2008R0555 — SV — 01.01.2016 — 011.002

Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet

Ändrad genom:

Rättad genom:

▼B

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 555/2008

av den 27 juni 2008

om tillämpningsföreskrifter för förordning (EG) nr 479/2008 av den 29 april 2008 om den gemensamma organisationen av marknaden för vin när det gäller stödprogram, handel med tredjeländer, produktionskapacitet och kontroller inom vinsektorn

Den information som krävs för verifikation och revision av genomförandet av den här förordningens bestämmelser bör sparas av medlemsstaterna under en lämplig tidsrymd för att medge kontroller.

Isotopanalys är en analysmetod som används för kontroll och för att förhindra bedrägerier inom vinsektorn. Den kräver högt specialiserade kunskaper och teknisk utrustning. De flesta av de medlemsstater som anslöt sig till gemenskapen 2004 och 2007 har inte resurser för att använda denna metod. För att säkerställa en enhetlig tillämpning av kontrollförfarandena bör GFC utföra analyserna åt dessa medlemsstater under en övergångsperiod till dess att de förfogar över den kompetens och utrustning som behövs.

Enligt artikel 93 i förordning (EG) nr 479/2008 ska medlemsstaterna inrätta nationella eller regionala reserver av planteringsrätter för att förbättra förvaltningen av produktionskapaciteten. För att undvika störningar av marknadsbalansen bör överföringen av planteringsrätter via ett reservsystem inte kunna leda till en total ökning av produktionskapaciteten i medlemsstaterna. Ett liknande förbud mot att öka produktionskapaciteten föreskrivs redan i samband med överföring av planteringsrätter mellan företag i artikel 92.5 i den förordningen. I sådana situationer får medlemsstaterna använda sig av en nedsättningskoefficient för överföring av planteringsrätter.

Enligt artikel 92.2 i förordning (EG) nr 479/2008 får återplanteringsrätter beviljas producenter som åtar sig att röja en areal planterad med vinstockar. Detta bör bara beviljas om den berörda producenten inte har tillräckligt med planteringsrätter för att plantera en areal som motsvarar den areal han åtar sig att röja. Beviljandet av återplanteringsrätter på grundval av ett sådant åtagande bör åtföljas av krav på att säkerhet ställs för att garantera att röjningsåtagandet genomförs. För att undvika störningar av balansen på marknaden får, under den period som den nyplanterade arealen och den areal som ska röjas båda odlas, bara den ena arealen producera vin som ska släppas ut på marknaden.

Vinimport under koncessioner enligt överenskommelser med vissa tredjeländer ska åtföljas av intyg om att vinet uppfyller tillträdesvillkoren för koncessionen. Intygen ska vara utfärdade av offentliga organ eller av båda parter officiellt erkända organ som finns med i gemensamt upprättade förteckningar.

Med hänsyn till handelspraxis börde behöriga myndigheterna, i de fall då ett parti vin delas, ha rätt att under egen kontroll låta utfärda ett utdrag ur intyget och analysrapporten som ska åtfölja varje nytt parti som uppstått vid delningen.

Det importpris som ligger till grund för de importerade produkternas klassificering i Gemensamma tulltaxan bör uppgå till priset fritt ombord för de berörda produkterna, plus kostnader för försäkring och transport till platsen för införsel till gemenskapens tullområde.

I artikel 76.1 i förordning (EG) nr 479/2008 föreskrivs att för saft och must, för vilka tillämpningen av tullar beror på produktens importpris, ska detta pris kontrolleras antingen genom kontroll av varje parti eller med hjälp av ett schablonimportvärde. På grund av särdragen i det nuvarande systemet för import av druvsaft och must till gemenskapen, i synnerhet det faktum att importen är oregelbunden såväl beträffande volym och periodicitet som beträffande importplats och ursprung, är det omöjligt att beräkna schablonimportvärden som är representativa för att kunna fastställa det verkliga importpriset. Därför bör priset fastställas genom kontroll av varje parti.

Vid tillämpningen av artikel 11 i förordning (EG) nr 479/2008 har medlemsstaterna ett stort utrymme att själva i detalj besluta om stödets räckvidd och bidragssatser, bland annat i fråga om schablonbelopp, fastställande av högsta bidragssatser för stöd per hektar och ändring av stödet på grundval av objektiva kriterier, inom de ramar som fastställs i kapitel I i avdelning II i den förordningen och de regler som antas enligt dessa. Gemensamma föreskrifter bör dock fastställas. Det bör även fastställas tidsbegränsade åtgärder för föreskrifternas genomförande och en korrekt övervakning. Föreskrifterna bör också omfatta utnyttjandet av återplanteringsrätter som uppkommer vid röjning, om detta föreskrivs i förslaget, så att högre bidragssatser kan beviljas på grund av de högre kostnader detta innebär.

Med hänsyn till rättssäkerheten måste de budskap som förmedlas under en saluföringskampanj vara förenliga med lagstiftningen i de tredjeländer som kampanjen riktar sig till.

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 479/2008 av den 29 april 2008 om den gemensamma organisationen av marknaden för vin, om ändring av förordningarna (EG) nr 1493/1999, (EG) nr 1782/2003, (EG) nr 1290/2005, (EG) nr 3/2008 samt om upphävande av förordningarna (EEG) nr 2392/86 och (EG) nr 1493/1999 ( 1 ), särskilt artiklarna 22, 84, 89, 97, 107, 117, 121 b och 121 c, och

AVDELNING I

INLEDANDE BESTÄMMELSER

Artikel 1

Tillämpningsområde och användning av termer

1. I denna förordning fastställs tillämpningsföreskrifter för följande bestämmelser i förordning (EG) nr 479/2008:

c) Produktionskapacitet (avdelning V).

f) Mätning av arealer enligt artikel 121 c.

Den här förordningen ska inte påverka tillämpningen av

2. Termer som används i förordning (EG) nr 479/2008 ska ha samma betydelse när de används i den här förordningen.

▼M1

3. I avdelning II ska ”åtgärd” avse ett projekt, kontrakt eller arrangemang eller annan åtgärd som ingår i ett visst stödprogram, som motsvarar någon av de aktiviteter inom de åtgärder som avses i artikel 7.1 i förordning (EG) nr 479/2008 och som genomförs av en eller flera stödmottagare.

▼B

AVDELNING II

STÖDPROGRAM

KAPITEL I

Förfarande för inlämning

▼M5

Artikel 2

Inlämning av stödprogram

1. Första gången de förslag till stödprogram som avses i artikel 103k.1 i förordning (EG) nr 1234/2007 lämnas in ska de avse de fem räkenskapsåren 2009– 2013.

▼M7

Beträffande räkenskapsåren 2014–2018 ska medlemsstaterna lämna in sina förslag till stödprogram till kommissionen senast den 1 mars 2013. Med avvikelse från detta ska Kroatien lämna in sitt förslag till stödprogram senast den 1 juli 2013. Om de nationella anslag som fastställts för räkenskapsåret 2014 och framåt ändras efter det datumet ska medlemsstaterna anpassa stödprogrammen i enlighet därmed.

▼M5

Medlemsstaterna ska på elektronisk väg göra sina förslag till stödprogram tillgängliga för kommissionen enligt förlagan i bilaga I.

Medlemsstaterna ska lämna in finansieringsöversikter för de förslag till stödprogram som avses i första och andra styckena till kommissionen enligt förlagan i bilaga II.

2. Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen om lagstiftning de antar eller ändrar angående förslag till stödprogram enligt punkt 1. Detta kan göras genom att kommissionen informeras om den webbplats där den berörda lagstiftningen finns allmänt tillgänglig.

▼M6

3. Medlemsstater som beslutar att, från och med räkenskapsåret 2015, minska det tillgängliga beloppet för stödprogrammen för att höja sina nationella tak för direktstöd som avses i artikel 40 i rådets förordning (EG) nr 73/2009 ( 10 ), ska anmäla dessa belopp före den 1 augusti 2013. Uppgifterna i de blanketter som finns i bilagorna I, II, III, VII och VIII ska anpassas i enlighet med detta om denna minskning inte redan hade planerats inom ramen för det förslag till stödprogram som överlämnades senast den 1 mars 2013.

▼M5

4. Medlemsstater som beslutar att i sina stödprogram ta hänsyn till särskilda regionala förhållanden kan också lämna närmare information för varje region på den blankett som finns i bilaga III.

5. Medlemsstaterna ska ansvara för kostnaderna under tiden från det att deras stödprogram tas emot av kommissionen till dess att det börjar gälla enligt artikel 103k.2 första stycket i förordning (EG) nr 1234/2007.

▼B

Artikel 3

Ändring av stödprogram

1. Reviderade stödprogram enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 479/2008 ska lämnas till kommissionen på den blankett som finns i bilaga I till den här förordningen, med i förekommande fall den reviderade finansieringsöversikten på blanketten i bilaga IV.

De medlemsstater som avses i artikel 5.4 i förordning (EG) nr 479/2008 behöver inte lämna den blankett som finns i bilaga IV.

Medlemsstaterna ska ansvara för kostnaderna under tiden från det att deras ändrade stödprogram tas emot av kommissionen till dess att det börjar gälla enligt artikel 5.2 andra stycket i förordning (EG) nr 479/2008.

▼M13

2. Ändringar av stödprogram ska inte lämnas in mer än två gånger per räkenskapsår, senast den 1 mars och den 30 juni, utom i händelse av nödåtgärder på grund av naturkatastrofer.

De ändrade programmen ska lämnas in till kommissionen, i tillämpliga fall tillsammans med

Genom undantag från första stycket ska de tidsfrister som anges i det stycket inte tillämpas under 2014 om ändringarna av programmet följer de nya regler som införs genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 ( 11 ).

▼B

KAPITEL II

Stödberättigande åtgärder

▼M12

Avsnitt 1

Säljfrämjande åtgärder

▼M12

Underavsnitt 1

Säljfrämjande åtgärder i tredjeländer

▼B

Artikel 4

Stödberättigande åtgärder och marknader

De viner som avses i artikel 10.2 i förordning (EG) nr 479/2008 ska vara berättigande till stöd för säljfrämjande åtgärder i tredjeland under förutsättning att

c) den åtgärd som stöds är klart definierad, med specifikationer om vilka produkter som kan komma i fråga, saluföringsåtgärd och beräknade kostnader,

▼M6

▼B

Stödmottagare kan vara privata företag eller yrkesorganisationer, producentorganisationer, branschorganisationer eller, om medlemsstaterna beslutar det, offentliga organ. I varje fall får medlemsstaterna inte låta ett offentligt organ vara den enda stödmottagaren för en säljfrämjande åtgärd.

▼M6 —————

▼B

För att förebygga missbruk av stödprogrammet ska ändringar av de delar som avses i a och c generellt inte tillåtas under den tid den stödberättigande åtgärden pågår, om det inte kan påvisas att en sådan ändring förbättrar genomförandet av åtgärden.

Artikel 5

Urvalsförfarande

►M3

Medlemsstaterna ska fastställa ansökningsförfarandet och förfarandet för en eventuell förlängning enligt artikel 4 första stycket led d, som särskilt ska innehålla detaljerade bestämmelser om

◄

c) föreskrifter om de berörda produkterna och saluföringen av dessa enligt bestämmelserna i den här förordningen, nationella bestämmelser och relevanta specifikationer,

▼M3

▼B

2. Medlemsstaterna ska vid urvalet av ansökningar särskilt beakta följande kriterier:

c) Sannolikheten för att de har effekt och framgång när det gäller att öka efterfrågan på den berörda produkten.

▼M6

3. När ansökningarna har granskats ska medlemsstaterna välja ut de åtgärder som är ekonomiskt mest fördelaktiga. Följande ska prioriteras:

c) Stödmottagare som är inriktade på nya tredjeländer för vilka de inte tidigare har beviljats stöd inom ramen för detta system.

▼B

4. Två eller flera medlemsstater kan välja att genomföra en gemensam säljfrämjande åtgärd. De ska åta sig att bidra till finansieringen och enas om administrativa samarbetsförfaranden för att underlätta övervakning, genomförande och kontroll.

5. Medlemsstaterna ska se till att kampanjer som får nationellt eller regionalt stöd överensstämmer med åtgärder som finansieras under förordning (EG) nr 3/2008 eller förordning (EG) nr 1698/2005 och åtgärder som finansieras under nationella och regionala kampanjer.

6. Inget stöd ska beviljas enligt artikel 10 i förordning (EG) nr 479/2008 för en åtgärd som får stöd enligt artikel 20 c iii) i förordning (EG) nr 1698/2005 eller artikel 2.3 i förordning (EG) nr 3/2008.

7. Medlemsstaterna kan besluta om att stöd ska förskotteras innan en åtgärd har genomförts, om stödmottagaren har ställt en säkerhet.

8. När medlemsstaterna beviljar nationellt stöd för säljfrämjande åtgärder ska de informera om detta i de relevanta delarna av bilagorna I, V, VII och VIII till den här förordningen.

