Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
"B RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 3677/90
av den 13 december 1990
om åtgärder för att försvåra avledningen av vissa ämnen för olaglig framställning av narkotika och
psykotropa ämnen
(EGT L 357, 20.12.1990, s. 1)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
"M1 Rådets förordning (EEG) nr 900/92 av den 31 mars 1992 L 96 1 10.4.1992
"M2 Kommissionens förordning (EEG) nr 3769/92 av den 21 december
1992 L 383 17 29.12.19921990R3677 — SV — 01.01.1993 — 002.001 — 1
RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 3677/90
av den 13 december 1990
om åtgärder för att försvåra avledningen av vissa ämnen för olaglig
framställning av narkotika och psykotropa ämnen
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA
FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska
gemenskapen, särskilt artikel 113 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag, ochmed beaktande av följande:Den 19 december 1988 antogs i Wien en konvention mot olaglig hantering av
narkotika och psykotropa ämnen, nedan kallad ”FN-konventionen”. FN-
konventionen är en del av den världsomspännande kampen mot narkotika.
Gemenskapen medverkade i förhandlingarna om denna konvention och visadedärigenom sin politiska vilja att handla inom ramen för sina befogenheter.
Artikel 12 i FN-konventionen gäller handel med prekursorer (mellan-
produkter), dvs. ämnen som ofta används i olaglig framställning av narkotika
och psykotropa ämnen. Tillämpningen av denna artikel är att betrakta somindustriländernas bidrag till den insats som avkrävs de drogtillverkandeländerna, som ofta är mycket fattigare än industriländerna. Bestämmelserna
om handel med sådana prekursorer påverkar gemenskapens tullregler. Med
hänsyn till detta undertecknades FN-konventionen på gemenskapens vägnarden 8 juni 1989. Rådet beslöt därefter den 22 oktober 1990 att antaFN-konventionen. För att ge ett konkret uttryck åt denna politiska vilja är det
därför lämpligt att fastställa gemenskapsregler om handel mellan gemen-
skapen och tredje land.
Bestämmelserna i artikel 12 i FN-konventionen bygger på ett övervaknings-
system för handeln med ämnena i fråga. Denna handel sker till övervägande
del på ett helt lagligt sätt. Dokumentationen till och märkningen av
försändelser av dessa ämnen måste vara tillräckligt tydliga. Det är vidare avbetydelse att, vid sidan av att de behöriga myndigheterna ges de nödvändigamedlen för att ingripa, i FN-konventionens anda utveckla mekanismer som
bygger på ett nära samarbete mellan de berörda operatörerna samt metoder för
insamling, utbyte och utnyttjande av information.
I denna situation verkar det lämpligast med ett system där man på förhand får
underrättelse om leveranser av vissa ämnen och under vissa förhållanden kan
utfärda förbud mot transaktionerna i fråga. Ett flertal länder har redan uppnått
mycket positiva resultat med detta förfarande.
De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna bör ha jämförbara medel för
åtgärder. Det är därför nödvändigt att på gemenskapsnivå fastställa gemen-
samma mål i denna fråga. Detta är av största vikt med hänsyn till
genomförandet av den inre marknaden och för att säkerställa den enhetligatillämpningen av de fastställda reglerna. Det är också viktigt i dettasammanhang att varje medlemsstat föreskriver tillräckligt avskräckande
brottspåföljder.
Mekanismer för administrativt samarbete bör fastställas både inom gemen-
skapen och med de tredje länder som också anslutit sig till FN-konventionen.Vad gäller de behöriga myndigheterna inom gemenskapen är det i detta
hänseende lämpligt att utgå från rådets förordning (EEG) nr 1468/81 av den
19 maj 1981 om ömsesidigt bistånd mellan medlemsstaternas administrativamyndigheter samt om samarbete mellan dessa myndigheter och kommis-sionen i syfte att säkerställa en korrekt lagtillämpning i tull- och jord-
bruksfrågor (
1), ändrad genom förordning (EEG) nr 945/87 (2). Särskild
uppmärksamhet bör ägnas de erhållna eller utväxlade upplysningarnaskonfidentiella karaktär.!B
(1) EGT nr L 144, 2.6.1981, s. 1.
