7.

KRAV 7.1 Beräkning av fordonets massa i körklart skick och dess fördelning på axlarna. Fordonets massa i körklart skick och dess fördelning på axlarna skall beräknas på de fordon som ställs till förfogande enligt punkt 3.3, varvid fordonen skall stå stilla och ha hjulen riktade rakt fram. Om den beräknade massan inte skiljer sig mer än 3 % från den massa som tillverkaren anger för motsvarande tekniska konfigurationer inom fordonstypen, eller inte mer än 5 % om fordonet ingår i kategorierna N1, O1, O2 eller M2 och inte överstiger 3,5 ton, skallmassan i körklart skick och dess fördelning på axlarna i enlighet med tillverkarens uppgifter användas med avseende på kraven nedan. I annat fall skall den beräknade massan användas och den tekniska tjänsten kan i så fall, om nödvändigt, göra ytterligare mätningar på andra fordon än dem som tillhandahålls enligt punkt 3.3. ▼M2 7.2 Beräkning av dimensionerna: Beräkning av den totala längden, bredden och höjden skall enligt bestämmelserna i avsnitt 2.4 göras på det eller de fordon i körklart skick som tillhandahålls i överensstämmelse med avsnitt 3.3. Om de beräknade dimensionerna avviker mer än 1 % från dem som tillverkaren anger för motsvarande tekniska konfigurationer inom fordonstypen, skall de beräknade dimensionerna användas med avseende på kraven nedan, och den tekniska tjänsten kan i så fall, om nödvändigt, göra ytterligare mätningar på andra fordon än de som tillhandahålls enligt avsnitt 3.3. De högsta värden som fastställs i bilaga I till direktiv 96/53/EG får dock inte överskridas. ▼B 7.3 Fordonens största tillåtna dimensioner: 7.3.1 Största längd 7.3.1.1 Motorfordon: enligt punkt 1.1 i bilaga I till direktiv 96/53/EG. 7.3.1.2 Släpvagn (med undantag av påhängsvagn): enligt punkt 1.1 i bilaga I till direktiv 96/53/EG. 7.3.1.3 Ledbuss för linje- eller turisttrafik: enligt punkt 1.1 i bilaga I till direktiv 96/53/EG. 7.3.1.4 Påhängsvagn: Det avstånd som anges i punkt 7.3.1.4.1 skall mätas utan att anordningarna enligt punkt 2.4.1 tas i beaktande, och det avstånd som anges i punkt 7.3.1.4.2 skall mätas utan undantag. 7.3.1.4.1 Avståndet mellan kopplingstappens axel och påhängsvagnens bakkant får inte överstiga den gräns som anges i punkt 1.6 i bilaga I till direktiv 96/53/EG, mätt horisontellt i fordonets längdriktning. 7.3.1.4.2 Avståndet mellan kopplingstappens axel och en främsta punkt på påhängsvagnens framdel får inte överstiga 2,04 m enligt punkt 4.4 i bilaga I till direktiv 96/53/EG, mätt horisontellt. 7.3.2 Största bredd 7.3.2.1 Alla fordon: enligt punkt 1.2 i bilaga I till direktiv 96/53/EG. 7.3.2.2 Fasta eller rörliga överbyggnader på fordon i kategorierna N och O som särskilt konstruerats för temperaturkontrollerad godsbefordran, vilkas sidoväggar tillsammans med isoleringen har en tjocklek över 45 mm: enligt punkt 1.2 i bilaga I till direktiv 96/53/EG. 7.3.3 Högsta höjd 7.3.3.1 Alla fordon: enligt punkt 1.3 i bilaga I till direktiv 96/53/EG. 7.4 Beräkningar av massafördelningen 7.4.1 Beräkningsmetod 7.4.1.1 För de beräkningar av massafördelningen som fastställs nedan skall tillverkaren ge provningsmyndigheten den information (i tabell- eller annan lämplig form) som är nödvändig för att, för varje teknisk konfiguration inom fordonstypen som definieras av varje uppsättning möjliga värden i samtliga punkter i bilaga II till detta direktiv, bestämma motsvarande tekniskt tillåtna största totalmassa för fordonet, tekniskt tillåtna största axelmassa och axelgruppmassa, tekniskt tillåtna största dragna massa och tekniskt tillåtna största totalmassa för fordonskombinationen. 7.4.1.2 Lämpliga beräkningar skall utföras för att säkerställa att nedanstående krav uppfylls för varje teknisk konfiguration inom fordonstypen. Beräkningarna får i detta syfte begränsas till de sämsta tänkbara fallen. 