1994R3295 — SV — 05.06.2003 — 002.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B ►M1 RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 3295/94
av den 22 december 1994
om fastställande av vissa åtgärder avseende införsel till gemenskapen samt export och återexport
från gemenskapen av varor som gör intrång i viss immateriell äganderätt ◄
(EGT L 341, 30.12.1994, s. 8)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1 Rådets förordning (EG) nr 241/1999 av den 25 januari 1999 L 27 1 2.2.1999
►M2 Rådets förordning (EG) nr 806/2003 av den 14 april 2003 L 122 1 16.5.2003
▼B
RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 3295/94
av den 22 december 1994
om fastställande av vissa åtgärder avseende införsel till gemenska-
pen samt export och återexport från gemenskapen av varor som
gör intrång i viss immateriell äganderätt
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenska-pen, särskilt artikel 113 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag (
1),
med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3), och
med beaktande av följande:Rådets förordning (EEG) nr 3842/86 av den 1 december 1986 om
åtgärder för att förhindra övergång till fri omsättning av varumärkesför-falskade varor (
4) har varit i kraft sedan den 1 januari 1988. Det bör
dras slutsatser från de erfarenheter som vunnits under de första årenav förordningens tillämpning för att det system som etablerades genom
denna skall fungera bättre.
Handel med varumärkesförfalskade och pirattillverkade varor vållar
avsevärd skada för laglydiga tillverkare och grossister och för inneha-
vare av upphovsrätt eller närstående rättigheter och vilselederkonsumenterna. Dessa varor bör i så stor utsträckning som möjligthindras från att släppas ut på marknaden, och åtgärder bör vidtas föratt effektivt bekämpa denna olagliga verksamhet utan att hindra denlagliga handelns frihet. Detta mål eftersträvas också genom åtgärder
på internationell nivå enligt samma riktlinjer.
I den mån som varumärkesförfalskade eller pirattillverkade varor och
liknande produkter importeras från tredje land är det viktigt att
förhindra att de övergår till fri omsättning i gemenskapen eller att dehänförs till ett suspensivt arrangemang samt att införa ett lämpligtförfarande som gör det möjligt för tullmyndigheterna att ingripa föratt garantera att ett sådant förbud upprätthålls på bästa möjliga sätt.
Tullmyndigheternas ingripande för att förhindra att de varumärkesför-
falskade eller pirattillverkade varorna övergår till fri omsättning eller
att de hänförs till ett suspensivt arrangemang bör också omfatta
exporten eller återexporten av sådana varor från gemenskapen.
Beträffande suspensiva arrangemang och återexport som kräver
anmälan kommer tullmyndigheterna endast att ingripa när varor sommisstänks vara varumärkesförfalskade eller pirattillverkade upptäcksunder en kontroll.
Gemenskapen tar hänsyn till villkoren i GATT-avtalet beträffande
immaterialrättsliga frågor som berör handel, bl.a. med varumärkesför-falskade varor, och särskilt de åtgärder som skall vidtas vid gränsen.
Bestämmelser bör antas som gör det möjligt för tullmyndigheterna att
fatta beslut beträffande ansökningar om ingripanden som ställs till dem.
Tullmyndigheternas ingripande bör antingen bestå i att de uppskjuter
varornas övergång till fri omsättning, export eller återexport om
varorna misstänks vara varumärkesförfalskade eller pirattillverkade,
eller iatt de kvarhåller dessa varor om de hänförs ti ll ett suspensi vtarrangemang eller återexporteras, vilket kräver en anmälan, så länge1994R3295 — SV — 05.06.2003 — 002.001 — 2
(1) EGT nr C 238, 2.9.1993, s. 9.
(2) EGT nr C 61, 28.2.1994.
(3) EGT nr C 52, 19.2.1994, s. 37.
(4) EGT nr L 357, 18.12.1986, s. 1.▼M1
▼B
▼B
som det är nödvändigt för att kunna avgöra om varorna verkligen är
varumärkesförfalskade eller pirattillverkade.
Det är lämpligt att tillåta medlemsstaterna att kvarhålla varorna i fråga
under en viss tid även innan rättighetsinnehavaren har lämnat in sin
ansökan eller fått den godkänd för att han skall hinna lämna in en
ansökan om tullmyndigheternas ingripande.
