2009R1224 — SV — 01.01.2014 — 001.002

Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet

Ändrad genom:





Rättad genom:









▼B

RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1224/2009

av den 20 november 2009

om införande av ett kontrollsystem i gemenskapen för att säkerställa att bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken efterlevs, om ändring av förordningarna (EG) nr 847/96, (EG) nr 2371/2002, (EG) nr 811/2004, (EG) nr 768/2005, (EG) nr 2115/2005, (EG) nr 2166/2005, (EG) nr 388/2006, (EG) nr 509/2007, (EG) nr 676/2007, (EG) nr 1098/2007, (EG) nr 1300/2008, (EG) nr 1342/2008 och upphävande av förordningarna (EEG) nr 2847/93, (EG) nr 1627/94 och (EG) nr 1966/2006







EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 37, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europaparlamentets yttrande ( 1 ), med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande ( 2 ), med beaktande av Regionkommitténs yttrande ( 3 ), med beaktande av Europeiska datatillsynsmannens yttrande ( 4 ), och av följande skäl: (1) Enligt rådets förordning (EG) nr 2371/2002 av den 20 december 2002 om bevarande och hållbart nyttjande av fiskeresurserna inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken ( 5 ) är syftet med den gemensamma fiskeripolitiken att säkerställa att levande akvatiska resurser nyttjas på ett hållbart sätt i ekonomiskt, miljömässigt och socialt hänseende. (2) Eftersom en framgångsrik gemensam fiskeripolitik förutsätter att ett effektivt kontrollsystem genomförs syftar åtgärderna i denna förordning till att införa ett gemenskapssystem för kontroll, inspektion och verkställighet med ett övergripande och integrerat synsätt, i enlighet med proportionalitetsprincipen, för att se till att alla bestämmelser i den gemensamma fiskeripolitiken efterlevs och därmed möjliggöra ett hållbart nyttjande av levande akvatiska resurser genom att alla delar av denna politik omfattas. (3) Erfarenheterna av tillämpningen av rådets förordning (EEG) nr 2847/93 av den 12 oktober 1993 om införande av ett kontrollsystem för den gemensamma fiskeripolitiken ( 6 ) har visat att dagens kontrollsystem inte längre räcker för att trygga efterlevnaden av bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken. (4) För närvarande ingår kontrollbestämmelserna i ett stort antal överlappande och komplexa rättsakter. Vissa delar av kontrollsystemet tillämpas bristfälligt av medlemsstaterna, vilket leder till otillräckliga och divergerande åtgärder vid överträdelser av bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken och därmed underminerar skapandet av lika villkor för fiskare i hela gemenskapen. Det befintliga systemet och alla skyldigheter som föreskrivs i det bör därför konsolideras, rationaliseras och förenklas, i synnerhet genom att man reducerar dubbelregleringen och de administrativa bördorna. (5) Mot bakgrund av att de marina akvatiska resurserna håller på att uttömmas är det viktigt att gemenskapen antar alla de åtgärder som krävs för att det hos alla aktörer ska utvecklas en kultur av efterlevnad av bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken, de mål som fastställdes vid världstoppmötet om hållbar utveckling 2002 och Europeiska rådets strategi för hållbar utveckling. För att uppnå detta bör reglerna för kontroll, inspektion och verkställighet av åtgärder för bevarande och förvaltning av resurser, strukturella åtgärder och åtgärder i fråga om den gemensamma organisationen av marknaden förbättras, harmoniseras och stärkas. (6) Eftersom medlemsstaterna enligt rådets förordning (EG) nr 1005/2008 av den 29 september 2008 om upprättande av ett gemenskapssystem för att förebygga, motverka och undanröja olagligt, orapporterat och oreglerat fiske ( 7 ) måste vidta lämpliga åtgärder för att se till att bekämpningen av allt olagligt, orapporterat och oreglerat fiske och därmed förknippade aktiviteter är effektiv och eftersom rådets förordning (EG) nr 1006/2008 av den 29 september 2008 om tillstånd till fiskeverksamhet för gemenskapens fiskefartyg i vatten utanför gemenskapens vatten och om tillträde för fartyg från tredjeland till gemenskapens vatten ( 8 ) innehåller bestämmelser om tillstånd för gemenskapens fiskefartyg att bedriva fiskeverksamhet utanför gemenskapens vatten och om tillstånd för tredjeländers fiskefartyg att bedriva fiskeverksamhet i gemenskapens vatten, bör den här förordningen komplettera dessa förordningar och säkerställa att det inte förekommer någon diskriminering mellan medborgare i medlemsstaterna och i tredjeländer. (7) Denna förordning bör varken inverka på särskilda bestämmelser i internationella avtal eller sådana som är tillämpliga inom ramen för regionala fiskeriorganisationer och sådana nationella kontrollbestämmelser som, även om de faller inom tillämpningsområdet för denna förordning, går utöver förordningens minimiföreskrifter, förutsatt att de nationella bestämmelserna är förenliga med gemenskapsrätten. (8) Modern teknik, t.ex. det satellitbaserade kontrollsystemet för fartyg, systemet för positionsbestämning och det automatiska identifieringssystemet, bör utnyttjas, eftersom den medger en effektiv övervakning, systematiska och automatiska korskontroller som utförs snabbt samt underlättar de administrativa förfarandena för både de nationella myndigheterna och aktörerna och därmed möjliggör snabba riskanalyser och övergripande bedömningar av all relevant kontrollinformation. Därför bör kontrollsystemet göra det möjligt för medlemsstaterna att kombinera användningen av olika kontrollinstrument för att göra kontrollerna så ändamålsenliga som möjligt. (9) En ny, gemensam fiskekontrollstrategi som innefattar en heltäckande övervakning av fångsterna i syfte att skapa lika villkor inom fiskerisektorn, med hänsyn till skillnaderna mellan olika flottsegment, bör införas. För detta ändamål bör gemensamma kriterier för genomförandet av fiskekontrollen och i synnerhet standardiserade och samordnade inspektionsförfaranden till havs, på land och i hela saluföringskedjan fastställas. Som en del av den nya strategin bör ansvarsfördelningen mellan medlemsstaterna, kommissionen och Gemenskapens kontrollorgan för fiske klargöras. (10) Förvaltningen av fiskeresurserna på gemenskapsnivå bygger främst på totala tillåtna fångstmängder (TAC:er), kvoter, system för fiskeansträngning och tekniska åtgärder. Lämpliga åtgärder bör vidtas för att se till att medlemsstaterna antar de åtgärder som krävs för att genomföra dessa förvaltningsåtgärder på ett effektivt sätt. (11) Kontrollverksamhet och kontrollmetoder bör basera sig på riskhantering, och förfaranden för korskontroller bör användas av medlemsstaterna på ett systematiskt och heltäckande sätt. Medlemsstaterna måste också utbyta relevant information. (12) Samarbetet och samordningen mellan medlemsstaterna, kommissionen och Gemenskapens kontrollorgan för fiske bör intensifieras för att främja efterlevnad av bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken. (13) För att se till att fiskeverksamhet endast utförs i överensstämmelse med bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken bör sådan verksamhet bli föremål för en fiskelicens och, när särskilda villkor gäller, för ett fisketillstånd. Även bestämmelserna om märkning och identifiering av fiskefartyg och deras redskap bör tillämpas. (14) För att säkerställa en effektiv kontroll bör medlemsstaterna driva ett satellitbaserat kontrollsystem för fartyg, och fiskefartyg med en total längd av 12 meter eller mer bör utrustas med en anordning som gör det möjligt för medlemsstaterna att automatiskt positionsbestämma och identifiera dessa fartyg. Vidare bör fiskefartyg utrustas med ett automatiskt identifieringssystem i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/59/EG av den 27 juni 2002 om inrättande av ett övervaknings- och informationssystem för sjötrafik i gemenskapen ( 9 ), och medlemsstaterna bör använda uppgifterna från ett sådant system för korskontroll. (15) Samarbetet mellan gemenskapens organ och mellan medlemsstaternas myndigheter bör stärkas. I detta syfte bör det vara möjligt att överföra uppgifter från det satellitbaserade kontrollsystemet för fartyg, det automatiska identifieringssystemet och systemet för positionsbestämning till gemenskapens organ och medlemsstaternas behöriga myndigheter som ägnar sig åt övervakning på sjösäkerhets- och sjöfartsskyddsområdet, gränskontroll, skydd av den marina miljön och allmän tillsyn över att lagen följs. (16) Det bör vara rådet som ska besluta om den framtida användningen av elektroniska övervakningsanordningar och redskap för spårning, såsom genanalys och andra tekniker för fiskekontroll, om dessa tekniker på ett kostnadseffektivt sätt leder till bättre efterlevnad av bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken. (17) Medlemsstaterna bör övervaka sina fiskefartygs verksamhet i och utanför gemenskapens vatten. För att underlätta en effektiv övervakning bör befälhavarna på gemenskapens fiskefartyg med en total längd av 10 meter eller mer ha skyldighet att föra en fiskeloggbok och lämna in landnings- och omlastningsdeklarationer. För att dra nytta av den moderna tekniken, för fartyg med en total längd av 12 meter eller mer, bör fiskeloggboken vara i elektronisk form och landnings- och omlastningsdeklarationer bör lämnas in elektroniskt. (18) Informationen i fiskefartygens fiskeloggböcker bör kontrolleras i samband med landningen. Följaktligen bör de som ägnar sig åt att landa och saluföra fisk och fiskeriprodukter ha skyldighet att deklarera de mängder som landas, omlastas, utbjuds till försäljning eller köps. (19) För små fiskefartyg vilkas totala längd understiger 10 meter skulle en skyldighet att föra en fiskeloggbok eller fylla i en landningsdeklaration utgöra en börda som inte står i proportion till deras fiskekapacitet. För att se till att kontrollen av sådana fartyg blir tillräcklig bör medlemsstaterna övervaka deras verksamhet genom att tillämpa en provtagningsplan. (20) Omlastningar till havs blir inte föremål för några ordentliga kontroller från flagg- eller kuststaternas sida och ger därför fartygsaktörerna möjlighet att medföra olagliga fångster. För att förbättra kontrollerna bör omlastningar inom gemenskapen bara vara tillåtna i utsedda hamnar. (21) Medlemsstaternas myndigheter bör kunna övervaka landningar i sina hamnar. I detta syfte bör fiskefartyg som bedriver fiske på bestånd som omfattas av en flerårig plan med skyldighet att elektroniskt registrera uppgifter i en fiskeloggbok vara tvungna att i förväg meddela dessa myndigheter om sin avsikt att landa i deras hamnar. Medlemsstaterna bör tillåtas att vägra tillträde om den begärda informationen inte är fullständig. (22) Eftersom förvaltningen av fiskeresurserna grundar sig på fiskemöjligheter bör det säkerställas att fångster och gjorda fiskeansträngningar registreras korrekt, och att fångster och gjorda fiskeansträngningar avräknas från flaggmedlemsstatens tilldelade kvoter och ansträngningar. Fiskerier bör stängas om den tillgängliga tilldelningen av kvot eller ansträngning har förbrukats. (23) Mot bakgrund av kapacitetskraven för gemenskapsfiskeflottan enligt artikel 13 i förordning (EG) nr 2371/2002, rådets förordning (EG) nr 639/2004 av den 30 mars 2004 om förvaltning av fiskeflottor som är registrerade i gemenskapens yttersta randområden ( 10 ), kommissionens förordning (EG) nr 1438/2003 av den 12 augusti 2003 om genomförandebestämmelser för gemenskapens flottpolitik enligt definitionen i kapitel III i rådets förordning (EG) nr 2371/2002 ( 11 ) och kommissionens förordning (EG) nr 2104/2004 av den 9 december 2004 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 639/2004 ( 12 ) bör instrument som inkluderar övervakning av maskinstyrka och användningen av fiskeredskap införas för att kontrollera flottans kapacitet. Av det skälet bör medlemsstaterna vidta åtgärder för att säkerställa att den totala fiskelicenskapaciteten inte överskrider de högsta kapacitetsnivåerna och att fiskefartygens maskinstyrka inte överskrider den certifierade maskinstyrkan för dessa fartyg. Därför bör medlemsstaterna certifiera maskinstyrkan för fiskefartyg vars maskineffekt överskrider 120 kW och också kontrollera, på grundval av en provtagningsplan, överensstämmelsen mellan maskinstyrka och annan tillgänglig information. (24) Särskilda åtgärder i form av fleråriga planer bör tillämpas som ett särskilt sätt att skydda de berörda bestånden. Omlastningar av fångster av bestånd som är föremål för en flerårig plan bör endast vara tillåtna i utsedda hamnar och endast om dessa bestånd har vägts. (25) Särskilda bestämmelser bör införas om att endast tillåtna redskap får användas och att förlorade redskap måste bärgas. (26) Särskilda bestämmelser bör tillämpas på områden med fiskebegränsning. Förfarandet för att införa och upphäva realtidsstängning för fångstplatser bör tydligt slås fast. (27) Eftersom fritidsfiske kan få