1977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS DIREKTIV
av den 28 juni 1977
om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om bilbälten och fasthållningsanordningar i
motorfordon
(77/541/EEG)
(EGT L 220, 29.8.1977, s. 95)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Rådetsdirektiv 81/576/EEG av den 20 juli 1981 L 209 32 29.7.1981
►M2Kommissionens Direktiv 82/319/EEG av den 2 april 1982 L 139 17 19.5.1982
Ändrat genom:
►A1Anslutningsakten för Grekland(*) L 291 17 19.11.1979
►A2Anslutningsakten för Spanien och Portugal L 302 23 15.11.1985
(*) Denna rättsakt finns inte publicerad på svenska.
▼B
RÅDETS DIREKTIV
av den 28 juni 1977
om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om bilbälten och
fasthållningsanordningar i motorfordon
(77/541/EEG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA
DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekono-
miska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentetsyttrande(
1),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2), och
med beaktande av följande:De tekniska krav som motorfordon måste uppfylla enligt nationell
lagstiftning gäller bl.a. bilbältena och fasthållningsanordningarna.
Dessa krav skiljer sig åt i de olika medlemsstaterna. Det är därför
nödvändigt att alla medlemsstater antar samma krav, antingen somtillägg till eller i stället för sina nuvarande regler, för att för varjefordonstyp medge det förfarande för EEG-typgodkännande som angesi rådetsdirektiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning
av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon
och släpvagnar till dessa fordon(
3).
Gemensamma krav för de inre delarna i passagerarutrymmet, manöve-
rorganens utformning, taket, ryggstöden och sätenas baksidor har
fastställts i direktiv 74/60/EEG(4). Krav på inredningen med avseende
på förarens skydd mot skador från styrinrättningen i händelse av kollis-sion har fastställts i direktiv 74/297/EEG(
5). Krav på hållfastheten hos
sätena och deras fästpunkter har fastställts i direktiv 74/408/EEG(6).
Krav på bilbältenas fästpunkter har fastställts i direktiv 76/115/
EEG(7). Andra krav på inredningen, och särskilt de som gäller
nackstöden och identifieringen av manöverorganen, skall fastställassenare.
Reglerna för bilbältena och fasthållningsanordningarna innefattar inte
endast krav på deras konstruktion utan även på deras montering imotorfordon.
Ett harmoniserat förfarande för typgodkännande av bilbälten och
fasthållningsanordningar gör det möjligt för varje medlemsstat attkontrollera överensstämmelsen med de gemensamma konstruktions-och provningskraven och att upplysa andra medlemsstater om sinaresultat genom att översända ett exemplar av det utfärdade typgodkän-
nandeintyget för varje typ av bilbälte eller fasthållningsanordning.
Anbringandet av en EEG-typgodkännandemärkning på alla bilbältenoch fasthållningsanordningar som tillverkats i överensstämmelse medden godkända typen undanröjer varje behov av tekniska kontroller pådessa bilbälten och fasthållningsanordningar i de andra medlemssta-terna.
Huvudsyftet med de harmoniserade kraven är att främja trafiksäker-
heten. Det bör därför görasobligatoris kt att montera bilbälten ochfasthållningsanordningar i fordon som omfattas av detta direktiv.1977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 2
(1) EGT nr C 76, 7.4.1975, s. 37.
(2) EGT nr C 263, 17.11.1975, s. 37.
(3) EGT nr L 42, 23.2.1970, s. 1.
(4) EGT nr L 38, 11.2.1974, s. 2.
(5) EGT nr L 165, 20.6.1974, s. 16.
(6) EGT nr L 221, 12.8.1974, s. 1.
(7) EGT nr L 24, 30.1.1976, s. 6.
▼B
Tillnärmningen av nationell lagstiftning om motorfordon innebär att
medlemsstaterna ömsesidigt erkänner de kontroller som utförts av varoch en av dem på grundval av gemensamma bestämmelser.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. Varje medlemsstat skall bevilja EEG-typgodkännande för varje
typ av trepunktsbilbälte eller höftbilbälte och varje typ av fas thåll-ningsanordning som uppfyller de konstruktions- och provningskravsom anges i avsnitt 2 i bilaga 1 och i bilagorna 4-14.
2. Den medlemsstat som har beviljat EEG-typgodkännande skall
vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa att de serietillverkadeexemplaren överensstämmer med den godkända typen, vid behov isamarbete med de behöriga myndigheterna i de andra medlemsstaterna.
3. För tillämpningen av punkt 2 ovan är det tillräckligt att en
medlemsstat säkerställer att åtminstone de kvalitetskontroller somangesi 2.8.1 i bilaga 1 utförs .
Om kontrollerna utförs av medlemsstaten själv, eller av laboratoriet
som bemyndigats av medlemsstaten, skall dock de använda metoderna
vara sådana att de ger resultat som är minst lika tillförlitliga som deresultat som skulle erhållas med förfarandena enligt punkt 1 ovan. Detförfarande som anges i 2.8.2 i bilaga 1 är en särskilt lämplig metod.
Artikel 2
Medlemsstaterna skall, för varje typ av bilbälte eller fasthållningsan-
ordning som de godkänner enligt artikel 1, utfärda en EEG-typgodkännandemärkning enligt en av mallarna i bilaga 3 till tillver-karen eller den som företräder honom.
Medlemsstaterna skall vidta alla lämpliga åtgärder för att förhindra
användning av märkningar som kan leda till förväxling mellan bilbälteneller fasthållningsanordningar som typgodkänts enligt artikel 1 ochandra anordningar.
Artikel 3
1. Ingen medlemsstat får förbjuda att bilbälten och fasthållnings-
anordningar släpps ut på marknaden av skäl som hänför sig till deraskonstruktion eller funktionssätt om bilbältena och fasthållningssys-
temen är försedda med EEG-typgodkännandemärkning.
2. En medlemsstat får dock förbjuda att bilbälten och fasthållnings-
system med EEG-typgodkännandemärkning släpps ut på marknaden ombilbältena och fasthållningssystemen vid upprepade tillfällen inte
överensstämmer med den godkända typen.
Denna stat skall så snart som möjligt upplysa övriga medlemsstater och
kommissionen om vilka åtgärder som vidtagits och ange skälen för sittbeslut.
Artikel 4
De behöriga myndigheterna i varje medlemsstat skall till de motsva-
rande myndigheterna i de övriga medlemsstaterna inom en månadöversända en kopia av typgodkännandeintyget (ett exempel visas i
bilaga 2) för varje typ av bilbälte eller fasthållningssystem som de
godkänner eller vägrar godkänna.
Artikel 5
1. Om en medlemsstat som beviljat EEG-typgodkännande finner att
ett antal bilbälten och fasthållningsanordningar med samma EEG-typgodkännandemärkning inte överensstämmer med den godkändatypen, skall denna stat vidta nödvändiga åtgärder för att bringa deserietillverkade exemplaren i överensstämmelse med den godkändatypen. De behöriga myndigheterna i denna stat skall upplysa motsva-1977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 3
▼B
rande myndigheter i de andra medlemsstaterna om de åtgärder som
vidtagits, vilket vid upprepad bristande överensstämmelse kan leda tillen återkallelse av EEG-typgodkännandet. Nämnda myndigheter skall
vidta motsvarande åtgärder om de av de behöriga myndigheterna i en
annan medlemsstat upplyses om en sådan bristande överenstämmelse.
2. De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna skall inom en
månad upplysa varandra om varje återkallelse av ett EEG-typgodkän-nande och om skälen till en sådan åtgärd.
3. Om den medlemsstat som har beviljat EEG-typgodkännande
bestrider att det föreligger en sådan bristande överensstämmelse som
den har fått en underrättelse om, skall de berörda medlemsstaterna
bemöda sig om att lösa tvisten. Kommissionen skall hållas informeradoch skall vid behov rådgöra med parterna för att få till stånd enlösning.
Artikel 6
Varje beslut, enligt bestämmelser som antagits vid genomförandet av
detta direktiv, att vägra eller återkalla EEG-typgodkännande för en typav bilbälte eller fasthållningssystem eller att förbjuda att sådan utrust-
ning släpps ut på marknaden eller används skall noga ange de skäl på
vilka det grundas. Den berörda parten skall underrättas om beslutet ochsamtidigt upplysas om vilka möjligheter till prövning som står till budsinom ramen för gällande lagstiftning och inom vilken tid prövning skallbegäras.
Artikel 7
Ingen medlemsstat får vägra att bevilja EEG-typgodkännande eller
nationellt typgodkännande för ett fordon av skäl som hänför sig till
fordonets bilbälten eller fasthållningssystem som det utrustats med,
om dessa komponenter är försedda med EEG-typgodkännandemärkningoch är monterade enligt de krav som anges i avsnitt 3 i bilaga 1.
Artikel 8
Ingen medlemsstat får vägra att registrera ett fordon eller förbjuda att
det saluförs, tas i bruk eller används av skäl som hänför sig till fordo-nets bilbälten eller fasthållningssystem om dessa komponenter ärförsedda med EEG-typgodkännandemärkning och är monterade enligt
de krav som anges i avsnitt 3 i bilaga 1.
Artikel 9
I detta direktiv avses med ”fordon” varje motorfordon i kategorierna M
och N enligt definition i bilaga 1 till direktiv 70/156/EEG som är avsettatt användas på väg, som har minst fyra hjul och som är konstruerat fören högsta hastighet som överstiger 25 km/tim.
Artikel 10
Ändringar som är nödvändiga för att anpassa bilagorna till den tekniska
utvecklingen skall antas enligt det förfarande som anges i artikel 13 i
direktiv 70/156/EEG.
Artikel 11
1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser som behövs
för att följa detta direktiv inom 18 månader efter dagen för dessanmälan och de skall genast underrätta kommissionen om detta.
2. Medlemsstaterna skall se till att till kommissionen överlämna
texterna till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som deantar inom det område som omfattas av detta direktiv.1977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 4
▼M1
▼B
▼B
Artikel 12
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.1977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 5
▼B
BILAGA 1
RÄCKVIDD, DEFINITIONER, EEG-TYPGODKÄNNANDE, MONTER-
INGSKRAV
0 RÄCKVIDD
Detta direktiv gäller bilbälten och fasthållningsanordningar som
konstruerats för montering i fordon i överensstämmelse med defini-
tionen i artikel 9 och är avsedda för separat användning, dvs. som
enskilda anordningar, av vuxna personer som sitter i framåtriktade
säten.
1 DEFINITIONER
I detta direktiv användsföljande beteckningar med de betydels er
som här anges:
1.1 Bilbälte (säkerhetsbälte,bälte): en anordning av band med ett låsbe-
slag, justeringsanordningar och fästen som kan förankras i ett
motordrivet fordon och som är avsett att minska risken för skador
på den som är fastspänd i händelse av kollision eller kraftig inbroms-
ning, genom att begränsa kroppens rörelsemöjligheter. En sådan
anordning kallas i allmänhet ”bältesenhet”, vilket är en term som
även omfattar eventuella anordningar för energiupptagning eller
upprullning av bälten.
1.1.1 Höftbälte: ett bälte som löper tvärs över bärarens höfter.
1.1.2 Diagonalbälte: ett bälte som löper diagonalt över bärarens bröstkorg,
från höften till motsatt axel.
►M21.1.3 Trepunktsbälte: ett bälte som i huvudsak är en kombination av ett
höftband och ett diagonalband. ◄
1.1.4 Fyrpunktsbälte: en bältesenhet som består av ett höftbälte och axel-
remmar.
1.2 Bältestyp: en kategori bälten som inte skiljer sig åt i sådana viktiga
avseenden som
1.2.1 de styva delarna (låsbeslag, fästen, upprullningsdon osv.),
1.2.2 bandensmaterial, vävning, mått och färg,
1.2.3 bältesenhetens geometri.
1.3 Band:en böjlig del som konstruerats för att hålla fast kroppen och
överföra påkänningar till bältetsförankringar.
