1990L0425 — SV — 19.10.1990 — 001.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS DIREKTIV
av den 26 juni 1990
om veterinära och avelstekniska kontroller i handeln med vissa levande djur och varor inom ge-
menskapen med sikte på att förverkliga den inre marknaden
(90/425/EEG)
(EGT L 224, 18.8.1990, s. 29)
Ändrat genom:
Officiellatidningen
nr sidada tum
►M1Rådets direktiv 90/539/EEG av den 15 oktober 1990 L 303 6 31.10.1990
▼B
RÅDETS DIREKTIV
av den 26 juni 1990
om veterinära och avelstekniska kontroller i handeln med vissa
levande djur och varor inom gemenskapen med sikte på att
förverkliga den inre marknaden
(90/425/EEG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA
DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekono-
miska gemenskapen, särskilt artikel 43 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag(1),
med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), och
med beaktande av följande:
Gemenskapen skall fram till den 31 december 1992 besluta om
åtgärder i syfte att fortlöpande förverkliga den inre marknaden.
Om den gemensamma organisationen av marknaden för djur och för
varor av animaliskt ursprung skall fungera harmoniskt måste de vete-rinär- och avelstekniska hindren undanröjas för handeln inom
gemenskapen med dessa djur och dessa varor av animaliskt ursprung.
Den fria rörligheten för djur och jordbruksvaror har härvid grund-läggande betydelse för den gemensamma organisationen av marknadenoch bör underlätta en rationell utveckling av jordbruksproduktionen ochett optimalt utnyttjande av produktionsfaktorerna.
På det veterinära området utförs för närvarande gränskontroller som har
till syfte att skydda människors och djurs hälsa.
Slutmålet är att veterinärkontroller enbart skall behöva utföras på
avsändarorten. För att detta mål skall kunna uppnås, måste grundkravenför skydd av djurhälsa harmoniseras.
I syfte att förverkliga den inre marknaden och tills så har skett bör
tyngdpunkten ligga på de kontroller som skall utföras på avsändarortenoch på att organisera de kontroller som skulle kunna utföras på motta-garorten. En sådan lösning skulle göra veterinärkontroller onödiga vid
gemenskapens inre gränser och i detta sammanhang finns det goda skäl
att ha kvar ett hälsointyg eller en identifieringshandling enligt gemen-skapens bestämmelser.
Dennalösning förutsätter ett öka t förtroende för de veterinärkontroller
som utförs av avsändarstaten, i synnerhet bör ett system upprättas försnabbt utbyte av information. Avsändarstaten måste se till att sådanaveterinärkontroller utförs på ett lämpligt sätt.
I mottagarstaten kan stickprov utföras av veterinärer på mottagarorten.
Vid allvarlig misstanke om oegentligheter skulle dock stickprovetkunna utföras medan djuren och varorna är under transitering och detännu är möjligt att besluta om att sätta dem i karantän inom områden
som inte är harmoniserade.
Bestämmelser måste utfärdas för hur man ska gå tillväga när en vete-
rinärkontroll visar att sändningen är oegentlig.
Bestämmelser bör utfärdas för ett förfarande som gör det möjligt att
lösa konflikter kring sändningar från en anläggning, central eller orga-
nisation.
Bestämmelser skall utfärdas för skyddsåtgärder och särskilt med
hänsyn till effektiviteten måste ansvaret på detta område i första hand1990L0425 — SV — 19.10.1990 — 001.001 — 2
(1) EGT nr C 225, 31.8.1988, s. 4.
(2) EGT nr C 326, 19.12.1988, s. 28.
(3) EGT nr C 56, 6.3.1989, s. 20.
▼B
vila på den avsändande medlemsstaten. Kommissionen skall kunna
agera snabbt, särskilt i fråga om stickprovsbesök och beslut om deåtgärder som läget kräver.
För att få avsedd verkan bör alla bestämmelser enligt detta direktiv
gälla alla djur och varor som i handeln inom gemenskapen omfattasav veterinära bestämmelser.
Med hänsyn till harmoniseringens nuläge och i avvaktan på regler för
gemenskapen bör djur och varor för vilka harmoniserade regler saknas
uppfylla de krav som gäller i mottagarlandet förutsatt att dessa stämmer
överens med artikel 36 i fördraget.
Ovannämnda regler bör gälla för avelstekniska kontroller.Bestämmelserna i befintliga direktiv bör anpassas till de nya reglerna i
dettadirektiv.
Dessa regler bör omprövas före utgången av 1993.
Kommissionen bör få till uppgift att besluta om åtgärder för hur detta
direktiv skall tillämpas. Därför bör beslut fattas om förfaranden somleder till ett nära och effektivt samarbete mellan kommissionen ochmedlemsstaterna inom Ständiga veterinärkommittén.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Utan att det påverkar bestämmelserna i artikel 7 skall medlemsstaterna
säkerställa att de veterinärkontroller som skall utföras på levande djuroch varor som omfattas av de direktiv som räknas upp i bilaga A eller
på dem som avses i artikel 21 första stycket och som är avsedda för
handel, inte längre sker vid gränsen utan genomförs i enlighet meddettadirektiv.
Medlemsstaterna skall vidare säkerställa att kontroller av avelstekniska
handlingar utförs enligt de kontrollregler som fastställs i detta direktiv.
Detta direktiv skall varken påverka kontroller av djurens välbefinnande
under transport eller kontroller som ingår i de uppgifter som utanåtskillnad utförs av de myndigheter som ansvarar för den allmännatillämpningen av en medlemsstats lagar.
Artikel 2
I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som
här anges:
1.veterinärkontroll: varje fysisk kontroll eller administrativ formalitet
som rör de djur eller varor som avses i artikel 1, och som direkteller indirekt syftar till att skydda hälsan hos människor eller djur.
2.avelsteknisk kontroll: varje fysisk eller administrativ formalitet som
rör de djur som avses i de direktiv som anges i bilaga A avsnitt II,och som direkt eller indirekt syftar till att förbättra rasen.
3.handel: handel mellan medlemsstaterna enligt innebörden i artikel
9.2 i fördraget.
4.anläggning: ett jordbruksföretag eller en handlares lokaliteter som
de definieras enligt gällande nationella bestämmelser, belägna inommedlemsstatens territorium och inom vilket de djur som avses ibilaga A och B, med undantag för hästdjur, hålls eller normalt ärinhysta, och en sådan anläggning som definieras i artikel 2 a i rådetsdirektiv 90/426/EEG av den 26 juni 1990 om djurhälsovillkor vid
förflyttning och import av hästdjur från tredje land(
1).