betydande konsekvenser för fiskeresurserna bör medlemsstaterna säkerställa att det bedrivs på ett sätt som är förenligt med målen för den gemensamma fiskeripolitiken. För bestånd som omfattas av en återhämtningsplan bör medlemsstaterna samla in fångstuppgifter för fritidsfisket. Om sådant fiske får betydande konsekvenser för resurserna bör rådet ha möjlighet att fatta beslut om särskilda förvaltningsåtgärder. (28) För att kontrollsystemet ska bli heltäckande bör ett sådant system omfatta hela produktions- och saluföringskedjan. Det bör innehålla ett sammanhängande spårbarhetssystem som kompletterar bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet ( 13 ) och en förbättrad kontroll över producentorganisationerna. Systemet bör också skydda konsumenternas intressen genom att ge information om handelsbeteckningar, produktionsmetod och fångstområde i alla skeden av saluföringen enligt kommissionens förordning (EG) nr 2065/2001 av den 22 oktober 2001 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 104/2000 beträffande konsumentinformation inom sektorn för fiskeri- och vattenbruksprodukter ( 14 ). Det bör säkerställa övervakningen av producentorganisationer i enlighet med kommissionens förordning (EG) nr 2508/2000 av den 15 november 2000 om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 104/2000 beträffande operativa program i fiskerisektorn ( 15 ). (29) För att säkerställa att alla fångster kontrolleras på rätt sätt bör medlemsstaterna se till att alla fiskeriprodukter först släpps ut på marknaden eller registreras vid en auktionsinrättning, eller hos registrerade köpare eller producentorganisationer. Eftersom den exakta vikten av fångsterna behöver vara känd för att man ska kunna följa utnyttjandet av kvoterna, bör medlemsstaterna se till att alla fiskeriprodukter vägs, såvida inte provtagningsplaner grundade på gemensamma metoder har införts. (30) För att man ska kunna följa fångstens väg och kontrollera att den stämmer överens med fångstuppgifterna bör registrerade köpare, registrerade auktionsinrättningar eller andra organ eller personer som har medlemsstaternas tillstånd lämna in avräkningsnotor. Om de har en årsomsättning för första saluföring av fiskeriprodukter på mer än 200 000 EUR bör avräkningsnotorna överföras elektroniskt. (31) För att säkerställa att gemenskapens åtgärder för bevarande och handel har efterlevts, bör man se till att det blir krav på att alla fiskeriprodukter för vilka varken någon avräkningsnota eller deklaration om övertagande har lämnats in, och som transporteras till en annan plats än platsen för landningen, åtföljs av ett transportdokument som fastställer deras art, ursprung och vikt, såvida inte ett transportdokument har översänts i elektronisk form före transporten. (32) Medlemsstaterna bör genomföra regelbundna kontroller av producentorganisationerna för att försäkra sig om att de uppfyller de rättsliga kraven. De bör också genomföra kontroller med avseende på pris- och interventionssystemen. (33) Medlemsstaterna bör utföra övervakningen i gemenskapens vatten och vidta nödvändiga åtgärder om någon iakttagelse eller positionsbestämning inte stämmer överens med den information de har fått tillgång till. (34) Begreppet kontrollobservatörer och dessas arbetsuppgifter bör fastställas tydligt för framtida kontrollobservatörssystem. Samtidigt bör regler också fastställas för hur inspektioner ska bedrivas. (35) För att överträdelser ska kunna lagföras på ett konsekvent och effektivt sätt bör bestämmelser införas om att inspektions- och övervakningsrapporter som har sammanställts av kommissionens tjänstemän, gemenskapsinspektörer och medlemsstaternas tjänstemän får användas på samma sätt som nationella rapporter. Samtidigt bör medlemsstaterna inrätta en elektronisk databas med sina tjänstemäns inspektions- och övervakningsrapporter. (36) För att verka för en gemensam kontrollnivå i gemenskapens vatten bör en förteckning över gemenskapsinspektörer fastställas och deras arbetsuppgifter och kompetenser klargöras. Av samma skäl bör det under vissa omständigheter vara möjligt att inspektera fartyg utanför den inspekterande medlemsstatens vatten. (37) Vid en överträdelse bör det säkerställas att lämpliga åtgärder vidtas och att överträdelsen får en faktisk uppföljning, oavsett var den inträffar. I vissa fall av allvarliga överträdelser bör en förstärkt uppföljning göras, så att det blir möjligt att omedelbart utreda dem. I detta avseende bör också medlemsstaterna vara skyldiga att vidta lämpliga åtgärder om en överträdelse har upptäckts av en gemenskapsinspektör. Under vissa omständigheter bör det vara möjligt att överföra förfaranden till flaggmedlemsstaten eller till den medlemsstat i vilken överträdaren är medborgare. (38) Medborgare i medlemsstaterna bör avskräckas från att överträda bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken. Eftersom de åtgärder som vidtas när dessa regler överträds skiljer sig mycket mellan olika medlemsstater och därmed ger upphov till diskriminering och orättvisa konkurrensregler för fiskare, och med tanke på att avsaknaden av avskräckande, proportionella och verkningsfulla sanktioner i en del medlemsstater gör kontrollerna mindre effektiva, är det lämpligt att införa administrativa sanktioner i kombination med ett pricksystem för allvarliga överträdelser för att åstadkomma en verkligt avskräckande effekt. (39) Att ett stort antal allvarliga överträdelser av bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken förekommer i gemenskapens vatten eller begås av gemenskapens aktörer beror i stor utsträckning på det faktum att de sanktioner som slås fast i nationell lagstiftning vid allvarliga överträdelser av dessa bestämmelser inte ligger på en avskräckande nivå. Detta problem förvärras ytterligare av att sanktionerna skiljer sig så mycket mellan medlemsstaterna, vilket uppmuntrar olagliga aktörer att verka i de vatten eller på de medlemsstaters territorier där sanktionerna är mildast. Därför är det lämpligt att komplettera de högsta sanktionsnivåerna för allvarliga överträdelser av bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken i enlighet med artikel 44 i förordning (EG) nr 1005/2008 med avskräckande sanktioner, med beaktande av skadans art, värdet av de fiskeriprodukter som erhållits genom att den allvarliga överträdelsen begåtts, överträdarens ekonomiska situation och eventuella upprepningar av överträdelsen. Omedelbara verkställighetsåtgärder och kompletterande åtgärder bör också fastställas. (40) Fastställandet av sanktioner bör kompletteras med ett pricksystem för allvarliga överträdelser på vars grundval en fiskelicens bör dras in tillfälligt om innehavaren av en fiskelicens har tilldelats ett visst antal prickar efter fastställandet av sanktioner för allvarliga överträdelser. Om fiskelicenserna har dragits in tillfälligt fem gånger på grundval av detta system, och antalet prickar åter har tilldelats licenshavaren, bör fiskelicensen dras in för gott. I detta sammanhang bör medlemsstaterna i en nationell databas registrera alla överträdelser av bestämmelser i den gemensamma fiskeripolitiken. (41) För att säkerställa att målen för den gemensamma fiskeripolitiken nås bör kommissionen kunna vidta verkningsfulla korrigerande åtgärder. I det syftet bör kommissionens förvaltningskapacitet och förmåga att ingripa på ett sätt som står i proportion till en medlemsstats bristande efterlevnad utökas. Kommissionen bör ges befogenheter att genomföra oanmälda och oberoende inspektioner, så att den kan granska de kontroller som gjorts av de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna. (42) För att skydda gemenskapens ekonomiska intressen och säkerställa det överordnade intresset av att bevara fiskeresurserna bör förutsättningen för ekonomiskt bistånd, inom ramen för rådets förordning (EG) nr 1198/2006 av den 27 juli 2006 om Europeiska fiskerifonden ( 16 ) och rådets förordning (EG) nr 861/2006 av den 22 maj 2006 om gemenskapens finansieringsåtgärder för genomförande av den gemensamma fiskeripolitiken och havsrättsligt arbete ( 17 ) och, vara att medlemsstaterna fullgör sina skyldigheter när det gäller fiskerikontroll och att det därför bör föreskrivas att detta ekonomiska bistånd tillfälligt avbryts eller dras in när medlemsstater inte i tillräcklig utsträckning tillämpar bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken och detta påverkar effektiviteten av de åtgärder som finansieras. (43) Kommissionen bör ges befogenheter att stänga ett fiskeri när en medlemsstats kvot eller den totala tillåtna fångstmängden har uppnåtts. Kommissionen bör även ges befogenheter att dra in kvot- och ansträngningstilldelningar för att säkerställa att begränsningar av fiskemöjligheter efterlevs fullt ut. Kommissionen bör också ha kapacitet att vidta nödåtgärder om det kan styrkas att en medlemsstats verksamhet eller åtgärder på fiskeområdet underminerar åtgärderna för bevarande och förvaltning i förvaltningsplanerna eller hotar det marina ekosystemet. (44) Utbytet av uppgifter i elektronisk form med andra medlemsstater och kommissionen eller ett organ som den har utsett bör säkerställas. Kommissionen eller det organ som den har utsett bör ha direkt åtkomst till medlemsstaternas fiskeriuppgifter, så att den kan kontrollera att medlemsstaterna lever upp till sina skyldigheter och att ingripa när avvikelser upptäcks. (45) För bättre kommunikation bör medlemsstaternas behöriga myndigheter inrätta webbplatser med allmän information som är tillgänglig på en del som allmänheten har åtkomst till och operativ information på en säker del av webbplatsen. Det bör också säkerställas att medlemsstaternas behöriga myndigheter som ansvarar för genomförandet av denna förordning samarbetar med varandra, med kommissionen och det organ som kommissionen har utsett samt med de behöriga myndigheterna i tredjeländer. (46) De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter ( 18 ). Alla åtgärder som kommissionen vidtar för att genomföra denna förordning bör vara förenliga med proportionalitetsprincipen. (47) Mandatet för Gemenskapens kontrollorgan för fiske bör anpassas och utvidgas för att stödja ett enhetligt genomförande av den gemensamma fiskeripolitikens kontrollsystem, för att säkerställa organisationen av det operativa samarbetet, för att tillhandahålla bistånd till medlemsstaterna och göra det möjligt för kontrollorganet att inrätta en beredskapsenhet, om det kan konstateras att det föreligger en allvarlig risk för den gemensamma fiskeripolitiken. Det bör också ges möjlighet att skaffa sig nödvändig utrustning för att genomföra gemensamma insatsplaner och att samarbeta om genomförandet av EU:s integrerade sjöfartspolitik. (48) De uppgifter som samlas in och utväxlas inom ramen för denna förordning bör behandlas i enlighet med tillämpliga regler om sekretesskydd. Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter ( 19 ) ska tillämpas på sådan behandling av personuppgifter som utförs av medlemsstaterna i enlighet med denna förordning. Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av den 18 december 2000 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter ( 20 ) bör styra kommissionens behandling av personuppgifter vid tillämpningen av denna förordning. (49) För att skapa överensstämmelse mellan gemenskapslagstiftningen och denna förordning bör vissa förordningar som gäller kontrollbestämmelser ändras. (50) Eftersom ett nytt, heltäckande kontrollsystem införs genom denna förordning bör förordning (EEG) nr 2847/93, rådets förordning (EG) nr 1627/94 av den 27 juni 1994 om allmänna bestämmelser för särskilda fisketillstånd ( 21 ) och rådets förordning (EG) nr 1966/2006 av den 21 december 2006 om elektronisk registrering och rapportering av fiskeverksamheter och om metoder för fjärranalys ( 22 ) upphävas. (51) För att ge medlemsstaterna tillräckligt med tid för anpassning till en del av de nya skyldigheter som fastställs i denna förordning, är det lämpligt att skjuta upp tillämpningen av vissa bestämmelser till ett senare datum. av följande skäl: HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.







AVDELNING I

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 1

Syfte

Genom denna förordning upprättas ett gemenskapssystem för kontroll, inspektion och verkställighet (nedan kallat gemenskapens kontrollsystem) för att säkerställa efterlevnad av bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken.

Artikel 2

Tillämpningsområde

1. Denna förordning ska tillämpas på all verksamhet som omfattas av den gemensamma fiskeripolitiken och bedrivs på medlemsstaternas territorier eller i gemenskapens vatten eller av gemenskapens fiskefartyg eller, utan att det påverkar flaggmedlemsstatens primära ansvar, av medlemsstaternas medborgare.

2. Verksamhet i marina farvatten i de utomeuropeiska territorier och länder som anges i bilaga II till fördraget ska behandlas som om den ägde rum i tredjeländers marina farvatten.