1.4 Låsbeslag: en snabbkopplingsanordning som tillåter att bäraren hålls
fast av bältet. Låsbeslaget kan innefatta bältets justeringsanordning.
1.5 Bältesjusteringsanordning: en anordning som tillåter att bältet ställs
in med hänsyn till kraven från den enskilde bäraren och sätets läge.
►M2Justeringsanordningen kan vara en del av låsbeslaget, upprull-
ningsdonet eller någon annan del av bilbältet. ◄
1.6 Fästen: de delar av bältesenheten, inklusive de nödvändiga säkri-
ngsdelarna, som håller fast det i bältesförankringarna.
1.7 Energiupptagare: en anordning som är konstruerad att sprida energi
oberoende av eller tillsammans med bandet, och som utgör en del av
bältesenheten.
1.8 Upprullningsdon: en anordning som rymmer en del av eller hela
bilbältetsband.
1.8.1 Låsningsfritt upprullningsdon (typ 1): ett upprullningsdon varifrån
bandet kan drasut i s in fulla längd med en liten yttre kraft och
som inte medger någon justering av ett band som dragits ut.
1.8.2 Upprullningsdon med manuell upplåsning (typ 2): ett upprull-
ningsdon som kräver att användaren manuellt manövrerar en
anordning för att låsa upp upprullningsdonet och dra ut bandet till
önskad längd, och som låses automatiskt när denna manöver upphör.1977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 6
▼M2
▼B
▼B
1.8.3 Automatiskt låsande upprullningsdon (typ 3): ett upprullningsdon
som medger att bandet dras ut till önskad längd och som automatiskt
justerar bandet till bäraren då låsbeslaget kopplas ihop. Ytterligare
utdragning av bandet är inte möjlig utan bärarensavs iktliga ingri-
pande.
1.8.4 Nödlåsande upprullningsdon (typ 4): ett upprullningsdon som under
normala körförhållanden inte begränsar rörelsefriheten för bilbältets
bärare. Upprullningsdonet har en längdinställningsanordning som
automatiskt justerar bandet till bäraren och en låsningsmekanism
som sätts i bruk i en nödsituation genom
1.8.4.1 uppbromsning av fordonet, utdragning av bandet i förhållande till
upprullningsdonet eller på något annat automatiskt sätt (enkelfunk-
tion), eller
1.8.4.2 varje kombination av dessa faktorer (flerfunktion).
1.8.5 Nödlåsande upprullningsdon med högre reaktionströskel (typ 4 N):
ett upprullningsdon av den typ som definieras i punkt 1.8.4, men
som har särskilda egenskaper med avseende på användning i fordon
i kategorierna M2,M3,N1,N2och N3(1)
1.9 Bältesförankringar: de delar av fordonetseller s ätenasuppbyggnad
eller andra delar av fordonet som används för fastgöring av bilbäl-
tena.
1.10 Fordonstyp: med hänsyn till bilbälten och fasthållningsanordningar:
en kategori motordrivna fordon som inte skiljer sig sinsemellan isådana viktiga avseenden som mått, form och material för de delar
av fordonetseller s ätenasuppbyggnad eller andra delar av fordonet
som används för fastsättning för bilbälten och fasthållningsanord-
ningar.
1.11 Fasthållningsanordning: ett system som består av ett säte som är
fastsatt i fordonets uppbyggnad på lämpligt sätt, och ett bilbälte
som har minst en fästpunkt på sätets uppbyggnad.
1.12 Säte:en anordning, oavsett om den ingår som en del av fordonets
uppbyggnad eller ej, komplett med klädsel, som utgör sittplats för
en vuxen person. Termen täcker både ett enkelt säte och den del av
ett odelat säte som motsvarar en sittplats.
1.13 Sammanhängande säte: antingen ett säte av odelad typ eller separata
säten som är monterade sida vid sida (dvs. monterade på så sätt att
de främre förankringarna till ett av dessa säten är i linje med de
främre eller bakre förankringarna till det andra eller mellan förankr-
ingarna till det andra sätet) och som är avsedda för en eller flera
vuxna personer.
1.14 Odelat säte: en anordning, komplett med klädsel, avsedd som sitt-
plats för minst två vuxna personer.
1.15 Inställningssystem: den anordning med vilken sätet eller dess delar
kan ställas in i ett läge som passar för förarens eller passagerarens
kroppsbyggnad. Denna anordning kan särskilt möjliggöra
1.15.1 inställning i längsled,1.15.2 inställning i höjdled,
1.15.3 vinkelinställning.
1.16 Sätesförankring: det system genom vilket hela sätet är fastsatt i
fordonetsbärande del, inklus ive de delar av fordonetsbärande del
som påverkas.
1.17 Sätestyp: en kategori av säten som inte skiljer sig sinsemellan i
sådana viktiga avseenden som
1.17.1 bärande del, form, mått och material som förekommer i sätet,
1.17.2 de typer av inställningssystem och alla låssystem som används, samt
måtten på dessa,
1.17.3 typen av bältesförankringar på sätet, sätets förankring och de delar
av fordonets bärande del som påverkas, och måtten på dessa.1977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 7
(1) ”Fordonskategorier som definieras i bilaga 1 till direktiv 70/156/EEG (EGT Nr L 42,
23.2.1970).”▼M2
▼B
▼B
1.18 Förskjutningssystem: en anordning som medger att sätet eller en av
dess delar kan ställas in i vinkel eller förskjutas i längsled, utan
något fast mellanläge, för att underlätta passagerarnas tillträde till
fordonet.
1.19 Spärrsystem: en anordning som håller fast sätet eller dess delar i
varje bruksläge.
1.20 Infälld öppningsknapp för låsbeslag: Det får inte vara möjligt att
öppna låsbeslaget med hjälp av ett klot med en diameter på 40 mm.
1.21 Icke infälld öppningsknapp för låsbeslag: Det skall vara möjligt att
öppna beslaget med hjälp av ett klot med en diameter på 40 mm.
2 EEG-TYPGODKÄNNANDE
2.1 Ansökan om EEG-typgodkännande
2.1.1 Ansökan om EEG-typgodkännande för en typ av bilbälte skall
lämnasin av innehavaren av handels beteckningen eller varumärket
eller av dennesrepres entant.
Ansökan om EEG-typgodkännande för en typ av fasthållningsanord-
ning skall lämnas in av innehavaren av handelsbeteckningen eller
varumärket eller av dennesrepres entant, eller av tillverkaren av det
fordon som anordningen skall monteras i eller av dennes represen-
tant.
2.1.2 Ansökan skall åtföljas av följande:2.1.2.1 ►
M2En teknisk beskrivning av bältestypen i tre exemplar, med
uppgifter om de band och styva delar som används, tillsammans
med lämpliga ritningar och, i fråga om upprullningsdon, anvisningar
för montering av dessa och installation av givarna. ◄Ritningarna
skall visa platsen för EEG-typgodkännandemärkningen. Beskriv-
ningen skall ange färgen på den modell som tillhandahållits för
godkännande och de fordonstyper som bältestypen är avsedd för.
För fasthållningsanordningar skall beskrivningen innefatta tillräckligt
detaljerade ritningar i lämplig skala över fordonets och sätets
uppbyggnad, justeringsanordningarna och fästena, varav placeringen
av sätesförankringarna och bältesförankringarna och förstärkningarna
skall framgå. En förteckning över använda material som kan påverka
hållfastheten hos sätes- och bältesförankringarna. En teknisk beskriv-
ning av sätes- och bältesförankringarna.
2.1.2.2 Fem provexemplar av en bältestyp.
2.1.2.3 En 10-meterslängd av varje bandtyp som används för bältestypen.
2.1.2.4 Den tekniska tjänsten som utför typgodkännandeprovningarna skall
ha rätt att begära ytterligare provexemplar.
2.1.3 För fasthållningsanordningar skall två provexemplar, som kan inne-
fatta två av de bältesexemplar som nämns i 2.1.2.2, och efter
tillverkarens val antingen ett fordon som är representativt för den
fordonstyp som skall godkännas eller den eller de fordonsdelar som
det provningsorgan som utför godkännandeprovningarna anser vara
väsentliga för provningen av fasthållningsanordningen tillhandahållas
provningsorganet av den sökande.
2.2 Märkningar
De provexemplar av bältestypen eller typen av fasthållningsanord-
ning som tillhandahållits för EEG-typgodkännande enligt 2.1 skall
vara tydligt och outplånligt märkta med tillverkarensnamn, handels -
beteckning eller varumärke.
2.3 Allmänna föreskrifter
2.3.1 Varje provexemplar som tillhandahållits enligt 2.1 skall uppfylla
föreskrifterna i 2.3-2.7.
2.3.2 Bältet eller fasthållningsanordningen skall vara utformat och
konstruerat så att det då det är riktigt monterat och rätt använt av
en åkande fungerar tillfredsställande och minskar risken för kropps-
skada i händelse av en olycka.1977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 8
▼M2
▼B
▼M2
▼B
▼B
2.4 Styva delar
2.4.1 Allmänt
2.4.1.1 Bilbältets styva delar, till exempel låsbeslag, justeringsanordningar,
fästen och liknande, får inte ha skarpa kanter som kan orsaka att
banden nötseller s kavsav.
2.4.1.2 Alla delar av bältesenheten som kan påverkas av korrosion skall vara
lämpligt korrosionsskyddade. Efter korrosionsprovningen som
beskrivs i 2.7.2 får det inte finnas några tecken på försämring som
kan förhindra anordningensrätta funktion och det får inte heller
synas någon större korrosion när anordningen undersöks med blotta
ögat av en sakkunnig observatör.
2.4.1.3 Styva delar som är avsedda att uppta energi eller utsättas för eller
överföra en belastning får inte vara ömtåliga.
2.4.1.4 Bilbältets styva delar och plastdelar skall vara placerade och monte-
rade så att de då det motordrivna fordonet används på normalt sätt
inte kan fastna under ett säte som förskjuts eller i någon dörr på
fordonet. Om någon av delarna inte uppfyller ovanstående krav skall
den genomgå den köldprovning som anges i 2.7.6.4. Om det efter
provningen finns synliga sprickor i de styva delarnas plasthöljen
eller plasthållare skall dessa plastdelar tas bort varefter de
återstående delarna av anordningen skall kontrolleras med avseende
på säkerheten. Om de återstående delarna av anordningen fortfarande
är säker, eller om inga synliga sprickor förekommer, skall den
kontrolleraspå nytt med avs eende på kraven i 2.4.2, 2.4.3 och 2.6.
2.4.2 Låsbeslag
2.4.2.1 Låsbeslaget skall vara utformat så att det utesluter varje möjlighet
till felaktig användning. Detta betyder bl.a. att det inte får vara
möjligt att ställa låsbeslaget i ett delvist stängt läge. Förfarandet för
öppning av låsbeslaget skall vara självklart. Där låsbeslaget kan
förmodas komma i kontakt med bäraren skall bredden på dess
kontaktyta vara minst 46 mm.
2.4.2.2 Låsbeslaget skall förbli stängt, även då det inte belastas, oavsett
vilket läge det befinner sig i. Det får inte vara möjligt att lossa det
med en kraft som är mindre än 1 daN.
Låsbeslaget skall vara utformat så att det är lätt att använda och
greppa. Det skall vara möjligt att lossa då det belastas enligt 2.7.9.2.
Låsbeslaget skall lossas genom tryckning på antingen en knapp eller
liknande anordning. ►M2Den yta som detta tryck skall anbringas
på skall ha följande mått med knappen i lossningsläget och proji-
cerad på ett plan vinkelrätt mot knappens första rörelseriktning: ◄
— för slutna anordningar, en yta på minst 4,5 cm2och en bredd på
minst 15 mm,
— för icke slutna anordningar, en yta på minst 2,5 cm2och en bredd
på minst 10 mm.
Ytan skall vara röd. Ingen annan del av låsbeslaget får ha denna
färg.
2.4.2.3 Låsbeslaget skall kunna motstå upprepad manövrering och genomgå
5 000 öppnings- och stängningscykler under normala användnings-
förhållanden före den dynamiska provning som nämns i punkt 2.7.8.
