2002A1430 — SV — 08.06.2015 — 002.001

Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet

Ändrad genom:









▼B

AVTAL

mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Schweiziska edsförbundet, å andra sidan om fri rörlighet för personer







▼M5 EUROPEISKA GEMENSKAPEN, KONUNGARIKET BELGIEN, REPUBLIKEN BULGARIEN, REPUBLIKEN TJECKIEN, KONUNGARIKET DANMARK, FÖRBUNDSREPUBLIKEN TYSKLAND, REPUBLIKEN ESTLAND, IRLAND, REPUBLIKEN GREKLAND, KONUNGARIKET SPANIEN, REPUBLIKEN FRANKRIKE, REPUBLIKEN ITALIEN, REPUBLIKEN CYPERN, REPUBLIKEN LETTLAND, REPUBLIKEN LITAUEN, STORHERTIGDÖMET LUXEMBURG, REPUBLIKEN UNGERN, MALTA, KONUNGARIKET NEDERLÄNDERNA, REPUBLIKEN ÖSTERRIKE, REPUBLIKEN POLEN, REPUBLIKEN PORTUGAL, RUMÄNIEN, REPUBLIKEN SLOVENIEN, REPUBLIKEN SLOVAKIEN, REPUBLIKEN FINLAND, KONUNGARIKET SVERIGE, FÖRENADE KONUNGARIKET STORBRITANNIEN OCH NORDIRLAND, å ena sidan, och Schweiziska edsförbundet, å andra sidan, ▼B som är övertygade om att den fria rörligheten för personer på den andra partens territorium är av stor vikt för att deras förbindelser skall kunna utvecklas harmoniskt, och som är beslutna att sinsemellan förverkliga fri rörlighet för personer på grundval av de bestämmelser som är tillämpliga i Europeiska gemenskapen, har beslutat att ingå följande avtal.







I.

GRUNDLÄGGANDE BESTÄMMELSER

Artikel 1

Mål

Målet för detta avtal är att, till förmån för medborgarna i Europeiska gemenskapens medlemsstater och Schweiz,

a) ge rätt till inresa, vistelse, upptagande av ekonomisk förvärvsverksamhet som arbetstagare och etablering som egenföretagare samt rätt att stanna kvar på de avtalsslutande parternas territorier,

b) underlätta tillhandahållandet av tjänster på de avtalsslutande parternas territorier och särskilt liberalisera kortvarigt tillhandahållande av tjänster,

c) ge personer som inte utövar ekonomisk förvärvsverksamhet i värdlandet rätt till inresa och vistelse på de avtalsslutande parternas territorium, och

d) ge samma levnads-, anställnings- och arbetsvillkor som de egna medborgarna har rätt till.

Artikel 2

Icke-diskriminering

Medborgare i en avtalsslutande part vilka lagligen vistas på en annan avtalsslutande parts territorium får, vid tillämpningen av och i enlighet med bestämmelserna i bilagorna I, II och III till detta avtal, inte diskrimineras på grundval av nationalitet.

Artikel 3

Rätt till inresa

Medborgare i en avtalsslutande part skall garanteras rätt till inresa på den andra avtalsslutande partens territorium i enlighet med bestämmelserna i bilaga I.

Artikel 4

Rätt till vistelse och upptagande av ekonomisk förvärvsverksamhet

Rätten till vistelse och upptagande av ekonomisk förvärvsverksamhet skall garanteras med förbehåll för bestämmelserna i artikel 10 och i enlighet med bestämmelserna i bilaga I.

Artikel 5

Personer som tillhandahåller tjänster

1. Utan att det påverkar tillämpningen av andra särskilda avtal mellan de avtalsslutande parterna om tillhandahållande av tjänster (inbegripet avtalet om vissa aspekter rörande offentlig upphandling till de delar det gäller tjänster) skall den som tillhandahåller tjänster, inbegripet företag i enlighet med bestämmelserna i bilaga I, ha rätt att på den andra avtalsslutande partens territorium tillhandahålla tjänster för en tid som inte överstiger 90 arbetsdagar per kalenderår.

2. Den som tillhandahåller tjänster skall ha rätt till inresa och vistelse på den andra avtalsslutande partens territorium

a) om han har rätt att tillhandahålla tjänster enligt punkt 1 eller enligt bestämmelserna i ett sådant avtal som avses i punkt 1, eller

b) när villkoren under a inte är uppfyllda, om han av den berörda avtalsslutande partens behöriga myndigheter har beviljats tillstånd att tillhandahålla en tjänst.

3. Fysiska personer som är medborgare i någon av Europeiska gemenskapens medlemsstater eller i Schweiz och som beger sig till en avtalsslutande parts territorium endast i egenskap av mottagare av tjänster skall ha rätt till inresa och vistelse.

4. De rättigheter som anges i denna artikel skall garanteras i enlighet med bestämmelserna i bilagorna I, II och III. De kvantitativa begränsningarna i artikel 10 är inte tillämpliga på de personer som avses i denna artikel.

Artikel 6

Rätt till vistelse för personer som inte utövar ekonomisk förvärvsverksamhet

Personer som inte utövar ekonomisk förvärvsverksamhet skall garanteras rätt till vistelse på en avtalsslutande parts territorium i enlighet med bestämmelserna om icke yrkesverksamma personer i bilaga I.

Artikel 7

Andra rättigheter

De avtalsslutande parterna skall i enlighet med bilaga I fastställa särskilt följande rättigheter som har anknytning till den fria rörligheten för personer:

a) Rätt till likabehandling i förhållande till de avtalsslutande parternas egna medborgare vad beträffar upptagande och utövande av ekonomisk förvärvsverksamhet samt i fråga om levnads- anställnings- och arbetsvillkor.

b) Rätt till yrkesmässig och geografisk rörlighet, varigenom medborgarna i de avtalsslutande parterna får röra sig fritt på värdlandets territorium och utöva det yrke de önskar.

c) Rätt att stanna kvar på en avtalsslutande parts territorium efter det att en ekonomisk förvärvsverksamhet avslutats.

d) Rätt till vistelse för familjemedlemmar, oavsett deras nationalitet.

e) Rätt för familjemedlemmar, oavsett nationalitet, att utöva ekonomisk förvärvsverksamhet.

f) Rätt att förvärva fast egendom, i den mån denna rätt hänger samman med utövandet av de rättigheter som beviljas genom detta avtal.

g) Under övergångsperioden, rätt att efter det att en ekonomisk förvärvsverksamhet eller vistelse på en avtalsslutande parts territorium upphört återvända dit för att där utöva ekonomisk förvärvsverksamhet samt rätt att omvandla ett tillfälligt uppehållstillstånd till ett permanent sådant.

Artikel 8

Samordning av systemen för social trygghet

De avtalsslutande parterna skall, i enlighet med bilaga II, fastställa bestämmelser för samordning av systemen för social trygghet, för att säkerställa särskilt

a) likabehandling,

b) fastställande av tillämplig lagstiftning,

c) sammanläggning av samtliga perioder som i de olika nationella lagstiftningarna beaktas för förvärv och bibehållande av rätten till förmåner samt för beräkning av dessa förmåners storlek,

d) utbetalning av förmåner till personer som är bosatta på de avtalsslutande parternas territorium, och

e) ömsesidigt administrativt bistånd och samarbete mellan myndigheter och institutioner.

Artikel 9

Utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis

För att underlätta för medborgare i Europeiska gemenskapens medlemsstater och i Schweiz att uppta och utöva förvärvsverksamhet som arbetstagare eller egenföretagare samt att tillhandahålla tjänster skall de avtalsslutande parterna vidta nödvändiga åtgärder i enlighet med bilaga III i fråga om ömsesidigt erkännande av utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis samt samordning av de avtalsslutande parternas lagar och andra författningar om upptagande och utövande av förvärvsverksamhet som arbetstagare och egenföretagare samt om tillhandahållande av tjänster.







II.

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER OCH SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 10

Övergångsbestämmelser samt avtalets framtida utveckling

1. Schweiz får under de första fem åren efter avtalets ikraftträdande vidmakthålla kvantitativa begränsningar avseende upptagande av ekonomisk förvärvsverksamhet i följande två fall: vid vistelse i mer än fyra månader men mindre än ett år, samt vid vistelse i ett år eller mer. Inga begränsningar skall gälla för vistelse under kortare tid än fyra månader.

Vid ingången av det sjätte året skall alla kvantitativa begränsningar för medborgare från Europeiska gemenskapens medlemsstater upphöra att gälla.

▼M3

1a. Schweiz får i nedanstående två fall fram till den 31 maj 2007 bibehålla kvantitativa begränsningar med avseende på arbetstagare anställda i Schweiz och för egenföretagare som är medborgare i Republiken Tjeckien, Republiken Estland, Republiken Lettland, Republiken Litauen, Republiken Ungern, Republiken Polen, Republiken Slovenien och Republiken Slovakien: vid vistelse i mer än fyra månader men mindre än ett år, samt vid vistelse i ett år eller mer. Inga kvantitativa begränsningar skall gälla för vistelse under kortare tid än fyra månader.

Före utgången av den övergångsperiod som nämns ovan skall den gemensamma kommittén på grundval av en rapport från Schweiz se över hur den övergångsperiod som tillämpas på medborgare från de nya medlemsstaterna fungerat. Sedan översynen slutförts, men inte senare än i slutet av ovannämnda period, skall Schweiz underrätta den gemensamma kommittén om landet avser att fortsätta att tillämpa kvantitativa begränsningar på arbetstagare anställda i Schweiz. Schweiz får fortsätta att tillämpa dessa bestämmelser fram till och med den 31 maj 2009. Uteblir en sådan anmälan skall övergångsperioden löpa ut den 31 maj 2007.

I slutet av den övergångsperiod som definieras i denna punkt skall alla kvantitativa begränsningar som är tillämpliga på medborgare i Republiken Tjeckien, Republiken Estland, Republiken Lettland, Republiken Litauen, Republiken Ungern, Republiken Polen, Republiken Slovenien och Republiken Slovakien upphöra att gälla. Dessa medlemsstater har rätt att införa samma kvantitativa begränsningar för schweiziska medborgare under samma perioder.

▼M5

1b. Schweiz får under en period av två år efter ikraftträdandet av protokollet till detta avtal angående Republiken Bulgariens och Rumäniens deltagande som avtalsslutande parter bibehålla kvantitativa begränsningar i fråga om tillträde för arbetstagare med anställning i Schweiz och egenföretagare som är medborgare i Republiken Bulgarien eller Rumänien, i följande två fall: för kategorin uppehåll i mer än fyra månader men mindre än ett år och för kategorin uppehåll i ett år eller mer. Inga kvantitativa begränsningar ska gälla för uppehåll under kortare tid än fyra månader.

Före utgången av den ovan nämnda övergångsperioden för medborgare från de nya medlemsstaterna ska den gemensamma kommittén på grundval av en rapport från Schweiz undersöka hur övergångsåtgärderna har fungerat. När denna undersökning har slutförts – dock senast vid utgången av den ovan nämnda övergångsperioden – ska Schweiz underrätta den gemensamma kommittén huruvida landet kommer att fortsätta att tillämpa kvantitativa begränsningar för arbetstagare med anställning i Schweiz. Schweiz får fortsätta att tillämpa sådana åtgärder till utgången av en period av fem år efter ikraftträdandet av det ovan nämnda protokollet. Om Schweiz inte avger någon underrättelse enligt ovan, ska övergångsperioden löpa ut vid utgången av den tvåårsperiod som anges i första stycket.

Vid utgången av övergångsperioden enligt definitionen i denna punkt ska alla kvantitativa begränsningar för medborgare i Republiken Bulgarien och Rumänien upphöra att gälla. De nya medlemsstaterna ska ha rätt att tillämpa likadana kvantitativa begränsningar för schweiziska medborgare, under samma tid.

▼B

2. De avtalsslutande parterna får under högst två år vidmakthålla kontrollen av företrädesrätten för de arbetare som är integrerade i den ordinarie arbetsmarknaden samt av löne- och arbetsvillkoren för medborgare från den andra avtalsslutande parten, inbegripet i artikel 5 avsedda personer som tillhandahåller tjänster. Före utgången av det första året skall den gemensamma kommittén undersöka om det är nödvändigt att vidmakthålla dessa begränsningar. Kommittén kan förkorta den tvååriga maximiperioden. De som tillhandahåller tjänster som liberaliserats genom ett särskilt avtal mellan de avtalsslutande parterna rörande tillhandahållande av tjänster (inbegripet avtalet om vissa aspekter rörande offentlig upphandling till de delar det gäller tjänster) är inte underkastade kontrollen av företrädesrätten för arbetare som är integrerade i den ordinarie arbetsmarknaden.

