1969R1192 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 1192/69
av den 26 juni 1969
om införande av enhetliga regler för järnvägsföretagens redovisning
(EGT L 156, 28.6.1969, s. 8)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Rådets förordning (EEG) nr 3572/90 av den 4 december 1990 L 353 12 17.12.1990
Ändrad genom:
►A1Anslutningsakten för Danmark, Irland, Förenade konungariket Storbritan-
nien och Nordirland(*) L 73 14 27.3.1972
(anpassad genom rådets beslut av den 1 januari 1973) L 2 1 1.1.1973
►A2Anslutningsakten för Grekland(*) L 291 17 19.11.1979
►A3Anslutningsakten för Spanien och Portugal (*) L 302 23 15.11.1985
►A4Anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige C 241 21 29.8.1994
(anpassad genom rådets beslut 95/1/EG, Euratom, EKSG) L 1 1 1.1.1995
(*) Denna rättsakt finns inte publicerad på svenska.
1969R1192 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 2
▼B
RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 1192/69
av den 26 juni 1969
om införande av enhetliga regler för järnvägsföretagens redovis-
ning
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA
FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekono-
miska gemenskapen, särskilt artikel 75 och 94 i detta,
med beaktande av rådets beslut av den 13 maj 1965 (1)om harmoni-
sering av vissa föreskrifter om konkurrens vid transporter på järnväg,landsväg och inre vattenvägar,
med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande(
2),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), och
med beaktande av följande:Ett av målen för den gemensamma transportpolitiken är att undanröja
sådana skillnader som uppkommer genom ekonomiska belastningar påeller förmåner för järnvägsföretag genom myndigheters åtgärder ochsom kan väntas förorsaka en avsevärd snedvridning av konkurrensvill-koren.
Det är därför lämpligt att vidta åtgärder som eliminerar effekterna av
dessa ekonomiska belastningar eller förmåner för att uppnå lika behand-ling av alla transportslag. Åtgärderna kan i vissa fall bestå i att få deekonomiska belastningarna eller förmånerna att upphöra inom en snarframtid; i andra fall skall åtgärderna genomföras som en del av enprocess i riktning mot normaliserad redovisning för järnvägsföretagen,varvid ett moment i denna normaliseringsprocess är att effekterna avsådana ekonomiska belastningar eller förmåner kompenseras.
Det slutliga ställningstagandet med avseende på vissa typer av ekono-
miska belastningar eller förmåner som skall omfattas av normaliser-ingen måste ske i samband med den stegvisa harmoniseringen avreglerna för de ekonomiska relationerna mellan järnvägsföretag ochstater enligt artikel 8 i rådets beslut av den 13 maj 1965 om harmoni-sering av vissa föreskrifter om konkurrens vid transporter på järnväg,landsväg och inre vattenvägar. I avvaktan på en slutlig reglering är det ifråga om dessa typer av belastningar eller förmåner därför lämpligt atttill varje stat överlåta rätten att i varje enskilt fall besluta om normali-sering skall äga rum. Om beslut om normalisering fattas, bör dennagenomföras i enlighet med de gemensamma regler som fastställts idenna förordning, i synnerhet vad avser metoderna för beräkning avekonomisk ersättning.
Innan det kan bli tal om någon ersättning på grund av normaliserad
redovisning är det nödvändigt att fastställa de ekonomiska belastningarsom järnvägsföretagen drabbas av samt de förmåner som de har ijämförelse med vad som skulle gälla om de arbetade på samma villkorsom andra transportföretag.
För att fastställa detta måste man identifiera de fall på vilka normaliser-
ingen bör tillämpas. Samtliga sådana fall inom medlemsstaterna böromfattas av normaliseringen, med undantag för dels allmän trafikplikt ienlighet med rådets förordning (EEG) nr 1191/69 (
4) av den 26 juni
1969 om medlemsstaternas åtgärder i fråga om allmän trafikplikt påjärnväg, väg och inre vattenvägar, dels olikheter i infrastruktur ochskattebördor enligt de regler som gäller för de tre transportslagen —olikheter som i vederbörlig ordning kommer att avskaffas enligt de
(1) EGT nr 88, 24.5.1965, s. 1500/65.
(2) EGT nr C 135, 14.12.1968, s. 34.
(3) EGT nr C 118, 11.11.1968, s. 7.
(4) EGT nr L 156, 28.6.1969, s. 1.
1969R1192 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 3
▼B
åtgärder som föreslagits om betalning för utnyttjande av infrastruktur
och i samband med en anpassning av allmänna skatteregler och skatte-regler för transporter.
Eftersom varje normaliseringsfall har sina egna särdrag, är det lämpligt
att fastställa omfattningen av varje sådant fall och att bestämma vilkametoder som skall tillämpas vid beräkningen av de ekonomiska belas-tningarna eller förmånerna för järnvägsföretagen.
För att beräkna sådana belastningar eller förmåner är det nödvändigt att
jämföra det system som tillämpas på järnvägsföretag med det systemsom tillämpas på privata transportföretag som arbetar med andra trans-portslag.
