1997L0070 — SV — 20.04.2009 — 004.001

Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet

Ändrad genom:

▼B

RÅDETS DIREKTIV 97/70/EG

av den 11 december 1997

om att införa harmoniserade säkerhetsregler för fiskefartyg som har en längd av 24 meter och däröver

Artikel 1

Syfte

1. Syftet med detta direktiv är att införa säkerhetsnormer för havsgående fiskefartyg som har en längd av 24 meter och däröver, både nya och befintliga, i den omfattning bilagan till Torremolinosprotokollet är tillämplig på de senare, och som

Fritidsbåtar som används för icke-kommersiellt fiske omfattas inte av detta direktiv.

2. Detta direktiv skall inte påverka tillämpingen av bestämmelserna i rådets direktiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet ( 6 ), dess särdirektiv och särskilt rådets direktiv 93/103/EG av den 23 november 1993 om minimikrav för säkerhet och hälsa vid arbete ombord på fiskefartyg (trettonde särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG) ( 7 ).

Artikel 2

Definitioner

I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

Artikel 3

Allmänna krav

1. Medlemsstaterna skall säkerställa att bestämmelserna i bilagan till Torremolinosprotokollet tillämpas på de berörda fiskefartyg som för deras flagg, om inte annat anges i bilaga I till detta direktiv.

Om inte annat anges i detta direktiv skall befintliga fiskefartyg uppfylla de tillämpliga kraven i bilagan till Torremolinosprotokollet senast den 1 juli 1999.

2. Medlemsstaterna skall säkerställa att de krav i kapitel IV, V, VII och IX i bilagan till Torremolinosprotokollet som är tillämpliga på fartyg som har en längd av 45 meter och däröver också tillämpas på nya fiskefartyg som har en längd av 24 meter och däröver, vilka för deras flagg, om inte annat föreskrivs i bilaga II till detta direktiv.

3. Medlemsstaterna skall dock säkerställa att fartyg som för deras flagg och är verksamma inom särskilda områden uppfyller bestämmelserna för de tillämpliga områdena, enligt definitionen i bilaga III.

4. Medlemsstaterna skall säkerställa att fartyg som för deras flagg uppfyller de särskilda säkerhetskraven i bilaga IV.

5. Medlemsstaterna skall hindra fiskefartyg som för tredje lands flagg från att vara verksamma på deras inre vatten eller territorialhav eller att landa sin fångst i deras hamnar såvida inte administrationen i deras flaggstat har utfärdat certifikat som visar att de uppfyller kraven i punkterna 1, 2, 3 och 4 samt i artikel 5.

6. Marin utrustning som förtecknas i bilaga A.1 till rådets direktiv 96/98/EG och som uppfyller kraven i det skall, när den placeras ombord på ett fiskefartyg för att upfylla bestämmelserna i detta direktiv, automatiskt anses uppfylla dessa, oavsett om dessa bestämmelser föreskriver att utrustningen måste godkännas och provas för att uppfylla flaggstatsadministrationens krav eller ej.

Artikel 4

Särskilda krav, undantag och likvärdig ersättning

1. Om en medlemsstat eller en grupp medlemsstater anser att vissa situationer som beror på särskilda lokala omständigheter eller fartygets särdrag kräver särskilda säkerhetsbestämmelser för fiskefartyg som är verksamma inom ett visst område och om behovet därav påvisas, kan de, enligt förfarandet i punkt 4, anta sådana särskilda säkerhetsbestämmelser som tar hänsyn till lokala omständigheter såsom natur- och klimatförhållandena i de vatten där dessa fartyg är verksamma, längden på fartygens resor eller fartygens särdrag, t.ex. byggnadsmaterial. De bestämmelser som antas skall läggas till i bilaga III.

2. Medlemsstaterna skall tillämpa bestämmelserna i kapitel 1 regel 3.3 i bilagan till Torremolinosprotokollet vid beslut om åtgärder som inbegriper undantag, i enlighet med förfarandet i punkt 4 i denna artikel.