5.central eller organisation: varje verksamhet som framställer,
förvarar, förädlar eller hanterar de varor som avses i artikel 1.1990L0425 — SV — 19.10.1990 — 001.001 — 3
(1) EGT nr L 224, 18.8.1990, s. 42.
▼B
6.behörig myndighet: den centrala myndigheten i en medlemsstat med
behörighet att utföra veterinärkontroller eller avelstekniskakontroller eller varje myndighet till vilken denna behörighet har
delegerats.
7.officiellt förordnad veterinär: veterinär som den behörigamyndig-
heten har utsett.
KAPITEL I
Kontroller i ursprungslandet
Artikel 3
1. Medlemsstaterna ska säkerställa att endast de djur och de varor
som avses i artikel 1 och som uppfyller följande villkor får förekommai handeln:
a) De djur och varor som avses i bilaga A skall uppfylla kraven i de
tillämpliga direktiv som räknas upp i den bilagan och de djur och
varor som avses i bilaga B skall uppfylla de djurhälsokrav som
gäller i den mottagande medlemsstaten.
b) De skall komma från anläggningar, centraler eller organisationer
som undergår regelbundnaoffentligaveterinärkontroller enligt punkt3.
c) De skall å ena sidan identifieras enligt kraven i gemenskapens
bestämmelser och å andra sidan registreras på ett sådant sätt att
den anläggning, central eller organisation som djuren ursprungligenkommer ifrån eller har passerat på vägen kan spåras. Nationellasystem för identifiering eller registrering skall anmälas till kommis-sionen inom tre månader efter dagen för offentliggörandet av detta
direktiv.
Medlemsstaterna skall före den 1 januari 1993 vidta lämpliga
åtgärder för att säkerställa att de system för identifiering och regi-strering som rör handeln inom gemenskapen utsträcks till attomfatta även förflyttning av djur inom deras territorium.
d) De skall under transporten medföra hälsointyg eller andra hand-
lingar som fastställs i de direktiv som anges i bilaga A och, i fråga
om andra djur och varor, enligt de regler som gäller i den motta-gande medlemsstaten.
De certifikat eller handlingar som utfärdas av den officiella vete-
rinären för den anläggning, central eller organisation som djurenursprungligen kommer ifrån, och vad gäller de handlingar som
krävs av den avelstekniska lagstiftning som avses i bilaga A avsnitt
II och som utfärdas av den behöriga myndigheten, måste medföljadjur och varor till deras bestämmelseort(er).
e) Djur som är mottagliga för smitta, eller varor från djur som är
mottagliga för smitta, får inte komma
i) från anläggningar, centraler eller organisationer, områden eller
regioner som omfattas av restriktioner som i tillämpliga fall har
beslutats enligt gemenskapens bestämmelser för de berördadjuren eller varor från de berörda djuren på grund av att ensådan sjukdom som anges i bilaga C misstänks, har konstateratseller grasserar eller på grund av att säkerhetsåtgärder tillämpas,
ii) från en anläggning, central eller organisation, ett område eller
en region där offentliga restriktioner gäller på grund av att ensådan sjukdom som anges i bilaga C misstänks, har konstateratseller grasserar eller på grund av att säkerhetsåtgärder tilllämpas,
iii) från en anläggning som inte kan lämna de garantier som en
medlemsstat får kräva i fråga om andra sjukdomar än de somräknas upp i bilaga C, i de fall djuren och varorna är avsedda
för anläggningar, centraler eller organisationer som är belägna i
medlemsstater som har erhållit garantier enligt artikel 9 idirektiv 64/432/EEG eller enligt likvärdiga, nu eller senareantagna gemenskapsbestämmelser, eller som är belägna i enstat som enligt gemenskapens lagstiftning anses fri från sjuk-domen inom hela eller delar av sitt territorium,1990L0425 — SV — 19.10.1990 — 001.001 — 4
▼B
iv) från en anläggning, central eller organisation och, i förekom-
mande fall, från en del av en medlemsstats territorium, sominte erbjuder de ytterligare garantier som har fastställts, i de
fall djuren och varorna är avsedda för en medlemsstat eller för
en del av det territorium som tillhör en medlemsstat som harutnyttjat de ytterligare garantierna enligt artikel 9 i direktiv 64/432/EEG eller andra likvärdiga nu eller senare antagna gemens-kapsbestämmelser.
Den behöriga myndigheten i ursprungslandet skall innan intyget
eller de medföljande handlingarna utfärdas säkerställa att
anläggningarna, centralerna eller organisationerna uppfyller
kraven enligt denna punkt.
f) Om transporten omfattar flera mottagarorter, måste djuren och
produkterna fördelas på lika många sändningar som det finns motta-
garorter. De intyg och/eller handlingar som avses i punkt d skallmedföljava rje sändning.
g) Om de djur och varor som omfattas av de direktiv som avses i
bilaga A och som följer gemenskapens bestämmelser är avsedda
för export till ett tredje land genom en annan medlemsstats territo-rium, skall transporten — utom vid brådskande behov somvederbörligen godkänts av den behöriga myndigheten för attsäkerställa djurens välbefinnande — övervakas av tullen ända framtill den punkt där den lämnar gemenskapens territorium enligt de
närmare bestämmelser som skall utarbetas av kommissionen enligt
det förfarande som fastställs i artikel 18 eller, i tillämpliga fall,artikel 19.
I fråga om djur och varor som inte uppfyller gemenskapens regler
eller sådana djur och varor som avses i bilaga B, får transitering
dessutom endast ske med uttryckligt godkännande från den behörigamyndigheten i det medlemsland där transiteringen äger rum.
2. Medlemsstaterna skall också säkerställa att
— de djur och varor som avses i artikel 1 och som eventuellt måste
slaktas enligt något nationellt program för utrotning av sådana sjuk-domar som inte anges i bilaga C inte skickas till någon annanmedlemsstats territorium,
— de djur och varor som avses i bilaga A eller de djur och varor som
avses i bilaga B inte skickas till ett annat medlemslands territorium,om de inte kan saluföras på det egna territoriet på grund av de
risker för människors och djurs hälsa som anges i artikel 36 i
fördraget.
3. Utan att påverka tillämpningen av de övervakningsskyldigheter
som enligt gemenskapens lagstiftning åligger den officiellt förordnadeveterinären skall den behöriga myndigheten utföra kontroller på anlägg-ningar, godkända marknader och uppsamlingscentraler, centraler eller
organisationer för att förvissa sig om att djur och varor som är avsedda
för handeln motsvarar gemenskapens krav och i synnerhet uppfyller devillkor för identifiering som fastställs i punkt 1 c och 1 d.
