1996L0026 — SV — 01.05.2004 — 002.002

Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet

Ändrad genom:

Ändrad genom:

▼B

RÅDETS DIREKTIV 96/26/EG

av den 29 april 1996

om rätt att yrkesmässigt bedriva person- och godstransporter på väg och om ömsesidigt erkännande av utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis för att främja ett effektivt utnyttjande av dessa transportörers etableringsrätt på området för nationella och internationella transporter

AVDELNING I

Rätt att yrkesmässigt bedriva transporter på väg

Artikel 1

1. Rätten att yrkesmässigt bedriva transporter på väg skall regleras av de föreskrifter som medlemsstaterna har antagit i enlighet med de gemensamma reglerna i detta direktiv.

2. I detta direktiv avses med

▼M1

▼B

▼M1

▼B

Artikel 2

▼M1

1. Detta direktiv skall inte gälla för företag som yrkesmässigt bedriver godstransporter på väg med hjälp av motorfordon eller motorfordonskombinationer med en högsta tillåten vikt av högst 3,5 ton. Medlemsstaterna får dock sänka denna tröskel för alla eller vissa typer av transportverksamhet.

▼B

2.

▼M1

▼B

3. Efter samråd med kommissionen får medlemsstaterna från tillämpningen av samtliga eller vissa av bestämmelserna i detta direktiv undanta företag som uteslutande utför vissa persontransporter på väg i icke-kommersiella syften eller som har sin huvudsakliga förvärvsverksamhet på andra områden än persontransporter på väg, förutsatt att deras transportverksamhet endast har ringa betydelse för transportmarknaden.

Artikel 3

1. Företag som önskar yrkesmässigt bedriva transporter på väg skall

Om sökanden är en fysisk person som inte uppfyller villkoret i c, får de behöriga myndigheterna likväl bevilja honom tillstånd att yrkesmässigt bedriva transporter på väg, förutsatt att han anvisar myndigheterna en annan person som uppfyller villkoren i a och c och som varaktigt och reellt leder företagets transportverksamhet.

Om sökanden inte är en fysisk person

2. Medlemsstaterna skall bestämma de villkor som företag som är etablerade på deras territorium måste uppfylla för att tillgodose villkoret på gott anseende.

De skall föreskriva att detta villkor inte är uppfyllt eller inte längre är uppfyllt om den eller de fysiska personer som förutsätts uppfylla detta krav enligt punkt 1

▼M1

▼B

I de fall som avses i a, b eller c skall kravet på gott anseende fortsätta att anses som icke uppfyllt tills återupprättande har ägt rum eller annan åtgärd med likvärdig effekt har vidtagits i enlighet med gällande nationella föreskrifter.

3.

▼M1

▼B

▼M1

4.

▼B

Artikel 4

Medlemsstaterna skall bestämma på vilka villkor ett företag som bedriver transporter på väg, trots bestämmelserna i artikel 3.1, får drivas provisoriskt i högst ett års tid, vilken tid i vederbörligen bestyrkta specialfall kan förlängas med högst sex månader, i fall då den fysiska person som utövat vägtransportverksamheten eller den fysiska person som uppfyllt föreskrifterna i artikel 3.1 a och c avlider eller förlorar sin fysiska eller rättsliga förmåga att utöva verksamheten.

De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna får dock i särskilda fall undantagsvis meddela ett permanent tillstånd för en person, som inte uppfyller det i artikel 3.1 c angivna villkoret om yrkesmässig kompetens, att fortsätta att driva transportföretaget under förutsättning att personen i fråga har minst tre års praktisk erfarenhet av den dagliga driften av företaget.

Artikel 5

1. Företag som kan styrka att de

▼M1

▼B

i en medlemsstat enligt nationella bestämmelser beviljats tillstånd att på området för nationella eller internationella transporter yrkesmässigt bedriva gods- eller persontransporter på väg, befrias från skyldigheten att tillhandahålla bevis på att de uppfyller de krav som ställs i artikel 3.

2. Dock måste fysiska personer som

ha uppfyllt det i artikel 3.4 angivna villkoret rörande yrkesmässig kompetens

▼M1

▼B

Samma krav skall gälla i fall som avses i artikel 3.1 tredje stycket.