3. Medlemsstaterna får anta bestämmelser som tillåter likvärdig ersättning i kapitel 1 regel 4.1 i bilagan till Torremolinosprotokollet, i enlighet med förfarandet i punkt 4 i denna artikel.

4. En medlemsstat som utnyttjar bestämmelserna i punkterna 1, 2 och 3 skall förfara enligt följande:

Artikel 5

Normer för konstruktion, byggande och underhåll

Normerna för konstruktion, byggande och underhåll av skrov, huvud- och hjälpmaskineri samt för elektriska och automatiska anläggningar på ett fiskefartyg skall vara de regler som är i kraft då fartyget byggs och som fastställs för klassificering av en erkänd organisation eller används av en administration.

För nya fartyg skall dessa regler överensstämma med förfarandet och vara underställda villkoren i artikel 14.2 i direktiv 94/57/EG.

Artikel 6

Besiktningar och certifikat

1. Medlemsstaterna skall utfärda ett certifikat om överensstämmelse med villkoren i detta direktiv för fiskefartyg som för deras flagg och som följer artiklarna 3 och 5, tillsammans med en utrustningsförteckning och, när det är lämpligt, dispenscertifikat. Certifikatet om överensstämmelse, utrustningsförteckningen och dispenscertifikatet skall se ut så som anges i bilaga V. Certifikaten skall utfärdas av flaggstatens administration eller av en erkänd organisation som verkar på dess vägnar efter en förstagångsbesiktning, som skall utföras av egna inspektörer antingen från flaggstatens egen administration eller från en erkänd organisation eller från den medlemsstat som av flaggstaten bemyndigats att utföra besiktningar, i enlighet med kapitel 1 regel 6.1a i bilagan till Torremolinosprotokollet.

2. Giltighetstiderna för de certifikat som avses i punkt 1 får inte överskrida dem som föreskrivs i kapitel 1 regel 11 i bilagan till Torremolinosprotokollet. Förnyelse av certifikat om överensstämmelse skall utfärdas efter det att periodiska besiktningar har utförts i enlighet med kapitel 1 regel 6 i bilagan till Torremolinosprotokollet.

Artikel 7

Kontrollbestämmelser

1. Fiskefartyg som är verksamma på en medlemsstats inre vatten eller territorialhav eller landar sin fångst i des hamnar och som inte för den medlemsstatens flagg skall underställas kontroll av medlemsstaten, enligt artikel 4 i Torremolinosprotokollet, utan särbehandling med avseende på flagg eller operatörens nationalitet, för att säkerställa att de följer detta direktiv.

2. Fiskefartyg som inte är verksamma på en medlemsstats inre vatten eller territorialhav eller landar sin fångst i en medlemsstats hamnar och som för en annan medlemsstats flagg skall underställas kontroll av medlemsstaten när de befinner sig i dess hamnar, enligt artikel 4 i Torremolinosprotokollet, utan särbehandling med avseende på flagg eller operatörens nationalitet, för att säkerställa att de följer detta direktiv.

3. Fiskefartyg som för tredje lands flagg och som inte är verksamma på en medlemsstats inre vatten eller territorialhav eller landar sin fångst i en medlemsstats hamnar skall underställas kontroll av den medlemsstaten när de befinner sig i dess hamnar, i enlighet med artikel 4 i Torremolinosprotokollet, för att säkerställa att de följer Torremolinosprotokollet, så snart det har trätt i kraft.

Artikel 8

Anpassning

▼M4

Följande anpassningar, som avser att ändra icke väsentliga delar i detta direktiv, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 9.3:

▼M3

Ändringarna av de internationella instrument som avses i artikel 2.4 får undantas från detta direktivs tillämpningsområde i enlighet med artikel 5 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2099/2002 av den 5 november 2002 om inrättande av en kommitté för sjösäkerhet och förhindrande av förorening från fartyg (COSS) ( 9 ).

▼M4

Artikel 9

Kommittéförfarande

1. Kommissionen ska biträdas av kommittén för sjösäkerhet och förhindrande av förorening från fartyg (Coss), inrättad genom artikel 3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2099/2002 ( 10 ).