De ekonomiska belastningarna för järnvägsföretag är vanligen större än
de förmåner de åtnjuter; dessa företag kan lätt tillhandahålla det redo-visningsunderlag som krävs för beräkning av sådana belastningar ellerförmåner. Det är därför lämpligt att ge sådana företag en initiativrätt isaken och att låta medlemsstaternas behöriga myndigheter, i enlighetmed denna förordning och innan ersättningsbeloppet fastställs, granskade siffror på vilka företagen bygger sina ansökningar. Det är önskvärtatt en tidsfrist för myndigheternas ställningstagande fastställs.
Eftersom frågan om betalning av ersättning är knuten till både statens
eller den behöriga myndighetens och järnvägsföretagens budgetarbete,är det lämpligt att fastställa särskilda föreskrifter för utbetalningar pågrundval av preliminära beräkningar och för slutlig reglering av utestå-ende saldon.
För tydlighetens skull och för att på lämpligt sätt ge insyn i normaliser-
ingen av redovisningen är det önskvärt att föreskriva att ersättningsbe-lopp som beviljats i enlighet med den normaliserade redovisningen tasupp i en tabell som bifogas järnvägsföretagens bokslut.
Det är önskvärt att säkerställa att medlemsstaterna ger transportföre-
tagen möjlighet att med egna medel ta till vara sina intressen medavseende på de enskilda beslut som medlemsstaterna fattar för attgenomföra denna förordning.
Kommissionen måste från medlemsstaterna kunna få alla nödvändiga
uppgifter om denna förordnings tillämpning.
Eftersom den ersättning som betalas enligt denna förordning skall
beviljas av medlemsstaterna i enlighet med gemensamma regler iförordningen, bör sådan ersättning vara undantagen från föreskrifternaom förhandsinformation i artikel 93.3 i Fördraget om upprättandet avEuropeiska ekonomiska gemenskapen.
Genomförandet av en gemensam transportpolitik gör det nödvändigt att
denna förordnings föreskrifter tillämpas omedelbart på de sex statligajärnvägsföretagen. Med hänsyn till andra järnvägsföretags ställning, isynnerhet med avseende på transportsektorns konkurrensvillkor ochmed hänsyn till behovet av att införa den gemensamma transportpoli-tiken stegvis, kan man vänta några år med att undersöka förutsättning-arna för att utsträcka denna förordnings tillämpningsområde till andrajärnvägsföretag.
Normaliseringsprocessen befriar inte medlemsstaterna från skyldigheten
att i möjligaste mån själva undanröja existerande orsaker till snedvrid-ning. De får dock inte vidta åtgärder som rättsligt eller faktisktförsämrar järnvägspersonalens situation eller förhindrar eller försenarförbättringar i personalens levnads- och arbetsförhållanden.
1969R1192 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 4
▼B
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
AVSNITT I
Definitioner och räckvidd
Artikel 1
1. Järnvägsföretagens redovisningar skall normaliseras i enlighet med
de gemensamma regler som fastställs i denna förordning.
2. Ekonomisk ersättning på grund av normaliserad redovisning enligt
punkt 1 skall betalas från och med den 1 januari 1971 och i enlighetmed det gemensamma förfarande som anges i denna förordning.
Artikel 2
1. Normaliseringen av järnvägsföretagens redovisningar enligt denna
förordning består av följande:
a) Beräkning av järnvägsföretagens ekonomiska belastningar eller
förmåner till följd av regler i lagar eller andra författningar i jämfö-relse med den ställning de skulle ha om de arbetade på sammavillkor som andra transportföretag.
b) Betalning av ersättning med avseende på de belastningar eller
förmåner som kommer fram vid beräkningen enligt a.
2. Ekonomiska belastningar till följd av regler i lagar eller andra
författningar och som är resultatet av förhandlingar mellan arbetsmark-nadens parter, skall inte anses som ekonomiska belastningar enligtdenna förordning.
3. Den normaliserade redovisningen enligt denna förordning skall
inte tillämpas på allmän trafikplikt som ålagts av medlemsstaterna ochsom omfattas av förordning (EEG) nr 1191/69.
Artikel 3
▼
A1
1.This regulation shall apply to the following railway undertakings:
▼M1
— Société Nationale des Chemins de Fer Belges (SNCB)/Nationale
Maatschappij der Belgische Spoorwegen (NMBS),
— Danske Statsbaner (DSB),— Deutsche Bundesbahn (DB),— Deutsche Reichsbahn (DR),—Οργανισµός Σιδηροδρόµων Ελλάδος (ΟΣΕ),
— Red Nacional de los Ferrocarriles Españoles (RENFE),— Société Nationale des Chemins de Fer Français (SNCF),— Iarnród Éireann,— Ente Ferrovie dello Stato (FS),— Société Nationale des Chemins de Fer Luxembourgeois (CFL),— Naamloze Vennootschap Nederlandse Spoorwegen (NS),
▼
A4
— Österreichische Bundesbahnen (ÖBB),
▼M1
— Caminhos-de-Ferro Portugueses, EP (CP),
▼A4
— Valtionrautatiet/Statsjärnvägarna(VR),— Statens järnvägar (SJ),
▼
M1
— British Rail (BR),— Northern Ireland Railways (NIR).