▼M1

3.

▼B

Artikel 6

1. Beslut som medlemsstaternas behöriga myndigheter har fattat i enlighet med de bestämmelser som antagits på grundval av detta direktiv och som innebär att en ansökan om att yrkesmässigt få bedriva transporter på väg avslås, skall innehålla en redovisning av skälen till besluten.

▼M1

Medlemsstaterna skall se till att de behöriga myndigheterna regelbundet och minst vart femte år försäkrar sig om att företagen fortfarande uppfyller kraven på gott anseende, ekonomiska resurser och yrkesmässig kompetens.

Om kravet på de ekonomiska resurserna inte är uppfyllt vid kontrolltillfället, men om företagets ekonomiska situation ger anledning att tro att kravet på de ekonomiska resurserna på nytt och på ett varaktigt sätt kommer att vara uppfyllda, på grundval av en finansieringsplan och inom en överskådlig framtid, får de behörige myndigheterna bevilja en ytterligare frist som inte får överstiga ett år.

▼B

2. Medlemsstaterna skall se till att de behöriga myndigheterna återkallar tillståndet att yrkesmässigt bedriva transporter på väg, om myndigheterna konstaterar att föreskrifterna i artikel 3.1 a, b eller c inte längre är uppfyllda, under förutsättning att de i förekommande fall föreskriver en tillräcklig tidsfrist för utseende av en ersättare.

3. I fråga om de beslut som avses i punkterna 1 och 2 skall medlemsstaterna säkerställa att de av detta direktiv berörda företagen har möjlighet att med lämpliga medel tillvarata sina intressen.

Artikel 7

1. Om överträdelser som kan leda till ◄ indragning av tillstånd att bedriva transporter på väg har begåtts av reglerna för gods- eller persontransporter på väg av i landet icke bosatta transportörer, skall medlemsstaterna förse den medlemsstat där transportören är etablerad med all tillgänglig information om dessa överträdelser och de sanktioner som de har ålagt.

▼M1 —————

▼B

►M1 2. ◄ Medlemsstaterna skall lämna varandra ömsesidigt bistånd för tillämpningen av detta direktiv.

AVDELNING II

Samordnad bedömning av utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis

Artikel 8

1. I fråga om de verksamheter som avses i detta direktiv skall medlemsstaterna vidta de i detta direktiv föreskrivna åtgärderna beträffande etablering inom sina territorier av sådana fysiska personer och företag som avses i avdelning I i Allmänna handlingsprogrammet för etableringsfrihet ( 7 ).

2. Utan att det påverkar tillämpningen av punkterna 3 och 4 skall ett värdland vid prövning av fråga om rätt att yrkesmässigt bedriva transporter på väg som tillräcklig bevisning om gott anseende ►M1 ————— ◄ godta utdrag ur kriminalregistret eller, i avsaknad av ett sådant, en likvärdig handling som är utställd av behörig rättslig eller administrativ myndighet i transportörens ursprungsland eller i det land varifrån han kommer, där det framgår att dessa krav är uppfyllda.

3. Om värdlandet ställer vissa krav på sina egna medborgare i fråga om gott anseende och utredning om att sådana krav är uppfyllda inte kan inhämtas med hjälp av de i punkt 2 nämnda handlingarna, skall staten i fråga om medborgare i andra medlemsländer som tillräcklig bevisning godta intyg som är utfärdade av behörig rättslig eller administrativ myndighet i ursprungslandet eller i det land varifrån den utländska medborgaren kommer, där det framgår att de ifrågavarande kraven är uppfyllda. Sådana intyg skall innehålla de uppgifter som skall beaktas av värdlandet.

4. Om ursprungslandet eller det land varifrån den utländska medborgaren kommer inte utfärdar en sådan handling som krävs enligt punkt 2 och 3, kan en sådan handling ersättas av en försäkran under ed eller på heder och samvete av ifrågavarande person inför rättslig eller administrativ myndighet eller, i förekommande fall, inför notarie i vederbörandes ursprungsland eller i det land varifrån vederbörande kommer, varvid myndigheten eller notarien skall utfärda ett intyg som styrker att denna försäkran avgivits. ►M1 ————— ◄

5. Handlingar som utfärdats i enlighet med punkterna 2 och 3 skall inte godtas, om de ges in mer än tre månader efter utfärdandet. Detta villkor gäller även för försäkran avgiven enligt punkt 4.