Den behöriga myndigheten bör, då den fattar beslut i fall som
underställts den, hänvisa till de kriterier som används för att avgöraom de varor som produceras iden berörda medlemsstaten bryter motde immateriella rättigheterna. Medlemsstaternas bestämmelser om derättsliga instansernas behörigheten och om de rättsliga förfarandenaberörs inte av denna förordning.
Det är nödvändigt att fastställa åtgärder som skall vidtas för varorna i
fråga om det fastställs att de är varumärkesförfalskningar eller pirattill-
verkade. Dessa åtgärder bör inte bara beröva dem som är ansvariga för
handeln med dessa varor de ekonomiska fördelarna av verksamhetenoch pålägga dem straffåtgärder, utan även effektivt avskräcka mot fort-satt verksamhet av samma slag.
För att undvika allvarliga störningar vid deklaration av varor som ingår
i resandes personliga bagage är det nödvändigt att från denna förord-nings räckvidd undanta varor som kan vara förfalskade eller
pirattillverkade och som importeras från tredje land inom de gränser
som fastställs av gemenskapsregler om tullbefrielse.
En enhetlig tillämpning av de gemensamma regler som fastställs
genom denna förordning måste säkerställas, och av denna anledningmåste ett gemenskapsförfarande fastställas som gör det möjligt att fattabeslut om åtgärder för genomförande av dessa bestämmelser inomrimlig tid och att stärka det ömsesidiga biståndet mellan medlemssta-terna, å ena sidan, och mellan medlemsstaterna och kommissionen, å
andra sidan, för att säkerställa en större effektivitet.
Mot bakgrund av bl.a. erfarenheterna från denna förordnings tillämp-
ning är det lämpligt att undersöka vilka möjligheter det finns att öka
antalet immateriella rättigheter som förordningen skall omfatta.
Förordning (EEG) nr 3842/86 bör därför upphöra att gälla.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
Allmänt
Artikel 1
1. I denna förordning fastställs
a) villkoren för ingripande av tullmyndigheterna när varor som
misstänks vara sådana varor som anges i punkt 2 a,
— deklareras för fri omsättning, export eller återexport i enlighet
med artikel 61 i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenska-
pen (
1),
— påträffas vid en kontroll av varor som underkastats tullövervak-
ning i enlighet med artikel 37 i förordning (EEG) nr 2913/92,
som hänförts till ett suspensivt arrangemang i enlighet med
artikel 84.1 a i den förordningen, återexporterats medelstanmälan eller är upplagda i en frizon eller ett frilager i enlighetmed artikel 166 i den förordningen,
och1994R3295 — SV — 05.06.2003 — 002.001 — 3
(1) EGT L 302, 19.10.1992, s. 1.▼M1
▼M1
b) åtgärder som skall vidtas av de behöriga myndigheterna med avse-
ende på dessa varor, när det har fastställts att dessa verkligen ärsådana varor som avses ipunkt 2 a.
2. I denna förordning avses med
a)varor som gör intrång på den immateriella äganderätten :
—varumärkesförfalskade varor :
— varor, inbegripet emballage, som utan tillstånd är försedda
med ett varumärke som är identiskt med det giltigt inregistre-rade varumärket för varor av samma slag eller som iväsentliga drag inte kan skiljas från ett sådant varumärke
och som därigenom kränker de rättigheter som tillkommer
varumärkesinnehavaren i fråga enligt gemenskapslagstift-ningen eller lagstiftningen i den medlemsstat i vilkenansökan om ingripande av tullmyndigheterna görs,
— varje varumärkessymbol (logotyp, etikett, klistermärke,
broschyr, bruksanvisning eller garantihandling), även om
den föreligger separat, under samma omständigheter som devaror som avses iförsta punkten,
— emballagematerial som är försett med varumärken för
förfalskade varor och som föreligger separat, under sammaomständigheter som de varor som avses i första punkten,
— ”pirattillverkade varor”: varor som är eller innehåller kopior som
tillverkats utan medgivande från innehavaren av upphovsrätteneller närstående rättigheter eller mönsterrättsinnehavaren, oavsettom mönstret är registrerat enligt nationell lagstiftning eller ej,eller från en person med vederbörligt tillstånd av rättighetsinne-
havaren i tillverkningslandet, om framställningen av dessa
kopior kränker rättigheten i fråga enligt gemenskapslagstift-ningen eller lagstiftningen i den medlemsstat i vilken ansökanom ingripande av tullmyndigheterna görs,
— varor som iden medlemsstat där ansökan om tullmyndi gheternas
ingripande lämnats gör intrång i ett patent enligt lagstiftningen i
denna medlemsstat eller ett tilläggsskydd enligt rådets förord-
ning (EEG) nr 1768/92 (
1) eller Europaparlamentets och rådets
förordning (EG) nr 1610/96 (2).
