattas av
intygen.
b) Övervakningsorganens ledning skall på ett lämpligt sätt övervaka de
kontroller företagets personal genomför i de tredje länder som utgör
destinationsort.
c) Övervakningsorganen skall föra register över varje utfärdat intyg, med
bevis för de undersökningar som gjorts till stöd för de slutsatser som
anges i intyget (kvantitativa kontroller och dokumentkontroller osv.).
Dessa register över de utfärdade intygen skall bevaras i fem år.
d) De godkända övervakningsorganen skall granska lossningen med sin
egen personal, som skall ha erforderliga kvalifikationer. Denna personal
kan utgöras av fast anställda eller lokalanställda som är stationerade eller
aktiva i destinationslandet, alternativt kan egen personal sändas från1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 60
▼M4
regionalkontor eller från ett nationellt kontor i gemenskapen. Lokala
aktörers insatser måste övervakas regelbundet av fast anställd personal
från övervakningsorganet, med erforderliga kvalifikationer.
2.Kontroll av övervakningsorganets arbete
2.1 Medlemsstaterna ansvarar för kontroll av att övervakningsorganets intyg-
sutfärdande sker på ett regelrätt och lämpligt sätt.
Före förnyelseperioden på tre år skall de nationella myndigheterna utföra ett
inspektionsbesök vid övervakningsorganets huvudkontor.
Om det föreligger rimligt tvivel beträffande kvaliteten och korrektheten hos
de intyg som utfärdats av ett visst övervakningsorgan, skall den behöriga
myndigheten göra en inspektion på plats vid företagets huvudkontor för att
kontrollera att denna bilagas bestämmelser tillämpas på ett korrekt sätt.
Vid inspektionerna skall medlemsstaterna fästa särskild vikt vid övervak-
ningsorganets arbetsmetoder och verksamhetsrutiner, samt göra slumpvisa
kontroller av registren över intyg som lämnats till det utbetalande organet
för utbetalningen av bidrag.
Medlemsstaterna får anställa externa och oberoende revisorer för kontroll av
övervakningsorganen inom ramen för det förfarande som föreskrivs i denna
bilaga.
Medlemsstaterna får vidta alla åtgärder de anser vara nödvändiga för att
genomföra en grundlig kontroll av övervakningsmyndigheterna.
2.2 Vid kontroll av ansökningar om exportbidrag som styrks av intyg från
övervakningsorgan måste medlemsstaternas myndigheter fästa särskild vikt
vid följande aspekter av intygens utfärdande:
a) Krav på att det arbete som utförts skall beskrivas i intygen, och kontroll
av att arbetet var tillräckligt för att stödja de slutsatser som anges i
intyget.
b) Undersökning av avvikelser i de inlämnade intygen.
c) Krav på att intygen skall utfärdas inom vad som kan betraktas som
rimlig tid med hänsyn till respektive fall.
Kapitel III
1. Intyg som utfärdats av godkända övervakningsorgan skall omfatta de
uppgifter som behövs för att identifiera varorna och sändningen i fråga,
närmare uppgifter om transportsätt, ankomst- och lossningsdatum samt en
beskrivning av de kontroller och metoder som använts för att granska iden-
titeten och vikten hos de produkter som omfattas av intyget.
Övervakningsorganens kontroller och granskningar skall utföras i samband
med lossningen, antingen under eller efter fullgörandet av tullformaliteterna
för import. I vederbörligt motiverade undantagsfall får kontrollerna och
granskningen för utfärdande av intyg emellertid göras inom sex månader
efter det datum då varorna lossades, och i intyget måste det beskrivas vilka
åtgärder som vidtagits för att granska sakuppgifterna.
2. När det gäller lossningsintyg och intyg om import (artikel 16.1 b), skall
utfärdandet av intyg även omfatta granskning av att varorna har genomgått
tullkontroll för slutgiltig import. Vid denna kontroll måste det fastställas ett
klart samband mellan det relevanta tulldokumentet för import eller tullkla-
reringsförfarandet och den berörda verksamheten.
3. De godkända övervakningsorganen skall vara fristående från de parter som
är inblandade i den transaktion som granskas. Framför allt får varken det
övervakningsorgan som utför kontrollerna avseende en viss transaktion eller
ett dotterorgan i samma grupp, delta i verksamheten i egenskap av exportör,
tullombud, varumottagare, lageransvarig eller ha någon annan roll som kan
innebära intressekonflikt.1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 61
▼M4
BILAGA VII
1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 62
▼M4
BILAGA VIII
Bestämmelser som skall följas av medlemsstaternas officiella organ som
upprättats i tredje land för tillämpning av artikel 16.2 b
1. Det officiella organet skall besluta om utfärdande av lossningsintyg på
grundval av ett eller flera av följande dokument:
— Tulldokument för import, även datorutskrifter om sådana godkänns som
tulldokument.
— Nationella hamndokument och andra dokument som utfärdats av ett offi-
ciellt organ.
— Deklaration utfärdad av kaptenen eller transportföretaget.
— Andra typer av mottagningsdokument från importören.
2. Medlemsstaternas officiella organ skall utfärda lossningsintyg i enlighet med
följande lydelse:
Härmed intygas att … (beskrivning av varorna, kvantitet och förpacknings-
identifikation) har lossats … (plats för lossning/stadens namn) den …
(lossningsdatum).
Dessutom intygas att produkten har lämnat lossningsplatsen eller att den,
enligt det officiella organets kännedom, åtminstone inte har lastats för återex-
port.
Intyget utfärdas på grundval av följande handlingar:
(förteckning över de handlingar som använts som underlag av det utfärdande
organet).
Ort och datum, namnteckning, och det officiella organets stämpel.
3. Det officiella organ som utfärdar lossningsintyg skall föra register över samt-
liga utfärdade intyg, där det skall anges vilket eller vilka dokument som låg
till grund för intygens utfärdande.1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 63
▼M4
BILAGA IX
1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 64
▼M4
BILAGA X
Förteckning över centrala organ i medlemsstaterna som avses i artikel 16 e
Medlemsstat Centralt organ
Belgien Bureau d'Intervention et de Restitution Belge (BIRB)
Belgisch Interventie- en Restitutiebureau (BIRB)
Frankrike Commission interministérielle d'agrément (CIA) des sociétés de
contrôle et de surveillance — Direction générale des douanes et
droits indirects (DGDDI)
Luxemburg Ministère de l'Agriculture, de la Viticulture et du Développement
rural
Grekland Ministerio de Agricultura — OPEKEPESpanien Ministerio de Agricultura, Pesca y Alimentación — Fondo Español
de Garantía Agraria (FEGA)
Portugal Ministério da Agricultura, Pesca y AlimentaçãoItalien Agenzia delle Dogane — Servizio Autonomo Interventi Settore
Agricolo (SAISA)
Danmark Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri — Direktoratet for
FødevareErhverv
Irland Department of Agriculture and Food
Förenade kungariket Rural Payments Agency (RPA)Tyskland Bundesministerium der Finanzen — Hauptzollamt Hamburg-JonasNederländerna Ministerie van Landbouw, Natuurbeheer en Visserij
Österrike Bundesministerium für Finanzen
Finland Ministry of Agriculture and ForestrySverige Jordbruksverket1999R0800 — SV — 01.01.2003 — 006.002 — 65
▼C2
▼M4