7.4.1.3 I nedanstående krav betecknar M, mi, µj, TM och MC följande parametrar, för vilka kraven i punkt 7.4 skall vara uppfyllda: M = fordonets tekniskt tillåtna största totalmassa, mi = den tekniskt tillåtna största axellasten på axeln ”i”, där ”i” varierar från 1 till fordonets totala antal axlar, µj = den tekniskt tillåtna största axellasten på singelaxeln eller axelgruppen ”j”, där ”j” varierar från 1 till del totala antalet singelaxlar och axelgrupper, TM = den tekniskt tillåtna största dragna massan MC = den tekniskt tillåtna största totalmassan för fordonskombinationen 7.4.1.4 För singelaxlar, som betecknas ”i” som en axel och ”j” som en axelgrupp, är definitionsmässigt mi = µj. 7.4.1.5 För fordon som är utrustade med lastningsbara axlar skall följande beräkningar göras med axlarnas fjäderupphängning belastad i normal körklar konfiguration. Om fordonen är utrustade med lyftbara axlar skall följande beräkning göras med sänkta axlar. 7.4.1.6 För axelgrupper måste tillverkaren ange fördelningen mellan axlarna av den totala massan på axelgruppen (till exempel genom att ange fördelningsformler eller utarbeta fördelningsdiagram). 7.4.1.7 För påhängsvagnar och släpkärror skall kopplingspunkten vid följande beräkningar anses som en axel med beteckningen ”O” och de motsvarande massorna mo och µo skall, enligt vedertaget bruk, definieras som den tekniskt tillåtna största massan på släpvagnens kopplingspunkt. 7.4.2 Krav för fordon i kategorierna N och O, utom husvagnar: 7.4.2.1 Summan av massan mifår inte vara mindre än massan M. 7.4.2.2 För varje axelgrupp med beteckningen ”j” får summan av massan mi på axlarna inte vara mindre än massan µj. Dessutom får varje massa mi inte vara mindre än den del av µj som vilar på axel ”i” i enlighet med massafördelningen för denna axelgrupp. 7.4.2.3 Summan av massan µj får inte vara mindre än massan M. 7.4.2.4 Massan i körklart tillstånd plus en massa motsvarande 75 kg multiplicerat med antalet passagerare plus den tekniskt tillåtna största massan på kopplingspunkten får inte överstiga massan M. 7.4.2.5 ▼M2 När fordonet är lastat till massan M i enlighet med någon av de relevanta situationer som beskrivs i 7.4.2.5.1 eller 7.4.2.5.2, får den massa som motsvarar belastningen på axeln ”i” inte överstiga massan Mi på denna axel, och den massa som motsvarar belastningen på singelaxeln eller axelgruppen ”j” får inte överstiga massan μj. 7.4.2.5.1 Jämn massafördelning innebär att fordonet i körklart skick med en massa på 75 kg placerad på varje passagerarsäte är lastat till massan M, varvid nyttolasten fördelas jämnt på den yta som är avsedd för godstransport. 7.4.2.5.2 För eventuella fall av extrem massafördelning (ojämnt fördelad last) måste tillverkaren ange de yttersta tillåtna gränserna för nyttolastens och/eller karosseriets och/eller utrustningens eller inredningsdetaljers tyngdpunkt (till exempel: mellan 0,50 m och 1,30 m framför den första bakaxeln), när fordonet i körklart skick med en massa på 75 kg placerad på varje passagerarsäte är lastat till massan M. ▼M2 ————— ▼B 7.4.2.6 När ett fordon i kategori N är lastat till massan M och dess bakaxel (betecknad ”n” som en axel) eller bakaxelgrupp (betecknad ”q” som en axelgrupp) är lastad till massan mn eller µq, får massan på styraxeln eller styraxlarna inte vara mindre än 20 % av M. 7.4.2.7 MC får inte överstiga M + TM. 7.4.3 Krav för linjebussar och turistbussar: 7.4.3.1 Kraven i punkt 7.4.2.1 - 7.4.2.3 och i punkt 7.4.2.7 skall gälla. ▼M2 7.4.3.2 Fordonets massa i körklart skick plus massan Q multiplicerad med antal sittande och stående passagerare plus massan WP, B och BX enligt definitionen i avsnitt 7.4.3.3.1 plus den tekniskt tillåtna största massan på kopplingspunkten, om tillverkaren har monterat kopplingen, får inte överstiga massan M. ▼B 7.4.3.3 När det ej färdigbyggda fordonet är lastat till massan M i enlighet