b)rättighetsinnehavare : innehavare av ett varumärke, patent eller
tilläggsskydd och/eller innehavare av någon av de rättigheter somavses ia, eller varje annan person med rätt att använda varumärket,patentet, tilläggsskyddet eller rättigheterna och/eller dessa personersföreträdare,
c)gemenskapsvarumärke : sådant varumärke som avses iarti kel 1 i
rådets förordning (EG) nr 40/94 (
3).
d)tilläggsskydd : sådant tilläggsskydd som avses i förordning (EEG) nr
1768/92 eller förordning (EG) nr 1610/96.
3. Varje form eller matris som är särskilt avsedd eller anpassad för
tillverkning av ett förfalskat varumärke, varor med ett sådantvarumärke, varor som gör intrång i ett patent eller ett tilläggsskyddeller pirattillverkade varor skall likställas med sådana varor som avses
i punkt 2 a, under förutsättning att användningen av dessa formar eller
matriser kränker en rättighetsinnehavares rättigheter enligt gemenskaps-lagstiftningen eller lagstiftningen i den medlemsstat i vilken ansökanom tullmyndigheternas ingripande görs.
4. Denna förordning skall inte gälla för varor som är försedda med
ett varumärke med varumärkesinnehavarens medgivande eller som ärskyddade genom ett patent eller ett tilläggsskydd, en upphovsrätt elleren närstående rättighet eller en mönsterrätt och som har tillverkats medrättighetsinnehavarens medgivande men som befinner sig i någon av desituationer som avses i punkt 1 a utan den senares medgivande.1994R3295 — SV — 05.06.2003 — 002.001 — 4
(1) EGT L 182, 2.7.1992, s. 1.
(2) EGT L 198, 8.8.1996, s. 30.
(3) EGT L 11, 4.1.1994, s. 1.
▼M1
Inte heller skall förordningen gälla för de varor i första stycket som har
tillverkats eller är försedda med ett varumärke enligt andra villkor ändem som har överenskommits med innehavaren, av rättigheterna i
fråga.
KAPITEL II
Förbud mot införsel, övergång till fri omsättning, export, återex-
port eller hänförande till ett suspensivt arrangemang, en frizoneller ett frilager av varor som gör intrång på viss immateriell
äganderätt
Artikel 2
Införsel i gemenskapen, övergång till fri omsättning, export, återexport,
hänförande till ett suspensivt arrangemang samt hänförande till en
frizon eller ett frilager av varor som efter genomförandet av förfarandetenligt artikel 6 har befunnits vara sådana varor som avses i artikel 1.2 askall vara förbjuden.
KAPITEL III
Ansökan om tullmyndigheternas ingripande
Artikel 3
1. I varje medlemsstat kan en rättighetsinnehavare inge en skriftlig
ansökan till den behöriga enheten vid tullmyndigheten om att dennaskall ingripa om varorna har hänförts till någon av de situationer somavses iarti kel 1.1 a.
När den sökande är innehavare av ett gemenskapsvarumärke kan
ansökan förutom ingripande av tullmyndigheterna i den medlemsstatdär ansökan lämnats även avse ingripande av tullmyndigheterna i eneller flera andra medlemsstater.
När det finns elektroniska system för datautbyte, får medlemsstaterna
föreskriva att ansökan om ingripande av tullmyndigheterna görs påelektronisk väg.
2. Ansökan enligt punkt 1 skall innehålla
— en tillräckligt detaljerad beskrivning av varorna för att göra det
möjligt för tullmyndigheterna att känna igen dem,
— ett bevis på att den sökande är rättighetsinnehavare för varorna i
fråga.
Rättighetsinnehavaren måste också lämna alla relevanta upplysningar
som han har tillgängliga för att göra det möjligt för den behöriga
enheten vid tullmyndigheten att fatta ett beslut med fullständig
kännedom om fakta, dock utan att dessa upplysningar är ett villkor föratt ansökan skall behandlas.