▼M12 —————

▼M12

Underavsnitt 2

Säljfrämjande åtgärder i medlemsstaterna

Artikel 5b

Stödberättigande insatser

1. Den delåtgärd avseende säljfrämjande åtgärder för unionsvin som avses i artikel 45.1 a i förordning (EU) nr 1308/2013 ska bestå av information till konsumenterna i fråga om följande:

2. Den informationsverksamhet som avses i punkt 1 får utföras genom informationskampanjer och genom deltagande i evenemang, mässor och utställningar som har nationell betydelse eller betydelse för unionen.

3. Insatser ska vara stödberättigande inom ramen för de säljfrämjande åtgärderna under förutsättning att

c) stödmottagarna har resurser att se till att åtgärden genomförs effektivt.

4. Stödmottagarna ska vara yrkesorganisationer, producentorganisationer, sammanslutningar av producentorganisationer, branschorganisationer eller offentliga organ. Dock får ett offentligt organ inte vara ensam stödmottagare i samband med en säljfrämjande åtgärd.

Artikel 5c

Informationens utformning

1. Den information som avses i artikel 5b.1 ska grundas på vinets inneboende kvaliteter eller egenskaper och får inte vara inriktad på varumärken eller uppmuntra konsumtion av vin på grund av vinets särskilda ursprung. Om information sprids med tillämpning av artikel 5b.1 b får emellertid ett vins ursprung anges som en del av informationsinsatsen.

2. All information om vinkonsumtionens effekter på hälsa och beteende ska grundas på allmänt erkända vetenskapliga fakta och ska godkännas av den behöriga nationella myndighet som ansvarar för folkhälsofrågor i den medlemsstat där insatsen utförs.

Artikel 5d

Stödets varaktighet

Stödet för säljfrämjande insatser får inte vara längre än tre år.

Artikel 5e

Förskottsbetalning

Medlemsstaterna kan besluta om att stöd ska förskotteras innan en insats har genomförts, förutsatt att stödmottagaren har ställt en säkerhet.

Artikel 5f

Avgränsning gentemot landsbygdsutveckling och säljfrämjade åtgärder för jordbruksprodukter

För att säkerställa att inget stöd beviljas enligt artikel 45.1 a i förordning (EU) nr 1308/2013 för insatser som stöds inom ramen för unionens övriga instrument, ska medlemsstaterna införa tydliga avgränsande kriterier i sina nationella stödprogram.

▼M13

Artikel 5fa

Urvalsförfarande

1. Medlemsstaterna ska fastställa ansökningsförfarandet, och särskilt regler om

c) föreskrifter om ingående av kontrakt inbegripet eventuella standardformulär, säkerhetsbestämmelser och arrangemang för utbetalning av förskott,

2. Medlemsstaterna ska grunda urvalet av ansökningar särskilt på följande kriterier:

c) Sannolikheten för att de får avsedd effekt när det gäller att öka konsumenternas medvetenhet om unionens system för skyddade ursprungsbeteckningar och skyddade geografiska beteckningar eller om ansvarsfull vinkonsumtion och om de risker som är förknippade med alkoholkonsumtion.

3. Efter att ha granskat ansökningarna ska medlemsstaterna välja ut de åtgärder som är ekonomiskt mest fördelaktiga.

Företräde ska ges åt åtgärder som

c) rör flera skyddade ursprungsbeteckningar eller skyddade geografiska beteckningar.

4. Två eller flera medlemsstater kan välja att genomföra en gemensam säljfrämjande åtgärd. De ska åta sig att bidra till finansieringen och enas om administrativa samarbetsförfaranden för att underlätta övervakning, genomförande och kontroll av den gemensamma säljfrämjande åtgärden.

5. När medlemsstaterna beviljar nationellt stöd för säljfrämjande åtgärder ska de informera om detta i de relevanta delarna av bilagorna I, V, VII, VIII och VIIIc till den här förordningen.

▼M12

Underavsnitt 3

Gemensamma regler

Artikel 5g

Stödberättigande kostnader

1. Personalkostnader för de stödmottagare som avses i artiklarna 4 och 5b ska anses vara stödberättigande om de uppstår i samband med förberedandet, genomförandet eller uppföljningen av det särskilda, stödberättigande säljfrämjande projektet, inklusive utvärderingen. Här ingår kostnaderna för den personal som särskilt anlitas av stödmottagaren i samband med det säljfrämjande projektet och kostnaderna för den andel av arbetstiden som stödmottagarens fast anställda personal har investerat i det säljfrämjande projektet.

Medlemsstaterna ska endast godkänna personalkostnader som stödberättigande om stödmottagarna bifogar handlingar som i detalj redogör för det faktiskt utförda arbetet i samband med det stödberättigande säljfrämjande projektet.

2. Allmänna omkostnader som stödmottagaren ådragit sig ska anses stödberättigande om

Medlemsstaterna får besluta om dessa allmänna omkostnader ska vara stödberättigande utifrån ett schablonbelopp eller utifrån uppvisande av styrkande handlingar. I det senare fallet ska beräkningen av dessa kostnader grundas på de principer, regler och metoder för redovisning som tillämpas i det land där stödmottagaren är etablerad.

▼B

Avsnitt 2

Omstrukturering och omställning av vinodlingar

▼M6

Artikel 6

Icke-stödberättigande åtgärder

1. Vid tillämpningen av artikel 103q.3 i förordning (EG) nr 1234/2007 avses med normal förnyelse av uttjänta vinodlingar återplantering av samma skifte med samma druvsort och enligt samma vinodlingsmetod. Medlemsstaterna får fastställa ytterligare specifikationer, särskilt beträffande ålder på de vinodlingar som förnyas.

2. Följande åtgärder ska inte vara stödberättigande:

c) Uppförande av vindskydd och vindskyddsväggar.

▼M12

Artikel 6a

Återplantering av hälso- eller växtskyddsskäl

1. Återplantering av en vinodling efter en obligatorisk röjning av hälso- eller växtskyddsskäl på uppmaning av medlemsstatens behöriga myndighet i enlighet med artikel 46.3 c i förordning (EU) nr 1308/2013 ska vara stödberättigande förutsatt att medlemsstaten

c) följer rådets direktiv 2000/29/EG ( 13 ).

2. Utgifterna för återplantering av hälso- eller växtskyddsskäl får inte överstiga 15 % av de sammanlagda årliga utgifterna för omstrukturering och omställning av vinodlingar i den berörda medlemsstaten.

3. För att säkerställa att inget stöd beviljas enligt artikel 46.3 c i förordning (EU) nr 1308/2013 för insatser som får stöd inom ramen för unionens övriga instrument, ska medlemsstaterna införa tydliga avgränsande kriterier i sina nationella stödprogram.

▼B

Artikel 7

Förfarande och ansökningar

1. Medlemsstaterna ska fastställa

b) vilka organ och personer som får lämna in förslag till ansökningar,

c) objektiva kriterier för prioritering, särskilt i enlighet med artikel 104.9 i förordning (EG) nr 479/2008,

f) krav på att det av alla ansökningar för varje räkenskapsår ska framgå vilka åtgärder som ska genomföras under året, och för varje åtgärd vilken areal som berörs samt förfaranden för kontroll av genomförandet.

2. Medlemsstaterna får fastställa en minimistorlek för den areal som kan berättiga till stöd för omstrukturering och omställning, och en minimistorlek för den areal som blir resultatet av omstruktureringen och omställningen, samt eventuella undantag från dessa krav som ska vara vederbörligen motiverade och grundade på objektiva kriterier.

▼M6

Artikel 8

Stödsatser

1. Om inte annat anges i artikel 103q i förordning (EG) nr 1234/2007 och i detta kapitel ska medlemsstaterna fastställa föreskrifter om de stödberättigande omstrukturerings- och omställningsåtgärderna och deras respektive stödberättigande kostnader. Föreskrifterna ska vara utformade så att syftet med systemet uppnås.

Föreskrifterna kan i synnerhet föreskriva antingen utbetalning av schablonbelopp eller högsta stödsatser per hektar. Dessutom kan föreskrifterna medge anpassning av stödet enligt objektiva kriterier.

2. För att undvika överkompensation i de fall medlemsstaterna tillämpar schablonbelopp, ska dessa fastställas på grundval av en noggrann beräkning av de faktiska kostnaderna för varje typ av åtgärd. Schablonbeloppen får anpassas årligen om det är motiverat.

3. Stödet ska betalas ut för den areal som planteras, vilken definieras enligt artikel 75.1.

▼B

Artikel 9

Ekonomisk förvaltning

►M3

Stödet ska betalas ut så snart det har fastställts att antingen en åtgärd eller alla åtgärder som omfattas av stödansökan har genomförts och kontrollerats på plats, beroende på vad medlemsstaten föreskrivit för förvaltning av åtgärden, enligt artikel 81 i denna förordning.

◄

Om stödet normalt betalas ut först efter genomförandet av alla åtgärder, ska stöd ändå betalas ut för enskilda åtgärder som genomförts om de återstående åtgärderna inte kunnat genomföras på grund av force majeure eller exceptionella omständigheter enligt artikel 40.4 i förordning (EG) nr 1782/2003 ( 14 ).

Om det vid kontroller uppdagas att en övergripande åtgärd som omfattas av stödansökan inte har genomförts fullt ut av andra skäl än force majeure eller exceptionella omständigheter enligt artikel 40.4 i förordning (EG) nr 1782/2003, och om stöd har betalats ut efter genomförandet av enskilda åtgärder som är en del av den övergripande åtgärden som omfattas av stödansökan ska medlemsstaterna besluta om att återkräva det utbetalda stödet.

2. Trots vad som sägs i punkt 1 kan medlemsstaterna besluta om att stöd för en viss åtgärd, eller för alla åtgärder som omfattas av ansökan om stöd, kan betalas ut i förskott till producenterna innan åtgärden har genomförts, under förutsättning att åtgärden har påbörjats och att stödmottagaren har ställt en säkerhet. För tillämpningen av förordning (EEG) nr 2220/85 ( 15 ), ska kravet vara att åtgärderna i fråga ska vara genomförda före utgången av det andra vinåret efter utbetalningen av förskottet.

Denna period får ändras av medlemsstaterna i de fall då

För att stöd ska kunna betalas ut i förskott ska tidigare åtgärder på samma areal, som producenten också fått förskottsstöd för, vara fullt genomförda.

Om kontrollerna visar att den åtgärd som omfattas av ansökan om stöd, och för vilken förskott har betalats ut, inte har genomförts fullt ut kan medlemsstaten besluta om en straffavgift.

▼M6 —————

▼M1

Artikel 10a

Förenlighet och konsekvens

1. Stödet för de kostnader för omstrukturering och omställning som det hänvisas till i artikel 11.4 b i förordning (EG) nr 479/2008 ska inte täcka kostnader för utgifter för jordbruksfordon.

2. Inga åtgärder ska få stöd enligt artikel 11 i förordning (EG) nr 479/2008 inom ramen för ett nationellt stödprogram i enlighet med avdelning II i den förordningen för en viss medlemsstat eller region som omfattas av stöd enligt den medlemsstatens eller den regionens program för landsbygdsutveckling enligt förordning (EG) nr 1698/2005.

3. Medlemsstaterna ska presentera de åtgärder de låter ingå i stödprogrammen för omstrukturerings- och omställningsåtgärder i relevant del av bilaga I på ett sådant detaljerat sätt att det går att verifiera att åtgärden inte får stöd i deras program för landsbygdsutveckling.

▼B

Avsnitt 3

Grön skörd

Artikel 11

Definition av grön skörd

Vid tillämpningen av artikel 12 i förordning (EG) nr 479/2008 och detta avsnitt ska det förfarande som innebär att säljbara druvor lämnas på vinstockarna under den normala produktionscykeln (situation där skörden inte bärgas) inte betraktas som grön skörd.

Dessutom ska arealen på ett skifte som får stöd för grön skörd inte tas med vid beräkning av de avkastningsgränser som fastställs i de tekniska specifikationerna för vin med geografisk beteckning.

Artikel 12

Villkor för tillämpningen av grön skörd

1. När det gäller åtgärder för grön skörd ska medlemsstaterna

c) före den 31 maj fastställa en förväntad marknadssituation som motiverar att grön skörd tillämpas som för att balansera marknaden och förebygga kris,

2. Grön skörd får inte genomföras på samma skifte två år i rad.

3. Om skörden helt eller delvis har förstörts på grund av exempelvis naturkatastrofer i den mening som avses i artikel 2.8 i kommissionens förordning (EG) nr 1857/2006 ( 16 ) före datum för den gröna skörden ska inget stöd beviljas.

4. Om skörden helt eller delvis förstörs under tiden mellan utbetalningen av stödet för grön skörd och skördeperioden ska ingen ekonomisk ersättning från skördeförsäkringar som kompensation för utebliven inkomst betalas ut för det område som producenten redan fått stöd för.

Artikel 13

Ansökningsförfarande

1. Medlemsstaterna ska fastställa bestämmelser om ansökningsförfarandet, som i synnerhet ska innehålla information till berörda producenter om tillämpliga bidrag och om vilka uppgifter som ska åtfölja ansökan. Ansökan ska innehålla närmare uppgifter om areal, genomsnittlig avkastning, vilken metod som ska användas samt druvsort och vilken typ av vin som produceras av druvorna.

