1993L0053 — SV — 10.04.2001 — 003.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS DIREKTIV 93/53/EEG
av den 24 juni 1993
om gemenskapens minimiåtgärder för bekämpning av vissa fisksjukdomar
(EGT L 175, 19.7.1993, s. 23)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Rådets direktiv 2000/27/EG av den 2 maj 2000 L 114 28 13.5.2000
►M2Kommissionens beslut 2001/288/EG av den 3 april 2001 L 99 11 10.4.2001
Ändrat genom:
►A1Anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige C241 21 29.8.1994
(anpassad genom rådets beslut 95/1/EG, Euratom, EKSG) L 1 1 1.1.1995
▼B
RÅDETS DIREKTIV 93/53/EEG
av den 24 juni 1993
om gemenskapens minimiåtgärder för bekämpning av vissa fisk-
sjukdomar
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA
DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekono-
miska gemenskapen, särskilt artikel 43 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag(1),
med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), och
med beaktande av följande:Fiskär förteck nad i bilaga 2 till fördraget. Försäljning av fiskutgör en
viktig inkomstkälla inom vattenbrukssektorn.
Det är nödvändigt att på gemenskapsnivå besluta om vilka åtgärder
som skall vidtas om sjukdom bryter ut för att säkerställa en rationell
utveckling av vattenbrukssektorn och bidra till att skydda djurhälsan
inom gemenskapen.
Vilka sjukdomar som berörs framgår av förteckningarna i bilaga A till
rådets direktiv 91/67/EEG av den 28 januari 1991 om djurhälsovillkorför utsläppande på marknaden av djur och produkter från vattenbruk(
4).
Ett utbrott av dessa sjukdomar kan snabbt anta epizootiska proportioner
och orsaka dödlighet och störningar i sådan omfattning att vattenbru-
kets lönsamhet kraftigt minskar.
Åtgärder måste vidtas så snart det finns misstanke om en sådan
sjukdom så att snabba och effektiva ingripanden kan ske så snart detbekräftats att sjukdomen brutit ut.
Åtgärderna måste syfta till att förhindra spridning av sjukdomen,
särskilt genom att man noga kontrollerar transport av fisk och andraprodukter som kan sprida smittan.
Förebyggandet av sjukdomar inom gemenskapen måste utgå från regeln
att vaccinering normalt inte sker.
En grundlig epizootiologisk undersökning krävs för att förhindra sprid-
ning av sjukdomarna. Medlemsstaterna bör inrätta särskilda enheter för
detta.
För att säkerställa ett effektivt kontrollsystem måste diagnosticeringen
av sjukdomarna harmoniseras och utföras under överinseende av ansva-riga laboratorier vilkas arbete kan samordnas av ettreferenslaboratorium som utses av gemenskapen.
För att säkerställa att detta direktiv genomförs på ett enhetligt sätt bör
ett inspektionsförfarande inom gemenskapen införas.
Gemensamma åtgärder för bekämpning av sjukdomarna utgör en
grundförutsättning för att en enhetlig standard för djurens hälsa skallkunna upprätthållas.
Rådets beslut 90/424/EEG av den 26 juni 1990 om utgifter inom vete-
rinärområdet(
5), särskilt artikel 5 i detta, är tillämpligt om en av de
sjukdomar som är upptagna i bilaga A till direktiv 91/67/EEG bryter ut.1993L0053 — SV — 10.04.2001 — 003.001 — 2
(1) EGT nr C 172, 8.7.1992, s. 16.
(2) EGT nr C 150, 31.5.1993.
(3) EGT nr C 19, 25.1.1993, s. 14.
(4) EGT nr L 46, 19.2.1991, s. 1.
(5) EGT nr L 224, 18.8.1990, s. 19. Beslutet senast ändrat genom beslut 92/438/
EEG (EGT nr L 243, 25.8.1992, s. 27).
▼B
Kommissionen bör få i uppdrag att besluta om de åtgärder som behövs
för att genomföra detta direktiv. Därvid bör ett sådant förfarandeinföras som kan leda till ett nära och effektivt samarbete mellan
kommissionen och medlemsstaterna inom Ständiga veterinärkommittén.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
Allmänna bestämmelser
Artikel 1
I detta direktiv fastställs gemenskapens minimiåtgärder för bekämpning
av de sjukdomar hos fisk som anges i förteckning I och II i bilaga Atill direktiv 91/67/EEG.
Artikel 2
Definitionerna i artikel 2 i direktiv 91/67/EEG skall i tillämpliga delar
gälla också i detta direktiv.
Därutöver skall följande definitioner gälla:
1.sjukdomar enligt förteckning I : de fisksjukdomar som anges i
förteckning I i bilaga A till direktiv 91/67/EEG.