När det gäller pirattillverkade varor eller varor som gör intrång i patent
eller tilläggsskydd skall dessa upplysningar, såvitt möjligt, omfatta
— den plats där varorna befinner sig eller den destination som avses,
— närmare uppgifter för identifiering av försändelsen eller de olika
paketen,
— varornas planerade ankomst- eller avsändningsdag,
— använt transportmedel,— importörens, exportörens eller innehavarens identitet.1994R3295 — SV — 05.06.2003 — 002.001 — 5
▼B
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼M1
3. Utom idet fall som avses ipunkt 1 andra stycket skall det i
ansökan anges under hur lång tid tullmyndigheterna anmodas attingripa.
I sådana ansökningar som avses i punkt 1 andra stycket skall det anges
i vilken eller vilka medlemsstater det begärs att tullmyndigheterna skallingripa.
4. Den sökande får debiteras en avgift avsedd att täcka de administ-
rativa kostnaderna i samband med ansökan.
Den sökande eller dennes företrädare får dessutom debiteras en avgift
avsedd att täcka kostnaderna för genomförandet av beslutet ivarjemedlemsstat där beslutet om beviljande av ansökan gäller.
Avgiften skall stå i rimlig proportion till den tjänst som tillhandahålls.
5. Den behöriga enhet vid tullmyndigheten till vilken en ansökan
enligt punkt 2 har ingetts skall behandla denna ansökan och genastskriftligen underrätta den sökande om sitt beslut.
Om ansökan bifalls skall enheten ange under hur lång tidsperiod tull-
myndigheterna skall ingripa. Denna period får efter ansökan av
rättighetsinnehavaren förlängas av den enhet som fattade det första
beslutet.
För ansökningar enligt punkt 1 andra stycket skall denna period vara ett
år och får på begäran av rättighetsinnehavaren förlängas med ett år avden enhet som fattade det ursprungliga beslutet.
Varje avslag på en ansökan skall motiveras och detta avslag får överk-
lagas.
6. Medlemsstaterna får begära att rättighetsinnehavaren, om hans
ansökan har bifallits, eller om ett ingripande enligt artikel 1.1 a har
skett iöverensstämmelse med arti kel 6.1, ställer en säkerhet
— för att täcka hans eventuella skyldigheter gentemot personer som
berörs av något av ingripandena i artikel 1.1 a om det förfarande
som inletts enligt artikel 6.1 inte kan fullföljas till följd av en hand-ling eller uraktlåtenhet från rättighetsinnehavaren eller om detsenare fastslås att varorna ifråga i nte var ►
M1sådana varor som
avses iarti kel 1.2 a ◄,
— för att garantera betalning av kostnaderna enligt denna förordning i
samband med att varorna förvaras under tullkontroll enligt artikel 6.
För ansökningar enligt punkt 1 andra stycket skall säkerhet ställas i
varje medlemsstat där en sådan krävs och där beslutet om beviljande
av ansökan gäller.
7. Rättighetsinnehavaren är skyldig att underrätta den enhet som
avses ipunkt 1 och, iförekommande fall, den eller de enheter som
avses i artikel 5.2 andra stycket i de fall då rättigheten inte längre är
registrerad på giltigt sätt eller har löpt ut.
8. Varje medlemsstat skall utse den enhet inom tullmyndigheten
som är behörig att ta emot och behandla de ansökningar som avses idenna artikel.
9. Punkterna 1-8 skall även tillämpas med avseende på förlängning
av beslutet rörande den ursprungliga ansökan.
Artikel 4
Om tullkontoret kan konstatera att varor är ►
M1sådana varor som
avses iarti kel 1.2 a ◄vid de kontroller som utförs enligt något av
de tullförfaranden som avses i artikel 1.1 a innan en ansökan frånrättighetsinnehavaren har lämnats in eller bifallits, kan tullmyndig-1994R3295 — SV — 05.06.2003 — 002.001 — 6
▼B
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼B
heten, enligt gällande lagstiftning i medlemsstaterna i fråga, om de vet
vem som är rättighetsinnehavare, underrätta denne om risken för enlagöverträdelse. Tullmyndigheten skall ha rätt att uppskjuta varornas
övergång till fri omsättning eller kvarhålla dem under en tid av tre
arbetsdagar så att rättighetsinnehavaren hinner lämna in en ansökanom ingripande enligt artikel 3.
