1968R1612 — SV — 27.08.1992 — 001.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 1612/68
av den 15 oktober 1968
om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen
(EGT L 257, 19.10.1968, s. 2)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1 Rådets förordning (EEG) nr 312/76 av den 9 februari 1976 L 39 2 14.2.1976
►M2 Rådets förordning (EEG) nr 2434/92 av den 27 juli 1992 L 245 1 26.8.1992
1968R1612 — SV — 27.08.1992 — 001.001 — 2
▼B
RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 1612/68
av den 15 oktober 1968
om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA
FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekono-
miska gemenskapen, särskilt artikel 49 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande (
1),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2), och
med beaktande av följande:Arbetskraftens fria rörlighet skall vara genomförd inom gemenskapen
senast vid utgången av övergångsperioden. För att nå detta målkrävs attman avskaffar all diskriminering på grund av nationalitet mellan arbets-tagare i medlemsstaterna vad avser anställning, avlöning och andraarbets- och anställningsvillkor och att arbetstagarna får rätt att röra sigfritt inom gemenskapen för att ta anställning, med förbehåll för debegränsningar som är berättigade med hänsyn till allmän ordning,säkerhet och hälsa.
Speciellt på grund av att tullunionen genomfördes så tidigt, och för att
man skall kunna säkerställa att gemenskapens två viktigaste grundpelarestår färdiga samtidigt, bör bestämmelser antas som gör det möjligt attuppnå det mål för den fria rörligheten som uppställts i artiklarna 48 och49 i fördraget och för att förbättra de regler som successivt antagitsenligt förordning nr 15 (
3) om de första åtgärderna för att uppnå fri
rörlighet samt enligt rådets förordning nr 38/64/EEG (4) av den 25 mars
1964 om fri rörlighet för arbetskraften inom gemenskapen.
Fri rörlighet utgör en grundläggande rättighet för arbetstagare och deras
familjer. Arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen måste vara ettav de medelsom garanterar att en arbetstagare får förbättrade l evnads-och arbetsvillkor och förbättrad social ställning, samtidigt som denbidrar till att tillgodose medlemsstaternas ekonomiska behov. Allaarbetstagare i medlemsstaterna skall ha erkänd rätt att själva välja sittverksamhetsområde.
Denna rättighet måste utan diskriminering få åtnjutas av fast anställda,
säsongarbetare och gränsarbetare och av dem som är verksamma iserviceyrkena.
Rätten till fri rörlighet kräver, för att den objektivt sett skall kunna
utövas i frihet och värdighet, att man säkerställer lika behandling, bådepraktiskt och juridiskt, i allt som rör den faktiska verksamheten somanställd och rätten till bostad, och likaså att hinder för arbetstagarensrörlighet avlägsnas, särskilt när det gäller arbetstagarens rätt att få ha sinfamilj hos sig och förutsättningarna för att familjen skall kunnainlemmas i värdlandet.
Principen om icke-diskriminering av arbetskraft inom gemenskapen
innebär att alla medborgare har samma förtur vid anställning som deninhemska arbetskraften.
Det är nödvändigt att förbättra tillvägagångssättet för platsförmedling, i
synnerhet genom att skapa ett direkt samarbete mellan de centralaarbetsmarknadsmyndigheterna och även mellan de regionala kontorenoch dessutom genom att öka och koordinera utbytet av information föratt säkerställa en allmänt klarare bild av arbetsmarknaden. Arbetstagare
(1) EGT nr 268, 6.11.1967, s. 9.
(2) EGT nr 298, 7.12.1967, s. 10.
(3) EGT nr 57, 26.8.1961, s. 1073/61.
(4) EGT nr 62, 17.4.1964, s. 965/64.
1968R1612 — SV — 27.08.1992 — 001.001 — 3
▼B
som vill flytta bör också få regelbunden information om levnads- och
arbetsförhållandena. Dessutom bör det finnas åtgärder att ta till för detfall att en medlemsstat har störningar eller förutser sådana på sin arbets-marknad, vilka kan allvarligt hota levnadsstandarden och sysselsätt-ningsnivån i en region eller en industri. För detta ändamål är informa-tion i syfte att avhålla arbetskraft från att flytta till en sådan region ellerindustri den metod som man skall begagna sig av i första hand, men vidbehov bör det vara möjligt att förbättra resultatet av informationengenom att tillfälligt upphäva ovannämnda tillvägagångssätt. Alla sådanabeslut skall tas på gemenskapsnivå.
