95/21 - - - I
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
RÅDETS DIREKTIV 95/21/EG
av den 19 juni 1995
om tillämpning av internationella normer för säkerhet på fartyg, förhindrande av förorening
samt boende- och arbetsförhållanden ombord på fartyg som anlöper gemenskapens hamnar och
framförs i medlemsstaternas territorialvatten (hamnstatskontroll)
(EGT nr L 157, 7.7.1995, s. 1)
Ändrad genom:
Tidning
nr sida datum
Rådets direktiv 98/25/EG av den 27 april 1998 L 133 19 7.5.1998
Kommissionens direktiv 98/42/EG av den 19 juni 1998 L 184 40 27.6.1998
95/21 - - - I
IRÅDETS DIREKTIV 95/21/EG
av den 19 juni 1995
om tillämpning av internationella normer för säkerhet på fartyg, förhindrande av förorening
samt boende- och arbetsförhållanden ombord på fartyg som anlöper gemenskapens hamnar och
framförs i medlemsstaternas territorialvatten (hamnstatskontroll)
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA
DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeis-
ka gemenskapen, särskilt artikel 84.2 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag (1),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs ytt-
rande (2),
i enlighet med artikel 189c av Fördraget om upprättande
av Europeiska gemenskapen (3)o c h
med beaktande av följand.
Gemenskapen är allvarligt oroad över fartygsolyckor och
föroreningar i medlemsstaternas farvatten och utmed kus-
terna.
Gemenskapen är i lika hög grad angelägen om boende-
och arbetsförhållanden ombord.
Vid sitt sammanträde den 25 januari 1993 antog rådet be-
slut i vilka gemenskapen och medlemsstaterna uppmanades
att verka för effektivare tillämpning och verkställighet av
tillfredsställande sjösäkerhets- och miljöskyddsnormer och
att genomföra nya sådana åtgärder när de beslutas.
I sin resolution angående ett gemensamt handlingsprogram
för säkerhet till sjöss (4), daterad den 8 juni 1993, uppma-
nade rådet kommissionen att snarast möjligt lägga fram
förslag till specifika åtgärder och faktiska förslag beträffan-
de riktlinjer för fartygsinspektion, bland annat avseende
harmonisering av regler för kvarhållande av fartyg och
möjligheten att offentliggöra inspektionsrapporter och
meddela förbud att anlöpa gemenskapens hamnar.
Säkerheten, möjligheterna att förhindra förorening samt
boende- och arbetsförhållanden ombord kan påtagligt för-
bättras om man drastiskt minskar antalet undermåliga far-
tyg i gemenskapens farvatten genom att strikt tillämpa in-
ternationella konventioner, koder och resolutioner.
(1) EGT nr C 107, 15.4.1994, s. 14 och EGT nr C 347,
8.12.1994, s. 15.
(2) EGT nr C 393, 31.12.1994, s. 50.
(3) Europaparlamentets yttrande av den 27 oktober 1994
(EGT nr C 347, 8.12.1994, s. 15), Rådets gemensammaståndpunkt av den 14 mars 1995 (EGT nr C 93, 13.4.1995,s. 25) och Europaparlamentets beslut av den 18 maj 1995(ännu inte offentliggjort i EGT) (SIC! EGT nr C 151,19.6.1995, s. 227).
(
4) EGT nr C 271, 7.10.1993, s. 1.
95/21 - - - I
IIAnsvaret för att övervaka fartygens efterlevnad av interna-
tionella normer för säkerhet, förhindrande av föroreningar
och boende- och arbetsförhållanden ombord skall i första
hand vila på flaggstaten. Ett växande antal flaggstater un-
derlåter emellertid att genomföra och verkställa internatio-
nella normer. Hädanefter måste övervakningen av farty-
gens efterlevnad av internationella normer för säkerhet,
förhindrande av föreningar och boende- och arbetsförhål-
landen också vara hamnstatens skyldighet.
Om medlemsstaternas sätt att verkställa dessa internatio-
nella normer med avseende på fartyg som framförs i deras
territorialvatten och anlöper deras hamnar harmoniseras
kommer detta att förhindra att konkurrensen snedvrids.
En gemenskapsrättslig ram för harmoniserade inspektions-
förfaranden är av grundläggande betydelse för att kunna
åstadkomma en enhetlig tillämpning av principerna för sjö-
säkerhet och skydd mot föroreningar, som utgör kärnan igemenskapens principer med avseende på transport- och
miljöfrågor.
Havsföroreningar är till sin natur en gränsöverskridande
företeelse. Eftersom enskilda medlemsstater inte var och
en för sig kan vidta tillräckliga och kraftfulla åtgärder ut-
vecklas metoder för förebyggande åtgärder inom detta om-
råde med avseende på vattenområden som gränsar till
medlemsstaterna i enlighet med subsidiaritetsprincipen bäst
på gemenskapsnivå.
Det riktiga tillvägagångssättet för att skapa en juridisk
struktur samt enhetliga regler och kriterier för hamnstats-
kontroll är att anta ett rådsdirektiv.
De erfarenheter som vunnits vid tillämpningen av Parisav-
talet (the Paris Memorandum of Understanding (MOU) on
Port State Control (PSC)), som undertecknades i Paris den
26 januari 1982, bör utnyttjas.
Om varje medlemsstat årligen inspekterar minst 25% av
antalet utländska fartyg som årligen anlöper dess hamnar
betyder det i praktiken att ett stort antal fartyg som vid en
och samma tidpunkt framförs inom unionens område har
varit föremål för inspektion.
Ytterligare ansträngningar bör göras för att på ett bättre
sätt sätta upp mål för verksamheten.
Regler och förfaranden för hamninspektion, däribland för-
utsättningar för att kvarhålla fartyg, måste harmoniseras
för att garantera likvärdig effektivitet i alla hamnar. Detta
skulle också kraftigt minska selektiva val av vissa anlöps-
hamnar för att undvika riktig kontroll.
95/21 - - - I
IIIDen statistik över olyckor, nyttjandeförbud och brister som
offentliggjorts i kommissionens meddelande ”a Common
Policy on Safe Seas” och i MOU:s årsrapport visar att vis-
sa fartygskategorier bör bli föremål för ökad inspektions-
verksamhet.
Icke-uppfyllelse av konventionsbestämmelserna måste rät-
tas till. I de fall bristerna utgör en klar säkerhets-, hälso-
eller miljörisk måste de fartyg som åläggs att vidta rättelse
hållas kvar tills icke-uppfyllelsen har rättats till.
För att förhindra oskäliga beslut som riskerar att orsaka
felaktigt kvarhållande och försening skall det finnas möjlig-
het att överklaga ett beslut om kvarhållande av fartyg och
nyttjandeförbud som fattats av behöriga myndigheter.
Utrustningen i den hamn där inspektion företas kan vara
sådan att den behöriga myndigheten måste tillåta fartyget
att fortsätta till ett lämpligt reparationsvarv på villkor att
de villkor som ställs upp för överföringen efterlevs. Brist-fälliga fartyg skulle fortsätta att utgöra ett hot mot säker-
het, hälsa och miljö och att åtnjuta ekonomiska fördelar
genom att inte åtgärda brister enligt gällande konventions-
bestämmelser och bör därför vägras tillträde till alla ge-
menskapens hamnar.
Under vissa omständigheter måste fartyg som vägrats till-
träde till gemenskapshamnar tillåtas att anlöpa hamn. Un-
der sådana omständigheter kan fartyget tillåtas att anlöpa
en anvisad hamn om alla säkerhetsåtgärder vidtas för att
garantera en säker anlöpning.
Beroende på komplexiteten i konventionernas bestämmel-
ser om fartygskonstruktion, utrustning och bemanning, till
de allvarliga konsekvenserna av inspektörernas bedömm-
ningar och till nödvändigheten av att inspektörerna fattar
fullständigt opartiska beslut får inspektioner endast genom-
föras av inspektörer som är vederbörligen godkända an-
ställda hos behörig myndighet eller av andra sådana perso-
ner som är ytterst sakkunniga och erfarna.
Lotsar och hamnmyndigheter kan lämna värdefulla upplys-
ningar om brister hos fartyg och besättningar.
Samarbete mellan medlemsstaternas behöriga myndigheter
och andra myndigheter eller organisationer är nödvändigt
för att åstadkomma en effektiv efterkontroll av fartyg med
brister som tillåtits avresa och för utbyte av information
om fartyg i hamn.
95/21 - - - I
IVInformationssystemet SIRENAC E, som har upprättats i
enlighet med MOU, tillhandahåller en stor mängd av de
ytterligare upplysningar som behövs för tillämpningen av
detta direktiv.