2. Medlemsstaterna ska kontrollera om ansökningarna är välgrundade. För detta ändamål kan de anta bestämmelser om att producenten ska göra ett skriftligt åtagande i samband med ansökan. Om ansökan sedan återkallas utan vederbörlig motivering får medlemsstaterna besluta om att den berörda producenten ska bära de kostnader som uppstått under behandlingen av ansökan.

Artikel 14

Kompensation

1. Varje år ska medlemsstaterna beräkna de direkta kostnaderna för grön skörd enligt de olika manuella, mekaniska eller kemiska metoder de tillåter enligt artikel 12.1 a iii. Om mer än en metod används på ett och samma skifte ska kompensationen beräknas på grundval av den billigaste metoden.

2. Medlemsstaterna ska beräkna det inkomstbortfall som orsakas av grön skörd på grundval av objektiva och icke diskriminerande kriterier.

Om inte annat följer av artikel 12.4 i förordning (EG) nr 479/2008 ska medlemsstaterna fastställa stödsatser för det stöd som ges enligt artikel 12.3 i den förordningen på grundval av standardtariffer och standardberäkningar av inkomstbortfall. Medlemsstaterna ska se till att dessa beräkningar

c) tydligt anger upphovet till siffrorna,

Stödet betalas ut för den planterade arealen, vilken definieras enligt artikel 75.1 i den här förordningen.

Avsnitt 4

Gemensamma fonder

Artikel 15

Stödsatser

Den åtgärd som avses i artikel 13 i förordning (EG) nr 479/2008 får införas av medlemsstaterna i deras stödprogram enligt följande:

b) Stödet för administrativa utgifter för inrättande av gemensamma fonder ska under den gemensamma fondens första, andra respektive tredje verksamhetsår vara begränsat till följande andel av producentens bidrag till den gemensamma fonden under dess första, andra och tredje verksamhetsår:

c) Medlemsstaterna får fastställa tak för de administrativa utgifter för vilka det kan beviljas stöd i samband med inrättande av gemensamma fonder.

Avsnitt 5

Skördeförsäkring

Artikel 16

Villkor för stödberättigande

Den åtgärd som avses i artikel 14 i förordning (EG) nr 479/2008 får införas av medlemsstaterna i deras stödprogram enligt följande:

c) Medlemsstaterna ska fastställa tak för de belopp som kan betalas ut som stöd för att följa de villkor som avses i artikel 14.3 i förordning (EG) nr 479/2008. När så är lämpligt får medlemsstaterna fastställa dessa tak på grundval av standardtariffer och standardberäkningar av inkomstbortfall. Medlemsstaterna ska se till att dessa beräkningar

Vid tillämpningen av artikel 14 i förordning (EG) nr 479/2008 ska ogynnsamma väderförhållanden som kan likställas med naturkatastrofer ha samma betydelse som i artikel 2.8 i kommissionens förordning (EG) nr 1857/2006.

När medlemsstaterna beviljar nationellt stöd för skördeförsäkringar ska de informera om detta i de relevanta delarna av bilagorna I, V och VII till den här förordningen.

Avsnitt 6

Investeringar

Artikel 17

Stödberättigande åtgärder

De investeringar som får stöd ska följa gemenskapens normer i fråga om den berörda investeringen.

Stödberättigande åtgärder är följande:

c) Generella kostnader kopplade till utgifter som avses i leden a och b, som ersättning till arkitekter, ingenjörer och konsulter, genomförbarhetsundersökningar, förvärv av patenträttigheter och tillstånd.

Genom undantag från led b och endast för mikroföretag, små och medelstora företag i den mening som avses i kommissionens rekommendation 2003/361/EG ( 17 ), får medlemsstaterna i välmotiverade fall fastställa villkor enligt vilka köp av begagnad utrustning kan betraktas som stödberättigande utgifter.

För att investeringarna i beredningskedjan ska bidra till åtgärdens syfte, dvs. en bättre anpassning till efterfrågan på marknaden och ökad konkurrenskraft, ska enkla ersättningsinvesteringar inte vara stödberättigande utgifter.

Artikel 18

Stödberättigande åtgärder för utveckling av nya produkter

Kostnaderna för utveckling av nya produkter, processer och tekniker enligt artikel 15.1 b i förordning (EG) nr 479/2008 ska röra förberedande arbete, som formgivning, produkt-, process- eller teknikutveckling och undersökningar samt materiella och/eller immateriella investeringar med anknytning till samarbetet, innan de nyutvecklade produkterna, processerna och teknikerna börjar användas för affärsmässiga ändamål.

För att stödet ska bidrar till åtgärdens syfte, dvs. en bättre anpassning till efterfrågan på marknaden och ökad konkurrenskraft, ska enkla ersättningsinvesteringar inte vara stödberättigande utgifter.

▼M2

Artikel 19

Ekonomisk förvaltning

1. Stödet ska betalas ut så snart det har fastställts antingen att en enskild åtgärd eller alla åtgärder som omfattas av stödansökningen har genomförts och kontrollerats på plats, beroende på vad medlemsstaten föreskrivit för förvaltning av åtgärden.

Om stödet normalt betalas ut först efter genomförandet av alla enskilda åtgärder, ska stöd genom undantag från första stycket ändå utbetalas för de enskilda åtgärder som genomförts om de återstående åtgärderna inte kunnat genomföras på grund av force majeure eller exceptionella omständigheter enligt artikel 31 i rådets förordning (EG) nr 73/2009 ( 18 ).

Om det vid kontroller uppdagas att en övergripande åtgärd som omfattas av stödansökningen inte har genomförts fullt ut av andra skäl än force majeure eller exceptionella omständigheter enligt artikel 31 i förordning (EG) nr 73/2009, och om stöd har betalats ut efter genomförandet av enskilda åtgärder som är en del av den övergripande åtgärd som omfattas av stödansökningen ska medlemsstaterna besluta om att återkräva det utbetalda stödet.

2. Mottagare av investeringsstöd får ansöka om en förskottsutbetalning hos det behöriga utbetalande organet om detta alternativ har tagits med i det nationella stödprogrammet.

▼M15

Förskottsutbetalningen får inte överstiga 20 procent av det statliga stödet för investeringen, och utbetalningen ska villkoras av att en bankgaranti eller likvärdig säkerhet ställs som motsvarar 110 procent av förskottsbeloppet. För investeringar för vilka det individuella beslutet att bevilja stöd fattas under räkenskapsåren 2013, 2014, 2015 eller 2016 får dock förskottsutbetalningen ökas till upp till 50 procent av det statliga stödet för den berörda investeringen. Vid tillämpning av artikel 23 i kommissionens delegerade förordning (EU) nr 907/2014 ( 19 ) ska kravet vara att hela förskottsbeloppet för genomförandet av insatsen ska vara använt två år efter utbetalningen.

▼M2

Garantin ska frisläppas när det behöriga utbetalande organet fastställer att de faktiska utgifter som motsvarar det statliga stöd som gäller investeringen överskrider förskottet.

▼M1

Artikel 20

Förenlighet och konsekvens

1. Inget stöd ska ges till saluföringsåtgärder som får stöd enligt artikel 10 i förordning (EG) nr 479/2008.

När medlemsstaterna beviljar nationellt stöd för investeringar ska de informera om detta i de relevanta delarna av blanketterna i bilagorna I, V och VII till den här förordningen.

2. Inga åtgärder ska få stöd enligt artikel 15 i förordning (EG) nr 479/2008 inom ramen för ett nationellt stödprogram i enlighet med avdelning II i den förordningen för en viss medlemsstat eller region som omfattas av stöd enligt den medlemsstatens eller den regionens program för landsbygdsutveckling enligt förordning (EG) nr 1698/2005.

3. Medlemsstaterna ska presentera de åtgärder de låter ingå i stödprogrammen för investeringar i relevant del av bilaga I på ett sådant detaljerat sätt att det går att verifiera att åtgärden inte får stöd i deras program för landsbygdsutveckling.

▼M12

Avsnitt 6a

Innovation

Artikel 20a

Stödberättigande insatser

1. Innovationen inom vinsektorn enligt artikel 51 i förordning (EU) nr 1308/2013 ska omfatta utveckling av följande:

2. De stödberättigande kostnaderna ska avse materiella och immateriella investeringar för kunskapsöverföring, förberedelsearbete och pilotstudier.

3. Mottagarna av stöd till innovation ska vara producenter av de produkter som avses i del II i bilaga VII till förordning (EU) nr 1308/2013 och producentorganisationer inom vinsektorn.

Forsknings- och utvecklingscentrum ska delta i det projekt som stöds av stödmottagarna. Branschorganisationer får knytas till projektet.

4. Mottagare av innovationsstöd får ansöka om en förskottsutbetalning hos det utbetalande organet om denna möjlighet ingår i det nationella stödprogrammet. Förskottsbetalningen ska omfattas av ett krav på att ställa en säkerhet.

5. Rena ersättningsinvesteringar ska inte betraktas som stödberättigande utgifter.

Artikel 20b

Avgränsning gentemot landsbygdsutveckling och andra regelverk och finansiella instrument

För att säkerställa att inget stöd beviljas enligt artikel 51 i förordning (EU) nr 1308/2013 för insatser som får stöd inom ramen för unionens övriga instrument, ska medlemsstaterna införa tydliga avgränsande kriterier i sina nationella stödprogram.

▼M13

Artikel 20c

Ekonomisk förvaltning

1. Stödet ska betalas ut så snart det har fastställts antingen att en enskild åtgärd eller alla åtgärder som omfattas av stödansökningen har genomförts och kontrollerats på plats, beroende på vad medlemsstaten föreskrivit för förvaltning av åtgärden.

Om stödet normalt betalas ut först efter genomförandet av alla åtgärder ska stöd, genom undantag från första stycket, ändå betalas ut för enskilda åtgärder som genomförts om de återstående åtgärderna inte kunnat genomföras på grund av force majeure eller exceptionella omständigheter enligt artikel 2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1306/2013 ( 20 ).

Om det vid kontroller uppdagas att en övergripande åtgärd som omfattas av stödansökningen inte har genomförts fullt ut av andra skäl än force majeure eller exceptionella omständigheter enligt artikel 2 i förordning (EU) nr 1306/2013, och om stöd har betalats ut efter genomförandet av enskilda åtgärder som är en del av den övergripande åtgärd som omfattas av stödansökningen ska medlemsstaterna besluta att återkräva det utbetalda stödet.

2. Mottagare av innovationsstöd får ansöka om en förskottsutbetalning hos det behöriga utbetalande organet om detta alternativ har tagits med i det nationella stödprogrammet.

▼M15

Förskottsutbetalningen får inte överstiga 20 procent av det statliga stödet för investeringen i innovation, och utbetalningen ska villkoras av att en bankgaranti eller likvärdig säkerhet ställs som motsvarar 110 procent av förskottsbeloppet. För investeringar i innovation för vilka det individuella beslutet att bevilja stöd fattas under räkenskapsåren 2014, 2015 eller 2016 får dock förskottsutbetalningen ökas till upp till 50 procent av det statliga stödet för den berörda investeringen. Vid tillämpning av artikel 23 i delegerad förordning (EU) nr 907/2014 ska kravet vara att hela förskottsbeloppet för genomförandet av insatsen ska vara använt två år efter utbetalningen.

▼M13

Garantin ska frisläppas när det behöriga utbetalande organet fastställer att de faktiska utgifter som motsvarar det statliga stöd som är knutet till innovationen överskrider förskottet.

▼B

Avsnitt 7

Hantering av biprodukter

Artikel 21

Fastställande av en lägsta alkoholhalt

1. Om inte annat följer av punkt 1 i bilaga VI.D till förordning (EG) nr 479/2008 ska medlemsstaterna fastställa vilken alkoholhalt som biprodukter ska innehålla i förhållande till alkoholhalten i det producerade vinet. Medlemsstaterna får ändra minimihalten av alkohol på grundval av objektiva och icke-diskriminerade kriterier.

2. Om den procentsats som medlemsstaterna fastställer med tillämpning av första stycket inte uppnås ska de som omfattas av detta krav leverera en kvantitet vin från sin egen produktion så att procentsatsen uppnås.

3. För att bestämma alkoholvolymen i biprodukterna i förhållande till det producerade vinets alkoholvolym ska följande fasta naturliga alkoholhalter i volymprocent tillämpas inom de olika vinodlingszonerna:

c) 9,0 procent i zon C I.

d) 9,5 procent i zon C II.

e) 10,0 procent i zon C III.

Artikel 22

Bortskaffande av biprodukter

Producenter ska vara skyldiga att återta biprodukter från vinframställning eller annan bearbetning av druvor, under övervakning enligt följande villkor:

a) Biprodukterna ska återtas utan dröjsmål och senast vid utgången av det vinår under vilket de uppstår. Medlemsstaterna får fastställa en tidigare tidsfrist. Återtagande samt en uppskattning av vilka kvantiteter det rör sig om, ska antingen skrivas in i det register som upprättas genom tillämpning av artikel 112.2 i förordning (EG) nr 479/2008 eller intygas av den behöriga myndigheten.