2.4.2.4 När låsbeslaget provas enligt 2.7.6.3 skall det fungera normalt.
2.4.2.5 Den kraft som krävs för att öppna låsbeslaget i provningen enligt
2.7.9 får inte överstiga 6 daN.
2.4.2.6 Låsbeslagets hållfasthet skall provas enligt kraven i 2.7.6.1 och
2.7.6.5 på lämpligt sätt. Det får inte gå sönder, deformeras allvarligt
eller lossna då det utsätts för den föreskrivna belastningen.
2.4.2.7 I fråga om låsbeslag som innehåller en del som är gemensam för två
anordningar skall de hållfasthets- och lossningsprovningar som
nämnsi 2.7.8 och 2.7.9 utförasför båda kopplings möjligheterna om
låsbeslaget i en anordning kan kopplas ihop med kopplingsdelen i
samma anordning eller med kopplingsdelen i den andra anordningen.
2.4.3 Bältesjusteringsanordning
2.4.3.1 Två provexemplar av varje bältesjusteringsanordning skall provas
enligt kraven i 2.7.4. Bandets glidning skall inte överstiga 25 mm1977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 9
▼M2
▼B
▼B
för varje provexemplar av justeringsanordningen och summan av
förändringarna för alla justeringsanordningar på ett bälte får inte
överstiga 40 mm.
2.4.3.2 Alla justeringsanordningar skall hållfasthetsprovas enligt 2.7.6.1. De
får varken gå sönder eller lossna då de utsätts för den föreskrivna
belastningen.
2.4.3.3 När en provning genomförsenligt 2.7.6.6 får den kraft s om krävsför
att manövrera en manuell anordning inte överstiga 5 daN.
2.4.4 Fästen
Fästena skall hållfasthetsprovas enligt kraven i 2.7.6.1 och 2.7.6.2.
De får varken gå sönder eller lossna då de utsätts för den föreskrivna
belastningen.
2.4.5 Upprullningsdon
Upprullningsdonen skall uppfylla kraven som anges nedan, inklusive
hållfasthetsprovningen enligt 2.7.6.1 och 2.7.6.2.
2.4.5.1 Automatiskt låsande upprullningsdon
2.4.5.1.1 Bandet hos ett bilbälte med automatiskt låsande upprullningsdon får
inte röra sig mer än 30 mm mellan upprullningsdonets låsningslägen.
Efter en bakåtriktad rörelse av bäraren skall bältet antingen förbli i
sitt ursprungsläge eller återgå till detta lä;ge automatiskt vid en
efterföljande framåtriktad rörelse av bäraren.
2.4.5.1.2 Om upprullningsdonet är en del av ett höftbälte får bandets upprull-
ningskraft inte vara mindre än 0,7 daN då den mäts på den fria
sträckan mellan provdockan och upprullningsdonet enligt 2.7.7.4.
Om upprullningsdonet är en del av ett diagonalbälte får bandets
upprullningskraft inte vara mindre än 0,2 daN och inte större än 0,7
daN vid likartad mätning. Om bandet löper genom en styrning eller
trissa skall upprullningskraften mätas på den fria sträckan mellan
provdockan och styrningen eller trissan. Om enheten innehåller en
anordning som genom en manuell eller automatisk manöver hindrar
bandet att bli helt upprullat får denna anordning inte manövrerasnär
upprullningskraften bestäms.
2.4.5.1.3 Bandet skall upprepade gånger dras ut från upprullningsdonet och
tillåtasatt bli upprullat upprepade gånger enligt den metod s om
beskrivs i 2.7.7.1 tills 5 000 utdragningar och upprullningar
genomförts. Upprullningsdonet skall sedan genomgå den korrosions-
provning som föreskrivs i 2.7.2 följd av den dammprovning som
beskrivs i 2.7.7.3. Därefter skall det på ett tillfredsställande sätt
genomgå ytterligare 5 000 utdragningar och upprullningar varefter
det fortfarande skall uppfylla kraven i 2.4.5.1.1 och 2.4.5.1.2. Efter
ovanstående provningar skall upprullningsdonet fortfarande fungera
riktigt och rulla upp bandet effektivt.
2.4.5.2 Nödlåsande upprullningsdon
2.4.5.2.1 Ett nödlåsande upprullningsdon skall uppfylla följande villkor då det
provasenligt 2.7.7.2:
2.4.5.2.1.1 Den skall ha låst när fordonets retardation når ett värde på 0,45 g i
fråga om upprullningsdon av typ 4 eller 0,85 g i fråga om upprull-
ningsdon av typ 4N.
2.4.5.2.1.2 Det skall inte låsa för bandaccelerationer, mätt i utdragningsrikt-
ningen, på mindre än 0,8 g i fråga om upprullningsdon av typ 4
eller mindre än 1,0 g i fråga om upprullningsdon av typ 4N.
2.4.5.2.1.3 Dessutom skall det inte låsa då givaren lutas i en vinkel som inte i
någon riktning överstiger 12º från det monteringsläge som anges av
tillverkaren.
2.4.5.2.1.4 Det skall låsa då givaren lutas i en vinkel på minst 27º i fråga om
upprullningsdon av typ 4 eller minst 40º i fråga om upprullningsdon
av typ 4N i någon riktning från det monteringsläge som anges av
tillverkaren.
2.4.5.2.1.5 Om upprullningsdonets funktion är beroende av en yttre signal eller
energikälla skall anordningen säkerställa automatisk låsning av
upprullningsdonet i händelse av fel eller avbrott i signalen eller ener-
gikällan.
2.4.5.2.2 Vid provning enligt punkt 2.7.7.2 skall ett nödlåsande upprull-
ningsdon med flerfunktion, inklusive bandkänslighet, uppfylla de1977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 10
▼M2
▼M2
angivna kraven och även låsa då bandaccelerationen mätt i utdrag-
ningsriktningen är minst 1,5 g i fråga om upprullningsdon av typ 4
eller minst 2,0 g i fråga om upprullningsdon av typ 4N.
2.4.5.2.3 I var och en av provningarna som nämns i 2.4.5.2.1 och 2.4.5.2.2 får
den bandrörelse som kan inträffa innan upprullningsdonet låser
uppgå till högst 50 mm med början vid den längd som anges i
2.7.7.2.1 För att uppfylla kraven i 2.4.5.2.1.2. skall ett upprull-
ningsdon anses som tillfredsställande om det vid den
bandacceleration som anges i den nämnda punkten inte låser förrän
minst de första 50 mm av bandet rullats av med början vid den längd
som anges i 2.7.7.2.1.
2.4.5.2.4 Om upprullningsdonet är en del av ett höftbälte får inte bandets
upprullningskraft vara mindre än 0,7 daN då den mäts på den fria
sträckan mellan provdockan och upprullningsdonet enligt 2.7.7.4.
Om upprullningsdonet är en del av ett diagonalbälte får inte bandets
upprullningskraft vara mindre än 0,2 daN och inte större än 0,7 daN
vid likartad mätning. Om bandet löper genom en styrning eller trissa
skall upprullningskraften mätas på den fria sträckan mellan prov-
dockan och styrningen eller trissan. Om enheten innehåller en
anordning som genom en manuell eller automatisk manöver hindrar
bandet att bli helt upprullat får denna anordning inte manövrerasnär
upprullningskraften bestäms.
2.4.5.2.5 Bandet skall dras ut från upprullningsdonet och tillåtas att bli
upprullat upprepade gånger enligt den metod som beskrivs i 2.7.7.1
tills40 000 utdragningar och upprullningar genomförts . Upprull-
ningsdonet skall sedan underkastas den korrosionsprovning som
föreskrivs i 2.7.2 följd av den dammprovning som beskrivs i
2.7.7.3. Därefter skall det på ett tillfredsställande sätt genomgå ytter-
ligare 5 000 utdragningar och upprullningar varefter det fortfarande
skall uppfylla kraven i 2.4.5.2.1, 2.4.5.2.2, 2.4.5.2.3 och 2.4.5.2.4.
Efter ovanstående provningar skall upprullningsdonet fortfarande
fungera riktigt och rulla upp bandet effektivt.
2.5 Band
2.5.1 Allmänt
2.5.1.1 Bandens egenskaper skall vara sådana att de säkerställer att trycket
på bärarens kropp fördelas så jämnt som möjligt över hela band-
bredden och att banden inte vrider sig ens vid belastning. Banden
skall ha energiupptagande och energispridande egenskaper.
2.5.1.2 Bandetsbredd vid en belas tning på 980 daN får inte vara mindre än
46 mm. Detta mått skall mätas under den brotthållfasthetsprovning
som föreskrivs i 2.7.5 och utan att stoppa maskinen.
2.5.2 Hållfasthet efter rumskonditionering
För de två bandexemplar som behandlats i överensstämmelse med
2.7.3.1 får bandensbrottbelas tning enligt 2.7.5 inte vara mindre än
1 470 daN. Skillnaden mellan brottbelastningarna för de två prove-
xemplaren får inte överstiga 10 % av den större av de uppmätta
brottbelastningarna.
2.5.3 Hållfasthet efter särskild konditionering
För de två bandexemplar som behandlats i överensstämmelse med en
av bestämmelserna i 2.7.3 (utom 2.7.3.1) får bandets brottbelastning
inte vara mindre än 75 % av medelvärdet av de belastningar som
bestämts med provningen som nämns i 2.5.2, och inte mindre än
1 470 daN. Provningsorganet kan utesluta en eller flera av dessa
provningar om sammansättningen av det använda materialet eller
upplysningar som redan är tillgängliga gör en eller flera provningar
överflödiga.
2.6 Bältesenhet eller fasthållningsanordning
2.6.1 Krav för dynamisk provning
2.6.1.1 Bältesenheten eller fasthållningsanordningen skall genomgå en dyna-
misk provning i överensstämmelse med 2.7.8.
2.6.1.2 Den dynamiska provningen skall utföras på två bältesanordningar
som inte belastats tidigare, utom i fråga om bältesanordningar som
utgör en del av en fasthållningsanordning, varvid den dynamiska
provningen skall utföras på fasthållningsanordningen som är avsedd1977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 11
▼B
▼M2
▼M2
för en sätesgrupp och inte har belastats tidigare. Låsbeslagen på de
bälten som skall provas skall uppfylla kraven som anges i punkt
2.4.2.3.
2.6.1.2.1 Bältena skall ha genomgått den korrosionsprovning som definieras i
punkt 2.7.2 varefter låsbeslagen skall utsättas för ytterligare 500
öppnings- och stängningscykler under normala användnings-
förhållanden.
2.6.1.2.2 I fråga om bilbälten med upprullningsdon skall de senare ha
genomgått provningarna som beskrivs i punkterna 2.4.5.1 eller
2.4.5.2. Om upprullningsdonet redan har genomgått korrosionsprov-
ningen enligt bestämmelserna i punkt 2.6.1.2.1 behöver dock inte
denna provning upprepas.
2.6.1.3 Under provningen skall följande krav uppfyllas:2.6.1.3.1 Ingen del av bältesanordningen eller en fasthållningsanordning som
håller fast den åkande får gå sönder och inget beslag eller spärr eller
förskjutningsanordning får öppnas.
2.6.1.3.2 Dockans förskjutning framåt skall vara mellan 80 och 200 mm i
höftnivå i fråga om höftbälten. För andra bältestyper skall förskjut-
ningen framåt vara mellan 80 och 200 mm i höftnivå och mellan
100 och 300 mm i torsonivå. Dessa förskjutningar är förskjutning-
arna i förhållande till de mätpunkter som visas i bilaga 8, figur 6.
►
M22.6.1.4◄För fasthållningsanordningar gäller följande:
►M22.6.1.4.1 ◄Rörelsen hos bröstreferenspunkten får överstiga den som
anges i 2.6.1.2.2 om det kan visas, antingen genom beräkning ellergenom ytterligare en provning, att ingen del av torson eller huvudet
på den provdocka som används för den dynamiska provningen kan
komma i kontakt med någon framförvarande styv fordonsdel, bort-
sett från bröstkorgens kontakt med styrinrättningen om den senare
uppfyller kraven i direktiv 74/297/EEG och under förutsättning att
beröring inte inträffar vid en hastighet på mer än 24 km/tim. För
denna bedömning skall sätet anses befinna sig i det läge som anges
i 2.7.8.1.5.