Det råder ett nära samband mellan arbetskraftens fria rörlighet, anställ-
ning och yrkesutbildning, speciellt när utbildningen syftar till att göradet möjligt för arbetstagare att acceptera erbjudanden om anställningfrån andra områden av gemenskapen. Sådana samband gör det nödvän-digt att inte fortsättningsvis isolerat granska de problem som uppstår idetta sammanhang, utan betrakta dem såsom beroende av varandra, ochockså ta hänsyn till arbetsmarknadsproblemen på regional nivå. Manbör därför styra medlemsstaternas strävanden mot en samordning av sinsysselsättningspolitik på gemenskapsnivå.
Rådet har i sitt beslut av den 15 oktober 1968 (
1) bestämt att artiklarna
48 och 49 i fördraget och likaså de åtgärder som vidtagits för attgenomföra dessa även skall gälla Frankrikes utomeuropeiska departe-ment.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
DEL I
ANSTÄLLNING OCH ARBETSTAGARNAS FAMILJER
AVDELNING I
Rätt till anställning
Artikel 1
1. Varje medborgare i en medlemsstat skall, oavsett var han eller hon
har sitt hemvist, ha rätt att ta anställning och att arbeta inom en annanmedlemsstats territorium i enlighet med de villkor som, enligt lagar ochandra författningar, gäller för anställning av medborgare i denna stat.
2. Han eller hon skall i synnerhet ha samma förtur till en ledig
befattning i en medlemsstat som medborgarna i denna stat.
Artikel 2
Varje medborgare i en medlemsstat och varje arbetsgivare som utövar
någon verksamhet inom en medlemsstats territorium får utbyta anställ-ningsansökningar respektive erbjudanden om anställning och får ingåoch fullfölja anställningsavtal i enlighet med de villkor som gäller enligtlagar och andra författningar, utan att någon diskriminering blir följdendärav.
Artikel 3
1. Enligt denna förordning skall de regler som gäller enligt lagar och
andra författningar i en medlemsstat inte gälla
— när de inskränker rätten för utländska medborgare att ansöka om och
erbjuda anställning, eller rätten för utländska medborgare att påbörjaoch fullfölja anställning, eller gör dessa till föremål för villkor sominte gäller för deras egna medborgare, eller
(1) EGT nr L 257, 19.10.1968, s. 1.
1968R1612 — SV — 27.08.1992 — 001.001 — 4
▼B
— när reglernas uteslutande eller huvudsakliga syfte eller effekt, även
om de gäller oavsett nationalitet, är att utestänga medborgare i andramedlemsstater från den erbjudna anställningen.
Denna bestämmelse gäller inte i fråga om särskilda språkkunskaper som
krävs på grund av den lediga tjänstens natur.
2. I synnerhet skall bland de bestämmelser och rutiner i en medlems-
stat som åsyftas i punkt 1 första stycket inkluderas bestämmelser som
a) föreskriver en speciell rekryteringsprocedur för utländska medbor-
gare,
b) begränsar eller inskränker utannonsering av lediga platser i pressen
eller genom något annat medium eller ställer andra villkor än demsom gäller för arbetsgivare som utövar sin verksamhet inom dennamedlemsstats territorium,
c) förknippar rättighet till anställning med krav på registrering vid
arbetsförmedling eller förhindrar individuell rekrytering av arbetsta-gare, när det gäller personer som inte är bosatta inom denna statsterritorium.
Artikel 4
1. Villkor som gäller enligt lagar och andra författningar och som
inskränker antalet eller andelen utländska medborgare som får varaanställda i företag, verksamhetsgrenar eller regioner eller på nationellnivå, skall inte gälla medborgare i de andra medlemsstaterna.
2. Då i en medlemsstat beviljande av en förmån för företag är
förknippat med villkoret att en viss minimiprocent av landets arbetsta-gare anställs, skall medborgare i de andra medlemsstaterna räknas sommedborgare i denna stat om inte annat följer av bestämmelserna i rådetsdirektiv av 15 oktober 1963 (
1).
Artikel 5
En medborgare i en medlemsstat som söker anställning inom en annan
medlemsstats territorium skall få samma hjälp där som den som ges avarbetsförmedlingarna i denna stat till dess egna medborgare som sökeranställning.
Artikel 6
1. Anställning och rekrytering av en medborgare i en medlemsstat till
en tjänst i en annan medlemsstat skall inte vara beroende av medicinska,yrkesmässiga eller andra kriterier som är diskriminerande på grund avnationalitet i jämförelse med de kriterier som gäller för de medborgare iden andra medlemsstaten som önskar bedriva samma verksamhet.
2. En medborgare som får ett personligt erbjudande från en arbetsgi-
vare i en annan medlemsstat än den där han eller hon är medborgarekan dock bli tvungen att genomgå en anlagsundersökning, om arbetsgi-varen uttryckligen begär detta då arbetsgivaren erbjuder anställningen.