▼
B
2. Senast den 1 januari 1973 skall kommissionen till rådet överlämnaen lista över de åtgärder den anser nödvändiga för att denna förordning
1969R1192 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 5
▼B
skall kunna tillämpas på andra företag som bedriver transporter påjärnväg.
Artikel 4
1. Den normaliserade redovisningen enligt denna förordning skall
tillämpas på följande typer av ekonomiska belastningar eller förmåner:
a) Betalningar som järnvägsföretag är skyldiga att fullgöra men som
staten svarar för inom det övriga näringslivet inklusive andra trans-portslag (typ I).
b) Sociala kostnader som åvilar järnvägsföretag i form av familjebidrag
och som skiljer sig från de kostnader som skulle åvila företagen omdessa vore bidragsskyldiga på samma villkor som andra transportfö-retag (typ II).
c) Betalningar som avser ålderspensioner och andra pensioner och som
järnvägsföretagen är skyldiga att fullgöra på villkor som skiljer sigfrån de villkor som gäller för andra transportföretag (typ III).
d) Järnvägsföretagens kostnader för järnvägsövergångar (typ IV).
2. Följande typer av ekonomiska belastningar eller förmåner som
föreligger vid denna förordnings ikraftträdande skall upphöra före den 1januari 1971:
a) Skyldighet att nyanställa personal utöver företagets behov (typ V).
b) Retroaktiva lönehöjningar som ålagts av en medlemsstats regering,
utom när sådana höjningar uteslutande görs för att anpassa järnvägs-företagens lönenivå till andra delar av transportsektorn (typ VI).
c) Senareläggning av förnyelse och underhåll som beordrats av behö-
riga myndigheter (typ VII).
3. Följande typ av ekonomiska belastningar eller förmåner som före-
ligger vid denna förordnings ikraftträdande skall upphöra före den 1januari 1973:
Ekonomiska belastningar för återuppbyggnad eller återskaffning på
grund av krigsskada som bärs av järnvägsföretagen men som statenborde ha stått för (typ VIII).
Amorterings- och räntekostnader för beviljade krediter som hör till
denna typ skall vara föremål för normaliserad redovisning enligt dennaförordning tills betalningsskyldigheten upphör.
4. Följande typer av ekonomiska belastningar eller förmåner som
föreligger vid denna förordnings ikraftträdande får bli föremål förnormaliserad redovisning enligt denna förordning:
a) Skyldighet att behålla personal utöver företagets behov (typ IX).
b) Åtgärder som staten ålagt järnvägsföretag att vidta för belöning av
personal för tjänster som vederbörande har gjort sitt land, på villkorsom skiljer sig från dem som gäller för andra transportföretag (typX).
c) Sådana förmåner till personalen som järnvägsföretag men inte andra
transportföretag har ålagts att betala (typ XI).
d) Sociala kostnader som åvilar järnvägsföretag, i synnerhet för läkar-
behandling, och som skiljer sig från de kostnader som företagenskulle ha enligt de villkor som gäller för andra transportföretag (typXII).
e) Ekonomiska belastningar som åvilar järnvägsföretag till följd av att
staten ålägger dem att hålla verkstäder eller andra anläggningar idrift under omständigheter som är oförenliga med affärsmässig drift(typ XIII).
f) Villkor som ålagts med avseende på offentlig upphandling av varor
och tjänster (typ XIV).
Följande typ av ekonomiska belastningar eller förmåner får också bli
föremål för normaliserad redovisning enligt denna förordning:
Amorterings- och räntekostnader till följd av brist på normalisering i det
förflutna (typ XV).
1969R1192 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 6
▼B
Slutlig ställning i fråga om typ IX-XV skall rådet ta senast då åtgärder
beslutas för genomförande av artikel 8 i rådets beslut av den 13 maj1965 om harmonisering av vissa föreskrifter om konkurrens vid tran-sporter på järnväg, landsväg och inre vattenvägar. Under tiden fram tilldess skall medlemsstaterna sträva efter att undanröja orsakerna till dessaekonomiska belastningar eller förmåner.
AVSNITT II
Gemensamma regler för normalisering och ersättning
Artikel 5
1. De ekonomiska belastningar eller förmåner för järnvägsföretag
som skall eller får bli föremål för normaliserad redovisning skallberäknas i enlighet med föreskrifter i bilagorna till denna förordning.Bilagorna utgör en integrerad del av förordningen.
2. Om de på järnvägsföretagen tillämpliga villkoren — i fråga om
någon belastnings- eller förmånstyp som skall normaliseras — behöverjämföras med dem som är tillämpliga på annat håll inom transportsek-torn, skall jämförelsen ske endast med privata företag.
Artikel 6
1. Bruttoersättningsbeloppet skall räknas fram för varje standardiser-
ingstyp efter de beräkningsprinciper som anges i bilagan för denna typ.