(2) EGT nr L 90, 2.4.1987, s. 3.1990R3677 — SV — 01.01.1993 — 002.001 — 2
I FN-konventionens anda bör gemenskapen bidra till producentländernas
insatser för bekämpning av narkotikahandeln. För detta bör en särskildmekanism upprättas för att övervaka produkterna i förteckning 2 i bilagan, närdessa är föremål för handel med dessa länder, trots att dessa produkter allmänt
sett ingår i helt legal handel. Man bör sträva efter samarbete mellan berörda
länder för att säkerställa bättre övervakning av sådan handel.
För att undersöka eventuella problem med tillämpningen av denna förordning
och för att stärka dess genomförande och utvecklingen av administrativt
samarbete i detta ärende, bör det föreskrivas att kommissionen skallsammankalla speciella möten.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
A VDELNING I
ALLMÄNT
Artikel 1
1. Denna förordning föreskriver åtgärder för övervakning av handeln mellan
gemenskapen och tredje land med ämnen som ofta används för olagligframställning av narkotika och psykotropa ämnen, i syfte att förebygga
avledningen av sådana ämnen.
2. I denna förordning används följande beteckningar med de betydelser som
här anges:
a)förtecknat ämne: varje ämne som upptas i bilagan, även blandningar som
innehåller sådana ämnen. Härigenom undantas läkemedel eller andrapreparat som innehåller förtecknade ämnen och som är beredda på ett
sådant sätt att dessa ämnen inte lätt kan användas eller utvinnas med
metoder som kan tillämpas utan svårighet,
b)import: all fysisk införsel av förtecknade ämnen till gemenskapens
tullområde,
c)export: all fysisk utförsel av förtecknade ämnen från gemenskapens
tullområde, som kräver en tulldeklaration för export,
d)transitering: all transport av förtecknade ämnen mellan tredje land
genom gemenskapens tullområde och all omlastning på detta område,
e)operatör: varje fysisk eller juridisk person som är verksam med
framställning, bearbetning, handel eller distribution av förtecknadeämnen i gemenskapen eller som sysslar med andra, angränsande
verksamheter som till exempel import, export, transitering, mäklarverk-
samhet och bearbetning av listade ämnen. Denna definition omfattar isynnerhet personer som i egenskap av egenföretagare utfärdar tull-
deklarationer antingen som huvud- eller bisyssla.
f)slutgiltig mottagare: varje fysisk eller juridisk person till vilken de
förtecknade ämnena levereras i mottagarlandet. Denna person kan vara
någon annan än slutanvändaren.
"M1g)3 Internationella kontrollstyrelsen för narkotika: den styrelse
som upprättats genom narkotikakonventionen 1961, efter ändring genom
1972 års protokoll.
A VDELNING II
ÖVERV AKNING A V HANDEL
Artikel 2
Dokumentation, register och märkning
Vid import, export och transitering av förtecknade ämnen gäller följande:
1) Alla import-, export- och transiteringstransaktioner skall dokumenteras
på ett tillfredsställande sätt. I synnerhet skall handelsdokument som!B
!M1
!B1990R3677 — SV — 01.01.1993 — 002.001 — 3
fakturor, fraktsedlar, tulldokument, transportdokument och andra fraktdo-
kument innehålla tillräcklig information för att följande klart skallframgå:
— det förtecknade ämnets namn i den form som används i bilagan,
— mängd och vikt av det förtecknade ämnet och, när det gäller en
blandning, mängd och vikt av blandningen samt mängd och vikt
ellerprocentuell andel av alla förtecknade ämnen som blandningen
innehåller,
— namn och adress till exportören, importören, distributören och, enligt
artiklarna 4, 5, och 5a, den slutgiltige mottagaren.