Återtag av vindruv ska anses ha skett om vindruvet har denaturerats för att omöjliggöra att det används för vinframställning och om leverans av det denaturerade vindruvet till tredje part har skrivits in i det register som förs i enlighet med artikel 112.2 i förordning (EG) nr 479/2008. Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som krävs för att se till att dessa transaktioner kontrolleras. De får inrätta ett system för erkännande i förväg av de berörda tredje parterna.

Medlemsstaterna får besluta om att producenter som under det aktuella vinåret inte producerar mer än 25 hektoliter vin eller must på den egna anläggningen inte behöver återta sina biprodukter.

Artikel 23

Bortskaffande av biprodukter genom destillation

1. Producenterna får uppfylla skyldigheten att bortskaffa en del av eller alla biprodukterna av vinframställning eller annan bearbetning av druvor genom att leverera biprodukter till destillation.

2. Medlemsstaterna får, på grundval av objektiva och icke diskriminerande kriterier, kräva att leverans till destillation av en del av eller alla biprodukterna av vinframställning eller annan bearbetning av druvor ska vara obligatorisk för en del eller alla producenter. Skyldigheten kan också fullgöras genom att producenten levererar vin till vinägerindustrin.

3. De relevanta medlemsstaterna får införa ett system för certifiering av destillatörer enligt ett förfarande som de fastställer.

Artikel 24

Stödets syfte

1. Det stöd som avses i artikel 16 i förordning (EG) nr 479/2008 ska, med förbehåll för de villkor som anges i punkt 3 och inom de gränser som fastställs i punkt 1 andra stycket i samma artikel, betalas ut till destillatörer som bearbetar de produkter som levereras för destillation till råalkohol med en alkoholstyrka på minst 92 volymprocent.

2. Det relevanta stödet ska innefatta en klumpsumma som är avsedd att kompensera kostnaderna för insamling av de produkter som ska överföras från destillatören till producenten, om dessa kostnader bärs av producenten.

3. Medlemsstaterna får besluta om förskottsutbetalning av stödet om stödmottagaren har ställt en säkerhet.

4. Medlemsstaterna ska anta tillämpningsföreskrifter för den åtgärd som föreskrivs i denna artikel.

Artikel 25

Stödbelopp

1. Det högsta beloppet på det stöd som avses i artikel 16 i förordning (EG) nr 479/2008 som ska betalas ut till destillatörer ska bestämmas per volymprocent alkohol och per hektoliter enligt följande:

2. Medlemsstaterna ska inom de gränser som fastställs i punkt 1, på grundval av objektiva och icke diskriminerande kriterier fastställa beloppen för stöd och för den klumpsumma som ska kompensera insamlingskostnaderna enligt artikel 24.2, och informera kommissionen om dessa i de relevanta delarna av blanketterna i bilagorna I, V och VII. Beloppen får justeras beroende på olika produktionstyper, på grundval av objektiva och icke diskriminerande kriterier.

▼M1

Artikel 25a

Kontroll av om villkoren uppfylls

De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna ska vidta samtliga nödvändiga åtgärder för att kontrollera att de villkor och den gräns som anges i artikel 24.1 i den här förordningen jämförd med artikel 16.3 i förordning (EG) nr 479/2008 respekteras. Medlemsstaterna får kontrollera efterlevnaden av gränsen för varje producent eller på nationell nivå. Medlemsstater som väljer att kontrollen ska ske på nationell nivå ska i alkoholöversikten varken ta med de kvantiteter som inte är avsedda för destillering (återtagande under övervakning) eller de som är avsedda för utveckling av andra produkter än alkohol för industriell användning.

▼M6 —————

▼B

KAPITEL III

Rapportering, utvärdering och allmänna bestämmelser

Artikel 35

Rapportering och utvärdering

▼M11

1. Medlemsstaterna ska senast den 1 mars varje år lämna in en rapport till kommissionen om genomförandet av åtgärderna i deras stödprogram enligt del II avdelning I kapitel II avsnitt 4 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 ( 21 ) under det föregående budgetåret.

Rapporterna ska förteckna och beskriva de åtgärder för vilka unionsstöd har beviljats enligt stödprogrammen.

Rapporterna ska lämnas av medlemsstaterna till kommissionen på blanketterna i bilagorna V och VI till denna förordning. Informationen i tabellerna ska för varje åtgärd i stödprogrammet och för varje år omfatta

a) en redovisning av utbetalade belopp per räkenskapsår i programperioden, vilka i inget fall får överstiga budgettaket för den medlemsstat som fastställs i bilaga VI till förordning (EU) nr 1308/2013,

b) prognoserna för de kommande budgetåren fram till slutet av den planerade genomförandeperiod, upp till budgettaket för den medlemsstat som fastställs i bilaga VI till förordning (EU) nr 1308/2013 och i överensstämmelse med de senast uppdaterade ansökningarna som sänts in i enlighet med artikel 3 i denna förordning.

▼B

2. I samma meddelande ska medlemsstaterna lämna tekniska uppgifter om genomförandet av åtgärderna i stödprogrammet på blanketten i bilaga VII. Närmare uppgifter om genomförandet av säljfrämjande åtgärder ska lämnas av medlemsstaterna på blanketten i bilaga VIII.

3. Hänvisningar till ett visst räkenskapsår ska gälla utbetalningar som faktiskt gjorts av medlemsstaterna mellan den 16 oktober det året och den 15 oktober påföljande år.

▼M11

4. Medlemsstaterna ska senast den 1 mars 2014 och återigen senast den 1 mars 2017 lämna in en utvärdering till kommissionen av kostnaderna och fördelarna med stödprogrammen och ange hur de kan göras mer effektiva.

Utvärderingen ska lämnas av medlemsstaterna till kommissionen på blanketterna i bilagorna V och VI. Dessutom ska följande punkter tas med i slutsatserna:

▼B

5. Medlemsstaterna ska informera kommissionen om vilka åtgärder de har vidtagit för att följa bestämmelserna i artikel 9.1 och artikel 12.1 d. Denna information ska lämnas på blanketterna i bilagorna VIIIa och VIIIb.

▼M6

6. Medlemsstater som beslutar att, för 2014 och från och med 2015, överföra hela sitt nationella anslag för stödprogrammen för att höja sina nationella tak för direktstöd som avses i artikel 40 i förordning (EG) nr 73/2009, ska inte vara skyldiga att lämna blanketterna i bilagorna V–VIIIc till den här förordningen.

▼B

7. Medlemsstaterna ska registrera alla närmare uppgifter om alla stödprogram, oavsett om de ändras eller ej, och alla åtgärder som genomförs med tillämpning av programmen.

Artikel 36

Uteslutning

Inget ekonomiskt stöd från de nationella stödprogrammen får ges till producenter som berörs av bestämmelserna om olagliga arealer enligt artiklarna 85 och 86 i förordning (EG) nr 479/2008 eller för moderplantskolor för ympmaterial enligt artikel 60.3 i den här förordningen.

Artikel 37

Senareläggning av utbetalning

Medlemsstaterna ska för varje åtgärd utom den enligt artikel 9 i förordning (EG) nr 479/2008

ii) En rimlig tidsfrist som medlemsstaterna ska fastställa och meddela kommissionen i de relevanta delarna av bilaga I för åtgärder som inte kan genomföras och kontrolleras under samma år.

i) Sju månader för åtgärder som kan genomföras och kontrolleras under samma år.

▼M2

Artikel 37a

Anmälan om statligt stöd

1. Trots det som sägs i artikel 5.8, artikel 16 tredje stycket och artikel 20.1 andra stycket i den här förordningen ska medlemsstaterna när de beviljar statligt stöd enligt artikel 103n.4 i rådets förordning (EG) nr 1234/2007 ( 22 ) meddela kommissionen följande:

2. Om punkt 1 a är tillämplig ska medlemsstaterna fylla i tabell 1 i bilaga VIIIc och

c) ange ärendenummer och referensnummer enligt vilka åtgärden av kommissionen har förklarats vara förenlig med fördraget.

3. Om punkt 1 b är tillämplig ska medlemsstaterna överföra följande till kommissionen:

c) Tabell 4 i bilaga VIIIc om statligt stöd beviljas för den åtgärd som gäller skördeförsäkring som avses i artikel 103t i förordning (EG) nr 1234/2007.

4. De element som meddelas i form av någon av tabellerna i bilaga VIIIc måste gälla under programmets hela livscykel utan inverkan på eventuella senare förändringar av programmen.

5. Trots det som sägs i artikel 103n.4 i förordning (EG) nr 1234/2007 och utan att det påverkar artikel 3.2 i den här förordningen ska medlemsstater som beviljar statligt stöd ändra sina framtida stödprogram genom att fylla i tillämpliga tabeller i bilaga VIIIb senast den 15 oktober 2009. Artikel 103k.2 i förordning (EG) nr 1234/2007 gäller för dessa ändringar.

▼M9

Artikel 37b

Kommunikation rörande förskott

▼M13

1. Om förskott beviljas i enlighet med artiklarna 5.7, 5e, 9.2, 19.2. 20a.4 och 24.3 ska stödmottagarna årligen för varje projekt till utbetalningsställena ange

a) kostnadsuppgifter som per åtgärd styrker utnyttjandet av förskotten till och med den 15 oktober, och

b) en bekräftelse per åtgärd av resterande outnyttjade förskott per den 15 oktober.

Medlemsstaterna ska i sin nationella lagstiftning fastställa sista dagen för överföringen av denna information för införande i de gällande årliga räkenskaperna för de utbetalningsställen som avses i artikel 6 i förordning (EG) nr 885/2006, inom den tidsfrist som fastställs i artikel 7.2 i den förordningen.

▼M9

2. Punkt 1 ska inte gälla för årsredovisningen 2013, utom om förskott på minst 20 % och högst 50 % av det offentliga stödet till investeringarna beviljas i enlighet med andra stycket i artikel 19.2.

▼M13

3. Vid tillämpning av artikel 18.2 i genomförandeförordning (EU) nr 282/2012 ska styrkande av den slutliga rätten till beloppet vara de senaste kostnadsuppgifter och den bekräftelse av det resterande beloppet som avses i punkt 1.

När det gäller förskott enligt artiklarna 9.2, 19.2 och 20a.4 i denna förordning ska de senaste kostnadsuppgifter och den bekräftelse av det resterande beloppet som avses i punkterna 1 och 2 lämnas i slutet av det andra räkenskapsåret efter deras utbetalning.

▼B

AVDELNING III

HANDEL MED TREDJELÄNDER

KAPITEL I

Ordningen med införselpris för druvsaft och druvmust

Artikel 38

Definition

I denna avdelning avses med parti den kvantitet av en vara som en avsändare skickar till en mottagare och som omfattas av en enda tulldeklaration för övergång till fri omsättning. Varje deklaration får endast gälla varor som har samma ursprung, enligt definitionen i artiklarna 23 och 24 i förordning (EEG) nr 2913/92 ( 26 ), och som omfattas av ett och samma KN-nummer.

Artikel 39

Kontroll av varje enskilt parti

1. För produkter enligt KN-nummer 2009 61 , 2009 69 och 2204 30 som tas upp i bilaga I tredje delen avsnitt I bilaga 2 till Gemensamma tulltaxan och som omfattas av systemet med införselpriser, ska det faktiska tullvärdet kontrolleras för varje enskilt parti.

2. Införselpriset i bilaga 2 till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 ( 27 ) för de produkter som avses i punkt 1 ska fastställas på grundval av tullvärdet.

KAPITEL II

Intyg och analysrapport för vin, druvsaft och druvmust som importeras

Avsnitt 1

Allmänna bestämmelser

Artikel 40

Obligatoriska handlingar

Det intyg och den analysrapport som avses i artikel 82.3 leden a och b i förordning (EG) nr 479/2008 ska samlas i ett enda dokument, i vilket den del som utgör

Artikel 41

Analysrapportens innehåll

Analysrapporten ska innehålla följande uppgifter

c) om vin och druvmust och druvsaft:

Artikel 42

Dispens

1. Produkter med ursprung i tredjeland som exporteras därifrån i märkta behållare som rymmer högst 5 liter och som är försedda med en engångsförslutning ska undantas från kravet på ett intyg och en analysrapport, om den sammanlagda transporterade kvantiteten inte överstiger 100 liter, även om den är fördelad på flera partier.