▼M2

Artikel 2a

Tillämpning av unionens kontrollsystem på vissa flottsegment för Mayotte i egenskap av yttersta randområde

1. Till och med den 31 december 2021 ska artiklarna 5.3, 6, 8, 41, 56, 58–62, 66, 68 och 109 inte tillämpas på Frankrike när det gäller fiskefartyg med en totallängd under 10 meter som bedriver fiske från Mayotte i egenskap av yttersta randområde i den mening som avses i artikel 349 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, och dessa fiskefartygs verksamhet och fångst.

2. Senast den 30 september 2014 ska Frankrike ha inrättat ett förenklat provisoriskt kontrollprogram för fiskefartyg med en totallängd under 10 meter som bedriver fiske från Mayotte. Det programmet ska omfatta följande områden:

a) Kännedom om fiskekapaciteten.

b) Tillträde till Mayottes fiskevatten.

c) Tillämpning av deklarationsskyldigheter.

d) Utnämning av myndigheter med ansvar för kontrollverksamheten.

e) Åtgärder för att se till att verkställighet gällande fartyg med en längd över 10 meter sker på icke-diskriminerande grund.

Senast den 30 september 2020 ska Frankrike inför kommissionen lägga fram en handlingsplan med åtgärder för att säkerställa att förordning (EG) nr 1224/2009 tillämpas fullt ut från och med den 1 januari 2022 när det gäller fiskefartyg med en totallängd under 10 meter som bedriver fiske från Mayotte. En dialog ska föras mellan Frankrike och kommissionen om handlingsplanen. Frankrike ska vidta alla de åtgärder som krävs för att genomföra handlingsplanen.

▼B

Artikel 3

Förhållande till internationella och nationella bestämmelser

1. Denna förordning ska gälla utan att det påverkar tillämpningen av de särskilda bestämmelser som återfinns i fiskeavtal mellan gemenskapen och tredjeländer eller som är tillämpliga inom ramen för regionala fiskeriorganisationer eller liknande avtal där gemenskapen är avtalsslutande part eller samarbetande icke avtalsslutande part.

2. Denna förordning ska gälla utan att det påverkar tillämpningen av eventuella nationella kontrollåtgärder som går utöver minimikraven, under förutsättning att de är förenliga med gemenskapslagstiftningen och den gemensamma fiskeripolitiken. På begäran av kommissionen ska medlemsstaterna anmäla dessa kontrollåtgärder.

Artikel 4

Definitioner

I denna förordning ska definitionerna i förordning (EG) nr 2371/2002 gälla. Dessutom gäller följande definitioner:

1. fiskeverksamhet: sökande efter fisk, utsättning, utplacering, släpning och upptagning av fiskeredskap, ombordtagning av fångster, omlastning, bevarande ombord, beredning ombord, överföring, placering i bur, gödning och landning av fisk och fiskeriprodukter.

2. bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken: gemenskapslagstiftningen om bevarande, förvaltning och nyttjande av levande akvatiska resurser, vattenbruk och beredning, transport och saluföring av fiskeri- och vattenbruksprodukter.

3. kontroll: övervakningsverksamhet.

4. inspektion: alla kontroller som genomförs av tjänstemän för att se till att bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken följs, och som antecknas i inspektionsrapporter.

5. övervakning: observation av fiskeverksamhet på grundval av iakttagelser av inspektionsfartyg eller officiella luftfartyg samt teknisk upptäckt och tekniska identifieringsmetoder.

6. tjänsteman: en person som auktoriserats av en nationell myndighet, kommissionen eller Gemenskapens kontrollorgan för fiske att genomföra en inspektion.

7. gemenskapsinspektörer: tjänstemän från en medlemsstat eller kommissionen, eller det organ som den har utsett, enligt förteckningen i artikel 79.

8. kontrollobservatör: en person som godkänts av en nationell myndighet för att bevaka tillämpningen av bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken.

9. fiskelicens: ett officiellt dokument som ger innehavaren rätt att i enlighet med nationella bestämmelser använda en viss fiskekapacitet för att yrkesmässigt nyttja levande akvatiska resurser. Licensen innehåller minimikrav för identifiering av, tekniska egenskaper hos och utrustning av gemenskapens fiskefartyg.

10. fisketillstånd: ett tillstånd som har utfärdats för ett av gemenskapens fiskefartyg som komplement till fiskelicensen och som ger det rätt att bedriva en specifik fiskeverksamhet under en angiven period, i ett visst område eller för ett visst fiskeri på särskilda villkor.

11. automatiskt identifieringssystem: ett autonomt och kontinuerligt system för identifiering och övervakning av fartyg som innebär att fartyg på elektronisk väg kan utbyta fartygsinformation som identifiering, position, kurs och hastighet med andra fartyg i närheten och myndigheter på land.

12. uppgifter från det satellitbaserade kontrollsystemet för fartyg: uppgifter om fiskefartygets identitet, geografiska position, datum, tid, kurs och hastighet som översänds av satellitföljare installerade ombord på fiskefartyg till flaggmedlemsstatens centrum för fiskerikontroll.

13. system för positionsbestämning: satellitbaserad teknik för fjärranalys som kan identifiera fartyg och fastställa deras positioner till havs.

14. område med fiskebegränsning: ett havsområde som faller under en medlemsstats jurisdiktion och som rådet fastställt och där fiskeverksamhet antingen är begränsad eller förbjuden.

15. centrum för fiskerikontroll: ett operativt centrum som har upprättats av en flaggmedlemsstat och är utrustat med datorutrustning och program som möjliggör automatisk datamottagning, databehandling och elektronisk dataöverföring.

16. omlastning: överföring av alla eller en del av fiskeri- eller vattenbruksprodukterna ombord på ett fartyg till ett annat fartyg.

17. risk: sannolikheten att det inträffar en händelse som skulle innebära en överträdelse av bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken.

18. riskhantering: systematisk identifiering av risker och genomförande av alla de åtgärder som krävs för att begränsa dessa risker. Häri ingår verksamhet som data- och informationsinsamling, analys och bedömning av risker, planering och genomförande av åtgärder samt regelbunden övervakning och utvärdering av processen och dess resultat, på grundval av internationella och nationella källor och strategier samt gemenskapskällor och gemenskapsstrategier.

19. aktör: en fysisk eller juridisk person som driver eller innehar ett företag som bedriver verksamhet som har samband med produktion, beredning, saluföring, distribution av eller detaljhandel med fiskeri- och vattenbruksprodukter i något skede.

20. parti: en mängd fiskeri- och vattenbruksprodukter av en viss art och av samma produktform och som kommer från samma relevanta geografiska område och samma fiskefartyg eller grupp av fiskefartyg eller samma produktionsenhet inom vattenbruket.

21. beredning: den process genom vilken produktformen framställdes. Häri ingår filetering, förpackning, konservering, frysning, rökning, saltning, kokning, inläggning, torkning eller preparering av fisk för marknaden på något annat sätt.

22. landning: den första lossningen av varje mängd fiskeriprodukter från ett fiskefartyg till land.

23. detaljhandel: hantering och/eller beredning av produkter av levande akvatiska resurser och lagring av dem på det ställe där produkten säljs eller levereras till slutkonsumenten, inbegripet distribution.

24. fleråriga planer: återhämtningsplaner enligt artikel 5 i förordning (EG) nr 2371/2002, förvaltningsplaner enligt artikel 6 i förordning (EG) nr 2371/2002 liksom andra gemenskapsbestämmelser som har antagits på grundval av artikel 37 i fördraget om särskilda förvaltningsåtgärder för vissa fiskbestånd under flera år.

25. kuststat: den stat som har överhöghet eller jurisdiktion över vatten där en verksamhet äger rum, eller i vars hamnar en verksamhet äger rum.

26. verkställighet: de åtgärder som vidtas för att se till att bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken efterlevs.

27. certifierad maskinstyrka: den maximala kontinuerliga maskinstyrka som kan erhållas vid motors utgångsfläns enligt det certifikat som utfärdats av medlemsstatens myndigheter eller klassificeringssällskap eller andra aktörer som utsetts av dem.

▼C1

28. fritidsfiske: icke kommersiell fiskeverksamhet med nyttjande av levande marina akvatiska resurser för rekreation, turism eller sport.

▼B

29. omflyttning: fiskeinsats där fångsten, eller delar av fångsten, överförs eller förflyttas från delade fiskeredskap till ett fartyg eller från ett fartygs lastrum eller fiskeredskap till ett nät, en container eller en bur för förvaring av levande fisk utanför fartyget fram till landningen.

30. relevant geografiskt område: ett havsområde som betraktas som en enhet för geografisk klassificering av fiskerier uttryckt med hänvisning till ett FAO-delområde, en FAO-sektion eller FAO-delsektion, eller i tillämpliga fall Ices statistiska rektangel, fiskeansträngningszon, ekonomisk zon eller område avgränsat av geografiska koordinater.

31. fiskefartyg: varje fartyg som är utrustat för yrkesmässigt nyttjande av levande akvatiska resurser.

32. fiskemöjlighet: en kvantifierad laglig rätt att fiska, uttryckt i fångster och/eller fiskeansträngning.







AVDELNING II

ALLMÄNNA PRINCIPER

Artikel 5

Allmänna principer

1. Medlemsstaterna ska kontrollera den verksamhet som bedrivs av fysiska eller juridiska personer som omfattas av den gemensamma fiskeripolitiken på deras territorier och i vatten som faller under deras överhöghet eller jurisdiktion, i synnerhet fiske, omlastning, överföring av fisk till burar eller vattenbruksanläggningar, inklusive gödningsanläggningar, landning, import, transport, bearbetning, saluföring och lagring av fiskeri- och vattenbruksprodukter.

2. Medlemsstaterna ska också kontrollera tillträdet till vatten och resurser samt kontrollverksamhet utanför gemenskapens vatten som utförs av gemenskapens fiskefartyg som för deras flagg och, utan att det påverkar flaggmedlemsstatens primära ansvar, av deras medborgare.

3. Medlemsstaterna ska vidta lämpliga åtgärder, tilldela adekvata ekonomiska, mänskliga och tekniska resurser samt fastställa alla administrativa och tekniska strukturer som krävs för att sörja för kontroll, inspektion och verkställighet av verksamheten inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken. De ska ställa tillräckliga medel till sina behöriga myndigheters och tjänstemäns förfogande så att de kan utföra sina uppgifter.

4. Medlemsstaterna ska se till att kontroll, inspektion och verkställighet sker på icke-diskriminerande grund med avseende på sektorer, fartyg eller personer, och på grundval av riskhantering.

5. I varje medlemsstat ska en enda myndighet samordna alla nationella kontrollmyndigheters verksamhet. Den ska också ansvara för att samordna insamling, behandling och certifiering av uppgifter om fiskeverksamhet samt för att rapportera till, samarbeta med och säkerställa överföring av uppgifter till kommissionen, Gemenskapens kontrollorgan för fiske som inrättats i enlighet med förordning (EG) nr 768/2005 ( 23 ), andra medlemsstater och, i förekommande fall, tredjeländer.

6. I enlighet med förfarandet i artikel 103 är förutsättningen för utbetalning av stöd från Europeiska fiskerifonden enligt förordning (EG) nr 1198/2006 och gemenskapens ekonomiska stöd till de åtgärder som avses i artikel 8 a i förordning (EG) nr 861/2006 att medlemsstaterna fullgör sina skyldigheter att säkerställa efterlevnad av och tillsyn över de bestämmelser i den gemensamma fiskeripolitiken som berör eller inverkar på effektiviteten hos de finansierade åtgärderna, och att för detta ändamål använda och upprätthålla ett effektivt system för kontroll, inspektion och verkställighet.

7. Kommissionen och medlemsstaterna ska i enlighet med sina respektive ansvarsområden se till att målen med denna förordning uppnås i förvaltningen och kontrollen av gemenskapens ekonomiska stöd.







AVDELNING III

ALLMÄNNA VILLKOR FÖR TILLTRÄDE TILL VATTEN OCH RESURSER

Artikel 6

Fiskelicens

1. Gemenskapens fiskefartyg får användas för yrkesmässigt nyttjande av levande akvatiska resurser endast om de har en giltig fiskelicens.

2. Flaggmedlemsstaten ska se till att uppgifterna i fiskelicensen är korrekta och överensstämmer med uppgifterna i det register över gemenskapens fiskeflotta som avses i artikel 15 i förordning (EG) nr 2371/2002.

3. Flaggmedlemsstaten ska tillfälligt återkalla fiskelicensen för ett fartyg som är föremål för tillfälligt stillaliggande enligt beslut av denna medlemsstat eller som har fått sitt fisketillstånd tillfälligt återkallat i enlighet med artikel 45.4 i förordning (EG) nr 1005/2008.

