Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
"B RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 894/97
av den 29 april 1997
om vissa tekniska åtgärder för bevarande av fiskeresurserna
(EGT L 132, 23.5.1997, s. 1)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
"M1 Rådets förordning (EG) nr 850/98 av den 30 mars 1998 L 125 1 27.4.1998
"M2 Rådets förordning (EG) nr 1239/98 av den 8 juni 1998 L 171 1 17.6.19981997R0894 — SV — 01.01.2000 — 002.001 — 1
RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 894/97
av den 29 april 1997
om vissa tekniska åtgärder för bevarande av fiskeresurserna
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
särskilt artikel 43 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande (
1),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),
med beaktande av följande:1. Rådets förordning (EEG) nr 3094/86 av den 7 oktober 1986 om vissa
tekniska åtgärder för bevarande av fiskeresurserna (
3) har undergått
flera och omfattande ändringar. För att skapa klarhet och av praktiska
skäl bör därför en kodifiering företas av nämnda förordning.
2. För att säkerställa att de marina biologiska resurserna skyddas och att
fiskeresurserna utnyttjas väl, vilket ligger i såväl fiskarnas somkonsumenternas intresse, bör tekniska åtgärder fastställas för beva-
rande av fiskeresurserna, bl.a. rörande maskstorlekar, mängd bifångs-
ter, tillåtna fiskstorlekar och begränsning av fisket i vissa områden,under vissa perioder eller med vissa fiskeredskap.
3. Det finns anledning att skapa jämvikt mellan en anpassning av de
tekniska åtgärderna till fiskets olika former och till behovet av
homogena bestämmelser, som är lättare att tillämpa..
4. De bestämmelser för fiske i Skagerack och Kattegatt som avtalats
mellan gemenskapens och Norges och Sveriges delegationer bör ingå i
denna förordning. Enligt vetenskapliga rön är det därför nödvändigt att
fastställa säsonsmässiga begränsningar för viss fiskeverksamhet iSkagerack och Kattegatt.
5. Åtgärderna för förvaltning av fisket i Östersjön bör fastställas inom
Fiskerikommissionen för Östersjön.
6. Att kasta fisk överbord i nuvarande omfattning innebär ett otillåtligt
slöseri. Förbud mot fiske som bedrivs med otillräckligt selektivametoder eller i områden med stora bestånd av ungfisk, liksom
ökningar av maskstorleken och förbud mot utrustning som bidrar till
att fisk kastas överbord, utgör ett första steg i riktning mot ettslutgiltigt avskaffande av sådana metoder som är oförenliga med ettbevarande och en riktig användning av resurserna. Det är nödvändigt
att införa ett enhetligt system för förvaltning och utnyttjande som leder
till att mängden fisk som kastas överbord minskas så långt det ärmöjligt.
7. Det är lämpligt att definiera riktat fiske efter vissa fiskarter liksom
bifångster och skyddade arter.
8. Upprepade försök har visat att användningen av nätstycken med
kvadratiska maskor framför och i den översta delen av lyftet kan bidratill att fångsterna av fisk som inte uppfyller storlekskraven minskas
väsentligt.
9. Industriellt fiske är en permanent verksamhet, och villkoren för denna
bör därför också vara stabila.
10. Det är tillåtet att med en avvikande maskstorlek fånga vissa arter
avsedda för framställning av fiskmjöl eller fiskolja, under förutsättning
att denna fiskeverksamhet inte inverkar skadligt på andra bottenle-
vande arter, särskilt torsk och kolja.
11. Det finns en ökande tendens att använda nät med allt mindre
maskstorlek för bottensatta garn, insnärjningsredskap och grimgarn!B
(1) EGT nr C 362, 2.12.1996, s. 318.
(2) EGT nr C 30, 30.1.1997, s. 93
(3) EGT nr L 288, 11.10.1986, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning
(EG) nr 3071/95 (EGT nr L 329, 30.12.1995, s. 14).1997R0894 — SV — 01.01.2000 — 002.001 — 2
vilket leder till ökad dödlighet för ungfisk av målaterna för det aktuella
fisket.
12. Denna tendens bör hejdas och de maskstorlekar som används i passiva
redskap som bottensatta garn, insnärjningsredskap och grimgarn börmedföra selektiva fångster av målarten eller gruppen av målarter.
13. De aktuella arternas biologiska egenskaper skiljer sig åt mellan
geografiska områden. Dessa olikheter gör det motiverat att vidta olikaåtgärder i dessa områden.
14. En tillräckligt lång övergångsperiod bör föreskrivas för att ge fiskarna
den tid som behövs för att anpassa de befintliga redskapen till de nya
kraven..
15. Det bör anges hur storleken på kräft- och blötdjur bör mätas.
16. Bestämmelserna om fiske inom kustzonen om 12 sjömil bör utformas
på ett sådant sätt att det blir möjligt att driva igenom dem.