Vid beräkningen av nettobeloppet får delbelopp som förekommer mer
än en gång i beräkningen av bruttobeloppen för de olika typerna räknasendast en gång.
2. Om beräkningen i enlighet med föreskrifterna i bilagorna för
respektive normaliseringstyp visar att en ekonomisk belastning åvilarjärnvägsföretaget, är detta berättigat till motsvarande ersättning frånmyndigheterna.
Om beräkningen visar att en ekonomisk förmån kommer järnvägsföre-
taget till del, är företaget skyldigt att betala myndigheterna en motsva-rande ersättning.
Artikel 7
1. Varje år skall järnvägsföretagen till behöriga myndigheter ge in
ansökningar om normalisering i enlighet med denna förordning.
2. Ansökningarna skall innehålla följande:
a) Uppgifter som hänför sig till kommande räkenskapsår, beräknade på
grundval av de föreskrifter i lagar och andra författningar som gällervid tiden för ansökan.
b) Uppgifter som krävs för justering av de belopp som betalats proviso-
riskt för det räkenskapsår för vilket de slutliga resultaten är kända.
3. Ansökan skall ges in i så god tid att myndigheterna hinner göra
nödvändiga avsättningar i budgeten och skall innehålla allt nödvändigtbakgrundsmaterial om följande:
a) Ekonomiska belastningar eller förmåner i fråga om varje typ av
normalisering.
b) Den beräkningsmetod som tillämpats för varje aktuell normalisering-
styp.
c) De brutto- och nettobelopp för varje aktuell normaliseringstyp vilka
avses i artikel 6.1. De kalkyler som avses i punkt 2 a skall göras pågrundval av siffrorna för den senaste period där slutresultaten ärkända, varvid man skall beakta eventuella förändringar inom varjenormaliseringstyp fram till dess att ansökan görs.
Artikel 8
1. Medlemsstaternas behöriga myndigheter skall granska de uppgifter
som ligger till grund för järnvägsföretagets ansökan.
1969R1192 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 7
▼B
2. Efter att ha gett det berörda företaget tillfälle att yttra sig får
medlemsstaternas behöriga myndigheter
— justera ersättningsbeloppen och ändra andra uppgifter i ansökan, om
föreskrifterna i denna förordning inte har följts,
— komplettera ansökan med andra ekonomisk belastningar eller
förmåner av någon typ som anges i artikel 4.
3. De behöriga myndigheterna skall i enlighet med denna förordning
bestämma en preliminär ersättning för kommande räkenskapsår och enslutgiltig ersättning för föregående räkenskapsår för vilket slutresultatenär kända. Av beslutet skall framgå närmare hur dessa belopp har beräk-nats.
4. De behöriga myndigheterna skall underrätta järnvägsföretaget om
sitt beslut senast sex månader efter ansökningens mottagande.
Om de behöriga myndigheterna underlåter att fatta beslut inom denna
frist, skall företagets ansökan anses vara preliminärt beviljad.
Artikel 9
Medlemsstaterna skall betala det preliminära belopp som beräknats i
enlighet med artikel 8 under loppet av det räkenskapsår för vilketberäkningen har gjorts.
Under loppet av samma räkenskapsår skall medlemsstaterna betala eller
inkassera den utestående ersättning som utgör skillnaden mellan denslutliga ersättningen för det senaste räkenskapsår, för vilket slutresul-taten är tillgängliga, och redan erlagd preliminär ersättning.
Artikel 10
1. Den ersättning som betalats med avseende på varje normalisering-
styp skall tas upp i en tabell som bifogas järnvägsföretagets bokslut.Tabellen skall visa dels vilken preliminär ersättning som tagits emot,dels vilka belopp som tagits emot eller betalats ut vid slutlig regleringenligt artikel 9.
I fråga om varje form av allmän trafikplikt skall tabellen även visa hur
stor ersättning som tagits emot enligt förordning (EEG) nr 1191/69.
2. Totalsumman av ersättning som tagits emot på grund av normali-
serad redovisning och ersättning på grund av allmän trafikplikt skall —beroende på vilka nationella regler som gäller — tas upp i järnvägsföre-tagets affärsbokföring eller resultaträkning.
Artikel 11
Beslut av medlemsstaternas behöriga myndigheter enligt denna förord-
ning skall ange skälen för beslutet och offentliggöras.
Artikel 12
Medlemsstaterna skall se till att järnvägsföretagen som sådana får
möjlighet att på lämpligt sätt tillvarata sina intressen i fråga om beslutsom fattas enligt denna förordning.
AVSNITT III
Slutbestämmelser
Artikel 13
1. Kommissionen får begära in all relevant information från
medlemsstaterna om denna förordnings tillämpning. När kommissionenanser detta nödvändigt, skall den samråda med berörda medlemsstater.
2. Ersättning som betalats enligt denna förordning skall vara undan-
tagen från föreskrifterna om förhandsinformation i artikel 93.3 iFördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen.
1969R1192 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 8
▼B
Medlemsstaterna skall snarast underrätta kommissionen om all ersätt-ning som faktiskt utbetalas med avseende på varje slag av ekonomiskbelastning eller förmån som omfattas av denna förordning.