▼M3

2a. Schweiz och Republiken Tjeckien, Republiken Estland, Republiken Lettland, Republiken Litauen, Republiken Ungern, Republiken Polen, Republiken Slovenien och Republiken Slovakien får fram till och med den 31 maj 2007 i fråga om en annan avtalsslutande parts arbetstagare som är anställda inom deras egna territorier bibehålla kontrollerna av förtursbehandlingen av arbetstagare som är integrerade i den ordinarie arbetsmarknaden samt löne- och arbetsvillkor tillämpliga på den berörda avtalsslutande partens medborgare. Samma kontroller kan bibehållas för personer som tillhandahåller tjänster inom följande fyra sektorer: Service till växtodling, byggverksamhet inklusive relaterade branscher, säkerhetstjänst, rengöring och sotning (NACE ( 1 )–koder 01.41, 45.1–4, 74.60 respektive 74.70), som omnämns i artikel 5.1 i avtalet. Schweiz skall under de övergångsperioder som nämns i punkterna 1a, 2a, 3a och 4a förtursbehandla arbetstagare som är medborgare i de nya medlemsstaterna i förhållande till arbetstagare som är medborgare i ett land som inte är medlem i EU eller Efta i fråga om tillträde till dess arbetsmarknader. Kontrollerna vad gäller förtursbehandlingen av arbetstagare som är integrerade i den ordinarie arbetsmarknaden skall inte tillämpas på tjänster som är avreglerade genom ett särskilt avtal mellan de avtalsslutande parterna om tillhandahållande av tjänster (inklusive avtalet om vissa aspekter rörande offentlig upphandling till de delar det gäller tjänster). För samma period, får kvalifikationskraven bibehållas för uppehållstillstånd som är kortare än fyra månader ( 2 ) och för personer som tillhandahåller tjänster inom de ovan nämnda sektorerna, som anges i artikel 5.1 i avtalet.

Före den 31 maj 2007 skall den gemensamma kommittén se över hur övergångsbestämmelserna i denna punkt fungerar på grundval av en rapport som skall utarbetas av var och en av de avtalsslutande parter som genomför dem. När översynen är slutförd, men inte senare än den 31 maj 2007, får den avtalsslutande part som har genomfört övergångsbestämmelserna i denna punkt och som underrättat den gemensamma kommittén om sin avsikt att fortsätta att tillämpa övergångsbestämmelserna göra så fram till och med den 31 maj 2009. Uteblir en sådan anmälan kommer övergångsperioden att löpa ut den 31 maj 2007.

I slutet av den övergångsperiod som definieras i denna punkt skall alla begränsningar som omnämns ovan i denna punkt upphöra att gälla.

▼M5

2b. Schweiz, Republiken Bulgarien och Rumänien får, under en period av två år efter ikraftträdandet av protokollet till detta avtal angående Republiken Bulgariens och Rumäniens deltagande som avtalsslutande parter, med avseende på arbetstagare från någon av de andra av dessa avtalsslutande parter med anställning inom deras eget territorium bibehålla de kontroller av företrädesrätten för arbetstagare som är integrerade i den ordinarie arbetsmarknaden och av löne- och arbetsvillkoren som är tillämpliga för medborgare från den berörda avtalsslutande parten. Samma kontroller får bibehållas för personer som tillhandahåller tjänster enligt artikel 5.1 i avtalet, inom följande fyra sektorer: service till växtodling, byggverksamhet (inbegripet därtill relaterad verksamhet), säkerhetstjänst samt rengöring och sotning (Nace ( 3 )-kod 01.41, 45.1–45.4, 74.60 respektive 74.70). Schweiz ska under de övergångsperioder som nämns i punkterna 1b, 2b, 3b och 4c ge företräde åt arbetstagare som är medborgare i de nya medlemsstaterna i förhållande till arbetstagare som är medborgare i ett land som inte är medlem i EU eller Efta när det gäller tillträde till den schweiziska arbetsmarknaden. Kontrollerna av företrädesrätten för arbetstagare som är integrerade i den ordinarie arbetsmarknaden ska inte gälla för tillhandahållare av tjänster som liberaliserats genom ett särskilt avtal mellan de avtalsslutande parterna om tillhandahållande av tjänster (inbegripet avtalet om vissa aspekter rörande offentlig upphandling i den utsträckning detta gäller tillhandahållande av tjänster). Under samma period får kvalifikationskrav bibehållas för uppehållstillstånd för en tid av mindre än fyra månader ( 4 ) och till personer som tillhandahåller tjänster enligt artikel 5.1 i avtalet inom de fyra ovan nämnda sektorerna.

Inom två år efter ikraftträdandet av det ovan nämnda protokollet ska den gemensamma kommittén på grundval av en rapport från var och en av de avtalsslutande parter som tillämpat övergångsåtgärderna i denna punkt undersöka hur dessa åtgärder har fungerat. När denna undersökning har slutförts – dock senast två år efter ikraftträdandet av det ovan nämnda protokollet – får varje avtalsslutande part som har tillämpat övergångsåtgärderna i denna punkt och underrättat den gemensamma kommittén om att den har för avsikt att även fortsättningsvis tillämpa dessa åtgärder fortsätta att tillämpa åtgärderna till utgången av en period av fem år efter ikraftträdandet av det ovan nämnda protokollet. Om ingen sådan underrättelse avges, ska övergångsperioden löpa ut vid utgången av den tvåårsperiod som anges i första stycket.

Vid utgången av övergångsperioden enligt definitionen i denna punkt ska alla restriktioner som avses i denna punkt upphöra att gälla.

▼B

3. Från och med detta avtals ikraftträdande och fram till och med utgången av det femte året skall Schweiz inom sina allmänna kvoter förbehålla arbetstagare och egenföretagare från Europeiska gemenskapen nya uppehållstillstånd enligt följande: varje år minst 15 000 uppehållstillstånd med en giltighetstid på ett år eller mer och minst 115 500 uppehållstillstånd med en giltighetstid på mer är fyra månader men ett år eller mindre än ett år.

▼M3

3a. Vid ikraftträdandet av protokollet till detta avtal om deltagande som avtalsslutande parter av de nya medlemsstater som anges nedan och fram till utgången av den period som beskrivs i punkt 1a skall Schweiz årligen (pro rata temporis) inom sin totala kvot avseende tredjeland reservera ett minimiantal nya uppehållstillstånd ( 5 ) för i Schweiz anställda arbetstagare och för egenföretagare som har medborgarskap i Republiken Tjeckien, Republiken Estland, Republiken Lettland, Republiken Litauen, Republiken Ungern, Republiken Polen, Republiken Slovenien och Republiken Slovakien, i enlighet med följande tabell:







T.o.m. Antal tillstånd som gäller ett år eller över ett år Antal tillstånd som gäller längre än fyra månader men mindre än ett år 31 maj 2005 900 9 000 31 maj 2006 1 300 12 400 31 maj 2007 1 700 15 800 31 maj 2008 2 200 19 200 31 maj 2009 2 600 22 600

▼M5

3b. Från och med ikraftträdandet av protokollet till detta avtal angående Republiken Bulgariens och Rumäniens deltagande som avtalsslutande parter och fram till utgången av övergångsperioden enligt definitionen i punkt 1b ska Schweiz på årlig basis (tidsproportionellt) inom sin allmänna kvot för tredjeländer reservera ett minimiantal nya uppehållstillstånd ( 6 ) för arbetstagare med anställning i Schweiz och egenföretagare som är medborgare i de nya medlemsstaterna, i enlighet med följande tabell:







Tidsperiod Antal tillstånd med en giltighetstid på ett år eller mer Antal tillstånd med en giltighetstid på mer än fyra månader men mindre än ett år Fram till utgången av första året 362 3 620 Fram till utgången av andra året 523 4 987 Fram till utgången av tredje året 684 6 355 Fram till utgången av fjärde året 885 7 722 Fram till utgången av femte året 1 046 9 090

▼B

4. Utan hinder av punkt 3 skall följande gälla mellan de avtalsslutande parterna: Om, under tiden från och med det sjätte till och med det tolfte året efter avtalets ikraftträdande, antalet nya uppehållstillstånd inom en av de i punkt 1 avsedda kategorierna som under ett visst år utfärdas till arbetstagare och egenföretagare från Europeiska gemenskapen överstiger genomsnittet för de tre föregående åren med mer än 10 %, får Schweiz året därefter ensidigt begränsa antalet nya uppehållstillstånd inom denna kategori för arbetstagare och egenföretagare från Europeiska gemenskapen till det genomsnittliga antalet för de tre föregående åren plus 5 %. Året därpå får antalet begränsas till samma nivå.

Trots vad som sägs i föregående stycke får antalet nya uppehållstillstånd som utfärdas till arbetstagare och egenföretagare från Europeiska gemenskapen inte begränsas till färre än 15 000 per år vad gäller uppehållstillstånd med en giltighetstid på ett år eller mer eller färre än 115 500 per år vad gäller uppehållstillstånd med en giltighetstid på ett år eller mer än fyra månader men mindre än ett år.

▼M3

4a. I slutet av den period som beskrivs i punkt 1a och i den här punkten och i högst 12 år efter det att avtalet trätt i kraft skall bestämmelserna i artikel 10.4 i avtalet vara tillämpliga.

Vid fall av allvarliga störningar på landets arbetsmarknad eller hot därom skall Schweiz eller någon av de nya medlemsstaterna som genomfört övergångsbestämmelserna underrätta den gemensamma kommittén om dessa omständigheter senast den 31 maj 2009. I sådana fall får det land som gjort anmälan fram till och med den 30 april 2011 fortsätta att tillämpa de åtgärder som beskrivs i punkterna 1a, 2a and 3a på arbetstagare anställda inom det egna territoriet. I så fall skall det årliga antal uppehållstillstånd som omnämns i punkt 1a vara:







T.o.m. Antal tillstånd som gäller ett år eller över ett år Antal tillstånd som gäller längre än fyra månader men mindre än ett år 31 maj 2010 2 800 26 000 30 april 2011 3 000 29 000

4b. När Malta genomgår eller förutser störningar på sin arbetsmarknad som allvarligt skulle kunna hota levnadsstandarden eller sysselsättningen inom en viss region eller ett visst yrke, och beslutar att åberopa bestämmelserna i avsnitt 2 ”Fri rörlighet för personer” i bilaga XI till anslutningsakten kan de restriktiva åtgärder som vidtas av Malta mot EU:s övriga medlemsstater också tillämpas på Schweiz. I så fall skall Schweiz ha rätt att vidta motsvarande åtgärder mot Malta.

Malta och Schweiz kan tillgripa detta förfarande fram till den 30 april 2011.

▼M5

4c. Under tiden mellan utgången av övergångsperioden enligt definitionen i punkt 1b och utgången av det tionde året efter ikraftträdandet av protokollet till detta avtal angående Republiken Bulgariens och Rumäniens deltagande som avtalsslutande parter ska bestämmelserna i artikel 10.4 i avtalet tillämpas för medborgare i de nya medlemsstaterna.

I händelse av allvarliga störningar på den nationella arbetsmarknaden eller risk för sådana störningar ska Schweiz och var och en av de nya medlemsstaterna som tillämpat övergångsåtgärder anmäla dessa förhållanden till den gemensamma kommittén före utgången av den femåriga övergångsperioden enligt punkt 2b andra stycket. I detta fall får det anmälande landet fortsätta att tillämpa åtgärder enligt punkterna 1b, 2b och 3b på arbetstagare med anställning inom dess territorium till utgången av det sjunde året efter ikraftträdandet av det ovan nämnda protokollet. I så fall ska det årliga antalet sådana uppehållstillstånd som avses i punkt 1b vara följande:







Tidsperiod Antal tillstånd med en giltighetstid på ett år eller mer Antal tillstånd med en giltighetstid på mer än fyra månader men mindre än ett år Fram till utgången av sjätte året 1 126 10 457 Fram till utgången av sjunde året 1 207 11 664

▼B

5. Övergångsbestämmelserna i punkterna 1(4, särskilt bestämmelserna i punkt 2 om företräde för arbetare som är integrerade i den ordinarie arbetsmarknaden och om kontroll av löne- och arbetsvillkor, skall inte vara tillämpliga på arbetstagare eller egenföretagare som vid detta avtals ikraftträdande har tillstånd att utöva ekonomisk förvärvsverksamhet på de avtalsslutande parternas territorium. De sistnämnda personerna skall bland annat ha rätt till geografisk och yrkesmässig rörlighet. De som har uppehållstillstånd för kortare tid än ett år skall ha rätt att förnya sitt uppehållstillstånd utan hinder av de kvantitativa begränsningarna. De som har uppehållstillstånd för ett år eller längre än ett år skall automatiskt ha rätt att förlänga sitt uppehållstillstånd; dessa arbetstagare och egenföretagare skall följaktligen från och med avtalets ikraftträdande ha de rättigheter i anslutning till fri rörlighet för personer som fastställs i de grundläggande bestämmelserna i detta avtal, särskilt artikel 7.