med den situation som beskrivs i punkt 7.4.2.5.1.2, eller när det färdigbyggda eller etappvis färdigbyggda fordonet i körklart skick är lastat i enlighet med punkt 7.4.3.3.1, får den massa som motsvarar belastningen på varje axel inte överstiga denna axels massa mi och den massa som motsvarar belastningen på varje singelaxel eller axelgrupp får inte överstiga denna axelgrupps massa µj. Vidare måste den massa som motsvarar belastningen på drivaxeln eller summan av den massa som motsvarar belastningen på drivaxlarna vara minst 25 % av M. ▼M2 7.4.3.3.1 Fordonet i körklart skick är lastat med en massa motsvarande antalet sittande passagerare P, med massan Q, en massa motsvarande antalet ståplatspassagerare SP, med massan Q jämnt fördelad över den yta som är avsedd för ståplatspassagerarna S1; om lämpligt: en massa WP jämnt fördelad över den yta en rullstol upptar; en massa lika med B (kg) jämnt fördelad i bagageutrymmena, och en massa lika med BX (kg) jämnt fördelad över den takyta som är utrustad för att transportera bagage, där: P är antalet sittplatser. S1 är den yta som är avsedd för ståplatspassagerare. För fordon i klasserna III eller B är S1 = 0. SP, som anges av tillverkaren, får inte överstiga värdet S1/Ssp, där Ssp är den yta som vanligen beräknas för en ståplatspassagerare och som anges i tabellen nedan. WP (kg), är antalet enhetsytor en rullstol upptar multiplicerat med 250 kg, vilket motsvarar massan av en rullstol med användare. B (kg), som anges av tillverkaren, skall ha ett numeriskt värde som inte understiger 100 x V. I det skall ingå bagageutrymme eller takräcke som kan fästas på fordonets utsida. V är den totala volymen av bagageutrymmena i m3. Vid godkännande av ett fordon i klass I eller A, skall bortses från volymen av sådant bagageutrymme som endast är tillgängligt från utsidan av fordonet. BX, som anges av tillverkaren, skall ha ett numeriskt värde på minst 75 kg/m2. Tvåvåningsfordon får inte utrustas för att bära bagage på taket och därför skall BX för tvåvåningsfordon vara noll. Q och Ssp har de värden som anges i följande tabell:



Fordonssklass Q (kg) massan för en passagerare Ssp (m2/passagerare) yta som vanligen beräknas för en ståplatspassagerare Klasserna I och A 68 0,125 Klass II 71 (1) 0,15 Klasserna III och B 71 (1) Ingen ståplats (*) Inklusive 3 kg handbagage. ▼M2 7.4.3.3.2 För fordon där antalet sittplatser kan varieras och som har yta tillgänglig för ståplatspassagerare (S1) och/eller är utrustat för att transportera rullstolar skall kraven i avsnitten 7.4.3.2 och 7.4.3.3, om tillämpliga, bestämmas för vart och ett av följande förhållanden: 7.4.3.3.2.1 Samtliga möjliga sittplatser är upptagna och återstående yta används av ståplatspassagerare (upp till den kapacitetsgräns som tillverkaren angett, om den uppnåtts) och om plats då återstår, yta upptagen av rullstol. 7.4.3.3.2.2 Samtliga möjliga ståplatser är upptagna (upp till den kapacitetsgräns som tillverkaren angett) och återstående tillgängliga sittplatser används samt, om plats då återstår, yta upptagen av rullstol. 7.4.3.3.2.3 Samtliga möjliga rullstolsplatser är upptagna och återstående yta används av ståplatspassagerare (upp till den kapacitetsgräns som tillverkaren angett, om den uppnåtts) och de då återstående sittplatserna är upptagna. ▼M2 7.4.3.4 När fordonet är i körklart skick eller lastat som anges i avsnitt 7.4.3.3.1 får den massa som motsvarar belastningen på framaxeln eller framaxelgruppen inte vara mindre än den andel i procent av fordonets massa i körklart skick eller den tekniskt tillåtna största lastade massan M som anges i följande tabell:



Klasserna I och A Klass II Klasserna III och B Stel Ledad Stel Ledad Stel Ledad 20 20 25 (1) 20 25 (1) 20 (1) Denna siffra minskas till 20 % för treaxlade fordon i klasserna II och III som har två styrda axlar. ▼M2 7.4.3.5 När ett fordon skall godkännas för fler än en klass skall avsnitten 7.4.3.2 och 7.4.3.3 tillämpas för varje klass. ▼M2 7.4.4 Krav för husvagnar: ▼B Kraven i punkt 7.4.2.1 - 7.4.2.4 och i punkt 7.4.2.7 skall gälla. När det ej färdigbyggda fordonet är lastat till massan M i enlighet med den situation som beskrivs i punkt 7.4.2.5.1.2, eller när det färdigbyggda eller etappvis färdigbyggda fordonet i körklart skick är lastat till massan M, som beskrivs i tillägget till bilaga II till rådets direktiv 92/21/EEG ( 10 ), får dessutom den massa som motsvarar belastningen på varje axel inte överstiga massan mi på denna axel, och den massa som motsvarar belastningen på varje singelaxel eller axelgrupp får inte överstiga massan µj på denna axelgrupp. Vidare skall den massa som motsvarar belastningen på drivaxeln eller summan av den massa som motsvarar belastningen på drivaxlarna vara minst 25 % av M. 7.5 Villkor som skall kontrolleras för att ett fordon skall klassificeras som terränggående fordon (bilaga II, punkt 4 i direktiv 70/156/EEG). 7.5.1 Den tekniska tjänsten skall kontrollera om det färdigbyggda eller etappvis färdigbyggda fordonet eller dragfordonet för påhängsvagn utan vändskiva skall betraktas som ett terränggående fordon i enlighet med kraven i bilaga II till direktiv 70/156/EEG. 7.5.2 För andra ej färdigbyggda fordon utföra denna kontroll endast på tillverkarens begäran. 7.6 Manövreringsförmåga: 7.6.1 Motorfordon och påhängsvagnar skall åt båda sidor kunna föras 360° innanför ett område som avgränsas av två koncentriska cirklar, den yttre cirkeln med en radie på 12,50 m och den inre cirkeln med en radie på 5,30 m, utan att någon av fordonets yttersta punkter (med undantag för de utskjutande delar som anges i samband med fordonets bredd i punkt 2.4.2) faller utanför cirklarnas omkrets. ▼M2 För motorfordon och påhängsvagnar med axellyftanordning (se avsnitt 2.14) skall detta krav även tillämpas på lyftbara axlar i upplyft läge eller belastningsbara axlar i olastat tillstånd. Sådana hjälpmedel för start av motorfordon som lyftbara axlar enligt kraven i avsnitt 3.5 i bilaga IV undantas från detta krav. ▼B De ovan nämnda kraven skall kontrolleras på följande sätt: 7.6.1.1 Motorfordon Motorfordonets främsta yttersta punkt skall följa den yttre cirkelns kontur (se figur A). 7.6.1.2 Påhängsvagnar En påhängsvagn skall anses uppfylla kraven i punkt 7.6.1 om dess axelavstånd inte är större än 212,50−2,042−5,30+L/22 där L är påhängsvagnens bredd och axelavståndet i enlighet med den här punkten mäts som avståndet mellan axeln på påhängsvagnens kopplingstapp och mittlinjen på de icke-styrande boggiaxlarna; om en eller flera av de icke-styrande boggiaxlarna har en axellyftanordning (se punkt 2.14) skall axelavståndet med lyft eller sänkt axel (eller axlar) beaktas, varvid det längsta av dessa avstånd skall användas. I tveksamma fall kan den tillståndsgivande myndigheten kräva att ett prov utförs enlighet punkt 7.6.1. ▼M2 7.6.2 Tilläggskrav för fordon i kategori N När fordonet står stilla och har sina styrhjul riktade så att om fordonet rörde sig skulle dess främsta yttersta punkt beskriva en cirkel med radien 12,50 m, skall ett vertikalt plan som tangerar den sida av fordonet som är vänd ut från cirkeln bestämmas genom att en linje markeras på marken. När det gäller ledade fordon i kategorierna M2 eller M3 skall de två stela sektionerna placeras i linje med planet. När fordonet rör sig framåt och på endera sidan följer en cirkel med radien 12,50 m, får ingen del av det röra sig utanför det vertikala planet med mer än 0,80 m (se figur B) för ett stelt fordon eller med mer än 1,20 m (se figur C) för ett ledat fordon i kategorierna M2 eller M3. För fordon med axellyftanordning skall detta krav också gälla när axeln (axlarna) är i upplyft läge (i enlighet med punkt 2.14). För fordon i kategori N