2.6.1.4.2 I fordon där sådana anordningar används skall de förskjutnings- och
spärranordningar som tillåter de åkande i alla säten att lämna
fordonet fortfarande kunna manövrerasför hand efter den dynamis kaprovningen.
2.6.2 Hållfasthet efter nötningsförfarande
2.6.2.1 För båda provexemplaren som behandlats i överensstämmelse med
2.7.3.6 skall brottbelastningen bestämmas enligt 2.5.2 och 2.7.6.
Belastningen skall vara minst 75 % av medelvärdet för de brottbe-
lastningar som bestämts under provningarna på icke nötta band och
inte vara mindre än den minsta belastning som angetts för de
föremål som provas. Skillnaden mellan brottbelastningarna för de
två provexemplaren får inte överstiga 20 % av den större av de
uppmätta brottbelastningarna. ►
M2Vid förfarandena typ 1 och
typ 2 skall provningen av draghållfastheten endast utföras på bande-
xemplaren (punkt 2.7.5). Vid förfarandena typ 3 skall provningen av
draghållfastheten utföras på bandet och berörda styva delar
(2.7.6).◄
2.6.2.2 De föremål som skall genomgå ett nötningsförfarande och de förfa-
randen som skall följas anges i följande tabell. Ett nytt provexemplar
skall användas för varje förfarande.
Förfarande
typ 1Förfarande
typ 2Förfarande
typ 3
Fäste — — x
Styrning eller trissa — x —
Låsbeslagsögla — x x
Justeringsanordning x ►M2—◄ x
Delar som är fastsydda i
bandet—— x1977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 12
▼B
▼M2
▼B
▼B
2.7 Provningar
2.7.1 Användning av provexemplar som tillhandahållits för EEG-
typgodkännande av en typ av bälte eller fasthållningsanordning (se
bilaga 14).
2.7.1.1 Två bälten eller fasthållningsanordningar behövs för kontrollen av
låsbeslaget, köldprovningen av låsbeslaget, köldprovningen enligt
punkt 2.7.6.4 där denna är nödvändig, provningen av låsbeslagets
uthållighet, korrosionsprovningen för bältet, funktionsprovningarna
för upprullningsdonet och provningen av låsbeslagets öppning efter
den dynamiska provningen. Ett av dessa två provexemplar skall
användas för kontroll av bältet eller fasthållningsanordningen.
2.7.1.2 Ett bälte eller en fasthållningsanordning behövs för kontrollen av
låsbeslaget och hållfasthetsprovning av låsbeslaget, fästpunkternas
montering, bältets justeringsanordningar och vid behov upprullnings-
donen.
2.7.1.3 Två bälten eller fasthållningsanordningar behövs för kontroll av
låsbeslaget, provningen av mikroglidningen och nötningsprovningen.
Funktionsprovningen för bältets justeringsanordningar skall utföras
på ett av de två provexemplaren.
2.7.1.4 ►M2Bandexemplaret skall användas för provning av bandets
brotthållfasthet. En del av detta exemplar skall sparas så länge
typgodkännandet är giltigt. ◄
2.7.2 Korrosionsprovning
2.7.2.1 En fullständig bilbältesenhet skall placeras i ett provrum enligt
bilaga 13. För en anordning med upprullningsdon skall bandet vara
avrullat i sin fulla längd minus 300 ± 3 mm. Med undantag för korta
avbrott som kan behövas, t.ex. för kontroll och påfyllning av saltlös-
ning, skall provningen fortgå oavbrutet under en tid av 50 timmar.
2.7.2.2 När provningen avslutas skall anordningen tvättas försiktigt eller
doppas i rent rinnande vatten med en temperatur som inte överstiger
38ºC så att saltavlagringar som kan ha bildats avlägsnas, varefter
anordningen skall tillåtas torka i rumstemperatur under 24 timmar
innan den kontrollerasenligt 2.4.1.2.
2.7.3 Behandling av band för provning av brotthållfastheten
Provbitar som klipps av bandet som nämns i 2.1.2.4 skall behandlas
enligt följande:
2.7.3.1 Rumskonditionering
Bandet skall under minst 24 timmar förvaras i en atmosfär som har
temperaturen 20 ± 5ºC och en relativ luftfuktighet på 65 ± 5 %. Om
provningen inte utförsomedelbart efter behandlingen s kall provbiten
placeras i en hermetiskt sluten behållare tills provningen börjar.
Brottbelastningen skall bestämmas inom fem minuter efter att bandet
tagits ut från behandlingsatmosfären eller behållaren.
2.7.3.2 Ljusbehandling
2.7.3.2.1 ►M2Bestämmelserna i rekommendation ISO/R 105-B 02-1978
skall gälla. ◄Bandet skall utsättas för ljus under den tid som
krävs för att åstadkomma blekning av standardblått nr 7 till en nyans
som motsvarar grad 4 på gråskalan.
2.7.3.2.2 Bandet skall sedan förvaras under minst 24 timmar i en lufttempe-
ratur på 20 ± 5 ºC och en relativ luftfuktighet på 65 ± 5 %. Om
provningen inte kan utförasomedelbart efter konditioneringen s kall
provexemplaret förvaras i en hermetiskt tillsluten behållare tills
provningen börjar. Bandets draghållfasthet skall bestämmas inom
fem minuter efter det att bandet tagits ut ur konditioneringsatmos-
fären eller behållaren.1977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 13
▼M2
▼B
▼M2
▼B
▼M2
▼B
2.7.3.3 Köldbehandling
2.7.3.3.1 Bandet skall förvaras under minst 24 timmar i en atmosfär som har
temperaturen 20 ± 5 ºC och en relativ luftfuktighet på 65 ± 5 %.
2.7.3.3.2 Bandet skall sedan förvaras under 1,5 timme på en plan yta i en
köldkammare där lufttemperaturen är − 30 ±5ºC. Den skall sedan
vikas och vecket skall belastas med en vikt på 2 kg som tidigare
kylts till −30 ±5ºC. När bandet belastats under 30 minuter i sammaköldkammare skall vikten tas bort och brottbelastningen mätas inom
fem minuter efter att bandet tagitsut från köldkammaren.
2.7.3.4 Värmebehandling2.7.3.4.1 Bandet skall förvaras under tre timmar i ett värmeskåp i en atmosfär
som har temperaturen 60 ±5 ºC och en relativ luftfuktighet på 65
±5 %.
2.7.3.4.2 Brottbelastningen skall bestämmas inom fem minuter efter att bandet
tagitsut från värmes kåpet.
2.7.3.5 Ex ponering i vatten
2.7.3.5.1 Bandet skall förvaras helt nedsänkt i destillerat vatten med en tillsats
av våtmedel och med en temperatur på 20 ±5ºC under tre timmar.
Varje lämpligt våtmedel för den fiber som skall provas kan
användas.
2.7.3.5.2 Brottbelastningen skall bestämmas inom tio minuter efter att bandet
tagitsupp ur vattnet.
2.7.3.6 Behandling genom nötning2.7.3.6.1 Nötningsförfarandet skall genomföras på varje anordning där bandet
kommer i kontakt med en styv bältesdel. Nötningsprovning typ 1
(2.7.3.6.4.1) behöver dock inte utföras på bältesinställningsanord-
ningen om mikroglidprovningen (2.7.4) visar att bandet glider
mindre än hälften av det föreskrivna värdet. Inställningen av prov-
ningsutrustningen skall ungefärligen upprätthålla det relativa läget
mellan bandet och kontaktytan.
2.7.3.6.2 De provexemplar som utsatts för nötning skall förvaras under minst
24 timmar i en atmosfär med temperaturen 20 ±5ºC och en relativ
luftfuktighet på 65 ±5 %. Rumstemperaturen under provningen skall
vara mellan 15ºC och 30ºC.
2.7.3.6.3 Tabellen nedan anger kraven för varje nötningsförfarande:
Belastning
daNFrekvens
HzAntal
cyklerSlaglängd
mm
Förfarande typ 1 2,5 0,5 5 000 300 ± 20
Förfarande typ 2 0,5 0,5 45 000 300 ± 20
Förfarande typ 3 (1) 0-5 0,5 45 000 —
(1) Se 2.7.3.6.4.3.
Den slaglängd som anges i tabellens femte kolumn är längden på
den fram- och återgående rörelse som anbringas på bandet.
2.7.3.6.4 Särskilda förfarandevillkor.
2.7.3.6.4.1 Förfarande typ 1: I de fall där bandet löper genom en justeringsan-
ordning.
Belastningen på 2,5 daN skall vara vertikal och anbringas konstant
på en del av bandet.
Den andra delen, horisontellt inställd, skall utsättas för en fram- och
återgående rörelse.
Justeringsanordningen skall vara placerad så att bandets horisontella
del förblir belastad (se bilaga 12, figur 1).
2.7.3.6.4.2 Förfarande typ 2: I de fall där bandet ändrar riktning en gång då det
löper genom en styv del.1977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 14
▼M2
▼M2
Vinklarna som båda bandändarna bildar med varandra skall vara de
som visas i bilaga 12, figur 2.
En stadigvarande belastning på 0,5 daN skall anbringas. Om bandet
ändrar riktning mer än en gång då det löper genom en styv del får
belastningen på 0,5 daN ökas så att den föreskrivna bandrörelsen på
300 mm genom den styva delen åstadkoms.
2.7.3.6.4.3 Förfarande typ 3: I de fall där bandet är fastsatt i en styv del genom
en söm eller på likartat sätt.
Den totala slaglängden skall vara 300 ±20 mm och belastningen på 5
daN skall endast anbringas under den tid som motsvarar en
slaglängd på 100 ±20 mm för varje halvperiod (se bilaga 12, figur
3).
2.7.4 Mikroglidprovning (se bilaga 12,figur 3).
2.7.4.1 De delar eller anordningar som skall genomgå mikroglidprovningen
skall under en tid av minst 24 timmar före provningen förvaras i en
atmosfär som har temperaturen 20 ±5ºC och en relativ luftfuktighet
på 65 ±5 %.
Provningen skall utföras vid en temperatur mellan 15ºC och 30 C.
2.7.4.2 Det skall säkerställas att justeringsanordningens fria del antingen
pekar uppåt eller nedåt på provbänken, på samma sätt som i
fordonet.
2.7.4.3 En belastning på 5 daN skall fästas i banddelens nedre ände.
Den andra änden skall utsättas för en fram- och återgående rörelse
med en total slaglängd på 300 ±20 mm (se figur).
2.7.4.4 Om det finns en fri ände som fungerar som reservband får den inte
på något sätt vara fäst eller fastklämd i den del som belastas.
2.7.4.5 Det skall säkerställas att bandet på provbänken i icke sträckt läge
faller ned från justeringsanordningen i en konkav kurva, på samma
sätt som i fordonet.
Lasten på 5 daN som anbringas på provbänken skall styras vertikalt
på ett sådant sätt att lasten hindras att pendla och bältet att vrida sig.
Fästanordningen skall vara monterad på lasten på 5 daN på samma
sätt som i fordonet.
2.7.4.6 Innan den egentliga provningen inleds skall en serie på 20 cykler
genomföras så att det självåtdragande systemet ställer in sig riktigt.
2.7.4.7 1 000 cykler skall genomföras med en frekvens på 0,5 cykler per
sekund, med en total slaglängd på 300 ±20 mm. Lasten på 5 daN
skall endast anbringas under den tid som motsvarar en slaglängd på
100 ±20 mm för varje halvperiod.
2.7.5 Provning av bandets brotthållfasthet (statisk provning)
2.7.5.1 Provningen skall varje gång utföras på två nya bandexemplar av
tillräcklig längd vilka behandlats enligt en av bestämmelserna i
2.7.3.