4. Flaggmedlemsstaten ska slutgiltigt dra in fiskelicensen för fartyg som är föremål för en åtgärd för att anpassa fiskekapaciteten enligt artikel 11.3 i förordning (EG) nr 2371/2002 eller som har fått sitt fisketillstånd återkallat i enlighet med artikel 45.4 i förordning (EG) nr 1005/2008.

5. Flaggmedlemsstaten ska utfärda, förvalta och dra in fiskelicensen i enlighet med de tillämpningsföreskrifter som antas i enlighet med förfarandet i artikel 119.

Artikel 7

Fisketillstånd

1. Ett av gemenskapens fiskefartyg som är verksamt i gemenskapens vatten ska endast ha rätt att bedriva en specifik fiskeverksamhet om denna anges i ett giltigt fisketillstånd när fiskeriet eller de fiskezoner där verksamheten är tillåten omfattas av

a) ett system för förvaltning av fiskeansträngning,

b) en flerårig plan,

c) ett område med fiskebegränsning,

d) fiske i vetenskapligt syfte,

e) andra fall som regleras i gemenskapslagstiftningen.

2. Om en medlemsstat har infört en särskild nationell ordning för fisketillstånd ska den till kommissionen på dess begäran lämna in en sammanfattning av de uppgifter som lämnas i det utfärdade tillståndet och de aggregerade uppgifterna om fiskeansträngningen i samband med detta.

3. Om flaggmedlemsstaten har antagit nationella bestämmelser i form av en nationell ordning för fisketillstånd för att kunna göra en individuell fördelning till fartyg av de fiskemöjligheter som medlemsstaten tilldelats ska den till kommissionen på dess begäran sända in uppgifter om de fiskefartyg som har fått tillstånd för en fiskeverksamhet inom ett visst fiskeri, särskilt avseende distriktsbeteckningen, namnet på fiskefartyget i fråga och de individuella fiskemöjligheter som tilldelats dem.

4. Ett fisketillstånd får inte utfärdas om fiskefartyget i fråga inte har erhållit en fiskelicens i enlighet med artikel 6 eller om dess fiskelicens tillfälligt eller slutgiltigt har återkallats. Ett fisketillstånd ska automatiskt återkallas om den licens som är knuten till fartyget slutgiltigt har återkallats. Det ska upphöra att gälla tillfälligt om fiskelicensen dragits in tillfälligt.

5. Tillämpningsföreskrifter för den här artikeln ska antas i enlighet med förfarandet i artikel 119.

Artikel 8

Märkning av fiskeredskap

1. Ett fiskefartygs befälhavare ska respektera villkor och begränsningar avseende märkning och identifiering av fiskefartyg och deras redskap.

2. Närmare bestämmelser för märkning och identifiering av fiskefartyg och deras redskap ska antas i enlighet med förfarandet i artikel 119.

Artikel 9

Satellitbaserat kontrollsystem för fartyg

1. Medlemsstaterna ska använda ett satellitbaserat kontrollsystem för fartyg för att på ett effektivt sätt kunna övervaka den fiskeverksamhet som bedrivs av fiskefartyg som för deras flagg, oavsett var dessa fartyg befinner sig, samt fiskeverksamhet i medlemsstaternas vatten.

2. Utan att det påverkar tillämpningen av särskilda bestämmelser i de fleråriga planerna ska ett fiskefartyg med en total längd på 12 meter eller mer ha en fullt fungerande anordning installerad ombord som genom att sända ut uppgifter om fartygets position med jämna mellanrum medger att fartyget automatiskt lokaliseras och identifieras av det satellitbaserade kontrollsystemet för fartyg. Den ska också göra det möjligt för flaggstatens centrum för fiskerikontroll att få fram uppgifter om fiskefartyget. För fiskefartyg med en total längd på 12 meter eller mer och mindre än en total längd på 15 meter, ska denna artikel tillämpas från och med den 1 januari 2012.

3. När ett fiskefartyg befinner sig i en annan medlemsstats vatten ska flaggmedlemsstaten tillhandahålla uppgifter från det satellitbaserade kontrollsystemet för fartyg om detta fartyg genom automatisk överföring till kustmedlemsstaternas centrum för fiskerikontroll. Uppgifter från det satellitbaserade kontrollsystemet för fartyg ska också på begäran tillhandahållas den medlemsstat i vars hamnar ett fiskefartyg kan förväntas landa sina fångster eller i vars vatten fiskefartyget kan förväntas fortsätta sin fiskeverksamhet.

4. Om ett fiskefartyg från gemenskapen är verksamt i ett tredjelands vatten eller i områden på det fria havet där fiskeresurserna förvaltas av en internationell organisation och om avtalet med detta tredjeland eller den internationella organisationens tillämpliga regler så föreskriver ska dessa uppgifter också göras tillgängliga för detta land eller denna organisation.

5. En medlemsstat får undanta gemenskapens fiskefartyg med en total längd på mindre än 15 meter och som för dess flagg från kravet att fartyget ska vara utrustat med ett kontrollsystem, om de

a) endast är verksamma på flaggmedlemsstatens territorialhav, eller

b) aldrig tillbringar mer än ett dygn till havs, räknat från och med avgångstiden till och med återkomsten till hamn.

6. Tredjeländers fiskefartyg med en total längd på 12 meter eller mer samt hjälpfartyg från ett tredjeland som bedriver verksamhet som är underordnad fiskeverksamheten i gemenskapens vatten ska ha en fullt fungerande anordning installerad ombord som medger att det satellitbaserade kontrollsystemet för fartyg automatiskt lokaliserar och identifierar fartyget genom att sända ut uppgifter om fartygets position med jämna mellanrum på samma sätt som på gemenskapens fiskefartyg.

7. Medlemsstaterna ska inrätta och driva ett centrum för fiskerikontroll med uppgift att övervaka fiskeverksamheten och fiskeansträngningen. En medlemsstats centrum för fiskerikontroll ska övervaka de fiskefartyg som för dess flagg, oavsett i vilka vatten de verkar eller i vilken hamn de befinner sig, samt gemenskapens fiskefartyg som för andra medlemsstaters flagg och tredjeländers fiskefartyg som omfattas av ett satellitbaserat kontrollsystem för fartyg och som är verksamma i vatten som omfattas av denna medlemsstats överhöghet eller jurisdiktion.

8. Varje flaggmedlemsstat ska utse de behöriga myndigheter som ska ansvara för deras centrum för fiskerikontroll och vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att dess centrum för fiskerikontroll har de personalresurser som krävs och är utrustat med datorutrustning och program som möjliggör automatisk databehandling och elektronisk dataöverföring. Medlemsstaterna ska se till att det finns förfaranden för säkerhetskopiering och återskapande av data i händelse av systemfel. Medlemsstaterna får driva ett gemensamt centrum för fiskerikontroll.

9. En medlemsstat får förplikta eller tillåta fiskefartyg som för deras flagg att utrustas med ett satellitbaserat kontrollsystem för fartyg.

10. Tillämpningsföreskrifter för den här artikeln ska antas i enlighet med förfarandet i artikel 119.

Artikel 10

Automatiskt identifieringssystem

1. Enligt bilaga II del I punkt 3 i direktiv 2002/59/EG ska ett fiskefartyg med en total längd på 15 meter eller mer vara utrustat med och ha i drift ett automatiskt identifieringssystem som uppfyller de prestandanormer som har fastställts av Internationella sjöfartsorganisationen enligt kapitel V regel 19 avsnitt 2.4.5 i 1974 års Solaskonvention.

2. Punkt 1 ska tillämpas

a) från och med den 31 maj 2014 för gemenskapens fiskefartyg med en total längd på 15 meter eller mer och en total längd på mindre än 18 meter,

b) från och med den 31 maj 2013 för gemenskapens fiskefartyg med en total längd på 18 meter eller mer och en total längd på mindre än 24 meter,

c) från och med den 31 maj 2012 för gemenskapens fiskefartyg med en total längd på 24 meter eller mer och en total längd på mindre än 45 meter.

3. Medlemsstaterna får använda uppgifter från det automatiska identifieringssystemet när sådana uppgifter finns tillgängliga för korskontroller mot andra tillgängliga uppgifter i enlighet med artiklarna 109 och 110. Medlemsstaterna ska därför se till att uppgifter från det automatiska identifieringssystemet om fiskefartyg som för deras flagg finns tillgängliga för deras nationella tillsynsmyndigheter.

Artikel 11

System för positionsbestämning

Om medlemsstaterna har tydliga belägg för att det medför lägre kostnader än användning av traditionella metoder för bestämning av fiskefartygens position ska de använda ett system för positionsbestämning som innebär att de kan jämföra de positioner som härrör från fjärravkända bilder som har sänts till jorden från satelliter eller andra likvärdiga system med uppgifter från det satellitbaserade kontrollsystemet för fartyg eller automatiska identifieringssystem i syfte att undersöka förekomsten av fiskefartyg i ett område. Medlemsstaterna ska se till att deras centrum för fiskerikontroll har den tekniska kapacitet som krävs för att använda ett system för positionsbestämning.

Artikel 12

Dataöverföring i övervakningssyfte

Uppgifter från det satellitbaserade kontrollsystemet för fartyg, det automatiska identifieringssystemet och systemet för positionsbestämning som samlas in inom ramen för denna förordning kan överföras till gemenskapsorgan och behöriga myndigheter i medlemsstaterna som ägnar sig åt övervakning på sjösäkerhets- och sjöfartsskyddsområdet, gränskontroll, skydd av den marina miljön och allmän tillsyn över att lagen följs.

Artikel 13

Ny teknik

1. Rådet får med stöd av artikel 37 i fördraget fatta beslut om skyldighet att använda elektroniska övervakningsanordningar och sådana spårbarhetsverktyg som genetisk analys. För att kunna ta ställning till vilken teknik som ska användas ska medlemsstaterna på eget initiativ eller i samarbete med kommissionen eller det organ som den har utsett genomföra pilotprojekt om sådana spårbarhetsverktyg som genetisk analys före den 1 juni 2013.

2. Rådet får med stöd av artikel 37 i fördraget besluta om införandet av annan ny teknik för fiskerikontroll när denna leder till bättre efterlevnad av bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken på ett kostnadseffektivt sätt.







AVDELNING IV

KONTROLL AV FISKE







KAPITEL I

Kontroll av utnyttjandet av fiskemöjligheter







Avsnitt 1

Allmänna bestämmelser

Artikel 14

Ifyllande och inlämnande av fiskeloggboken

1. Utan att det påverkar tillämpningen av särskilda bestämmelser i de fleråriga planerna ska befälhavare på gemenskapens fiskefartyg som har en total längd på 10 meter eller mer föra fiskeloggbok om sina fiskeinsatser, i vilken de särskilt ska ange alla mängder av varje art som fångas och finns ombord över 50 kg i levande vikt.

2. Den fiskeloggbok som avses i punkt 1 ska särskilt innehålla följande uppgifter:

a) Fiskefartygets distriktsbeteckning och namn.

b) FAO:s trebokstavskod för varje art och det relevanta geografiska området där fångsten togs.

c) Datum för fångsterna.

d) Avgångs- och ankomsttid samt fiskeresans varaktighet.

e) Typ av redskap, maskstorlek och dimension.

f) Uppskattade mängder av varje art uttryckt i kilogram levande vikt eller, i förekommande fall, antalet individer.

g) Antalet fiskeinsatser.

3. Den tillåtna toleransmarginalen för den i fiskeloggboken registrerade uppskattningen av de mängder i kilogram av fisk som finns ombord ska vara 10 % för alla arter.

4. Befälhavare på gemenskapens fiskefartyg ska också registrera följande i fiskeloggboken: Alla uppskattade utkast över 50 kg i levande vikt för alla arter.

5. För fiskerier som omfattas av ett gemenskapssystem för fiskeansträngning ska befälhavare på gemenskapens fiskefartyg i sina fiskeloggböcker registrera och redogöra för den tid som har tillbringats i området enligt följande:

a) För släpredskap: i) Ankomst till och avfärd från hamnen i området. ii) Varje inpassering i och utpassering ur havsområden som omfattas av särskilda regler om tillträde till vatten och resurser. iii) De fångstmängder som finns ombord av varje art i kilogram levande vikt vid den tidpunkt då området lämnas eller innan en hamn i området anlöps.

b) För fasta redskap: i) Ankomst till och avfärd från hamnen i området. ii) Varje inpassering i och utpassering ur havsområden som omfattas av särskilda regler om tillträde till vatten och resurser. iii) Datum och klockslag för utsättning eller vittjning av fasta redskap i dessa områden. iv) Datum och klockslag för avslutande av de fiskeinsatser där dessa fasta redskap användes. v) De fångstmängder som finns ombord av varje art i kilogram levande vikt vid den tidpunkt då området lämnas eller innan en hamn i området anlöps.