Offentliggörande av information om fartyg som inte iakttar
internationella normer för säkerhet, hälsa och skydd av
den marina miljön kan ha en effektiv, avskräckande ver-
kan, avhålla rederierna från att använda sådana fartyg samt
motivera ägarna att frivilligt rätta till brister.
Alla kostnader i samband med fartygsinspektion som ligger
till grund för beslut om kvarhållande av fartyg skall betalas
av ägaren eller den som är ansvarig för fartygstransporten.
Den kommitté som bildades i enlighet med artikel 12 i
rådets direktiv 93/75/EEG av den 13 september 1993 om
minimikrav för fartyg som anlöper eller avgår från gemen-
skapens hamnar med farligt eller förorenande gods (1)s k a l l
användas för att genomföra detta direktiv och för att biträ-da kommissionen med att anpassa medlemsstaternas in-
spektionsansvar till de praktiska erfarenheter som vunnits,
bl.a. genom MOU, och med att i nödvändig omfattning
anta bilagorna med hänsyn till ändringar i konventioner,
protokoll, koder och resolutioner i relevanta internationella
organisationer och i MOU.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
(1) EGT nr L 247, 5.10.1993, s. 19.
95/21 - - - I
1Artikel 1
Syfte
Syftet med detta direktiv är att åstadkomma en drastisk
minskning av antalet undermåliga fartyg i de vatten som
ligger under medlemsstaternas jurisdiktion genom
— ökad efterlevnad av internationell och tillämplig ge-
menskapslagstiftning angående säkerhet till sjöss, skydd
av den marina miljön och boende- och arbetsförhållan-
den ombord på fartyg från samtliga flaggstater
— upprätta gemensamma kriterier för hamnstatens far-
tygskontroll och harmoniserade rutiner för inspektion
och kvarhållande av fartyg med beaktande av de för-
pliktelser som medlemsstaternas sjöfartsmyndigheter
har åtagit sig i enlighet med MOU.
Artikel 2
Definitioner
Vid tillämpning av detta direktiv och dess bilagor
1. avses med konvention
— the International Convention on Load Lines 1966
(LL 66)
— the International Convention for the Safety of Life
at Sea, 1974 (SOLAS 74)
— the International Convention for the Prevention of
Pollution from Ships, 1973, och 1978 års protokoll
till denna (MARPOL 73/78)
— the International Convention on Standards of T rai-
ning, Certification and Watchkeeping for Seafarers,
1978 (STCW 78)
— the Convention on the International Regulations
för Preventing Collisions at Sea, 1972 (COLREG
72)
— the International Convention on T onnage Measure-
ment of Ships, 1969 och
— the Merchant Shipping (Minimum Standards) Con-
vention, 1976 (ILO No 147)
tillsammans med protokoll och ändringar till dessa
konventioner och tillhörande koder med obligatorisk
status, som är i kraft den 1 juli 1998;
2. avses med MOU the Paris Memorandum of Understan-
ding on Port State Control som undertecknades i Paris
den 26 januari 1982, i den lydelse som detta har den
14 januari 1998;
3. avses med fartyg varje havsgående fartyg som omfattas
av en eller flera av konventionerna och som har annan
flagg än hamnstatens;95/21
98/25
98/25
95/21 - - - I
24. avses med offshoreanläggning förankrad eller flytande
plattform med verksamhet på eller ovanför en med-
lemsstats kontinentalsockel;
5. avses med inspektör en offentligt anställd tjänsteman
eller annan person som är godkänd av en medlemsstats
behöriga myndighet att utföra hamnstatsinspektioner
och som är ansvarig inför den ifrågavarande myndighe-
ten;
6. avses med inspektion ett besök ombord på ett fartyg
för att kontrollera både giltigheten av aktuella certifi-
kat och andra dokument och fartygets skick, utrustning
och besättning liksom besättningens boende- och ar-
betsförhållanden;
7. avses med mer ingående inspektion en inspektion ge-
nom vilken fartyget, dess utrustning och besättning i
enlighet med de förhållanden som närmare anges i ar-
tikel 6.3 helt eller – om detta är lämpligare – delvisgörs till föremål för en inspektion av mer djupgående
karaktär som avser fartygets konstruktion, utrustning,
bemanning, boende- och arbetsförhållanden samt efter-
levnaden av de skötselanvisningar som gäller ombord;
8. avses med utökad inspektion en inspektion enligt arti-
kel 7;
9. avses med kvarhållande ett formellt förbud för ett far-
tyg att gå till sjöss på grund av påvisade brister som
v a ro c he nf ö rs i ge l l e rt i l l s a m m a n sm e d f ö ra t tf a r t y g e t
inte är sjövärdigt;
10. avses med driftsförbud ett uttryckligt förbud för ett far-
tyg ett fortsätta driften på grund av påvisade brister
som var och en för sig eller tillsammans skulle göra
den fortsatta driften riskfylld.
Artikel 3
Omfattning
1. Direktivet gäller varje fartyg och dess besättning som
— anlöper en medlemsstats hamn eller en offshoreanlägg-
ning, eller
— ligger för ankar utanför sådan hamn eller offshorean-
läggning.
Inget i denna artikel skall påverka rätten för en stat att
ingripa med stöd av gällande internationella konventioner.
2. V ad gäller fartyg med bruttodräktighet under 500 ton
skall medlemsstaterna i möjligaste mån tillämpa de bestäm-
melser som gäller enligt en tillämplig konvention och, om
ingen konvention är tillämplig, vidta de åtgärder som är
nödvändiga för att säkerställa att fartyget inte på ett påtag-
ligt sätt utgör en fara för säkerhet, liv eller miljö. Vid till-
lämpning av denna punkt skall medlemsstaterna låta sig
vägledas av bilaga I till MOU.95/21
95/21 - - - I
33. Vid inspektion av ett fartyg från en flaggstat som inte
är part i en konvention skall medlemsstaterna se till att ett
sådant fartyg och dess besättning inte behandlas fördelakti-
gare än ett fartyg som är från en flaggstat som är part i
konventionen i fråga.
4. Fiskefartyg, örlogsfartyg, räddningsfartyg, primitivt
konstruerade träfartyg, fartyg i statens tjänst som inte an-
vänds kommersiellt och fritidsbåtar som inte används i
handelssyfte skall inte omfattas av detta direktiv.
Artikel 4
Inspektionsmyndighet
Medlemsstaterna skall ha lämpliga sjöfartsmyndigheter
(nedan kallade ”behöriga myndigheter”) som får göra far-
tygsinspektioner och skall se till att dessa behöriga myndig-
heter utför sina åligganden i enlighet med detta direktiv.
Artikel 5
Inspektionsmyndighetens åligganden
1. Den behöriga myndigheten i varje medlemsstat skall
årligen inspektera minst 25% av det antal fartyg som anlö-
per dess hamnar under ett representativt kalenderår.
2. När fartyg väljs ut för inspektion skall den behörigamyndigheten i första hand prioritera de fartyg som nämns i
bilaga I del I. När den behöriga myndigheten fastställer
hur de andra fartygen som finns upptagna i bilaga I skall
prioriteras, skall den använda fartygets samlade prioritets-faktor som avses i bilaga I del II.
3. Medlemsstaterna skall undvika att inspektera fartygsom under de sex närmast föregående månaderna har in-
spekterats av en annan medlemsstat om
— fartyget inte finns förtecknat i bilaga I och
— inga brister har rapporterats sedan föregående inspek-
tion, och
— inga goda skäl föreligger för att utföra en inspektion.
4. Bestämmelserna i punkt 3 skall inte tillämpas på de
verksamhetskontroller för vilka särskilda bestämmelser
finns i konventionerna.95/21
98/42
95/21
95/21 - - - I
45. Medlemsstaterna och kommissionen skall samarbeta
om att försöka utarbeta prioriteringar och system som gör
det möjligt att på ett effektivare sätt identifiera fartyg som
kan antas vara undermåliga.
V arje senare ändring i denna artikel skall – bortsett från
sådan ändring som har avseende på mängden 25% i punkt
1 – göras i enlighet med bestämmelserna i artikel 19.
Artikel 6
Inspektionsmetoder
1. Den behöriga myndigheten skall säkerställa att in-
spektören åtminstone
a) kontrollerar de certifikat och dokument som finns för-
tecknade i bilaga II i den utsträckning detta är tillämp-
ligt för fartyget i fråga
b) förvissar sig om fartygets allmänna skick, däribland
maskinutrymme och bostäder, inklusive hygieniska för-
hållanden.
2. Inspektören har rätt att granska alla sådana relevanta
certifikat och dokument som måste finnas ombord enligt
konventionerna utom sådana som är förtecknade i bilaga
II.