AVDELNING II
Anställning och likabehandling
Artikel 7
1. En arbetstagare som är medborgare i en medlemsstat får inom en
annan medlemsstats territorium inte på grund av sin nationalitetbehandlas annorlunda än landets egna arbetstagare i fråga om anställ-nings- och arbetsvillkor, speciellt vad avser lön, avskedande och, omhan eller hon skulle bli arbetslös, återinsättande i arbete eller återanställ-ning.
(1) EGT nr 159, 2.11.1963, s. 2661/63.
1968R1612 — SV — 27.08.1992 — 001.001 — 5
▼B
2. Arbetstagaren skall åtnjuta samma sociala och skattemässiga
förmåner som landets medborgare.
3. Arbetstagaren skall även, med stöd av samma rättighet och på
samma villkor som landets medborgare, ha tillgång till utbildning iyrkesskolor och omskolningscentra.
4. Alla klausuler i ett kollektivt eller individuellt avtal eller någon
annan kollektiv bestämmelse om rätt att söka anställning, anställning,lön och andra villkor för arbete eller avskedande skall vara ogiltiga,såvitt de föreskriver eller bemyndigar diskriminerande villkor förarbetstagare som är medborgare i de andra medlemsstaterna.
Artikel 8
1. En arbetstagare som är medborgare i en medlemsstat och som är
anställd inom en annan medlemsstats territorium skall få lika behand-ling vad avser medlemskap i fackföreningar och utövande av därmedsammanhängande rättigheter inklusive rätten att rösta ►
M1och skall
vara valbar till poster inom administrationen eller ledningen av enarbetstagarorganisation. ◄Arbetstagaren får uteslutas från deltagande i
ledningen av organisationer som regleras av offentlig rätt och från attinneha en tjänst som regleras av offentlig rätt. Dessutom skall arbets-tagaren ha rätt att vara valbar till de organ som representerar arbets-tagaren i företaget.
Bestämmelserna i denna artikel skall inte påverka lagar eller förord-
ningar i vissa medlemsstater som beviljar mer omfattande rättigheter tillarbetstagare som kommer från de andra medlemsstaterna.
▼
M1
▼B
Artikel 9
1. En arbetstagare som är medborgare i en medlemsstat och som är
anställd inom en annan medlemsstats territorium skall åtnjuta alla rättig-heter och förmåner som beviljas landets medborgare i bostadsfrågor,även omfattande rätten att äga den bostad han eller hon behöver.
2. Denne arbetstagare får, med samma rätt som landets medborgare,
sätta sitt namn på listorna för bostadssökande i den region där han ellerhon är anställd, om sådana listor finns. Arbetstagaren skall åtnjutaförmåner och förturer som är förknippade därmed.
Arbetstagarens familj som har stannat kvar i hemlandet skall i detta
hänseende antas bo i regionen där arbetstagaren bor, om landetsmedborgare också gynnas av liknande antagande.
AVDELNING III
Arbetstagarnas familjer
Artikel 10
1. Följande personer skall, oavsett sin nationalitet, ha rätt att bosätta
sig tillsammans med en arbetstagare som är medborgare i en medlems-stat och som är anställd i en annan medlemsstats territorium:
a) Arbetstagarens make och deras avkomlingar som är under 21 års
ålder eller är beroende av dem för sin försörjning,
b) släktingar i närmast föregående led till arbetstagaren och hans eller
hennes make, som är beroende av dem.
2. Medlemsstaterna skall underlätta mottagandet av alla familjemed-
lemmar som inte anges i punkt 1, om de är beroende av arbetstagareneller ingår i hans eller hennes hushåll i det land arbetstagaren kommerifrån.
3. Vad beträffar punkterna 1 och 2 måste arbetstagaren för sin familj
ha tillgång till en bostad som anses normal för landets arbetstagare i denregion där han eller hon är anställd. Denna bestämmelse får emellertid
1968R1612 — SV — 27.08.1992 — 001.001 — 6
▼B
inte ge upphov till diskriminering mellan landets arbetstagare och
arbetstagare från andra medlemsstater.
Artikel 11
När en medborgare i en medlemsstat har anställning eller driver en
rörelse inom en annan medlemsstats territorium skall hans eller hennesmake och de barn som är under 21 års ålder eller beroende av honomeller henne ha rätt att ta anställning inom hela denna stats territorium,även om de inte är medborgare i någon medlemsstat.