6. Befälhavare på gemenskapens fiskefartyg ska så snart som möjligt och senast 48 timmar efter landning lämna informationen i fiskeloggboken

a) till sin flaggmedlemsstat, och

b) om landningen har ägt rum i en hamn i en annan medlemsstat, till de behöriga myndigheterna i den berörda hamnmedlemsstaten.

7. För att omräkna lagrad och beredd fisks vikt till levande vikt ska befälhavare på gemenskapens fiskefartyg använda den omräkningsfaktor som har fastställts i enlighet med förfarandet i artikel 119.

8. Befälhavare på tredjeländers fiskefartyg som är verksamma i gemenskapens vatten ska registrera de uppgifter som anges i denna artikel på samma sätt som befälhavare på gemenskapens fiskefartyg.

9. Befälhavaren ansvarar för att uppgifterna i fiskeloggboken är korrekta.

10. Tillämpningsföreskrifter för den här artikel ska antas i enlighet med förfarandet i artikel 119.

Artikel 15

Elektroniskt ifyllande och överlämnade av fiskeloggboksuppgifter

1. Befälhavare på gemenskapens fiskefartyg med en total längd på 12 meter eller mer ska registrera de uppgifter som avses i artikel 14 på elektronisk väg och överlämna dem till flaggmedlemsstatens behöriga myndighet på elektronisk väg åtminstone en gång per dag.

2. Befälhavare på gemenskapens fiskefartyg med en total längd på 12 meter eller mer ska överlämna de uppgifter som avses i artikel 14 på begäran av flaggmedlemsstatens behöriga myndigheter, och efter att den sista fiskeinsatsen har avslutats ska han under alla omständigheter överlämna de berörda fiskeloggboksuppgifterna före ankomst till hamn.

3. Punkt 1 ska tillämpas

a) från och med den 1 januari 2012 på gemenskapens fiskefartyg med en total längd på 12 eller mer och en total längd på mindre än 15 meter,

b) från och med den 1 juli 2011 på gemenskapens fiskefartyg med en total längd på 15 meter eller mer och en total längd på mindre än 24 meter, och

c) från och med den 1 januari 2010 på gemenskapens fiskefartyg med en total längd på 24 meter eller mer.

4. Medlemsstaterna får undanta befälhavare på gemenskapens fiskefartyg med en total längd på mindre än 15 meter och som för deras flagg från punkt 1 om de

a) är verksamma endast på flaggmedlemsstatens territorialhav, eller

b) aldrig tillbringar mer än ett dygn till havs från och med avgångstiden till och med återkomsten till hamn.

5. Befälhavare på gemenskapens fiskefartyg som på elektronisk väg registrerar och överför uppgifter om sin fiskeverksamhet ska undantas från skyldigheten att föra en fiskeloggbok eller fylla i en landningsdeklaration och en omlastningsdeklaration i pappersform.

6. Medlemsstaterna får träffa bilaterala avtal om användning av elektroniska rapporteringssystem på fartyg som för deras flagg i de farvatten som faller under deras överhöghet eller jurisdiktion. De fartyg som omfattas av sådana avtal ska undantas från skyldigheten att föra fiskeloggbok i pappersform i sådana farvatten.

7. Medlemsstaterna får förplikta eller tillåta befälhavare på fiskefartyg som för deras flagg den 1 januari 2010 att på elektronisk väg registrera och överföra de uppgifter som avses i artikel 14.

8. De behöriga myndigheterna i en kustmedlemsstat ska ta emot elektroniska rapporter från flaggmedlemsstaten med uppgifter från de fiskefartyg som avses i punkterna 1 och 2.

9. Tillämpningsföreskrifter för den här artikeln ska antas i enlighet med förfarandet i artikel 119.

Artikel 16

Fiskefartyg som inte omfattas av fiskeloggbokskravet

1. Varje medlemsstat ska genom provtagning övervaka den verksamhet som bedrivs av de fiskefartyg som inte omfattas av kraven i artiklarna 14 och 15 för att säkerställa att dessa fartyg följer bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken.

2. För den övervakning som avses i punkt 1 ska varje medlemsstat upprätta en provtagningsplan på grundval av den metod som kommissionen antagit i enlighet med förfarandet i artikel 119 och varje år senast den 31 januari översända denna till kommissionen med angivande av vilka metoder som har använts vid upprättandet av planen. Provtagningsplanerna ska så långt möjligt vara stabila över tiden och standardiserade inom relevanta geografiska områden.

3. De medlemsstater som i enlighet med nationell lagstiftning kräver att fiskefartyg med en total längd på mindre än 10 meter och som för deras flagg ska överlämna de fiskeloggböcker som avses i artikel 14, ska undantas från skyldigheten i punkterna 1 och 2 i den här artikeln.

4. Med avvikelse från punkterna 1 och 2 i den här artikeln ska de avräkningsnotor som lämnas in i enlighet med artiklarna 62 och 63 godtas som en alternativ åtgärd till provtagningsplanerna.

Artikel 17

Förhandsanmälan

1. Befälhavare på gemenskapens fiskefartyg med en total längd på 12 meter eller mer som bedriver fiske på bestånd som omfattas av en flerårig plan, vilka är skyldiga att på elektronisk väg registrera fiskeloggboksuppgifter i enlighet med bestämmelserna i artikel 15, ska lämna följande uppgifter till de behöriga myndigheterna i sin flaggmedlemsstat minst fyra timmar innan fartyget beräknas anlöpa hamnen:

a) Fiskefartygets distriktsbeteckning och namn.

b) Namnet på destinationshamnen och syftet med anlöpet, t.ex. landning, omlastning eller tillgång till tjänster.

c) Datum för fiskeresan och de relevanta geografiska områden där fångsterna gjordes.

d) Beräknad ankomstdag och ankomsttid till hamn.

e) De mängder av varje art som registrerats i fiskeloggboken.

f) De mängder av varje art som ska landas eller omlastas.

2. När ett av gemenskapens fiskefartyg avser att anlöpa en hamn i en annan medlemsstat än flaggmedlemsstaten ska de behöriga myndigheterna i flaggmedlemsstaten omedelbart efter mottagandet på elektronisk väg vidarebefordra förhandsanmälan till de behöriga myndigheterna i kustmedlemsstaten.

3. De behöriga myndigheterna i kustmedlemsstaten får lämna tillstånd till tidigare ankomst i hamn.

4. De elektroniska fiskeloggboksuppgifter som avses i artikel 15 och den elektroniska förhandsanmälan får göras i en enda överföring.

5. Befälhavaren ansvarar för att uppgifterna i den elektroniska förhandsanmälan är korrekta.

6. Kommissionen får i enlighet med förfarandet i artikel 119 undanta vissa kategorier av fiskefartyg från den skyldighet som avses i punkt 1 under en begränsad tid, som kan förlängas, eller fastställa en annan anmälningsfrist, där hänsyn bland annat ska tas till typen av fiskeriprodukter, avståndet mellan fångstplatserna, landningsplatserna och de hamnar i vilka fartygen i fråga är registrerade.

Artikel 18

Förhandsanmälan om landning i en annan medlemsstat

1. Befälhavare på gemenskapens fiskefartyg som inte är skyldiga att på elektronisk väg lagra fiskeloggboksuppgifter i avvaktan på att bestämmelserna i artikel 15.3 ska träda i kraft, och som avser att använda hamnar eller landningsplatser i en annan kustmedlemsstat än flaggmedlemsstaten, ska till de behöriga myndigheterna i kustmedlemsstaten minst fyra timmar innan fartyget beräknas anlöpa hamnen lämna de uppgifter som avses i artikel 17.1.

2. De behöriga myndigheterna i kustmedlemsstaten får lämna tillstånd till tidigare ankomst.

Artikel 19

Tillstånd för tillträde till hamn

De behöriga myndigheterna i kustmedlemsstaten får, utom i fall av force majeure, vägra fiskefartyg tillträde till hamn om de uppgifter som avses i artikel 17 och 18 inte är fullständiga.

Artikel 20

Omlastning

1. Omlastning till havs är förbjuden i gemenskapens vatten. Omlastning är endast tillåten om tillstånd lämnas och på de villkor som anges i denna förordning i de hamnar eller på de platser nära land i medlemsstater som har utsetts för detta ändamål och i enlighet med de villkor som fastställs i artikel 43.5.

2. Om omlastningen avbryts får ett tillstånd krävas innan omlastningen återupptas.

3. I denna artikel ska omflyttning och partrålningsverksamhet samt fiskeinsatser som inbegriper gemensamma åtgärder av två eller fler av gemenskapens fiskefartyg inte betraktas som omlastning.

Artikel 21

Ifyllande och framläggande av omlastningsdeklarationen

1. Utan att det påverkar tillämpningen av särskilda bestämmelser i de fleråriga planerna ska befälhavare på gemenskapens fiskefartyg med en total längd på 10 meter eller mer och som deltar i en omlastning fylla i en omlastningsdeklaration och särskilt ange alla mängder av varje art som lastas om eller tas emot över 50 kg i levande vikt.

2. Den omlastningsdeklaration som avses i punkt 1 ska åtminstone innehålla följande uppgifter:

a) Både det omlastande och det mottagande fiskefartygets distriktsbeteckning och namn.

b) FAO:s trebokstavskod för varje art och det relevanta geografiska området där fångsten togs.

c) De uppskattade mängderna av varje art uttryckt i kilogram i produktvikt och uppdelade efter typ av produktform eller, i förekommande fall, antalet individer.

d) Det mottagande fiskefartygets destinationshamn.

e) Den utsedda omlastningshamnen.

3. Uppskattade mängder i kilogram av omlastad eller mottagen fisk som registrerats i omlastningsdeklarationen får inte avvika med mer än 10 % för alla arter.

4. Befälhavarna på både det omlastande och det mottagande fiskefartyget ska så snart som möjligt och senast 48 timmar efter omlastningen lämna in en omlastningsdeklaration

a) till flaggmedlemsstaten eller flaggmedlemsstaterna, och

b) till de behöriga myndigheterna i den berörda hamnmedlemsstaten om omlastningen har ägt rum i en annan medlemsstats hamn.

5. Befälhavarna på både det omlastande och det mottagande fiskefartyget är ansvariga för att uppgifterna i omlastningsdeklarationerna är korrekta.

6. Kommissionen får i enlighet med förfarandet i artikel 119 undanta vissa kategorier av fiskefartyg från den skyldighet som avses i punkt 1 under en begränsad tid som kan förlängas, eller fastställa en annan anmälningsfrist, där hänsyn bland annat ska tas till typen av fiskeriprodukter, avståndet mellan fångstplatserna, omlastningsplatserna och de hamnar i vilka fartygen i fråga är registrerade.

7. Förfaranden och former för omlastningsdeklarationen ska fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 119.

Artikel 22

Ifyllande och överföring på elektronisk väg av uppgifter i omlastningsdeklarationen

1. Befälhavare på gemenskapens fiskefartyg med en total längd på 12 meter eller mer ska registrera de uppgifter som avses i artikel 21 på elektronisk väg och överföra dem till flaggmedlemsstatens behöriga myndighet på elektronisk väg inom 24 timmar efter avslutad omlastning.

2. Punkt 1 ska tillämpas

a) från och med den 1 januari 2012 på gemenskapens fiskefartyg med en total längd på 12 meter eller mer och en total längd på mindre än 15 meter,

b) från och med den 1 juli 2011 på gemenskapens fiskefartyg med en total längd på 15 meter eller mer och en total längd på mindre än 24 meter, och

c) från och med den 1 januari 2010 på gemenskapens fiskefartyg med en total längd på 24 meter eller mer.

3. En medlemsstat får undanta befälhavare på gemenskapens fiskefartyg med en total längd på mindre än 15 meter och som för dess flagg från punkt 1 om de

a) är verksamma endast på flaggmedlemsstatens territorialhav, eller

b) aldrig tillbringar mer än ett dygn till havs från och med avgångstiden till och med återkomsten till hamn.

4. De behöriga myndigheterna i en kustmedlemsstat ska ta emot elektroniska rapporter från flaggmedlemsstaten med uppgifter från de fiskefartyg som avses i punkterna 1 och 2.

5. När ett av gemenskapens fiskefartyg omlastar sina fångster i en annan medlemsstat än flaggmedlemsstaten, ska de behöriga myndigheterna i flaggmedlemsstaten omedelbart efter mottagandet vidarebefordra omlastningsdeklarationen på elektronisk väg till de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där fångsten omlastades och som är fångstens destination.

6. Medlemsstaterna får förplikta eller tillåta befälhavare på fiskefartyg som för deras flagg den 1 januari 2010 att på elektronisk väg registrera och överföra de uppgifter som avses i artikel 21.