2.7.5.2 Varje band skall greppas mellan klämmorna på en dragprovningsma-
skin. Klämmorna skall vara utformade så att brott på bandet undviks
vid eller nära kontaktpunkten med klämmorna. Draghastigheten skall
vara ungefär 100 mm per minut. Provexemplaretsfria längd mellan
maskinens klämmor skall vid provningens början vara 200 ±40 mm.
2.7.5.3 När belastningen når 980 daN skall bandets bredd mätas utan att
maskinen stängs av.
2.7.5.4 Belastningen skall sedan ökas tills bandet går sönder och brottbelast-
ningen skall noteras.
2.7.5.5 Om bandet glider eller går sönder i kontaktpunkten med en av
klämmorna eller inom 10 mm från någon av dem är provningen
inte giltig och en ny skall utföras på ett annat provexemplar.
2.7.6 Statisk provning av bältesdelar som innehåller styva delar
2.7.6.1 Låsbeslaget och bandets justeringsanordning skall anslutas till drag-
provningsmaskinen genom de normala fästena och en belastning på
980 daN skall anbringas. Om låsbeslaget eller justeringsanordningen
är en del av fästet eller av den gemensamma delen av ett trepunkts-1977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 15
▼B
▼M2
▼M2
band skall låsbeslaget eller justeringsanordningen provas tillsam-
mansmed fäs tet enligt punkt 2.7.6.2, utom när det gäller
upprullningsdon med en returtrissa vid övre bandfästpunkten. I detta
fall skall provningsbelastningen vara 980 daN och längden på det
band som finns upprullat på rullen i låsningsögonblicket skall vara
så nära 450 mm som möjligt.
2.7.6.2 Fästena skall provas på det sätt som beskrivs i 2.7.6.1, men belas-
tningen skall i stället vara 1 470 daN och skall med beaktande av
bestämmelserna i andra stycket i 2.7.8.1 anbringas under de minst
gynnsamma villkor som kan väntas uppkomma i ett fordon där bältet
är riktigt monterat. För upprullningsdon skall provningen utföras
med bandet helt avrullat från rullen.
2.7.6.3 Två provexemplar av en bältesanordning skall placeras i en
köldkammare med en temperatur på − 10 ± 1 ºC under två timmar.
Omedelbart efter det att de tagits ut ur köldkammaren skall låsbesla-
gets kopplingsdelar låsas ihop manuellt.
2.7.6.4 Två provexemplar av den fullständiga bältesenheten skall placeras i
en köldkammare med temperaturen −10 ±1ºC under två timmar. De
styva delar och de plastdelar som provas skall sedan i tur och
ordning placeras på en plan stålyta (som förvarats med provexemp-
laren i köldkammaren) som ligger på den horisontella ytan av ett
kompakt styvt block med en massa på minst 100 kg. Inom 30
sekunder efter att delarna tagits ut från köldkammaren skall en
stålvikt på 18 kg fällas ned på dem med tyngdhastighet från en
höjd på 300 mm. Viktens anslagsyta skall ha en hårdhet på minst
45 HRC och utgörasav en konvex yta med en tvärradie på 10 mm
och en längdradie på 150 mm. Ett provexemplar skall provas med
axeln på den böjda anslagsytan längs med bandet och det andra
provexemplaret skall provas med axeln på anslagsytan i 90º vinkel
mot bandet.
2.7.6.5 Låsbeslag med delar som är gemensamma för två bilbälten skall
belastas så att användningsvillkoren i fordonet med sätena i mittersta
inställningsläget simuleras. Belastningens anbringningsriktning skall
bestämmas enligt 2.7.8.1. En belastning på 1 470 daN skall
anbringas samtidigt på varje band. Lämplig utrustning för ovan-
stående provning visas i bilaga 11.
2.7.6.6 Vid provning av en manuell justeringsanordning skall bandet dras
jämnt genom denna anordning med beaktande av de normala
användningsvillkoren, med en hastighet på ungefär 100 mm/sek och
den högsta kraften skall mätas med en noggrannhet på 0,1 daN efter
de första 25 mm av bandets rörelse. Provningen skall utföras i
bandets båda rörelseriktningar genom justeringsanordningen och
bandet skall manövreras 10 gånger före mätningen.
2.7.7 Ytterligare provningar för upprullningsdon
2.7.7.1 Upprullningsmekanismens uthållighet2.7.7.1.1 Bandet skall dras ut och rullas upp föreskrivet antal gånger i en takt
som inte överstiger 30 cykler per minut. För nödlåsande upprull-
ningsdon skall ett ryck införas vid var femte cykel så att
upprullningsdonet låses. Rycken skall utföras med samma antal vid
fem olika utdragningar, nämligen vid 90, 80, 75, 70 och 65 % av
bandetstotala längd på upprullnings donet. Om bandet är längre än
900 mm skall dock ovanstående procenttal användas i förhållande
till bandets sista 900 mm på upprullningsdonet.
2.7.7.1.2 Lämplig utrustning för provningar enligt 2.7.7.1.1 visas i bilaga 4.2.7.7.2 Låsning av nödlåsande upprullningsdon
2.7.7.2.1 Upprullningsdonet skall provas med avseende på låsningen då 300
±3 mm av bandet fortfarande är upprullat på upprullningsdonets
rulle.
2.7.7.2.1.1 För ett låsande upprullningsdon som påverkas av bandrörelsen skall
utdragningen görasi den riktning s om den normalt förekommer då
upprullningsdonet är monterat i ett fordon.
2.7.7.2.1.2 Då upprullningsdon provas med avseende på känsligheten för fordo-
nets retardation skall de provas vid ovanstående utdragning i båda
riktningarna längs två ömsesidigt vinkelräta axlar som är horisontella
om upprullningsdonet är avsett att monteras i ett fordon enligt anvis-
ningar från bilbältestillverkaren. En av provningsriktningarna skall1977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 16
▼B
▼M2
▼B
▼B
väljas av det provningsorgan som utför godkännandeprovningen så
att de mest ogynnsamma villkoren med avseende på påverkan av
låsmekanismen uppnås.
2.7.7.2.2 Lämplig utrustning för provningarna enligt 2.7.7.2.1 beskrivs i bilaga
5. Denna utrustning skall vara konstruerad så att den nödvändiga
accelerationen uppnås vid en genomsnittlig ökningstakt på minst
►M225 g◄per sekund.
2.7.7.2.3 För provningen av kraven i 2.4.5.2.1.3 och 2.4.5.2.1.4 skall upprull-
ningsdonet vara monterat på ett horisontellt bord och bordet lutas
med en hastighet som inte överstiger 2º per sekund tills låsning har
skett. Provningen skall upprepas i andra riktningar för att säkerställa
att kraven uppfylls.
2.7.7.3 Motstånd mot damm
2.7.7.3.1 Upprullningsdonet skall placeras i ett provrum på sätt som framgår
av bilaga 6. Dess relativa läge skall vara densamma som det har då
det är monterat i fordonet. Provrummet skall innehålla en dammängd
som uppfyller kraven i 2.7.7.3.2. 500 mm av bandet skall dras ut
från upprullningsdonet och hållas utdragen, med undantag för att
den skall utsättas för tio fullständiga upprullningar och utdragningar
inom en eller två minuter efter varje omröring av dammet.
Under en tid av fem timmar skall dammet under fem sekunder var
20e minut rörasom med tryckluft s om är torr och inte innehåller
någon smörjolja och passerar en öppning med en diameter på 1,5
±0,1 mm med ett tryck på 5,5 × 105±0,5 × 105Pa.
2.7.7.3.2 Det damm som används i provningen som beskrivs i 2.7.7.3.1 skall
bestå av ungefär 1 kg torr kvarts. Fördelningen av partiklarnas
storlek skall vara följande:
a) 99 till 100 % släpps igenom en öppning på 150 µm och en
tråddiameter på 104 µm.
b) 76 till 86 % släpps igenom en öppning på 105 µm och en tråddia-
meter på 64 µm.
c) 60 till 70 % släpps igenom en öppning på 75 µm och en tråddia-
meter på 52 µm.
2.7.7.4 Upprullningskraft
2.7.7.4.1 ►M2Upprullningskraften skall ◄mätasmed bilbältes enheten
fastspänd på en provdocka såsom i den dynamiska provning som fö-
reskrivs i 2.7.8. Bandspänningen skall mätas så nära som möjligt
intill kontaktpunkterna med (men inte direkt på) provdockan
►M2medan bandet rullasupp med en ungefärlig has tighet på 0,6
m per minut. ◄
2.7.8 Dynamiska provningar av bältesenheten eller fasthållningsanord-
ningen
2.7.8.1 Bältesenheten skall vara monterad på en vagn som är försedd med
säte och förankringar enligt bilaga 7. Men om bältesenheten är
avsedd för ett bestämt fordon eller bestämda fordonstyper skall
dock avstånden mellan provdockan och förankringarna bestämmas
av det provningsorgan som utför provningarna, antingen enligt de
monteringsanvisningar som levereras med bältet eller enligt
uppgifter som tillhandahålls av fordonstillverkaren.
2.7.8.1.1 Om ett bilbälte utgör en del av en enhet som är föremål för ansökan
om typgodkännande som en fasthållningsanordning skall detta
bilbälte vara monterat på den del av fordonsstommen som det
normalt är monterat på och denna del skall vara fastsatt på prov-
vagnen på följande sätt:
2.7.8.1.2 Den metod som används för att säkra fordonet under provningen får
inte vara utformad så att den förstärker sätets eller bilbältets förank-
ringar, eller minskar den normala deformationen av uppbyggnaden.
Ingen del av fordonetsfrämre del får tasmed, om den genom att
begränsa provdockans framåtriktade rörelse, bortsett från fötterna,
kan minska belastningen på fasthållningsanordningen under prov-
ningen. De borttagna delarna av uppbyggnaden kan ersättas med1977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 17
▼M2
▼B
▼M2
▼B
▼B
delar med likvärdig hållfasthet förutsatt att de inte hindrar prov-
dockansframåtriktade rörels e.
2.7.8.1.3 En fästanordning skall anses som fullt tillräcklig om den inte har
någon inverkan på en yta som sträcker sig över hela uppbyggnadens
bredd och om fordonet eller uppbyggnaden blockeraseller s toppas
framtill på ett avstånd av minst 500 mm från förankringen för den
provade fasthållningsanordningen. Baktill skall uppbyggnanden
fästas bakom förankringarna på ett avstånd som är tillräckligt för
att säkerställa att kraven i 2.7.8.1.2 uppfylls.
2.7.8.1.4 Sätena skall ställas in och placeras i den kör- eller åkställning som
provningsorganet som utför godkännandeprovningarna anser ge de
mest ogynnsamma villkoren för hållfastheten och som kan förenas
med provdockansplacering i fordonet. Sätenaslägen s kall angesi
rapporten. ►M2Om sätets ryggstöd är inställbart skall det spärras
enligt tillverkarens anvisningar eller, om sådana anvisningar saknas,
spärras på ett sådant sätt att det bildar en vinkel som är så nära
25ºsom möjligt i fråga om fordon i kategorierna M1och N1och så
nära 15º som möjligt i fråga om fordon i alla andra kategorier. ◄
2.7.8.1.5 I syfte att bestämma kraven i ►M22.6.1.4.1 ◄skall sätet anses
som inställt i den mest framskjutna kör- eller åkställningen avpassad
till provdockansmått.
2.7.8.1.6 Alla säten i samma grupp skall provas samtidigt.
2.7.8.2 Bältesanordningen skall vara fastsatt på dockan som beskrivs i
bilaga 8. En 25 mm tjock skiva skall placeras mellan dockans rygg
och sätets ryggstöd. Bältet skall vara fast åtdraget runt dockan.
Skivan skall sedan tas bort och dockan placeras så att hela dess
rygg är i beröring med sätets ryggstöd.
2.7.8.3 Bandens fria ändar skall sträcka sig tillräckligt långt bortom juste-
ringsanordningarna för att medge glidning.