2.sjukdomar enligt förteckning II : de fisksjukdomar som anges i
förteckning II i bilaga A till direktiv 91/67/EEG.
3.fisk misstänkt för smitta : fisk som uppvisar sådana kliniska sjuk-
domssymtom eller postmortala organskador eller misstänkta
reaktioner på laboratorietester att det ger upphov till en grundad
misstanke om att det är fråga om sjukdom enligt förteckning I ellerII.
4.smittad fisk : fisk hos vilken förekomsten av sjukdom enligt förteck-
ning I eller II officiellt bekräftats i en laboratorieundersökning elleri fråga om ISA i en klinisk undersökning och obduktion.
5.anläggning misstänkt för smitta : vattenbruksanläggning där det
finns fiskmisstänk t för smitta.
6.smittad anläggning : vattenbruksanläggning där det finns smittad
fisk, även anläggning som tömts men ännu inte desinficerats.
Artikel 3
Medlemsstaterna skall se till att alla vattenbruksanläggningar som odlar
eller håller fisk som är mottaglig för sjukdomarna i förteckning I ellerII
1. är registrerade av det officiella organet och att denna registrering
fortlöpande uppdateras,
2. för ett register över
a) levande fisk, ägg och könsceller som förs till anläggningen med
fullständig information om deras leverans, antal eller vikt,storlek, ursprung och leverantör,
b) levande fisk, ägg och könsceller som lämnar anläggningen med
fullständig information om deras avlämnande, antal eller vikt,
storlekoch bestämmelseort,
c) det dödlighetstal som konstaterats.
Detta register som skall vara tillgängligt för granskning av det offi-
ciella organet närhelst det så begär skall regelbundet uppdateras ochbevaras under fyra år.
Artikel 4
Medlemsstaterna skall föreskriva skyldighet att omedelbart anmäla till
det officiella organet varje misstanke om att någon av de i förteckningI eller II angivna sjukdomarna brutit ut.1993L0053 — SV — 10.04.2001 — 003.001 — 3
▼B
KAPITEL II
Åtgärder för bekämpning av sjukdomar enligt förteckning I
Artikel 5
1. Om fisk i en anläggning misstänks vara smittad av en sjukdom
enligt förteckning I skall medlemsstaterna se till att det officiellaorganet omedelbart företar en officiell utredning, vari skall ingå en
klinisk undersökning, för att få förekomsten av sjukdomen bekräftad
eller dementerad. I synnerhet måste de prover som behövs för laborato-rieundersökning tas.
2. Så snart misstanken om sjukdomen anmälts skall det officiella
organet sätta anläggningen under offentlig tillsyn och i synnerhet
föreskriva följande:
a) Det skall göras en officiell inventering som för varje fiskart och
fiskkategori anger antalet fiskar som är döda, smittade ellermisstänkta för infektion eller smitta. Inventeringen måste hållas
aktuell av ägaren eller den som handhar skötseln så att den, så
länge misstanke om smitta kvarstår, omfattar ökningar av popula-tionen eller nya dödlighetstal. Uppgifter från denna inventeringmåste lämnas på begäran och får kontrolleras vid varje inspektion.
b) Levande eller död fisk, ägg eller könsceller får inte föras till eller
från anläggningen utan tillstånd av det officiella organet.
c) Död fisk eller avfall från sådan skall föras bort under kontroll av det
officiella organet.
d) Foder, redskap, föremål eller andra ämnen såsom avfall som kan
överföra sjukdomen får, om det är nödvändigt, föras till eller frånanläggningen efter tillstånd från det officiella organet som skallange de krav som skall gälla för att förhindra spridning av pato-
genet.
e) Personer får inte beträda eller lämna anläggningen utan tillstånd från
det officiella organet.
f) Fordon får inte föras till eller från anläggningen utan tillstånd från
det officiella organet som skall ange de krav som skall gälla för att
förhindra spridning av patogenet.
g) Lämpliga desinfektionsmedel skall användas vid anläggningens in-
och utgångar.
h) En epizootiologisk undersökning skall utföras i enlighet med artikel
8.1.
i) Alla anläggningar som är belägna inom samma vattenupptagnings-
område eller kustområde skall ställas under offentlig kontroll, och
fisk, ägg eller könsceller får inte lämna anläggningarna utan
tillstånd från det officiella organet. Om vattenupptagningsområdenaeller kustområdena är vidsträckta får det officiella organet beslutaatt denna åtgärd skall gälla ett mindre område i närheten av denanläggning som är misstänkt för smitta, om det anser att detta
område ger optimala garantier för att spridning av sjukdomen
förhindras.
Vid behov skall de officiella organen i angränsande medlemsstater
eller tredje land informeras om det misstänkta fallet. I så fall skall
de officiella organen i de berörda medlemsstaterna vidta lämpligamått och steg för att tillämpa de åtgärder som anges i denna artikel.