7. Tillämpningsföreskrifter för den här artikeln ska antas i enlighet med förfarandet i artikel 119.

Artikel 23

Ifyllande och framläggande av landningsdeklarationen

1. Utan att det påverkar tillämpningen av särskilda bestämmelser i de fleråriga planerna ska befälhavare på ett av gemenskapens fiskefartyg med en total längd på 10 meter eller mer, eller dennes ombud, fylla i en landningsdeklaration i vilken de ska ange alla mängder som har landats av varje art.

2. Den landningsdeklaration som avses i punkt 1 ska åtminstone innehålla följande uppgifter:

a) Fiskefartygets distriktsbeteckning och namn.

b) FAO:s trebokstavskod för varje art och det relevanta geografiska området där fångsterna togs.

c) Mängder av varje art uttryckt i kilogram i produktvikt och uppdelade efter typ av produktform eller, i förekommande fall, antalet individer.

d) Landningshamn.

3. Befälhavaren på ett av gemenskapens fiskefartyg, eller dennes ombud, ska så snart som möjligt och senast 48 timmar efter avslutad landning lämna landningsdeklarationen

a) till flaggmedlemsstaten och

b) till de behöriga myndigheterna i den berörda hamnmedlemsstaten, om landningen har ägt rum i en hamn i en annan medlemsstat.

4. Befälhavaren ansvarar för att uppgifterna i landningsdeklarationen är korrekta.

5. Tillämpningsföreskrifter för den här artikeln ska antas i enlighet med förfarandet i artikel 119.

Artikel 24

Ifyllande och överföring av uppgifter i landningsdeklarationen på elektronisk väg

1. Befälhavare på ett av gemenskapens fiskefartyg med en total längd på 12 meter eller mer, eller dennes ombud, ska registrera de uppgifter som avses i artikel 23 på elektronisk väg och överföra dem till flaggmedlemsstatens behöriga myndighet på elektronisk väg inom 24 timmar efter avslutad landning.

2. Punkt 1 ska tillämpas

a) från och med den 1 januari 2012 på gemenskapens fiskefartyg med en total längd på 12 meter eller mer och en total längs på mindre än 15 meter,

b) från och med den 1 juli 2011 på gemenskapens fiskefartyg med en total längd på 15 meter eller mer och en total längd på mindre än 24 meter, och

c) från och med den 1 januari 2010 på gemenskapens fiskefartyg med en total längd på 24 meter eller mer.

3. En medlemsstat får undanta befälhavare på gemenskapens fiskefartyg med en total längd på mindre än 15 meter och som för dess flagg från punkt 1 om de

a) är verksamma endast på flaggmedlemsstatens territorialhav, eller

b) aldrig tillbringar mer än ett dygn till havs räknat från och med avgångstiden till och med återkomsten till hamn.

4. När ett av gemenskapens fiskefartyg landar sin fångst i en annan medlemsstat än flaggmedlemsstaten ska de behöriga myndigheterna i flaggmedlemsstaten omedelbart efter mottagandet vidarebefordra uppgifterna i landningsdeklarationen på elektronisk väg till de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där fångsten landades.

5. Befälhavare på ett av gemenskapens fiskefartyg, eller dennes ombud, som på elektronisk väg registrerar de uppgifter som avses i artikel 23 och som landar sin fångst i en annan medlemsstat än flaggmedlemsstaten ska undantas från kravet att lämna in en landningsdeklaration i pappersform till kustmedlemsstaten.

6. Medlemsstaterna får förplikta eller tillåta befälhavare på fiskefartyg som för deras flagg den 1 januari 2010 att på elektronisk väg registrera och överföra de uppgifter som avses i artikel 23.

7. De behöriga myndigheterna i en kustmedlemsstat ska godta elektroniska rapporter från flaggmedlemsstaten med uppgifter från de fiskefartyg som avses i punkterna 1 och 2.

8. Förfaranden och former för landningsdeklarationer ska fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 119.

Artikel 25

Fartyg som inte omfattas av kraven på landningsdeklarationer

1. Varje medlemsstat ska genom provtagning övervaka den verksamhet som bedrivs av fiskefartyg som inte omfattas av kraven på landningsdeklarationer enligt artiklarna 23 och 24 för att säkerställa att dessa fartyg följer den gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser.

2. För den övervakning som avses i punkt 1 ska varje medlemsstat upprätta en provtagningsplan på grundval av den metod som kommissionen antagit i enlighet med förfarandet i artikel 119 och varje år senast den 31 januari översända denna till kommissionen med angivande av vilka metoder som har använts vid upprättandet av planen. Provtagningsplanerna ska så långt möjligt vara stabila över tiden och standardiserade inom relevanta geografiska områden.

3. De medlemsstater som i enlighet med nationell lagstiftning kräver att fiskefartyg med en total längd på mindre än 10 meter och som för deras flagg ska överlämna de landningsdeklarationer som avses i artikel 23, ska undantas från skyldigheten i punkterna 1 och 2 i den här artikeln.

4. Med avvikelse från punkterna 1 och 2 i den här artikeln ska avräkningsnotor som lämnats in i enlighet med artiklarna 62 och 63 godtas som en alternativ åtgärd till provtagningsplanerna.







Avsnitt 2

Kontroll av fiskeansträngningen

Artikel 26

Övervakning av fiskeansträngningen

1. Medlemsstaterna ska kontrollera efterlevnaden av fiskeansträngningssystem i de geografiska områden där högsta tillåtna fiskeansträngning är tillämplig. De ska säkerställa att fiskefartyg som för deras flagg befinner sig i ett geografiskt område som omfattas av ett fiskeansträngningssystem om de ombord förvarar eller, i förekommande fall, använder ett eller flera fiskeredskap som omfattas av det fiskeansträngningssystemet eller, i förekommande fall, är verksamma i ett fiskeri som omfattas av det fiskeansträngningssystemet endast om deras högsta tillåtna fiskeansträngning inte har uppnåtts och om det enskilda fiskefartygets tillåtna ansträngning inte har uttömts.

2. Utan att det påverkar tillämpningen av särskilda bestämmelser ska fiskeansträngningen för ett fiskefartyg som ombord förvarar eller, i förekommande fall, använder ett eller flera fiskeredskap som omfattas av ett fiskeansträngningssystem, eller är verksamt i ett fiskeri som omfattas av ett fiskeansträngningssystem, och under samma dag korsar två eller flera geografiska områden som omfattas av det fiskeansträngningssystemet, räknas av från den högsta tillåtna fiskeansträngning för sådana fiskeredskap eller sådant fiskeri och för det geografiska område där fartyget befann sig under största delen av den dagen.

3. Om en medlemsstat i enlighet med artikel 27.2 har tillåtit ett fiskefartyg att använda mer än ett fiskeredskap eller redskap som tillhör mer än en grupp av fiskeredskap som omfattas av ett fiskeansträngningssystem, under en viss fiskeresa i ett geografiskt område som omfattas av det fiskeansträngningssystemet, ska fiskeansträngningen under den turen räknas av från både den högsta tillåtna fiskeansträngning som den medlemsstaten beviljats och för alla sådana redskap eller grupper av redskap samt det berörda geografiska området.

4. Om fiskeredskapen ingår i samma grupp av fiskeredskap som omfattas av fiskeansträngningssystemet ska den fiskeansträngning som görs av fiskefartyg i ett geografiskt område när de förvarar sådana redskap ombord endast räknas av en gång mot den högsta tillåtna fiskeansträngningen för sådana grupper av fiskeredskap och ett sådant geografiskt område.

5. I syfte att säkerställa att fiskeansträngningen inte överskrider de fastställda taken ska medlemsstaterna genom att vidta lämpliga åtgärder reglera sina fiskeflottors fiskeansträngning i geografiska områden som omfattas av ett fiskeansträngningssystem när fartygen ombord förvarar eller, i förekommande fall, använder ett eller flera fiskeredskap som omfattas av det fiskeansträngningssystemet, eller är verksamma i ett fiskeri som omfattas av det fiskeansträngningssystemet, om den tillgängliga högsta tillåtna fiskeansträngningen är på väg att nås.

6. En dag i ett område ska vara varje kontinuerlig 24-timmarsperiod eller delar därav som ett fiskefartyg befinner sig inom det geografiska området och ute ur hamn eller, i förekommande fall, använder sitt fiskeredskap. Den tidpunkt från vilken den kontinuerliga perioden en dag i ett område beräknas ska fastställas av den medlemsstat under vars flagg det berörda fiskefartyget förs. En dag ute ur hamn ska vara varje kontinuerlig 24-timmarsperiod eller delar därav som fiskefartyget befinner sig ute ur hamn.

Artikel 27

Anmälan av fiskeredskap

1. Utan att det påverkar tillämpningen av särskilda bestämmelser ska befälhavaren på ett fiskefartyg, eller dennes ombud, i relevanta geografiska områden som omfattas av ett fiskeansträngningssystem där redskapsrestriktioner är tillämpliga eller där högsta tillåtna fiskeansträngning fastställts för olika fiskeredskap eller grupper av fiskeredskap, före början av en period som omfattas av en högsta tillåten fiskeansträngning till de behöriga myndigheterna i flaggmedlemsstaten anmäla vilket fiskeredskap eller, i tillämpliga fall, vilka fiskeredskap han avser att använda under den kommande perioden. Innan en sådan anmälan har gjorts ska fiskefartyget inte ha rätt att fiska inom de geografiska områden som omfattas av fiskeansträngningssystemet.

2. Om ett fiskeansträngningssystem tillåter användning av redskap som ingår i mer än en grupp av fiskeredskap i ett geografiskt område ska användningen av mer än ett fiskeredskap under fiskeresan kräva ett förhandstillstånd från flaggmedlemsstaten.

Artikel 28

Rapport om fiskeansträngningen

1. Om rådet beslutar det ska befälhavare på gemenskapens fiskefartyg som inte är utrustade med ett sådant fungerande satellitbaserat kontrollsystem för fartyg som avses i artikel 9 eller som inte lämnar fiskeloggboksuppgifter på elektronisk väg i enlighet med artikel 15 och som omfattas av ett fiskeansträngningssystem, via telex, fax, telefon eller e-post som vederbörligen registrerats av mottagaren eller med radio via en radiostation som godkänts i enlighet med gemenskapsbestämmelserna, till de behöriga myndigheterna i flaggmedlemsstaten och, i förekommande fall, kustmedlemsstaten, lämna följande uppgifter i form av en rapport om fiskeansträngningen omedelbart före varje inresa i och utresa från ett geografiskt område som omfattas av fiskeansträngningssystemet:

a) Fiskefartygets namn, distriktsbeteckning och radioanropssignal samt befälhavarens namn.

b) Var det fiskefartyg som meddelandet avser befinner sig geografiskt.

c) Datum och tid för varje inresa i och utresa från området och, i tillämpliga fall, delar därav.

d) Fångst ombord uppdelad på arter i kilogram levande vikt.

2. Medlemsstaterna får i överensstämmelse med de medlemsstater som berörs av den fiskeverksamhet som genomförs av den förres fartyg genomföra alternativa kontrollåtgärder för att säkerställa efterlevnaden av denna rapporteringsskyldighet. Dessa åtgärder ska vara lika effektiva och genomsynliga som rapporteringsskyldigheterna i punkt 1 och ska meddelas till kommissionen innan de genomförs.

Artikel 29

Undantag

1. Ett fiskefartyg som ombord förvarar fiskeredskap som omfattas av ett fiskeansträngningssystem får transitera genom ett geografiskt område som omfattas av det fiskeansträngningssystemet om det inte har något tillstånd att fiska i det geografiska området eller om det först har informerat sina behöriga myndigheter om sin avsikt att transitera. Medan fiskefartyget befinner sig inom det geografiska området ska alla fiskeredskap ombord som omfattas av fiskeansträngningssystemet vara surrade och stuvade i enlighet med villkoren i artikel 47.

2. En medlemsstat får besluta att inte räkna av ett fiskefartygs verksamhet från den högsta tillåtna fiskeansträngningen om fiskefartyget utfört verksamhet som inte är kopplad till fiske i ett geografiskt område som omfattas av ett fiskeansträngningssystem, förutsatt att fiskefartyget först informerar sin flaggmedlemsstat om sin avsikt utföra denna verksamhet och om arten av denna och att det under den tiden inte utnyttjar sitt tillstånd att fiska. Under den tiden får sådana fiskefartyg inte medföra fiskeredskap eller fisk ombord.

3. En medlemsstat kan välja att inte räkna av ett fiskefartygs verksamhet från den högsta tillåtna fiskeansträngningen om fiskefartyget varit närvarande i ett geografiskt område som omfattas av ett fiskeansträngningssystem men inte kunnat fiska för att det bistått ett annat fiskefartyg i en nödsituation eller transporterat en skadad person för akut sjukvård. Inom en månad efter ett sådant beslut ska flaggmedlemsstaten underrätta kommissionen och lämna bevis på att en sådan nödhjälp har lämnats.