Artikel 9

1. Om det i ett värdland krävs intyg om ekonomiska resurser, skall den staten godta motsvarande intyg, som har utfärdats av banker i ursprungslandet eller i det land varifrån den utländska medborgaren kommer eller som har utfärdats av andra av det landet utsedda organ som likvärdiga med intyg utfärdade på dess eget territorium.

2. Om en medlemsstat ställer vissa krav på sina egna medborgare i fråga om ekonomiska resurser och om den i punkt 1 angivna handlingen inte utgör bevisning om detta, skall staten i fråga om medborgare i andra medlemsländer som tillräcklig bevisning godta av behörig administrativ myndighet i ursprungslandet, eller i det land varifrån den utländska medborgaren kommer, utfärdade intyg av vilka framgår att ifrågavarande krav är uppfyllda. Sådana intyg skall innehålla de uppgifter som skall beaktas av värdlandet.

Artikel 10

1. Från och med den 1 januari 1990 skall medlemsstaterna som tillräckligt bevis för yrkesmässig kompetens erkänna de intyg som avses i artikel 3.4 fjärde stycket och som har utfärdats av annan medlemsstat.

2. Beträffande företag som såvitt avser Grekland före den 1 januari 1981 och såvitt avser övriga medlemsstater före den 1 januari 1975 har fått tillstånd att yrkesmässigt bedriva gods- eller persontransporter på väg i nationell och/eller internationell trafik, skall medlemsstaterna som tillräcklig utredning om yrkeskunnande, förutsatt att de berörda företagen är bolag enligt artikel 58 i fördraget, godta intyg om att den ifrågavarande verksamheten har bedrivits i en medlemsstat under tre år som tillräckligt bevis för yrkesmässig kompetens. Denna verksamhet får inte ha upphört mer än fem år innan intyget ges in.

I fråga om fysiska personer skall sådant intyg som styrker att verksamhet har bedrivits utfärdas för en av de fysiska personer som reellt leder företagets transportverksamhet.

3. De intyg som före den ►M1 1 oktober 1999 ◄ har utfärdats till vägtransportörer som bevis på yrkesmässig kompetens, i enlighet med till och med den dagen gällande bestämmelser, skall anses vara likvärdiga med intyg som utfärdats i enlighet med bestämmelserna i detta direktiv.

▼A1

4. Med avvikelse från punkt 3 skall de intyg som före Tjeckiens anslutning har utfärdats till vägtransportörer anses vara likvärdiga med intyg som utfärdats i enlighet med bestämmelserna i detta direktiv endast om de har utfärdats till

5. Med avvikelse från punkt 3 skall de intyg som före Estlands anslutning har utfärdats till vägtransportörer anses vara likvärdiga med intyg som utfärdats i enlighet med bestämmelserna i detta direktiv endast om de har utfärdats till

6. Med avvikelse från punkt 3 skall de intyg som före Lettlands anslutning har utfärdats till vägtransportörer anses vara likvärdiga med intyg som utfärdats i enlighet med bestämmelserna i detta direktiv endast om de har utfärdats till

7. Med avvikelse från punkt 3 skall de intyg som före Litauens anslutning har utfärdats till vägtransportörer anses vara likvärdiga med intyg som utfärdats i enlighet med bestämmelserna i detta direktiv endast om de har utfärdats till

8. Med avvikelse från punkt 3 skall de intyg som före Ungerns anslutning har utfärdats till vägtransportörer anses vara likvärdiga med intyg som utfärdats i enlighet med bestämmelserna i detta direktiv endast om de har utfärdats till

9. Med avvikelse från punkt 3 skall de intyg som före Polens anslutning har utfärdats till vägtransportörer anses vara likvärdiga med intyg som utfärdats i enlighet med bestämmelserna i detta direktiv endast om de har utfärdats till transportörer på området för internationella och nationella gods- och persontransporter på väg enligt lagen om vägtransporter av den 6 september 2001 sedan den 1 januari 2002.