3. En mer ingående inspektion, inklusive en vidare
granskning av att de bestämmelser som gäller för verksam-
heten ombord efterlevs, skall göras när det efter en sådan
inspektion som nämns i punkterna 1 och 2 finns otvetydiga
skäl att anta att fartygets skick eller utrustning eller besätt-
ningens tillstånd inte motsvarar de tillämpliga villkoren i
denna konvention.
”Otvetydiga skäl” föreligger när en inspektör finner oms-
tändigheter som han sakkunnigt bedömer utgöra skäl för
en mer ingående inspektion av fartyget, dess utrustning
och besättning.
Exempel på ”otvetydiga skäl” finns i bilaga III.
4. De relevanta rutiner och riktlinjer för fartygsgrans-
kningar som finns framlagda i bilaga IV skall också beak-
tas.
Artikel 7
Utökad inspektion av vissa fartyg
1. När det finns otvetydiga skäl att göra en ingående in-
spektion av ett fartyg som hör till de kategorier som är
förtecknade i bilaga V skall medlemsstaterna säkerställa att
en utökad inspektion utförs.
2. Bilaga V avsnitt B innehåller frivilliga riktlinjer för
utökad inspektion.95/21
95/21 - - - I
53. Fartyg till vilka hänvisning sker i punkt 1 skall inte
göras till föremål för utökad inspektion från någon med-
lemsstats behöriga myndighet mer än en gång under en
tolvmånadersperiod. Dessa fartyg kan emellertid göras till
föremål för inspektion enligt artiklarna 6.1 och 6.2.
4. Beträffande passagerarfartyg som drivs i regelbunden
trafik till och från en hamn inom en medlemsstat skall ut-
ökad inspektion utföras av den medlemsstatens behöriga
myndighet. Om ett passagerarfartyg framförs i sådan trafik
mellan hamnar i olika medlemsstater skall någon av stater-
na mellan vilka fartyget drivs utföra den utökade inspektio-
nen.
Artikel 8
Rapport till befälhavaren om inspektion
1. När en inspektion, en mer ingående inspektion eller
en utökad inspektion slutförts skall inspektören förse farty-
gets befälhavare med ett dokument – utformat i enlighet
med vad som anges i bilaga 3 till MOU – av vilket resulta-
tet av inspektionen framgår, i vilket de beslut inspektören
fattat specificeras och i vilket de reparationer eller förbätt-
ringsåtgärder som det åligger befälhavaren, ägaren eller
den som är ansvarig för fartygstransporten att utföra anges.
2. Om bristerna utgör skäl för fartygets kvarhållande
skall de dokument som befälhavaren i enlighet med regler-
na i punkt 1 erhåller också innehålla information om ett
framtida offentliggörande av beslutet om kvarhållande i en-
lighet med bestämmelserna i detta direktiv.
Artikel 9
Åtgärdande och kvarhållande
1. Den behöriga myndigheten skall försäkra sig om att
alla brister som bekräftats av eller framkommit under en
sådan inspektion till vilken hänvisning sker i artiklarna 6
och 7 har rättats till eller kommer att rättas till i enlighet
med konventionerna.
2. När sådana brister upptäcks som innebär otvetydig fa-
ra för säkerhet, liv eller miljö skall den behöriga myndig-
heten i den medlemsstat där fartyget inspekteras se till att
fartyget kvarhålls eller att den drift i samband med vilken
bristerna har upptäckts stoppas. Beslut om kvarhållande el-
ler driftsförbud av verksamheten får inte upphävas förrän
faran är obefintlig eller myndigheten försäkrat sig om att
fartyget efter att ha uppfyllt vissa nödvändiga villkor kan
ge sig av till sjöss eller fortsätta driften utan fara för passa-
gerares och besättnings säkerhet eller hälsa, utan fara för
andra fartyg och utan att den marina miljön på ett oaccep-
tabelt sätt hotas.
3. När han gör sina sakkunniga bedömningar av om ett
fartyg skall kvarhållas eller inte skall inspektören följa de
kriterier som fastställs i bilaga VI.95/21
95/21 - - - I
64. I undantagsfall får – om fartygets allmänna tillstånd
är uppenbart undermåligt – den behöriga myndigheten gö-
ra uppehåll i inspektionen av fartyget tills de ansvariga
parterna har vidtagit de nödvändiga åtgärder som säkers-
täller att fartyget uppfyller konventionernas tillämpnings-
krav.
5. Om de inspektioner till vilka hänvisning görs i artik-
larna 6 och 7 resulterar i kvarhållande skall den behöriga
myndigheten omedelbart skriftligen meddela myndigheten i
den stat vars flagg fartyget är berättigat att föra (nedan
kallad ”flaggstaten”) eller konsuln eller, i dennes frånvaro,
den aktuella statens närmaste diplomatiska representant,
om de omständigheter som gjort att ingripandet bedömts
vara nödvändigt. Om det är nödvändigt skall även bemyn-
digade besiktningsmän och erkända organisationer som an-
svarar för utfärdande av fartygscertifikat informeras.
6. Bestämmelserna i detta direktiv skall inte påverka de
ytterligare krav i konventionerna som rör förfaranden för
meddelande och rapportering med avseende på hamnstats-
kontroll.
7. När hamnstatskontroll utövas i enlighet med detta di-
rektiv skall alla tänkbara ansträngningar göras för att und-
vika att ett fartyg kvarhålls eller försenas utan tillräcklig
anledning. Om ett fartyg kvarhålls eller försenas utan till-
räcklig anledning har ägaren eller den som är ansvarig för
fartygstransporten rätt till ersättning för den lidna förlusten
eller skadan. I varje fall av påstått kvarhållande eller förse-
ning utan tillräcklig anledning ligger bevisbördan på ägaren
eller den som är ansvarig för fartygstransporten.
Artikel 9a
Tillämpligt förfarande då ISM-certifikat saknas
1. Om det, vid inspektion ombord på ett fartyg på vilket
ISM-koden är tillämplig inom Europeiska gemenskapen vid
tidpunkten för inspektionen, framkommer att kopian av
dokumentet angående godkänd säkerhetsorganisation eller
certifikatet angående godkänd säkerhetsorganisation som
utfärdats i enlighet med de internationella organisations-
reglerna för säker drift av fartyg och för förhindrande av
förorening (ISM-koden) saknas, skall den behöriga myndig-
heten säkerställa att fartyget kvarhålls.
2. Även om de dokument som avses i punkt 1 saknas får
den behöriga myndigheten, om det vid inspektion inte upp-
täcks några andra brister som motiverar kvarhållande, upp-
häva beslutet om kvarhållande för att förhindra överbe-
läggning av hamnen. När ett sådant beslut fattas skall den
behöriga myndigheten omedelbart underrätta de andra
medlemsstaternas behöriga myndigheter om detta.95/21
98/25
95/21 - - - I
73. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för
att säkerställa att alla fartyg, som tillåts lämna en hamn i
en medlemsstat under de omständigheter som anges i
punkt 2, vägras tillträde till alla hamnar i gemenskapen,
utom i de situationer som anges i artikel 11.6, till dess att
fartygets ägare eller den som är ansvarig för fartygstrans-
porten på ett tillfredsställande sätt kan bevisa för den be-
höriga myndigheten i den medlemsstat som beslutat om
kvarhållandet att fartyget har giltiga certifikat utfärdade i
enlighet med ISM-koden. När sådana brister som avses i
artikel 9.2 upptäcks och dessa inte kan rättas till i den
hamn där kvarhållandet sker, skall de relevanta bestämmel-
serna i artikel 11 också tillämpas.
Artikel 10
Rätt till överklagande
1. Fartygets ägare, den som är ansvarig för fartygstrans-
porten eller dennes representant i medlemsstaten skall ha
rätt att överklaga en behörig myndighets beslut att kvarhål-
la fartyget. Ett överklagande medför inte att beslutet om
kvarhållande upphävs.
2. Medlemsstaterna skall inrätta och vidmakthålla lämp-
liga förfaranden för detta ändamål i enlighet med sin na-tionella lagstiftning.
3. Den behöriga myndigheten är skyldig att upplysa be-
fälhavaren för det fartyg till vilket hänvisning sker i punkt
1 om hans rätt att överklaga.
Artikel 11
Uppföljning av inspektioner och kvarhållande
1. När sådana brister till vilka hänvisning görs i artikel
9.2 inte kan åtgärdas i inspektionshamnen får medlemssta-
tens behöriga myndighet tillåta det ifrågavarande fartyget
att fortsätta till närmaste lämpliga och tillgängliga repara-
tionsvarv, som utses av befälhavaren och den aktuella myn-
digheten, förutsatt att de villkor som har uppställts av
flaggstatens behöriga myndighet och godtagits av den med-
lemsstaten följs. Sådana villkor skall säkerställa att fartyget
kan fortsätta färden utan fara för passagerares och besätt-
nings säkerhet och hälsa, utan fara för andra fartyg och
u t a na t tu t g ö r ae t to a c c e p t a b e l th o tm o td e nm a r i n am i l -
jön.