Om det finns anledning att misstänka att gemenskapens krav inte
uppfylls skall den behöriga myndigheten utföra alla nödvändigakontroller och, om misstanken bekräftas, vidta lämpliga åtgärder och
eventuellt isolera den berörda anläggningen, centralen eller organisa-
tionen.
4. Enligt det förfarande som fastställs i artikel 18 eller, i förekom-
mande fall, artikel 19 får kommissionen utfärda närmare bestämmelserför hur denna artikel skall tillämpas, med särskild hänsyn till deberörda arterna.1990L0425 — SV — 19.10.1990 — 001.001 — 5
▼B
Artikel 4
1. De avsändande medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som
behövs för att säkerställa att
a) ägarna till boskap och varor enligt artikel 1 på alla stadier i produk-
tion och saluföring uppfyller de hälso- och avelstekniska krav somställs nationellt eller inom gemenskapen och som avses i dettadirektiv,
b) de djur och varor som avses i bilaga A ur veterinärsynpunkt kontrol-
leras minst lika omsorgsfullt som om de var avsedda för dennationella marknaden, såvida gemenskapens regler inte särskilt
föreskriver annat,
c) djuren transporteras i lämpliga transportmedel som uppfyller
bestämmelsernaom hygien.
2. Den behörigamyndigheten i den medlemssta t som är ursprungs-
land och som har utfärdat intyget eller handlingen som åtföljer djuren
och varorna skall den dag då de utfärdas och genom det datasystemsom fastställs i artikel 20 sända sådana uppgifter som kommissionenbestämmer enligt förfarandet i artikel 18 till den centralt behörigamyndigheten i den mottagande medlemsstaten och till den behöriga
myndigheten på mottagarorten.
3. De avsändande medlemsstaterna skall vidta lämpliga åtgärder för
att beivra varje överträdelse av den veterinära eller avelstekniska
lagstiftningen från fysiska eller juridiska personer om man finner att
gemenskapens regler har överträtts, särskilt om det kommer fram attintyg, handlingar eller igenkänningsmärken inte motsvarar djurenstillstånd eller ursprungsanläggningar eller varornas verkliga egenskaper.
KAPITEL II
Kontroller vid ankomsten till mottagarorten
Artikel 5
1. De mottagande medlemsstaterna skall verkställa följande
undersökningar:
a) Den behöriga myndigheten får på djurens och varornas mottaga-
rorter genom icke-diskriminerande veterinära stickprov fastställa att
kraven enligt artikel 3 har uppfyllts. Prover får tas på samma gång.
Kontroller får också utföras under transporten av djur och varor
inom det egnaterritoriet om den behörigamyndigheten i denmedlemsstat som är transitland eller mottagarland har informationsom gör att en överträdelse kan misstänkas.
b) Dessutom gäller följande för djur som anges i artikel 1 och som
kommer från ett annat ursprungsland:
i) Om djuren är avsedda för en marknad eller uppsamlingscentral
som är godkänd enligt gemenskapens bestämmelser, skall dessledning göras ansvarig om sådana djur släpps in som inteuppfyller kraven enligt artikel 3.1.
Den behörigamyndigheten måste genom icke-diskriminera nde
undersökningar av de intyg eller handlingar som medföljer
djuren kontrollera att djuren uppfyller dessa krav.
ii) Om djuren är avsedda för ett slakteri som övervakas av en offi-
ciellt förordnad veterinär, skall denne, särskilt med medföljande
intyg eller handling som grund, säkerställa att endast sådana
djur slaktas som uppfyller kraven enligt artikel 3.1.
Ledningen för slakteriet skall göras ansvarig om sådana djur
slaktas som inte uppfyller kraven enligt artikel 3.1 c och 3.1 d.
iii) Om djuren är avsedda för en registrerad handlare som delar upp
sändningarna eller för företag som inte är föremål för ständigövervakning, skall den behöriga myndigheten betrakta en sådanhandlare eller företag som mottagare av djuren och villkoren iandra stycket skall gälla.1990L0425 — SV — 19.10.1990 — 001.001 — 6
▼B
iv) Om djuren är avsedda för anläggningar, centraler eller organisa-
tioner, även om sändningen delvis lastas av under transporten,skall varje djur eller grupp av djur enligt artikel 3 åtföljas av
hälsointyget eller medföljande handling i original ända fram till
den mottagare som nämns där.
Innan sändningen delas upp eller därefter saluförs skall de motta-
gare som avses i punkt 1 b iii och iv kontrollera att
igenkänningsmärkena, intygen eller handlingarna enligt artikel 3.1c och 3.1 d finns med och underrättaden behörigamyndighetenom eventuella oegentligheter eller avvikelser samt i sådana fallisolerade djur som berörs tills den behörigamyndigheten ha rbeslutat om dem.
De garantier som skall lämnas av de mottagare som avses i punkt 1
b iii och 1 b iv skall anges i ett avtal med den behöriga myndig-heten och undertecknas vid den förhandsregistrering som fastställs iartikel 12. Den behöriga myndigheten skall utföra stickprov för att
kontrollera att garantierna uppfylls.
Denna punkt skall också tillämpas på mottagare av de varor som
avses i artikel 1.
2. För alla de mottagare som anges på de intyg eller handlingar som
föreskrivs i artikel 3.1 d gäller följande:
a) De skall på begäran av den behöriga myndigheten i den medlems-
stat som är mottagarland och i den utsträckning som behövs för attde kontroller som avses i punkt 1 skall kunna utföras, i förväganmäla djurens och varornas ankomst från en annan medlemsstatoch i synnerhet sändningens karaktär och den beräknade ankomst-
dagen.
Tidsfristen för anmälan skall som allmän regel inte vara längre än
en dag, dock kan medlemsstaterna under särskilda omständigheterkräva att anmälan sker två dagar i förväg.
Denna anmälan krävs inte för registrerade hästar som medför iden-
tifieringshandling enligt direktiv 90/427/EEG.
b) De skall under en tid av minst sex månader som skall fastställas av
den behörigamyndigheten behållade hälsointyg eller ha ndlinga rsom anges i artikel 3 för att på begäran uppvisa dem för denbehörigamyndigheten.
3. Närmare bestämmelser om hur denna artikel skall tillämpas skall
antas enligt det förfarande som fastställs i artikel 18 eller i tillämpliga
fall artikel 19.
Artikel 6
1. Om gemenskapens regler eller, på områden som ännu inte har
harmoniserats, nationella bestämmelser som följer de allmännabestämmelserna i fördraget kräver att levande djur sätts i karantän,skall detta normalt ske på den mottagande anläggningen.