Artikel 5
1. Det beslut som beviljar rättighetsinnehavarens ansökan skall
omedelbart överlämnas till de tullkontor i medlemsstaten som antasbliberörda av de varor som iansökan anges vara sådana varor somavses iarti kel 1.2 a.
2. För sådana ansökningar som avses i artikel 3.1 andra stycket skall
artikel 250 första strecksatsen i förordning (EEG) nr 2913/92 ocksåtillämpas på beslutet om beviljande av ansökan och besluten omförlängning eller upphävande av detta.
När beslutet om beviljande av nämnda ansökan har fattats ankommer
det på sökanden att överlämna beslutet och alla eventuella övriganödvändiga uppgifter samt översättningar till den relevanta enheten
hos den tullmyndighet som avses i artikel 3.1 första stycket i den eller
de medlemsstater där den sökande begärt tullmyndigheternas ingri-pande. Detta överlämnande kan emellertid, med den sökandessamtycke, göras direkt av den relevanta enheten hos den tullmyndighetsom har fattat beslutet. På begäran av tullmyndigheterna i de berördamedlemsstaterna skall den sökande tillhandahålla ytterligare informa-
tion som är nödvändig för att verkställa beslutet i fråga.
Den period som avses i artikel 3.5 tredje stycket löper från och med
den dag då beslutet om beviljande av ansökan fattas. Detta beslut träder
i kraft i den eller de medlemsstater till vilka beslutet riktar sig först när
det har överlämnats ienli ghet med andra stycket och, iförekommandefall, när den avgift som avses i artikel 3.4 andra stycket har erlagts ochden säkerhet som avses i artikel 3.6 ställts. Giltighetstiden för beslutetkan emellertid inte i något fall överskrida den tidsfrist på ett år somlöper från och med den dag då beslutet om att bevilja den ursprungliga
ansökan fattades.
Beslutet skall sedan omedelbart överlämnas till de nationella tullkontor
som antas bliberörda av de varor som mi sstänks vara en varu-
märkesförfalskning av de varor som beslutet avser.
Denna punkt skall också tillämpas på beslut om förlängning av det
ursprungliga beslutet.
KAPITEL IV
Villkor för ingripande av tullmyndigheterna och av de myndigheter
som är behöriga att besluta i sak
Artikel 6
1. Om ett tullkontor till vilket beslutet om att bevilja en ansökan
från rättighetsinnehavaren har överlämnats enligt artikel 5 efter att omså är nödvändigt ha rådgjort med den sökande, finner det klarlagt att devaror som har hänförts till någon av de situationer som avses i artikel1.1 a motsvarar beskrivningen av ►
M1sådana varor som avses i
artikel 1.2 a ◄idetta beslut, skall tullkontoret uppskjuta fri görandet
av varorna eller kvarhålla dessa.
Tullkontoret skall omedelbart underrätta den enhet som behandlade
ansökan enligt artikel 3. Denna enhet eller tullkontoret skall genast
underrätta deklaranten och den person som ansökte om ingripande. I
enlighet med de nationella bestämmelserna om skydd av persondata,industrioch affärssekretess och yrkesmässig och administrativ konfiden-tialitet skall det tullkontor eller den enhet som behandlade ansökan pårättighetsinnehavarens begäran underrätta honom om deklarantensnamn och adress och även mottagarens namn och adress om dessa är1994R3295 — SV — 05.06.2003 — 002.001 — 7
▼M1
▼B
▼B
kända, så att rättighetsinnehavaren kan begära att de behöriga myndig-
heterna fattar ett beslut isak. Tullkontoret skall ge den sökande och depersoner som berörs av något av ingripandena i artikel 1.1 a möjlighet
att inspektera de varor vilkas frigörande har skjutits upp eller som har
kvarhållits.
Vid undersökningen av varorna får tullkontoret ta prover för att
underlätta förfarandet.
2. Den lagstiftning som gäller i den medlemsstat inom vars territo-
rium varorna har hänförts till någon av de situationer som avses iartikel 1.1 a skall tillämpas vid
a) hänskjutande till den behöriga myndigheten för ett beslut i sak och
för att den tullenhet eller det tullkontor som avses ipunkt 1 omedel-bart skall kunna underrättas om denna åtgärd, om det inte är den
enheten eller det kontoret som vidtar åtgärden,
b) utarbetande av det beslut som skall tas av denna myndighet. Om det
saknas gemenskapsbestämmelser i detta avseende skall de kriteriersom ligger till grund för detta beslut vara desamma som dem somanvänds för att avgöra om varor som tillverkas i den berörda
medlemsstaten kränker innehavarens rättigheter. Beslut som fattas
av den behöriga myndigheten skall motiveras.