Särskilda åtgärder får om det är nödvändigt vidtas i enlighet med
förfarandet i artikel 19.
3. Innan de officiella åtgärder som anges i punkt 2 genomförts skall
ägaren eller den som sköter den fisk som misstänks vara angripen av
sjukdom vidta alla de åtgärder som krävs för att säkerställa att
bestämmelserna i punkt 2 följs, med undantag för punkt 2 h och 2 i.
4. Åtgärderna enligt punkt 2 får inte upphöra förrän misstanken om
sjukdom officiellt undanröjts.1993L0053 — SV — 10.04.2001 — 003.001 — 4
▼B
Artikel 6
Så snart det officiellt konstaterats att en sjukdom enligt förteckning I
brutit ut skall medlemsstaterna se till att det officiella organet, utöveråtgärderna enligt artikel 5.2, föreskriver följande:
a) I en smittad anläggning skall nedanstående åtgärder vidtas:
— All fisksk all avlägsnas i enlighet med ett system som inrättats
av den officiella tjänsten och godkänts av kommissionen ienlighet med det förfarande som avses i artikel 19.2.
— Vid anläggningar i inlandet skall alla dammar tömmas för att
rengöras och desinficeras.
— Alla ägg och könsceller, död fisk och fisk som uppvisar kliniska
sjukdomssymtom skall betraktas som högriskmaterial ochdestrueras under kontroll av det officiella organet i enlighetmed direktiv 90/667/EEG(
1).
— All levande fisksk all antingen avlivas och destrueras under
kontroll av det officiella organet i enlighet med direktiv 90/667/EEG, eller i fråga om fisksom nått försäljningsstorlekoch inteuppvisar några kliniska sjukdomssymtom, avlivas under kontrollav det officiella organet för att avsättas eller beredas förmänsklig konsumtion.
I det senare fallet skall det officiella organet se till att fisken
omedelbart avlivas och rensas, att dessa åtgärder genomförs påett sådant sätt att spridning av patogenerna förhindras, att fiskav-fallet betraktas som högriskmaterial och behandlas på ett sådantsätt att patogenerna förstörs i enlighet med direktiv 90/667/EEG
och att det använda vattnet behandlas på ett sådant sätt att de
eventuella patogener som förekommer i det inaktiveras.
— Efter det att fisken, äggen och könscellerna avlägsnats måste
dammar, utrustning och annat material som kan ha blivit ners-mittat rengöras och desinficeras så snart som möjligt i enlighet
med de instruktioner som fastställs av det officiella organet så
att alla risker för att sjukdomsagensen sprids eller överleverelimineras. Förfarandet vid rengöring och desinficering av eninfekterad anläggning skall bestämmas i enlighet med förfa-randet i artikel 19.
— Allt material enligt artikel 5.2 d som kan vara smittat måste
förstöras eller behandlas på ett sådant sätt att eventuelltförekommande patogener med säkerhet förstörs.
— En epizootiologisk undersökning skall utföras i enlighet med
artikel 8.1 och bestämmelserna i artikel 8.4 skall tillämpas. I
denna undersökning skall provtagning för laboratorieundersök-
ning ingå.
b) Alla anläggningar som är belägna inom vattenupptagningsområdet
eller kustområdet där den smittade anläggningen ligger skallgenomgå hälsokontroller. Om det vid dessa kontroller framkommerpositiva fall skall de åtgärder som anges i a i detta stycke vidtas.
c) För att sätta in ett nytt bestånd i anläggningen krävs tillstånd av det
officiella organet efter kontroll av att rengöringen och desinficer-ingen skett på ett tillfredsställande sätt och efter en tid som
bedömts tillräcklig av det officiella organet för att säkerställa att
patogenet och andra eventuella infektioner inom vattenupptagnings-området utrotats.
d) Om de åtgärder som anges i artikel 5.2 a, b, c och d kräver
medverkan av de officiella organen i andra medlemsstater, skall de1993L0053 — SV — 10.04.2001 — 003.001 — 5
(1) Rådets direktiv 90/667/EEG av den 27 november 1990 om fastställande av
veterinära bestämmelser för kvittblivning och bearbetning av animaliskt
avfall och för att släppa ut detta på marknaden samt förebyggande av pato-
gener i foder av animaliskt ursprung och om ändring av direktiv 90/425/
EEG (EGT nr L 363, 27.12.1990, s. 51). Direktivet ändrat genom direktiv
92/118/EEG (EGT nr L 62, 15.3.1992, s. 49).▼M1
▼B
▼B
officiella organen i de berörda medlemsstaterna samarbeta för att
säkerställa att bestämmelserna i denna artikel följs.
Lämpliga ytterligare bestämmelser om åtgärder skall vid behov antas i
enlighet med förfarandet i artikel 19.