2. En karantänstation får användas om detta anses motiverat från
veterinärsynpunkt. En sådan station skall betraktas som sändningens
mottagarort. Den berörda medlemsstaten skall underrätta kommissionen
om grundernaför en såda n åtgärd.
3. Skyldigheter som rör karantän och dennas placering skall anges i
de veterinära krav som avses i artikel 21 andra stycket.
Artikel 7
1. Vid kontrollerna på de platser där sådana djur och varor som
avses i artikel 1 från tredje land förs in på gemenskapens territorium,t ex hamnar, flygplatser och gränsstationer mot tredje land, skall
medlemsstaterna säkerställa att följande åtgärder vidtas:
a) Intygen eller handlingarna som medföljer djuren och varorna skall
kontrolleras.
b) Djur och varor som importeras från tredje land skall under tullöver-
vakning sändas till inspektionsplatser för veterinärkontroll.1990L0425 — SV — 19.10.1990 — 001.001 — 7
▼B
Djuren och varorna enligt bilaga A får inte tullklareras om inte
dessa kontroller visar att gemenskapens regler har följts.
c) För gemenskapens djur och varor skall de kontrollbestämmelser
gälla som fastställs i artikel 5.
2. De djur och varor som avses i bilaga B och de som är importe-
rade med nationella djurhälsonormer som grund måste föras in pågemenskapens territorium direkt via en av det importerande medlems-landets inspektionsplatser och undersökas där i enlighet med punkt 1 b.
Medlemsstater som importerar från tredje land med nationella djur-
hälsonormer som grund skall underrätta kommissionen och de övrigamedlemsstaterna, särskilt de medlemsstater som är transitländer, omförekomsten av sådan import och om de villkor de tillämpar för denna.
Mottagande medlemsstater skall förbjuda att djur sänds vidare från
deras territorium om de inte har uppehållit sig där den tid som fastställsi gemenskapens särskilda lagstiftning och det gäller också de varor somavses i andra stycket utom i de fall då de utan transit är adresserade tillnågon annan medlemsstat som utnyttjar samma möjlighet.
I väntan på att regler för gemenskapen skall antas får dessa djur och
varor dock föras in på en annan medlemsstats territorium än den somavses i andra stycket, sedan en allmän överenskommelse omkontrollåtgärder träffats med den andra medlemsstaten och, i tillämp-
liga fall, med sådana medlemsstater som är transitländer. När
medlemsstaterna utnyttjar detta undantag skall de underrätta kommis-sionen och de övrigamedlemssta ternai Ständigaveterinärkommitténom dettaoch om de överenskomnakontrollåtgärderna .
3. Från och med den 1 januari 1993 skall kontrollbestämmelserna
enligt artikel 5 trots vad som sägs i punkt 1 gälla för alla djur och varorsom transporteras med reguljära transportmedel mellan två geografiskapunkter inom gemenskapen.
Artikel 8
1. Om de behörigamyndigheternai en medlemssta t vid en kontroll
av en sändning under transport eller på mottagarorten konstaterar
a) att det finns bärare av någon sjukdom av det slag som avses i
direktiv 82/894/EEG(
1), senast ändrat genom kommissionens beslut
90/134/EEG(2), av zoonos eller någon sjukdom eller annan orsak
som kan utgöra en allvarlig risk för djur eller människor eller attvarorna kommer från en region som är smittad med en epizootisksjukdom skall de beordra att djuret eller djursändningen sätts ikarantän på närmaste karantänstation eller slaktas eller avlivas.
Kostnaderna i samband med åtgärderna i föregående stycke skall
betalas av avsändaren eller dennes representant eller av den person
som har ansvaret för varorna eller djuren.
De behöriga myndigheterna i den mottagande medlemsstaten skall
omedelbart skriftligen och på lämpligaste sätt underrätta de ansva-rigamyndigheternai de övrigamedlemssta ternaoch kommissionenom vilka resultat man kommit fram till, vilka beslut man fattat samtskälen för dessabeslut.
Skyddsåtgärderna enligt artikel 10 får vidtas.På begäran av en medlemsstat och i enlighet med förfarandet i
artikel 17 får kommissionen dessutom vidta alla åtgärder sombehövs för att medlemsstaterna skall handla gemensamt i lägensom inte omfattas av gemenskapens bestämmelser.
b) att, utan att det påverkar punkt a, djuren och varorna inte uppfyller
villkoren i gemenskapens direktiv eller, om medlemsstaten erhåller
garantierna enligt artikel 9 i direktiv 64/432/EEG eller motsvarande
gemenskapsregler som gäller nu eller senare, i nationella hälsobe-stämmelser får myndigheternadå, om a llmän hänsyn till1990L0425 — SV — 19.10.1990 — 001.001 — 8
(1) EGT nr L 378, 31.12.1982, s. 58.
(2) EGT nr L 76, 22.3.1990, s. 23.
▼B
människors och djurs hälsa tillåter detta, ge avsändaren möjlighet att
väljamella n
— att låta djuren och varorna förbli under övervakning tills det, om
rester finns kvar, har visat sig att gällande bestämmelser har
följts och, om dessa bestämmelser inte har följts, att åtgärdervidtas enligt gemenskapens lagstiftning,
— att slakta djuren eller förinta varorna,
— att skicka tillbaka djuren eller sändningen med godkännande av
den behörigamyndigheten i den medlemssta t som djuren ellersändningen kommer från och sedan den medlemsstat som ärtransitland blivit underrättad.
Om det visar sig att intyget eller handlingarna innehåller oegentlig-
heter skall ägaren eller dennes representant dock beviljas en
respittid innan denna sista möjlighet utnyttjas.
2. Enligt förfarandet i artikel 18 skall kommissionen upprätta en
lista över de sjukdomar som avses i punkt 1 och närmare regler för
hur den här artikeln skall tillämpas.
Artikel 9
1. I de fall som avses i artikel 8 skall den behöriga myndigheten i
den mottagande medlemsstaten utan dröjsmål kontakta de behörigamyndigheternai den medlemssta t som sändningen kommer från. Desenare myndigheterna skall vidta alla nödvändiga åtgärder ochunderrättaden behörigamyndigheten i den förstamedlemssta ten om
de utförda provens karaktär, vilka beslut som fattats och skälen till
dessabeslut.
Om den behöriga myndigheten i den mottagande medlemsstaten fruktar
att sådana åtgärder är otillräckliga, skall de behöriga myndigheterna i
de båda medlemsstaterna tillsammans försöka finna lämpliga lösningar,om så är lämpligt får detta också omfatta en inspektion på platsen.
Om kontrollerna enligt artikel 8 visar upprepade oegentligheter skall
den behöriga myndigheten i den mottagande medlemsstaten underrättakommissionen och de behörigamyndigheternai övrigamedlemssta ter.