17. Vissa växtområden i medlemsstaternas kustzoner bör skyddas och
hänsyn bör då tas till de speciella biologiska förhållanden som råder i
de olika områdena..
18. Om ringnot inte används selektivt vid fiske av stim av tonfisk och
andra fiskarter som lever i anslutning till eller i närheten av marinadäggdjur kan följden bli att dessa djur fångas och dödas i onödan.
19. Fiske med ringnot är en effektiv fångstmetod, och om den används rätt
och under ansvar är det möjligt att fiska bara önskade målarter; denutgör då inget hot mot bevarandet av marina däggdjur.
20. Förenta nationernas generalförsamling antog den 22 december 1989
resolution nr 44/225 om fiske med stora pelagiska drivgarn och de
konsekvenser detta får för oceanernas och havens biologiska resurser.
21. Rådet godkände genom beslut 82/72/EEG (
1) konventionen om skydd
av europeiska vilda djur och växter samt deras naturliga miljöer
(Bernkonventionen).
22. Gemenskapen har undertecknat Förenta nationernas havsrättskonven-
tion, som ålägger alla medlemmar i den internationella gemenskapenatt samarbeta i frågor som rör bevarande och förvaltning av de friahavens biologiska resurser.
23. Den kraftiga och okontrollerade ökningen av fiske med drivgarn kan
medföra allvarliga olägenheter genom en ökning av fiskeansträngingen
och bifångster av andra arter än målarten. Fiske med sådananätredskap bör därför regleras.
24. För att inte hindra den vetenskapliga forskningen bör denna förordning
inte tillämpas på sådan verksamhet, även av tillfällig natur, som krävsför en dylik forskning.
25. Om bevarandet av resurserna allvarligt skulle hotas, bör medlems-
staternas kunna vidta lämpliga provisoriska åtgärder.
26. Antagandet av denna förordning får inte upphäva eller vara till hinder
för ytterligare nationella åtgärder av strikt lokal karaktär.
27. Sådana åtgärder kan följaktligen antas eller upprätthållas sedan
kommissionen granskat dem för att avgöra om de är förenliga med
gemenskapsrätten och den gemensamma fiskeripolitiken.
28. Tillämpningen av denna förordning får inte påverka tillämpningen av
vissa nationella åtgärder som sträcker sig utöver förordningens
minimikrav.
29. Det kan bli nödvändigt med nya åtgärder för bevarande och med
tillämpningsföreskrifter för denna förordning. Sådana åtgärder ochföreskrifter bör antas i enlighet med det förfarande som fastställs i
artikel 18 i rådets förordning (EEG) nr 3760/92 av den 20 december
1992 om ett gemenskapssystem för fiske och vattenbruk (
2).!B
(1) EGT nr L 38, 10.2.1982, s. 1.
(2) EGT nr L 389, 31.12.1992, s. 1. Förordningen senast ändrad genom 1994 års
anslutningsakt.1997R0894 — SV — 01.01.2000 — 002.001 — 3
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
A VDELNING I
NÄTREDSKAP OCH VILLKOR FÖR DERAS ANVÄNDNING
A VDELNING II
MINIMISTORLEK PÅ FISK, KRÄFTDJUR OCH BLÖTDJUR
A VDELNING III
FÖRBUD MOT FISKE
A VDELNING IV
BEGRÄNSNINGAR I UTÖVNINGEN A V VISSA FORMER A V FISKE
Artikel 11
Det är förbjudet för alla fartyg att ha ombord eller bedriva fiske med ett eller
flera drivgarn vars enskilda eller sammanlagda längd överstiger 2,5 km.
Artikel 11a
1. Från och med den 1 januari 2002 är det förbjudet för alla fartyg att ha ett
eller flera drivgarn avsedda för fångst av de arter som förtecknas i bilaga VIII
ombord eller att bedriva fiske med dem.
2. Från och med den 1 januari 2002 är det förbjudet att landa fisk av de arter
som förtecknas i bilaga VIII och som har fångats med drivgarn.
3. Till och med den 31 december 2001 får fiskefartyg ha ombord eller
bedriva fiske med ett eller flera sådana drivgarn som avses i punkt 1 om de
har fått tillstånd av de behöriga myndigheterna i den medlemsstat vars flagg
de för. Under år 1998 skall det högsta antal fartyg som av en medlemsstat fårtillåtas att ha ombord eller bedriva fiske med ett eller flera drivgarn inte
överstiga 60 % av de fiskefartyg som under tiden 1995-1997 använde ett eller
flera drivgarn.