Artikel 7
Om fiski vilt tillstånd som inte tillhör en anläggning eller fiski sjöar,
dammar eller andra inrättningar som är avsedda för nöjesfiske eller föratt hålla akvariefisk är smittade eller misstänks vara smittade, skall
medlemsstaterna se till att lämpliga åtgärder vidtas. Medlemsstaterna
skall i Ständiga veterinärkommittén informera kommissionen och deövriga medlemsstaterna om de åtgärder som de vidtagit.
Artikel 8
1. Den epizootiologiska undersökningen skall behandla
— den tid under vilken sjukdomen kan ha förekommit på anlägg-
ningen innan den anmäldes eller det fanns misstanke om den,
— den möjliga källan till sjukdomen i anläggningen och identifier-
ingen av andra anläggningar där det finns ägg, könsceller och fiskav mottagliga arter som kan ha smittats,
— de sätt på vilka fisk, ägg eller könsceller, fordon eller material och
personer kan ha överfört smittämnet till eller från anläggningarna i
fråga,
— den eventuella förekomsten av sjukdomsbärare och deras utbred-
ning.
2. Om det framgår av den epizootiologiska undersökningen att sjuk-
domen kan ha förts in från ett annat vattenupptagningsområde eller ett
annat kustområde eller förts över till ett annat vattenupptagnings-
område eller ett annat kustområde till följd av kontakt med fisk, äggeller könsceller, djur, fordon eller personer eller på något annat sätt,skall de anläggningar som tillhör sådana vattenupptagningsområdeneller kustområden anses misstänkta och de åtgärder som anges i artikel5 skall vidtas. Om förekomsten av sjukdomen bekräftas skall de
åtgärder som anges i artikel 6 vidtas.
3. Om den epizootiologiska undersökningen visar att medverkan av
de officiella organen i andra medlemsstater krävs, skall de officiellaorganen i de berörda medlemsstaterna vidta alla de åtgärder sombehövs för att säkerställa att bestämmelserna i detta direktiv följs.
4. En krisgrupp skall inrättas för att samordna alla de åtgärder som
krävs för att utrota sjukdomen så snabbt som möjligt och för attgenomföra den epizootiologiska undersökningen.
Allmänna bestämmelser för de nationella krisgrupperna och gemenska-
pens krisgrupper skall på förslag av kommissionen fastställas av rådet
med kvalificerad majoritet.
5. Rådet skall med kvalificerad majoritet och på ett förslag av
kommissionen som utarbetats på grundval av yttrandet från Vetenskap-liga veterinärmedicinska kommittén för att särskilt beakta denvetenskapliga och tekniska utvecklingen besluta om att se över
bestämmelserna i denna artikel före den 31 december 1996.
KAPITEL III
Åtgärder för bekämpning av sjukdomar enligt förteckning II
Artikel 9
1. Om det finns misstanke om eller belägg för en sjukdom enligt
förteckning II inom en godkänd zon eller i en godkänd anläggning
inom en icke godkänd zon skall en epizootiologisk undersökningutföras i enlighet med artikel 8. Medlemsstater som önskar återfå sinstatus i enlighet med direktiv 91/67/EEG måste följa bestämmelserna ibilaga B och C till det direktivet.1993L0053 — SV — 10.04.2001 — 003.001 — 6
▼B
2. Om den epizootiologiska undersökningen visar att sjukdomen kan
ha förts in från en godkänd zon eller en annan godkänd anläggningeller kan ha överförts till en annan godkänd anläggning genom fisk,
ägg eller könsceller, fordon eller personer eller på något annat sätt,
skall dessa zoner eller anläggningar anses misstänkta och lämpligaåtgärder vidtas.
3. Det officiella organet får dockge tillstånd till att fisksom sk all
avlivas utfodras tills den nått försäljningsstorlek.
Artikel 10
1. Om det i en icke godkänd anläggning belägen inom en icke
godkänd zon finns fisk som misstänks vara smittad med en sjukdom
enligt förteckning II, skall medlemsstaterna se till att det officiella
organet
a) omedelbart genomför en officiell undersökning för att bekräfta eller
dementera förekomsten av sjukdomen, vid behov genom att ta
prover för undersökning i ett godkänt laboratorium,
b) genomför eller låter genomföra en officiell inventering, som regel-
bundet skall uppdateras, av de smittade anläggningarna,
c) ställer de smittade anläggningarna under offentlig kontroll för att,
med undantag från bestämmelserna i artikel 3.1 c i direktiv 91/67/
EEG, säkerställa att flyttning från de smittade anläggningarnamedges endast av levande fiskeller ägg eller k önsceller avseddaantingen för andra anläggningar som är smittade med sammasjukdom eller för avlivning för mänsklig konsumtion.