▼M3

5a. Övergångsbestämmelserna i punkterna 1a, 2a, 3a, 4a och 4b, särskilt bestämmelserna i punkt 2a om företräde åt arbetare som är integrerade i den ordinarie arbetsmarknaden och om kontroll av löne- och arbetsvillkor, skall inte vara tillämpliga på arbetstagare eller egenföretagare som, vid ikraftträdandet av protokollet till detta avtal om deltagande som avtalsslutande parter av de nya medlemsstater som anges i nämnda punkter, har tillstånd att utöva ekonomisk förvärvsverksamhet på de avtalsslutande parternas territorium. De sistnämnda personerna skall bland annat ha rätt till geografisk och yrkesmässig rörlighet.

De som har uppehållstillstånd för kortare tid än ett år skall ha rätt att förnya sitt uppehållstillstånd utan hinder av de kvantitativa begränsningarna. De som har uppehållstillstånd för ett år eller längre än ett år skall automatiskt ha rätt att förlänga sitt uppehållstillstånd. Dessa arbetstagare och egenföretagare skall följaktligen från och med avtalets ikraftträdande ha de rättigheter i anslutning till fri rörlighet för personer som fastställs i de grundläggande bestämmelserna i detta avtal, särskilt artikel 7.

▼M5

5b. Övergångsbestämmelserna i punkterna 1b, 2b, 3b och 4c, särskilt de bestämmelser i punkt 2b som gäller kontroller av företrädesrätten för arbetstagare som är integrerade i den ordinarie arbetsmarknaden och av löne- och arbetsvillkoren, ska inte gälla för arbetstagare och egenföretagare som vid tidpunkten för ikraftträdandet av protokollet till detta avtal angående Republiken Bulgariens och Rumäniens deltagande som avtalsslutande parter har tillstånd att utöva ekonomisk förvärvsverksamhet inom de avtalsslutande parternas territorier. De berörda personerna ska i synnerhet ha rätt till yrkesmässig och geografisk rörlighet.

Innehavare av uppehållstillstånd med en giltighetstid på mindre än ett år ska ha rätt att få sina tillstånd förnyade: förbrukning av kvoter får inte åberopas som ett skäl för att inte förnya innehavarnas tillstånd. Innehavare av uppehållstillstånd med en giltighetstid på ett år eller mer ska automatiskt ha rätt att få sina tillstånd förlängda. Sådana arbetstagare och egenföretagare ska därför från och med ikraftträdandet av det ovan nämnda protokollet ha de rättigheter till fri rörlighet som etablerade personer beviljas i grundbestämmelserna i avtalet, särskilt artikel 7.

▼B

6. Schweiz skall regelbundet och utan dröjsmål lämna relevant statistik och information till den gemensamma kommittén, inbegripet statistik och information om åtgärder för genomförande av artikel 2. Var och en av de avtalsslutande parterna kan begära att den gemensamma kommittén företar en översyn av läget.

7. Ingen kvantitativ begränsning skall vara tillämplig på gränsarbetare.

8. Övergångsbestämmelser rörande social trygghet och överföring av intjänade rättigheter till arbetslöshetsförsäkring fastställs i tilläggsprotokollet till bilaga II.

Artikel 11

Behandling av överklaganden

1. De personer som avses i detta avtal skall ha rätt att överklaga hos behöriga myndigheter i ärenden som gäller tillämpningen av bestämmelserna i detta avtal.

2. Överklaganden skall behandlas inom rimlig tid.

3. När beslut med anledning av överklagandet fattats, eller om inget beslut fattats inom en rimlig tidsfrist, skall de personer som avses i detta avtal ha möjlighet att överklaga vidare hos behörig nationell rättsinstans.

Artikel 12

Förmånligare bestämmelser

Detta avtal skall inte påverka eventuella förmånligare nationella bestämmelser för medborgarna i de avtalsslutande parterna eller deras familjemedlemmar.

Artikel 13

Stoppklausul

De avtalsslutande parterna förbinder sig att avstå från att anta nya restriktiva bestämmelser gentemot medborgare från den andra avtalsslutande parten på de områden som omfattas av detta avtal.

Artikel 14

Gemensam kommitté

1. En gemensam kommitté, bestående av företrädare för de avtalsslutande parterna, inrättas härmed; den skall ansvara för avtalets förvaltning och korrekta tillämpning. Kommittén skall i detta syfte utfärda rekommendationer. Den skall fatta beslut i de fall som anges i avtalet. Den gemensamma kommitténs beslut skall fattas genom ömsesidig överenskommelse.

2. Vid allvarliga svårigheter av ekonomisk eller social art skall den gemensamma kommittén på en avtalsslutande parts begäran sammanträda för att undersöka lämpliga åtgärder för att komma till rätta med situationen. Den gemensamma kommittén kan inom 60 dagar från dagen då begäran om sammanträde ingavs fatta beslut om de åtgärder som skall vidtas. Denna tid kan förlängas av den gemensamma kommittén. Åtgärderna skall, vad avser såväl varaktighet som tillämpningsområde, begränsas till vad som är absolut nödvändigt för att komma till rätta med situationen. De åtgärder skall väljas som minst stör tillämpningen av detta avtal.

3. För att säkerställa att avtalet genomförs på rätt sätt skall de avtalsslutande parterna regelbundet utbyta information och, på begäran av en av de avtalsslutande parterna, samråda inom den gemensamma kommittén.

4. Den gemensamma kommittén skall sammanträda vid behov och minst en gång om året. Var och en av de avtalsslutande parterna kan begära att kommittén sammankallas. Den gemensamma kommittén skall sammanträda inom femton dagar efter det att en sådan begäran som avses i punkt 2 har ingivits.

5. Den gemensamma kommittén skall fastställa sin arbetsordning, vilken bl.a. skall innehålla bestämmelser om sammankallande av kommittén, utnämning av ordförande och fastställande av dennes befogenheter.

6. Den gemensamma kommittén kan besluta att inrätta arbets- eller expertgrupper som skall biträda kommittén när den fullgör sina uppgifter.

Artikel 15

Bilagor och protokoll

Bilagorna och protokollen till detta avtal utgör en integrerande del av avtalet. Slutakten innehåller förklaringarna.

Artikel 16

Hänvisning till gemenskapsrätten

1. De avtalsslutande parterna skall för att uppnå målen för detta avtal vidta alla åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att rättigheter och förpliktelser motsvarande de som föreskrivs i de av Europeiska gemenskapens rättsakter som det hänvisas till tillämpas i förbindelserna dem emellan.

2. I den mån tillämpningen av detta avtal omfattar gemenskapsrättsliga begrepp skall hänsyn tas till Europeiska gemenskapernas domstols gällande rättspraxis före tidpunkten för avtalets undertecknande. Schweiz skall underrättas om praxis som uppstått efter denna tidpunkt. Den gemensamma kommittén kan, i syfte att underlätta avtalets tillämpning, på en avtalsslutande parts begäran fastställa konsekvenserna av denna praxis.

Artikel 17

Rättsutveckling

1. Om en av de avtalsslutande parterna inleder ett förfarande för antagande av ett förslag till ändring av den inhemska lagstiftningen eller om det, på ett område som omfattas av detta avtal, sker en förändring i praxis i instanser mot vilkas beslut det inte finns något rättsmedel enligt inhemsk rätt, skall den berörda avtalsslutande parten genom den gemensamma kommittén underrätta den andra parten.

2. Den gemensamma kommittén skall diskutera hur en sådan förändring skulle påverka tillämpningen av avtalet.

Artikel 18

Översyn

Om en av de avtalsslutande parterna önskar en översyn av detta avtal skall den lägga fram ett förslag om detta för den gemensamma kommittén. Ändringar av avtalet träder i kraft efter det att de respektive interna förfarandena har fullgjorts, utom vad gäller ändringar av bilagorna II och III, vilka beslutas av den gemensamma kommittén och kan träda i kraft så snart beslutet fattats.

Artikel 19

Tvistlösning

1. De avtalsslutande parterna kan hänskjuta alla tvister om tolkningen eller tillämpningen av detta avtal till den gemensamma kommittén.

2. Den gemensamma kommittén kan avgöra tvisten. Alla uppgifter som kan underlätta en grundlig undersökning av situationen med sikte på en godtagbar lösning skall lämnas till den gemensamma kommittén. Den gemensamma kommittén skall i detta syfte undersöka alla möjligheter för att avtalet även fortsättningsvis skall kunna fungera väl.

Artikel 20

Förhållande till befintliga bilaterala avtal rörande social trygghet

Om inte annat följer av bilaga II skall befintliga bilaterala avtal mellan Schweiz och Europeiska gemenskapens medlemsstater rörande social trygghet upphöra att tillämpas vid detta avtals ikraftträdande, i den mån de rör samma frågor som detta avtal.

Artikel 21

Förhållande till befintliga bilaterala dubbelbeskattningsavtal

1. Bestämmelserna i bilaterala dubbelbeskattningsavtal mellan Schweiz och Europeiska gemenskapens medlemsstater skall inte påverkas av bestämmelserna i detta avtal. Särskilt skall bestämmelserna i detta avtal inte påverka definitionen av begreppet gränsarbetare i avtalen om dubbelbeskattning.

2. Ingen bestämmelse i detta avtal skall tolkas på sådant sätt att den hindrar de avtalsslutande parterna från att vid tillämpningen av sina respektive skatterättsliga regler göra en åtskillnad mellan skattskyldiga som inte befinner sig i en jämförbar situation, särskilt vad gäller bosättningsort.

3. Ingen bestämmelse i detta avtal skall hindra de avtalsslutande parterna från att anta eller tillämpa en åtgärd som är avsedd att säkerställa påförande, betalning och effektiv uppbörd av skatt eller att motverka skatteflykt enligt bestämmelserna i den ena avtalsslutande partens inhemska skattelagstiftning, enligt avtal mellan Schweiz, å ena sidan, och en eller flera av Europeiska gemenskapens medlemsstater, å andra sidan, syftande till att undvika dubbelbeskattning eller enligt andra överenskommelser i skattefrågor.

Artikel 22

Förhållande till bilaterala avtal rörande andra frågor än social trygghet eller dubbelbeskattning

1. Utan hinder av artiklarna 20 och 21 skall detta avtal inte påverka avtal mellan Schweiz, å ena sidan, och en eller flera av Europeiska gemenskapens medlemsstater, å andra sidan, rörande enskilda, ekonomiska aktörer, gränsöverskridande samarbete eller lokal gränstrafik, i den mån de är förenliga med detta avtal.

2. Om de ovannämnda avtalen inte är förenliga med detta avtal skall detta avtal gälla.

Artikel 23

Förvärvade rättigheter

Om avtalet sägs upp eller inte förlängs skall de rättigheter som förvärvats av enskilda personer inte påverkas. De avtalsslutande parterna skall genom ömsesidig överenskommelse avgöra hur de rättigheter som är under förvärvande skall behandlas.

Artikel 24

Tillämpning i territoriellt hänseende

Detta avtal skall tillämpas på, å ena sidan, de territorier där Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen är tillämpligt och i enlighet med de villkor som fastställs i fördraget och, å andra sidan, Schweiz' territorium.

Artikel 25

Ikraftträdande och varaktighet

1. Detta avtal skall ratificeras eller godkännas av de avtalsslutande parterna enligt deras egna förfaranden. Det träder i kraft den första dagen i den andra månaden efter dagen för den sista anmälan om deponering av ratificerings- eller godkännandeinstrumenten för följande sju avtal:

Avtal om fri rörlighet för personer

Avtal om luftfart

Avtal om gods- och persontransporter på väg och järnväg

Avtal om handel med jordbruksprodukter

Avtal om ömsesidigt erkännande i samband med bedömning av överensstämmelse

Avtal om vissa aspekter rörande offentlig upphandling

Avtal om vetenskapligt och tekniskt samarbete

2. Detta avtal är ingått för en inledande period på sju år. Avtalet skall förlängas på obestämd tid, om inte Europeiska gemenskapen eller Schweiz före utgången av den inledande sjuårsperioden till den andra avtalsslutande parten anmäler att avtalet inte skall förlängas. Om en sådan anmälan görs skall punkt 4 tillämpas.

3. Europeiska gemenskapen eller Schweiz får säga upp avtalet genom att anmäla sitt beslut till den andra avtalsslutande parten. Om en sådan anmälan görs skall punkt 4 tillämpas.

4. De sju avtal som nämns i punkt 1 skall upphöra att gälla sex månader efter mottagandet av en sådan anmälan om att avtalet inte skall förlängas som avses i punkt 2 eller en sådan anmälan om uppsägning som avses i punkt 3.

Hecho en Luxemburgo, el veintiuno de junio de mil novecientos noventa y nueve, en doble ejemplar en lenguas alemana, danesa, española, finesa, francesa, griega, inglesa, italiana, neerlandesa, portuguesa y sueca, siendo cada uno de estos textos igualmente auténtico.

Udfærdiget i Luxembourg, den enogtyvende juni nitten hundrede og nioghalvfems, i to eksemplarer på dansk, engelsk, finsk, fransk, græsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk, svensk og tysk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.

Geschehen zu Luxemburg am einundzwanzigsten Juni neunzehnhundertneunundneunzig in zweifacher Ausfertigung in dänischer, deutscher, englischer, finnischer, französischer, griechischer, italienischer, niederländischer, portugiesischer, spanischer und schwedischer Sprache, wobei jeder dieser Wortlaute gleichermaßen verbindlich ist.