2. Även om produkterna inte uppfyller villkoren i punkt 1 behöver intyg och analysrapport inte heller uppvisas beträffande

a) vin, druvmust och druvsaft, dock högst 30 liter per resande, i resandes personliga bagage enligt artikel 45 i rådets förordning (EEG) nr 918/83 ( 28 ),

b) vin i försändelser från en privatperson till en annan enligt artikel 29 i förordning (EEG) nr 918/83, dock högst 30 liter per parti,

c) vin och druvsaft som ingår i en privatpersons flyttgods när denne flyttar från ett tredjeland till gemenskapen enligt artikel 2 i förordning (EEG) nr 918/83,

f) vin och druvsaft som importeras i enlighet med Wienkonventionen om diplomatiska förbindelser av den 18 april 1961, Wienkonventionen om konsulära förbindelser av den 24 april 1963 eller andra konsulära konventioner eller New Yorkkonventionen av den 16 december 1969 om särskilda uppdrag,

Avsnitt 2

Villkor i samband med import av vin, druvsaft och druvmust och metoder för upprättande och användning av intyg och analysrapport

Artikel 43

V I 1-dokumentet

1. Intyget och analysrapporten för varje parti som ska importeras till gemenskapen ska upprättas på V I 1-dokumentet.

V I 1-dokumentet enligt första stycket ska upprättas på V I 1-blanketten enligt förlagan i bilaga IX. Det ska undertecknas av en tjänsteman vid ett offentligt organ och av en tjänsteman vid ett godkänt laboratorium enligt artikel 48.

2. Om produkten i fråga inte är avsedd för direkt konsumtion, behöver analysrapporten i V I 1-blanketten dock inte fyllas i.

▼M6

Om det rör sig om vin i märkta behållare som rymmer högst 60 liter och är försedda med engångsförslutningar, och vinet härstammar från ett land som anges i bilaga XII del A och som har gett särskilda garantier vilka har godkänts av gemenskapen, ska analysrapporten på V I 1-blanketten endast innehålla följande uppgifter:

▼B

c) Total svaveldioxidhalt.

Artikel 44

Beskrivning av handlingarna

1. V I 1-blanketten ska bestå av ett original som fylls i på maskin eller för hand och en genomslagskopia.

2. V I 2-blanketten ska vara ett utdrag som utformats enligt förlagan i bilaga X. Det innehåller samma uppgifter som V I 1-dokumentet eller ett annat V I 2-utdrag och ska stämplas av ett tullkontor i gemenskapen. V I 2-blanketten ska bestå av ett original och två kopior.

3. V I 1-dokumenten och V I 2-utdragen ska uppfylla de tekniska krav som anges i bilaga XI.

4. Både originalet och kopian ska åtfölja produkten. V I 1-och V I 2-blanketterna ska fyllas i antingen på maskin eller för hand eller med en motsvarande metod som godkänts av ett offentligt organ. Om de fylls i för hand ska detta göras med bläck och versaler. De får inte innehålla några raderingar eller överskrivningar. Ändringar ska göras genom att de felaktiga uppgifterna stryks över och rätt uppgifter läggs till, om så behövs. Varje sådan ändring ska godkännas av upphovsmannen och stämplas av den offentliga myndigheten, laboratoriet eller tullmyndigheterna.

5. V I 1-dokumenten och V I 2-utdragen ska förses med ett löpnummer, som när det gäller V I 1-dokumenten tilldelas av den myndighet vars tjänsteman undertecknar intyget och vad gäller V I 2-utdragen av det tullkontor som stämplar dem i enlighet med artikel 47.2 och 47.3.

6. Utan att det påverkar tillämpningen av punkterna 2, 3, 4 och 5, får V I 1 och V I 2 utfärdas och användas i datoriserade system enligt de regler som fastställs av medlemsstaternas behöriga myndigheter. Den elektroniska versionen av V I 1 och V I 2 ska ha exakt samma innehåll som pappersversionen.

Artikel 45

Förenklat förfarande

▼M6

1. V I 1-dokument som upprättats av vinproducenter i de tredjeländer som anges i bilaga XII del B och som har gett särskilda garantier som godkänts av gemenskapen ska gälla som intyg eller analysrapporter upprättade av de myndigheter och laboratorier som avses i artikel 48, förutsatt att producenterna var för sig har godkänts av de behöriga myndigheterna i dessa tredjeländer och att de står under dessa myndigheters kontroll.

▼B

2. De godkända producenter som avses i punkt 1 ska använda V I 1-blanketten och i fält 9 ange namn och adress på den godkännande myndigheten i det aktuella tredjelandet. De ska fylla i blanketten och ange följande uppgifter:

▼M6

▼B

Producenterna ska skriva sin namnteckning i det därför avsedda utrymmet i fälten 9 och 10, varvid de ska stryka orden ”namn och tjänsteställning”.

Stämpel och uppgift om laboratoriets namn och adress behövs inte.

▼M9

Artikel 45a

Elektroniska dokument

1. V I 1-dokument som upprättas i enlighet med artiklarna 43 och 45 får ersättas med ett elektroniskt dokument för import till unionen av vinprodukter från tredjeland som har inrättat ett system med kontroller godkända av unionen som likvärdiga med dem som fastställts för samma produkter i unionslagstiftningen.

Ett system med kontroller i tredjeland kan godtas som likvärdigt med dem som fastställts för samma produkter i unionen om det uppfyller minst följande villkor:

c) Det garanterar möjligheten att kontrollera de uppgifter som avses i punkt b, inom ramen för ett ömsesidigt administrativt samarbete.

Tredjeländer som har infört ett kontrollsystem som godkänns som likvärdigt av unionen i enlighet med andra stycket ska läggas till i förteckningen i bilaga XII del C.

2. Det elektroniska dokument som avses i punkt 1 ska minst innehålla de uppgifter som krävs för att upprätta ett V I 1-dokument.

Det elektroniska dokumentet ska förses med en unik administrativ referenskod av, eller under överinseende av, de behöriga myndigheterna i det exporterande tredjelandet. Denna kod ska tas upp i de kommersiella handlingar som krävs för import till unionens territorium.

3. Tillgång till det elektroniska dokumentet eller till de uppgifter som krävs för dess upprättande ska lämnas på begäran av bestämmelsemedlemsstatens behöriga myndigheter.

De uppgifter som avses i första stycket kan begäras i form av ett dokument i pappersform på vilket uppgifterna ska återges i form av dataelement, uttryckta på samma sätt som i det elektroniska dokumentet.

▼B

Artikel 46

Undantag

Artikel 43.2 och artikel 45 i denna förordning behöver inte tillämpas, om det konstateras att de produkter som omfattas av åtgärderna har varit föremål för förfalskning som kan innebära en hälsorisk för konsumenterna eller om de behandlats med andra oenologiska metoder än de som avses i artikel 82.2 i förordning (EG) nr 479/2008.

Artikel 47

Användning

1. Originalet och kopian av V I 1-dokumenten eller V I 2-utdragen ska i samband med tullbehandlingen av partiet för övergång till fri omsättning överlämnas till de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där tullbehandlingen äger rum.

Myndigheterna ska i förekommande fall fylla i baksidan av V I 1-dokumentet eller V I 2-utdraget. De ska lämna tillbaka originalet och bevara kopian i minst fem år.

2. Om ett parti ska vidarebefordras i sin helhet innan det övergår till fri omsättning, ska den nye avsändaren till de tullmyndigheter under vars tillsyn partiet står lämna V I 1-dokumentet eller V I 2-utdraget för partiet samt eventuellt en senare ifylld V I 2-blankett.

Myndigheterna ska kontrollera att de uppgifter som lämnas i V I 1-dokumentet överensstämmer med uppgifterna på V I 2-blanketten eller eventuellt att uppgifterna i V I 2-utdraget överensstämmer med den senare ifyllda V I 2-blanketten, och sedan stämpla den sistnämnda V I 2-blanketten, som nu gäller som V I 2-utdrag, och fylla i baksidan på det tidigare utfärdade dokumentet eller utdraget. Myndigheterna ska lämna tillbaka utdraget samt originalet av V I 1-dokumentet eller det första V I 2-utdraget till den nye avsändaren och bevara kopian i minst fem år.

Om ett varuparti återexporteras till tredjeland behöver ingen V I 2-blankett fyllas i.

3. Om ett parti ska delas upp innan det övergår till fri omsättning, ska originalet och kopian av V I 1-dokumentet eller V I 2-utdraget för partiet samt, för varje nytt parti, originalet och två kopior av en senare ifylld V I 2-blankett överlämnas till de tullmyndigheter under vars tillsyn partiet står.

Myndigheterna ska kontrollera att de uppgifter som lämnas i V I 1-dokumentet eller på V I 2-utdraget överensstämmer med uppgifterna på den V I 2-blankett som fyllts i senare för varje nytt parti, och sedan stämpla den sistnämnda som nu gäller som V I 2-utdrag, samt fylla i baksidan på det V I 1-dokument eller V I 2-utdrag som legat till grund för utdraget. Myndigheterna ska lämna tillbaka V I 2-utdraget samt V I 1-dokumentet eller det tidigare utfärdade V I 2-utdraget och bevara en kopia av vart och ett av dessa dokument i minst fem år.

Artikel 48

Förteckning över behöriga organ

1. Kommissionen ska på grundval av meddelanden från de behöriga myndigheterna i tredjeland upprätta och fortlöpande uppdatera förteckningar över namn och adresser på de myndigheter, laboratorier och vinproducenter som har befogenhet att utfärda V I 1-dokument. Kommissionen ska offentliggöra myndigheternas och laboratoriernas namn och kontaktuppgifter på Internet.

2. Meddelandena från de behöriga myndigheterna i tredjeland enligt punkt 1 ska innehålla

Förteckningarna enligt punkt 1 ska endast omfatta de organ och laboratorier enligt led a i första stycket som av de behöriga myndigheterna i det berörda tredjelandet har bemyndigats att på begäran ge kommissionen och medlemsstaterna all den information som behövs för att bedöma de uppgifter som förekommer i de enskilda dokumenten.

3. Förteckningarna ska fortlöpande uppdateras, särskilt vad gäller adressändringar och ändringar av namnet på organ och laboratorier.

Artikel 49

Indirekt import

I de fall då ett vin exporteras från ett tredjeland där vinet har framställts (nedan kallat ursprungsland) till ett annat tredjeland (nedan kallat exportland) och därifrån exporteras till gemenskapen, får de behöriga myndigheterna i exportlandet upprätta ett V I 1-dokument för vinet på grundval av ett V I 1-dokument eller motsvarande som upprättats av de behöriga myndigheterna i ursprungslandet utan att det krävs kompletterande analyser av vinet, om detta vin

Den behöriga myndigheten i exportlandet ska, på V I 1-dokumentet, intyga att det rör sig om ett sådant vin som avses i första stycket och att de angivna villkoren är uppfyllda.

V I 1-dokumentet i original eller en attesterad kopia av detta dokument eller ett motsvarande dokument från ursprungslandet ska bifogas V I 1-dokumentet från exportlandet.

I denna artikel avses med ursprungsland endast sådana länder som finns med i den förteckning över organ och laboratorier i tredjeländer som har fått befogenhet att utfärda de dokument som ska åtfölja all import av vin, vilken offentliggjorts i enlighet med artikel 48.1.

Artikel 50

Särskilda regler för vissa viner

1. När det gäller likörviner och vin som tillsatts alkohol för destillation ska V I 1-dokumentet erkännas som giltigt endast om det officiella organ som avses i artikel 48 har skrivit följande i fält 14:

”Härmed intygas att den alkohol som har tillsatts detta vin är framställd av vin.”

Detta intygande ska kompletteras med uppgifter om

c) organets stämpel.

2. V I 1-dokumentet kan användas för att intyga att ett importerat vin omfattas av en geografisk beteckning enligt antingen Världshandelsorganisationens (WTO) avtal om handelsrelaterade aspekter av immaterialrätter (TRIPs-avtalet) eller gemenskapslagstiftningen om geografiska beteckningar eller ett avtal om erkännande och skydd av geografiska beteckningar som ingåtts mellan Europeiska gemenskapen och det tredjeland som vinet kommer från.

I sådana fall ska följande anges i fält 14:

”Härmed bekräftas att det vin som avses i detta dokument har producerats i vinodlingsområdet … och har tilldelats den geografiska beteckning som anges i fält 6 i enlighet med bestämmelserna i ursprungslandet.”

Denna bekräftelse ska kompletteras med de uppgifter som anges i punkt 1 andra stycket.

Artikel 51

Godkända importerade viner

Om de behöriga myndigheterna i en medlemsstat misstänker att en produkt med ursprung i tredjeland inte uppfyller kriterierna i artikel 82.1 och 82.2 i förordning (EG) nr 479/2008 ska myndigheterna omedelbart underrätta kommissionen.

KAPITEL III

Särskilda bestämmelser vid export

Artikel 52

Anmälan av officiella organ

1. Medlemsstaterna ska till kommissionen översända en förteckning med förslag på de officiella eller officiellt erkända organ som ska utfärda intyg som visar att vinet i fråga uppfyller tillträdesvillkoren för koncessioner enligt avtalen med tredjeländer.

2. Kommissionen ska på gemenskapens vägnar tillsammans med det berörda tredjelandet upprätta och utväxla förteckningen över de offentliga organ som har rätt att utfärda det intyg som avses i punkt 1 och motsvarande intyg som utfärdats av det berörda tredjelandet.