2. När det hänvisas till denna punkt ska artiklarna 5 och 7 i rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1990 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter ( 11 ) tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.

Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG ska vara två månader.

3. När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5a.1–5a.4 och artikel 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.

▼B

Artikel 10

Anmälan till IMO

Rådets ordförandeskap och kommissionen skall underrätta IMO om antagandet av detta direktiv, varvid hänvisning skall göras till artikel 3.5 i Torremolinosprotokollet.

Artikel 11

Påföljder

Medlemsstaterna skall utfärda bestämmelser om ett påföljdssystem för brott mot de nationella bestämmelser som har antagits i enlighet med detta direktiv och vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att de påföljderna tillämpas. De påföljder som föreskrivs skall vara effektiva, rimliga och avskräckande.

Artikel 12

Genomförande

1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 januari 1999. De skall genast underrätta kommissionen om detta.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

2. Medlemsstaterna skall till kommissionen genast överlämna alla bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv. Kommissionen skall underrätta övriga medlemsstater om detta.

Artikel 13

Ikraftträdande

Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Artikel 14

Adressat

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

▼M2

BILAGA I

Anpassning av bestämmelserna i bilagan till Torremolinosprotokollet för tillämpning av artikel 3.1 i direktiv 97/70/EG

I denna bilaga avses med

DEL A

Anpassningar som skall gälla alla fiskefartyg som omfattas av direktivet med undantag av nya fiskefartyg byggda den 1 januari 2003 eller senare

KAPITEL I: ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Regel 2: Definitioner

Punkt 1. ”Nytt fartyg” skall ersättas med definitionen av ”nytt fiskefartyg” i artikel 2 i detta direktiv.

KAPITEL V: BRANDSKYDD, UPPTÄCKANDE AV BRAND, BRANDSLÄCKNING OCH BRANDBEKÄMPNING

Regel 2: Definitioner

Punkt 2. ”standardbrandprov” skall ändras på följande sätt i slutet när det gäller standardprovets tid-temperatur-kurva:

”… Standardprovets tid-temperaturkurva bestäms av en jämn kurva dragen genom följande temperaturpunkter för ugnens innertemperatur:

KAPITEL VII: LIVRÄDDNINGSREDSKAP OCH LIVRÄDDNINGSANORDNINGAR

Regel 1: Tillämpning

Punkt 2 skall ha följande lydelse: ”Reglerna 13 och 14 skall även tillämpas på befintliga fartyg som har en längd av minst 45 m, förutsatt att administrationen kan skjuta upp genomförandet av bestämmelserna i dessa regler fram till den 1 februari 1999.”

Regel 13: Radioutrustning för livräddning

Punkt 2 skall ha följande lydelse: ”Tvåvägs VHF-radiotelefoner som finns ombord på befintliga fartyg och som inte uppfyller de funktionskrav som antagits av organisationen får godtas av administrationen före den 1 februari 1999, förutsatt att administrationen anser att de är jämförbara med godkända tvåvägs VHF-radiotelefoner.”

KAPITEL IX: RADIOKOMMUNIKATION

Regel 1: Tillämpning

Andra meningen i punkt 1 skall ha följande lydelse:

”När det gäller befintliga fartyg får dock administrationen skjuta upp genomförandet av kraven till den 1 februari 1999.”

Regel 3: Undantag

Punkt 2 c skall ha följande lydelse: ”när fartyget permanent kommer att tas ur drift före den 1 februari 2001.”

DEL B

Anpassning som skall gälla för nya fiskefartyg byggda den 1 januari 2003 eller senare

Texten i nedanstående regler skall ha följande lydelse:

Ankringsutrustning konstruerad för snabb och säker hantering skall finnas ombord och bestå av ankare, ankarkätting eller vajer, kättingstopp och vinsch eller annan anordning för ankring och upptagande av ankaret och för att kunna hålla fartyget ankrat under alla förutsägbara förhållanden i den aktuella verksamheten. Fartyg skall också vara försedda med lämplig förtöjningsutrustning för säker förtöjning under alla driftsförhållanden. Ankrings- och förtöjningsutrustning skall vara i enlighet med en erkänd organisations bestämmelser.