Artikel 7
1. Om det tullkontor som avses i artikel 6.1 inte inom tio arbets-
dagar efter anmälan om frigörande eller kvarhållande har underrättats
om att ärendet har hänskjutits till den behöriga myndighet som skall
fatta beslut i sakfrågan enligt artikel 6.2 eller om att den vederbörligenbemyndigade myndigheten har vidtagit temporära åtgärder, skallvarorna frigöras under förutsättning att alla tullformaliteter haruppfyllts och att kvarhållningen återtagits.
Denna period kan i lämpliga fall förlängas med högst tio arbetsdagar.
2. När det rör sig om varor som misstänks göra intrång på patent,
tilläggsskydd eller mönsterrättigheter skall varornas ägare, importöreller mottagare kunna utverka att de berörda varorna frigörs eller att
deras kvarhållning återtas mot ställande av en säkerhet, under förutsätt-
ning att
a) den enhet eller det tullkontor som avses i artikel 6.1, inom den frist
som nämns ipunkt 1 idenna arti kel, har underrättats om att ärendethar hänskjutits till den myndighet som är behörig att besluta isakfrågan och som avses ipunkt 1,
b) den myndighet som är bemyndigad till detta inte har vidtagit
skyddsåtgärder då tidsfristen löper ut, och
c) alla tullformaliteter har uppfyllts.
Säkerheten måste vara tillräcklig för att skydda rättighetsinnehavarens
intressen. Att säkerhet ställs skall inte inverka på de andra åtgärdersom står rättighetsinnehavaren till buds. Om ärendet har hänskjutitstill den myndighet som är behörig att besluta i sakfrågan av någonannan än innehavaren av patentet, tilläggsskyddet eller mönsterrättig-
heten skall säkerheten frisläppas om denne inte utövar sin rätt att
vidta rättsliga åtgärder inom 20 arbetsdagar räknat från och med dendag då han underrättades om att varornas frigörande skjutits upp elleratt varorna kvarhålls. Om punkt 1 andra stycket tillämpas kan dennafrist förlängas till högst 30 arbetsdagar.
3. Villkoren för lagring av varorna under den period frigörandet är
uppskjutet eller varorna kvarhålls skall fastställas av varje medlemsstat.1994R3295 — SV — 05.06.2003 — 002.001 — 8
▼M1
▼B
▼B
KAPITEL V
Bestämmelser som skall gälla varor som befunnits vara sådana
varor som gör intrång på den immateriella äganderätten
Artikel 8
1. Utan att det påverkar tillämpningen av andra rättsmedel som står
rättighetsinnehavaren till buds skall medlemsstaterna vidta de åtgärder
som är nödvändiga för att göra det möjligt för de behöriga myndighe-
terna att
a) som huvudregel och i överensstämmelse med tilllämpliga
bestämmelser i nationell lagstiftning förstöra varor som befunnitsvara sådana varor som avses iarti kel 1.2 a eller placera dem utanförde kommersiella kanalerna på ett sätt som eliminerar skadan förrättighetsinnehavaren, utan kompensation av något slag och utankostnad för statskassan,
b) med avseende på dessa varor vidta alla andra åtgärder som har till
resultat att de berörda personerna effektivt berövas de ekonomiskafördelarna av verksamheten.
Åtgärden att avlägsna de varumärken som utan tillstånd har anbringats
på de varumärkesförfalskade varorna skall, utom iundantagsfall, i nteanses ha en sådan verkan.
2. De varor som avses i artikel 1.2 a får överlåtas till statskassan. I
detta fall skall bestämmelserna ipunkt 1 a gälla.
3. Förutom de upplysningar som ges enligt artikel 6.1 andra stycket
och på de villkor som fastställs där skall tullkontoret eller den behörigaenheten på begäran underrätta rättighetsinnehavaren om namn på ochadress till avsändaren, importören eller exportören och tillverkaren avde varor som befunnits vara sådana varor som avses i artikel 1.2 a
och om mängden av varorna ifråga.