Kommissionen får på begäran av den behöriga myndigheten i den
mottagande medlemsstaten eller på eget initiativ och med hänsyn tillde fastställda överträdelsernas karaktär
— i samarbete med de behöriga nationella myndigheterna sända
inspektörer till platsen i fråga,
— för att kontrollera fakta på platsen sända en officiellt förordnad
veterinär, vars namn skall finnas på den lista som kommissionen
skall upprätta på medlemsstaternas förslag och som är godtagbaraav de olika parterna,
— begära att den behöriga myndigheten skall skärpa kontrollerna inom
den anläggning, central, organisation, godkända marknad, uppsam-
lingscentral eller region varifrån djuren eller varorna kommer.
Den skall underrätta medlemsstaterna om resultatet.
I väntan på resultaten från kommissionen skall den medlemsstat som
sändningen kommer ifrån skärpa kontrollerna av djur och varor somkommer från den aktuella anläggningen, centralen, godkända mark-
naden eller uppsamlingscentralen eller regionen och, om allvarliga
risker för människors och djurs hälsaföreligger, inställautfärda ndetav alla intyg eller transporthandlingar.
Den mottagande medlemsstaten får för sin del skärpa kontrollerna av
djur som kommer från samma anläggning, central, organisation,godkända marknad eller uppsamlingscentral eller region.
Om oegentligheterna har bekräftats genom expertutlåtande skall
kommissionen på begäran av den ena av de båda berörda medlemssta-terna i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 17 vidtalämpliga åtgärder som kan leda ända till att medlemsstaterna tillfälligtfår förbjuda att djur och varor från den anläggningen, centralen, orga-nisationen, godkända marknaden eller uppsamlingscentralen eller1990L0425 — SV — 19.10.1990 — 001.001 — 9
▼B
regionen införs. på deras territorium. Dessa åtgärder måste bekräftas
eller omprövas så snart som möjligt i enlighet med artikel 17.
2. Rätten att överklaga de ansvariga myndigheternas beslut enligt de
lagar som är i kraft i medlemsstaterna påverkas inte av detta direktiv
utom i de fall som avses i fjärde stycket.
Beslut som har fattats av den behöriga myndigheten i mottagarstaten
och skälen för sådana beslut skall meddelas avsändaren eller hans
representant och den behöriga myndigheten i den medlemsstat somdjuren eller varorna kommer ifrån.
Om avsändaren eller hans representant begär detta, skall besluten och
skälen meddelas honom skriftligen med uppgifter om de rättigheter tillöverklagande han har enligt gällande lagstiftning i den mottagandemedlemsstaten samt om det förfarande och den tidsfrist som därvid
gäller.
Vid samtycke inom högst en månad får de båda berörda parterna dock
överlämna tvisten att avgöras av en expert vars namn finns med på den
lista över experter som kommissionen skall upprätta, varvid kostnadenför att anlita experten skall betalas av gemenskapen.
Sådana experter skall avge sitt yttrande inom högst 72 timmar efter det
att de har mottagit analysresultaten. Parterna skall foga sig i expertensyttrande med vederbörlig hänsyn till gemenskapens veterinärlagstift-ning.
3. Kostnaden för att returnera sändningen, hålla kvar eller isolera
djuren eller, om så är lämpligt, slakta eller avliva dem skall betalas av
avsändaren, dennes representant eller den person som har ansvaret för
djuren eller varorna.
4. Närmare bestämmelser om tillämpningen av denna artikel skall
antas enligt det förfarande som fastställs i artikel 18 eller, i tillämpligafall, i artikel 19.
KAPITEL III
Allmänna bestämmelser
Artikel 10
1. Utöver utbrott av de sjukdomar som avses i direktiv 82/894/EEG
skall varje medlemsstat omedelbart underrätta de övriga medlemssta-
terna och kommissionen om varje utbrott inom dess territorium avzoonoser, sjukdomar eller andra orsaker som sannolikt kan utgöra enallvarlig risk för djur eller för människors hälsa.
Den medlemsstat som sändningen kommer ifrån skall omedelbart vidta
de kontroll- eller försiktighetsåtgärder som anges i gemenskapensbestämmelser, särskilt bestämningen av de buffertzoner som anges i
dessa bestämmelser, eller vidta andra åtgärder som medlemsstaten
anser lämpliga.
Den medlemsstat som är mottagar- eller transitland och som vid den
kontroll som avses i artikel 5 har fastställt att en av de sjukdomar ellerorsaker föreligger som avses i första stycket får, om så är nödvändigt,vidtade försiktighetsåtgärder som föreskrivs i gemenska pensbestämmelser och även sätta djuren i karantän.
Vid allvarliga hälsorisker för människor och djur får den mottagande
medlemsstaten i väntan på att åtgärderna i punkt 4 skall vidtas besluta
om provisoriska skyddsåtgärder med hänsyn till berörda anläggningar,
centraler eller organisationer eller, vid en epizootisk sjukdom, medhänsyn till den buffertzon som föreskrivs i gemenskapensbestämmelser.
De åtgärder som vidtas av medlemsstaterna skall delges kommissionen
och de övriga medlemsstaterna utan dröjsmål.
2. På begäran av den medlemsstat som avses i första stycket av
punkt 1 eller på kommissionens initiativ får en eller flera företrädareför kommissionen omedelbart resa till den aktuella platsen för att i1990L0425 — SV — 19.10.1990 — 001.001 — 10
▼B
samarbete med de behöriga myndigheterna undersöka vilka åtgärder
som har vidtagits samt yttra sig över dessa åtgärder.
3. Om kommissionen inte har underrättats om de vidtagna
åtgärderna, eller om den anser att de vidtagna åtgärderna är otillräck-liga, får den i samarbete med den berörda medlemsstaten och i väntan
på Ständigaveterinärkommitténs möte vidtaprovisoriskaskyddsåtgär-
der avseende djur eller varor från den region som har drabbats av denepizootiska sjukdomen eller från en viss anläggning, central eller orga-nisation. Dessa åtgärder skall läggas fram för Ständigaveterinärkommittén så snart som möjligt för att bekräftas, ändras eller
upphävas enligt förfarandet i artikel 17.
4. Kommissionen skall i samtliga fall ompröva läget i Ständiga vete-
rinärkommittén så snart som möjligt. Den skall vidta de åtgärder som
behövs för de djur och varor som avses i artikel 1 och, om läget så
kräver, för de varor som kommer från dessa djur, enligt förfarandet iartikel 17. Kommissionen skall bevaka läget och med hänsyn till hurläget utvecklas enligt samma förfarande ändra eller återkalla de fattadebesluten.