2) I fall då operatörer förser förtecknade ämnen avsedda för export, import
eller transitering med etiketter som anger typen av produkt eller deras
handelsbeteckning, måste sådana etiketter visa namnet på ämnena i denform som används i bilagan.
3) Operatörer som befattar sig med import, export och transitering av
förtecknade ämnen skall föra detaljerade register över dessa trans-
aktioner.
4) De dokument och register som avses i punkt 1 och 3 skall bevaras i tre år
räknat från utgången av det kalenderår under vilket det förfarande somavses i punkt 1 ägt rum, och skall på anmodan av de behörigamyndigheterna vara tillgängliga för inspektion.
Artikel 2a
Tillstånd för och registrering av operatörer
1. Med undantag för tulltjänstemän, lagerinnehavare och transportföretagare
som uppträder uteslutande i denna egenskap, skall de operatörer som är
sysselsatta med import, export och transitering av förtecknade ämnen i
kategori 1 i bilagan inneha ett tillstånd från den medlemsstat i vilken debedriver sin verksamhet för att kunna utöva denna. När de behörigamyndigheterna beslutar om ifall ett sådant tillstånd skall utfärdas, skall de
ta hänsyn till den sökandes kompetens och redbarhet.
Tillståndet kan dras in tillfälligt eller återkallas av de behöriga myndigheterna
när det finns fog för antagandet att innehavaren inte längre är en lämpligperson för innehav av ett sådant tillstånd, eller när förutsättningarna under
vilka tillståndet meddelades inte längre är uppfyllda.
2. Med undantag för tulltjänstemän, lagerinnehavare och transportföretagare
som uppträder uteslutande i denna egenskap, skall de operatörer som ärsysselsatta med import, export och transitering av förtecknade ämnen urkategori 2 eller export och import av förtecknade ämnen ur kategori 3 i
bilagan underrätta de behöriga myndigheterna om adresserna till de lokaler
där de framställer eller bedriver handel med dessa ämnen och hålla dessauppgifter aktuella.
Detta krav gäller dock inte operatörer som sysslar med export av små
mängder förtecknade ämnen ur kategori 3 eller export av blandningar som
innehåller förtecknade ämnen ur kategori 3 som har identifierats som sådana.
3. Medlemsstaterna skall fastställa förfarandet för utfärdande av tillstånd,
inbegripet särskilda villkor, t. ex. giltighetstid och avgifter för utfärdandet.
Artikel 3
Samarbete
Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för samarbete mellan de
behöriga myndigheterna och operatörerna, så att de senare
— omgående underrättar de behöriga myndigheterna om alla omständighe-
ter, t. ex. ovanliga beställningar och transaktioner i vilka förtecknade
ämnen ingår, vilka tyder på att sådana ämnen som är avsedda för import,
export eller transitering kan komma att avledas till olaglig framställningav narkotika eller psykotropa ämnen,!B
!M1
!B
!M11990R3677 — SV — 01.01.1993 — 002.001 — 4
— tillhandahåller de behöriga myndigheterna sådana upplysningar i
sammanfattad form om sina exportförfaranden som de behörigamyndigheter begär.
Artikel 4
Exporttillstånd
Förtecknade ämnen i kategori 1 i bilagan.
1. Export av förtecknade ämnen i kategori 1 i bilagan skall vara beroende av
tillstånd i form av individuella exporttillstånd utfärdade av de behörigamyndigheterna i den medlemsstat där tulldeklarationen för export skall
lämnas in enligt gällande regler.
2. Ansökningar om sådant tillstånd som avses i punkt 1 skall innehålla
följande uppgifter:
— Namn och adress för exportören, importören i tredje land och alla andra
operatörer som deltar i exporttransaktionen eller frakten, samt även namnpå den slutgiltige mottagaren.
— Namnet på de förtecknade ämnena angivet på samma sätt som i kategori
1 i bilagan.
— Mängd och vikt av det förtecknade ämnet och, när detta utgör en
blandning, mängd och vikt av blandningen samt mängd och vikt eller
procentuell andel av alla förtecknade ämnen som blandningen innehåller.