1. på vilka fångsten, under fisket, måste placeras i fisklastrummen via luckor, som finns på ett arbetsdäck som är utsatt för väder och vind för om däckhuset eller överbyggnaden, skall den minsta tillåtna boghöjden beräknas i enlighet med den beräkningsmetod som anges i rekommendation 4 i tillägg 3 till den slutgiltiga stadgan från Torremolinoskonferensen, eller

”Code on Noise Levels on Board Ships

Brännoljerör och deras ventiler och kopplingar skall vara av stål eller annat likvärdigt material, dock är begränsad användning av flexibla rör tillåten. Sådana flexibla rör och anslutningar skall vara tillräckligt starka, tillverkade av godkänt brandbeständigt material eller vara försedda med brandbeständig ytbeläggning i enlighet med en erkänds organisations bestämmelser. Sådana flexibla rörs kopplingar skall vara i enlighet med IMO:s cirkulär 647. ”Guidelines to minimise leakages from flammable liquid systems”.

KAPITEL V: BRANDSKYDD, UPPTÄCKANDE AV BRAND, BRANDSLÄCKNING OCH BRANDBEKÄMPNING

Regel 1: Allmänt

Metod IIIF: Samtliga utrymmen där brand kan tänkas uppstå skall vara försedda med automatiskt system för upptäckande av brand och brandlarm, normalt utan begränsning avseende typ av invändiga brandindelningsskott, med undantag av att bostadsutrymme eller utrymme omgivet av separation av klass A eller B inte får överstiga 50 m2. Administrationen kan emellertid öka denna yta för allmänna utrymmen till högst 75 m2.

Regel 2: Definitioner

Med obrännbart material avses ett material som varken brinner eller avger brännbara ångor i tillräckligt stor mängd för självantändning vid uppvärmning till ungefär 750 °C, vilket skall fastställas genom koden för brandprovningsmetoder ( 19 ). Allt annat material är ett brännbart material.

Punkt 2 ”standardbrandprov” skall ha följande lydelse:

standardbrandprov: ett prov vid vilket provstycken av de aktuella skotten och däcken i en testugn utsätts för temperaturer som ungefär motsvarar standardprovets temperaturkurva. Provningsmetoderna skall överensstämma med koden för brandprovningsmetoder.

Administrationen skall kräva provning av ett prototypskott eller prototypdäck för kontroll av att det uppfyller ovannämnda krav på integritet och temperaturstegring i enlighet med koden för brandprovningsmetoder.

Administration skall kräva provning av en prototypsindelning för kontroll av att den uppfyller ovannämnda krav på integritet och temperaturstegring i enlighet med koden för brandprovningsmetoder.

Administrationen skall kräva provning av en prototypsindelning för kontroll av att den uppfyller ovannämnda krav på integritet och temperaturstegring i enlighet med koden för brandprovningsmetoder.

Med ringa benägenhet för flamspridning menas att den yta som beskrivs som sådan i tillräcklig utsträckning förhindrar spridning av eld och att detta fastställts enligt koden för brandprovningsmetoder.

Regel 4: Skott i bostads- och serviceutrymmen

Metod IIIF: Det skall inte föreligga några begränsningar om att konstruktion av skott som ej krävs i den här regeln eller andra regler i denna del skall vara indelningar av klass A eller B. Arean i bostadsutrymmen eller utrymmen avgränsade med kontinuerlig separation av klass A eller B får inte överstiga 50 m2, utom i enskilda fall där skott av klass C föreskrivs i tabell 1 i regel 7. Administrationen kan emellertid öka denna yta för allmänna utrymmen till högst 75 m2.

Regel 7: Brandsäkerhet i skott och däck

(*) När en asterisk anges i tabellen skall separationen vara av stål eller likvärdigt material men behöver inte vara av klass A. Där genomföringar anordnas i ett däck för dragning av elektriska kablar, rör och ventilationstrummor skall en sådan genomföring göras tät för att hindra att rök och lågor tränger igenom.