2. Medlemsstaterna kan för en bestämd period och under kontroll av
det officiella organet införa ett frivilligt eller obligatoriskt program förutrotande av sjukdomar enligt förteckning II i icke godkända anlägg-ningar eller inom icke godkända zoner. Under denna tid skall det varaförbjudet att föra in levande fisk, ägg eller könsceller från smittade
anläggningar eller anläggningar där hälsotillståndet är okänt till en zon
eller en anläggning som omfattas av programmet.
Dessa program skall utgå från allmänna kriterier som skall fastställas
före det datum som anges i artikel 20 i enlighet med förfarandet i
artikel 19 och överlämnas till kommissionen för granskning, godkän-
nande och vid behov ändring i enlighet med samma förfarande.
Efter den period som anges i första stycket skall de medlemsstater som
tillgripit detta förfarande i Ständiga veterinärkommittén informerakommissionen och de övriga medlemsstaterna om vilka resultat som
uppnåtts.
3. Kommissionen skall senast den 31 december 1996 överlämna en
rapport till rådet som utarbetats efter yttrande från Vetenskapligakommittén för veterinärmedicinska frågor och på grundval av vunna
erfarenheter och den vetenskapliga och tekniska utvecklingen; till
rapporten skall fogas eventuella förslag till en översyn av bestämmel-serna i denna artikel, särskilt vad gäller utsläppandet på marknaden avsmittad levande fisk och dess ägg eller könsceller vilka är avsedda förodling eller utfodring och vad gäller genomförandet av en epizootiolo-
gisk undersökning inom icke godkända zoner där det finns misstanke
om sjukdom i en icke godkänd anläggning. Rådet skall med kvalifi-cerad majoritet fatta beslut om de förslag som utarbetats motbakgrund av rapportens slutsatser.
4. Tillämpningsföreskrifter till punkt 1 och 2 skall vid behov antas
av kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 19.
KAPITEL IV
Slutbestämmelser
Artikel 11
1. Provtagning och laboratorieundersökning för att påvisa
förekomsten av sjukdomar enligt förteckning I och II skall utföras1993L0053 — SV — 10.04.2001 — 003.001 — 7
▼B
enligt de metoder som fastställts i enlighet med artikel 15 i direktiv 91/
67/EEG.
2. Undersökningar för att påvisa förekomsten av sjukdom eller pato-
gener skall utföras av ett laboratorium som godkänts av det officiella
organet. Vid dessa laboratorieundersökningar skall, vid behov och
särskilt vid det första utbrottet av sjukdomen, det aktuella patogenetsart, underart eller variant bestämmas, vilket måste bekräftas av detnationella referenslaboratoriet och kan bekräftas om så behövs av ge-menskapens referenslaboratorium enligt artikel 13.
Artikel 12
1. Medlemsstaterna skall se till att det utses ett nationellt referensla-
boratorium i varje medlemsstat med resurser och sakkunnig personalsom vid alla tidpunkter och särskilt när sjukdomen i fråga förstagången bryter ut kan bestämma patogenets art, underart eller variantoch bekräfta resultat från regionala diagnoslaboratorier.
2. De nationella laboratorier som utsetts för sjukdomarna i fråga
skall ansvara för samordningen av normer och metoder för diagnos
och för användningen av reagenser.
3. De nationella laboratorier som utsetts för sjukdomarna i fråga
skall vidare ansvara för samordningen av de normer och metoder fördiagnos som fastställts av vart och ett av de laboratorier som ställerdiagnos för sjukdomen i fråga i medlemsstaten. Därvid gäller att de
a) kan förse de laboratorier som är godkända av medlemsstaten med
diagnosreagenser,
b) skall kontrollera kvaliteten på alla diagnosreagenser som används i
medlemsstaten,
c) regelbundet skall företa jämförande undersökningar,
d) skall bevara isolat av patogena mikroorganismer från fall som
bekräftats i medlemsstaten,
e) skall bekräfta de positiva resultat som de av medlemsstaterna
godkända diagnoslaboratorierna kommit fram till.
4. De medlemsstater som inte har ett nationellt laboratorium med
kompetens vad gäller den aktuella sjukdomen kan dock, trots vad som
sägs i punkt 1, använda ett nationellt laboratorium med denna kompe-tens i en annan medlemsstat.
5. Förteckningen över nationella referenslaboratorier för fisksjuk-
domar finns i bilaga A.
6. De nationella laboratorier som utsetts för sjukdomarna i fråga
skall samarbeta med det referenslaboratorium för gemenskapen somavses i artikel 13.
7. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel skall antas av kommis-
sionen i enlighet med förfarandet i artikel 19.
Artikel 13
1. Gemenskapens referenslaboratorium för fisksjukdomar står
upptaget i bilaga B.
2. Utan att det påverkar tillämpningen av beslut 90/424/EEG,
särskilt artikel 28 i det beslutet, skall det i punkt 1 i denna artikelangivna laboratoriet ha de befogenheter och uppgifter som fastställs ibilaga C.