— Uppgifter angående transporten, särskilt förmodat datum för avsändning,
transportsätt, namn på det tullkontor där tulldeklarationen för export skalllämnas in, samt, om sådan information är tillgänglig vid detta tillfälle,
identifikation av transportmedel, rutt, förmodad gränsövergång ut ur
gemenskapens tullområde och gränsövergång in i importlandet.
I fall som avses i punkt 10 skall en kopia av importtillståndet utfärdat av
mottagarlandet bifogas ansökan.
3. Beslut över en ansökan skall fattas inom 15 arbetsdagar räknat från den
dag då den behöriga myndigheten finner att en fullständig ansökan har
inkommit. Denna tidsperiod skall förlängas om myndigheterna, i fall som
avses i punkt 10, är tvungna att göra en ytterligare utredning för att vara heltsäkra på att tillstånd getts för import av ämnena.
4. Utan att detta påverkar en eventuell tillämpning av tekniska straff-
åtgärder, skall det exporttillstånd som avses i punkt 1 vägras om:
a) det finns fog för misstanken att uppgifterna som lämnats in i enlighet
med punkt 2 är falska eller oriktiga,
b) det har fastställts, i fall som avses i punkt 10, att import av förtecknade
ämnen inte har tillåtits av de behöriga myndigheterna i mottagarlandet,
c) det finns fog för misstanken att ämnena i fråga är avsedda för olaglig
framställning av narkotika eller psykotropa ämnen.
5. Om uppgifterna beträffande rutt och transportmedel inte upptas i den
ansökan som avses i punkt 2, skall det av exporttillståndet framgå attoperatören skall lämna in dessa uppgifter till tullmyndigheten eller annan
behörig myndighet vid gränsövergången ut ur gemenskapens tullområde
innan försändelsen fysiskt lämnar området. I sådant fall skall detta anges påexporttillståndet vid utfärdandet.
6. Exporttillståndet skall alltid uppvisas för tullmyndigheterna för inspek-
tion när tulldeklarationen för export inlämnas.
En kopia av detta tillstånd skall dessutom åtfölja försändelsen till tullkontoret
vid gränsövergången där de förtecknade ämnena lämnar gemenskapens
tullområde. Detta kontor skall vid behov komplettera tillståndet med de
uppgifter som avses i punkt 5 och med övriga nödvändiga uppgifter samtstämpla kopian av tillståndet innan den återsänds till den utfärdande
myndigheten.
7. Utfärdandet av exporttillstånd utesluter inte eventuellt administrativt eller
annat ansvar hos innehavaren av ett sådant tillstånd.
8. Exporttillståndet kan dras in tillfälligt eller återkallas av de behöriga
myndigheterna när det finns fog för misstanken att ämnena kan komma attavledas till olaglig framställning av narkotika eller psykotropa ämnen.!M11990R3677 — SV — 01.01.1993 — 002.001 — 5
9. Om en begäran om underrättelse före export riktas till gemenskapen av
tredje land i enlighet med artikel 12.10 i FN-konventionen gäller följande:
a) Kommissionen skall omgående underrätta de behöriga myndigheterna i
medlemsstaterna om varje sådan begäran.
b) De behöriga myndigheterna i den berörda medlemsstaten skall före
export av förtecknade ämnen till det land som inkommit med begäranbefordra de uppgifter som beskrivs i punkt 2 till de behörigamyndigheterna i detta land. En kopia av detta svar skall överlämnas till
kommissionen för att delges de övriga medlemsstaterna.
c) Den myndighet som tillhandahåller sådana upplysningar skall begära att
myndigheten i tredje land som mottar dessa behandlar alla handels-,industri- affärs- eller yrkeshemligheter konfidentiellt, vilket också gällersådant handels-bruk som anges i upplysningarna.