Έγινε στο Λουξεμβούργο, στις είκοσι μία Ιουνίου χίλια εννιακόσια ενενήντα εννέα, σε δύο αντίτυπα στην αγγλική, γαλλική, γερμανική, δανική, ελληνική, ισπανική, ιταλική, ολλανδική, πορτογαλική, σουηδική και φινλανδική γλώσσα· καθένα από τα κείμενα είναι εξίσου αυθεντικό.

Done at Luxembourg on the twenty-first day of June in the year one thousand nine hundred and ninety-nine, in duplicate in the Danish, Dutch, English, Finnish, French, German, Greek, Italian, Portuguese, Spanish and Swedish languages, each of those texts being equally authentic.

Fait à Luxembourg, le vingt-et-un juin mil neuf cent quatre-vingt dix-neuf, en double exemplaire en langues allemande, anglaise, danoise, espagnole, finnoise, française, grecque, italienne, néerlandaise, portugaise et suédoise, chacun de ces textes faisant également foi.

Fatto a Lussemburgo, addì ventuno giugno millenovecentonovantanove, in duplice esemplare, nelle lingue danese, finlandese, francese, greca, inglese, italiana, olandese, portoghese, spagnola, svedese e tedesca, ciascun testo facente ugualmente fede.

Gedaan te Luxemburg, de eenentwintigste juni negentienhonderd negenennegentig, in twee exemplaren in de Deense, de Duitse, de Engelse, de Finse, de Franse, de Griekse, de Italiaanse, de Nederlandse, de Portugese, de Spaanse en de Zweedse taal, zijnde alle teksten gelijkelijk authentiek.

Feito em Luxemburgo, em vinte e um de Junho de mil novecentos e noventa e nove, em duplo exemplar nas línguas alemã, dinamarquesa, espanhola, finlandesa, francesa, grega, inglesa, italiana, neerlandesa, portuguesa e sueca, fazendo igualmente fé qualquer dos textos.

Tehty Luxemburgissa kahdentenakymmenentenäensimmäisenä päivänä kesäkuuta vuonna tuhatyhdeksänsataayhdeksänkymmentäyhdeksän kahtena kappaleena englannin, espanjan, hollannin, italian, kreikan, portugalin, ranskan, ruotsin, saksan, suomen ja tanskan kielellä, ja jokainen teksti on yhtä todistusvoimainen.

Utfärdat i Luxemburg den tjugoförsta juni nittionhundranittionio i två exemplar på det danska, engelska, finska, franska, grekiska, italienska, nederländska, portugisiska, spanska, svenska och tyska språket, vilka samtliga texter är lika giltiga.

Pour le Royaume de Belgique

Voor het Koninkrijk België

Für das Königreich Belgien

Cette signature engage également la Communauté française, la Communauté flamande, la Communauté germanophone, la Région wallonne, la Région flamande et la Région de Bruxelles-Capitale.

Deze handtekening verbindt eveneens de Vlaamse Gemeenschap, de Franse Gemeenschap, de Duitstalige Gemeenschap, het Vlaamse Gewest, het Waalse Gewest en het Brusselse Hoofdstedelijke Gewest.

Diese Unterschrift verbindet zugleich die Deutschsprachige Gemeinschaft, die Flämische Gemeinschaft, die Französische Gemeinschaft, die Wallonische Region, die Flämische Region und die Region Brüssel-Hauptstadt.

På Kongeriget Danmarks vegne

Für die Bundesrepublik Deutschland

Για την Ελληνική Δημοκρατία

Por el Reino de España

Pour la République française

Thar cheann Na hÉireann

For Ireland

Per la Repubblica italiana

Pour le Grand-Duché de Luxembourg

Voor het Koninkrijk der Nederlanden

Für die Republik Österreich

Pela República Portuguesa

Suomen tasavallan puolesta

För Republiken Finland

För Konungariket Sverige

For the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland

Por la Comunidad Europea

For Det Europæiske Fællesskab

Für die Europäische Gemeinschaft

Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα

For the European Community

Pour la Communauté européenne

Per la Comunità europea

Voor de Europese Gemeenschap

Pela Comunidade Europeia

Euroopan yhteisön puolesta

På Europeiska gemenskapens vägnar

Für der schweizerischen Eidgenossenschaft

Pour la Confédération suisse

Per la Confederazione svizzera

BILAGA I

FRI RÖRLIGHET FÖR PERSONER

I.

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 1

Inresa och utresa

1. De avtalsslutande parterna skall tillåta medborgare från de övriga avtalsslutande parterna och deras familjemedlemmar enligt artikel 3 i denna bilaga samt sådana utstationerade arbetstagare som avses i artikel 17 i denna bilaga att resa in på deras territorium mot uppvisande av enbart giltigt identitetskort eller pass.

Inresevisum eller motsvarande får inte krävas, utom för familjemedlemmar och utstationerade arbetstagare som avses i artikel 17 i denna bilaga vilka inte är medborgare i en avtalsslutande part. Den berörda avtalsslutande parten skall i största möjliga mån underlätta för dessa personer att få de visum de behöver.

2. De avtalsslutande parterna skall bevilja medborgare i de avtalsslutande parterna och deras familjemedlemmar enligt artikel 3 i denna bilaga och utstationerade arbetstagare som avses i artikel 17 i denna bilaga rätt att lämna deras territorium mot uppvisande av giltigt identitetskort eller pass. De avtalsslutande parterna får inte av medborgare i de övriga avtalsslutande parterna kräva utresevisum eller ställa något motsvarande krav.

För dessa personer skall de avtalsslutande parterna i enlighet med sina respektive lagar utfärda eller förnya identitetskort eller pass i vilka innehavarens nationalitet särskilt skall anges.

Passet skall vara giltigt åtminstone för alla avtalsslutande parter och för de länder som innehavaren måste passera vid resa mellan dessa. När ett pass är det enda dokument som gäller vid utresa ur landet, skall dess giltighetstid vara minst fem år.

Artikel 2

Vistelse och ekonomisk förvärvsverksamhet

1. Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna om en övergångsperiod i artikel 10 i detta avtal och i kapitel VII i denna bilaga skall medborgare från en avtalsslutande part ha rätt att vistas och utöva ekonomisk förvärvsverksamhet på den andra avtalsslutande partens territorium i enlighet med bestämmelserna i kapitlen II(IV. Som bevis för denna rätt skall ett uppehållstillstånd eller ett särskilt tillstånd för gränsarbetare utfärdas.

De avtalsslutande parternas medborgare skall även ha rätt att resa till en annan avtalsslutande part, eller att stanna kvar där efter det att en anställning som varat kortare tid än ett år har upphört, för att söka arbete och vistas där under en skälig tid, på upp till sex månader, som är tillräcklig för att de skall kunna få kännedom om de lediga platser som motsvarar deras yrkesmässiga kvalifikationer och vid behov vidta nödvändiga åtgärder för att kunna ta anställning. Arbetssökande skall ha rätt att på den berörda avtalsslutande partens territorium få samma bistånd som detta lands arbetsförmedlingar ger de egna medborgarna. De får uteslutas från det sociala stödsystemet under denna vistelse.

2. Medborgare i de avtalsslutande parterna som inte utövar ekonomisk förvärvsverksamhet i värdlandet och som inte har rätt till vistelse enligt andra bestämmelser i detta avtal skall ha rätt till vistelse under förutsättning att de uppfyller de villkor som anges i kapitel V. Som bevis för denna rätt skall ett uppehållstillstånd utfärdas.

3. Uppehållstillstånd eller särskilt tillstånd för medborgare från de avtalsslutande parterna skall utfärdas och förnyas kostnadsfritt eller mot erläggande av ett belopp som inte överstiger de avgifter och skatter som tas ut vid utfärdande av identitetskort till de egna medborgarna. De avtalsslutande parterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att i möjligaste mån förenkla formaliteterna och förfarandena för erhållande av dessa dokument.

4. En avtalsslutande part kan kräva att medborgare från de övriga avtalsslutande parterna anmäler att de uppehåller sig på dess territorium.

Artikel 3

Familjemedlemmar

1. Familjemedlemmar till en medborgare från en avtalsslutande part som har rätt till vistelse skall ha rätt att bosätta sig tillsammans med denne. En arbetstagare skall för sin familj förfoga över en bostad som anses motsvara normal standard för inhemska arbetstagare i den region där han arbetar; denna bestämmelse får inte medföra diskriminering mellan inhemska arbetstagare och arbetstagare från den andra avtalsslutande parten.

2. Följande personer skall, oavsett nationalitet, anses som familjemedlemmar:

a) Arbetstagarens make och deras avkomlingar som är under 21 år eller för vilka de är underhållsskyldiga.

b) Släktingar, även makens, i uppstigande led för vilka arbetstagaren är underhållsskyldig.

c) Vad beträffar studerande, maken och deras barn för vilka de är underhållsskyldiga.

De avtalsslutande parterna skall underlätta mottagandet av alla familjemedlemmar som inte anges under a, b eller c i denna punkt, om en medborgare från en avtalsslutande part har underhållsskyldighet gentemot dem, eller om de i det land som medborgaren kommer ifrån ingår i dennes hushåll.

3. För att utfärda uppehållstillstånd för familjemedlemmar till en medborgare i en avtalsslutande part får de avtalsslutande parterna endast kräva att följande handlingar uppvisas:

a) Den handling med stöd av vilken de reste in i territoriet.

b) En handling, utfärdad av behörig myndighet i ursprungslandet eller det land de kom ifrån, som intygar släktskapen.

c) I fråga om personer för vilka underhållsskyldighet föreligger, en handling, utfärdad av behörig myndighet i ursprungslandet eller det land de kom ifrån, som intygar att den person som avses i punkt 1 har underhållsskyldighet gentemot dem, eller att de ingår i dennes hushåll i landet i fråga.

4. Ett uppehållstillstånd som utfärdas för en familjemedlem skall ha samma giltighet som det tillstånd som utfärdats för den person vars familj han tillhör.

5. Make till en person med rätt till vistelse och de barn vilka är under 21 år eller för vilka underhållsskyldighet föreligger skall, oavsett nationalitet, ha rätt att uppta ekonomisk förvärvsverksamhet.

6. Barn till en medborgare i en avtalsslutande part skall, oavsett om denne utövar eller har utövat ekonomisk förvärvsverksamhet på den andra avtalsslutande partens territorium eller inte, beviljas tillträde till värdlandets allmänna utbildning, lärlingsutbildning och yrkesutbildning på samma villkor som medborgarna i värdlandet, om dessa barn är bosatta på värdlandets territorium.

De avtalsslutande parterna skall främja alla initiativ som gör det möjligt för dessa barn att delta i utbildningen under bästa möjliga förhållanden.

Artikel 4

Rätt att stanna kvar

1. Medborgare i en avtalsslutande part och deras familjemedlemmar skall ha rätt att stanna kvar på en annan avtalsslutande parts territorium efter att ha avslutat sin ekonomiska förvärvsverksamhet.

2. I enlighet med artikel 16 i detta avtal hänvisas till förordning (EEG) nr 1251/70 (EGT L 142, 30.6.1970, s. 24) ( 7 ) och direktiv 75/34/EEG (EGT L 14, 20.1.1975, s. 10) (7) .

Artikel 5

Allmän ordning

1. De rättigheter som beviljas genom bestämmelserna i detta avtal får begränsas endast genom åtgärder som är berättigade med hänsyn till allmän ordning, allmän säkerhet och allmän hälsa

2. I enlighet med artikel 16 i detta avtal hänvisas till direktiven 64/221/EEG (EGT 56, 4.4.1964, s. 850/64) (7) , 72/194/EEG (EGT L 121, 26.5.1972, s. 32) (7) och 75/35/EEG (EGT L 14, 20.1.1975, s. 14) (7) .







II.

ARBETSTAGARE

Artikel 6

Bestämmelser om vistelse

1. En arbetstagare som är medborgare i en avtalsslutande part (nedan kallad ”arbetstagare”) och som har anställning i minst ett år hos en arbetsgivare i värdlandet skall få uppehållstillstånd för minst fem år räknat från dagen för tillståndets utfärdande. Tillståndet skall automatiskt förlängas med minst fem år. När uppehållstillståndet första gången förnyas får giltighetstiden begränsas, dock inte till kortare tid än ett år, om innehavaren är ofrivilligt arbetslös sedan mer än tolv månader i följd.

2. En arbetstagare som har anställning i minst tre månader men mindre än ett år hos en arbetsgivare i värdlandet skall få uppehållstillstånd med samma giltighetstid som anställningsavtalet.

En arbetstagare som har anställning i mindre än tre månader skall inte behöva uppehållstillstånd.

3. För att utfärda uppehållstillstånd får de avtalsslutande parterna endast kräva att arbetstagaren visar upp följande handlingar:

a) Den handling med stöd av vilken han reste in på territoriet.

b) En bekräftelse på anställning från arbetsgivaren eller ett anställningsintyg.