Artikel 14
1. Det är förbjudet att vaccinera mot sjukdomar enligt förteckning II
inom godkända zoner, i godkända anläggningar belägna inom ickegodkända zoner eller inom zoner eller i anläggningar för vilka godkän-nandeförfarandet redan inletts enligt direktiv 91/67/EEG samt motsjukdomar enligt förteckning I.1993L0053 — SV — 10.04.2001 — 003.001 — 8
▼M1
▼M1
Vaccination kan dock genom dispens tillåtas vid ett utbrott av sjuk-
domar enligt förteckning I, under förutsättning attvaccinationsvillkoren noga anges i de beredskapsplaner som godkänts
i enlighet med artikel 15 och med beaktande av de kriterier som
fastställs i bilaga E.
2. Rådet skall senast den 30 juni 1996 på förslag av kommissionen
med kvalificerad majoritet besluta om en översyn av bestämmelserna idenna artikel, särskilt vad gäller fastställandet av särskilda villkor för
användningen av vacciner och på grundval av utvecklingen inom
vetenskaplig och teknisk forskning om vaccinering.
Artikel 15
1. Varje medlemsstat skall utarbeta en beredskapsplan som beskriver
hur den kommer att genomföra åtgärderna enligt detta direktiv, om ensjukdom enligt förteckning I skulle bryta ut.
I denna plan måste man ta upp frågan om tillgången till lokaler, utrust-
ning, personal och allt annat som krävs för att snabbt och effektivtstoppa den sjukdom som bryter ut.
2. De allmänna kriterierna för utarbetande av dessa planer anges i
bilaga D.
Medlemsstaterna får dockbegränsa tillämpningen till sådana k riterier
som är specifika för sjukdomarna i fråga, om de allmänna kriteriernaredan har antagits i samband med överlämnandet av planer rörandeåtgärder för bekämpning av en annan sjukdom.
Kommissionen får i enlighet med förfarandet enligt artikel 19 ändra
och göra tillägg till dessa kriterier med hänsyn till sjukdomens speciella
karaktär.
3. De planer som utarbetas i enlighet med kriterierna i bilaga C skall
överlämnas till kommissionen senast sex månader efter det att dettadirektiv trätt i kraft.
4. Kommissionen skall gå igenom planerna för att avgöra om de är
ändamålsenliga och föreslå den berörda medlemsstaten de ändringarsom krävs, särskilt för att se till att planerna är förenliga med de övriga
medlemsstaternas planer.
Kommissionen skall godkänna planerna med eventuella ändringar
enligt förfarandet i artikel 19.
Planerna kan senare ändras eller kompletteras enligt samma förfarande
och med hänsyn till hur situationen utvecklas.
Artikel 16
Experter från kommissionen får i samarbete med de behöriga myndig-
heterna och i den utsträckning som krävs för att säkerställa en enhetligtillämpning av detta direktiv göra kontroller på platsen. De kan därvidgenom att inspektera ett representativt urval av anläggningar kontrol-
lera om de ansvariga myndigheterna övervakar att dessa anläggningar
uppfyller kraven i detta direktiv. Kommissionen skall informeramedlemsstaterna om resultatet av kontrollerna.
Den medlemsstat på vars territorium en kontroll genomförs skall på allt
sätt bistå experterna i deras arbete.
Tillämpningsföreskrifter till denna artikel skall antas i enlighet med
förfarandet i artikel 19.
Artikel 17
Villkoren för gemenskapens ekonomiska bidrag till åtgärder i samband
med tillämpningen av detta direktiv fastställs i beslut 90/424/EEG.1993L0053 — SV — 10.04.2001 — 003.001 — 9
▼B
▼B
Artikel 18
Rådet skall på förslag av kommissionen med kvalificerad majoritet vid
behov besluta om ändring av bilagorna B, C och D, varvid särskild
hänsyn skall tas till utvecklingen inom forskningen och diagnostiken.
Bilaga A får vid behov ändras i enlighet med förfarandet i artikel 19.
Artikel 18a
De åtgärder som krävs för att genomföra detta direktiv och som rör de
frågor som anges nedan skall antas i enlighet med det föreskrivandeförfarande som avses i artikel 19.2:
— Artikel 5.2
— Artikel 6— Artikel 10.1 och 10.2— Artikel 12
— Artikel 15
— Artikel 16— Artikel 18 andra stycket
Artikel 19
1. Kommissionen skall biträdas av Ständiga veterinärkommittén som
inrättats genom beslut 68/361/EEG(
1), nedan kallad kommittén.
2. När det hänvisas till denna artikel skall artiklarna 5 och 7 i beslut
1999/468/EG tillämpas.
Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre
månader.
3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.