2.7.8.4 Vagnen skall sedan drivas på ett sådant sätt att den i anslagsögon-
blicket har en frigångshastighet av 50 ±1 km/tim och så att
provdockan förblir stabil. Vagnens stoppsträcka skall vara 400 ±50
mm. Vagnen skall förbli horisontell under retardationen. Vagnens
retardation skall åstadkommas med hjälp av den utrustning som
visas i bilaga 7 eller någon annan anordning som ger likvärdiga
resultat. Utrustningen skall uppfylla de krav på prestanda som anges
i bilaga 9.
2.7.8.5 Vagnens hastighet omedelbart före anslaget och provdockans största
förskjutning framåt skall mätas.
2.7.8.6 Efter anslaget skall bältesenheten eller fasthållningsanordningen och
dess styva delar kontrolleras visuellt med avseende på fel eller brott
utan att låsbeslaget öppnas. För fasthållningsanordningen skall det
efter provningen även kontrollerasom de delar av fordonets
uppbyggnad som är fastsatta i vagnen har varaktigt deformerats.
Varje sådan deformation som upptäcks skall beaktas vid varje beräk-
ning som utförs enligt ►M22.6.1.4.1 ◄.
2.7.9 Provning av låsbeslagets öppnande
2.7.9.1 Bältesenheter som redan genomgått den dynamiska provningen
enligt 2.7.8 skall användas för denna provning.
2.7.9.2 Bältesanordningen skall tas loss från provvagnen utan att låsbeslaget
öppnas. En direkt dragkraft på 30 daN skall sedan anbringas på
låsbeslaget. Om låsbeslaget är anslutet till en styv del skall kraften
anbringas med hänsyn till den vinkel som bildas av låsbeslaget ochden styva delen under den dynamiska provningen. Med en hastighet
av 400 ± 20 mm/min skall en belastning anbringas på den geomet-
riska mittpunkten på låsbeslagets öppningsknapp längs en fast axel
som löper parallellt med knappens första rörelseriktning. Låsbeslaget
skall hållas på plats av ett styvt stöd när den kraft som krävs för att
öppna låsbeslaget anbringas. Den ovannämnda kraften får inte
överstiga det gränsvärde som anges i 2.4.2.5. Provutrustningens
kontaktpunkt skall vara sfärisk med en radie på 2,5 ± 0,1 mm. Den
skall ha en slät metallyta.1977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 18
▼M2
▼B
▼M2
▼M2
►M22.7.9.3◄Öppningskraften för låsbeslaget skall mätas och varje fel på
låsbeslaget skall noteras.
►M22.7.9.4◄Efter provningen av låsbeslagets öppnande skall de delar av
bältesenheten eller fasthållningsanordningen som underkastats prov-
ningarna enligt 2.7.8 kontrollerasoch s kall omfattningen av de
skador som bältesenheten eller fasthållningsanordningen fått under
den dynamiska provningen antecknas i provningsrapporten.
2.7.10 Provningsrapport
Provningsrapporten skall ange resultaten för de provningar som före-
skrivs i 2.7 och särskilt vagnens hastighet, provdockans största
förskjutning framåt, låsbeslagets läge och varje fel eller brott. Om
kraven på förankringen i bilaga 7 inte har beaktatsenligt 2.7.8.1
skall rapporten beskriva hur bältesenheten eller fasthållningsanord-
ningen är monterad och ange viktiga vinklar och mått. Rapporten
skall också nämna varje deformation eller brott på låsbeslaget som
inträffat under provningen.
För fasthållningsanordningar skall provningsrapporten även ange
med vilken metod fordonets uppbyggnad är fastsatt i vagnen, sätenas
lägen och lutningen på sätenas ryggstöd. Om provdockans förskjut-
ning framåt har överstigit de värden som föreskrivs i 2.6.1.2.2 skall
rapporten ange om kraven i ►M22.6.1.4.1 ◄har uppfyllts.
2.8 Kontroll av överensstämmelse
2.8.1 Minimikrav för kontroll av överensstämmelse
2.8.1.1 Tillverkaren eller dennes representant som innehar EEG-typgodkän-
nandemärkningen skall vara skyldig att utföra en fortlöpande
kvalitetskontroll eller se till att en sådan utförs för att säkerställa att
tillverkningen av ►M2bälten och fasthållningsanordningar ◄är
enhetlig och uppfyller bestämmelserna i detta direktiv.
2.8.1.2 Tillverkaren eller dennes representant skall ha ansvaret för
a) att det finnsmetoder för kvalitets kontroll,
b) att det finns nödvändig utrustning för kontroll av överensstäm-
melse,
c) att det finns protokoll om provningsresultat, provningsrapporter
och alla handlingar som hör dit,
d) att provningsresultaten används för att kontrollera och säkerställa
enhetligheten hosde tillverkade ►M2bältena och
fasthållningsanordningarna ◄, med de avvikelser som är tillåtna
vid industriell tillverkning.
2.8.1.3 De provexemplar som väljs ut för kontroll av överensstämmelsen
skall genomgå provningar som kan väljas bland de som beskrivs i
2.6 och 2.7 efter överenskommelse med den behöriga myndigheten.
2.8.1.4 Särskilt följande minimikrav måste uppfyllas.
2.8.1.4.1 Alla bälten och fasthållningsanordningar som innehåller nödlåsande
upprullningsdon skall kontrolleras med avseende på överensstäm-
melse med
— bestämmelserna i punkt 2.4.5.2.1.1 enligt de provningsvillkor
som definieras i punkt 2.4.5.2.3, eller
— bestämmelsen i punkt 2.4.5.2.1.4.
Om den senare bestämmelsen uppfylls skall minst 10 % av den
serietillverkade satsen även provas enligt bestämmelserna i punkt
2.4.5.2.1.1.
2.8.1.4.2 Kontrollen av de serietillverkade bältesexemplarens hållfasthet vid
den dynamiska provningen skall utföras enligt det förfarande som
fastställs i 2.7.8. Kontrollen skall utföras på ett statistiskt och
slumpmässigt urval och i vart fall med en frekvens på 1 av 25 000
tillverkade bälten eller ett bälte per tillverkningsmånad beroende på
vilket som är störst.
En minsta frekvens av ett per år skall tillåtas då den årliga tillverk-
ningen är 5 000 enheter eller mindre.1977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 19
▼B
▼M2
▼B
▼B
Under provningen skall enheten efter anslaget kontrolleras visuellt
för att fastslå om det uppstått fel och brott utan att låsbeslaget
öppnas. Om en enhet inte godkänns vid provningen skall tillverkaren
välja ut ytterligare provexemplar och vidta nödvändiga åtgärder för
att säkerställa överensstämmelsen med en godkänd typ.
2.8.2 Minimikrav för stickprovskontroller som utförs av medlemsstaterna
2.8.2.1 Stickprovskontrollernas frekvens skall vara sådan att de provningar
som anges i 2.8.2.2 utförs på minst 1 av 5 000 bilbälten och fasthåll-
ningsanordningar av varje godkänd serietillverkad typ, med en
minsta frekvens på 1 och en största frekvens på 50 för varje tolvmå-
naderstillverknings period.
2.8.2.2 Bälten som valts ut för kontroll av överensstämmelse med en
godkänd typ skall genomgå provningar som får väljas av den
behöriga myndigheten bland de som beskrivs i 2.6 och 2.7.
Minst 10 % av de bälten som valts ut för kontroll av överensstäm-
melse, men minst 1 och högst 5 för 12 månaders tillverkning, skall
genomgå en dynamisk provning.
2.8.2.3 Om ett av provexemplaren inte godkännsvid den provning s om det
genomgått skall en ny provning utföras på tre andra provexemplar.
Om ett av de senare provexemplaren inte godkänns vid provningen
skall artikel 3.2 tillämpas.
2.8.2.4 Provningar skall utföras på bälten som bjuds ut eller är avsedda för
försäljning.
2.9 Anvisningar
Varje bilbälte skall åtföljas av de anvisningar som anges i bilaga 10.
3. KRAV ANGÅENDE MONTERING PÅ FORDONET3.1 Fordonsutrustning
Varje fordon som omfattas av artikel 9 och tillhör kategorierna M
1eller N1eller kategori M2(utom fordon med en tillåten största vikt
som överstiger 3 500 kg och fordon med utrymmen särskilt utfor-made för stående passagerare) skall vara utrustade med bilbälten
eller fasthållningsanordningar som uppfyller kraven i detta direktiv
och har följande bältesarrangemang (som varken medger att
låsningsfria upprullningsdon [1.8.1] eller upprullningsdon med
manuell upplåsning [1.8.2] kan användas).
I de fall där andra fordon som omfattas av artikel 9 är utrustade med
bilbälten eller fasthållningsanordningar skall dessa uppfylla alla krav
i detta direktiv med undantag av avsnitten 3.1.1—3.1.3.
3.1.1 För främre yttre sittplatser, trepunktsbilbälte med nödlåsande
upprullningsdon med flerfunktion (1.8.4). Följande skall dock gälla:
3.1.1.1 För passagerarsätet är automatiskt låsande upprullningsdon (1.8.3)
tillåtna.
3.1.1.2 För passagerarsätet i fordon i kategori M
2anses höftbälten, med eller
utan upprullningsdon, som tillräckliga om vindrutan befinner sig
utanför den referenszon som definieras i bilaga 2 till direktiv 74/60/
EEG.
Med avseende på bilbältena skall vindrutan anses vara en del av
referenszonen när den kan komma i statisk kontakt med provningsut-
rustningen enligt den metod som beskrivs i bilaga 2 till direktiv 74/
60/EEG.
3.1.2 För främre mittersta sittplatser, trepunkts bilbälten med eller utan
upprullningsdon.
3.1.2.1 För främre mittersta sittplatser skall dock höftbälten med eller utan
upprullningsdon betraktas som tillräckliga om vindrutan befinner
sig utanför den referenszon som definieras i bilaga 2 till direktiv
74/60/EEG.
Med avseende på bilbältena skall vindrutan anses vara en del av
referenszonen då den kan komma i statisk beröring med provningsut-1977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 20
▼M2
▼M1
▼B
▼B
rustningen enligt den metod som beskrivs i bilaga 2 till direktiv 74/
60/EEG.
3.1.2.2 Utan hinder av 3.1.2 och 3.1.2.1 får varje främre mittersta sittplats
till den 1 januari 1979 vara utrustad med endast ett höftbälte med
eller utan upprullningsdon.
3.1.3 På bakre sittplatser i fordon i kategori M1, höftbälten eller
trepunktsbälten antingen de är försedda med upprullningsdon eller
inte.
3.1.4 På trepunktsbälten med upprullningsdon skall åtminstone ett upprull-
ningsdon verka på diagonalbandet.
3.1.5 Oavsett föregående bestämmelser får ett nödlåsande upprullningsdon
av typ 4 N (1.8.5) tillåtas i stället för ett upprullningsdon av typ 4
(1.8.4) i fordon i kategorierna N1och M2, där det på ett tillfredsstäl-
lande sätt har visats för provningsorganet som ansvarar för
provningarna att montering av ett upprullningsdon av typ 4 skulle
besvära föraren.
3.2 Allmänna krav
3.2.1 Bilbälten och fasthållningsanordningar skall vara fastsatta i förank-
ringar som överensstämmer med bestämmelserna i direktiv 76/115/
EEG.
3.2.2 Bilbältena och fasthållningsanordningarna skall vara monterade så
att de då de används riktigt fungerar tillfredsställande och minskar
risken för kroppsskada i händelse av olycka. De skall särskilt vara
monterade så att
3.2.2.1 banden inte kan anta en form som kan innebära en fara för den
åkande,
3.2.2.2 Risken för att ett riktigt placerat bälte skall glida av axeln på bäraren
då han/hon rör sig framåt minskas till ett minimum,
3.2.2.3 risken för att bandet skall förstöras genom beröring med vassa styva
delar eller på fordonet eller sätets uppbyggnad blir mycket liten.