Artikel 14
1. Medlemsstaterna skall efter samråd med kommissionen i god tid
anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att genom-föra denna förordning.
2. På begäran av en medlemsstat eller om kommissionen så finner
lämpligt, skall kommissionen samråda med de berörda medlemsstaternaom utkast till de författningar som avses i punkt 1.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.
1969R1192 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 9
▼B
BILAGA 1
Typ I:Betalningar som järnvägsföretag är skyldiga att fullgöra men som
statensvararförinomdetövriganäringslivetinklusiveandratrans-portslag
A.Räckvidd
Hit hör de fall då ett järnvägsföretag enligt lagar och andra författningar
självt måste stå för vissa betalningar som staten helt eller delvis svarar förinom det övriga näringslivet, inklusive andra transportslag. I dessa betal-ningar ingår ersättning för förlust eller skada till följd av olycksfall i arbeteoch särskilda bidrag till anställdas barn.
B.Beräkningsprincip
Ersättningen skall motsvara det belopp som staten hade måst stå för, om
saken hade gällt ett företag inom en annan näringslivssektor, däribland andratransportslag.
1969R1192 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 10
▼B
BILAGA 2
Typ II:Sociala kostnader som åvilar järnvägsföretag i form av familje-
bidragochsomskiljersigfråndekostnadersomskulleåvilaföre-tagen om dessa vore bidragsskyldiga på samma villkor som andratransportföretag
A.Räckvidd
Hit hör de fall då ett järnvägsföretag enligt lagar och andra författningar
måste betala familjebidrag, antingen direkt eller genom en särskild institution.
B.Beräkningsprincip
Den ekonomiska belastning som skall normaliseras skall motsvara skillnaden
mellan
a) summan av de bidrag som betalas av järnvägsföretaget enligt allmänna
rättsregler och
b) samma belopp, korrigerat med hänsyn till
— förhållandet mellan andelen familjeförsörjare av järnvägsföretagets
hela personal i aktiv tjänst och andelen vid alla de företag som betalaravgifter till en institution och som används som jämförelseobjekt,
— förhållandet mellan det genomsnittliga antal personer, som för sin
försörjning är beroende av varje familjeförsörjare inom järnvägsföre-taget, och motsvarande genomsnittliga antal vid alla de företag sombetalar avgifter till en institution och som används som jämförelseo-bjekt.
1969R1192 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 11
▼B
BILAGA 3
Typ III:Betalningar som avser ålderspensioner och andra pensioner och
som järnvägsföretagen är skyldiga att fullgöra på villkor somskiljer sig från de villkor som gäller för andra transportföretag
A.Räckvidd
Hit hör de fall då ett järnvägsföretag enligt lagar och andra författningar
måste betala ålderspensioner och andra pensioner till sin personal och andrapersoner på villkor som skiljer sig från dem som tillämpas på andra transport-företag.
Den skillnad i villkor som leder till att den ekonomiska belastningen blir
olika beror på
1. att järnvägsföretagen måste betala pensionerna direkt och till fullo på
förfallodatum, medan andra transportföretag betalar in en avgift till eninstitution i proportion till antalet personer i aktiv tjänst och till dennapersonals lönenivå,
2. att järnvägspersonalen omfattas av särskilt förmånliga bestämmelser som
inte gäller andra transportslag och som leder till ytterligare ekonomiskabelastningar eller förmåner för järnvägsföretagen.
B.Beräkningsprinciper
1. För betalningar enligt A.1 skall ersättningen motsvara skillnaden mellan
den ekonomiska belastning som åvilar företaget och den som skulle åvilaföretaget om det, med samma antal anställda i aktiv tjänst med sammalön, var underkastat antingen motsvarande allmänna rättsregler (allmänsocialförsäkring eller obligatoriska tilläggssystem) eller det system somgäller för andra transportslag. I de fall där sådana socialförsäkringssysteminte erbjuder någon grund för jämförelser skall pensionssystemet vid ettrepresentativt transportföretag användas som jämförelsegrund.
Den ekonomiska belastning som åvilar järnvägsföretaget skall räknas ut
direkt från dess bokföring.
Den ekonomiska belastning som skulle åvila företaget om det, med
samma antal anställda i aktiv tjänst med samma lön, var underkastat detsystem som används som jämförelsegrund skall framräknas genom till-ämpning av föreskrifterna i de lagar och andra författningar som reglerardetta system.
2. För betalningar enligt A.2 skall ersättningen motsvara antingen
a) skillnaden mellan
— den ekonomiska belastning som åvilar företaget enligt uträkning
direkt från företagets bokföring, och
— de direkta eller indirekta förmåner som företaget åtnjuter i jämfö-
relse med andra transportslag på grund av de vid A.2 nämndasärskilda bestämmelserna, eller
b) skillnaden mellan
— de ekonomiska belastningar som åvilar företaget eller som skulle
åvila företaget för samtliga betalningar i enlighet med gällandepensionssystem, och
— den ekonomiska belastning som skulle bli resultatet om det system
tillämpades som använts som jämförelsegrund.