Artikel 12
Barnen till en medborgare i en medlemsstat som är eller har varit
anställd i en annan medlemsstat skall ha tillträde till denna statsallmänna skolor, lärlingsutbildning och yrkesskolekurser på sammavillkor som medborgarna i denna stat, om barnen bor där.
Medlemsstaterna skall främja alla bemödanden att göra det möjligt för
dessa barn att delta i utbildningen under bästa möjliga förhållanden.
DEL II
FÖRMEDLING AV LEDIGA PLATSER OCH PLATSANSÖKNINGAR
AVDELNING I
Samarbete mellan medlemsstaterna och med kommissionen
Artikel 13
1. Medlemsstaterna eller kommissionen skall ta initiativet till eller
tillsammans utföra den analys av sysselsättning och arbetslöshet som deanser nödvändig för att åstadkomma arbetstagarnas fria rörlighet inomgemenskapen.
Medlemsstaternas centrala arbetsmarknadsmyndigheter skall intimt
samarbeta med varandra och med kommissionen i syfte att gemensamtverka för förmedling av lediga platser och ansökningar om anställninginom gemenskapen och därav följande anställning av arbetstagare.
2. För detta ändamål skall medlemsstaterna utse särskilda förmed-
lingar som skall anförtros organisationen av arbetet på de ovannämndaområdena i samarbete med varandra och med kommissionens olikaavdelningar.
Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om varje förändring i
dessa förmedlingar. Kommissionen skall offentliggöra detaljer därom iinformationssyfte i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.
Artikel 14
1. Medlemsstaterna skall sända kommissionen information om
problem som uppstår i samband med den fria rörligheten och anstäl-landet av arbetstagare samt detaljer om sysselsättningssituationen ochdess utveckling. ►
M2 ◄
▼M2
2. Kommissionen skall med största möjliga hänsynstagande tilltekniska kommitténs yttrande fastställa hur den information som avses ipunkt 1 skall avfattas.
▼
B
3. Enligt det tillvägagångssätt som fastställts av kommissionen►
M2med största möjliga hänsynstagande till tekniska kommitténs
yttrande ◄skall den särskilda förmedlingen i varje medlemsstat sända
till de andra medlemsstaternas särskilda förmedlingar samt till deneuropeiska samordningsbyrån den information om bostads- och arbets-förhållandena på arbetsmarknaden som kan tänkas vara till vägledningför arbetstagare från de andra medlemsstaterna. Informationen skallhållas aktuell.
1968R1612 — SV — 27.08.1992 — 001.001 — 7
▼B
De andra medlemsstaternas särskilda förmedlingar skall se till att infor-
mationen får omfattande spridning, i synnerhet genom att sprida denbland berörda arbetsmarknadsmyndigheter med alla lämpliga informa-tionsmedel för att hålla arbetstagarna underrättade.
AVDELNING II
Arbetsförmedling
▼M2
Artikel 15
1. Den särskilda förmedlingen i varje medlemsstat skall regelbundet
till de särskilda förmedlingarna i de andra medlemsstaterna och till deneuropeiska samordningsbyrån sända
a) uppgifter om lediga platser som skulle kunna tillsättas med medbor-
gare i andra medlemsstater,
b) uppgifter om lediga platser som riktar sig till icke-medlemsländer,
c) uppgifter om platsansökningar som lämnats av personer som uttryck-
ligen förklarat att de önskar arbeta i en annan medlemsstat,
d) information uppdelad efter regioner och verksamhetsgrenar om
arbetssökande som har förklarat sig villiga att anta erbjudanden omanställning i en annan medlemsstat.
Den särskilda förmedlingen i varje medlemsstat skall snarast möjligt
vidarebefordra denna information till de förmedlingar och myndighetersom berörs.
2. De lediga platser och platsansökningar som avses i punkt 1 skall
anmälas enligt ett enhetligt system som skall utarbetas av den euro-peiska samordningsbyrån i samarbete med den tekniska kommittén.
Den europeiska samordningsbyrån kan, då så är nödvändigt, anpassa
detta system i samarbete med den tekniska kommittén.
Artikel 16
1. Varje sådan ledig plats som avses i artikel 15 som arbetsförmed-
lingarna i en medlemsstat underrättats om skall anmälas till ochbehandlas av de behöriga arbetsförmedlingarna i de andra medlems-stater som berörs.
Dessa förmedlingar lämna detaljerade uppgifter om relevanta ansök-
ningar till förmedlingarna i den medlemsstat där platsen först anmäldes.
2. De platsansökningar som avses i artikel 15.1 c skall besvaras av
myndigheterna i de berörda medlemsstaterna inom rimlig tid och senastinom en månad.