med lyftbara axlar i upplyft läge eller lastbara axlar i olastat skick skall värdet 0,80 m ersättas med 1,00 m. 7.6.3 Tilläggskrav för fordon i kategorierna M2 eller M3 När fordonet står stilla skall ett vertikalt plan som tangerar den sida av fordonet som är vänd ut från cirkeln bestämmas genom att en linje markeras på marken. När det gäller ledbussar skall de två stela sektionerna placeras i linje med planet. När fordonet rör sig i en rät linje som övergår i det cirkulära området som beskrivs i avsnitt 7.6.1 får ingen del av fordonet gå utanför det vertikala planet med mer än 0,6 m (se figurerna C och D). ▼B Figur A Figur B ▼M2 Figur C R = 12,5 m r = 5,3 m U = max. 0,6 ▼M2 Figur D R = 12,5 m r = 5,3 m U = max. 0,6 ▼M2 7.6.4 Kraven i avsnitten 7.6.1–7.6.3 kan också på tillverkarens begäran kontrolleras genom en lämplig likvärdig beräkning eller geometrisk demonstration. Om fordon i kategori N utan ledade bakaxlar på tillverkarens begäran kontrolleras på geometrisk väg skall ett fordon anses uppfylla kraven i avsnitt 7.6.2 ovan om fordonets bakre överhäng uppgår till högst 60 % av axelavståndet. ▼M2 7.6.5 För ej färdigbyggda fordon skall tillverkaren ange de största tillåtna dimensioner som skall kontrolleras på fordonet med avseende på kraven i avsnitten 7.6.1–7.6.3. ▼B 7.7 Tilläggskrav för motorfordon i kategorierna M2 och M3: Den tekniskt tillåtna största massan för släpfordonet får inte överstiga 3 500 kg. 7.8 Teknisk tillåten största massa på ett motorfordons kopplingspunkt och monteringsanvisningar för kopplingar. ▼M2 7.8.1 Den tekniskt tillåtna största massan på kopplingspunkten för ett motorfordon konstruerat för att dra en släpkärra, och med en tekniskt tillåten största dragen massa som överstiger 3,5 ton, måste uppgå till minst 10 % av dess tekniskt tillåtna största massa eller till 1 000 kg, varvid det lägre värdet skall tillämpas. 7.8.2 Den tekniskt tillåtna största massan på kopplingspunkten för ett motorfordon konstruerat för att dra en släpkärra, och med en tekniskt tillåten största dragen massa som inte överstiger 3,5 ton, måste uppgå till minst 4 % av dess tekniskt tillåtna största massa eller till 25 kg, varvid det högre värdet skall tillämpas. ▼B 7.8.3 För ett motorfordon med en tekniskt tillåten största totalmassa som inte överstiger 3,5 ton skall tillverkaren i instruktionsboken ange kraven för hur kopplingsanordningen skall fästas på fordonet. I förekommande fall skall de ovan angivna kraven innefatta den tekniskt tillåtna största massan på motorfordonets kopplingspunkt, kopplingsanordningens största tillåtna massa, fästpunkterna för kopplingsanordningen på motorfordonet och största tillåtna överhäng för kopplingsanordningen. 7.9 Start i backe Ett motorfordon som drar en släpvagn och som är lastat till fordonskombinationens tekniskt tillåtna största totalmassa skall inom fem minuter kunna starta fem gånger vid en stigning på minst 12 %. ▼M2 7.10 Förhållandet motoreffekt/största massa Förhållandet motoreffekt/största massa Motorfordon skall ha en motoreffekt på minst 5 kW/ton av fordonskombinationens tekniskt tillåtna största totalmassa. Vad gäller dragfordonet skall motoreffekten vara minst 2,2 kW/ton. Motoreffekten mäts i enlighet med bestämmelserna i rådets direktiv 80/1269/EEG ( 11 ). ▼B 7.11 Villkor för likvärdighet mellan luftfjädringssystem och andra fjädringssystem för drivaxlar på fordon. 7.11.1 På tillverkarens begäran skall den tekniska tjänsten kontrollera likvärdigheten mellan annan fjädring och luftfjädring för drivaxlar. För att sådan annan fjädring skall betraktas som likvärdig med luftfjädring skall den uppfylla följande krav: 7.11.1.1 När den massa som är upphängd ovanför en drivaxel eller axelgrupp utsätts för kortvarig fri vertikal svängning med låg frekvens, skall den uppmätta frekvensen och dämpningen vid maximal belastning av fjädringen hålla sig inom de gränser som fastställs i punkt 7.11.1.2 - 7.11.1.5. 