1985R2220 — SV — 01.01.2007 — 004.002

Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet

Ändrad genom:

No

▼B

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EEG) nr 2220/85

av den 22 juli 1985

om gemensamma tillämpningsföreskrifter för systemet med säkerheter för jordbruksprodukter

Kostnaderna för att ställa en säkerhet kan, både för den som ställer säkerheten och för den behöriga myndigheten, stå i orimlig proportion till det belopp vars betalning säkerheten garanterar om beloppet ligger under en viss gräns. De behöriga myndigheterna måste därför ha rätt att avstå från att kräva säkerhet för betalningen av ett belopp som ligger under denna gräns. Den behöriga myndigheten bör också ha rätt att avstå ifrån att kräva säkerhet om egenskaperna hos den som skall uppfylla förpliktelserna gör att detta är onödigt.

AVDELNING I

Förordningens räckvidd

▼M5

Artikel 1

I denna förordning fastställs bestämmelserna för de säkerheter som föreskrivs i följande förordningar eller i deras tillämpningsförordningar, såvida det inte fastställs andra bestämmelser i dessa förordningar:

c) Rådets förordning (EG) nr 1051/2001 (systemet för stöd till bomull) ( 33 ).

▼M4

Artikel 2

Denna förordning gäller inte säkerheter som har ställts för att garantera betalning av de import- och exporttullar som avses i förordning (EEG) nr 2913/92 ( 37 ).

▼B

Artikel 3

I denna förordning används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

c) förpliktelse: ett eller flera krav i en förordning på att utföra eller att avstå från att utföra en handling.

AVDELNING II

Krav på säkerhet

Artikel 4

En säkerhet skall ställas av den part, eller för den parts räkning, som är skyldig att betala ett belopp om en förpliktelse inte fullgörs.

Artikel 5

1. Den behöriga myndigheten får avstå från att kräva säkerhet om värdet av det belopp som skall garanteras är mindre än ►M4 500 euro ◄ .

2. Om bestämmelsen i punkt 1 tillämpas skall den berörda parten skriftligt förpliktiga sig att betala en summa av samma storlek som den som skulle ha avkrävts honom om en säkerhet hade ställts och därefter förverkats helt eller delvis.

▼M4 —————

▼B

Artikel 6

Den behöriga myndigheten får avstå från att kräva säkerhet om den part som skall fullgöra förpliktelsen är antingen

b) ett privat organ som utför sådana uppgifter under statlig tillsyn.

▼M3 —————

▼B

AVDELNING III

Säkerhetens form

Artikel 8

1. En säkerhet kan ställas i form av

2. Den behöriga myndigheten får tillåta att säkerheten ställs i form av

c) pantsättande av erkända fordringar på ett offentligt organ eller offentliga medel som är förfallna till betalning och gentemot vilka inga andra fordringar har förmånsrätt,

3. Medlemsstaterna får fastställa ytterligare krav för de former av säkerheter som anges i punkt 2.

Artikel 9

Den behöriga myndigheten skall vägra att godta säkerheten eller kräva att den byts ut om myndigheten anser att den inte är ändamålsenlig, att den är otillfredsställande eller att den inte utgör säkerhet för en tillräckligt lång period.

Artikel 10

1.

c) Den behöriga myndigheten får bara ta emot sådana säkerheter som anges i artikel 8.2 a, d eller e om den som ställer säkerheten skriftligen förpliktigar sig att antingen ställa ytterligare en säkerhet eller ersätta den ursprungliga säkerheten om det realiserbara värdet på tillgångarna, värdepapperen eller obligationerna under en period av tre månader har varit under 105 % av den säkerhet som krävs. Denna skriftliga förbindelse är inte nödvändig om nationell lag redan föreskriver en sådan. Den behöriga myndigheten skall regelbundet kontrollera värdet på sådana tillgångar, värdepapper eller obligationer.