3. Om det finns avvikande nationella föreskrifter som har samma syfte och
som leder till samma resultat som punkt 1 och 2, får ersättningen beräknasi enlighet med dessa föreskrifter.
4. Före den 31 december 1970 skall varje medlemsstat underrätta kommis-
sionen om den beräknade ersättning som staten i fråga avser att betala tillsitt järnvägsföretag i enlighet med ovannämnda principer.
Kommissionen skall överlämna en rapport om detta före den 31 december
1971. På grundval av denna rapport och senast vid den tidpunkt dååtgärder beslutas för genomförande av artike l 8 i rådets beslut av den 13
maj 1965 om harmonisering av vissa föreskrifter om konkurrens vidtransporter på järnväg, landsväg och inre vattenvägar skall rådet beslutaom åtgärder i detta avseende.
1969R1192 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 12
▼B
BILAGA 4
Typ IV:Järnvägsföretagens kostnader för järnvägsövergångar
A.Räckvidd
Hit hör fall då ett järnvägsföretag enligt lagar eller andra författningar bär en
onormalt stor andel av byggnads- och driftskostnaderna för installationer somanvänds både av järnväg och andra transportslag.
En onormalt stor kostnadsandel skall anses föreligga i följande fall:
a)När en ny väg byggs
om det inte sker på järnvägsföretagets begäran och om detta företag får
bära kostnaderna för korsningen till den nya vägen.
b)När en planskild korsning moderniseras eller när en plankorsning ersätts
av en planskild korsning
om det inte sker på järnvägsföretagets begäran och detta företag bär
kostnaderna för moderniseringen, med avdrag för eventuella kostnader förändringar som utförts på järnvägsföretagets begäran och för värdet av denförmån som uppkommer för företaget genom moderniseringen.
c)När en plankorsning moderniseras
och järnvägsföretaget bär mer än halva kostnaden.
d)När, vid ombyggnad, underhåll eller drift av
— en planskild korsning
järnvägsföretaget bär en andel av kostnaderna som är större än den
andel av kostnaderna för byggande eller modernisering av korsningarsom det borde bära enligt a eller b,
— en plankorsning
järnvägsföretaget bär mer än halva kostnaden.
B.Beräkningsprinciper
Ersättning skall beräknas enligt följande:
Vid fall enligt a: Ersättningsbeloppet skall motsvara den andel
av kostnaderna som bärs av järnvägsföretagsom inte har begärt byggandet av vägen ifråga, med avdrag för eventuella tilläggskost-nader som uppkommit på grund av ändringarutförda på begäran av järnvägsföretaget.
Vid fall enligt b: Ersättningsbeloppet skall motsvara den andel
av kostnaderna som bärs av järnvägsföretagsom inte har begärt modernisering av anlägg-ningen i fråga, med avdrag för eventuellatilläggskostnader för ändringar utförda påbegäran av järnvägsföretaget och värdet avden förmån som uppkommer för företagetgenom det utförda arbetet. Då en plankors-ning ersätts med en planskild korsning skallförmånen beräknas med hänsyn till denersättning som järnvägsföretaget redan harerhållit i fråga om plankorsningen.
Vid fall enligt c: Ersättningsbeloppet skall motsvara den del av
kostnaderna som bärs av järnvägsföretagetoch som är större än den hälft som företagetär skyldigt att stå för.
Vid fall enligt d: — Ersättningsbeloppet skal l — i fråga om
planskilda korsningar — motsvara denandel av kostnaderna som bärs av järn-vägsföretaget och som är större än denandel av kostnaderna för byggande ellermodernisering av korsningen som före-taget borde stå för i enlighet med de för
1969R1192 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 13
▼B
fall a och b föreskrivna beräkningsprinci-
perna.
— I fråga om plankorsningar skall ersätt-
ningsbeloppet motsvara den del av kost-naderna som bärs av järnvägsföretagetoch som är större än den hälft som det ärskyldigt att stå för.
1969R1192 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 14
▼B
BILAGA 5
Typ V:Skyldighet att nyanställa personal utöver företagets behov
Räckvidd
Hit hör fall då ett järnvägsföretag enligt bestämmelser i lagar eller andra författ-
ningar är skyldigt att nyanställa mer personal än det faktiskt behöver.
1969R1192 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 15
▼B
BILAGA 6
Typ VI:Retroaktivalönehöjningarsomålagtsavenmedlemsstatsregering,
utomnär sådana höjningar uteslutandegörs förattanpassa järn-vägsföretagens lönenivå till andra delar av transportsektorn
Räckvidd
Hit hör fall då ett järnvägsföretag enligt regeringsbeslut är skyldigt att genomföra
retroaktiva lönehöjningar utan att ha tillåtelse att justera taxorna med hänsyn tilldessa retroaktiva löneökningar, medan liknande ekonomiska belastningar inteåläggs andra transportföretag.