10. När det finns en överenskommelse mellan gemenskapen och tredje land
om att export får tillåtas endast om importtillstånd har utfärdats för ämnena i
fråga av de behöriga myndigheterna i tredje land gäller följande:
a) Kommissionen skall underrätta de behöriga myndigheterna i medlems-
staten om namn och adress till den behöriga myndigheten i tredje land
tillsammans med all praktisk information detta land meddelat.
b) De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna skall försäkra sig om att
all import har fått nödvändigt tillstånd, om nödvändigt genom att begärabekräftelse av detta från den myndighet som avses i a.
Artikel 5
Särskilda exportkrav
Förtecknade ämnen i kategori 2 i bilagan.
1. Export av förtecknade ämnen ur kategori 2 i bilagan skall vara beroende
av tillstånd som utfärdas i enlighet med punkt 2 och 3 av de behörigamyndigheterna i den medlemsstat där tulldeklarationen för export skalllämnas in enligt gällande föreskrifter.
2. Vid sådan export som avses i punkt 1 skall bestämmelserna i artikel 4
också i tillämpliga delar gälla i fall där exporten direkt eller indirekt verkar
vara avsedd för något tredje land, för vilket det är konstaterat att det berörs av
sådan olaglig framställning av narkotika eller psykotropa ämnen till vilken deförtecknade ämnena i fråga används. Detta konstaterande skall i synnerhet
vara grundat på en motiverad begäran till kommissionen från berörda tredje
land.
Bestämmelserna i artikel 4 skall också tillämpas när ett öppet individuellt
tillstånd inte kan utfärdas enligt punkt 3.
3. I alla andra fall får export av förtecknade ämnen ur kategori 2 tillåtas på
begäran av berörda operatörer, genom utfärdande av ett allmänt exporttill-stånd som är öppet och individuellt. Vid beslut om utfärdande av ett sådanttillstånd skall man ta hänsyn till den sökandes kompetens och redbarhet samt
till arten, omfattningen och mönstret för hans verksamhet i fråga om dessa
ämnen. I sådana fall skall innehavaren fylla i uppgifter om detta tillstånd itulldeklarationen för export.
I enlighet med de behöriga myndigheternas föreskrifter skall innehavaren av
ett sådant tillstånd tillhandahålla upplysningar i sammanfattad form
beträffande export-transaktioner som gjorts med stöd av detta tillstånd.
Det öppna individuella tillståndet får tillfälligt upphävas eller återkallas när
det finns fog att tro att innehavaren inte längre är lämplig att inneha ett sådant
tillstånd, eller när de villkor under vilka tillståndet utfärdades inte längreuppfylls.
Artikel 5a
Särskilda exportkrav
Förtecknade ämnen i kategori 3 i bilagan
1. När export av förtecknade ämnen ur kategori 3 i bilagan är avsedd direkt
eller indirekt till något tredje land, skall sådan export vara beroende avtillstånd i enlighet med vad som föreskrivs i punkterna 2 och 3. Tillstånd!M11990R3677 — SV — 01.01.1993 — 002.001 — 6
utfärdas av de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där tulldeklaratio-
nen för export skall lämnas in enligt gällande bestämmelser. Detta gäller
a) om gemenskapen och tredje land har ingått en överenskommelse, enligt
vilken export från gemenskapen till detta land får tillåtas endast om de
behöriga myndigheterna i detta land utfärdar ett importtillstånd för
försändelsen i fråga, eller
b) om det har konstaterats i fråga om det tredje landet att det berörs av
olaglig framställning av heroin eller kokain på sitt område eller att det är
ett känsligt land vad gäller möjlig avledning av ämnena i fråga.
2. Export av de ämnen som avses i punkt 1 skall i tillämpliga delar omfattas
av bestämmelserna i artikel 4 när individuellt tillstånd för export krävs, ominte annat följer av särskilda avtal mellan gemenskapen och de länder som
avses i punkt 1. Dessa bestämmelser skall också tillämpas när ett öppet
individuellt tillstånd enligt punkt 3 inte kan utfärdas.