5. Närmare bestämmelser om hur denna artikel skall tillämpas, i
synnerhet listan över zoonoser eller orsaker som sannolikt kan utgöraen allvarlig risk för människors hälsa, skall antas enligt förfarandet i
artikel 18.
Artikel 11
Varje medlemsstat och kommissionen skall utse den veterinär eller de
avdelningar som skall ha ansvaret för att veterinärkontrollernagenomförs och för samarbetet med de övriga medlemsstaternas kontrol-lavdelningar.
Artikel 12
Medlemsstaterna skall säkerställa att alla handlare som inom gemen-
skapen deltar i handeln med djur eller varor enligt artikel 1
a) på begäran av den behöriga myndigheten i förväg förs in i ett
offentligt register,
b) registrerar leveranser och, för de mottagare som avses i artikel 5.1 b
iii, djurens och varornas efterföljande destination.
Detta register skall bevaras under en tid som bestäms av den behöriga
nationella myndigheten så att det på begäran kan uppvisas för denbehörigamyndigheten.
Artikel 13
Medlemsstaterna skall också säkerställa att tjänstemännen vid deras
veterinäravdelningar, om så är lämpligt i samarbete med tjänstemännenvid andra avdelningar med samma befogenheter, är i stånd att isynnerhet
— inspektera anläggningar, installationer, transportmedel och metoder
för märkning och identifiering av djur,
— i fråga om de varor som räknas upp i bilaga A kontrollera att perso-
nalen uppfyller kraven enligt de texter som avses i den bilagan,
— taprover från
i) djur som hålls i avsikt att säljas, saluföras eller transporteras,
ii) varor som hålls i avsikt att lagras eller säljas, salubjudas eller
transporteras,
— undersöka dokumentärt eller databehandlat material från de
kontroller som utförts i samband med åtgärderna enligt dettadirektiv.1990L0425 — SV — 19.10.1990 — 001.001 — 11
▼B
Medlemsstaterna skall begära att de anläggningar, centraler eller orga-
nisationer som kontrollerats samarbetar i den utsträckning detta behövsför att ovannämnda uppgifter skall kunna utföras.
Artikel 14
1. Direktiv 64/432/EEG(
1), senast ändrat genom direktiv 89/662/
EEG(2), ändras på följande sätt:
a) Artikel 6 skall ersättas med följande:
”Artikel 6
Slaktdjur som vid ankomsten till destinationslandet har förts till ett
slakthus, antingen direkt eller via en godkänd marknad eller
uppsamlingscentral, skall slaktas där så snart som möjligt i enlighet
med djurhälsokrav.
Slaktdjur måste slaktas så snart som möjligt efter ankomsten till
slakthuset i enlighet med djurhälsokraven. För slaktdjur och somdirekt efter ankomsten till destinationslandet har över förts till enmarknad i omedelbar närhet av ett slakthus, enligt varsbestämmelser alla djur, särskilt efter marknaden, måste överföras
till ett slakthus som har godkänts förändamålet av den ansvariga
centrala myndigheten, gäller att de måste slaktas vid slakthusetsenast sjuttiotvå timmar efter ankomsten till marknaden.
Den ansvariga myndigheten i destinationslandet får med hänsyn till
omsorgen om djurens hälsa lämna anvisning om till vilket slakthusdjuren skall överföras.”
b) Artikel 7.3 och artikel 8.2 första stycket skall utgå.
c) Artikel 9 och 10 skall ersättas med följande:
”Artikel 9
1. En medlemsstat som för hela eller delar av sitt territorium har
ett nationellt kontrollprogram för någon av de smittsamma sjuk-
domar som inte avses i bilaga E får överlämna detta program till
kommissionen och särskilt återge
— sjukdomens utbredning i medlemsstaten,
— anledningen till programmet med hänsyn tagen till sjukdomens
betydelse och programmets sannolika fördelar i förhållande tillkostnaden,
— det geografiska område inom vilket programmet kommer att
genomföras,
— de statuskategorier som skall tillämpas på djuranläggningarna, de
standarder som måste upprätthållas inom varje kategori och detestförfaranden som skall användas,
— programmets förfaranden för övervakning,
— de åtgärder som skall vidtas om ett företag av någon anledning
förlorar sin status,
— de åtgärder som skall vidtas om resultaten av de prov som
utförts enligt programmets bestämmelser är positiva.
2. Kommissionen skall undersöka de program som medlemssta-
terna presenterar. De program som avses i punkt 1 får godkännas i
överensstämmelse med de kriterier som fastställs i punkt 1 i enlighet
med det förfarande som fastställs i artikel 12. Enligt samma förfa-rande skall de ytterligare garantier, allmänna eller begränsade, somfår krävas i handeln inom gemenskapen definieras samtidigt ellersenast tre månader efter det att programmet har godkänts. Sådana
garantier får inte gå utöver dem som medlemsstaten genomför natio-
nellt.
3. Program som framlagts av medlemsstaterna får ändras eller
utökas enligt det förfarande som fastställs i artikel 12. Ändringareller tillägg till program som redan har godkänts eller till garantier1990L0425 — SV — 19.10.1990 — 001.001 — 12
(1) EGT nr L 121, 29.7.1964, s. 2012/64.
(2) EGT nr L 395, 30.12.1989, s. 13.
▼B
som har definierats enligt punkt 2 får godkännas enligt samma
förfarande.
Artikel 10
1. Om en medlemsstat anser sitt territorium eller en del av sitt
territorium fritt från någon av de sjukdomar som kan smitta
nötkreatur och svin skall den för kommissionen lägga fram lämpligdokumentation som särskilt visar
— sjukdomens karaktär med uppgifter om dess förekomst på
medlemsstatens territorium,
— resultaten av kontrolltester baserade på serologiska, mikrobiolo-
giska, patologiska eller epidemiologiska undersökningar och pådet faktum att sjukdomen enligt lag skall rapporteras till de
ansvariga myndigheterna,
— den period under vilken kontrolltesternautfördes,— i tillämpliga fall den period under vilken vaccinering mot sjuk-
domen har varit förbjuden och det geografiska område somberörts av förbudet,
— anstalter för kontroll av att sjukdomen har försvunnit.
2. Kommissionen skall undersöka den dokumentation som har
framlagts av medlemsstaterna. De ytterligare garantierna, allmännaeller särskilda, som kan krävas i handeln inom gemenskapen får
definieras i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 12.
Sådana garantier får inte gå utöver dem som medlemsstatentilllämpar nationellt. Om motivering har lämnats in före den 1 juli1991 skall beslut om ytterligare garantier fattas före den 1 januari1992.