1969R1192 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 16
▼B
BILAGA 7
Typ VII:Senareläggning av förnyelse och underhåll som beordrats av
behöriga myndigheter
Räckvidd
Hit hör fall då ett järnvägsföretag enligt myndighetsbeslut är skyldigt att minska
sina kostnader för förnyelse och underhåll till en nivå som understiger den somkrävs för att företaget på sikt skall kunna fortsätta sin verksamhet.
Effekten av ett sådant ingripande blir att kostnaderna under det räkenskapsår då
det senarelagda arbetet måste utföras stiger till en onormalt hög nivå. Detta ledertill att en ekonomisk belastning åläggs järnvägsföretaget i de fall då företagetunder dessa år inte kan öka avsättningarna till utgifter för underhåll och förny-else.
1969R1192 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 17
▼B
BILAGA 8
Typ VIII:Ekonomiska belastningar för återuppbyggnad eller återanskaff-
ningpågrundavkrigsskadasombärsavjärnvägsföretagenmensom staten borde ha stått för
A.Räckvidd
Hit hör fall då ett järnvägsföretag enligt föreskrifter i lagar eller andra
författningar på annan grundval än den som gäller för andra transportföretagskall bära kostnader för återuppbyggnad eller återanskaffning på grund avkrigsskada.
B.Beräkningsprincip
Beloppet skall räknas fram genom jämförelse av den grund på vilken järn-
vägs- respektive andra transportföretag har belastats med kostnader, varvidhänsyn skall tas till eventuella indirekta omkostnader som uppkommit tillföljd av järnvägsverksamhetens speciella karaktär.
De ekonomiska belastningar som skall beaktas är följande:
a) direkta utgifter för återuppbyggnad eller återanskaffning,
b) kapital- och räntekostnader för krediter som tagits upp i samband med
återuppbyggnad eller återanskaffning.
Ersättningen skall räknas ut direkt från järnvägsföretagets bokföring.Om ett lån har tagits upp i syfte att också bestrida andra utgifter, skall den
ekonomiska belastning som lånet medför räknas fram utifrån den del av lånetsom är avsedd för återuppbyggnad eller återanskaffning.
1969R1192 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 18
▼B
BILAGA 9
Typ IX:Skyldighet att behålla personal utöver företagets behov
A.Räckvidd
Hit hör fall då ett järnvägsföretag enligt någon myndighets föreskrift är
skyldigt att
a) behålla övertalig personal som det enligt personalrättsliga bestämmelser
skulle haft rätt att friställa,
b) på grund av någon sådan bestämmelse om personalen vid järnvägsföre-
taget, som företaget inte har lämnat sitt samtycke till, behålla personalsom friställts genom rationaliseringsåtgärder och som rimligen inte kanerbjudas annat arbete inom företaget.
B.Beräkningsprinciper
Den ekonomiska belastningen till följd av att övertalig personal behålls är
proportionell till antalet personer som berörs av ifrågavarande åtgärder.
Vid fall enligt a: Det antal personer som skall friställas skall
föreslås av företaget. Det antal personer somskall behållas skall bestämmas genom debehöriga myndigheternas beslut. Ersättningskall utgå för utgifter som hänför sig tillsådan övertalig personal under den period dådenna personal förblir övertalig i förhållandetill behoven.
Vid fall enligt b: Det antal övertaliga som skall beaktas vid
beräkningen skall preciseras av järnvägsföre-taget. Detta antal skall motsvara det antalpersoner som friställts genom rationalisering-såtgärder, varvid hänsyn skall tas till möjlig-heterna att återanställa sådan personal —under loppet av det år då rationaliseringsåt-gärderna är avsedda att träda i kraft — påbefattningar som blir lediga genom pensio-neringar eller som nyinrättas.
Storleken av den ekonomiska belastning som man får fram på detta sätt skall
motsvara summan av löner, traktamenten och sociala avgifter för varjeanställd som behållits eller för varje enhetlig grupp av sådana personer. I detsistnämnda fallet får beloppet beräknas på grundval av genomsnittsvärden förvarje sådan grupp.
1969R1192 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 19
▼B
BILAGA 10
Typ X:Åtgärdersomstatenålagtjärnvägsföretagattvidtaförbelöningav
personal för tjänster som vederbörande har gjort sitt land, påvillkor som skiljer sig från dem som gäller för andra transportfö-retag
A.Räckvidd
Hit hör fall då ett järnvägsföretag enligt föreskrifter i lagar eller andra
författningar är skyldigt att vidta särskilda åtgärder, t.ex. bevilja lönetillägg,anciennitetsbonus, extra avancemang eller särskild ledighet till personal somtjänstgjort i de väpnade styrkorna eller gjort sitt land särskilda tjänster.
B.Beräkningsprinciper
Ersättningen skall motsvara värdet av de specialförmåner som företaget är
skyldigt att bevilja ifrågavarande personal.
Vad gäller extra avancemang skall endast sådana avancemang beaktas som
går utöver den vanliga befordringsgången.
Ersättningen kan, beroende på antalet berörda personer, beräknas på två sätt,
nämligen
a) individuellt för varje enskilt fall, eller
b) för enhetliga grupper, varvid den genomsnittliga kostnadsökningen per
person och antalet gynnade personer årligen bestäms för varje grupp.