Regel 8: Konstruktionsdetaljer

a) Förutom i lastrum och kylrum i serviceutrymmen skall isolering vara obrännbar. Diffusionsspärrar och lim som används i samband med isolering, samt isolering på rör för kylsystem behöver inte vara obrännbar, men användningen av sådant material skall begränsas till ett minimum och materialets exponerade yta skall ha en förmåga att motstå flamspridning, vilket skall fastställas enligt koden för brandprovningsmetoder. I utrymmen där penetrering av oljeprodukter kan förekomma skall isoleringens yta vara ogenomtränglig för olja och oljedimma.

Regel 9: Ventilationssystem

Ventilationskanaler skall vara av obrännbart material. Korta kanaler, generellt ej över 2 m i längd och med ett tvärsnitt ej överstigande 0,02 m2, behöver emellertid inte vara obrännbara, förutsatt att de uppfyller följande villkor:

i) Kanalerna skall vara av ett material som är förknippat med låg brandrisk enligt koden för brandprovningsmetoder.

Regel 11: Diverse

Färg, fernissa och annat ytbehandlingsmedel som används på invändiga, öppna ytor får inte avge stora mängder rök eller giftiga gaser eller ångor, vilket skall fastställas enligt koden för brandprovningsmetoder.

Regel 12: Förvaring av gasflaskor och farligt gods

Elkablar och elapparater som inte krävs för arbetet i utrymmet får inte finnas i utrymmen som används för förvaring av mycket brännbara vätskor eller flytande gas. Om sådana elektriska apparater installeras skall de uppfylla tillämpliga krav i International Standard IEC Publication 79 (Electrical apparatus for explosive gas atmospheres). Värmekällor skall hållas borta från sådana utrymmen och skyltar med texten ”Rökning förbjuden” och ”Öppen låga förbjuden” skall anslås på väl synlig plats.

Regel 13: Utrymningsvägar

Trapphus och lejdare till och från bostadsutrymmen och i utrymmen där besättningen normalt arbetar, andra än maskinrum, skall vara så planerade att det finns fria utrymningsvägar till öppet däck och därifrån till livräddningsfarkost. Följande gäller särskilt för sådana utrymmen:

e) Utrymningsvägarnas kontinuitet skall godkännas av administrationen. Trappor och korridor som används som utrymningsvägar skall ha en fri bredd av minst 700 mm och ledstänger på minst en sida. Dörrar som ger tillträde till en trappa skall ha en fri bredd av minst 700 mm.

Det skall finnas två utrymningsvägar från varje maskinrum av kategori A, på ett av följande sätt:

a) Två uppsättningar stållejdare, sinsemellan separerade så mycket som möjligt, skall leda till dörrar i rummets övre del, också separerade från varandra, som leder ut till öppet däck. I allmänhet gäller att en av dessa lejdare skall ge kontinuerligt skydd mot brand från rummets nedre del till en säker plats utanför rummet. Administrationen kan emellertid avstå från att kräva sådant skydd om det på grund av särskilda arrangemang eller mått i maskinrummet finns en säker utrymningsväg från rummets nedre del. Detta skydd skall vara av stål, isolerat enligt ”A-60”-standard och vara försett med en självstängande ståldörr av klass A-60 i den nedre delen.

Regel 14: Automatiskt sprinklersystem, brandlarm och brandvarningssystem (Metod IIF)

Det skall finnas sprinklerdysor i reserv till varje sprinklersektion.

Sprinklerdysorna i reserv skall omfatta alla typer och klasser som är installerade ombord på fartyget enligt följande:

— Högst 99 sprinklerdysor: 3 reservdysor.

— Mellan 100 och 299 sprinklerdysor: 6 reservdysor.

— Mellan 300 och 1 000 sprinklerdysor: 12 reservdysor.