3. Den berörda medlemsstaten skall underrätta kommissionen om
varje förändring i de uppgifter som anges i punkt 1 och som harmed sjukdomen att göra. Garantierna som definieras enligt punkt 2
får mot bakgrund av en sådan underrättelse ändras eller återkallas i
enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 12.”
2. Artikel 5.2 andra till femte stycket och artikel 7 och 15 i direktiv
88/407/EEG(
1) skall utgå.
3. Artikel 5.2 andra till fjärde stycket och artikel 14 i direktiv 89/
556/EEG(2) skall utgå.
4. I artikel 13 första stycket femte raden i direktiv 72/462/EEG(3),
senast ändrat genom direktiv 89/227/EEG(4), skall ”tre” ersättas med
”fem”.
Artikel 15
1. Följande artikel skall införas i direktiv 64/432/EEG och 89/556/
EEG:
”Artikel 14
De regler som fastställs i rådets direktiv 90/425/EEG av den 26 juni
1990 om veterinära och avelstekniska kontroller i handeln med
vissa levande djur och varor inom gemenskapen med sikte på attförverkliga den inre marknaden (*), skall särskilt gälla förkontroller vid ursprungsorten, för organisering och uppföljning avde kontroller som skall utföras i destinationslandet och för de
skyddsåtgärder som skall genomföras.
(*) EGT nr L 224, 18.8.1990, s. 29.”1990L0425 — SV — 19.10.1990 — 001.001 — 13
(1) EGT nr L 134, 22.7.1988, s. 10.
(2) EGT nr L 302, 19.10.1989, s. 1.
(3) EGT nr L 302, 31.12.1972, s. 28.
(4) EGT nr L 93, 6.4.1989, s. 25.
▼B
2. Följande artikel skall införas i direktiv 88/407/EEG:
”Artikel 15
Bestämmelsernai rådets direktiv 90/425/EEG a v den 26 juni 1990
om veterinära och avelstekniska kontroller vid handeln med vissa
levande djur och varor inom gemenskapen med sikte på att förverk-liga den inre marknaden (*) skall särskilt gälla för kontroller vidkällan, för organisering och uppföljning av de kontroller som skallutföras av den mottagande medlemsstaten samt för de skyddsåtgär-
der som skall verkställas.
(*) EGT nr L 224, 18.8.1990, s. 29.”
3. Artikel 9 i direktiv 90/426/EEG skall ersättas med följande:
”Artikel 9
De regler som fastställs i rådets direktiv 90/425/EEG av den 26 juni
1990 om veterinära och avelstekniska kontroller i handeln medvissa levande djur och varor med sikte på att förverkliga den inremarknaden (*) skall särskilt gälla för kontroller vid ursprungsorten,för organisering och uppföljning av de kontroller som skall utföras
av den mottagande medlemsstaten och för de skyddsåtgärder som
skall verkställas.
(*) EGT nr L 224, 18.8.1990, s. 29.”
Artikel 16
Kommissionen får i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel
18 ändra den lista över sjukdomar som anges i bilaga C.
Artikel 17
När hänvisning sker till förfarandet enligt denna artikel skall Ständiga
veterinärkommittén, som upprättats genom beslut 68/361/EEG(
1),
besluta i enlighet med de bestämmelser som fastställs i artikel 17 idirektiv 89/662/EEG.
Artikel 18
När hänvisning sker till det förfarande som anges i denna artikel skall
Ständigaveterinärkommittén beslutai enlighet med a rtikel 18 i direktiv89/662/EEG.
Artikel 19
När hänvisning sker till det förfarande som anges i denna artikel skall
Ständiga avelstekniska kommittén, som upprättats genom beslut 77/
505/EEG(
2), beslutai enlighet med de bestämmelser som fa stställs i
artikel 11 i direktiv 88/661/EEG(3).
KAPITEL IV
Slutbestämmelser och övergångsbestämmelser
Artikel 20
1. Kommissionen skall i enlighet med det förfarande som fastställs i
artikel 18 införa ett datoriserat system som länkar samman veterinär-myndigheterna, framförallt i syfte att underlätta utbytet av informationmellan de behöriga myndigheterna i den mottagande medlemsstatenoch de behörigamyndigheternai regioner där hälsointyg eller doku-ment som följer djur och varor av animaliskt ursprung har utfärdats.1990L0425 — SV — 19.10.1990 — 001.001 — 14
(1) EGT nr L 255, 18.10.1968, s. 23.
(2) EGT nr L 206, 12.8.1977, s. 11.
(3) EGT nr L 382, 31.12.1988, s. 16.
▼B
2. Förfarandena för gemenskapens ekonomiska bidrag enligt artikel
37 i beslut 90/424/EEG som behövs för verkställandet av detta programskall antas enligt det förfarande som fastställs i artikel 42 i det beslutet.
3. Enligt det förfarande som fastställs i artikel 18 skall kommis-
sionen anta ett förfarande för hur denna artikel skall tillämpas och isynnerhet lämpliga normer för utbyte av data och regler för säkerhetenför den data som utbyts.
Artikel 21
Till och med den 31 december 1992 skall handeln med de djur och
varor som räknas upp i bilaga B i väntan på att gemenskapens reglerskall bli antagna och utan att påverka tillämpningen av nationella regler
för identifiering av sändningar underkastas de kontrollregler som
fastställs genom detta direktiv, särskilt de som nämns i artikel 3.1 aandra delen av meningen.
Före det datum som fastställs i artikel 22 skall medlemsstaterna
underrättakommissionen och de övrigamedlemssta ternaom de villkor
och förfaranden som nu gäller för att sådana djur och varor som avses iförsta stycket skall få införas på deras territorium, även bestämmelsernaför identifiering.
Enligt förfarandet i artikel 17 skall kommissionen bestämma de
åtgärder som behövs för databehandling av de villkor som nämns iandra stycket.
De kontrollbestämmelser som gäller för de djur och varor som avses i
bilaga A skall utsträckas till de djur och de varor av animaliskt
ursprung som ännu inte omfattas av denna bilaga när de harmoniseradereglerna som styr handeln med dessa har antagits. Före den 1 januari1992 skall rådet besluta huruvida direktiv 89/662/EEG och dettadirektiv per den 31 december 1992 även skall omfatta de djur och devaror av animaliskt ursprung som nu inte omfattas av dessa båda
direktiv.
Artikel 22
1. Medlemsstaterna skall före den 1 oktober 1991 förelägga
kommissionen ett program över de nationella åtgärder de tänker vidta
för att uppnå de mål som ställs upp i detta direktiv, särskilt antalet
kontroller.