KAPITELVI
Slutbestämmelser
Artikel 9
1. Om inte annat föreskrivs i lagstiftningen i den medlemsstat i
vilken en ansökan som upprättats i enlighet med artikel 3.2 lämnats in
eller, när det gäller sådan ansökan som avses iarti kel 3.1 andra stycket,
i lagstiftningen i den medlemsstat i vilken varorna inte upptäckts av etttullkontor, skall beviljandet av ansökan inte berättiga rättighetsinneha-varen till kompensation om sådana varor som avses i artikel 1.2 a inteupptäcks av ett tullkontor och därför frigörs eller inte kvarhålls på detsätt som anges iarti kel 6.1.
2. Om inte annat föreskrivs i lagstiftningen i den medlemsstat i
vilken ansökan lämnats in eller, när det gäller sådan ansökan som avses
i artikel 3.1 andra stycket, i lagstiftningen i den medlemsstat där
skadan uppstått, skall ett tullkontors eller annan vederbörligen bemyn-digad myndighets utövande av befogenheter när det gäller bekämpningav sådana varor som avses i artikel 1.2 a inte medföra ansvar gentemotde personer som berörs av de ingripanden som avses i artikel 1.1 a ellerartikel 4, om dessa skulle lida skada genom deras handlande.
3. Rättighetsinnehavarens civilrättsliga ansvar skall bestämmas av
lagstiftningen i den medlemsstat i vilken varorna i fråga hänfördes tillnågon av de situationer som avses i artikel 1.1 a.1994R3295 — SV — 05.06.2003 — 002.001 — 9
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼B
Artikel 10
Denna förordning skall inte gälla varor av icke-kommersiell natur som
ingår i resandes personliga bagage inom de gränser som fastställs ifråga om tullbefrielse.
Artikel 11
Varje medlemsstat skall också införa straffåtgärder som skall tillämpas
vid överträdelse av artikel 2. ►
M1Påföljderna skall vara effektiva,
väl avvägda och avskräckande. ◄
Artikel 12
De bestämmelser som behövs för att tillämpa denna förordning skall
antas enligt det förfarande som fastställs i artikel 13.
►M2 ◄
Artikel 13
1. Kommissionen skall biträdas av Tullkodexkommittén, som
inrättats enligt artikel 247 i förordning (EEG) nr 2913/92.
2. När det hänvisas till denna artikel skall artiklarna 4 och 7 i rådets
beslut 1999/468/EG (1) tillämpas.
Den tid som avses i artikel 4.3 i beslut 1999/468/EG skall vara tre
månader.
3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.
Artikel 14
Medlemsstaterna skall överlämna alla relevanta upplysningar om
tillämpningen av denna förordning till kommissionen.
Kommissionen skall överlämna dessa upplysningar till de övriga
medlemsstaterna.
Vid tillämpningen av denna förordning skall bestämmelserna i förord-
ning (EEG) nr 1468/81 av den 19 maj 1981 om ömsesidig hjälp mellan
medlemsstaternas administrativa myndigheter samt om samarbetemellan de förra och kommissionen för att säkerställa en korrekttillämpning av tull- och jordbrukslagstiftningen (
2) gälla i tillämpliga
delar.
Närmare bestämmelser om förfarandet för utbyte av upplysningar skall
upprättas inom ramen för tillämpningsföreskrifterna enligt artikel 13.2,13.3 och 13.4.
Artikel 15
Inom en tid av två år efter ikraftträdandet av denna förordning skall
kommissionen, på grundval av upplysningarna enligt artikel 14,överlämna en rapport till Europaparlamentet och rådet om hur systemetfungerar, bl.a. med tanke på de ekonomiska och sociala följderna av
varumärkesförfalskning, och föreslå de ändringar och tillägg som kan
behövas.
Artikel 16
Förordning (EEG) nr 3842/86 skall upphöra att gälla från och med den
dag då denna förordning träder i kraft.1994R3295 — SV — 05.06.2003 — 002.001 — 10
(1) EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.
(2) EGT nr L 144, 2.6.1981, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning
(EEG) nr 945/87 (EGT nr L 90, 2.4.1987, s. 3).▼M2
▼B
▼B
Artikel 17
Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har
offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning .
Den skall gälla från och med den 1 juli1995.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.1994R3295 — SV — 05.06.2003 — 002.001 — 11