Regel 15: Automatiskt system för upptäckande av brand och brandlarm (Metod IIIF)

Systemet skall aktiveras vid onormal lufttemperatur, onormal koncentration av rök eller av andra faktorer som indikerar begynnande brand i något av de bevakade utrymmena. Temperaturaktiverade system skall inte aktiveras vid lägre temperatur än 54 °C och ej vid högre temperatur än 78 °C när temperaturstegringen till dessa nivåer inte är snabbare än 1 grad per minut. Administrationen kan besluta att föreskriven utlösningstemperatur kan ökas till 30 °C över den maximala temperaturen uppe under däck i torkrum och liknande utrymmen med normalt hög omgivningstemperatur. Rökaktiverade system skall träda i funktion vid en minskning av intensiteten i en ljusstråle. Rökdetektorerna skall vara certifierade för att kunna träda i funktion innan röktätheten överstiger 12,5 % förmörkelse per meter, men inte innan den överstiger 2 % förmörkelse per meter. Administrationen kan också godkänna andra lika effektiva aktiveringsmetoder. Brandvarningssystemet får inte användas för andra syften än upptäckande av brand.

Regel 17: Brandpumpar

Om brand i ett utrymme kan slå ut samtliga brandpumpar, skall det finnas ett alternativt system för vattenförsörjning till brandbekämpning. I fartyg med en längd av minst 75 m skall det alternativa systemet vara en fast nödbrandpump med oberoende kraftkälla. Denna nödbrandpump skall klara att försörja två strålmunstycken vid ett lägsta tryck på 0,25 N/mm2.

Regel 20: Brandsläckare

1. För varje typ av brandsläckare som finns ombord skall reservladdningar medföras för 100 % av de första 10 brandsläckarna och för 50 % av de återstående brandsläckare som kan laddas ombord, dock inte fler än 60.

2. För de brandsläckare som inte kan laddas ombord skall det, i stället för reservladdningar, finnas ytterligare 50 % brandsläckare av samma typ och kapacitet.

3. Instruktioner för laddning av brandsläckarna bör medföras ombord. Endast reservladdning som godkänts för den berörda brandsläckaren får användas.

Brandsläckarna skall en gång om året kontrolleras av en behörig person som godkänts av administrationen. Varje brandsläckare skall bära en skylt som anger att den har kontrollerats. Alla ständigt trycksatta brandsläckare och drivgasflaskor till icke trycksatta brandsläckare skall genomgå tryckprovning vart tionde år.

Regel 21: Bärbara brandsläckare i kontrollstationer, bostadsutrymmen och serviceutrymmen

1. För de brandsläckare som kan laddas ombord skall reservladdningar medföras för 100 % av de första 10 brandsläckarna och för 50 % av de återstående brandsläckarna, dock inte fler än 60.

2. För de brandsläckare som inte kan laddas ombord skall det, i stället för reservladdningar, finnas ytterligare 50 % brandsläckare av samma typ och kapacitet.

3. Instruktioner för laddning av brandsläckarna bör medföras ombord. Endast reservladdning som godkänts för den berörda brandsläckaren får användas.

Regel 24: Brandmansutrustning

Det skall finnas minst två brandmansutrustningar som uppfyller kraven i reglerna 2.1, 2.1.1 och 2.1.2 i kapitel III i koden för brandsäkerhetssystem. Det skall finnas två reservladdningar för varje erfordrad andningsapparat.

Regel 25: Brandkontrollplan

Det skall finnas en permanent anslagen brandkontrollplan, vars innehåll skall överensstämma med IMO:s resolutioner A.654(16) (Graphical symbols for fire control plans) och A.756(18) (Guidelines on the information to be provided with fire control plans).

Regel 28: Inbyggt brandskydd

På fartyg med skrov tillverkat av icke brännbart material skall däck och skott som separerar maskinrum av klass A från bostadsutrymmen, serviceutrymmen eller kontrollstationer uppfylla kraven för klass A-60 om maskinrummet av klass A inte är försett med fast brandsläckningssystem och klass A-30 om sådant system finns. Däck och skott som separerar andra maskinrum från bostadsutrymmen, serviceutrymmen och kontrollstationer skall uppfylla kraven för klass A-0.