3. När omständigheterna så tillåter får det utfärdas ett tillstånd, öppet och
individuellt, för export av ämnen i kategori 3 över hela världen. Beslut om att
utfärda sådana tillstånd samt att tillfälligt upphäva eller återkalla dem skallfattas med stöd av tillämpliga delar i artikel 5.3.
Dessutom skall det vara ett villkor för utfärdandet av sådana tillstånd att
innehavaren, vid behov och för varje export, behåller för kontroll en kopia av
det importtillstånd som myndigheterna i tredje land har utfärdat, föruppvisande inför de behöriga myndigheterna i medlemsstaten från vilkenexport har skett. I tveksamma fall får de behöriga myndigheterna i
medlemsstaten från vilken export sker kontakta de myndigheter som har
utfärdat importtillståndet.
A VDELNING III
ÖVERV AKNINGSÅTGÄRDER
Artikel 6
De behöriga myndigheternas befogenheter
1. För att säkerställa att artiklarna 2, 4, 5 och 5a tillämpas korrekt, skall
varje medlemsstat inom ramen för sin nationella lagstiftning vidta nödvändiga
åtgärder för att de behöriga myndigheterna skall kunna
a) skaffa sig uppgifter om alla beställningar eller transaktioner i vilka
förtecknade ämnen ingår,
b) gå in i rörelseidkarnas affärslokaler för att skaffa bevis för oegentligheter.
2. Utan att detta påverkar de åtgärder som föreskrivs i artiklarna 4, 5, och 5a
samt punkt 1 i den här artikeln, får de behöriga myndigheterna i varjemedlemsstat förbjuda införsel av förtecknade ämnen till gemenskapens
tullområde eller deras utförsel därifrån, om det finns fog för misstanken att
ämnena är avsedda för olaglig framställning av narkotika eller psykotropaämnen.
3. För att förebygga särskild risk för avledning i frizoner och på andra
känsliga områden som t. ex. tullnederlag, skall medlemsstaterna säkerställa att
övervakningen av varje led av verksamheten på dessa områden är effektiv ochinte mindre rigorös än den som utförs på det övriga tullområdet.
A VDELNING IV
ADMINISTRATIVT SAMARBETE
Artikel 7
Vid tillämpningen av denna förordning skall, utan att det påverkar till-
lämpningen av artikel 10, bestämmelserna i förordning (EEG) nr 1468/81,särskilt de som gäller sekretess, gälla i tillämpliga delar. Varje medlemsstat
skall till de övriga medlemsstaterna och till kommissionen meddela namnen
på de behöriga myndigheter som utsetts till kontaktorgan enligt artikel 2.2 iförordning (EEG) nr 1468/81.!M1
!B
!M1
!B1990R3677 — SV — 01.01.1993 — 002.001 — 7
A VDELNING V
SLUTBESTÄMMMELSER
Artikel 8
Varje medlemsstat skall fastställa de påföljder som skall gälla vid överträdelse
av bestämmelserna i denna förordning. Påföljderna skall vara tillräckligt
avskräckande för att tillförsäkra att dessa bestämmelser efterlevs.
Artikel 9
1. För att möjliggöra eventuella nödvändiga ändringar av överenskom-
melserna om övervakning av handel med förtecknade ämnen mellan
gemenskapen och tredje land skall behöriga myndigheter i varje medlemsstat
varje år anmäla till kommissionen alla relevanta uppgifter om genomförandetav de övervakningsåtgärder som föreskrivs i denna förordning, särskilt i frågaom ämnen som används vid olaglig framställning av narkotika eller
psykotropa ämnen, samt metoder för avledning och olaglig framställning.
2. På grundval av de uppgifter som kommissionen erhåller enligt punkt 1,
skall den i enlighet med artikel 12.12 i FN-konventionen och i samråd med
medlemsstaterna utarbeta en årlig rapport som skall föreläggas Internationellanarkotika-kontrollstyrelsen.