1969R1192 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 20
▼B
BILAGA 11
Typ XI:Sådana förmåner till personalen som järnvägsföretag men inte
andra transportföretag har ålagts att betala
A.Räckvidd
Hit hör fall då ett järnvägsföretag enligt föreskrifter i lagar eller andra
författningar är skyldigt att betala sådana förmåner till sin personal eller endel av den, antingen det gäller personal i aktiv tjänst eller personal som stårtill förfogande för anställning, som andra transportföretag inte är skyldiga attbetala. Till sådana förmåner hör i synnerhet extra familjebidrag och komplet-terande semesterersättning.
B.Beräkningsprinciper
Ersättningen skall motsvara den ekonomiska belastning som åvilar företaget.
1969R1192 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 21
▼B
BILAGA 12
Typ XII:Sociala kostnader som åvilar järnvägsföretag, i synnerhet för
läkarbehandling, och som skiljer sig från de kostnader som före-tagenskullehaenligtdevillkorsomgällerförandratransportfö-retag
A.Räckvidd
Hit hör fall då ett järnvägsföretag enligt någon myndighets föreskrift är
skyldigt att antingen direkt eller genom ett särskilt organ betala vissa kost-nader, t.ex. för läkarvård.
B.Beräkningsprinciper
Ersättningen skall motsvara skillnaden mellan den ekonomiska belastning
som faktiskt åvilar företaget och den belastning som skulle åvila det om detvar anslutet till det organ som används som jämförelsegrund, varvid det skalltas med i beräkningen att förmåner frivilligt kan ha beviljats av företaget.
Vad gäller läkarvård skall ersättningen beräknas enligt följande: Den ekono-
miska belastning som åvilar järnvägsföretaget skall räknas ut direkt frånföretagets bokföring. Den belastning som skulle åvila företaget, om det medsamma antal anställda i aktiv tjänst med samma lön var anslutet till detsystem som använts som jämförelsegrund, skall framräknas enligt de lagaroch andra författningar som reglerar detta system. Kostnader för förmånersom frivilligt beviljats av järnvägsföretaget och som går utöver dem somtillhandahålls av det system som använts som jämförelsegrund, skall dras avfrån skillnaden mellan de på detta sätt erhållna två beloppen.
1969R1192 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 22
▼B
BILAGA 13
Typ XIII:Ekonomiskabelastningarsomåvilarjärnvägsföretagtillföljdav
att staten ålägger dem att hålla verkstäder eller andra anlägg-ningaridriftunderomständighetersomäroförenligamedaffärs-mässig drift
A.Räckvidd
Hit hör fall då ett järnvägsföretag enligt någon myndighets beslut av social-
eller regionalpolitiska skäl skall hålla verkstäder eller andra anläggningar idrift trots att det inte längre motiveras av företagets behov.
B.Beräkningsprincip
Ersättningen skall motsvara kostnaden för att hålla ifrågavarande verkstäder i
gång enligt kraven. De siffror som används vid beräkning av denna kostnadskall vara de som redovisas i järnvägsföretagets bokslut.
1969R1192 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 23
▼B
BILAGA 14
Typ XIV:Villkor som ålagts med avseende på offentlig upphandling av
varor och tjänster
A.Räckvidd
Hit hör fall då ett järnvägsföretag enligt någon myndighets föreskrift är
skyldigt att placera en del av sina beställningar av varor eller tjänster hosinhemska företag i vissa av medlemsstatens regioner, eller hos vissa katego-rier av inhemska leverantörer eller entreprenörer.
B.Beräkningsprinciper
Jämförelse skall göras mellan det pris som begärs av den part vars anbud
antas trots högre pris och det ekonomiskt fördelaktigaste pris som offereratsför beställningen i fråga eller, om ett sådant anbud saknas, för en liknandebeställning.
Ersättningens storlek skall vara skillnaden mellan dessa båda pris.
1969R1192 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 24
▼B
BILAGA 15
Typ XV:Amorterings- och räntekostnader till följd av brist på normali-
sering i det förflutna
A.Räckvidd
Hit hör fall då ett järnvägsföretags budget, till följd av någon myndighets
åtgärd, tar upp avsättningar till amorterings- och räntekostnader för kreditereller förskott från behöriga myndigheter enligt beslut som tidigare fattats avsådana myndigheter och som grundar sig på överväganden som är oförenligamed de i denna förordning fastställda normaliseringsprinciperna.
B.Beräkningsprinciper
Dessa amorterings- och räntekostnader kan tas upp av behöriga myndigheter i
deras egen budget eller tas med i normaliseringen enligt denna förordning. Idet sistnämnda fallet skall normaliseringen gälla de sammanlagda amorter-ings- och räntekostnader som redovisas i järnvägsföretagets budget för lånhos behöriga myndigheter eller för sådana förskott från behöriga myndighetersom skall återbetalas.
Belastningens storlek skall räknas ut direkt från järnvägsföretagets bokföring.