10. Med avvikelse från punkt 3 skall de intyg som före Slovakiens anslutning har utfärdats till vägtransportörer anses vara likvärdiga med intyg som utfärdats i enlighet med bestämmelserna i detta direktiv endast om de har utfärdats till transportörer på området för internationella och nationella gods- och persontransporter på väg enligt lagen om vägtransporter nr 168/1996, i dess ändrade form av den 19 augusti 2002, sedan den 1 september 2002.

▼M1

Artikel 10 a

Medlemsstaterna skall föreskriva en ordning med sanktioner för överträdelser av de nationella bestämmelser som antas i enlighet med detta direktiv och de skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att dessa sanktioner tillämpas. De föreskrivna sanktionerna skall vara effektiva och proportionerliga och ha avskräckande verkan.

Artikel 10 b

Från och med den 1 oktober 1999 skall medlemsstaterna som tillräckligt bevis på yrkesmässig kompetens erkänna de intyg som överensstämmer med modellen för examensbevis i bilaga I a och som utfärdas av den myndighet eller instans som har utsetts för detta av varje medlemsstat.

▼A1

De intyg på yrkesmässig kompetens som avses i artikel 10.4-10.10 får utfärdas på nytt av de berörda medlemsstaterna i enlighet med modellen för examensbevis i bilaga Ia.

▼B

AVDELNING III

Avslutande bestämmelser

Artikel 11

Medlemsstaterna skall utse de myndigheter och organ som skall vara behöriga att utfärda de i artiklarna 8.2 och 9 angivna handlingarna och det i artikel 10.2 angivna intyget. De skall genast underrätta övriga medlemsstater och kommissionen om detta.

Artikel 12

Detta direktiv skall även tillämpas på medborgare i medlemsstater som i egenskap av anställda utövar verksamhet som vägtransportör enligt i artiklarna 8 och 11 i rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av den 15 oktober 1968 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen ( 8 ).

Artikel 13

1. Medlemsstaterna skall efter samråd med kommissionen senast vid de tidpunkter som anges i bilaga II del B vidta de åtgärder som är nödvändiga för att tillämpa bestämmelserna i detta direktiv.

2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

Artikel 14

De direktiv som anges i bilaga II del A upphävs härmed utan att detta påverkar medlemsstaternas skyldigheter såvitt avser tidsfristerna för genomförande och tillämpning som anges i bilaga II del B.

Hänvisningar till de upphävda direktiven skall anses som hänvisningar till det här direktivet och skall läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga III.

Artikel 15

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

▼M1

BILAGA I

I. FÖRTECKNING ÖVER ÄMNEN SOM AVSES I ARTIKEL 3.4

De kunskaper som skall beaktas när yrkesmässig kompetens fastställs av medlemsstaterna skall omfatta åtminstone ämnen i denna förteckning för både transport på väg av gods och av personer. I dessa ämnen skall de sökande vägtransportörer uppnå den nivå i fråga om kunskaper och praktiska färdigheter som krävs för att leda ett transportföretag.

Den lägsta kunskapsnivån, såsom den anges nedan, får inte vara lägre än nivå 3 enligt de utbildningsnivåer som anges i bilagan till beslut 85/368/EEG ( 9 ), det vill säga den nivå som uppnåtts genom utbildningen i den obligatoriska skolan, kompletterad med antingen en yrkesutbildning och en kompletterande teknisk utbildning eller med en teknisk skolutbildning eller annan utbildning på högre nivå.

A. Avsnitt i civilrätt

Gods- och persontransport på väg

Den sökande skall bland annat

Godstransport på väg

Persontransport på väg

B. Avsnitt i handelsrätt

Gods- och persontransport på väg

Den sökande skall bland annat

C. Avsnitt i socialrätt

Gods- och persontransport på väg

Den sökande skall bland annat

D. Avsnitt i skatterätt

Gods- och persontransport på väg

Den sökande skall bland annat känna till regler om

E. Kommersiell och ekonomisk ledning av ett företag

Gods- och persontransport på väg

Den sökande skall bland annat

7) känna till de olika delarna i en kostnadsberäkning (fasta kostnader, rörliga kostnader, arbetande kapital, avskrivningar, m.m.) samt kunna räkna ut detta per fordon, per kilometer, per resa eller per ton,