3. Arbetsförmedlingarna skall ge samma företräde till arbetstagare
som är medborgare i andra medlemsstater som det som de egnamedborgarna garanteras i förhållande till medborgare i icke-medlems-stater genom de åtgärder som är tillämpliga i varje enskilt fall.
▼
B
Artikel 17
1. Bestämmelserna i artikel 16 skall genomföras av de särskilda
förmedlingarna. I den mån den centrala myndigheten gett sitt godkän-nande, och i den mån organisationen av arbetsförmedlingarna i enmedlemsstat och de placeringsmetoder man använder gör det möjligt,skall emellertid följande gälla:
a) Medlemsstaternas regionala arbetsförmedlingar skall
i) på grundvalav de ►
M2uppgifter ◄som omnämns i artikel15
och som skall leda till lämpliga åtgärder direkt sammanföra ochredogöra för lediga platser samt platsansökningar,
1968R1612 — SV — 27.08.1992 — 001.001 — 8
▼B
ii) upprätta direktförbindelse för att förmedla
— lediga platser som erbjuds en namngiven arbetstagare,— enskilda platsansökningar som sänts antingen till en särskild
arbetsförmedling eller till en arbetsgivare som är verksaminom förmedlingens verksamhetsområde,
— när förmedlingsverksamheten berör säsongarbetstagare som
måste rekryteras så snabbt som möjligt.
▼
M2
b) De förmedlingar som har ansvaret för gränstrakterna mellan två eller
flera medlemsstater skall regelbundet utbyta uppgifter om ledigaplatser och platsansökningar inom sitt område och enligt sina avtalmed de andra arbetsförmedlingarna i sina hemstater direkt samman-föra och förmedla lediga platser och platsansökningar.
Om så är nödvändigt, skall de förmedlingar som har ansvaret för
gränsområden även upprätta former för samarbete och service somgör det möjligt att erbjuda
— kunderna praktiska upplysningar om de skilda aspekterna av den
fria rörligheten i största möjliga utsträckning, samt
— arbetsmarknadens parter, sociala serviceinrättningar (bl.a.
allmänna, privata och allmännyttiga) och samtliga berörda insti-tutioner ett system av samordnade åtgärder som avser den friarörligheten.
▼
B
c) Offentliga arbetsförmedlingar som specialiserar sig på vissa yrke-
sområden eller speciella personkategorier skall samarbeta direkt medvarandra.
2. Medlemsstaterna i fråga skall till kommissionen översända den
förteckning som enligt gemensam överenskommelse sammanställts förde förmedlingar som nämns i punkt 1. Kommissionen skall offentlig-göra denna lista och eventuella tillägg till den i Europeiska gemen-skapernas officiella tidning.
Artikel 18
Det skall inte vara obligatoriskt att anta rekryteringsmetoder som
används av de verkställande organen som har tillkommit enligt avtalmellan två eller flera medlemsstater.
AVDELNING III
Åtgärder för bevarandet av jämvikten på arbetsmarknaden
Artikel 19
▼M2
1. På grundvalav en rapport från kommissionen som avfattats efterinformationer från medlemsstaterna skall dessa minst en gång om årettillsammans med kommissionen analysera resultaten av gemenskapensåtgärder för platsförmedling.
▼
B
2. Medlemsstaterna och kommissionen skall undersöka alla möjlig-heter att ge medborgare i medlemsstater prioritet vid tillsättandet avlediga platser för att åstadkomma balans mellan lediga platser ochplatsansökningar inom gemenskapen. De skall vidta alla åtgärder somkrävs för detta ändamål.
▼
M2
3. Kommissionen skall vartannat år till Europaparlamentet, rådet ochEkonomiska och sociala kommittén lämna en rapport om genomfö-randet av delII av denna förordning med en sammanfattning av deinhämtade upplysningarna och resultaten av utförda undersökningarsom särskilt betonar de förhållanden som kan vara av särskild betydelseför utvecklingen av gemenskapens arbetsmarknad.
1968R1612 — SV — 27.08.1992 — 001.001 — 9
▼B
AVDELNING IV
Europeiska samordningsbyrån
Artikel 21
Den europeiska byrån för förmedling av lediga platser och platsansök-
ningar som inrättats inom kommissionen (i denna förordning kallad”den europeiska samordningsbyrån”) skall ha som allmän uppgift attfrämja platsförmedlingen på gemenskapsnivå. Den skall särskilt ansvaraför alla tekniska uppgifter på detta område som enligt vad denna förord-ning föreskriver har ålagts kommissionen, och då speciellt för biståndtill ländernas arbetsförmedlingar.