3. Kommissionen ska offentliggöra den förteckning som avses i punkt 2 och uppdatera den regelbundet.

KAPITEL IV

Övergångsbestämmelser

Artikel 53

V I 1 och V I 2

De V I 1-dokument och V I 2-utdrag som överensstämde med gällande bestämmelser när de utfärdades men som från och med dagen för den här förordningens ikraftträdande inte längre gör det, får fortsätta att användas fram till och med den 31 december 2008.

Artikel 54

Frisläppande av säkerhet

På de berörda parternas begäran ska de säkerheter som ställts för utfärdande av import- och exportlicenser frisläppas från och med den 1 augusti 2008, om de inte redan slutat gälla före det datumet.

AVDELNING IV

PRODUKTIONSKAPACITET

KAPITEL I

Olagliga planteringar

Artikel 55

Sanktioner vid åsidosättande av röjningsplikten

1. De sanktioner som avses i artikel 85.3 och artikel 86.4 andra stycket i förordning (EG) nr 479/2008 ska fastställas så att de verkar som en lämplig påföljd för dem som bryter mot dessa bestämmelser.

Utan att det i förekommande fall påverkar tillämpningen av tidigare sanktioner som medlemsstaterna fastställt ska medlemsstaterna bestämma sådana sanktioner som avses i artikel 85.3 och artikel 86.4 andra stycket i förordning (EG) nr 479/2008 på grundval av följande principer:

2. Medlemsstaterna ska tillämpa de sanktioner som avses i artikel 85.3 i förordning (EG) nr 479/2008

Bötesbeloppet ska tas ut igen var tolfte månad från dessa datum och i enlighet med de kriterier som fastställs i punkt 1 i denna artikel, fram till dess att röjningsplikten uppfylls.

3. Medlemsstaterna ska ålägga den sanktion som avses i artikel 86.4 andra stycket i förordning (EG) nr 479/2008 för första gången den 1 juli 2010 för åsidosättande av röjningsplikten och därefter var tolfte månad fram till dess att de kriterier som fastställs i punkt 1 i artikeln har uppfyllts.

4. De sanktioner som drivs in enligt den här artikeln ska behållas av den berörda medlemsstaten.

Artikel 56

Sanktioner vid åsidosättande av förbudet mot omsättning av produkter

1. De sanktioner som avses i artikel 87.2 i förordning (EG) nr 479/2008 ska fastställas så att de verkar som en lämplig påföljd för dem som bryter mot dessa bestämmelser.

2. De sanktioner som avses i punkt 1 ska från fall till fall åläggas en producent som har över 0,1 hektar vinodlingar om denne

3. Medlemsstaterna ska ålägga de sanktioner som avses i första stycket

a) för åsidosättande av skyldigheten att lämna in destillationskontrakt, en månad efter utgången av den tidsfrist som fastställs i artikel 57.1 andra stycket,

4. De sanktioner som drivs in enligt den här artikeln ska behållas av den berörda medlemsstaten.

Artikel 57

Förbud mot saluföring eller destillation

1. I de fall som avses i artikel 87.1 i förordning (EG) nr 479/2008 får vindruvorna eller de produkter som framställs av vindruvorna endast användas till

c) familjens egen konsumtion – detta alternativ gäller endast om producentens vinodlingsareal inte överstiger 0,1 hektar.

Vid destillation enligt första stycket led a

— ska producenterna lämna in det destillationskontrakt som avses i artikel 87.1 i förordning (EG) nr 479/2008 före utgången av det vinår då produkterna producerades,

Vid grön skörd enligt första stycket led b ska producenterna i förväg informera den behöriga myndigheten om sin avsikt före ett datum som medlemsstaterna ska fastställa enligt artikel 12.1 b. Medlemsstaterna ska kontrollera grön skörd i enlighet med artikel 12.1 d i den här förordningen.

2. Utan att detta påverkar tillämpningen av punkt 1 får medlemsstaterna för att underlätta kontrollen besluta om en skyldighet för producenterna att före det datum som fastställs av medlemsstaterna enligt artikel 12.1 b meddela medlemsstatens behöriga myndighet om vilket av de alternativ som anges i punkt 1 första stycket a–c i den här artikeln de kommer att använda.

Medlemsstaterna får också begränsa producenternas valmöjligheter till ett eller två av de alternativ som anges i punkt 1 första stycket a–c.

3. Om en viss producent har vinodlingar från vilka produkterna får släppas ut på marknaden ska de behöriga myndigheterna ansvara för att se till att produkterna från den olagliga planteringen inte läggs samman med produkterna från övriga vinodlingar som släpps ut på marknaden.

▼M14

Artikel 58

Meddelanden

1. Medlemsstaterna ska före den 1 mars varje år meddela kommissionen för vilka arealer straffavgifter har betalats och vilka belopp som faktiskt inkrävdes enligt förlagan i tabell 1 i bilaga XIII. De ska också informera kommissionen om sin lagstiftning angående dessa straffavgifter.

Denna skyldighet ska inte gälla de medlemsstater där inga olagliga planteringar återstår att röja.

2. Om inte annat anges i de tillämpliga tabellerna i bilaga XIII till den här förordningen ska de meddelanden som avses i artiklarna 85c.3, 188a.1 och artikel 188a.2 i förordning (EG) nr 1234/2007 avse det föregående vinåret.

För de årliga meddelandena ska tabellerna 3 och 7 i bilaga XIII till den här förordningen användas som förlaga.

3. Medlemsstaterna får själva besluta om de ska ta med närmare uppgifter om regioner i de meddelanden som avses i punkterna 1 och 2.

▼B

Artikel 59

Avdrag som påförs medlemsstaterna

Om en medlemsstat underlåter att lämna in någon av tabellerna inom de angivna tidsfristerna, med undantag för tabell 2, som avses i artikel 58, enligt förlagan i bilaga XIII till den här förordningen, med den information som anges i artiklarna 85.4, 86.5 och 87.3 i förordning (EG) nr 479/2008 och korrekt ifylld, får deras anslag för stödåtgärder enligt artikel 7 i förordning (EG) nr 479/2008 minskas i enlighet med artikel 89 a i förordning (EG) nr 479/2008. Kommissionen får, beroende på omfattningen av åsidosättandet, fatta beslut om att för varje månads försening ska ett belopp på upp till totalt 1 procent av anslaget för stödåtgärder till en viss medlemsstat vara förverkat, med start från början av vinåret efter det vinår då meddelandet skulle ha lämnats.

KAPITEL II

Övergångssystem för planteringsrätter

Artikel 60

Nyplanteringsrätter

1. Om medlemsstaterna beviljar nyplanteringsrätter för arealer som är avsedda för nyplantering i samband med fastighetsreglering eller expropriation i samhällets intresse i enlighet med nationell lagstiftning, ska de se till att dessa planteringsrätter inte beviljas för en areal som i rena odlingar motsvarar mer än 105 procent av den vinodlingsareal som omfattades av fastighetsregleringen eller expropriationen.

2. När medlemsstaterna beviljar nyplanteringsrätter för vinodlingsförsök får inte produkterna som framställs av druvor från dessa odlingar släppas ut på marknaden under försöksperioden.

3. När medlemsstaterna beviljar nyplanteringsrätter för arealer avsedda för moderplantskolor för ympmaterial ska druvorna från dessa vinstockar antingen inte skördas eller, om de skördas, förstöras under moderplantskolornas produktionsperiod.

4. Nyplanteringsrätter som beviljas enligt punkterna 2 och 3 ska bara gälla under försöksperioden respektive moderplantskolans produktionsperiod.

Efter den period som avses i första stycket

5. Nyplanteringsrätter, och varje villkor för användning av sådana rätter eller villkor för arealer som planterats med utnyttjande av dessa planteringsrätter, som beviljats för vinodlingsförsök eller odling av moderplantor för ympmaterial före den 1 augusti 2000 ska fortsätta att gälla under försöksperioden respektive moderplantornas produktionsperiod. Föreskrifterna i punkt 4 andra stycket ska gälla för arealerna i fråga efter försöksperiodens slut respektive slutet av moderplantornas produktionsperiod.

6. I det fall som avses i artikel 91.1 d i förordning (EG) nr 479/2008 får medlemsstaterna, för att undvika en alltför betungande administrativ börda, i stället för att bevilja nyplanteringsrätter föreskriva att arealer vars vin eller vinprodukter endast är avsedda att konsumeras av vinodlarens familj inte ska omfattas av kravet på röjning enligt artikel 85.1 i den förordningen. Medlemsstaterna får endast göra detta förutsatt

7. Det ska vara förbjudet att saluföra vin eller vinprodukter från sådana arealer som avses i punkt 6. Medlemsstaterna ska övervaka detta förbud med ett lämpligt system. Om en överträdelse av detta förbud skulle upptäckas ska, utöver eventuella sanktioner som åläggs av medlemsstaten, punkt 4 andra stycket b tillämpas. Medlemsstaterna ska registrera varje ärende som behandlas enligt denna punkt.

▼M14

Artikel 61

Medlemsstaternas skyldigheter att anmäla nyplanteringsrätter

Medlemsstaterna ska senast den 1 mars 2016 meddela kommissionen följande uppgifter avseende perioden från den 1 augusti 2014 till den 31 december 2015:

Detta meddelande ska följa förlagan i tabell 8 bilaga XIII till denna förordning.

Medlemsstaterna får besluta om de ska ta med närmare uppgifter om regioner i detta meddelande.

▼B

Artikel 62

Röjning som inte ger upphov till återplanteringsrätter

För arealer som röjs enligt artikel 24.4, artikel 85.1 eller artikel 86.4 i förordning (EG) nr 479/2008 eller enligt artikel 60.4 andra stycket b i den här förordningen får inga återplanteringsrätter beviljas. Återplanteringsrätter får inte heller beviljas för röjning av

b) arealer som under själva försöksperioden är avsedda för vinodlingsförsök,

c) arealer avsedda för moderplantor för ympmaterial under moderplantornas produktionsperiod,

Artikel 63

Förväntade återplanteringsrätter

1. Enligt artikel 92.2 i förordning (EG) nr 479/2008 får medlemsstaterna bevilja återplanteringsrätter till producenter som åtar sig att röja en areal planterad med vinstockar före utgången av det tredje vinåret efter det år de nya vinstockarna planterades. Detta får ske endast om producenten kan visa att han antingen inte har några planteringsrätter, eller att han inte har tillräckligt många planteringsrätter för att plantera vinstockar på hela arealen i fråga. En medlemsstat får inte bevilja en producent fler planteringsrätter än vad som behövs för att plantera hela arealen i fråga med vinstockar med beaktande av de planteringsrätter som denne redan har. Producenten ska närmare ange vilken odling som ska röjas.

2. När en producent gör det åtagande som avses i punkt 1 ska en säkerhet ställas. Förpliktelsen att röja den berörda arealen ska utgöra ett primärt krav i den mening som avses i artikel 20.2 i kommissionens förordning (EEG) nr 2220/85. Säkerhetens storlek ska fastställas av den berörda medlemsstaten på grundval av objektiva kriterier. Säkerheten ska bestämmas så att den är proportionerlig och tillräckligt hög för att producenterna inte ska frångå sina åtaganden.

3. Fram till dess att röjningen genomförts ska medlemsstaterna se till att det inte under något vinår samtidigt förekommer kommersiell produktion av vin både från den areal som ska röjas och från den areal som har nyplanterats genom att säkerställa att produkter som är framställda av druvor från endera arealen endast får omsättas för destillation på producentens bekostnad. Produkterna får inte användas för framställning av alkohol med en verklig alkoholhalt på 80 volymprocent eller lägre.

4. Om åtagandet om röjning inte har fullgjorts vid den fastställda tidsfristens utgång, ska den oröjda arealen anses ha planterats i strid med planteringsförbudet i artikel 90.1 i förordning (EG) nr 479/2008.

5. Medlemsstaterna ska övervaka plantering och röjning av de aktuella arealerna.

6. Medlemsstaterna ska registrera varje ärende som behandlas enligt punkterna 1–5.

Artikel 64

▼C1

Överföring av planteringsrätter

1. Vid tillämpningen av artikel 92.5 andra stycket i förordning (EG) nr 479/2008 får medlemsstaterna använda en likvärdig nedsättningskoefficient vid överföring av återplanteringsrätter mellan företag.

▼B

2. Medlemsstaterna ska registrera alla överföringar av återplanteringsrätter mellan företag.

Artikel 65

Reserver av planteringsrätter

1. Medlemsstaterna ska se till att överföringen av planteringsrätter via en nationell reserv och/eller regionala reserver inte leder till en total ökning av produktionskapaciteten på deras territorium. Vid behov får medlemsstaterna använda en nedsättningskoefficient.

2. Medlemsstaten ska anmäla till kommissionen när de upprättar en nationell reserv och/eller regionala reserver för planteringsrätter eller, i förekommande fall, om sitt beslut att inte längre använda systemet med reserver.

3. Om en medlemsstat väljer att inte använda systemet med reserver ska den till kommissionen överlämna bevis för att det finns ett effektivt system för att förvalta planteringsrätter i hela landet.