Artikel 30

Förbrukad fiskeansträngning

1. Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 29 och 31 ska, i ett geografiskt område där fiskeredskap omfattas av ett fiskeansträngningssystem, ett fiskefartyg som medför ett eller flera sådana fiskeredskap ombord stanna i hamn eller utanför det geografiska området under den kvarstående tiden för vilken fiskeansträngningssystemet är tillämpligt om

a) fartyget har förbrukat den andel av den högsta tillåtna fiskeansträngning som det har tilldelats för det geografiska området och relevanta fiskeredskap, eller

b) den högsta tillåtna fiskeansträngning som dess flaggmedlemsstat har tilldelats för det geografiska området och relevanta fiskeredskap har förbrukats.

2. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 29 ska, i ett geografiskt område där ett fiskeri omfattas av ett fiskeansträngningssystem, ett fiskefartyg inte vara verksamt inom det fiskeriet i det området om

a) det har förbrukat den andel av den högsta tillåtna fiskeansträngning som det har tilldelats för det geografiska området och det fiskeriet, eller

b) den högsta tillåtna fiskeansträngning som dess flaggmedlemsstat har tilldelats för ett sådant geografiskt område och för sådant fiskeri har förbrukats.

Artikel 31

Fiskefartyg som inte omfattas av ett fiskeansträngningssystem

Detta avsnitt ska inte tillämpas på fiskefartyg om de är undantagna från tillämpningen av ett fiskeansträngningssystem.

Artikel 32

Tillämpningsbestämmelser

Tillämpningsbestämmelser för detta avsnitt kan antas i enlighet med förfarandet i artikel 119.







Avsnitt 3

Medlemsstaternas registrering och utbyte av uppgifter

Artikel 33

Registrering av fångstuppgifter och fiskeansträngning

1. Varje flaggmedlemsstat ska registrera alla relevanta uppgifter, särskilt de som avses i artiklarna 14, 21, 23, 28 och 62, om de fiskemöjligheter som avses i detta kapitel, uttryckta både i landningar och, i förekommande fall, fiskeansträngning, och bevara originalen under en period om tre år eller längre i enlighet med nationella bestämmelser.

2. Utan att det påverkar tillämpningen av särskilda bestämmelser i gemenskapslagstiftningen ska flaggmedlemsstaterna ska före den 15 varje månad genom dataöverföring meddela kommissionen eller det organ som den har utsett

a) aggregerade data för vilka mängder av varje bestånd eller grupp av bestånd som omfattas av en TAC eller kvot som har landats under föregående månad, och

b) aggregerade data för fiskeansträngningen under föregående månad för varje fiskeområde som omfattas av ett fiskeansträngningssystem eller, i förekommande fall, för varje fiskeri som omfattas av ett fiskeansträngningssystem.

3. Med avvikelse från punkt 2 a, för mängder som landats från och med den 1 januari 2010 till och med den 31 december 2010, ska medlemsstaterna registrera mängder som landats av andra medlemsstaters fiskefartyg i dess hamn och anmäla dem till kommissionen i enlighet med de förfaranden som fastställs i denna artikel.

4. Varje flaggmedlemsstat ska på elektronisk väg och före utgången av den första månaden i varje kvartal till kommissionen i aggregerad form anmäla mängder av andra bestånd än dem som anges i punkt 2 och som landats under föregående kvartal.

5. Alla fångster ur ett kvoterat bestånd eller en kvoterad grupp av bestånd som tas av gemenskapens fiskefartyg ska avräknas från den kvot som tilldelats flaggmedlemsstaten för gällande bestånd eller grupp av bestånd, oberoende av landningsplatsen.

6. Fångster som tas inom ramen för vetenskaplig forskning som marknadsförs och säljs ska räknas av från de kvoter som tilldelats flaggmedlemsstaten om de överstiger 2 % av de berörda kvoterna. Artikel 12.2 i rådets förordning (EG) nr 199/2008 av den 25 februari 2008 om upprättande av en gemenskapsram för insamling, förvaltning och utnyttjande av uppgifter inom fiskerisektorn och till stöd för vetenskapliga utlåtanden rörande den gemensamma fiskeripolitiken ( 24 ) ska inte gälla vetenskapliga forskningsresor under vilka sådana fångster tas.

7. Utan att det påverkar tillämpningen av avdelning XII får medlemsstaterna till och med den 30 juni 2011 med kommissionen och det organ som den har utsett genomföra pilotprojekt om fjärråtkomst på realtid till medlemsstaterna uppgifter som registrerats och validerats i enlighet med denna förordning. Former och förfaranden för åtkomst till uppgifterna ska gås igenom och testas. Medlemsstaterna ska före den 1 januari 2011 informera kommissionen om de planerar att genomföra pilotprojekt. Från och med den 1 januari 2012 kan rådet besluta på vilka sätt och hur ofta som medlemsstaterna ska överföra uppgifter till kommissionen.

8. Med undantag för den ansträngning som görs av fiskefartyg som är undantagna från fiskeansträngningssystemet ska all fiskeansträngning som görs av gemenskapsfartyg när de ombord förvarar eller, i förekommande fall, använder ett eller flera fiskeredskap som omfattas av ett fiskeansträngningssystem eller är verksamma med fiskeri som omfattas av ett fiskeansträngningssystem i ett geografiskt område som omfattas av det fiskeansträngningssystemet ska räknas mot den högsta tillåtna fiskeansträngning som gäller ett sådant geografiskt område och sådana fiskeredskap eller sådant fiskeri som flaggmedlemsstaten har tillgång till.

9. En fiskeansträngning som utförs inom ramen för vetenskaplig forskning av ett fartyg som medför ett eller flera fiskeredskap som omfattas av ett fiskeansträngningssystem eller som är verksamt med fiskeri som omfattas av ett fiskeansträngningssystem i ett geografiskt område som omfattas av det fiskeansträngningssystemet ska räknas mot den högsta tillåtna fiskeansträngning som gäller sådana fiskeredskap eller sådant fiskeri och sådant geografiskt område i sin flaggmedlemsstat, om fångster som tas under denna ansträngning marknadsförs och säljs om de överstiger 2 % av den tilldelade fiskeansträngningen. Artikel 12.2 i förordning (EG) nr 199/2008 ska inte gälla vetenskapliga forskningsresor under vilka sådana fångster tas.

10. Kommissionen får besluta om format för överföringen av de uppgifter som avses i den här artikeln i enlighet med förfarandet i artikel 119.

Artikel 34

Uppgifter om uttömning av fiskemöjligheter

En medlemsstat ska utan dröjsmål informera kommissionen när den finner att

a) fångster ur ett kvoterat bestånd eller en kvoterad grupp av bestånd som tas av fiskefartyg som för dess flagg bedöms uppgå till 80 % av denna kvot, eller

b) 80 % av den högsta tillåtna fiskeansträngning som gäller för fiskredskap eller ett fiskeri och ett geografiskt område och som är tillämplig på alla eller en grupp av de fiskefartyg som för dess flagg bedöms ha nåtts.

I dessa fall ska den till kommissionen och på dess begäran lämna mer detaljerad och frekvent information än den som avses i artikel 33.







Avsnitt 4

Stängning av fiske

Artikel 35

Stängning av fiske från medlemsstaternas sida

1. Varje medlemsstat ska fastställa det datum från och med vilket

a) fångster ur ett kvoterat bestånd eller en kvoterad grupp av bestånd som tas av fiskefartyg som för dess flagg ska bedömas ha uttömt denna kvot,

b) den högsta tillåtna fiskeansträngningen för ett fiskredskap eller ett fiskeri och ett geografiskt område som är tillämplig på alla eller en grupp av de fiskefartyg som för dess flagg ska bedömas ha nåtts.

2. Från och med den dag som avses i punkt 1 ska den berörda medlemsstaten förbjuda alla eller en del fiskefartyg som för dess flagg att antingen fiska ur detta bestånd eller denna grupp av bestånd vars kvot har uttömts, i relevant fiskeri eller när sådana fiskeredskap förvaras ombord i det geografiska området där den högsta tillåtna fiskeansträngningen har uppnåtts, och särskilt att bevara ombord, omlasta, omflytta och landa fisk som fångats efter denna dag, och fastställa ett datum fram till vilket det är tillåtet att lasta om, överföra och landa fångster eller lämna in de slutliga fångstdeklarationerna.

3. Det beslut som avses i punkt 2 ska offentliggöras av den berörda medlemsstaten och omedelbart meddelas kommissionen. Det ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning (C-serien) och på kommissionens offentliga webbplats. Från och med den dag då den berörda medlemsstaten offentliggör beslutet ska medlemsstaterna se till att fiskefartyg eller en grupp av fartygen som för den berörda medlemsstatens flagg inte bevarar ombord, omlastar, omflyttar eller landar fisken i fråga eller förvarar relevanta fiskeredskap ombord i det relevanta geografiska området i deras vatten eller på deras territorier.

4. Kommissionen ska hålla de upplysningar som den tagit emot enligt denna artikel tillgängliga för medlemsstaterna på elektronisk väg.

Artikel 36

Stängning av fiske från kommissionens sida

1. Om kommissionen finner att en medlemsstat inte har fullgjort sin skyldighet att lämna de månatliga uppgifter om fiskemöjligheterna som avses i artikel 33.2 får den fastställa ett datum då 80 % av denna medlemsstats fiskemöjligheter bedöms ha varit uttömda och ett preliminärt datum då fiskemöjligheterna ska anses ha varit uttömda.

2. Om kommissionen finner att de fiskemöjligheter som tilldelats gemenskapen, en medlemsstat eller en grupp av medlemsstater anses ha varit uttömda, ska kommissionen på grundval av de uppgifter som avses i artikel 35 eller på eget initiativ meddela den berörda medlemsstaten detta och förbjuda fiskeverksamhet för det område, de redskap, det bestånd, den grupp av bestånd eller den flotta som berörs av denna fiskeverksamhet.

Artikel 37

Korrigeringsåtgärder

1. När kommissionen har förbjudit fisket på grund av att de fiskemöjligheter som tilldelats en medlemsstat eller grupp av medlemsstater eller gemenskapen antas vara uttömda, och det visar sig att en medlemsstat i själva verket inte har uttömt sina fiskemöjligheter ska denna artikel tillämpas.

2. Om den skada som en medlemsstat lidit genom att fisket förbjudits innan dess fiskemöjligheter hade uttömts inte har avhjälpts ska åtgärder antas i enlighet med förfarandet i artikel 119 i syfte att på ett lämpligt sätt avhjälpa den skada som har förorsakats. Dessa åtgärder kan innebära att en medlemsstat som överskridit sin kvot får sina fiskemöjligheter reducerade och att de mängder som dras av på ett lämpligt sätt tilldelas de medlemsstater vilkas fiskeverksamhet har de förbjudits innan deras fiskemöjligheter var uttömda.

3. De reduceringar som avses i punkt 2 och efterföljande tilldelningar ska göras med hänsyn till i första hand de arter och relevanta geografiska områden för vilka fiskemöjligheterna har fastställts. Detta kan göras under det år skadan uppstår eller under något av de följande åren.

4. Tillämpningsföreskrifter för den här artikeln ska fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 119, särskilt beträffande bestämningen av ifrågavarande mängder.







KAPITEL II

Kontroll av flottförvaltningen







Avsnitt 1

Fiskekapacitet

Artikel 38

Fiskekapacitet

1. Medlemsstaterna ska ansvara för genomförandet av de kontroller som krävs för att säkerställa att den totala kapacitet som motsvarar de fiskelicenser som en medlemsstat har utfärdat, i GT och i kW, inte vid något tillfälle överstiger den maximala kapacitet för den medlemsstaten som har fastställts i enlighet med

a) artikel 13 i förordning (EG) nr 2371/2002,

b) förordning (EG) nr 639/2004,

c) förordning (EG) nr 1438/2003, och

d) förordning (EG) nr 2104/2004.

2. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel och särskilt för

a) registrering av fiskefartyg,

b) kontroll av fiskefartygens maskinstyrka,

c) kontroll av fiskefartygens tonnage,

d) kontroll av fiskeredskapens typ, nummer och egenskaper,

får antas i enlighet med förfarandet som avses i artikel 119.

3. Medlemsstaterna ska som en del av den rapport som avses i artikel 118 meddela kommissionen vilka kontrollmetoder som används, tillsammans med namn på och adresser till de organ som ansvarar för genomförandet av de kontroller som avses i punkt 2 i den här artikeln.







Avsnitt 2

Motorstyrka

Artikel 39

Övervakning av maskinstyrka

1. Det ska vara förbjudet att fiska med fiskefartyg med en motor vars maskinstyrka överstiger den som anges i fiskelicensen.