Den skall sammanfatta den information som nämns i artiklarna 14 och
15 samt de data som framkommer av den analys och den forskning somutförts enligt artikel 13 för att klargöra allt som kan bidra till att förutseutvecklingen på gemenskapens arbetsmarknad. Dessa fakta skall delgesmedlemsstaternas särskilda förmedlingar samt de rådgivande ochtekniska kommitteerna.
Artikel 22
1. Den europeiska samordningsbyrån skall särskilt ha till uppgift
a) att samordna de praktiska åtgärder som behövs för att tillsätta lediga
platser på gemenskapsnivå och för att analysera de förflyttningar avarbetstagare som uppstår därav,
b) att bidra til latt nå dessa målgenom att i samarbete med den tekniska
kommittén införa gemensamma arbetsmetoder på administrativ ochteknisk nivå,
c) att i samförstånd med de särskilda förmedlingarna sammanföra
lediga platser och platsansökningar, när ett speciellt behov uppstår,för förmedling hos de särskilda förmedlingarna.
2. Den europeiska samordningsbyrån skall underrätta de särskilda
förmedlingarna om lediga platser och platsansökningar som sänts direkttill kommissionen och bli informerad om de åtgärder som vidtagitsdärefter.
Artikel 23
Med godkännande från vederbörande myndighet i varje medlemsstat
och enligt de villkor och förfaringssätt som kommissionen beslutar efterden tekniska kommitténs yttrande får den organisera besök och uppdragför tjänstemän från andra medlemsstater liksom fortbildning för desärskilda förmedlingarnas personal.
DEL III
KOMMITTEER FÖR ATT SÄKERSTÄLLA ETT NÄRA SAMARBETE
MELLANMEDLEMSSTATERNAIFRÅGORSOMBERÖRARBETSTA-
GARNAS FRIA RÖRLIGHET OCH DERAS ANSTÄLLNING
AVDELNING I
Rådgivande kommittén
Artikel 24
Den rådgivande kommittén skall ha till uppgift att bistå kommissionen
vid granskning av alla frågor som uppstår om tillämpningen avfördraget och de åtgärder som vidtagits i enlighet därmed i angelägen-heter som berör arbetstagarnas fria rörlighet och deras anställning.
1968R1612 — SV — 27.08.1992 — 001.001 — 10
▼B
Artikel 25
Den rådgivande kommittén skall särskilt ha till uppgift
a) att följa upp problem avseende fri rörlighet och anställning inom
ramen för nationell arbetsmarknadspolitik för att kunna samordnamedlemsstaternas arbetsmarknadspolitik på gemenskapsnivå och påså sätt medverka till att deras ekonomi utvecklas och arbetsmark-naden får en förbättrad balans,
b) att göra en allmän uppföljning av effekterna av genomförandet av
denna förordning och eventuella kompletterande åtgärder,
c) att eventuellt förelägga kommissionen väl övervägda förslag till
omarbetning av denna förordning,
d) att framlägga, antingen på kommissionens begäran eller på eget
initiativ, väl övervägda åsikter i allmänna frågor eller i principfrågor,speciellt rörande utbyte av information om utvecklingen på arbets-marknaden, om arbetstagarnas förflyttning mellan medlemsstaterna,om program eller åtgärder för att utveckla yrkesvägledning ochyrkesutbildning som kan förmodas ge ökad möjlighet till fri rörlighetoch anställning, samt om alla former av bistånd till arbetstagare ochderas familjer, bland annat socialhjälp och bostäder åt arbetstagarna.
Artikel 26
1. Den rådgivande kommittén skall bestå av sex medlemmar från
varje medlemsstat, av vilka två skall representera regeringen, två arbets-tagarorganisationerna och två arbetsgivarorganisationerna.
2. För varje kategori som nämns i första stycket skall en ersättare
utses av varje medlemsstat.
3. Medlemmarnas och deras ersättares mandattid skall vara två år.
Deras utnämning skall kunna förnyas.
Vid mandattidens utgång skall medlemmarna och deras ersättare vara
kvar i tjänst till dess de ersatts eller till dess deras utnämningar förnyats.
Artikel 27
Medlemmarna i den rådgivande kommittén och deras ersättare skall
utnämnas av rådet, som skall sträva efter att i kommittén samla företrä-dare för arbetstagarorganisationer och arbetsgivarorganisationer så attde olika ekonomiska sektorer som berörs får en lämplig representation.
Förteckningen över medlemmarna och deras ersättare skall i informa-
tionssyfte offentliggöras av rådet i Europeiska gemenskapernas offici-
ella tidning .