2. Då sådana omständigheter som anges i punkt 1 före-
ligger skall medlemsstatens behöriga myndighet i den
hamn där inspektionen genomfördes meddela dels den be-
höriga myndigheten i den stat där reparationsvarvet är be-
läget, dels de parter som anges i artikel 9.5, dels varje an-
nan lämplig myndighet om villkoren för färden.98/25
95/21
95/21 - - - I
83. Meddelande till parterna enligt punkt 2 skall göras i
enlighet med bilaga 2 till MOU.
Den behöriga myndigheten i den medlemsstat som mottar
ett sådant meddelande skall upplysa den myndighet som
utfärdat meddelandet om de åtgärder som vidtagits.
4. Om ett fartyg som anges i punkt 1 fortsätter sin resa
i) utan att i inspektionshamnen uppfylla de villkor som
den behöriga myndigheten i någon medlemsstat har
uppställt eller
ii) under vägran att uppfylla tillämpliga konventionskrav
genom att inte anlöpa det anvisade reparationsvarvet
skall medlemsstaterna vidta åtgärder för att säkerställa att
sådana fartyg vägras tillträde till varje hamn inom gemen-
skapen tills ägaren eller den som är ansvarig för fartyg-
stransporten för den behöriga myndigheten i den medlems-
stat där fartyget befanns vara undermåligt har framlagt
tillräcklig bevisning om att fartyget uppfyller alla tillämpli-ga krav i konventionen.
5. Under de omständigheter till vilka hänvisning sker i
punkt 4 i skall den behöriga myndigheten i den medlems-
stat där fartyget befanns ha brister omedelbart uppmärk-
samma de behöriga myndigheterna i alla andra medlems-
stater på detta.
Under de omständigheter till vilka hänvisning görs i punkt
4i is k a l ld e nb e h ö r i g am y n d i g h e t e nid e nm e d l e m s s t a td ä r
reparationsvarvet är beläget omedelbart uppmärksamma de
behöriga myndigheterna i alla andra medlemsstater på det-
ta.
Innan fartyget vägras att anlöpa får en medlemsstat begära
överläggningar med myndigheten i fartygets flaggstat.
6. Oaktat bestämmelserna i punkt 4 får tillträde till en
anvisad hamn tillåtas av hamnstatens behöriga myndighet
om force majeure eller bjudande säkerhetsskäl föreligger
eller för att minska eller begränsa föroreningsrisk eller för
att rätta till brister förutsatt att fartygets ägare, den som är
ansvarig för fartygstransporten eller befälhavaren försäkrat
d e nb e h ö r i g am y n d i g h e t e nid e nm e d l e m s s t a t e na t tl ä m p l i -
ga åtgärder vidtagits för att garantera säkert anlöp till
hamnen.
Artikel 12
Inspektörernas kvalifikationer
1. Inspektioner får endast genomföras av inspektörer
som har de kvalifikationer som är förtecknade i bilaga VII.
2. När nödvändig yrkesmässig sakkunskap inte kan till-
handahållas av hamnstatens behöriga myndighet får denna
behöriga myndighets inspektör biträdas av varje annan per-
son som har den erforderliga sakkunskapen.95/21
95/21 - - - I
93. Inspektörer som utövar hamnstatskontroll och de per-
soner som biträder dem får inte ha något kommersiellt in-
tresse vare sig i hamnen där inspektionen utförs eller i de
inspekterade fartygen. Inte heller får inspektörerna vara
anställda hos eller utföra arbete för icke-statliga organisa-
tioner som utfärdar i lag eller av klassificeringssällskap fö-
reskrivna certifikat eller utför de besiktningar som ligger
till grund för att sådana certifikat utfärdas för fartyg.
4. V arje inspektör skall vara utrustad med ett personligt
dokument i form av ett identitetskort, utfärdat av hans be-
höriga myndighet och enligt nationella bestämmelser, vilket
anger att inspektören är bemyndigad att utföra inspektio-
ner.
En gemensam mall för sådana identifikationskort skall
upprättas i enlighet med bestämmelserna i artikel 19.
Artikel 13
Rapporter från lotsar och hamnmyndigheter
1. Medlemsstaters lotsar som är verksamma vid ankomst
eller vid avgång från kaj eller som är verksamma på fartygs
resa till en hamn inom en medlemsstat skall omedelbart
upplysa den behöriga myndigheten i medlems- eller kust-
staten, om de vid utövande av sin normala verksamhetuppmärksammar brister som menligt kan inverka på farty-
gets navigeringsförmåga eller som kan hota eller vara skad-
liga för den marina miljön.
2. Om hamnmyndigheterna vid utövande av sin normala
verksamhet uppmärksammar att ett fartyg i deras hamn
uppvisar brister som kan inverka menligt på säkerheten el-
ler som kan hota eller vara skadlig för den marina miljön
skall myndigheten i fråga omedelbart upplysa den aktuella
medlemsstatens behöriga myndighet om detta.
Artikel 14
Samarbete
1. V arje medlemsstat skall verka för samarbete mellan
sin behöriga myndighet, sina hamnmyndigheter och andra
relevanta myndigheter eller kommersiella organisationer
för att säkerställa att dess behöriga myndighet får tillgång
till all väsentlig information om fartyg som trafikerar dess
hamnar.
2. Medlemsstaterna skall anta bestämmelser om utbyte
av information och samarbete mellan sin egen och alla
andra medlemsstaters behöriga myndigheter och upprätt-
hålla den befintliga länken mellan sin egen behöriga myn-
dighet, kommissionen och SIRENAC E systemet för infor-
mation, som är beläget i St Malo i Frankrike.95/21
95/21 - - - I
103. Den information till vilken hänvisning görs i punkt 2
skall vara den som anges i bilaga 4 till MOU och som
behövs för att uppfylla kraven i artikel 15 i detta direktiv.
Artikel 15
Offentliggörande av kvarhållanden
1. V arje behörig myndighet skall minst en gång i kvartalet
offentliggöra information om fartyg som kvarhållits under
den närmast föregående tremånadersperioden och om vilka
fartyg som har kvarhållits mer än en gång under de senas-
te 24 månaderna. Den publicerade informationen skall in-
nehålla följande:
— fartygets namn
— namn på fartygets ägare eller den som är ansvarig för
fartygstransporten
— IMO-nummer
— flaggstat
— klassificeringssällskap, eller andra organisationer som
för flaggstatens räkning har utfärdat certifikat enligt
konventionerna
— orsaken för kvarhållandet
— hamn och datum för kvarhållandet
Artikel 16
Kostnader
1. Om de inspektioner som anges i artiklarna 6 och 7
bekräftar brister eller leder till att sådana brister uppdagassom enligt konventionerna utgör skäl för att hålla kvar far-
tyget skall alla kostnader som har samband med inspektio-
nerna och som utförts under en normal redovisningsperiod
täckas av fartygets ägare eller av den som är ansvarig för
fartygstransporten eller av hans representant i hamnstaten.
2. Alla kostnader i samband med inspektioner som ut-
förs av en medlemsstats behöriga myndighet enligt artikel
11.4 skall debiteras fartygets ägare eller den som är ansva-
rig för fartygstransporten.
3. Beslut om kvarhållande skall inte upphävas innan full
betalning skett eller tillfredsställande säkerhet ställts för
betalning av kostnaderna.95/21
95/21 - - - I
11Artikel 17
Uppgifter för samordning av tillämpningen
1. Medlemsstaterna skall lämna följande uppgifter till
kommissionen och till MOU:s sekretariat:
— Antalet inspektörer som arbetar för hamnstatens räk-
ning enligt detta direktiv. För myndigheter vilkas in-
spektörer utför hamnstatsinspektioner endast på deltid
måste det totala antalet arbetstimmar omvandlas till ett
antal heltidstjänster.
— Antalet individuella fartyg som anlöper deras hamnar
under ett representativt kalenderår, baserat på den
närmast föregående femårsperioden.
2. De uppgifter som finns förtecknade i punkt 1 skall
sändas in inom tre månader efter ikraftträdandet av detta
direktiv och därefter före den 1 oktober en gång vart tred-
je kalenderår.
Artikel 18
Kommitté
Kommissionen skall biträdas av den kommitté som upprät-
tats enligt artikel 12 i direktiv 93/75/EEG i enlighet med
det förfarande som anges där.