7.11.1.2 Varje axel skall vara försedd med hydrauliska dämpare. På en axelgrupp skall dämparna placeras så att axelgruppernas svängning blir så liten som möjligt. 7.11.1.3 Det genomsnittliga dämpningsförhållandet Dm skall vara mer än 20 % av den kritiska dämpningen för fjädringen i dess normala tillstånd med påmonterade och funktionsdugliga hydrauliska dämpare. 7.11.1.4 Fjädringens dämpningsförhållande Dr, får inte överstiga 50 % av Dm när alla hydrauliska dämpare är borttagna eller ur funktion. 7.11.1.5 Frekvensen för massa som är upphängd ovanför drivaxeln eller axelgruppen vid kortvarig fri vertikal svängning får inte överstiga 2,0 Hz. 7.11.1.6 Fjädringens frekvens och dämpning definieras i punkt 7.11.2. Provningsmetoderna för mätning av frekvens och dämpning fastställs i punkt 7.11.3. 7.11.2 Definition av frekvens och dämpning I denna definition antas en massa M (kg) vara upphängd ovanför en drivaxel eller axelgrupp. Axeln eller axelgruppen har en total vertikal stelhet mellan vägytan och den upphängda massan på K Newton/meter (N/m) och en total dämpningskoefficient på C Newton sekunder per meter (N.s/m). Den upphängda massans vertikala förskjutning betecknas Z. Ekvationen för den upphängda massans fria svängningsrörelse är M d2Zdt2 + C dZdt + KZ = O Den upphängda massans svängningsfrekvens F (Hz) är F = 12π2KM − C24M2 Dämpningen är kritisk när C = Co, där Co = 22KM Dämpningsförhållandet uttryckt som en bråkdel av den kritiska dämpningen är C/Co. Under den upphängda massans kortvariga fria svängning kommer massans vertikala rörelse att följa en dämpad sinusformad kurva (figur 2). Frekvensen kan bestämmas genom mätning av tiden för så många svängningscykler som kan iakttas. Dämpningen kan bestämmas genom att storleken på de på varandra följande utslagen i samma riktning mäts. Om utslagens amplitud i första och andra svängningscykeln betecknas A1 och A2, så är dämpningsförhållandet D där ”ln” är den naturliga logaritmen för amplitudförhållandet. 7.11.3 Provningsmetod För att genom provning fastställa dämpningsförhållandet Dm, dämpningsförhållandet Dr med avmonterade hydrauliska dämpare samt fjädringens frekvens F skall det lastade fordonet antingen a) köras med låg hastighet (5 km/h ± 1 km/h) över ett 80 mm högt steg med den profil som visas i figur 1. Den kortvariga svängning som skall undersökas med avseende på frekvens och dämpning uppträder efter det att hjulen på drivaxeln har lämnat steget; eller b) tryckas ned genom tryck på chassit så att belastningen på drivaxeln är 1,5 gånger dess högsta statiska värde. Fordonet hålls ner och släpps plötsligt upp, varvid den efterföljande svängningen analyseras; eller c) lyftas upp i chassit så att den upphängda massan lyfts upp 80 mm över drivaxeln. Fordonet hålls uppe och släpps plötsligt ner, varvid den efterföljande svängningen analyseras; eller d) underkastas andra förfaranden, under förutsättning att tillverkaren på ett för den tekniska tjänsten tillfredsställande sätt har visat att dessa är likvärdiga. Fordonet bör vara utrustat med en givare för mätning av den vertikala förskjutningen, som monteras mellan drivaxeln och chassit direkt ovanför drivaxeln. På grundval avutslaget kan tidsintervallet mellan den första och andra kompressionstoppen mätas för att bestämma dämpningen. För tandemdrivaxlar bör sådana givare monteras mellan varje drivaxel och chassit direkt ovanför drivaxeln. Däcken skall pumpas till det lämpliga tryck som tillverkaren har rekommenderat för fordonets provningsmassa. Provningen för att påvisa fjädringens likvärdighet skall utföras med den tekniskt tillåtna största axellasten eller axelgrupplasten och likvärdigheten skall antas gälla för alla lägre laster. Figur 1 Steg för provning av upphängningen Figur 2 Dämpat transient svar