Artikel 20
1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författ-
ningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv före den 1 juli1994. De skall genast underrätta kommissionen om detta.
När medlemsstaterna antar dessa bestämmelser skall de innehålla en
hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning närde offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall görasskall medlemsstaterna själva utfärda.
2. Efter den tidpunkt som anges i punkt 1 får medlemsstaterna inom
sina egna territorier och inom ramen för de allmänna bestämmelserna ifördraget bibehålla eller införa strängare bestämmelser än de som angesi detta direktiv. De skall i så fall underrätta kommissionen om detta.
3. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna de centrala
bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det områdesom omfattas av detta direktiv.
Artikel 21
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.1993L0053 — SV — 10.04.2001 — 003.001 — 10
(1) EGT L 255, 18.10.1968, s. 23.▼M1
▼B
▼M2
BILAGA A
NATIONELLA REFERENSLABORATORIER FÖR FISKSJUKDOMAR
Belgien: CODA — Centrum voor Onderzoekin Diergenees-
kunde en Agrochemie
CERVA Centre d'étude et de recherches vétéri-
naires et agrochimiques
Groeselenberg 99
B-1180 Brussel/Bruxelles.
Danmark: Statens Veterinære Serumlaboratorium
Fødevareministeriet
Hangoevej 2
DK-8200 Århus N.
Tyskland: Bundesforschungsanstalt für Viruskrankheiten der
Tiere
Boddenblick5a
D-17498 Insel Riems.
Grekland: Laboratory of Fish Pathology and Bio-Pathology of
Aquatic Organisms
Centre of Athens Veterinary Institutes, Institute of
Infectious and Parasitic Diseases
25 Neapoleos ST.
GR-153 Ag. Paraskevi Attiki.
Spanien: Laboratorio Central de Veterinaria de Algete
Madrid.
Frankrike: Agence française de sécurité sanitaire des aliments
(AFSSA)
Laboratoire d'études et de recherches en pathologie
des poissons (LERPP)
Technopôle Brest Iroise — BP 70
F-29280 Plouzane.
Irland: Fisheries Research Centre Abbotstown
Castleknock
Dublin15
Ireland.
Italien: Istituto zooprofilattico sperimentale delle Venezie
Via Romea 14/A
I-35020 Legnaro, Padova.
Luxemburg: CODA — Centrum voor Onderzoekin Diergenees-
kunde en Agrochemie
CERVA — Centre d'étude et de recherches vétéri-
naires et agrochimiques
Groeselenberg 99
B-1180 Brussel/Bruxelles.
Nederländerna: Fish Diseases Laboratory
ID-Lelystad
Institute for Animal Science and Health
Edelhertweg 15PO Box 65
8200 AB Lelystad
Nederland.
Österrike: Institut für Hydrobiologie, Fisch- und Bienenkunde
Veterinärmedizinische Universität Wien
Veterinärplatz 1
A-1210 Wien.
Portugal: Laboratório Nacional de Investigação Veterinária
Estrada de Benfica 701
P-1500 Lisboa.
Finland: Eläinlääkintä ja elintarvikelaitos (EELA)PL 368
FIN-00231 Helsinki.
Sverige: Statens Veterinärmedicinska Anstalt (SVA)
S-751 89 Uppsala.1993L0053 — SV — 10.04.2001 — 003.001 — 11
▼M2
Förenade kungariket: CEFAS Weymouth Laboratory
BarrackRoad
Weymouth DT4 8UBUnited Kingdom.
The Marine LaboratoryPO box 101
Victoria Road
Aberdeen AB9 8DB
United Kingdom.1993L0053 — SV — 10.04.2001 — 003.001 — 12
▼B
BILAGA B
GEMENSKAPENS REFERENSLABORATORIUM FÖR FISKSJUK-
DOMAR
Statens Veterinære Serumlaboratorium
Landbrugsministeriet
Hangøvej 2
8200 Aarhus N
Danmark.1993L0053 — SV — 10.04.2001 — 003.001 — 13
▼B
BILAGA C
BEFOGENHETER OCH UPPGIFTER FÖR GEMENSKAPENS REFE-
RENSLABORATORIUM FÖR FISKSJUKDOMAR
Gemenskapens referenslaboratorium för sjukdomar enligt förteckning I och II
skall ha följande befogenheter och uppgifter:
1. Det skall i samråd med kommissionen samordna de metoder som används i
medlemsstaterna för diagnos av de berörda sjukdomarna, särskilt genom att
a) bestämma, lagra och leverera stammar av sjukdomens patogen för serolo-
giskprovtagning och framställning av antiserum,
b) förse de nationella referenslaboratorierna med standardserum och andra
referensreagenser för att standardisera de prover och reagenser som
används i de enskilda medlemsstaterna,
c) bygga upp och bevara en samling stammar och isolat av det relevanta
patogenet,
d) med jämna mellanrum anordna jämförande undersökningar på gemens-
kapsnivå av förfarandet vid diagnosticering,
e) samla in och sammanställa uppgifter och information om de diagnosme-
toder som används och om resultaten av de prover som utförts inom
gemenskapen,
f) karakterisera isolat av sjukdomens patogen med hjälp av de mest avance-
rade och ändamålsenliga metoderna för att nå bättre kunskap om
sjukdomens epizootiologi,
g) hålla sig à jour med utvecklingen i världen i fråga om övervakning,
epizootiologi och förebyggande av sjukdomen,
h) besitta sakkunskap i fråga om sjukdomens patogen och eventuellt andra
patogener för att snabbt kunna ställa en differentialdiagnos,
i) bygga upp ingående kunskaper om framställning och användning av de
immunologiska veterinärläkemedel som används för att utrota och
bekämpa sjukdomen.