Artikel 19
Ändringsförfarande
Detta direktiv kan ändras på sätt som anges i artikel 18
för att
a) på grundval av de erfarenheter som vunnits genom att
tillämpa detta direktiv (inklusive utvecklingen inom
MOU) anpassa de skyldigheter att inspektera och of-
fentliggöra som i enlighet med artikel 5 (med undantag
för värdet 25 % till vilket hänvisning sker i punkt 1 i
den artikeln) och artiklarna 6, 7 och 15 åligger myn-
digheterna.
b) anpassa bilagorna för att ta hänsyn till ändringar som
har trätt i kraft i tillämpliga organisationers konventio-
ner, protokoll, koder och resolutioner och i MOU.
c) anpassa tidpunkterna i artikel 2 med tanke på de änd-
ringar i de internationella konventionerna och i det
samförståndsavtal som avses i artikeln som har trätt i
kraft, med undantag för protokoll till sådana konven-
tioner.95/21
98/25
95/21 - - - I
12Artikel 20
Genomförande
1. Medlemsstaterna skall anta de lagar och administrati-
va bestämmelser som är nödvändiga för att genomföra det-
ta direktiv senast den 30 juni 1996 och skall genast under-
rätta kommissionen om detta.
2. När medlemsstaterna antar de nämnda reglerna skall
dessa innehålla hänvisning till detta direktiv eller åtföljas
av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Sättet för att
göra en sådan hänvisning skall bestämmas av respektive
medlemsstat.
3. Medlemsstaterna skall till kommissionen översända
texten till de nationella bestämmelser som de har antagit
inom det område som berörs av detta direktiv.
Artikel 21
Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter dess
offentliggörande.
Artikel 22
Detta direktiv är riktat till medlemsstaterna.95/21
95/21 - - - I
13BILAGA I
FARTYG SOM SKALL PRIORITERAS FÖR INSPEKTION
(enligt artikel 5.2)
I. Styrande faktorer
Oavsett värdet på prioritetsfaktorn skall följande fartyg i första hand prioriteras för
inspektion:
1. Fartyg som har rapporterats av lots eller hamnmyndighet med anledning av brister
som kan inverka menligt på fartygets säkra framförande (i enlighet med direktiv
93/75/EEG och artikel 13 i detta direktiv).
2. Fartyg som har underlåtit att fullgöra åliggandena i direktiv 93/75/EEG.3. Fartyg som har varit föremål för rapport eller anmälan från en annan medlemsstat.
4. Fartyg som har varit föremål för rapport eller klagomål från befälhavaren, en om-
bordanställd eller annan person eller organisation med ett legitimt intresse av far-tygets säkra drift, boende- och arbetsförhållanden ombord eller förhindrande av
förorening, om inte den berörda medlemsstaten bedömer att rapporten eller kla-
gomålet är helt utan grund. Identiteten på den person som lämnat in rapporteneller klagomålet får inte lämnas ut till det berörda fartygets befälhavare eller ägare.
5. Fartyg som
— har varit inblandat i en kollision, grundstötning eller strandning på ingående
till hamnen,
— har anklagats för en påstådd överträdelse av bestämmelserna om utsläpp av
skadliga ämnen eller spillvatten,
— har manövrerats på ett oberäkneligt eller riskabelt sätt varvid trafikregler-
ingsåtgärder antagna av IMO, eller säkra navigeringsmetoder och naviger-ingsförfaranden inte har följts, eller
— på annat sätt har framförts så att det innebär en fara för personer, egendom
eller miljö.
6. Fartyg som under de senaste 6 månaderna av säkerhetsskäl har avstängts från sin
klass.
II. Samlad prioritetsfaktor
Följande fartyg skall prioriteras för inspektion:
Prioritetsfaktorns
värde
1. Fartyg som anlöper en hamn i en medlemsstat för första gången
eller efter en frånvaro på 12 månader eller mer. Närmedlemsstaterna tilämpar dessa normer skall de även ta hänsyntill de inspektioner som har utförts av MOU:s medlemmar. Omlämpliga uppgifter för detta ändamål saknas skallmedlemsstaterna förlita sig på tillgängliga uppgifter i SIRENACoch inspektera de fartyg som inte har registrerats i SIRENAC:sdatabas efter systemets ikraftträdande den 1 januari 1993. +20
2. Fartyg som inte har inspekterats av någon medlemsstat under de
senaste 6 månaderna. +1098
/42
95/21 - - - I
14Prioritetsfaktorns
värde
3. Fartyg vars lagstadgade certifikat med avseende på fartygets
konstruktion och utrustning, utfärdade i enlighet medkonventionerna, samt klassificeringscertifikaten har utfärdats aven organisation som inte är erkänd enligt bestämmelserna i rådetsdirektiv 94/57/EG av den 22 november 1994 om gemensammaregler och standarder för organisationer som utför inspektioneroch utövar tillsyn av fartyg och för sjöfartsadministrationernasverksamhet i förbindelse därmed (
1). +5
4. Fartyg flaggade i en stat som, i den kontinuerliga
treårsgenomsnittstabellen publicerad i den årligaMOU -rapporten, visar fler kvarhållanden och förseningar än
genomsnittet.
—0 - - - 3 % över genomsnittet + 3
—3,1 - - - 6 % över genomsnittet + 4
—Mer än 6 % över genomsnittet + 5
5. Fartyg som har tilåtits att lämna en medlemsstats hamn på vissa
villkor.
a) För varje brist som skall rättas till före avresan + 1
b) För varje brist som skall rättas till i nästa hamn + 1c) För varje grupp om två brister som skall rättas till inom 14
dagar +1
d) För varje grupp om två brister för vilka andra villkor har
angivits. +1
e) Om åtgärder har vidtagits med avseende på fartyget och
samtliga brister har rättats till --- 2
6. Fartyg som under en tidigare inspektion har uppvisat brister.
Värdet bestäms av antal brister.
—0 --- 1 5
—1t i l l5 0
—6t i l l1 0 +5
—11 till 20 +10
—Mer än 20 brister +15
7. Fartyg som har kvarhållits i en tidigare hamn +158. Fartyg flaggade i en stat som inte har ratificerat samtliga relevanta
internationella konventioner som anges i artikel 2 i detta direktiv. +1
9. Fartyg flaggade i en stat med en bristkonsekvens över
genomsnittet. +1
10. Fartyg med klassrelaterade brister över genomsnittet. + 111. Fartyg som tillhör en kategori för vilken beslut om utökad
inspektion har fattats (i enlighet med artikel 7 i detta direktiv). +5
(1) EGT 139, 12.12.1994, s. 20.98/42
95/21 - - - I
15Prioritetsfaktorns
värde
12. Övriga fartyg:
—13- - -20 år gamla + 1
—21- - -24 år gamla + 2
—M e rä n2 5å rg a m l a +3
Med prioritetsfaktor avses det numeriska värde som tilldelas ett enskilt fartyg i enlighet
med bestämmelserna i denna bilaga och som visas i informationssystemet SIRENAC.
När den behöriga myndigheten fastställer hur fartygen i ovan nämnda förteckning skall
prioriteras, skall den ta hänsyn till den ordning som den samlade prioritetsfaktorn an-ger. En högre prioritetsfaktor indikerar en högre prioritering. Prioritetsfaktorn är sum-
man av tillämpliga prioritetsfaktorers värden (vilka anges ovan). Punkterna 5, 6 och 7
skall endast tillämpas för inspektioner som utförts under de senaste 12 månaderna.D e ns a m l a d ep r i o r i t e t s f a k t o r nf å ri n t ev a rm i n d r eä ns u m m a na vp u n k t e r n a4 ,8 ,9 ,1 0 ,
11 och 12.98
/42
95/21 - - - I
16BILAGA II
FÖRTECKNING ÖVER CERTIFIKAT OCH DOKUMENT
(enligt artikel 6.1)
1. International T onnage Certificate (1969)2. — Passenger Ship Safety Certificate
— Cargo Ship Safety Construction Certificate
— Cargo Ship Safety Equipment Certificate— Cargo Ship Safety Radiotelegraphy Certificate
— Cargo Ship Safety Radiotelephony Certificate
— Cargo Ship Safety Radio Certificate— Exemption Certificate
— Cargo Ship Safety Certificate.
3. International Certificate of Fitness for the Carriage of Liquefied Gases in Bulk
— Certificate of Fitness for the Carriage of Liquefied Gases in Bulk
4. International Certificate of Fitness for the Carriage of Dangerous Chemicals in Bulk
— Certificate of Fitness for the Carriage of Dangerous Chemicals in Bulk
5. International Oil Pollution Prevention Certificate
6. International Pollution Prevention Certificate for the Carriage of Noxious Liquid Sub-
stances in Bulk
7. International Load Line Certificate (1966)
— International Load Line Exemption Certificate
8. Oil Record Book, del I och II
9. Cargo Record Book
10. Minimum Safe Manning Document
— Certificates of Competency
11. Medical Certificates (se ILO:s konvention nr 73 om läkarundersökning av sjömän)
12. Stabilitetshandlingar
13. En kopia av dokumentet angående godkänd säkerhetsorganisation och certifikatet
angående godkänd säkerhetsorganisation som utfärdats i enlighet med de internationella
organisationsreglerna för säker drift av fartyg och för förhindrande av förorening (SO-LAS, kapitel IX).