Däck och skott som separerar kontrollstationer från bostadsutrymmen och serviceutrymmen skall uppfylla kraven för klass A och vara isolerade i enlighet med tabellerna 1 och 2 i regel 7 i detta kapitel, om inte administrationen accepterar klass B-15 för separering av utrymmen som t.ex. befälhavarens hytt från styrhytten, där sådana utrymmen anses utgöra en del av styrhytten.

Regel 31: Diverse

Exponerade ytor inom begränsningar för bostadsutrymmen, serviceutrymmen, kontrollstationer, korridorer och trapphus samt inbyggda ytor bakom skott, innertak, paneler och ytbeklädnader i bostadsutrymmen, serviceutrymmen och kontrollstationer skall ha ringa benägenhet för flamspridning i enlighet med koden för brandprovningsmetoder.

Färg, lack och annan ytbehandling som används på invändiga, öppna ytor får inte avge stora mängder rök eller giftiga gaser eller ångor, vilket skall ha fastställts enligt koden för brandprovningsmetoder.

Regel 32: Förvaring av gasflaskor och farligt gods

Elkablar och elapparater som inte krävs för arbetet i utrymmet får inte finnas i utrymmen som används för förvaring av mycket brännbara vätskor eller flytande gas. Om sådana elektriska apparater installeras skall de vara säkra och certifierade, och uppfylla tillämpliga krav i International Standard IEC Publication 79 (Electrical apparatus for explosive gas atmospheres). Värmekällor skall hållas borta från sådana utrymmen och skyltar med texten ”Rökning förbjuden” och ”Öppen låga förbjuden” skall anslås på väl synlig plats.

Regel 38: Brandsläckare

1. Med undantag av de fall som nämns i punkt 2 (nedan) skall reservladdningar medföras för varje typ av brandsläckare som finns ombord för 100 % av de första 10 brandsläckarna och för 50 % av de återstående brandsläckare som kan laddas ombord, dock inte fler än 60.

2. För fartyg med en längd mindre än 45 m och för de brandsläckare som inte kan laddas ombord skall det, i stället för reservladdningar, finnas ytterligare 50 % brandsläckare av samma typ och kapacitet.

3. Instruktioner för laddning av brandsläckarna bör medföras ombord. Endast reservladdning som godkänts för den berörda brandsläckaren får användas.

Brandsläckarna skall en gång om året kontrolleras av en behörig person som godkänts av administrationen. Varje brandsläckare skall bära en skylt som anger att den har kontrollerats. Alla ständigt trycksatta brandsläckare och drivgasflaskor till icke trycksatta brandsläckare skall genomgå tryckprovning vart tionde år.

Regel 39: Bärbara brandsläckare i kontrollstationer, bostadsutrymmen och serviceutrymmen

1. Med undantag av de fall som nämns i punkt 2 (nedan) skall reservladdningar medföras för varje typ av brandsläckare som finns ombord för 100 % av de första 10 brandsläckarna och för 50 % av de återstående brandsläckare som kan laddas ombord, dock inte fler än 60.

2. För fartyg med en längd mindre än 45 m och för de brandsläckare som inte kan laddas ombord skall det, i stället för reservladdningar, finnas ytterligare 50 % brandsläckare av samma typ och kapacitet.

3. Instruktioner för laddning av brandsläckarna bör medföras ombord. Endast reservladdning som godkänts för den berörda brandsläckaren får användas.

Regel 41: Brandmansutrustning

Ombord i fartyg med en längd av minst 45 m skall det finnas minst två brandmansutrustningar, placerade långt ifrån varandra på lättillgängliga platser med låg sannolikhet att bli avskurna i händelse av brand. Utrustningarna skall uppfylla kraven i reglerna 2.1, 2.1.1 och 2.1.2 i kapitel III i koden för brandsäkerhetssystem.

Det skall finnas två reservladdningar för varje erfordrad andningsapparat.

Regel 42: Brandkontrollplan

Det skall finnas en permanent anslagen brandkontrollplan, vars innehåll skall överensstämma med IMO:s resolutioner A.654(16) (Graphical symbols for fire control plans) och A.756(18) (Guidelines on the information to be provided with fire control plans).

När det gäller fartyg med en längd mindre än 45 m får administrationen frångå detta krav.