4. Uppehållstillståndet skall gälla hela det utfärdande landets territorium.

5. Avbrott i vistelsen som understiger sex månader i följd eller frånvaro på grund av militärtjänst skall inte påverka uppehållstillståndets giltighet.

6. Ett giltigt uppehållstillstånd får inte återkallas enbart på grund av att arbetstagaren inte längre arbetar, vare sig orsaken är att han är tillfälligt oförmögen att arbeta på grund av sjukdom eller olycksfall eller att han är ofrivilligt arbetslös och detta vederbörligen konstaterats av det behöriga arbetsförmedlingskontoret.

7. En person som ansöker om uppehållstillstånd får inte hindras från att omedelbart påbörja en anställning enligt ett ingånget avtal på grund av att formaliteterna för att få uppehållstillstånd inte är klara.

Artikel 7

Gränsarbetare

1. En gränsarbetare är en medborgare i en avtalsslutande part som är bosatt på en avtalsslutande parts territorium och arbetstagare på den andra avtalsslutande partens territorium och som återvänder till sin bostad i princip dagligen eller åtminstone en gång i veckan.

2. Gränsarbetare skall inte behöva uppehållstillstånd.

De behöriga myndigheterna i anställningslandet kan dock ge gränsarbetaren ett särskilt tillstånd för minst fem år eller för den tid anställningen varar om denna tid överstiger tre månader men understiger ett år. Tillståndet skall förlängas med minst fem år, förutsatt att gränsarbetaren kan bevisa att han utövar ekonomisk förvärvsverksamhet.

3. Det särskilda tillståndet skall gälla hela det utfärdande landets territorium.

Artikel 8

Yrkesmässig och geografisk rörlighet

1. Arbetstagare skall ha rätt till yrkesmässig och geografisk rörlighet på hela värdlandets territorium.

2. Den yrkesmässiga rörligheten skall omfatta byte av arbetsgivare, anställning och yrke samt övergång från anställning till egenföretagande. Den geografiska rörligheten skall omfatta byte av arbets- och vistelseort.

Artikel 9

Likabehandling

1. En arbetstagare som är medborgare i en avtalsslutande part får inte på den andra avtalsslutande partens territorium på grund av sin nationalitet behandlas annorlunda än inhemska arbetstagare i fråga om anställnings- och arbetsvillkor, särskilt vad avser lön, uppsägning och, om han skulle bli arbetslös, återinsättande i arbete eller återanställning.

2. Arbetstagaren och dennes familjemedlemmar i den mening som avses i artikel 3 i denna bilaga skall åtnjuta samma skattemässiga och sociala förmåner som inhemska arbetstagare och deras familjemedlemmar.

3. Arbetstagaren skall även, på samma grunder och på samma villkor som inhemska arbetstagare, beviljas tillträde till utbildning i yrkesskolor och omskolningscenter.

4. En klausul i ett kollektivt eller individuellt avtal eller någon annan kollektiv bestämmelse rörande rätt att söka anställning, anställning, lön och andra villkor för arbete eller avskedande skall vara ogiltig i den omfattning som det i denna föreskrivs eller medges diskriminerande villkor för utländska arbetstagare som är medborgare i de avtalsslutande parterna.

5. En arbetstagare som är medborgare i en avtalsslutande part och som arbetar på den andra avtalsslutande partens territorium skall åtnjuta likabehandling vad avser medlemskap i fackföreningar och utövande av därmed sammanhängande rättigheter, inbegripet rätten att rösta och att inneha befattningar inom en fackförenings administration eller ledning. Han kan emellertid uteslutas från deltagande i ledningen för offentligrättsliga organ och från att inneha en offentlig tjänst. Dessutom skall arbetstagaren vara behörig att väljas till de organ som företräder arbetstagarna i företaget.

Dessa bestämmelser skall inte påverka lagar eller förordningar i värdlandet enligt vilka arbetstagare från den andra avtalsslutande parten beviljas mer omfattande rättigheter.

6. En arbetstagare som är medborgare i en avtalsslutande part och som arbetar på den andra avtalsslutande partens territorium skall, utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i artikel 26 i denna bilaga, åtnjuta alla rättigheter och förmåner som beviljas inhemska arbetstagare i bostadsfrågor, inbegripet rätten att äga den bostad han behöver.

Arbetstagaren får, med samma rätt som landets egna medborgare, anteckna sig på eventuella listor för bostadssökande i den region där han är anställd, och han skall åtnjuta de förmåner och den förtur som är förknippade därmed.

Om arbetstagarens familj har stannat kvar i ursprungslandet skall den i detta hänseende anses vara bosatt i den region där arbetstagaren bor, förutsatt att ett motsvarande antagande gäller för inhemska arbetstagare.

Artikel 10

Anställning inom offentlig förvaltning

En medborgare från en avtalsslutande part som utövar förvärvsverksamhet som arbetstagare kan nekas rätt att inom den offentliga förvaltningen inneha en anställning som är förknippad med utövandet av offentlig myndighet och som rör skydd av statens eller andra offentliga organs allmänna intressen.

Artikel 11

Samarbete rörande arbetsförmedling

De avtalsslutande parterna skall samarbeta inom ramen för nätverket Eures (European Employment Services) vad gäller förmedling av arbetserbjudanden och platsansökningar, liksom vad gäller utbyte av information om läget på arbetsmarknaden och om levnads- och arbetsvillkoren.







III.

EGENFÖRETAGARE

Artikel 12

Bestämmelser om vistelse

1. En medborgare i en avtalsslutande part som önskar etablera sig på en annan avtalsslutande parts territorium för att driva egen rörelse (nedan kallad ”egenföretagare”) skall få uppehållstillstånd för minst fem år räknat från tidpunkten för utfärdandet, förutsatt att han kan bevisa för de behöriga nationella myndigheterna att han etablerat sig eller önskar etablera sig i detta syfte.

2. Uppehållstillståndet skall automatiskt förlängas med minst fem år, förutsatt att egenföretagaren kan bevisa för de behöriga nationella myndigheterna att han driver egen rörelse.

3. För att utfärda uppehållstillstånd får de avtalsslutande parterna endast kräva att egenföretagaren visar upp följande handlingar:

a) Den handling med stöd av vilken han reste in på territoriet.

b) Det bevis som avses i punkterna 1 och 2.

4. Uppehållstillståndet skall gälla hela det utfärdande landets territorium.

5. Avbrott i vistelsen som understiger sex månader i följd eller frånvaro på grund av militärtjänst skall inte påverka uppehållstillståndets giltighet.

6. Ett giltigt uppehållstillstånd får inte återkallas enbart på grund av att den person som avses i punkt 1 inte längre utövar förvärvsverksamhet därför att han på grund av sjukdom eller olycksfall är tillfälligt oförmögen att arbeta.

Artikel 13

Gränsarbetare med egen rörelse

1. En gränsarbetare med egen rörelse är en medborgare i en avtalsslutande part som är bosatt på en avtalsslutande parts territorium och driver egen rörelse på den andra avtalsslutande partens territorium, och som i princip återvänder till sin bostad dagligen eller åtminstone en gång i veckan.

2. Gränsarbetare med egen rörelse skall inte behöva uppehållstillstånd.

De behöriga myndigheterna i det berörda landet kan dock bevilja en gränsarbetare med egen rörelse ett särskilt tillstånd för minst fem år, förutsatt att han kan bevisa för behöriga nationella myndigheter att han driver eller önskar driva egen rörelse. Det särskilda tillståndet skall automatiskt förlängas med minst fem år, förutsatt att gränsarbetaren kan bevisa att han driver egen rörelse.

3. Det särskilda tillståndet skall gälla hela det utfärdande landets territorium.

Artikel 14

Yrkesmässig och geografisk rörlighet

1. Egenföretagare skall ha rätt till yrkesmässig och geografisk rörlighet på hela värdlandets territorium.

2. Den yrkesmässiga rörligheten skall omfatta byte av yrke samt övergång från egenföretagande till anställning. Den geografiska rörligheten skall omfatta byte av arbets- och vistelseort.

Artikel 15

Likabehandling

1. Vad beträffar upptagande och utövande av förvärvsverksamhet som egenföretagare i värdlandet skall egenföretagaren komma i åtnjutande av en behandling som är minst lika förmånlig som den som beviljas landets egna medborgare.

2. Bestämmelserna i artikel 9 i denna bilaga skall också i tillämpliga delar gälla egenföretagare som avses i detta kapitel.

Artikel 16

Utövande av offentlig myndighet

En egenföretagare kan nekas rätt att utöva en verksamhet som, även tillfälligt, innebär utövande av offentlig myndighet.







IV.

TILLHANDAHÅLLANDE AV TJÄNSTER

Artikel 17

Personer som tillhandahåller tjänster

Vad gäller tillhandahållande av tjänster enligt artikel 5 i detta avtal skall följande vara förbjudet:

a) Varje begränsning av ett gränsöverskridande tillhandahållande av tjänster på en avtalsslutande parts territorium som varar högst 90 arbetsdagar per år.

b) Varje begränsning av rätten till inresa och vistelse i de fall som avses i artikel 5.2 i detta avtal för i) medborgare i Europeiska gemenskapens medlemsstater eller i Schweiz vilka tillhandahåller tjänster och är etablerade på en avtalsslutande parts territorium annat än det territorium där mottagaren av tjänsterna är etablerad, ii) arbetstagare, oavsett nationalitet, hos någon som tillhandahåller tjänster, vilka är integrerade i den ordinarie arbetsmarknaden i en avtalsslutande part och är utstationerade för att på en annan avtalsslutande parts territorium tillhandahålla en tjänst; detta skall dock inte påverka tillämpningen av artikel 1.

Artikel 18

Bestämmelserna i artikel 17 i denna bilaga skall tillämpas på bolag som bildats i enlighet med lagstiftningen i en medlemsstat i Europeiska gemenskapen eller i enlighet med schweizisk rätt och vilka har sitt stadgeenliga säte, sin centrala förvaltning eller sin huvudverksamhet på en avtalsslutande parts territorium.

Artikel 19

Den som tillhandahåller tjänster och har rätt eller har erhållit tillstånd därtill kan, för att tillhandahålla en tjänst, temporärt utöva sin verksamhet i det land där tjänsten tillhandahålls på samma villkor som i detta land gäller för dess egna medborgare i enlighet med bestämmelserna i denna bilaga samt i bilagorna II och III.

Artikel 20

1. De i artikel 17 b i denna bilaga avsedda personer som har rätt att tillhandahålla tjänster skall inte behöva uppehållstillstånd för vistelser som inte överstiger 90 dagar. De i artikel 1 avsedda handlingar med stöd av vilka dessa personer rest in på territoriet skall vara tillräckligt stöd för deras vistelse.

2. De i artikel 17 b i denna bilaga avsedda personer som har rätt att tillhandahålla en tjänst under mer än 90 dagar eller som har erhållit tillstånd att tillhandahålla en tjänst skall, till styrkande av denna rätt, erhålla ett uppehållstillstånd som är giltigt lika länge som tillhandahållandet av tjänsten varar.

3. Rätten till vistelse omfattar hela territoriet i Schweiz eller i den berörda medlemsstaten i Europeiska gemenskapen.

4. För att utfärda uppehållstillstånd får de avtalsslutande parterna endast kräva att de i artikel 17 b i denna bilaga avsedda personerna visar upp följande handlingar:

a) Den handling med stöd av vilken de rest in på territoriet.

b) Bevis för att de tillhandahåller eller önskar tillhandahålla tjänster.

Artikel 21

1. Ett sådant tillhandahållande av tjänst som avses i artikel 17 a i denna bilaga får, oavsett om det rör sig om ett oavbrutet tillhandahållande eller om tillhandahållande vid flera tillfällen, inte överstiga 90 arbetsdagar per kalenderår.

2. Bestämmelserna i punkt 1 skall inte påverka tjänstetillhandahållarens rättsliga förpliktelser vad gäller hans garantiskyldighet gentemot tjänstemottagaren och inte heller fall av force majeure.

Artikel 22

1. Från tillämpningen av artiklarna 17 och 19 i denna bilaga skall undantas sådan verksamhet som innebär delaktighet, även tillfälligt, i utövandet av offentlig myndighet i den berörda avtalsslutande parten.

2. Bestämmelserna i artiklarna 17 och 19 i denna bilaga, liksom de åtgärder som vidtagits med stöd av dessa, skall inte påverka tillämpligheten av de lagar och andra författningar som gäller tillämpning av arbets- och anställningsvillkor på arbetstagare som utstationerats i samband med tillhandahållande av tjänster. I enlighet med artikel 16 i detta avtal hänvisas till Europa-Parlamentets och Rådets direktiv 96/71/EG av den 16 december 1996 om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster ( 8 ) (EGT L 18, 21.1.1997, s. 19).