3.3 Särskilda krav för styva delar som ingår i bilbälten eller fasthåll-
ningsanordningar
3.3.1 Styva delar såsom låsbeslag, justeringsanordningar och fästen får
inte öka risken för kroppsskada på bäraren eller andra åkande i
fordonet vid en olycka.
3.3.2 Anordningen för att lossa låsbeslaget skall vara klart synlig och lätt
åtkomlig för bäraren och skall vara utformad så att den inte kan
öppnas oavsiktligt eller av misstag. Låsbeslaget skall vidare sitta på
en plats där det är lätt åtkomligt för räddningspersonal som kan
behöva lossa bäraren i en nödsituation.
Låsbeslaget skall vara monterat så att det kan lossas av bäraren med
en enkel rörelse med ena handen i en enda riktning både då det inte
är belastat och då det upptar bärarens vikt. I fråga om bilbälten och
fasthållningsanordningar för främre yttre sittplatser skall låsbeslaget
vidare kunna låsas på motsvarande sätt.
En kontroll skall utföras för att säkerställa att bredden på kontak-
tytan är minst 46 mm om låsbeslaget kommer i beröring med
bäraren.
3.3.3 När bältet används skall det antingen ställas in automatiskt så att det
passar bäraren eller vara utformat så att den manuella justerings-
anordningen är lätt åtkomlig och enkel att använda för bäraren då
denne sitter bekvämt. Det skall också vara möjligt att dra åt bältet
med en hand så att det passar bärarens kroppsbyggnad och fordons-
sätets inställning.
3.3.4 Bilbälten och fasthållningsanordningar med upprullningsdon skall
vara monterade så att upprullningsdonen kan fungera riktigt och
rulla upp bandet effektivt.1977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 21
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼M2
▼B
▼B
BILAGA 2
MALL FÖR EEG-TYPGODKÄNNANDEINTYG
[största format: A4 (210 × 297 mm)]
1977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 22
▼B
BILAGA 3
EEG-TYPGODKÄNNANDEMÄRKNING
1 ALLMÄNT
1.1 Varje bilbälte eller fasthållningsanordning som överensstämmer med
en typ som godkänts enligt detta direktiv skall vara försett med en
EEG-typgodkännandemärkning.
EEG-typgodkännandemärkningen skall bestå av:
1.1.1 En rektangel som omger den gemena bokstaven ”e” följd av de
särskiljande bokstäverna eller siffrorna för den medlemsstat som
beviljat EEG-typgodkännandet:
1 för Tyskland
2 för Frankrike3 för Italien
4 för Nederländerna
6 för Belgien
9 för Spanien
11 för Förenade kungariket13 för Luxemburg
18 för Danmark
GR för Grekland
IRL för Irland
P för Portugal
1.1.2 EEG-typgodkännandenumret nedanför rektangeln.
1.1.3 Följande tilläggssymbol(er) ovanför rektangeln:
1.1.3.1 Bokstaven ”A” för ett trepunktsbälte, bokstaven ”B” för ett höftbälte
och bokstaven ”S” för ett bälte av särskild typ.
1.1.3.2 Symbolerna som beskrivs i 1.1.3.1 skall kompletteras med följande
märkningar:
1.1.3.2.1 Bokstaven ”e” för ett bälte som är försett med en energiupptagare.1.1.3.2.2 Bokstaven ”r” för ett bilbälte som är försett med ett upprullningsdon,
följd av numret för det använda upprullningsdonets typ enligt 1.8 i
bilaga 1, och bokstaven ”m” om det använda upprullningsdonet är ett
nödlåsande upprullningsdon med flerfunktion.
1.1.3.3 Symbolerna som beskrivs i 1.1.3.1 skall föregås av bokstaven ”Z” om
bilbältet utgör en del av en fasthållningsanordning.
1.1.4 Bälten försedda med ett upprullningsdon av typ 4N skall även ha en
symbol som består av en rektangel med ett fordon i kategori M
1överkorsat som tecken på att användningen av denna typ av upprull-ningsdon är förbjuden i fordon i denna kategori.
1.2 Detaljerna som beskrivs i 1.1 skall vara tydligt läsbara och outplån-
liga, och skall utgöras av antingen en etikett eller en direkt märkning.
Etiketten eller märkningen skall tåla nötning.1977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 23
▼A2
▼B
▼M2
▼B
▼B
2 FIGURER MED EEG-TYPGODKÄNNANDEMÄRKNING
2.1
Bältet med ovanstående EEG-typgodkännandemärkning är ett
trepunktsbälte (”A”) som är försett med en energiupptagare (e) och
godkäntsi Nederländerna (e4) med nummer 2439.
►(1)M2
2.2
Bältet med ovanstående EEG-typgodkännandemärkning är ett höftbälte
(”B”) som är försett med ett upprullningsdon typ 4 med flerfunktion
och godkäntsi Nederländerna (e4) med nummer 2439.
►(1)M21977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 24
▼B
2.3
Bältet med ovanstående EEG-typgodkännandemärkning är ett bälte av
särskild typ (”S”) som är försett med en energiupptagare (e), utgör en
del av en fasthållningsanordning (”Z”) och godkänts i Nederländerna
(e4) med nummer 2439.
►(1)M2
2.4.
Bältet med denna typgodkännandemärkning är ett trepunktsbälte (”A”)
med upprullningsdon av typ 4N (”r4N”) med flerfunktion (”m”) för
vilket EEG-typgodkännande beviljatsi Nederländerna (”e4”) under
nummer 2439. Detta bälte får inte monterasi fordon i kategori M1.
Anmärkning:
EEG-typgodkännandenumret och symbolen(erna) skall vara placerade
intill rektangeln och antingen ovanför eller nedanför bokstaven ”e”
eller till vänster eller till höger om denna bokstav. Siffrorna i EEG-
typgodkännandenumret skall vara placerade på samma sida om
bokstaven ”e” och vara vända åt samma håll. Tilläggssymbolen(erna)
skall vara placerade mitt emot typgodkännandenumret. Romerska
siffror skall undvikas i typgodkännandenumret så att förväxling med
andra symboler undviks.1977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 25
▼M2
▼B
▼B
BILAGA 4
EXEMPEL PÅ UTRUSTNING FÖR PROVNING AV UPPRULLNINGSMEKANISMENS UTHÅLLIGHET
1977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 26
▼B
BILAGA 5
EXEMPEL PÅ UTRUSTNING FÖR LÅSNINGSPROVNING PÅ NÖDLÅ-
SANDE UPPRULLNINGSDON
En lämplig utrustning visas i figuren och består av en motordriven kam vars
följare är kopplad med trådar till en liten vagn som löper på ett spår. Kamföl-
jaren innehåller en rörelseavkännande anordning som förhindrar varje rörelse om
rullen låser innan kamföljaren slutfört hela sin slaglängd. Kombinationen av
kamutformningen och motorvarvtalet är sådan att den ger den nödvändiga acce-lerationen med en ökningstakt som anges i 2.7.7.2.2 i bilaga 1, och slaglängden
är anpassad så att den överstiger den största tillåtna bandrörelsen före låsning.
På vagnen monteras ett underlag som kan vridas så att upprullningsdonet kan
monterasi olika lägen i förhållande till vagnensrörels eriktning.
Vid provning av upprullningsdonens känslighet för bandrörelse monteras
upprullningsdonet på ett lämpligt fastsatt stöd och bandet sätts fast i vagnen.
Vid genomförandet av ovanstående provning skall varje stöd osv. som tillhan-
dahålls av tillverkaren eller dennes representant ingå i provningsinstallationen
för att så långt som möjligt efterlikna den avsedda installationen i fordonet.
Ytterligare stöd osv. som kan krävas för att efterlikna den avsedda installationen
i fordonet skall tillhandahållas av tillverkaren eller dennes representant.
1977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 27
▼B
BILAGA 6
EXEMPEL PÅ UTRUSTNING FÖR PROVNING AV DAMMTÅLIGHETEN
1977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 28
▼M2
▼B
BILAGA 7
BESKRIVNING AV VAGN, SÄTE, FÖRANKRINGAR OCH STOPPANORD-
NING
1 VAGN
För provning av bilbälten skall vagnen då den endast bär sätet ha en massa
på 400 ±20 kg. För provning av fasthållningsanordningar skall vagnen med
fordonets uppbyggnad fastsatt ha en massa på 800 kg. Om nödvändigt får
dock den totala massan av vagnen och fordonets uppbyggnad ökas i steg
om 200 kg. Den totala massan får dock inte i något fall avvika från det nomi-
nella värdet med mer än ±40 kg.
2 SÄTE
►M2Sätet skall ha en styv konstruktion och en slät yta, dock inte vid prov-
ning av fasthållningsanordningar. ◄De uppgifter som anges i figur 1 här
skall beaktas och åtgärder vidtas så att ingen metalldel kan komma i beröring
med bältet.
3. FÄSTPUNKTER
Fästpunkterna skall vara placerade enligt figur 1. De runda markeringar som
motsvarar fästpunkternas placeringar visar var bältets ändar skall anslutas till
vagnen eller i förekommande fall till belastningsgivaren. Fästpunkterna för
normal användning utgörsav punkterna A, B och K om bandlängden mellan
låsbeslagets övre kant och hålet för förankring av fästet inte är större än 250
mm. Annarss kall punktema A1och B1användas. Uppbyggnaden som bär
upp fästpunkterna skall vara styv. Den övre fästpunkten får inte förskjutas
mer än 0,2 mm i längdled när en belastning på 98 daN anbringas på den i
denna riktning. Vagnen skall vara konstruerad så att ingen bestående defor-
mation uppträder på de delar som bär upp fästpunkterna under provningen.
Om en fjärde fästpunkt behövs för att fästa upprullningsdonet skall denna
fästpunkt
— vara placerad på det vertikala längsplan som går genom K,
— tillåta att upprullningsdonet lutas i den vinkel som föreskrivs av tillver-
karen,
— vara placerad på en cirkelbåge med centrum i K och radien KB1= 790
mm om avståndet mellan den övre bandstyrningen och bandutloppet från
upprullningsdonet inte är mindre än 540 mm eller, i alla andra fall på en
cirkelbåge med centrum i K och radien 350 mm.
4 STOPPANORDNING
Denna anordning består av två identiska parallellt monterade upptagare, utom
när det gäller fasthållningsanordningar då fyra upptagare skall användas för
en nominell massa på 800 kg. Vid behov skall ytterligare upptagare användas
för varje ökning på 200 kg av den nominella vikten.
Varje upptagare utgörsav
— ett yttre hölje i form av ett stålrör,
— ett energiupptagande rör av polyuretan,
— en avlång blankpolerad stålknopp som tränger in i upptagaren,
— en stång och en anslagsplatta.
Måtten för energiupptagarensolika delar vis asi figurerna 2, 3 och 4. Egen-
skaperna hos det energiupptagande materialet anges nedan. Omedelbart före
varje provning skall rören under minst 12 timmar förvaras i en temperatur på
15 ºC—25 ºC utan att användas. Temperaturen hos stoppanordningen under
den dynamiska provningen av bilbälten och fasthållningsanordningar skall
vara densamma som under kalibreringsprovningen upp till ± 2 ºC.1977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 29
▼M2
▼B
▼M2
▼M2
Kraven angående stoppanordningen anges i bilaga 9. Varje annan anordning
som ger likvärdiga resultat kan godtas.