14. Certifikat med avseende på fartygets skrovstyrka och maskinerinstallationer utfärdade av
vederbörande klassificeringssällskap (krävs endast om fartyget är klassificerat av ett klas-sificeringssällskap).
15. Dokument om överensstämmelse avseende särskilda krav för fartyg som transporterar
farligt gods
16. Säkerhetscertifikat för höghastighetsfartyg och Trafiktillstånd för höghastighetsfartyg
17. Särskild förteckning, manifest eller utförlig lastplan för farligt gods
18. Fartygets loggbok över tester och övningar samt loggbok över inspektion och underhåll
av livräddningsredskap och anordningar
19. Special Purpose Ship Safety Certificate
20. Mobile Offshore Drilling Unit Safety Certificate95/21
98/42
95/21
98/42
95/21 - - - I
1721. För oljetankfartyg: protokoll över övervaknings- och kontrollsystemet för oljeutsläpp för
senaste ballastresan
22. Mönstringslista, brandbekämpningsplan och för passagerarfartyg en skadekontrollplan
23. Shipboard Oil Pollution Emergency Plan24. Survey Report File (för bulkfartyg och oljetankfartyg)
25. Rapporter från tidigare hamnstatskontrollinspektioner
26. Upplysningar om högsta A/A-ratio för ro-ro-passagerarfartyg27. Dokument om tillstånd för transport av spannmål
28. Lastsäkringshandbok.98
/42
95/21 - - - I
18BILAGA III
EXEMPEL PÅ OTVETYDIGA SKÄL FÖR EN MER INGÅENDE INSPEKTION
(enligt artikel 6.3)
1. Fartyg som beskrivs i bilaga I, del I och II, punkterna II-3, II-4, II-5b, II-5c, II-8 och
II-11.
2. Oljedagboken har inte förts på ett korrekt sätt.
3. Felaktigheter har uppdagats vid granskning av certifikat och andra dokument (se artikel
6.1 a och 6.2).
4. Indikationer på att besättningen inte förmår uppfylla kraven i artikel 8 i direktiv
94/58/EG av den 22 november 1994 om minimikrav på utbildning av sjöfolk (2).
5. Tecken på att lasthantering och annan hantering inte sker under säkra förhållanden eller
i enlighet med IMO:s riktlinjer, t.ex. har förekomsten av syrekoncentration i inertgassys-
temets matningsledningar till lasttankarna högre gränsvärde än vad som är tillåtet.
6. Befälhavaren på ett oljetankfartyg kan inte förete protokoll över övervaknings- och kon-
trollsystemet för oljeutsläpp för senaste ballastresan.
7. En uppdaterad mönstringslista saknas eller besättningen har inte nödvändig kännedom
om sina uppgifter i händelse av brand eller en order om att överge fartyget.
8. Utsändandet av falska nödalarmsignaler som inte har återkallats på riktigt sätt.
9. Avsaknad av väsentlig utrustning eller anordningar som krävs enligt konventionerna.10. Ytterst ohälsosamma förhållanden ombord på fartyget.
11. Inspektörens allmänna intryck och iakttagelser att omfattande slitage eller brister vad
gäller skrov eller konstruktion förekommer, vilket kan äventyra fartygets integritet vad
gäller konstruktion, vatten- eller vädertäthet.
12. Uppgifter om eller belägg för att befälhavaren eller besättningen inte är förtrogen med
väsentliga rutiner för fartygets handhavande vad gäller dess säkerhet eller förhindrande
av förorening, eller att sådana rutiner inte har genomförts.
(2) EGT L 319, 12.12.1994, s. 28.98/42
95/21 - - - I
19BILAGA IV
FÖRFARANDEN FÖR KONTROLL AV FARTYG
(enligt artikel 6.4)
1. Principer för säker bemanning (IMO resolution A.481(XII) och bilagor som är In-
nehållet i minimibemanningsbeslut (bilaga 1) och Riktlinjer för tillämpningen av princip-
erna för säker bemanning (bilaga 2).
2. Bestämmelserna i den internationella koden för sjötransporter av farligt gods.3. Internationella arbetsorganisationens (ILO) publikation: Inspektion av arbetsförhållan-
den ombord på fartyg i Riktlinjer för förfaranden.
4. Bilaga I: Hamnstatskontrollförfaranden till Parisavtalet (MOU).98
/42
95/21 - - - I
20BILAGA V
A.FARTYGSKATEGORIER SOM SKALL BLI FÖREMÅL FÖR UTÖKAD INSPEKTION
(enligt artikel 7.1)
1. Oljetankfartyg, som skall avföras eller skrotas inom 5 år eller tidigare enligt föreskrifter-
na i MARPOL 73/78, bilaga I, förordning 13G, dvs.:
— råoljetankfartyg med 20 000 ton dödvikt eller däröver eller lastfartyg med 30 000
ton dödvikt eller däröver, som inte uppfyller kraven på nya oljetankfartyg enligt1.26 i bilaga I till MARPOL 73/78, skall bli föremål för en utökad inspektion 20 år
efter leveransdatum enligt Supplement, formulär B till IOPP-certifikatet, eller 25 år
efter detta datum om fartygets vingtankar eller dubbelbottentankar som inteanvänds för frakt av olja, tillfredställer kraven i förordning 13G.4 i samma bilaga,
såvida de inte har byggts om och tillfredsställer förordning 13F i samma bilaga;
— oljetankfartyg som beskrivna i föregående punkt, som tillfredsställer kraven på nya
oljetankfartyg fastställda i förordning 1.26 i bilaga I till MARPOL 73/78, skall bli
föremål för en utökad inspektion 25 år efter leveransdatum angivet i Supplement,
formulär B till IOPP-certifikatet, såvida de inte har byggts om och tillfredsställerförordning 13F i samma bilaga.
2. Bulklastfartyg, som är äldre än 12 år, enligt konstruktionsdatum angivet i fartygets
sjösäkerhetscertifikat.
3. Passagerarfartyg.
4. Gastankfartyg och kemikalietankfartyg som är äldre än 10 år, enligt konstruktionsdatum
angivet i fartygets sjösäkerhetscertifikat.
B.FRIVILLIGA RIKTLINJER FÖR UTÖKAD INSPEKTION AV VISSA FARTYGSKATE-
GORIER
(enligt artikel 7.2)
I den utsträckning det är möjligt skall en utökad inspektion bestå av följande kontroller.
Inspektörerna måste vara medvetna om att inspektionen kan utgöra en säkerhetsrisk för vissa
arbetsmoment ombord, t.ex. lastning och lossning, om kontroller som direkt inverkar påfunktionerna utförs under arbetets gång.