3. Bestämmelserna i artikel 17 a och i artikel 19 i denna bilaga skall inte påverka tillämpligheten av de lagar och andra författningar som, vid ikraftträdandet av detta avtal, gäller i de avtalsslutande parterna och som rör

i) verksamheten vid förmedlingar för tillfälligt arbete eller för uthyrning av arbetskraft, eller

ii) finansiella tjänster vilka får utövas på en avtalsslutande parts territorium endast med på förhand givet tillstånd och vars tillhandahållare är föremål för övervakning av myndigheterna i den avtalsslutande parten.

4. Bestämmelserna i artikel 17 a och artikel 19 i denna bilaga skall inte påverka tillämpligheten av de lagar och andra författningar som gäller i de avtalsslutande parterna och som rör tillhandahållande av tjänster för kortare tid än 90 arbetsdagar och som berättigas av ett angeläget allmänt intresse.

Artikel 23

Personer som mottar tjänster

1. En sådan mottagare av tjänster som avses i artikel 5.3 i detta avtal skall inte behöva uppehållstillstånd för vistelse som inte överstiger tre månader. För längre vistelse skall den person som mottar tjänster erhålla ett uppehållstillstånd som gäller så länge som tjänsten tillhandahålls. Han kan uteslutas från det sociala stödsystemet under tiden för sin vistelse.

2. Uppehållstillståndet skall gälla hela det utfärdande landets territorium.







V.

PERSONER SOM INTE UTÖVAR EKONOMISK FÖRVÄRVSVERKSAMHET

Artikel 24

Bestämmelser om vistelse

1. En medborgare i en avtalsslutande part som inte utövar ekonomisk förvärvsverksamhet i bosättningslandet och som inte har rätt till vistelse enligt några andra bestämmelser i detta avtal skall få uppehållstillstånd för minst fem år, förutsatt att han kan bevisa för de behöriga nationella myndigheterna att han och hans familjemedlemmar

a) har tillräckliga tillgångar för att inte behöva utnyttja det sociala stödsystemet under vistelsen, och

b) omfattas av en heltäckande sjukförsäkring ( 9 ).

De avtalsslutande parterna får, då de anser detta nödvändigt, kräva omprövning av uppehållstillståndet vid utgången av de två första årens vistelse.

2. Tillgångarna skall anses vara tillräckliga om de överstiger den nivå under vilken landets egna medborgare, med hänsyn till deras och i tillämpliga fall deras familjemedlemmars personliga förhållanden, kan beviljas socialt bistånd. Om detta villkor inte kan tillämpas skall den sökandes tillgångar anses tillräckliga om de överstiger den lägsta folkpension som betalas ut av värdlandet.

3. Den som har haft en anställning på en avtalsslutande parts territorium i mindre än ett år får vistas där förutsatt att han uppfyller kraven i punkt 1 i denna artikel. Som sådana tillgångar som avses i punkt 1 a och punkt 2 i denna artikel skall anses arbetslöshetsersättning till vilken han är berättigad enligt nationell lag, i förekommande fall kompletterat med bestämmelserna i bilaga II.

4. En studerande, som inte med stöd av någon annan bestämmelse i detta avtal har rätt att vistas på den andra avtalsslutande partens territorium, skall beviljas uppehållstillstånd för utbildningsperioden eller för ett år om utbildningen varar längre än ett år, om den studerande genom en förklaring eller, i enlighet med den studerandes eget val, på ett annat likvärdigt sätt försäkrar för den behöriga nationella myndigheten att han förfogar över tillgångar som är tillräckliga för att han själv, hans maka och deras barn för vilka de är underhållsberättigade inte behöver utnyttja värdlandets sociala stödsystemet under vistelsen, samt under förutsättning att han är registrerad vid en godkänd utbildningsinstitution för att där huvudsakligen genomgå yrkesutbildning och att han omfattas av en heltäckande sjukförsäkring. Detta avtal omfattar varken tillträde till yrkesutbildning eller stöd till uppehället för de studerande som avses i denna artikel.

5. Uppehållstillståndet skall automatiskt förlängas med minst fem år, förutsatt att villkoren för uppehållstillstånd fortfarande är uppfyllda. Vad beträffar studerande skall uppehållstillståndet varje år förlängas med den återstående utbildningsperioden.

6. Avbrott i vistelsen som understiger sex månader i följd eller frånvaro på grund av militärtjänst skall inte påverka uppehållstillståndets giltighet.

7. Uppehållstillståndet skall gälla hela det utfärdande landets territorium.

8. Rätten till vistelse skall kvarstå så länge som innehavarna av denna rätt uppfyller de villkor som anges i punkt 1.







VI.

FÖRVÄRV AV FAST EGENDOM

Artikel 25

1. En medborgare i en avtalsslutande part som har uppehållstillstånd i värdlandet och där inrättar sin huvudsakliga bostad skall ha samma rättigheter som en medborgare i värdlandet vad gäller förvärv av fast egendom. Han kan när som helst inrätta sin huvudsakliga bostad i värdlandet i enlighet med nationella regler och oberoende av anställningens längd. Avresa från värdlandet medför ingen skyldighet till avyttrande.

2. En medborgare i en avtalsslutande part som har uppehållstillstånd men inte inrättar sin huvudsakliga bostad i värdlandet har samma rättigheter som landets medborgare vad gäller förvärv av fast egendom som används vid utövandet av ekonomisk förvärvsverksamhet. Han kan också tillåtas förvärva en andra bostad eller en fritidsbostad. För denna kategori medborgare skall detta avtal inte påverka gällande regler om rena kapitalplaceringar och handel med obebyggda fastigheter och med bostäder.

3. En gränsarbetare skall ha samma rättigheter som landets medborgare vad gäller förvärv av fast egendom som används vid utövandet av ekonomisk förvärvsverksamhet samt av en andra bostad. Dessa rättigheter föranleder ingen skyldighet till avyttrande när han lämnar värdlandet. Han kan också tillåtas förvärva en fritidsbostad. För denna kategori medborgare skall detta avtal inte påverka gällande regler i värdlandet om renodlad kapitalplacering och handel med obebyggda fastigheter och med bostäder.







VII.

ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER SAMT AVTALETS FRAMTIDA UTVECKLING

Artikel 26

Allmänt

1. När de begränsningar som avses i artikel 10 i detta avtal tillämpas skall bestämmelserna i det här kapitlet komplettera respektive ersätta övriga bestämmelser i denna bilaga.

2. När de begränsningar som avses i artikel 10 i detta avtal tillämpas skall det för utövande av ekonomisk förvärvsverksamhet krävas att ett uppehållstillstånd och/eller arbetstillstånd utfärdas.

Artikel 27

Bestämmelser om arbetstagares vistelse

1. Uppehållstillstånd för en arbetstagaren som har ett anställningsavtal med kortare varaktighet än ett år skall förlängas till en total varaktighet på mindre än tolv månader, under förutsättning att arbetstagaren kan bevisa för de behöriga nationella myndigheterna att han kan utöva ekonomisk förvärvsverksamhet. Ett nytt uppehållstillstånd skall utfärdas under förutsättning att arbetstagaren kan bevisa att han kan utöva ekonomisk förvärvsverksamhet och att de kvantitativa begränsningar som fastställs i artikel 10 i detta avtal inte uppnåtts. Arbetstagaren är inte skyldig att lämna landet mellan två anställningsavtal i enlighet med artikel 24 i denna bilaga.

2. Under den period som avses i ►M5 artikel 10.2, 10.2a, 10.2b, 10.4a, 10.4b och 10.4c ◄ i detta avtal kan en avtalsslutande part för utfärdande av ett första uppehållstillstånd kräva ett skriftligt avtal eller ett erbjudande om avtal.

3.

a) Personer som tidigare haft tillfällig anställning på värdlandets territorium i minst 30 månader skall automatiskt ha rätt att ta anställning med obegränsad varaktighe ( 10 ) En eventuell inskränkning av antalet utlovade uppehållstillstånd kan inte anföras gentemot dessa personer.

b) Personer som tidigare haft säsongsanställning på värdlandets territorium i totalt minst 50 månader under de senaste 15 åren och som inte uppfyller villkoren för uppehållstillstånd enligt a i denna punkt skall automatiskt ha rätt att ta anställning med obegränsad varaktighet.

Artikel 28

Gränsarbetare

1. En gränsarbetare är en medborgare i en avtalsslutande part som är fast bosatt i gränsområdena i antingen Schweiz eller dess grannländer och är anställd i den andra avtalsslutande partens gränsområden, och som i princip återvänder till sin huvudsakliga bostad dagligen eller åtminstone en gång i veckan. Med gränsområden avses i detta avtal de områden som definieras i de avtal om rörlighet över gränserna som slutits mellan Schweiz och dess grannländer.

2. Det särskilda tillståndet skall gälla samtliga gränsområden i det utfärdande landet.

Artikel 29

Arbetstagares rätt att återvända

1. En arbetstagare som vid detta avtals ikraftträdande har haft uppehållstillstånd med minst ett års varaktighet och som har lämnat värdlandet skall ha rätt att få företräde inom kvoten för uppehållstillstånd inom sex år efter sin avresa, under förutsättning att han kan bevisa att han kan utöva ekonomisk förvärvsverksamhet.

2. En gränsarbetare skall ha rätt att få nytt särskilt tillstånd inom sex år efter det att den tidigare förvärvsverksamheten, som skall ha pågått i tre år utan avbrott, avslutats, med förbehåll för en kontroll av löne- och arbetsvillkoren om han är anställd under de två år som följer på ikraftträdandet av detta avtal och under förutsättning att han kan bevisa för de behöriga nationella myndigheterna att han kan utöva ekonomisk förvärvsverksamhet.

3. Ungdomar som lämnat en avtalsslutande parts territorium efter att ha vistats där i minst fem år före 21 års ålder skall ha rätt att inom fyra år återvända dit och utöva ekonomisk förvärvsverksamhet där.

Artikel 30

Geografisk och yrkesmässig rörlighet för arbetstagare

1. En arbetstagare som har uppehållstillstånd för minst ett år skall, under de tolv månader som följer på anställningens början, ha rätt till yrkesmässig och geografisk rörlighet. En övergång från anställning till egenföretagande är möjlig med beaktande av bestämmelserna i artikel 10 i detta avtal.

2. Särskilda tillstånd som utfärdas till gränsarbetare skall ge rätt till yrkesmässig och geografisk rörlighet inom gränsområdena i Schweiz eller dess grannländer.

Artikel 31

Bestämmelser om egenföretagares vistelse

En medborgare i en avtalsslutande part som önskar etablera sig på en annan avtalsslutande parts territorium för att driva egen rörelse (nedan kallad ”egenföretagare”) skall få uppehållstillstånd för sex månader. Han skall få uppehållstillstånd för minst fem år, förutsatt att han före utgången av sexmånadersperioden för de behöriga nationella myndigheterna kan bevisa att han driver egen rörelse. Denna sexmånadersperiod kan vid behov förlängas med högst två månader om han har en realistisk möjlighet att bevisa detta.

Artikel 32

Gränsarbetare med egen rörelse

1. En gränsarbetare med egen rörelse är en medborgare i en avtalsslutande part som är fast bosatt i gränsområdena antingen i Schweiz eller dess grannländer och driver egen rörelse i den andra avtalsslutande partens gränsområden, och som i princip återvänder till sin huvudsakliga bostad dagligen eller åtminstone en gång i veckan. Med gränsområden avses i detta avtal de områden som definieras i de avtal om rörlighet över gränserna som slutits mellan Schweiz och dess grannländer.

2. En medborgare i en avtalsslutande part som såsom gränsarbetare önskar driva egen rörelse i gränsområdena i Schweiz eller dess grannländer skall få särskilt tillstånd som utfärdas i förväg för sex månader. Han skall få särskilt tillstånd för minst fem år, förutsatt att han före utgången av sexmånadersperioden kan bevisa för de behöriga nationella myndigheterna att han driver egen rörelse. Denna sexmånadersperiod kan vid behov förlängas med högst två månader om han har en realistisk möjlighet att bevisa detta.

3. Det särskilda tillståndet skall gälla samtliga gränsområden i det utfärdande landet.

Artikel 33

Egenföretagares rätt att återvända

1. En egenföretagare som har haft uppehållstillstånd med minst fem års varaktighet och som har lämnat värdlandet skall ha rätt till ett nytt uppehållstillstånd inom sex år efter sin avresa, under förutsättning att han redan arbetat i värdlandet i tre år utan avbrott och att han kan bevisa för de behöriga nationella myndigheterna att han kan utöva ekonomisk förvärvsverksamhet.

2. En gränsarbetare med egen rörelse skall ha rätt till ett nytt särskilt tillstånd inom sex år efter det att den tidigare förvärvsverksamheten, som pågått i fyra år utan avbrott, avslutats, under förutsättning att han kan bevisa för de behöriga nationella myndigheterna att han kan utöva ekonomisk förvärvsverksamhet.

3. Ungdomar som lämnat en avtalsslutande parts territorium efter att ha varit bosatta där i minst fem år före 21 års ålder skall ha rätt att inom fyra år återvända dit och utöva ekonomisk förvärvsverksamhet där.