Artikel 28
Ordförande i den rådgivande kommittén skall vara en medlem av
kommissionen eller hans ersättare. Ordföranden får inte rösta.Kommittén skall sammanträda åtminstone två gånger om året. Den skallsammankallas av ordföranden, antingen på eget initiativ eller på begäranav minst en tredjedelav medl emmarna.
Sekreterartjänster skall ställas till förfogande av kommissionen.
Artikel 29
Ordföranden får inbjuda personer eller företrädare för organ med
vidsträckt erfarenhet av arbetstagarnas sysselsättning eller rörlighet attdelta i möten som observatörer eller som sakkunniga. Ordföranden fårta hjälp av sakkunniga rådgivare.
Artikel 30
1. Ett av kommittén lämnat yttrande skall vara giltigt, om två tredje-
delar av medlemmarna är närvarande.
2. Yttrandena skall ange på vilka grunder de vilar. De skall avlämnas
med en absolut majoritet av röster som regelrätt avgivits. Yttrandena
1968R1612 — SV — 27.08.1992 — 001.001 — 11
▼B
skall åtföljas av en skriftlig redogörelse för de åsikter som uttryckts av
minoriteten, om denna önskar det.
Artikel 31
Den rådgivande kommittén skall fastställa sina arbetsmetoder genom
procedurregler, som skall träda i kraft sedan rådet givit sitt samtyckeefter att ha mottagit ett yttrande från kommissionen. Eventuellaändringar som kommittén beslutar att vidta skall företas på samma sätt.
AVDELNING II
Den tekniska kommittén
Artikel 32
Den tekniska kommittén skall ha till uppgift att bistå kommissionen att
förbereda, stödja och följa upp allt tekniskt arbete och alla tekniskaåtgärder, så att denna förordning och alla kompletterande åtgärder kanverkställas.
Artikel 33
Den tekniska kommittén skall särskilt ha till uppgift
a) att stödja och främja samarbetet mellan berörda statliga myndigheter
i medlemsstaterna i alla tekniska frågor som angår arbetstagarnasfria rörlighet och deras anställning,
b) att formulera tillvägagångssätten för organiserandet av berörda stat-
liga myndigheters gemensamma aktiviteter,
c) att underlätta inhämtandet av information som förväntas bli
användbar för kommissionen och för den granskning och forskningsom föreskrivs i denna förordning, och att främja utbyte av informa-tion och erfarenheter mellan de berörda administrativa organen,
d) att på teknisk nivå utreda harmoniseringen av de kriterier efter vilka
medlemsstaterna bedömer situationen på sina arbetsmarknader.
Artikel 34
1. Den tekniska kommittén skall bestå av representanter för
medlemsstaternas regeringar. Varje regering skall till medlem av dentekniska kommittén utnämna en av de medlemmar som representerarregeringen i den rådgivande kommittén.
2. Varje regering skall utnämna en ersättare bland dess andra repre-
sentanter — medlemmar eller ersättare — i den rådgivande kommittén.
Artikel 35
Ordförande för den tekniska kommittén skall vara en medlem av
kommissionen eller hans representant. Ordföranden får inte rösta.Ordföranden och medlemmarna av kommittén får ta hjälp av sakkun-niga rådgivare.
Sekreterartjänster skall tillhandahållas kommittén av kommissionen.
Artikel 36
De förslag och yttranden som utarbetats av den tekniska kommittén
skall överlämnas till kommissionen, och den rådgivande kommitténskall informeras därom. Alla sådana förslag och yttranden skall åtföljasav en skriftlig redogörelse för de åsikter som uttryckts av de olikamedlemmarna i den tekniska kommittén, om dessa begär det.
Artikel 37
Den tekniska kommittén skall fastställa sina arbetsmetoder genom
procedurregler som skall träda i kraft när rådet har lämnat sitt samtyckeefter att ha mottagit ett yttrande från kommissionen. Eventuella
1968R1612 — SV — 27.08.1992 — 001.001 — 12
▼B
ändringar som kommittén beslutar göra häri skall träda i kraft enligt
samma förfaringssätt.
DEL IV
ÖVERGÅNGS- OCH SLUTBESTÄMMELSER
AVDELNING I
Övergångsbestämmelser
Artikel 38
Till dess att kommissionen antar det enhetliga system som omnämns i
artikel15.2 skal lden europeiska samordningsbyrån föresl å åtgärder somförväntas bli till nytta vid avfattandet och spridningen av de rapportersom nämns i artikel15.1.
Artikel 39
Den rådgivande kommitténs och tekniska kommitténs procedurregler
som gäller då denna förordning träder i kraft skall fortsätta att gälla.