2. Medlemsstaterna ska se till att den certifierade maskinstyrkan inte överskrids. Medlemsstaterna ska som en del av den rapport som avses i artikel 118 meddela kommissionen vilka kontrollåtgärder de har vidtagit för att säkerställa att den certifierade maskinstyrkan inte överskrids.

3. Medlemsstaterna får helt eller delvis debitera fiskefartygsaktörerna de kostnader som är förbundna med certifieringen av maskinstyrkan.

Artikel 40

Certifiering av maskinstyrka

1. Medlemsstaterna ska ansvara för certifiering av maskinstyrkan och utfärdande av motorcertifikat för gemenskapens fiskefartyg vars maskineffekt överstiger 120 kilowatt (kW), förutom fartyg som endast använder fasta redskap eller skrapredskap, hjälpfartyg och fartyg som endast används i vattenbruk.

2. ►C1 Medlemsstaternas behöriga myndigheter ska officiellt certifiera att en ny framdrivningsmotor, en utbytesframdrivningsmotor och en framdrivningsmotor som har modifierats tekniskt i ett fiskefartyg enligt punkt 1 inte kan utveckla större maximal kontinuerlig maskinstyrka än den som anges i motorcertifikatet. ◄ Ett sådant certifikat ska endast utfärdas om motorn inte kan utveckla större maximal kontinuerlig maskinstyrka än den angivna.

3. Medlemsstaternas behöriga myndigheter får överlåta certifieringen av maskinstyrkan till klassificeringssällskap eller andra aktörer som har den expertkunskap som krävs för att göra den tekniska kontrollen av maskinstyrkan. Dessa klassificeringssällskap eller andra aktörer ska endast certifiera att en framdrivningsmotor inte kan producera större effekt än den officiellt angivna om det inte finns någon möjlighet att öka framdrivningsmotorns prestanda över den certifierade maskinstyrkan.

4. Det är förbjudet att använda en ny framdrivningsmotor, utbytesframdrivningsmotor eller en framdrivningsmotor som har modifierats tekniskt om den berörda medlemsstaten inte har certifierat en sådan motor officiellt.

5. Denna artikel ska tillämpas på fiskefartyg som omfattas av ett system för fiskeansträngning från och med den 1 januari 2012. För övriga fiskefartyg ska den tillämpas från och med den 1 januari 2013.

6. Tillämpningsbestämmelser för detta avsnitt ska antas i enlighet med förfarandet i artikel 119.

Artikel 41

Verifiering av maskinstyrka

1. ►C1 Efter en riskanalys ska medlemsstaterna verifiera uppgifter som har fastställts enligt en provtagningsplan grundad på den metod som kommissionen har antagit i enlighet med förfarandet i artikel 119 om att maskinstyrkan är korrekt, och då använda all information som de administrativa organen har tillgång till om det aktuella fartygets tekniska egenskaper. ◄ De ska särskilt verifiera uppgifterna i

a) fartygsövervakningssystemet,

b) fiskeloggboken,

c) det EIAPP-certifikat (Engine International Air Pollution Prevention) som har utfärdats för motorn i enlighet med bilaga VI till Marpolkonvention 73/78,

d) klasscertifikat utfärdade av en erkänd organisation som utför inspektioner och utövar tillsyn av fartyg i den mening som avses i direktiv 94/57/EG,

e) sjövärdighetsintyget,

f) registret över gemenskapens fiskeflotta, och

g) andra dokument som innehåller relevant information om fartygets motorstyrka eller andra därmed förknippade tekniska egenskaper.

2. Efter analysen av de uppgifter som avses i punkt 1 och när det finns tecken på att ett fiskefartygs motor har större effekt än den som anges i fiskelicensen ska medlemsstaterna göra en fysisk kontroll av maskinstyrkan.







KAPITEL III

Kontroll av fleråriga planer

Artikel 42

Omlastning i hamn

1. Fiskefartyg som bedriver fiske som omfattas av en flerårig plan får inte lasta om sina fångster till andra fartyg i en utsedd hamn eller på platser nära land om fångsterna inte har vägts i enlighet med artikel 60.

2. Genom undantag från punkt 1 får fiskefartyg lasta om ovägda pelagiska fångster som omfattas av en flerårig plan i utsedda hamnar eller platser nära land förutsatt att en kontrollobservatör eller tjänsteman finns ombord på det mottagande fartyget eller att en inspektion genomförs innan det mottagande fartygets avgång efter det att omlastningen har avslutats. Det mottagande fartygets befälhavare ska ansvara för att underrätta de behöriga myndigheterna i kustmedlemsstaten 24 timmar före det mottagande fartygets beräknade avfärd. Kontrollobservatören eller tjänstemannen ska utses av de behöriga myndigheterna i det mottagande fartygets flaggmedlemsstat. Om det mottagande fartyget inleder fiskeverksamhet före eller efter det att det har tagit emot sådana fångster, ska det finnas en sådan kontrollobservatör eller tjänsteman ombord till dess att de mottagna fångsterna har landats. Det mottagande fartyget ska landa mottagna fångster i en medlemsstats hamn som har utsetts för detta ändamål i enlighet med villkoren i artikel 43.4 i denna förordning, där fångsten ska vägas i enlighet med artiklarna 60 och 61.

Artikel 43

Utsedda hamnar

1. Rådet får, när det antar en flerårig plan, fatta beslut om ett tröskelvärde som ska tillämpas på den levande vikten av arter som omfattas av en flerårig plan, ovanför vilket fiskefartyg måste landa sina fångster i en utsedd hamn eller en plats nära land.

2. När en större mängd fisk än det tröskelvärde som avses i punkt 1 ska landas ska befälhavare på gemenskapens fiskefartyg se till att fångsten endast landas i en utsedd hamn eller en plats nära land i gemenskapen.

3. När den fleråriga planen tillämpas inom ramen för en regional fiskeriorganisation får landningen eller omlastningen ske i en hamn som tillhör en avtalsslutande part eller samarbetande icke avtalsslutande part i denna organisation, i enlighet med de regler som föreskrivs av den regionala fiskeriorganisationen.

4. Varje medlemsstat ska utse hamnar eller platser nära land där de landningar som avses i punkt 2 ska äga rum.

5. För att en hamn eller plats nära land ska kunna ses som en utsedd hamn ska följande villkor vara uppfyllda:

a) Fastställda landnings- eller omlastningstider.

b) Fastställda landnings- eller omlastningsplatser.

c) Fastställda inspektions- och övervakningsförfaranden.

6. När en hamn eller plats nära land har fastställts som en utsedd hamn för landning av en viss art som omfattas av en flerårig plan, får den användas för landning av andra arter.

7. Medlemsstaterna ska undantas från i punkt 5 c om det nationella kontrollprogram som har antagits i enlighet med artikel 46 innehåller en plan över hur kontrollen i utsedda hamnar ska ske och garanterar samma kontrollnivå från de behöriga myndigheternas sida. Planen ska anses vara tillfredsställande om kommissionen har godkänt den i enlighet med förfarandet i artikel 119.

Artikel 44

Separat förvaring av fångster av bottenlevande arter som omfattas av fleråriga planer

1. Alla fångster av bottenlevande bestånd som omfattas av en flerårig plan och som förvaras ombord på gemenskapens fiskefartyg med en total längd på 12 meter eller mer ska placeras i lådor, utrymmen eller containrar på ett sådant sätt att de kan identifieras i förhållande till andra lådor, utrymmen eller containrar.

2. Befälhavarna på gemenskapen fiskefartyg ska bevara fångsterna av bottenlevande bestånd som omfattas av en flerårig plan enligt en stuvningsplan som beskriver de olika arternas placering i lastutrymmena.

3. Det är förbjudet att ombord på gemenskapens fiskefartyg i lådor, utrymmen eller containrar bevara fångstmängder av bottenlevande bestånd som omfattas av en flerårig plan sammanblandade med andra fiskeriprodukter.

Artikel 45

Realtidsanvändning av kvoter

1. När de sammanlagda fångsterna av bestånd som omfattas av en flerårig plan har nått en viss tröskel för den nationella kvoten ska dessa uppgifter om fångster sändas med tätare intervall till kommissionen.

2. Rådet ska fastställa den relevanta tröskel som ska tillämpas och hur ofta de uppgifter som avses i punkt 1 ska meddelas.

Artikel 46

Nationella kontrollprogram

1. Medlemsstaterna ska utarbeta ett nationellt kontrollprogram för varje flerårig plan. Alla nationella kontrollprogram ska meddelas kommissionen eller göras tillgängliga på den säkra delen av medlemsstaternas webbplats i enlighet med artikel 115 a.

2. Medlemsstaterna ska fastställa särskilda riktmärken för inspektionerna i enlighet med bilaga I. Dessa riktmärken ska definieras i enlighet med riskhantering och regelbundet ses över mot bakgrund av analyser av de resultat som har uppnåtts. Riktmärken för inspektioner ska utvecklas stegvis till dess att de uppnår de mål för riktmärken som fastställs i bilaga I.







KAPITEL IV

Kontroll av tekniska åtgärder







Avsnitt 1

Användning av fiskeredskap

Artikel 47

Fiskeredskap

I fiskerier där det inte är tillåtet att använda mer än en typ av fiskeredskap ska alla andra redskap surras och stuvas undan så att de inte med lätthet kan användas, i enlighet med följande regler:

a) Nätredskap, vikter och liknande utrustning ska lösgöras från trålbord, sveplinor, trålvarp och rep.

b) Nätredskap som finns på däck eller ovanför däck ska vara säkert surrade och stuvade.

c) Långrevar ska stuvas undan på lägre däck.

Artikel 48

Bärgning av förlorade redskap

1. Gemenskapens fiskefartyg ska ha utrustning ombord för att bärga förlorade redskap.

2. Den befälhavare på ett av gemenskapens fiskefartyg som förlorat redskap eller delar av det ska försöka att bärga det så snart som möjligt.

3. Om det förlorade redskapet inte kan bärgas ska fartygets befälhavare inom 24 timmar underrätta den behöriga myndigheten i flaggmedlemsstaten som sedan ska underrätta den behöriga myndigheten i kustmedlemsstaten om följande:

a) Fiskefartygets distriktsbeteckning och namn.

b) Typ av förlorat redskap.

c) Tidpunkten för förlust av redskapet.

d) Positionen där redskapet förlorades.

e) Åtgärder som vidtagits för att bärga redskapet.

4. Om de redskap som bärgas av medlemsstatens behöriga myndigheter inte har rapporterats som förlorade, kan dessa myndigheter kräva att befälhavare på det fiskefartyg som har förlorat redskapen återbetalar kostnaden.

5. En medlemsstat får undanta gemenskapens fiskefartyg med en total längd på mindre än 12 meter och som för dess flagg från kravet som avses i punkt 1 om de:

a) bedriver verksamhet uteslutande inom flaggmedlemsstatens territorialhav, eller

b) aldrig tillbringar mer än 24 timmar till havs från den tidpunkt då de lämnar hamnen till den tidpunkt då de återvänder.

Artikel 49

Fångsternas sammansättning

1. Om fångsterna ombord på något av gemenskapens fiskefartyg tagits med nätredskap med olika minsta maskstorlek under samma resa ska artsammansättningen beräknas för varje del av den fångst som har tagits under olika förhållanden. Varje ändring av en tidigare använd maskstorlek, liksom av fångstsammansättningen ombord vid tidpunkten för denna ändring ska därför antecknas i fiskeloggboken.

2. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 44 får närmare bestämmelser antas i enlighet med förfarandet i artikel 119 om att det ombord ska finnas en stuvningsplan över beredda produkter för varje art, med angivande av produkternas placering i lastutrymmet.







Avsnitt 2

Kontroll av områden med fiskebegränsning

Artikel 50

Kontroll av områden med fiskebegränsning

1. Fiskeverksamhet som gemenskapens fiskefartyg och tredjeländers fiskefartyg bedriver i fiskeområden där rådet har fastställt fiskebegränsning ska kontrolleras av kustmedlemsstatens centrum för fiskerikontroll, som ska ha ett system för att upptäcka och registrera att fartyg seglar in i, genom och ut ur området med fiskebegränsning.

2. Utöver punkt 1 ska rådet fastställa ett datum från vilket fiskefartygen ombord ska ha ett operativt system för att underrätta befälhavaren om att fartyget seglar in i eller ut ur området med fiskebegränsning.

3. Dataöverföringen ska ske åtminstone var 30:e minut när ett fiskefartyg går in i ett område med fiskebegränsning.

4. Alla fiskefartyg som inte har fisketillstånd i områden med fiskebegränsning har rätt att segla genom sådana områden på följande villkor:

a) Alla redskap som medförs ombord är surrade och stuvade under genomseglingen.

b) Hastigheten under genomsegl