Artikel 34

Geografisk och yrkesmässig rörlighet för egenföretagare

Särskilda tillstånd som utfärdas för gränsarbetare med egen rörelse skall medföra rätt till yrkesmässig och geografisk rörlighet inom gränsområdena i Schweiz eller dess grannländer. Uppehållstillstånd (för gränsarbetare: särskilda tillstånd) som utfärdas i förväg för sex månader skall ge rätt endast till geografisk rörlighet.

▼M3

BILAGA I

ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER OM FÖRVÄRV AV MARK OCH FRITIDSBOSTÄDER

1. Republiken Tjeckien

a) Republiken Tjeckien kan under fem år från dagen för landets anslutning till EU bibehålla reglerna i valutalagen nr 219/1995 Sb., i gällande lydelse, om förvärv av fritidsbostäder av schweiziska medborgare som inte är bosatta i Republiken Tjeckien och av företag som bildats i överensstämmelse med schweizisk lagstiftning och som varken är etablerade eller har någon filial eller något representationskontor inom Republiken Tjeckiens territorium.

b) Republiken Tjeckien kan i fråga om förvärv av jordbruksmark och skog av schweiziska medborgare och av företag som bildats i överensstämmelse med schweizisk lagstiftning och som vare sig är etablerade eller registrerade i Republiken Tjeckien under sju år från dagen för landets anslutning till EU bibehålla reglerna i valutalagen nr 219/1995 Sb., i gällande lydelse, lag nr 229/1991 Sb. om bestämmelser om ägandeförhållanden i fråga om mark och annan jordbruksegendom samt lag nr 95/1999 Sb. om villkor rörande överföring av jordbruksmark och skog från statligt ägande till andra enheter. Utan att det påverkar någon annan bestämmelse i denna punkt 1 får schweiziska medborgare i samband med förvärv av jordbruksmark och skog under inga förhållanden behandlas mindre gynnsamt än vid tidpunkten för undertecknandet av detta protokoll eller få en mer restriktiv behandling än medborgare från tredjeland.

c) Egenföretagande jordbrukare som är schweiziska medborgare och som önskar etablera sig och bo i Republiken Tjeckien skall inte omfattas av bestämmelserna i b eller några andra förfaranden än dem som gäller för tjeckiska medborgare.

d) En allmän översyn av dessa övergångsbestämmelser skall göras under det tredje året efter Republiken Tjeckiens anslutning till EU. Den gemensamma kommittén kan besluta att förkorta eller avsluta den övergångsperiod som anges i a.

e) Om Republiken Tjeckien skulle införa villkor för utländska medborgares förvärv av fastigheter i Republiken Tjeckien under övergångsperioden skall dessa bygga på öppna, objektiva, stabila och offentliga kriterier. Dessa kriterier skall tillämpas på ett icke-diskriminerande sätt och skall inte särskilja mellan tjeckiska och schweiziska medborgare.

f) Om det när övergångsperioden löpt ut finns tillräckliga belägg för att allvarliga störningar eller hot därom föreligger på marknaden för jordbruksmark i Tjeckien skall den gemensamma kommittén, på Tjeckiens begäran, besluta om en förlängning av övergångsperioden med högst tre år.

2. Estland

a) Estland kan under sju år efter landets anslutning till EU bibehålla den lagstiftning som förelåg vid tidpunkten för undertecknandet av detta protokoll rörande förvärv av jordbruksmark och skog av schweiziska medborgare och av företag som bildats i överensstämmelse med schweizisk lagstiftning och som varken är etablerade eller registrerade eller har någon lokal filial eller något lokalt kontor i Estland. Schweiziska medborgare får i samband med förvärv av jordbruksmark och skog under inga förhållanden behandlas mindre gynnsamt än vid tidpunkten för undertecknandet av detta protokoll eller få en mer restriktiv behandling än medborgare från tredjeland. I enlighet med denna lagstiftning har Estland antagit lagen om begränsningar vid förvärv av fast egendom samt ändringar av lagen om markreform, båda av den 12 februari 2003.

b) Schweiziska medborgare som önskar etablera sig som egenföretagande jordbrukare och bo i Estland och som lagligen har vistats och varit verksamma inom jordbruk i Estland kontinuerligt i minst tre år, skall inte omfattas av bestämmelserna i a eller några andra förfaranden än dem som gäller för estniska medborgare.

c) En allmän översyn av dessa övergångsbestämmelser skall göras under det tredje året efter landets anslutning till EU. Europeiska gemenskapernas kommission (nedan kallad ”kommissionen”) skall för detta syfte lämna en rapport till den gemensamma kommittén. Den gemensamma kommittén kan besluta om att förkorta eller avsluta den övergångsperiod som anges i a.

d) Om det när övergångsperioden löpt ut finns tillräckliga belägg för att allvarliga störningar eller hot därom föreligger på marknaden för jordbruksmark i Estland skall den gemensamma kommittén, på Estlands begäran, besluta om en förlängning av övergångsperioden med högst tre år.

3. Cypern

Cypern kan under fem år efter landets anslutning till EU bibehålla den lagstiftning som gällde den 31 december 2000 rörande förvärv av fritidsbostäder.

I enlighet med lagen om förvärv av fastigheter (utlänningar) kap. 109 och ändringslagarna 52/69, 55/72 och 50/90, måste förvärv av fastigheter på Cypern av icke-cyprioter godkännas av ministerrådet. Ministerrådet har bemyndigat tjänstemän på distriktsnivå att å dess vägnar lämna godkännande. När den aktuella fastigheten är större än 2 donum (1 donum = 1 338 m2) kan godkännande endast lämnas för följande ändamål:

a) permanent bostad eller fritidsbostad med en markyta som inte överstiger 3 donum,

b) yrkes- eller handelslokaler,

c) industri inom sektorer som anses vara gynnsamma för Cyperns ekonomi.

Ovanstående lag har ändrats genom en lag från 2003 om förvärv av fast egendom (utlänningar) (ändring), N. 54(I)/2003. Den nya lagen medför inte några begränsningar på EU-medborgare och företag som är registrerade i EU i fråga om förvärv av fastigheter som skall fungera som permanenta bostäder eller är kopplade till utländska direktinvesteringar eller förvärv av fastigheter av fastighetsmäklare och markexploatörer som är etablerade inom EU. När det gäller förvärv av en bostad för fritidsbruk föreskriver lagen att EU-medborgare som inte stadigvarande bor på Cypern och företag registrerade inom EU, men som inte har sitt säte eller huvudkontor på Cypern, under en period på fem år efter Cyperns anslutning till EU inte får förvärva en fastighet i syfte att använda den som fritidsbostad, utan föregående tillstånd från ministerrådet, som delegerat sin befogenhet till tjänstemän på distriktsnivå, enligt vad som nämnts ovan.

4. Lettland

a) Lettland kan under sju år efter landets anslutning till EU bibehålla reglerna i lagen om ändringar av lagen om privatisering av mark på landsbygden (i kraft sedan den 14 april 2003) rörande förvärv av jordbruksmark och skog av schweiziska medborgare och företag som bildats i överensstämmelse med schweizisk lagstiftning och som varken är etablerade eller registrerade eller har någon lokal filial eller något lokalt kontor i Lettland. Schweiziska medborgare får i samband med förvärv av jordbruksmark och skog under inga förhållanden behandlas mindre gynnsamt än vid tidpunkten för undertecknandet av detta protokoll eller få en mer restriktiv behandling än medborgare från tredjeland.

b) En allmän översyn av dessa övergångsbestämmelser skall genomföras före utgången av det tredje året efter dagen för landets anslutning till EU. Kommissionen skall för detta syfte lämna en rapport till den gemensamma kommittén. Den gemensamma kommittén kan besluta om att förkorta eller avsluta den övergångsperiod som anges i a.

c) Om det när övergångsperioden löpt ut finns tillräckliga belägg för att allvarliga störningar eller hot därom föreligger på marknaden för jordbruksmark i Lettland skall den gemensamma kommittén, på Lettlands begäran, besluta om en förlängning av övergångsperioden med högst tre år.

5. Litauen

a) Litauen kan under sju år efter landets anslutning till EU bibehålla den lagstiftning som förelåg vid tidpunkten för undertecknandet av detta protokoll rörande förvärv av jordbruksmark och skog av schweiziska medborgare och av företag som bildats i överensstämmelse med schweizisk lagstiftning och som varken är etablerade eller registrerade eller har någon lokal filial eller något lokalt kontor i Litauen. Schweiziska medborgare får i samband med förvärv av jordbruksmark och skog under inga förhållanden behandlas mindre gynnsamt än vid tidpunkten för undertecknandet av detta protokoll eller få en mer restriktiv behandling än medborgare från tredje land. I enlighet med denna lagstiftning får schweiziska medborgare och juridiska personer, liksom organisationer bildade i Schweiz utan status som juridisk person, men som har rättslig handlingsförmåga enligt schweizisk lagstiftning, inte förvärva jordbruks- och skogsbruksmark före utgången av den sjuåriga övergångsperiod som anges i Republiken Litauens fördrag om anslutning till Europeiska unionen.

b) Schweiziska medborgare som önskar etablera sig som egenföretagande jordbrukare och bo i Litauen och som lagligen har vistats och varit verksamma inom jordbruk i Litauen kontinuerligt i minst tre år, skall inte omfattas av bestämmelserna i a eller några andra förfaranden än dem som gäller för litauiska medborgare.

c) En allmän översyn av dessa övergångsbestämmelser skall göras under det tredje året efter landets anslutning till EU. Kommissionen skall för detta syfte lämna en rapport till den gemensamma kommittén. Den gemensamma kommittén kan besluta om att förkorta eller avsluta den övergångsperiod som anges i a.

d) Om det när övergångsperioden löpt ut finns tillräckliga belägg för att allvarliga störningar eller hot därom föreligger på marknaden för jordbruksmark i Litauen skall den gemensamma kommittén, på Litauens begäran, besluta om en förlängning av övergångsperioden med högst tre år.

6. Ungern

a) Ungern kan under fem år efter landets anslutning till EU bibehålla sin lagstiftning i lag LV från 1994 om jordbruksmark i gällande lydelse rörande förvärv av fritidsbostäder.

b) Schweiziska medborgare som lagligen vistats i Ungern kontinuerligt i minst fyra år skall inte omfattas av bestämmelserna i a eller av andra regler och förfaranden än sådana som gäller för ungerska medborgare. Under övergångsperioden skall Ungern tillämpa tillståndsförfaranden för förvärv av fritidsbostäder som bygger på objektiva, stabila, öppna och offentliga kriterier. Dessa kriterier skall tillämpas på ett icke-diskriminerande sätt och skall inte särskilja mellan schweiziska och ungerska medborgare bosatta i Ungern.

c) Ungern kan under sju år efter landets anslutning till EU bibehålla de förbud som ingår i lag LV från 1994 om jordbruksmark, i gällande lydelse, om förvärv av jordbruksmark av fysiska personer som inte bor i Ungern och som inte är ungerska medborgare samt av juridiska personer.

d) Schweiziska medborgare som vill etablera sig som egenföretagande jordbrukare och bo i Ungern och som lagligen har vistats och varit verksamma inom jordbruk i Ungern kontinuerligt i minst tre år, skall inte omfattas av bestämmelserna i c eller några andra förfaranden än dem som gäller för ungerska medborgare.

e) En allmän översyn av dessa övergångsbestämmelser skall göras under det tredje året efter landets anslutning till EU. Kommissionen skall för detta syfte lämna en rapport till den gemensamma kommittén. Den gemensamma kommittén kan besluta om att förkorta eller avsluta den övergångsperiod som anges i c.

f) Om Ungern skulle tillämpa tillståndsförfaranden för förvärv av jordbruksmark under övergångsperioden skall de bygga på öppna, objektiva, stabila, genomblickbara och offentliga kriterier. Dessa kriterier skall tillämpas på ett icke-diskriminerande sätt.

g) Om det när övergångsperioden löpt ut finns tillräckliga belägg för att allvarliga störningar eller hot därom föreligger på marknaden för jordbruksmark i Ungern skall den gemensamma kommittén, på Ungerns begäran, besluta om en förlängning av övergångsperioden med högst tre år.

7. Malta

Förvärv av egendom på de maltesiska öarna regleras av lagen om fast egendom (Utländska medborgares förvärv) (kap. 246 i Maltas lagstiftning). Denna lag innehåller följande bestämmelser:

a) (1) En schweizisk medborgare kan köpa fast egendom på Malta för användning som bostad (inte nödvändigtvis som permanent bostad) under förutsättning att han eller hon inte redan äger någon annan bostad på Malta. Vid sådana köp krävs det inte att köparna har uppehållstillstånd på Malta även om de är skyldiga att ha ett tillstånd som (med ett fåtal undantag som anges i lagstiftningen) de inte får förvägras om värdet på egendomen överstiger ett belopp som årligen avgörs av ett index (för närvarande 30 000 maltesiska pund för en lägenhet och 50 000 maltesiska pund för ett hus). (2) Schweizisk medborgare kan även när som helst inrätta sin permanenta bostad på Malta i överensstämmelse med relevant nationell lagstiftning. En eventuell avflyttning från Malta medför inte någon skyldighet att avyttra egendom som förvärvats som permanent bostad.

b) Schweiziska medborgare som köper egendom i speciellt utformade områden som anlagts genom ovanstående lag (vanligtvis områden som utgör en del av stadsförnyelseprojekt) behöver inte inhämta tillstånd för sådana köp och det finns heller inte några begränsningar i fråga om antal, användning av eller värde på de egendomar som de kan komma att köpa.