4. Medlemsstaterna ska registrera samtliga ärenden där planteringsrätter har beviljats från reserver, där planteringsrätter överförts mellan reserver och där planteringsrätter tilldelats reserver. Samtliga betalningar som ersättning för tilldelning av planteringsrätter till en reserv, eller för beviljande av planteringsrätter från en reserv, ska också registreras.

▼M14

5. Medlemsstaterna ska senast den 1 mars 2016 meddela kommissionen följande uppgifter avseende perioden från den 1 augusti 2014 till den 31 december 2015 enligt förlagan till tabell 9 i bilaga XIII:

▼B

Artikel 66

Bibehållande av systemet med planteringsrätter

Medlemsstater som vill behålla förbudet mot plantering i hela eller delar av sitt territorium enligt artikel 90.1 i förordning (EG) nr 479/2008 efter den 31 december 2015 enligt den möjlighet som ges för detta i artikel 90.6 i den förordningen ska meddela kommissionen sin avsikt före den 1 mars 2015.

▼M6 —————

▼B

KAPITEL IV

Inventering och mätning av planterade arealer

▼M14

Artikel 74

Inventering

Uppgifterna i registret i enlighet med artikel 145.3 i förordning (EU) nr 1308/2013 per den 1 mars 2016 ska hänvisa till den 31 december 2015.

Inventeringen ska innehålla den information som anges i tabellerna 15 och 16 i bilaga XIII till den här förordningen. Medlemsstaterna får besluta om de ska ta med närmare uppgifter om regioner i meddelandet.

▼B

Artikel 75

Planterade arealer

1. För sådan omstrukturering och omställning av vinodlingar, grön skörd och röjning som avses i artiklarna 11, 12 och 98 i förordning (EG) nr 479/2008, ska en areal planterad med vinstockar avgränsas av vinstockarnas yttre omkrets med tillägg av en buffertzon vars bredd motsvarar halva avståndet mellan vinraderna. Den planterade arealen ska bestämmas enligt artikel 30.1 första stycket i kommissionens förordning (EG) nr 796/2004 ( 29 ).

2. Om den historiska avkastning som avses i artikel 101.2 i förordning (EG) nr 479/2008 bestäms på grundval av en areal som inte motsvarar definitionen i punkt 1 i den här artikeln får medlemsstaterna räkna om avkastningen genom att dividera produktionen för ett visst vinodlingsföretag eller ett visst skifte eller en viss vinkategori med den areal som är planterad med vinstockar, som ger en viss volym vin, enligt punkt 1.

AVDELNING V

KONTROLLER INOM VINSEKTORN

KAPITEL I

Principer för kontroll

Artikel 76

Kontroller

Utan att det påverkar tillämpningen av specifika bestämmelser i den här förordningen eller annan gemenskapslagstiftning ska medlemsstaterna införa de kontroller och åtgärder som krävs för att se till att förordning (EG) nr 479/2008 och den här förordningen tillämpas korrekt. De ska vara tillräckligt effektiva, proportionerliga och avskräckande för att skydda gemenskapens ekonomiska intressen.

Medlemsstaterna ska särskilt säkerställa följande:

c) Att det finns bestämmelser om kontroller för att undvika olaglig dubbel finansiering av åtgärder enligt den här förordningen och andra gemenskapssystem eller nationella system.

Artikel 77

Allmänna principer

1. Verifiering ska ske genom administrativa kontroller, och när så är lämpligt, kontroller på plats.

2. Administrativa kontroller ska genomföras systematiskt och innefatta dubbelkontroller med bland annat uppgifter från det integrerade administrations- och kontrollsystem som föreskrivs i avdelning II kapitel 4 i rådets förordning (EG) nr 1782/2003.

3. Med undantag för de fall då systematiska kontroller på plats föreskrivs genom förordning (EG) nr 479/2008 eller den här förordningen ska de behöriga myndigheterna göra kontroller på plats genom stickprovtagning hos en lämplig andel av stödmottagarna/producenterna på grundval av en riskanalys enligt artikel 79 i den här förordningen.

4. För de åtgärder som avses i artiklarna 16, 17, 18 och 19 i förordning (EG) nr 479/2008 ska stickproverna omfatta minst 5 procent av ansökningarna om stöd. Proverna ska också motsvara minst 5 procent av de belopp som stödet omfattar.

▼M13

5. Artikel 24.1, 24.2, 24.3 och 24.6 och artikel 26.1 och 26.2 i kommissionens förordning (EG) nr 65/2011 ( 30 ) ska gälla i tillämpliga delar för de åtgärder som föreskrivs i artiklarna 50 och 51 i förordning (EU) nr 1308/2013.

▼B

6. Artikel 26.3 och 26.4 i förordning (EG) nr 796/2004 ska gälla för kontroller på plats enligt den här artikeln.

7. I alla fall där så är lämpligt ska medlemsstaterna använda det integrerade administrations- och kontrollsystemet (IAKS).

Artikel 78

Kontroller på plats

1. Kontroller på plats ska vara oanmälda. Om det inte äventyrar syftet med kontrollen får dock föranmälan om kontrollen göras, med kortast möjliga varsel. Sådan föranmälan ska inte göras mer än 48 timmar i förväg, om det inte finns välgrundade skäl för detta eller om det gäller åtgärder där systematiska kontroller på plats föreskrivs.

2. I tillämpliga fall ska de kontroller på plats som föreskrivs i den här förordningen genomföras i samband med andra kontroller som föreskrivs i gemenskapslagstiftningen.

3. De berörda ansökningarna om stöd ska avvisas om stödmottagarna eller deras företrädare hindrar genomförandet av en kontroll på plats.

Artikel 79

Val av kontrollprov

1. Kontrollprover för kontroller på plats enligt den här förordningen ska väljas ut av den behöriga myndigheten på grundval av en riskanalys och – i de fall kontrollerna särskilt gäller gemenskapsfinansiering – på grundval av hur representativt provet är för de inlämnade ansökningarna om stöd. Riskanalysens effektivitet ska bedömas och analyseras årligen

c) med beaktande av den särskilda situationen i varje medlemsstat.

För att ge den eftersträvande representativiteten ska medlemsstaterna slumpvis välja ut mellan 20 och 25 procent av det minsta antal stödmottagare/producenter som ska omfattas av kontrollen på plats.

2. Den behöriga myndigheten ska registrera skälen till varför specifika stödmottagare/producenter valts ut för kontroller på plats. Den inspektör som genomför kontrollen ska informeras om dessa skäl innan kontrollen inleds.

Artikel 80

Kontrollrapport

1. För varje kontroll på plats ska en kontrollrapport upprättas som möjliggör en granskning av de närmare uppgifterna om kontrollbesöket.

I den mån kontrollerna gäller gemenskapsfinansiering ska särskilt följande anges i rapporten:

c) I tillämpliga fall vilka odlingsarealer som kontrollerats, vilka arealer som mätts, resultatet av mätningarna per skifte och vilka mätmetoder som använts.

2. Om avvikelser uppdagas mellan informationen i ansökan och de verkliga förhållandena vid kontrollen på plats eller fjärranalysen ska odlaren få en kopia av kontrollrapporten och ges tillfälle att underteckna den innan den behöriga myndigheten drar sina slutsatser av rönen beträffande eventuella avdrag eller uteslutningar.

▼M3

Artikel 81

Kontroller i samband med produktionskapacitet och åtgärder för omstrukturering och omställning

1. Medlemsstaterna ska använda vinodlingsregistret för att kontrollera efterlevnaden av bestämmelser om produktionskapacitet som fastställs i del II avdelning I kapitel III avsnitt IVa i förordning (EG) nr 1234/2007, inbegripet det tillfälliga förbudet mot nyplantering i enlighet med artikel 85g.1 i den förordningen såväl som bestämmelserna enligt artikel 103q i den förordningen om omstrukturering och omställning av vingårdar.

2. Vid beviljande av återplanteringsrätter enligt artikel 85i i förordning (EG) nr 1234/2007 ska arealerna systematiskt kontrolleras före och efter röjningen. Denna kontroll ska omfatta de vinarealer som återplanteringsrätter beviljas för.

Vid kontrollen före röjning ska det även kontrolleras att den berörda vinodlingen faktiskt existerar.

Kontrollen ska göras på plats. Om medlemsstaten förfogar över ett tillförlitligt och uppdaterat datoriserat vinodlingsregister kan kontrollen dock göras administrativt och kravet på kontroller på plats före röjning kan begränsas till 5 procent av ansökningarna på årsbasis för att bekräfta tillförlitligheten i systemet för administrativ kontroll. Om en sådan kontroll på plats visar på betydande oegentligheter eller avvikelser i en region eller en del av en region ska den behöriga myndigheten i lämplig omfattning öka antalet kontroller på plats under det aktuella året och året därefter.

▼M6 —————

▼M6

4. Kontroll av att röjningen faktiskt har ägt rum, inbegripet som en åtgärd för omstrukturering och omställning av vinodlingar, ska göras på plats. Om ett helt vinodlingsskifte röjs upp eller om fjärranalysen kan ske med en upplösning på 1 m2 eller högre, får dock kontrollen göras med fjärranalys.

▼M6 —————

▼M3

6. Arealer för vilka bidrag för omstrukturering och omställning av vinodlingar ges ska systematiskt kontrolleras före och efter det att åtgärderna har genomförts. Denna kontroll ska omfatta de vinarealer som blivit föremål för stödansökan.

Kontrollen före åtgärderna ska dessutom innefatta kontroll av att den aktuella vinodlingen faktiskt existerar, kontroll av arealen som fastställts enligt artikel 75 och utslutning av fall av normal förnyelse av vingårdar enligt definitionen i artikel 6.

Kontrollen som avses i det andra stycket ska göras på plats. Om medlemsstaten förfogar över ett grafiskt verktyg eller ett likvärdigt instrument som medger mätning av arealen enligt artikel 75 i det datoriserade vinodlingsregistret och tillförlitlig aktuell information om de planterade druvsorterna, får dock kontrollen genomföras administrativt, och kravet på kontroller på plats innan åtgärderna har genomförts kan följaktligen begränsas till 5 procent av ansökningarna för att bekräfta tillförlitligheten i systemet för administrativ kontroll. Om en sådan kontroll på plats visar på betydande oegentligheter eller avvikelser i en region eller en del av en region ska den behöriga myndigheten i lämplig omfattning öka antalet kontroller på plats under det aktuella året.

▼B

Artikel 82

Kontrollorgan

1. Om en medlemsstat utser flera behöriga organ för att kontrollera att bestämmelserna inom vinsektorn efterlevs ska den se till att dessa samordnar sitt arbete.

2. Varje medlemsstat ska utse en enda kontaktinstans som ska sköta förbindelserna med övriga medlemsstater och med kommissionen. Denna kontaktinstans ska framför allt ta emot och vidarebefordra ansökningar om samarbete för tillämpningen av denna avdelning och representera den medlemsstat som den tillhör gentemot de övriga medlemsstaterna eller kommissionen.

Artikel 83

Kontrollpersonalens befogenheter

Varje medlemsstat ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att underlätta arbetet för de behöriga organens personal. Den ska särskilt sörja för att denna personal, i tillämpliga fall tillsammans med personal från andra organ som fått befogenhet till detta

c) får möjlighet att inspektera produkterna från vinsektorn och ämnen eller produkter som kan komma till användning vid framställningen av sådana produkter,

KAPITEL II

Samverkan mellan kontrollinstanserna

Artikel 84

Begäran om assistans

1. När ett behörigt organ i en medlemsstat företar kontroller i den egna medlemsstaten kan det begära information från ett behörigt organ i en annan medlemsstat som kan antas vara direkt eller indirekt berörd. Den begärda informationen ska lämnas så snabbt som möjligt.

Kommissionen ska alltid underrättas när den produkt som kontrolleras enligt första stycket har sitt ursprung i ett tredjeland och när saluföringen av denna produkt kan vara av särskilt intresse för andra medlemsstater.

Det tillfrågade organet ska lämna all sådan information som kan medverka till att det begärande organet kan fullgöra sina uppgifter.

2. Efter väl grundad begäran av det begärande organet ska det tillfrågade organet utföra, eller vidta nödvändiga åtgärder för att utföra, en särskild övervakning eller kontroll i syfte att nå det mål som efterfrågas.

3. Det tillfrågade organet ska handla som om det handlade för egen räkning.

4. Det begärande organet kan, i samförstånd med det tillfrågade organet, utse inspektörer för att

De kopior som avses i led a får endast göras med tillåtelse från det tillfrågade organet.

5. Inspektörerna från det tillfrågade organet ska vid varje tillfälle ansvara för genomförandet av kontrollerna.

6. Inspektörerna från det begärande organet ska

ii) rätt till information om resultaten av de kontroller som utförts av inspektörerna från det tillfrågade organet enligt artikel 83 leden c och d.

c) vid kontrollerna uppträda på ett sätt som är förenligt med de regler och den praxis för yrket som gäller i den aktuella medlemsstaten samt iaktta tystnadsplikt.