1. FARTYG I ALLMÄNHET (alla kategorier i avsnitt A)
— Strömavbrott och start av nödgenerator— Inspektion av nödbelysning
— Funktionsduglighet för nödbrandpump med två brandslangar anslutna till huvud-
brandledning
— Funktionsduglighet för länspumpar
— Stängning av vattentäta dörrar
— Sjösättning av en livbåt från dävert— T est av fjärrmanövrerade nödstoppsfunktioner för t.ex. pannor, ventilationssystem
och bränslepumpar
— T est av styrutrustning inklusive reservstyrutrustning— Inspektion av nödkraftkälla till radioinstallationer
— Inspektion, och i den utsträckning det är möjligt, kontroll av länsvattenseparator i
maskinrummet95
/21
95/21 - - - I
212. OLJETANKFARTYG
För oljetankfartyg är följande kontroller lämpliga i en utökad inspektion utöver de som
finns förtecknade i avsnitt 1:
— Fasta anläggningar på däck för brandsläckning med skum— Brandsläckningsanordningar i allmänhet
— Inspektion av brandisolering av maskineriutrymmen, pumprum och bostadsutrym-
men
— Kontroll av tryck och syremängd i inertgassystemet
— Kontroll av Survey Report File (se IMO-resolution A.744(18)) för att identifiera
eventuella områden som kräver inspektion
3. LASTF ARTYG
För lastfartyg är följande kontroller lämpliga i en utökad inspektion utöver de som
finns förtecknade i avsnitt 1:
— Eventuell korrosion av fundament för däcksmaskineri
— Eventuell deformering och/eller korrosion av lastrumsluckor
— Eventuella sprickor eller lokal korrosion på tvärskeppsskott— Tillträde till lastutrymmen
— Kontroll av Survey Report File (se IMO-resolution A.744(18)) för att upptäcka
eventuella områden som kräver inspektion
4. GASTANKFARTYG OCH KEMIKALIETANKFARTYG
För gastankfartyg och kemikalietankfartyg är följande kontroller lämpliga i en utökad
inspektion utöver de som finns förtecknade i avsnitt 1:
— Bevaknings- och säkerhetsanordningar för lasttankar med avseende på temperatur,
tryck och svinn
— Syrehaltmätare och indikatorer för explosionsrisk och deras kalibrering
— Tillgång till kemikaliska varningsanordningar med ett tillräckligt antal uppsamlings-
behållare för analys av fartygets last
— Utrustning för nödutrymning av bostäder med lämpliga andningsskydd och ögon-
skydd for varje person ombord (om så fordras för de produkter som finns förteck-
nade i International Certificate of Fitness or Certificate of Fitness for the Carriageof Dangerous Chemicals in Bulk or Liquefied Gases in Bulk
— Kontroll av att produkter som transporteras finns medtagna i International Certifi-
cate of Fitness or Certificate of Fitness for the Carriage of Dangerous Chemicalsin Bulk or Liquefied Gases in Bulk
— Fasta anläggningar för brandsläckning på däck med skum, torrkemikalier eller an-
dra ämnen som krävs för transport av den aktuella lasten
5. PASSAGERARFARTYG
För passagerarfartyg är följande kontroller lämpliga i en utökad inspektion utöver de
som finns förtecknade i avsnitt 1:
— T est av anordningar för upptäckande av brand och brandlarmssystem
— T est av branddörrarnas stängningsfunktioner
— T est av allmänna högtalarsystem— Brandövning där alla olika typer av skyddsutrustning för brandmän måste demon-
streras och en del av servicepersonalen delta
— Bevis på att huvudansvariga besättningsmän känner till rutinerna för att begränsa
brand- och skadespridning95
/21
95/21 - - - I
22Om det bedöms nödvändigt kan inspektionen fortsätta medan fartyget är på resa till
eller från en medlemsstats hamn, efter tillstånd från befälhavare eller nyttjare. In-
spektörer får inte hindra fartygets drift, inte heller skapa situationer som, enligt
befälhavarens åsikt, kan utgöra en säkerhetsrisk för passagerare, besättning eller fartyg.95/21
95/21 - - - I
23BILAGA VI
KRITERIER FÖR KVARHÅLLANDE
(enligt artikel 9.3)
IntroduktionInnan beslut fattas om huruvida brister som upptäckts ombord under en inspektion, utgör
grund för kvarhållande av fartyget måste inspektören följa riktlinjerna i nedanstående avsnitt
1o c h2 .
Avsnitt 3 innehåller exempel på brister som i och för sig själva utgör anledning till
kvarhållande av fartyget (se artikel 9.3).
Om grunden för kvarhållande är skador till följd av en olycka som fartyget har råkat ut för
på väg till en hamn skall inte beslut om kvarhållande utfärdas, under förutsättning att
1. vederbörlig hänsyn har tagits till kraven i regel I/11(c) i SOLAS 74 om anmälan till
flaggstatsadministrationen, den utsedde inspektören eller den erkända organisationensom ansvarar för utfärdandet av det tillämpliga certifikatet,
2. befälhavaren eller redaren, innan fartyget anlöper hamnen, har överlämnat uppgifter till
hamnstatskontrollmyndigheten om omständigheterna kring olyckan och de skador somhar uppstått samt information om den anmälan till flaggstatens administration som
krävs,
3. lämpliga avhjälpande åtgärder har vidtagits från fartygets sida och att dessa är till myn-
dighetens belåtenhet,
4. myndigheten, efter att ha underrättats om att de avhjälpande åtgärderna har vidtagits,
har försäkrat sig om att de brister som utgjorde en otvetydig fara för säkerhet, hälsa
eller miljö har rättats till.
1. Huvudsakliga kriterier
När en inspektör enligt sin sakkunniga bedömning överväger om ett fartyg skall
kvarhållas eller ej skall han använda sig av följande kriterier:
TidpunktFartyg som utgör sjösäkerhetsrisk skall kvarhållas vid det första inspektionsbesöket oav-
sett hur länge fartyget ämnar stanna i hamn.
KriteriumFartyget skall kvarhållas om bristerna är av så allvarlig natur att inspektören måste göra
en avsyning för att försäkra sig om att bristerna har rättats innan fartyget får gå till
sjöss.
Ä ven om det inte är nödvändigt att kvarhålla fartyget i varje enskilt fall, skall in-
spektörens bedömning att en avsyning är nödvändig betraktas som ett mått på brister-
nas svårighetsgrad. Det betyder att myndigheten på ett eller annat sätt måste kontrol-lera att bristerna har rättats till före fartygets avgång, helst genom ett återbesök.
2. Tillämpning av huvudsakliga kriterier
När beslut fattas om huruvida fartygets brister är så allvarliga att kvarhållande är
nödvändigt skall inspektören försäkra sig om att:
1. fartyget har aktuell, giltig dokumentation
2. fartyget har den minimibesättning som krävs enligt Minimum Safe Manning Docu-
ment
Under inspektionen måste inspektören även försäkra sig om att fartyget och/eller dess
besättning kan:
3. framföra fartyget utan risk under hela den förestående resan
4. på ett säkert sätt hantera, transportera och övervaka lasten under hela den
förestående resan
5. på ett säkert sätt driva maskinrummet under hela den förestående resan95
/21
98/42
95/21
95/21 - - - I
246. hålla drifts- och styrfunktioner i stånd under hela den förestående resan
7. effektivt släcka eventuella bränder i alla fartygsutrymmen under hela den
förestående resan
8. kunna lämna fartyget snabbt och säkert i en eventuell nödsituation och utföra
räddningsuppdrag under hela den förestående resan
9. hindra miljöföroreningar under hela den förestående resan
10. upprätthålla stabilitet under hela den förestående resan11. förbli vattentätt under hela den förestående resan
12. upprätthålla kommunikationer i eventuella nödsituationer under hela den
förestående resan
13. upprätthålla riskfri och god arbetsmiljö ombord under hela den förestående resan
Om bedömningen enligt någon av dessa punkter med tanke på alla brister som uppda-
gats är negativ skall inspektören allvarligt överväga att kvarhålla fartyget. En kombina-tion av flera brister av mindre allvarlig natur kan också utgöra anledning för
kvarhållande.
3. Som vägledning för inspektörer som skall använda dessa riktlinjer följer en uppräkning
av brister som är av så allvarlig art att de utgör grund för kvarhållande. Bristerna är
ordnade under de konventioner och/eller koder, som kan vara aktuella för ett visst
fartyg. Förteckningen är inte fullständig.
De brister som utgör grund för kvarhållande inom ramen för STCW 78 och som finns
förtecknade under punkt 3.8 nedan är dock de enda grunderna för kvarhållande enligt
denna konvention.
3.1. Allmänt
1. Avsaknad av giltiga certifikat som krävs enligt aktuella bestämmelser. Fartyg är
emellertid inte berättigade att använda certifikat från en viss konvention eller an-
dra konventionsdokument om dess flaggstat inte är part till en konvention (aktuella
dokument) eller inte har antagit en viss konvention. Därför skall avsaknad av såda-na dokument inte i sig utgöra anledning att kvarhålla fartyget, men när man
tillämpar riktlinjen för ”no more favourable treatment” måste fartyget ändå i hu-
vudsak uppfylla kraven i bestämmelserna.
3.2. Områden under SOLAS-konventionen (hänvisningar inom parentes)
1. Bristande funktionsduglighet i framdrivnings- eller andra nödvändiga maskinsystem,
inklusive elektricitetsanläggningar.
2. Bristande renlighet i maskineriutrymmen, för stora mängder oljeblandat slagvatten,
oljedränkt ytterisolering på ledningar och rör, inklusive avgassystemet i maskinrum-
met, bristande funktion på länspumpsarrangemang.
3. Bristande funktion på nödgeneratorer, belysning, batterier och omkopplare.
4. Bristande funktion av huvudstyrinrättning och nödstyrinrättning
5. Avsaknad, otillräcklig kapacitet eller allvarligt slitage och åldring på personlig
livräddningsutrustning, livräddningsfarkoster och deras sjösättningsanordningar
6. Avsaknad av, eller icke godkända eller påtagligt slitna och åldrade anordningar för
att upptäcka brand, brandlarm, brandbekämpningsutrustning, fasta brandsläckning-sinstallationer, ventilationsventiler, brandspjäll, snabbstängningsanordningar som
inte uppfyller sina användningskrav.