8. Polen

a) Polen kan under fem år efter landets anslutning till EU bibehålla den lagstiftning som gällde vid tidpunkten för undertecknandet av detta protokoll rörande förvärv av fritidsbostäder. I enlighet med denna lagstiftning måste schweiziska medborgare uppfylla kraven i lagen av den 24 mars 1920 om utlänningars förvärv av fast egendom (Dz.U. 1996, Nr 54, poz. 245 med ändringar) i gällande lydelse.

b) Schweiziska medborgare som lagligen vistats i Polen kontinuerligt i fyra år skall inte när det gäller förvärv av fritidsbostäder omfattas av bestämmelserna i c eller några andra förfaranden än dem som gäller för polska medborgare.

c) Polen kan under tolv år efter landets anslutning till EU bibehålla sin lagstiftning om förvärv av jordbruksmark och skog. Schweiziska medborgare eller juridiska personer som bildats i överensstämmelse med schweizisk lagstiftning får i samband med förvärv av jordbruksmark och skog under inga förhållanden behandlas mindre gynnsamt än vid tidpunkten för undertecknandet av detta protokoll. I enlighet med denna lagstiftning måste schweiziska medborgare uppfylla kraven i lagen om utlänningars förvärv av fastigheter av den 24 mars 1920 (Dz.U. 1996, Nr 54, poz. 245 med ändringar) i gällande lydelse.

d) Schweiziska medborgare som vill etablera sig som egenföretagande jordbrukare och som lagligen vistats och arrenderat mark i Polen i egenskap av fysisk eller juridisk person kontinuerligt i minst tre år, skall inte omfattas av bestämmelserna i c eller några andra förfaranden än dem som gäller för polska medborgare när det gäller köp av jordbruksmark och skog från och med dagen för anslutningen till EU. I vojvodskapen Warmia i Mazury, Pomorze, Kujawy i Pomorze, Zachodnie Pomorze, Lubusz, Dolny Śląsk, Opole och Wielkopolska skall den vistelse- och arrendeperiod som avses i föregående mening utsträckas till sju år. Arrendeperioden före markförvärvet skall beräknas individuellt för varje schweizisk medborgare som arrenderat mark i Polen från det certifierade datumet för det ursprungliga arrendekontraktet. Egenföretagande jordbrukare som har arrenderat mark men inte som fysiska personer utan som juridiska personer kan överlåta den juridiska personens rättigheter enligt arrendekontraktet till sig själva som fysiska personer. För beräkning av den arrendeperiod som föregår rätten till förvärv skall arrendeperioden för kontrakt som ingåtts som juridiska personer räknas. Arrendekontrakt som ingåtts av fysiska personer kan förses med ett certifierat datum retroaktivt och hela arrendeperioden i de certifierade kontrakten kommer att räknas. Det skall inte finnas någon tidsgräns för egenföretagande jordbrukare att omvandla de aktuella arrendekontrakten till kontrakt som fysiska personer eller till skriftliga kontrakt med ett certifierat datum. Förfarandet för att omvandla arrendekontrakt skall vara genomblickbart och får under inga omständigheter utgöra ett nytt hinder.

e) En allmän översyn av dessa övergångsbestämmelser skall göras under det tredje året efter dagen för landets anslutning till EU. Kommissionen skall för detta syfte lämna en rapport till den gemensamma kommittén. Den gemensamma kommittén kan besluta om att förkorta eller avsluta den övergångsperiod som anges i a.

f) Under övergångsperioden skall Polen tillämpa ett tillståndsförfarande som fastställts i lag vilket garanterar att de tillstånd som beviljas för förvärv av fast egendom i Polen bygger på öppna, objektiva, stabila och offentliga kriterier. Dessa kriterier skall tillämpas på ett icke-diskriminerande sätt.

9. Slovenien

a) Om det fram till utgången av en period på högst sju år efter dagen för Sloveniens anslutning till EU skulle uppstå svårigheter som är allvarliga och kan bli bestående på fastighetsmarknaden eller som allvarligt kan försämra fastighetsmarknaden inom ett visst geografiskt område, får Slovenien ansöka om bemyndigande för att vidta skyddsåtgärder för att rätta till situationen på fastighetsmarknaden.

b) På begäran av Slovenien skall den gemensamma kommittén snabbehandla frågan, besluta om de skyddsåtgärder som den finner nödvändiga och ange under vilka förutsättningar samt hur de skall genomföras.

c) Vid allvarliga svårigheter på fastighetsmarknaden och på uttrycklig begäran av Slovenien skall den gemensamma kommittén fatta sitt beslut inom fem arbetsdagar från det att den fick begäran tillsammans med relevanta uppgifter om bakgrunden. De åtgärder som på detta sätt beslutas skall gälla med omedelbar verkan och skall ta hänsyn till alla berörda parters intressen.

d) De åtgärder som tillåts i b kan innebära avvikelser från reglerna i detta avtal i den mån och så länge det är strikt nödvändigt för att uppnå de mål som avses i a.

10. Slovakien

a) Slovakien kan under sju år efter landets anslutning till EU bibehålla sin lagstiftning om utländska medborgares förvärv av jordbruksmark och skog. I enlighet med denna lagstiftning kan en utländsk medborgare förvärva äganderätten till fastigheter i Republiken Slovakien med undantag för jordbruks- och skogsbruksmark. Utländska medborgare får inte förvärva äganderätten till fastigheter vars förvärv är begränsat genom särskild föreskrift i valutalagen nr 202/1995 i gällande lydelse.

b) Schweiziska medborgare får i samband med förvärv av jordbruksmark och skog under inga förhållanden behandlas mindre gynnsamt än vid tidpunkten för undertecknandet av detta protokoll eller få en mer restriktiv behandling än medborgare från tredje land.

c) Schweiziska medborgare som vill etablera sig som egenföretagande jordbrukare och som lagligen har vistats och varit verksamma inom jordbruk i Slovakien kontinuerligt i minst tre år, skall inte omfattas av bestämmelserna i b eller några andra förfaranden än dem som gäller för slovakiska medborgare.

d) En allmän översyn av dessa övergångsbestämmelser skall genomföras före utgången av det tredje året efter dagen för landets anslutning till EU. Kommissionen skall för detta syfte lämna en rapport till den gemensamma kommittén. Den gemensamma kommittén kan besluta om att förkorta eller avsluta den övergångsperiod som anges i a.

e) Om Slovakien skulle införa tillståndsförfaranden för utländska medborgares förvärv av fastigheter i Slovakien under övergångsperioden skall de bygga på öppna, objektiva, stabila och offentliga kriterier. Dessa kriterier skall tillämpas på ett icke-diskriminerande sätt och skall inte särskilja mellan slovakiska och schweiziska medborgare.

f) Om det när övergångsperioden löpt ut finns tillräckliga belägg för att allvarliga störningar eller hot därom föreligger på marknaden för jordbruksmark i Slovakien skall den gemensamma kommittén, på Slovakiens begäran, besluta om en förlängning av övergångsperioden med högst tre år.

▼M7

BILAGA II

SAMORDNING AV SOCIALFÖRSÄKRINGSSYSTEMEN

Artikel 1

1. De avtalsslutande parterna är överens om att på området samordning av de sociala trygghetssystemen sinsemellan tillämpa de unionsrättsakter som det hänvisas till, och så som dessa har ändrats, i avsnitt A i denna bilaga eller därmed likvärdiga regler.

2. När begreppet ”medlemsstat(er)” förekommer i de rättsakter som det hänvisas till i avsnitt A i denna bilaga avses utöver de stater som omfattas av Europeiska unionens relevanta rättsakter även Schweiz.

Artikel 2

1. Vid tillämpningen av denna bilaga ska de avtalsslutande parterna beakta de unionsrättsakter som det hänvisas till i avsnitt B i denna bilaga.

2. Vid tillämpningen av denna bilaga ska de avtalsslutande parterna notera innehållet i de unionsrättsakter som det hänvisas till i avsnitt C i denna bilaga.

Artikel 3

1. Särskilda bestämmelser rörande övergångsarrangemangen för arbetslöshetsförsäkring för de medborgare i vissa medlemsstater i Europeiska unionen som innehar ett schweiziskt uppehållstillstånd som gäller för mindre än ett år, rörande de schweiziska handikappbidragen och rörande förmåner inom de företagsbaserade systemen för ålders-, efterlevande- och invaliditetspension återfinns i protokollet till denna bilaga.

2. Protokollet utgör en integrerad del av denna bilaga.

AVSNITT A: RÄTTSAKTER SOM DET HÄNVISAS TILL

1. Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 883/2004 av den 29 april 2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen ( 11 ), ▼M8 ändrad genom — Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 988/2009 av den 16 september 2009 om ändring av förordning (EG) nr 883/2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen och om fastställande av innehållet i bilagorna ( 12 ), — kommissionens förordning (EU) nr 1244/2010 av den 9 december 2010 om ändring av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 883/2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen och av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 987/2009 om tillämpningsbestämmelser till förordning (EG) nr 883/2004 ( 13 ), — Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 465/2012 av den 22 maj 2012 om ändring av förordning (EG) nr 883/2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen och av förordning (EG) nr 987/2009 om tillämpningsbestämmelser till förordning (EG) nr 883/2004 ( 14 ), — kommissionens förordning (EU) nr 1224/2012 av den 18 december 2012 om ändring av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 883/2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen och av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 987/2009 om tillämpningsbestämmelser till förordning (EG) nr 883/2004 ( 15 ). ▼M7 I detta avtal ska förordning (EG) nr 883/2004 anpassas på följande sätt: a) I bilaga I, avsnitt I, ska följande läggas till: ”Schweiz Kantonal lagstiftning rörande bidragsförskott enligt artiklarna 131 andra stycket och 293 andra stycket i den federala civillagen.” b) I bilaga I, avsnitt II, ska följande läggas till: ”Schweiz Bidrag vid barns födelse och bidrag vid adoption enligt kantonal lagstiftning enligt artikel 3 andra stycket i den federala lagen om familjebidrag.” c) I bilaga II ska följande läggas till: ”Tyskland–Schweiz a) Konventionen om social trygghet av den 25 februari 1964 ändrad genom tilläggskonventionerna nr 1 av den 9 september 1975 och nr 2 av den 2 mars 1989: i) Punkt 9b, stycke 1 nr 1–4 i slutprotokollet (tillämplig lagstiftning och rätt till vårdförmåner vid sjukdom för personer som är bosatta i den tyska exklaven Büsingen). ii) Punkt 9e, stycke 1b meningarna 1, 2 och 4 i slutprotokollet (tillgång till frivillig sjukförsäkring i Tyskland vid flyttning till Tyskland). b) Överenskommelsen om arbetslöshetsförsäkring av den 20 oktober 1982, ändrad genom tilläggsprotokollet av den 22 december 1992: i) Artikel 8.5, Tyskland (kommunen Büsingen) bidrar med ett belopp som motsvarar storleken på det kantonala bidraget enligt schweizisk lagstiftning till den faktiska kostnaden för arbetsmarknadsåtgärder för de arbetstagare som omfattas av denna bestämmelse. Spanien–Schweiz Punkt 17 i slutprotokollet till konventionen om social trygghet av den 13 oktober 1969, ändrad genom tilläggskonventionen av den 11 juni 1982. De som är försäkrade enligt den spanska försäkringen vid tillämpningen av denna bestämmelse är befriade från kravet på anslutning till den schweiziska sjukförsäkringen. Italien–Schweiz Artikel 9.1 i konventionen om social trygghet av den 14 december 1962, ändrad genom tilläggskonvention nr 1 av den 18 december 1963, tilläggsöverenskommelsen av den 4 juli 1969, tilläggsprotokollet av den 25 februari 1974 och tilläggsöverenskommelse nr 2 av den 2 april 1980.” d) I bilaga IV ska följande läggas till: ”Schweiz” e) I bilaga VIII, del 1, ska följande läggas till: ”Schweiz Alla ansökningar om ålders-, efterlevande- och invaliditetspension inom det allmänna systemet (den federala lagen om ålders- och efterlevandeförsäkring och den federala lagen om invaliditetsförsäkring) och lagstadgade ålderspensioner inom de lagstadgade företagsbaserade systemen (den federala lagen om företagsbaserade system för ålders-, efterlevande- och invaliditetsförsäkring).” f) I bilaga VIII, del 2, ska följande läggas till: ”Schweiz Ålders-, efterlevande- och invaliditetspensioner inom de lagstadgade företagsbaserade systemen (den federala lagen om företagsbaserade system för ålders-, efterlevande- och invaliditetsförsä