4. Medlemsstaterna skall för varje målart senast den 30 april varje år till
kommissionen överlämna en förteckning över de fartyg som har tillstånd att
bedriva fiske med sådana drivgarn som avses i punkt 3; för år 1998 skalldenna information lämnas senast den 31 juli 1998.!B
!M1
!B
!M1
!B
!M1
!B
!M1
!B
!M1
!M21997R0894 — SV — 01.01.2000 — 002.001 — 4
Artikel 11b
1. Alla fiskefartyg som använder ett eller flera drivgarn avsedda för fångst
av de arter som förtecknas i bilaga VIII skall vara verksamma enligt debestämmelser som följer:
— Under all fiskeverksamhet skall fartyget ha ständig uppsikt över nätet.— Flytande bojar med radarreflektorer skall vara förtöjda i varje ände av
telnarna så att det alltid är möjligt att lokalisera näten. Dessa bojar skallalltid vara märkta med registreringsbokstaven/bokstäverna och registre-
ringsnumret för det fartyg de tillhör.
2. Befälhavaren för ett fartyg, som använder ett eller flera sådana drivgarn
som avses i punkt 1, skall föra loggbok med skyldighet att varje dag föra in
följande uppgifter:
— Den sammantagna längden av de nät som förvaras ombord.
— Den sammatagna längden av de nät som används vid varje fisketillfälle.— Fångstmängden för varje art vid varje fisketillfälle, inklusive bifångster
och de mängder som kastas överbord, särskilt med avseende på valar,reptiler och sjöfåglar.
— Mängden av varje art som behålls ombord.
— Datum och position för dessa fångster.
3. De befälhavare som avses i punkt 2 skall till de behöriga myndigheterna i
den medlemsstat där landningen äger rum överlämna en deklaration som
åtminstone anger de mängder som landas av varje art samt fångstdatum och
fångstzoner.
4. Befälhavarna för fiskefartyg som använder ett eller flera av de i punkt 1
avsedda drivgarnen, och som vill utnyttja en landningsplats som är belägen i
en medlemsstat, skall minst två timmar före sin ankomst till hamnen anmälaplanerad landningsplats och ankomsttid till de behöriga myndigheterna i
medlemsstaten.
5. Varje fiskefartyg som använder ett eller flera sådana drivgarn som avses i
punkt 1 skall ombord förvara ett av de behöriga myndigheterna i den
medlemsstat, vars flagg det för, i förväg utfärdat fisketillstånd.
6. I fall av bristande efterlevnad av bestämmelserna i artiklarna 11 och 11a
och denna artikel skall de behöriga myndigheterna vidta lämpliga åtgärder
med avseende på de berörda fartygen i enlighet med artikel 31 i förordning(EG) nr 2847/93.
Artikel 11c
1) Med undantag av de vatten som omfattas av rådets förordning (EG) nr
88/98 av den 18 december 1997 om fastställande av vissa tekniska åtgärderför bevarande av fiskeresurserna i Östersjön, Bälten och Öresund (
1), och trots
vad som anges i artikel 1.1 skall bestämmelserna i artiklarna 11, 11a och 11b
tillämpas på alla vatten som ligger under medlemsstaternas överhöghet eller
jurisdiktion och, utanför dessa vatten, på alla gemenskapens fiskefartyg.
A VDELNING V
SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 18
Tillämpningsföreskrifter till denna förordning skall antas i enlighet med
förfarandet i artikel 18 i förordning (EEG) nr 3760/92.!M2
(1) EGT L 9, 15.1.1998, s. 1.!M1
!B
!M1
!B1997R0894 — SV — 01.01.2000 — 002.001 — 5
Artikel 19
Förordning (EEG) nr 3094/86 skall upphöra att gälla.
Hänvisningar till den förordningen skall tolkas som hänvisningar till den här
förordningen och skall läsas enligt den jämförelsetabell som återfinns i bilagaVII, del A.
Artikel 20
Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i
Europeiska gemenskapernas officiella tidning .
Bestämmelserna i artikel 2.10 i bilagorna V och VI skall träda i kraft den 3
december 1997.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.!B
!M11997R0894 — SV — 01.01.2000 — 002.001 — 6
BILAGA VIII
— Långfenad tonfisk: Thunnus alalunga
— Tonfisk: Thunnus thynnus
—Thunnus obesus
— Bonit: Katsuwonus pelamis
— Ryggstrimmig pelamid: Sarda Sarda
— Gulfenad tonfisk: Thunnus albacares
— Svartfenad tonfisk: Thunnus atlanticus
— Tunniner: Euthynnus spp.
— Blåfenad tonfisk: Thunnus maccoyii
— Auxider: Auxis spp.
— Havsbraxen: Brama rayi
— Marliner: Tetrapturus spp., Makaira spp.
— Segelfiskar: Istiophorus spp.
— Svärdfisk: Xiphias gladius
— Makrillgäddor: Scomberesox spp., Cololabis spp.
— Guldmakrillfiskar: Coryphœna spp.
— Hajar: Hexanchus griseus, Cetorhinus maximus, Alopiidae, Carcharhinidae,
Sphymidae, Isuridae, Lamnidae
— Bläckfiskar: alla arter!M21997R0894 — SV — 01.01.2000 — 002.001 — 7