2. Kommissionen skall undersöka de program som medlemsstaterna
lagt fram enligt punkt 1.
3. Från och med 1992 skall kommissionen varje år till medlemssta-
terna överlämna en rekommendation till ett kontrollprogram för detkommande året. Ständiga veterinärkommittén skall ha yttrat sig överprogrammet i förväg. Denna rekommendation kan bli föremål för
senare ändringar.
Artikel 23
1. Före den 1 januari 1991 skall rådet med kvalificerad majoritet på
kommissionens förslag fatta beslut om de regler och allmänna principer
som skall tillämpas på kontroller som skall utföras i tredje land och på
kontroller av importer från tredje land av djur och varor som omfattasav detta direktiv. På samma sätt skall kontrollstationerna vid de yttregränserna liksom de krav som dessa stationer skall uppfylla fastställasföre den dagen.
2. Före den 1 januari 1993 skall rådet, med en rapport från kommis-
sionen om de vunna erfarenheterna som grund, åtföljd av relevantaförslag som rådet skall anta med kvalificerad majoritet, omprövabestämmelserna i detta direktiv, särskilt dem i artikel 10 och artikel5.2 a.1990L0425 — SV — 19.10.1990 — 001.001 — 15
▼B
Artikel 24
Fram till den 31 december 1992 eller senast 12 månader efter den dag
då medlemsstaterna måste följa direktiv 90/423/EEG och för att tillåta
ett gradvist genomförande av de kontrollbestämmelser som fastställs i
detta direktiv, får medlemsstaterna genom undantag från vad som sägsi artikel 5.1.
— under transport bibehålla kontroller av dokument för djur och varor
som omfattas av bilagorna A och B för att övertyga sig själva om
att de särskilda kraven enligt gemenskapens bestämmelser har
uppfyllts,
— under transport genomföra kontroller av dokument för djur och
varor som importeras från tredje land och som är avsedda för dem.
Artikel 25
Före den 1 oktober 1992 skall rådet på kommissionens förslag med
kvalificerad majoritet besluta vilken ordning som skall gälla närövergångsbestämmelserna enligt artikel 24 upphör att gälla.
Artikel 26
Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som
är nödvändigaför a tt följa
i) artikel 10 i detta direktiv och artikel 9 i direktiv 89/662/EEG inom
två månader efter dagen för offentliggörande av detta direktiv,
ii) de övrigabestämmelsernaenligt dettadirektiv vid en tidpunkt som
skall fastställas när det beslut som skall antas före den 31 december
1990 men senast den 31 december 1991 har fattats.
Grekland skall dock ha en ytterligare tidsfrist på ett år, för att anpassa
sig efter dessaövrigabestämmelser.
Artikel 27
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.1990L0425 — SV — 19.10.1990 — 001.001 — 16
▼B
BILAGA A
I.VETERINÄRLAGSTIFTNING
Rådets direktiv 64/432/EEG av den 26 juni 1964 om djurhälsoproblem som
påverkar handeln med nötkreatur och svin inom gemenskapen.
EGT nr 121, 29.7.1964, s. 1977/64.
Rådets direktiv 88/407/EEG av den 14 juni 1988 om djurhälsokrav som är
tillämpliga vid handel inom gemenskapen med och import av djupfryst sperma
från tamdjur av nötkreatur.
EGT nr L 194, 22.7.1988, s. 10.Rådets direktiv 89/556/EEG av den 25 september 1989 om djurhälsovillkor för
handel inom gemenskapen med och import från tredje land av embryon från
tamdjur av nötkreatur.
EGT nr L 302, 19.10.1989, s. 1.
Rådets direktiv 90/426/EEG av den 26 juni 1990 om djurhälsovillkor vid
förflyttning och import av hästdjur från tredje land(
1).
EGT nr L 224, 18.8.1990, s. 42.
Rådets direktiv 90/429/EEG av den 26 juni 1990 om djurhälsokrav som är
tillämpliga vid handel inom gemenskapen med och import av sperma från
tamdjur av svin.
EGT nr L 224, 18.8.1990, s. 62.
Rådets direktiv 90/539/EEG av den 15 oktober 1990 om djurhälsovillkor för
handel inom gemenskapen med och import från tredje land av fjäderfä och
kläckningsägg
EGT nr L 303, 31.10.1990, s. 6.
II.AVELSTEKNISK LAGSTIFTNING
Rådets direktiv 77/504/EEG av den 25 juli 1977 om renrasiga avelsdjur av
nötkreatur.
EGT nr L 206, 12.8.1977, s. 8.
Rådets direktiv 88/661/EEG av den 19 december 1988 om avelsmässiga normer
för avelssvin.
EGT nr L 382, 31.12.1988, s. 36.
Rådets direktiv 89/361/EEG av den 30 maj 1989 om renrasiga avelsfår och
avelsgetter.
EGT nr L 153, 8.6.1989, s. 30.
Rådets direktiv 90/427/EEG av den 26 juni 1990 om avelsmässiga och genealo-
giska villkor för handeln med hästdjur inom gemenskapen.
EGT nr L 224, 18.8.1990, s. 55.1990L0425 — SV — 19.10.1990 — 001.001 — 17
(1) Från 1 januari 1992.▼M1
▼B
▼B
BILAGA B
DJUR OCH VAROR SOM INTE ÄR FÖREMÅL FÖR HARMONI-
SERING UTAN MED VILKA HANDELN KOMMER ATT
KONTROLLERAS ENLIGT DETTA DIREKTIV
A.Levande djur av följande arter
— Får och getter
— Tamkaniner
B.Varor
— Avfall (patogener)1990L0425 — SV — 19.10.1990 — 001.001 — 18
▼M1
▼B
▼M1
▼B
BILAGA C
LISTA ÖVER SJUKDOMAR ELLER EPIZOOTISKA SJUKDOMAR
SOM ÄR FÖREMÅL FÖR TVINGANDE NÖDFALLSÅTGÄRDER MED
TERRITORIELLA INSKRÄNKNINGAR (MEDLEMSSTATER,
REGIONER ELLER ZONER)
— Mul- och klövsjuka(FMD)
— Klassisk svinpest (CSF)— Afrikansk svinpest (ASF)— Vesicular swinedisease— Newcastle-sjukan (ND)
— Rinderpest
— Peste des petits ruminants (PPR)— Vesikulär stomatit (VS)— ”Blue tongue”— Afrikansk hästpest (AHS)— Viral equin encefalomyelit— Teschensjuka— Fågelinfluensa— Får- och getsyfilis— Lumpy skin disease
— Sprickdalsfeber
— Smittsam nötlungsäcksinflammation1990L0425 — SV — 19.10.1990 — 001.001 — 19