7. Begäranden enligt denna artikel ska överlämnas till det tillfrågade organet i den berörda medlemsstaten via dess kontaktinstans. Samma sak gäller för

Trots vad som sägs i första stycket får medlemsstaterna, för att effektivisera och påskynda sitt samarbete, tillåta att ett behörigt organ

Artikel 85

Spontan assistans

En medlemsstats behöriga organ ska via den kontaktinstans som det tillhör omedelbart meddela den berörda medlemsstatens kontaktinstans om det har anledning att misstänka eller får veta att

Artikel 86

Gemensamma bestämmelser

1. Den information som avses i artikel 84.1 och artikel 85 ska åtföljas av och snarast möjligt kompletteras med relevanta dokument eller andra bevis samt uppgifter om varje administrativ åtgärd eller rättsligt förfarande och ska särskilt avse den berörda produktens

c) överensstämmelse med gällande regler om framställning och saluföring.

2. De kontaktinstanser som berörs av ett fall för vilket assistansförfarandet påbörjats, ska omedelbart informera varandra om

3. Resekostnader som uppkommit i samband med tillämpningen av artikel 84.2 och 84.4 ska bäras av

KAPITEL III

Analysdatabas

Artikel 87

Databasens syfte

1. En databas för resultaten av analyser av vinprodukter ska förvaltas av Gemensamma forskningscentret (GFC).

2. Databasen ska innehålla uppgifter som har erhållits genom isotopanalys av beståndsdelarna etanol och vatten i vinprodukter enligt de referensanalysmetoder som avses i artikel 31 i förordning (EG) nr 479/2008.

3. Databasen ska bidra till en enhetlig tolkning av de resultat som de officiella laboratorierna i medlemsstaterna erhåller genom att använda de referensanalysmetoder som avses i artikel 31 i förordning (EG) nr 479/2008.

Artikel 88

Prover

1. För inrättandet av databasen ska medlemsstaterna se till att prover av färska druvor som ska analyseras tas ut, behandlas och bearbetas till vin enligt anvisningarna i bilaga XVI.

2. Proverna av färska druvor ska tas från vinodlingar inom ett vinodlingsområde där förhållandena vad avser jordmån, läge, metoder för beskärning och uppbindning, sorter, vinstockarnas ålder samt odlingsmetoder är väl kartlagda.

3. Antalet prover som ska tas varje år för databasen anges i bilaga XVII. Vid fördelningen av de prover som ska tas ska vinodlingarnas geografiska läge i de medlemsstater som anges i bilaga XVII beaktas. Varje år ska minst 25 procent av proverna tas från samma skiften där prover togs föregående år.

4. Proverna ska analyseras enligt de metoder som avses i artikel 31 i förordning (EG) nr 479/2008 på de laboratorier som utsetts av medlemsstaterna. De utsedda laboratorierna ska uppfylla de allmänna kriterier för provningslaboratorier som fastställs i ISO/IEC 17025, och särskilt delta i ett system för kvalifikationsprövning som omfattar metoderna för isotopanalys. Skriftliga bevis för att dessa kriterier är uppfyllda ska lämnas till GFC för kvalitetskontroll och validering av de lämnade uppgifterna.

5. En analysrapport ska utformas enligt förlagan i bilaga XIX. För varje prov ska ett faktablad utarbetas enligt frågeformuläret i bilaga XVIII.

6. En kopia av analysrapporten med resultaten och tolkningen av analyserna ska skickas till GFC, tillsammans med en kopia av faktabladet.

7. Medlemsstaterna och GFC ska se till att

c) databasen endast används för att kontrollera tillämpningen av gemenskapsbestämmelserna och de nationella bestämmelserna inom vinsektorn eller för statistiska eller vetenskapliga ändamål,

▼M8

Artikel 89

I väntan på att tillräcklig analysutrustning inrättas ska Kroatien, under en period som löper ut den 30 juni 2015, skicka sina vinprover till GFC för analys.

Kroatien får utse ett behörigt organ som ska ha befogenhet att förfoga över uppgifter om prover inom landets territorium.

▼B

Artikel 90

Rapportering av resultat

1. Uppgifterna i databasen ska på begäran lämnas till de laboratorier som för detta syfte utsetts av medlemsstaterna.

2. GFC ska upprätta och varje år uppdatera förteckningen över de laboratorier som medlemsstaterna utsett för beredning av prover och mätningar för analysdatabasen.

3. I vederbörligen motiverade fall får de uppgifter som avses i punkt 1, om de är representativa, på begäran användas av andra offentliga organ i medlemsstaterna.

4. Rapportering av uppgifter får bara omfatta de relevanta analysuppgifter som behövs för att tolka en analys som gjorts på ett prov med liknande egenskaper och ursprung. Till alla inrapporterade uppgifter ska bifogas en påminnelse om minimikraven för att få tillgång till databasen.

Artikel 91

Iakttagande av förfaranden

Medlemsstaterna ska se till att de resultat av isotopanalyser som lagras i deras egna databaser har erhållits genom analyser av prover som tagits och behandlats enligt bestämmelserna i detta kapitel.

KAPITEL IV

Insamling av prover i kontrollsyfte

Artikel 92

Begäran om insamling av prover

1. I samband med tillämpningen av kapitel II kan inspektörerna vid ett behörigt organ i en medlemsstat begära att det behöriga organet i en annan medlemsstat samlar in prover i enlighet med tillämpliga bestämmelser i den medlemsstaten.

2. Det organ som gör en sådan begäran ska förfoga över de insamlade proverna och även få bestämma vilket laboratorium som ska utföra analyserna.

3. Proverna ska samlas in och behandlas enligt anvisningarna i bilaga XX.

Artikel 93

Kostnader för uttagning, avsändning och analys av prover

1. Kostnaderna för uttagning, behandling och avsändning av ett prov samt för analytiska och organoleptiska undersökningar ska bäras av det behöriga organet i den medlemsstat som har beställt provtagningen. Kostnaderna ska beräknas enligt gällande taxa i den medlemsstat i vilken åtgärderna har vidtagits.

2. Kostnaderna för avsändning av de prover som avses i artikel 89 ska bäras av gemenskapen.

KAPITEL V

Allmänna bestämmelser

Artikel 94

Bevisvärde

De uppgifter som vid tillämpningen av detta kapitel kommit till en medlemsstats behöriga organs kännedom kan åberopas av behöriga organ i övriga medlemsstater. I sådana fall ska uppgifterna inte anses ha mindre bevisvärde bara för att de inte kommer från den berörda medlemsstaten.

Artikel 95

Personer som omfattas av kontroller

1. Fysiska eller juridiska personer och sammanslutningar av sådana personer vars verksamhet kan omfattas av de kontrollåtgärder som avses i den här förordningen får inte hindra genomförandet av dessa kontroller utan ska underlätta genomförandet av dessa.

2. Vinodlare från vars odlingar inspektörer från ett behörigt organ samlar in druvor

▼M4

Artikel 95a

Samordning av kontroller och tillgång till uppgifter

Medlemsstaterna ska senast den 1 mars 2014, när det gäller kontroller av de transporter som görs med hjälp av de följedokument som avses i artikel 24.1 a i i kommissionens förordning (EG) nr 436/2009 ( 31 ), vidta de åtgärder som krävs för att de behöriga organ som utses i enlighet med artikel 82.1 i denna förordning ska få tillgång till uppgifter i det datoriserade system som avses i artikel 21 i rådets direktiv 2008/118/EG ( 32 ) beträffande transport av punktskattepliktiga vinprodukter med uppskov enligt kapitel IV i direktivet.

Medlemsstaterna ska senast den 1 mars 2014, när det gäller kontroller av de transporter som görs med hjälp av de följedokument som avses i artikel 24.1 a ii och iii i förordning (EG) nr 436/2009, vidta de åtgärder som krävs för att de behöriga organ som utses i enlighet med artikel 82.1 i denna förordning ska få tillgång till uppgifter i det datoriserade system som avses i artikel 21 i rådets direktiv 2008/118/EG beträffande transport av andra vinprodukter än de som avses i första stycket.

De uppgifter som inhämtas i enlighet med första och andra stycket får, vid tillämpningen av denna förordning, inte användas för andra ändamål än de särskilda kontroller som föreskrivs i lagstiftningen på vinområdet.

▼B

AVDELNING VI

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER, ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER OCH SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 96

Utbetalning till stödmottagarna

Utbetalningar enligt avdelning II, med undantag för artikel 9, och enligt avdelning V i förordning (EG) nr 479/2008 ska i sin helhet göras till stödmottagarna.

Genom undantag från första stycket får medlemsstaterna besluta att betala ut det stöd som avses i artikel 14.1 i förordning (EG) nr 479/2008 genom försäkringsbolag under förutsättning att

c) försäkringsbolaget betalar ut stödet till producenten antingen i förskott eller genom bank- eller postgirering inom femton dagar från det att bolaget mottagit utbetalningen från medlemsstaten.

Användningen av sådana mellanhänder för utbetalningar får inte snedvrida konkurrensen på försäkringsmarknaden.

Utbetalningarna ska kontrolleras i förväg enligt bestämmelserna i den här förordningen utom när det gäller förskottsbetalningar som garanteras genom en säkerhet.

Artikel 97

Återvinning av felaktiga utbetalningar

Felaktiga utbetalningar ska återvinnas med ränta från de berörda mottagarna. De regler som fastställs i artikel 73 i förordning (EG) nr 796/2004 ska gälla i tillämpliga delar.

Genomförande av administrativa påföljder och återvinnande av felaktigt utbetalda belopp ska inte påverka anmälningar om oegentligheter till kommissionen enligt kommissionens förordning (EG) nr 1848/2006 ( 33 ).

Artikel 98

Nationella påföljder

Utan att det påverkar tillämpningen av påföljder i förordning (EG) nr 479/2008 eller i den här förordningen ska medlemsstaterna föreskriva påföljder på nationell nivå för oegentligheter avseende de krav som fastställs i förordning (EG) nr 479/2008 eller i den här förordningen som är effektiva, proportionerliga och avskräckande så att de ger adekvat skydd för gemenskapens finansiella intressen.

Artikel 99

Konstruerade situationer

Inga utbetalningar ska göras till stödmottagare som i syfte att få en förmån som strider mot målen med det ifrågavarande stödsystemet bevisligen har konstruerat de förhållanden som krävs för berättigande till stödet; denna bestämmelse påverkar inte tillämpningen av särskilda åtgärder i förordning (EG) nr 479/2008 eller i den här förordningen.

Artikel 100

▼M10

Meddelanden och anmälningar

1. De meddelanden och anmälningar till kommissionen som avses i denna förordning ska göras i enlighet med kommissionens förordning (EG) nr 792/2009 ( 34 ).

▼M10 —————

▼B

3. Utan att det påverkar särskilda bestämmelser i den här förordningen ska medlemsstaterna vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att de kan iaktta tidsfristerna för de meddelanden som anges i den här förordningen.

4. Om en medlemsstat inte överlämnar ett meddelande som krävs enligt förordning (EG) nr 479/2008 eller den här förordningen, eller om meddelandet förefaller inte vara korrekt med hänsyn till objektiva fakta som kommissionen förfogar över, får kommissionen, delvis eller i sin helhet, tillfälligt inställa de månadsbetalningar som avses i artikel 14 i rådets förordning (EG) nr 1290/2005 när det gäller vinsektorn fram till dess att medlemsstaten överlämnar ett korrekt meddelande.

5. Medlemsstaterna ska spara de uppgifter som registreras enligt den här förordningen i minst tio vinår efter det år uppgifterna registrerades.

6. De meddelanden som ska lämnas enligt den här förordningen ska inte påverka medlemsstaternas skyldigheter enligt rådets förordning (EEG) 357/79 om statistiska undersökningar av vinodlingsområden ( 35 ).

Artikel 101

Uppenbara fel

Varje meddelande, krav eller begäran till medlemsstaten enligt förordning (EG) nr 479/2008 eller den här förordningen, däribland stödansökningar, får ändras när som helst efter det att de har lämnats in om de innehåller uppenbara fel som den behöriga myndigheten identifierat.

Artikel 102

Force majeure och exceptionella omständigheter

I de fall en påföljd ska åläggas enligt förordning (EG) nr 479/2008 eller den här förordningen ska den inte åläggas i sådana fall av force majeure eller exceptionella omständigheter som avses i artikel 40.4 i förordning (EG) nr 1782/2003.

Artikel 103

Upphävande och hänvisningar

1. Förordningarna (EG) nr 1227/2000, (EG) nr 1623/2000, (EG) nr 2729/2000 och (EG) nr 883/2001 ska upphöra att gälla.

Dock ska

▼M1

▼B

c) bilaga I till förordning (EG) nr 1623/2000 gälla fram till och med den 31 juli 2012.

2. Hänvisningar till de upphävda förordningarna i punkt 1 ska anses som hänvisningar till den här förordningen och ska läsas enligt jämförelsetabellen i bilaga XXII.

Artikel 104

Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Den ska tillämpas från och med den 1 augusti 2008.

Artikel 2 och kapitel III i avdelning IV ska dock tillämpas från och med den 30 juni 2008.

Den här förordningen är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

▼M5

BILAGA I

DEN GEMENSAMMA