Artikel 10
1. Kommissionen skall bistås av en kommitté som skall bestå av företrädare
för medlemsstaterna och ha en företrädare för kommissionen som ordförande.
Kommittén skall granska alla ärenden rörande tillämpningen av denna
förordning, vilka ordföranden tar upp, antingen på eget initiativ eller påbegäran av en företrädare för en medlemsstat.
2. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till
åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid somordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Kommittén
skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 148. 2 i fördraget
skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av kommissionen.Medlemsstaternas röster skall vägas enligt förfarandet som föreskrivs i denartikeln. Ordföranden får inte rösta.
Kommissionen skall besluta med omedelbar verkan. Om beslutet inte är
förenligt med kommitténs yttrande, skall kommissionen emellertid genast
underrätta rådet. I sådana fall skall kommissionen uppskjuta verkställande av
de beslutade åtgärderna under tre månader från dagen då rådet underrättats.
Rådet får fatta ett annat beslut med kvalificerad majoritet inom den tid som
anges i föregående stycke.
3. Förfarandet enligt punkt 2 skall i synnerhet följas vid
a) fastställande av mängder av förtecknade ämnen i kategori 3 och
identifiering av blandningar innehållande förtecknade ämnen i kategori3 i enlighet med artikel 2a. 2 andra stycket,
b) identifiering av länder och ämnen enligt artikel 5.2,c) antagande av krav för exporttillstånd enligt artikel 5a.1b när det saknas en
överenskommelse med det tredje landet i fråga,
d) antagande av den mall för ansökningsblankett om exporttillstånd som
avses i artikel 4 samt närmare bestämmelser om dess användning ochtillämpningsföreskrifter för systemet med öppna individuella tillståndsom avses i artiklarna 5 och 5a,
e) ändring av bilagan till denna förordning om FN-konventionens bilagor
ändras.
Artikel 11
Varje medlemsstat skall underrätta kommissionen om de åtgärder som den
vidtar till följd av denna förordning.!B
!M1
!B1990R3677 — SV — 01.01.1993 — 002.001 — 8
Kommissionen skall vidarebefordra denna information till de övriga
medlemsstaterna.
Artikel 11a
Kommissionen bemyndigas härmed att på gemenskapens vägnar ta ställning
för ändring av förteckningarna 1 och 2 i bilagan till FN-konventionen somöverensstämmer med bilagan till denna förordning.
Artikel 12
Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1991.
Den skall tillämpas från och med den 1 juli 1991.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.!B
!M1
!B1990R3677 — SV — 01.01.1993 — 002.001 — 9
BILAGA
ÄmneBeteckning enligt KN
(om avvikande)KN-nummer
KATEGORI 1
Efedrin 2939 40 10
Ergometrin 2939 60 10
Ergotamin 2939 60 30
Lysergsyra Fenylaceton 2939 60 501-fenyl-2-propanon 2914 30 10
Pseudoefedrin 2-Acetamidobensoesyra 2939 40 30
N-acetylantranilsyra 2924 29 50
3,4-Metylendioxifenylpropan-2-on 2932 90 77
Isosafrol (cis + trans) 2932 90 73
Piperonal 2932 90 75
Safrol 2932 90 71
Salter av ämnena i denna kategori där sådana salter kan förekomma.
KATEGORI 2
Ättiksyraanhydrid 2915 24 00
Antranilsyra 2922 49 50
Fenylättikssyra 2916 33 00
Piperidin 2933 39 30
Salter av ämnena i denna kategori där sådana salter kan förekomma.
KATEGORI 3
Aceton 2914 11 00
Etyleter Dietyleter 2909 11 00Metyletylketon (MEK) Butanon 2914 12 00Toluen 2902 30 10/90
Kaliumpermanganat 2841 60 10
Svavelsyra 2807 00 10
Klorvätesyra Hydrogenklorid 2806 10 00
Salter av ämnena i denna kategori, utom svavelsyra och klorvätesyra, där sådana salter kan förekomma.!
M21990R3677 — SV — 01.01.1993 — 002.001 — 10