Artikel 40
Till dess att de åtgärder som skall vidtas av medlemsstaterna enligt
rådets direktiv av den 15 oktober 1968 (
1) träder i kraft, och när enligt
de åtgärder som vidtagits av medlemsstaterna i enlighet med rådetsdirektiv av den 25 mars 1964 (
2) det arbetstillstånd som föreskrivs i
artikel22 i förordning nr 38/64/EEG är nödvändigt för att avgörauppehållstillståndets giltighets- och förlängningstid, skall skriftligbekräftelse av anställningen från arbetsgivaren eller ett anställningsintygsom anger anställningstiden ersätta ett sådant arbetstillstånd. Varjeskriftlig bekräftelse från arbetsgivaren eller anställningsintyg som visaratt arbetstagaren varit tillsvidareanställd skall ha samma verkan som ettpermanent uppehållstillstånd.
Artikel 41
Om en medlemsstat på grund av avskaffande av arbetstillstånd inte
längre kan sammanställa viss statistik om anställning av utländskamedborgare, får medlemsstaten för statistiska ändamål behålla arbetstill-ståndet för medborgare i de andra medlemsstaterna till dess att nyastatistikmetoder införts, dock senast till den 31 december 1969. Arbets-tillståndet måste utfärdas automatiskt och måste vara giltigt till detfaktiska avskaffandet av arbetstillstånd i medlemsstaten.
AVDELNING II
Slutbestämmelser
Artikel 42
1. Denna förordning skall inte påverka bestämmelserna i fördraget
om upprättande av den Europeiska kol- och stålgemenskapen och somgäller arbetstagare med erkända kvalifikationer i kolbrytning eller stål-tillverkning, inte heller på de bestämmelser i fördraget om upprättandeav den Europeiska atomenergigemenskapen och som behandlar rättenatt söka kvalificerat arbete på atomenergiområdet, inte heller på någrasom helst åtgärder som vidtagits i enlighet med dessa fördrag.
Denna förordning skall dock gälla för de kategorier av arbetstagare som
nämnts i första stycket och för deras familjemedlemmar, i den månderas rättsliga ställning inte styrs av ovannämnda fördrag eller åtgärder.
(1) EGT nr L 257, 19.10.1968, s. 13.
(2) EGT nr 62, 17.4.1964, s. 981/64.
1968R1612 — SV — 27.08.1992 — 001.001 — 13
▼B
2. Denna förordning skall inte påverka åtgärder som vidtagits ienlighet med artikel 51 i fördraget.
3. Denna förordning skall inte påverka medlemsstaternas skyldig-
heter på grund av
— speciella relationer eller framtida avtal med vissa icke-europeiska
länder eller territorier baserade på hävdvunna band som finns vidden tidpunkt då denna förordning träder i kraft, eller
— avtal som grundar sig på hävdvunna band mellan dem och som finns
vid den tidpunkt då denna förordning träder i kraft med vissaicke-europeiska länder eller territorier som grundar sig på hävd-vunna band mellan dem.
Arbetstagare från sådana länder eller territorier som i enlighet med
denna bestämmelse har avlönad anställning inom en av dessa medlems-staters territorium får inte åberopa bestämmelserna i denna förordning ide andra medlemsstaterna.
Artikel 43
Mellan dagen för undertecknandet och dagen för ikraftträdandet skall
medlemsstaterna i informationssyfte till kommissionen översändatexterna till de avtal, konventioner och överenskommelser som ingåttsdem emellan på arbetsmarknadsområdet.
Artikel 44
Kommissionen skall vidta åtgärder i överensstämmelse med denna
förordning för dess tillämpning. För detta ändamål skall den nära samar-beta med medlemsstaternas centrala statliga myndigheter.
Artikel 45
Kommissionen skall till rådet överlämna förslag som enligt fördragets
villkor skall upphäva restriktioner i rätten att söka arbete för arbetsta-gare som är medborgare i medlemsstater där frånvaron av ömsesidigterkännande av utbildnings-, examens- eller andra behörighetsbevisskulle kunna förhindra arbetstagarnas fria rörlighet.
Artikel 46
Administrativa utgifter för de kommitteer som nämns i delIII skal l
innefattas i budgeten för den Europeiska gemenskapen i den sektionsom gäller kommissionen.
Artikel 47
Denna förordning skall gälla medlemsstaternas territorier och deras
medborgare utan inverkan på artiklarna 2, 3, 10 och 11.
Artikel 48
Förordning nr 38/64/EEG skall upphöra att gälla, när denna förordning
träder i kraft.
Denna förordning skall vara till alla delar bindande och direkt tillämplig
i alla medlemsstater.
1968R1612 — SV — 27.08.1992 — 001.001 — 14
▼B
BILAGA
▼M2