2. Det skall aktivt bidra till att sjukdom som bryter ut i medlemsstaterna identi-
fieras, genom att ta emot isolat av smittämnet för bekräftelse av diagnosen
samt för karakterisering och epizootiologiska undersökningar.
3. Det skall stödja utbildning och vidareutbildning av experter på laboratorie-
diagnostikför att uppnå en harmonisering av diagnosmetoderna i hela
gemenskapen.
4. Det skall samarbeta om metoder för diagnos av sjukdomar enligt förteckning
I med kompetenta laboratorier i tredje land där dessa sjukdomar är utbredda.1993L0053 — SV — 10.04.2001 — 003.001 — 14
▼B
BILAGA D
MINIMIKRITERIER FÖR BEREDSKAPSPLANER
Beredskapsplaner skall uppfylla minst följande kriterier:
1. En nationell krisgrupp skall inrättas för samordning av alla åtgärder för sjuk-
domsbekämpning i den berörda medlemsstaten.
2. En förteckning skall upprättas över de lokala krisgrupper för sjukdoms-
bekämpning som har adekvata lokaler och utrustning för samordning av
åtgärderna på lokal nivå.
3. Detaljerad information skall lämnas om vilken personal som är engagerad i
åtgärderna, om dess kvalifikationer och ansvar.
4. Varje lokal krisgrupp måste snabbt kunna få kontakt med de personer eller
organisationer som direkt eller indirekt berörs av att en sjukdom bryter ut.
5. Det skall finnas tillgång till utrustning och material så att åtgärderna för
bekämpande av sjukdomen kan vidtas på rätt sätt.
6. Det skall finnas detaljerade instruktioner om vilka åtgärder som skall vidtas
vid misstanke om eller bekräftad misstanke om infektion eller smitta.
7. Utbildningsprogram skall utarbetas för att bibehålla och utveckla kompe-
tensen i det praktiska och administrativa arbetet.
8. Diagnoslaboratorier måste vid behov ha utrustning för obduktioner och
nödvändig kapacitet för serologi, histologi osv, och måste hålla uppe
förmågan att ställa en snabbdiagnos (åtgärder måste därvid vidtas för att
snabbt kunna transportera prover).
9. Bestämmelser skall antas för att säkerställa att det finns rättsligt underlag för
att genomföra beredskapsplanerna.1993L0053 — SV — 10.04.2001 — 003.001 — 15
▼M1
BILAGA E
KRITERIER FÖR VACCINATIONSPROGRAMMEN
Vaccinationsprogrammen bör innehålla minst följande uppgifter:
1. Den sjukdomssituation som motiverar en begäran om vaccination.
2. Uppgifter om kustzoner, fastlandzoner, platser och anläggningar där vaccina-
tionen kan utföras; dessa zoner får under inga omständigheteter överskrida
gränserna för den infekterade zonen, vid behov inte heller gränserna för
buffertzonen runt omkring den infekterade zonen.
3. Detaljerade uppgifter om det vaccin som skall användas, inbegripet vilket
eller vilka typer av vaccin som kan användas.
4. Detaljerade uppgifter om användningsvillkor, vaccinationsfrekvens och de
gränser inom vilka vaccinet kommer att användas (vilka fiskar, vilka burar
osv.).
5. Kriterier för vaccinationsstopp.
6. Det kommer att antas bestämmelser om att ett register om vaccinationsför-
loppet skall föras (kronologi, platser och anläggningar där vaccination har
utförts, fastställande av en buffertzon, osv.).
7. Bestämmelser kommer att genomföras för att begränsa fiskarnas rörelser
inom vaccinationszonen och för att garantera att fiskarna uteslutande lämnar
vaccinationszonen för att användas som livsmedel eller, vid behov, för att
förstöras.
8. Alla andra nödvändiga bestämmelser som krävs i samband med vaccination.1993L0053 — SV — 10.04.2001 — 003.001 — 16