7. Avsaknad av eller påtagligt slitna och åldrade eller bristfälligt fungerande
brandsläckningsanordningar på lastdäck i oljelastfartyg.95
/21
98/42
95/21
95/21 - - - I
258. Avsaknad av eller allvarligt skadade ljus-, skylt- eller ljudsignaler
9. Avsaknad av eller bristfälligt fungerande radioutrustning för larm- och säkerhets-
kommunikation.
10. Avsaknad av eller bristfälligt fungerande navigeringsutrustning, med hänvisning till
bestämmelserna i SOLAS-regulation V/12(o)
11. Avsaknad av korrekta sjökorträttade navigeringskartor och/eller andra aktuella
manualer och publikationer nödvändiga för hela den förestående resan. Elektronis-ka sjökort får användas i stället för sjökort.
12. Avsaknad av gnistfri frånluftsventilation för lastpumprum (SOLAS-regulation
II-2/59.3.1).
13. Allvarliga operativa brister, såsom beskrivs i avdelning 5.5 i bilaga I till MOU.
14. Besättningens antal, sammansättning eller certifiering överensstämmer inte med do-
kumentet om säker bemanning.
3.3. Områden under IBC-koden (hänvisningar inom parentes)
1. Transport av last som består av ämnen som inte är angivna i Certificate of Fitness
eller avsaknad av lastinformation (16.2)
2. Obefintliga eller skadade högtryckssäkerhetsventiler (8.2.3)
3. Elektriska installationer som inte är säkra i sig själva eller inte uppfyller kodens
krav (10.2.3)
4. Källor för antändning i farliga områden hänvisade till i 10.2 (11.3.15)
5. Överträdelse av särskilda krav (15)
6. Överskridande av maximalt tillåten lastkvantitet per tank (16.1)
7. Otillräcklig värmeisolering av känsliga produkter (16.6)
3.4. Områden under IGC-koden (hänvisningar i parentes)
1. Transport av last som består av ämnen som inte är angivna i Certificate of Fitness
eller avsaknad av information om lasten (18.1)
2. Obefintliga stängningsdon till bostads- och allmänna utrymmen (18.1)3. Icke gastäta skott (3.3.2)
4. Bristfälligt fungerande luftlås (3.6)
5. Obefintliga eller bristfälligt fungerande snabbstängningsventiler (5.6)6. Obefintliga eller bristfälligt fungerande säkerhetsventiler (8.2)
7. Elektriska installationer som inte är säkra i sig själva eller inte uppfyller kodens
krav (10.2.4)
8. Icke fungerande ventilationssystem i lastutrymmen (12.1)
9. Icke fungerande trycklarm för lasttankar (13.4.1)
10. Icke fungerande system för upptäckande av gas eller giftig gas (13.6)11. Transport av ämnen som måste inhiberas utan giltigt inhibitorcertifikat (17/19)95
/21
98/42
95/21
95/21 - - - I
263.5. Områden under Load Lines-konventionen
1. Betydande korrosion eller rostskador på plåtar och viktiga delar av skrov och
däcksförstärkningar som påverkar sjövärdighet och lokal styrka, om inte till-
fredsställande temporära reparationer gjorts inför avgång till hamn där permanentareparationer skall utföras
2. Påvisat dålig stabilitet
3. Avsaknad av tillräcklig och pålitlig information, enligt föreskrivna regler, som
tillåter befälhavaren att snabbt och med enkla medel lasta och ballasta fartyget på
ett sådant sätt att säkra stabilitetsegenskaper bibehålls under hela resan och under
alla omständigheter och varierade förhållanden och så att fartyget inte utsätts föröverdriven yttre stress
4. Obefintliga, påtagligt slitna eller obrukbara stängningsdon eller stängningsanordnin-
gar för luckarrangemang och vattentäta dörrar
5. Överlastning
6. Avsaknad av eller oläsbart aktuellt lastmärke
3.6. Områden under MARPOL-konventionen, bilaga I (hänvisningar inom parentes)
1. Avsaknad av, allvarligt slitage eller bristande funktion på filtrerings/separeringsu-
trustning för oljehaltigt lastvatten, övervaknings- och kontrollsystem för oljeutsläpp
eller 15 ppm larmanordningar.
2. Otillräcklig återstående kapacitet i uppsamlingstankar för länsvatten och/eller spil-
lolja för hela den förestående resan.
3. Avsaknad av oljedagbok (Oil Record Book) (20.5)
4. Olagligt utsläppsarrangemang
3.7. Områden under MARPOL-konventionen, bilaga II (hänvisningar inom parentes)
1. Avsaknad av P& M-manual
2. Lasten är inte kategoriserad (3.4)
3. Avsaknad av lastdagbok (Cargo Record Book) (9.6)4. Transport av oljelika ämnen utan att uppfylla kraven i aktuella bestämmelser eller
avsaknad av korrekt tilläggscertifikat.
(SIC! 5.)
3.8. Områden under STCW-konventionen
1. Sjöfolket saknar certifikat, vederbörligt certifikat, giltig dispens eller skriftligt bevis
för att en ansökan om intyg om erkännande har lämnats in till flaggstatens admin-istration.
2. De i flaggstaten tillämpliga bestämmelserna om säker bemanning är inte uppfyllda.
3. Vakthållningen på brygga eller i maskinrum uppfyller inte de krav som flaggstaten
ställer på fartyget.
4 . Iv a k t e ns a k n a se np e r s o nm e db e h ö r i g h e ta t ts k ö t ad e nu t r u s t n i n gs o mä r
nödvändig för säker navigering, radiokommunikation i säkerhetssyfte eller för attförhindra förorening av havet.
5. Bevis saknas för att det finns yrkesmässig kompetens för att utföra de arbetsupp-
gifter som har tilldelats de ombordanställda och som rör fartygets säkerhet ochförhindrande av förorening.
6. Personer som är tillräckligt utvilade och i övrigt tjänstgöringsdugliga saknas för den
första vakten vid början av en resa och för följande avlösande vakter.95
/21
98/42
95/21 - - - I
273.9. Områden under ILO-konventionen
1. Otillräcklig mängd proviant för resa till nästa hamn
2. Otillräcklig mängd dricksvatten för resa till nästa hamn
3. Oacceptabla sanitära förhållanden ombord4. Ingen värme i bostäder på fartyg som trafikerar områden med låg temperatur
5 . O a c c e p t a b l am ä n g d e rs o p o r ,u t r u s t n i n ge l l e rl a s ts o mu t g ö rh i n d e rf ö rf r a m k o m l i g -
heten eller andra farliga förhållanden i passager och allmänna utrymmen
3.10. Omständigheter som inte kräver kvarhållande, men där t.ex. lastnings-/lossningsarbete måste
avbrytas
1. Bristfällig funktion hos (eller dåligt underhåll av) inertgassystem, lasthanteringssys-
tem eller maskineri utgör tillräcklig anledning att avbryta lastnings/-lossningsarbete.95
/21
95/21 - - - I
28BILAGA VII
MINIMIKRAV FÖR INSPEKTÖRER
(enligt artikel 12.1)
1. Inspektören måste vara bemyndigad att utföra hamnstatskontroll av behörig myndighet i
en medlemsstat.
2. Antingen
— måste inspektören ha praktiserat minst ett år som flaggstatsinspektör och ha utfört
besiktningar och certifieringar enligt konventionerna
— och inneha
a. behörighet som sjökapten vilket berättigar honom att föra fartyg på 1 600 GT
eller mer (se STCW Reg. II/2) eller
b. behörighet som maskinchef som gör det möjligt för den personen att sköta
den uppgiften på fartyg vars huvudkraftkälla har en kapacitet på 3 000 kWeller mer (se STCW , Reg. III/2) eller
c. ha avlagt civilingenjörsexamen på skeppsbyggnadslinje, maskinteknisk ingenjör-
sexamen eller ingenjörsexamen på det marina området och ha praktiserat inomdet området i minst 5 år.
— Inspektörer till vilka hänvisning görs i a och b måste ha minst 5 års sjöpraktik som
antingen däcksbefäl eller maskinbefäl.
eller
måste inspektören
— inneha en relevant universitetsexamen eller motsvarande praktiska erfarenhet, och
— ha utbildats och examinerats vid en skola för fartygsinspektörer, och
— ha minst 2 års praktik som flaggstatsinspektör och ha utfört besiktningar och certi-
fieringar enligt konventionerna.
3. ha färdighet att meddela sig muntligen och skriftligen med sjöfarare på det språk som
oftast talas till sjöss.
4. ha tillräcklig kännedom om bestämmelser i internationella konventioner och de föresk-
rivna rutinerna för hamnstatskontroll.
5. Inspektörer som inte uppfyller dessa krav kan ändå godtas om de är anställda hos den
behöriga myndigheten i en medlemsstat som utför hamnstatskontroll när detta direktiv
antas.95
/21