EGENSKAPER HOS DET UPPTAGANDE MATERIALET
(ASTM-metod D 735 om inte annat anges)
Hårdhet Shore A: 95 ± 2 vid 20 ± 5 ºC
Brotthållfasthet: Ro ≥343 daN/cm2
Minsta förlängning: Ao≥400 %
Modul — för 100 %
förlängning:≥108 daN/cm2
— för 300 %
förlängning:≥235 daN/cm2
Köldskörhet (ASTM-metod D 736):
fem timmar i −55ºC
Kompression (metod B):
22 timmar i 70ºC ≤45 %
Densitet vid 25ºC: 1,05-1,10
Åldrande i luft (ASTM-metod D 573):
— 70 timmar i 100 ºC — hårdhet shore A: största variation ± 3
— brotthållfasthet: minskar med < 10 % av Ro
— förlängning: minskar med < 10 % av Ao
— massa: minskar med < 1 %
Nedsänkning i olja (ASTM-metod nr 1 för olja):
— 70 timmar i 100 ºC — hårdhet shore A: största variation ± 4
— brotthållfasthet: minskar med < 15 % av Ro
— förlängning: minskar med < 10 % av Ao
— volym: ökar med < 5 %
Nedsänkning i olja (ASTM-metod nr 3 för olja):
— 70 timmar i 100 ºC — brotthållfasthet: minskar < med 15 % av Ro
— förlängning: minskar med < 15 % av Ao
— volym: ökar med < 20 %
Nedsänkning i destillerat vatten:
— en vecka i 70 ºC — brotthållfasthet: minskar med < 35 % av Ro
— förlängning: ökar med < 20 % av Ao1977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 30
▼B
▼M2
▼B
Figur 1
Vagn, säte, fästpunkt▼M21977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 31
▼B
1977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 32
▼B
1977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 33
▼B
1977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 34
▼B
BILAGA 8
BESKRIVNING AV PROVDOCKAN
1 UTFORMNING AV PROVDOCKAN
1.1Allmänt
Provdockanshuvudegens kaper angesi följande figurer och tabeller:
Figur 1: Huvud, hals och torso sedda från sidan
Figur 2: Huvud, hals och torso sedda framifrån
Figur 3: Höft, lår och underben sedda från sidan
Figur 4: Höft, lår och underben sedda framifrånFigur 5: Viktigaste måtten
Figur 6: Provdockan i sittande ställning med angivande av
— tyngdpunktensläge,
— läget för de punkter där förskjutningen skall mätas,
— axelhöjden.
Tabell 1: Beteckningar, namn, material och viktigaste måtten för prov-
dockansdelar.
Tabell 2: Massan för huvud, hals, torso, lår och underben.
1.2Detaljbeskrivning
1.2.1 Underbenets uppbyggnad (se figurerna 3 och 4)
Underbenet består av tre delar:
— en sulplatta (30),
— ett skenbensrör (29),
— ett knärör (26).
Knäröret har två klackar som begränsar underbenets rörelse i förhållande
till låret.
Underbenet kan vridasbakåt ungefär 120º från det raka läget.
1.2.2 Lårets uppbyggnad (se figurerna 3 och 4)
Låret består av tre delar:
— ett knärör (22),
— en lårstång (21),
— ett höftrör (20).
Knäts rörelse begränsas av två urtag i knäröret (22), vilka passar ihop med
klackarna på benet.
1.2.3 Torsons uppbyggnad (se figurerna 1 och 2)
Torson består av följande delar:
— ett höftrör (2),
— en rullkedja (4),
— revben (6) och (7),
— ett bröstben (8),— kedjefästen (3 och delvis 7 och 8).
1.2.4 Hals(se figurerna 1 och 2)
Halsen består av sju polyuretanskivor (9). Halsens styvhet kan ställas in
med hjälp av en kedjesträckare.
1.2.5 Huvud (se figurerna 1 och 2)
Huvudet (15) är ihåligt. Polyuretanen är förstärkt med stålband (17).
Kedjesträckaren som gör att halsen kan ställas in består av ett polyamid-
block (10), en distansring (11) och en sträckningsdel (12 och 13). Huvudet1977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 35
▼B
kan vridas i leden mellan första och andra halskotan (atlasleden), som
utgörs av en justeringsanordning (14 och 18), en distansbricka (16) och
ett polyamidblock (10).
1.2.6 Knäled (se figur 4)
Underbenet och låren är förbundna med ett rör (27) och en sträckare (28).
1.2.7 Höftled (se figur 4)
Låren och torson är förbundna med ett rör (23), friktionsplattor (24) och
en sträckare (25).
1.2.8 Polyuretan
Typ: PU 123 CH blandningHårdhet: 50 till 60 shore A
1.2.9 Beklädnad
Provdockan är klädd med en särskild typ av beklädnad.
2 KORRIGERING AV MASSAN
För att kalibrera provdockan till vissa värden och dess totala massa skall
fördelningen av massan justeras med hjälp av sex korrigeringsvikter på 1
kg vardera vilka kan sättas fast i höftleden. Sex andra polyuretanvikter på
1 kg vardera kan sättas fast på baksidan av torson.
3 KUDDE
En kudde skall placeras mellan provdockans bröst och beklädnaden.
Kudden skall vara tillverkad av polyetylenskum som uppfyller följande
krav:
— Hårdhet: 7 till 10 shore A.
— Tjocklek: 25 ±5 mm.
Kudden skall vara utbytbar.
4 INSTÄLLNING AV LEDERNA4.1Allmänt
För att åstadkomma reproducerbara resultat är det nödvändigt att ange och
bestämma friktionen i varje led.
4.2Knäled
Dra åt knäleden.Ställ in låret och underbenet vertikalt.Vrid underbenet 30º.Släpp gradvis efter på sträckaren tills underbenet börjar falla av sin egen
vikt.
Låss träckaren i detta läge.
4.3Höftleder
Öka höftledernas styvhet för inställningen.Placera låren i horisontellt läge och torson i vertikalt läge.Vrid torson framåt tills den bildar en vinkel på 60º med låren.Släpp gradvis efter på sträckaren tills torson börjar falla av sin egen vikt.Låss träckaren i detta läge.
4.4Atlasleden
Ställ in atlasleden så att den precis motstår sin egen vikt i riktningarna
framåt och bakåt.
4.5Hals
Halsen kan ställas in med hjälp av kedjesträckaren (13).1977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 36
▼B
När halsen ställts in skall sträckarens övre ände förskjutas mellan 40 och
60 mm då den utsätts för en horisontell kraft på 10 daN.
TABELL 1
Ref. nr. Namn Material Mått
1 Kropp polyuretan —
2 Höftrör stål 76 × 70 × 100 mm
3 Kedjefästen stål 25 × 10 × 70 mm
4 Rullkedja stål 3/4 mm
5 Axelplatta polyuretan —
6 Revben (rulldel) stål 30 × 30 × 3 × 250 mm
7 Revben perforerad stålplatta 400 × 85 × 1,5 mm
8 Bröstben perforerad stålplatta 250 × 90 × 1,5 mm
9 Skivor (6) polyuretan Ø 90 × 20 mm
Ø 80 × 20 mm
Ø 75 × 20 mm
Ø 70 × 20 mm
Ø 65 × 20 mm
Ø 60 × 20 mm
10 Block polyamid 60 × 60 × 25 mm11 Distansring stål 40 × 40 × 2 × 50 mm
12 Spännbult stål M 16 × 90 mm
13 Spännmutter stål M 16
14 Sträckare för atlasleden stål Ø 12 × 130 mm (M 12)
15 Stål polyuretan —
16 Distansring stål Ø 18 × 13 × 17 mm
17 Förstärkningsplatta stål 30 × 3 × 500 mm
18 Spännmutter stål M 12
19 Lår polyuretan —
20 Höftrör stål 76 × 70 × 80 mm
21 Lårstång stål 30 × 30 × 440 mm
22 Knärör stål 52 × 46 × 40 mm
23 Höftledsrör stål 70 × 64 × 250 mm
24 Friktionsplattor (4) stål 160 × 75 × 1 mm
25 Sträckningsanordning stål M 12×320 mm
plattor och muttrar
26 Knärör stål 52 × 46 ×; 160 mm
27 Knäledsrör stål 44 × 39 × 190 mm
28 Spännplatta stål Ø 70 × 4 mm
29 Skenbensrör stål 50 × 50 × 2 × 460 mm
30 Sulplatta stål 100 × 170 × 3 mm
31 Korrigeringsvikter för
torso (6)polyuretan 1 kg vardera
32 Kudde polyetylenskum 350 × 250 × 25 mm
33 Beklädnad bomull och polyamidband —
34 Korrigeringsvikter för
höftled (6)stål 1 kg vardera1977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 37
▼B
TABELL 2
Provdockans delar Massa i kilogram
Huvud och hals4,6 ± 0,3
Torso och armar 40,3 ± 1,0
Lår 16,2 ± 0,5
Underben och fot 9,0 ± 0,5
Total massa inklusive korrigeringsvikter 74,5 ± 1,01977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 38
▼B
Figur 11977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 39
▼B
Figur 21977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 40
▼B
Figur 3
 Figur 41977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 41
▼B
1977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 42
▼M2
Figur 6
Dockan i det sittläge som visas i bilaga 7, figur 1
G = Tyngdpunkt.T = Torsons referenspunkt (baktill på provdockans mittlinje).
P = Höftdelensreferens punkt (baktill på provdockansmittlinje).
Provdockan sittande i läget som visas i bilaga 7, figur 1.
G = Tyngdpunkt.
T = Torsons mätpunkt (framtill på provdockans mittlinje).
P = Bäckendelensmätpunkt (baktill på provdockansmittlinje).1977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 43
▼B
▼B
BILAGA 9
BESKRIVNING AV KURVAN FÖR VAGNENS RETARDATION SOM
FUNKTION AV TIDEN
(Kurva för provning av stoppanordningar)
Retardationskurvan för vagnen skall ligga inom det streckade området på
figuren ovan då vagnen är lastad med orörliga vikter till en totalmassa på 455
±20 kg för bilbälten och 910 ±40 kg för fasthållningsanordningar varvid den
nominella vikten för vagnen och fordonetsuppbyggnad är 800 kg. Om
nödvändigt kan den nominella massan för vagnen och det fastsatta fordonets
uppbyggnad ökasi s teg om 200 kg, varvid en ytterligare orörlig vikt på 28 kg
skall läggas till för varje steg. Inte i något fall får totalmassan för vagnen, fordo-
netsuppbyggnad och de orörliga vikterna avvika från det nominella värdet för
kalibreringsprovningar med mer än ±40 kg. ►M2Stoppsträckan skall under
kalibreringen av stoppanordningen vara 400 ± 20 mm och vagnens hastighet
skall vara 50 ± 1 km/tim. ◄
I båda de ovanstående fallen skall mätutrustningen ha en frekvenskurva som är i
huvudsak rak upp till 60 Hz och faller av vid 100 Hz. Mekaniska resonanser
som härstammar från givarmonteringen bör inte förvränga mätresultaten.
Kabellängdensoch temperaturensinverkan på frekvens kurvan bör beaktas
►M2(1)◄.1977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 44
(1) Dessa krav är i överensstämmelse med ISO-rekommendation R 6478/1980.
▼B
BILAGA 10
ANVISNINGAR
Varje bilbälte skall åtföljas av anvisningar som omfattar följande punkter på det
eller de språk som används i den medlemsstat där bilbältet skall bjudas ut till
försäljning:
1. Monteringsanvisningar (behövs inte om tillverkaren levererar fordonet med
monterade bilbälten) som anger för vilka fordonstyper enheten är lämplig
och den riktiga metoden för att sätta fast anordningen i fordonet, samt en
varning om skydd mot nötning av banden.
2. Bruksanvisningar (kan ingå i fordonets förarhandbok om tillverkaren leve-
rerar fordonet med monterade bilbälten) med de anvisningar som behövs för
att säkerställa att användaren får så stor fördel som möjligt av bilbältet.
Dessa anvisningar bör innehålla uppgifter om följande:
a) Betydelsen av att bilbältet används vid all färd med fordonet.
b) Det riktiga sättet att bära bältet och särskilt
— den avsedda placeringen av låsbeslaget,
— nödvändigheten av att bältet är ordentligt åtdraget då det används,
— rätt placering av banden och nödvändigheten av att dessa inte vrids,
— att varje bälte bör användasav enbart en åkande och att bältet inte får
placeras runt ett barn som sitter i knät på en passagerare.
c) Metoden för att koppla ihop och koppla loss låsbeslaget.
d) Metoden för justering av bältet.
e) Metoden för manövrering av varje upprullningsdon som ingår i anord-
ningen och metoden för att kontrollera att det har låst.
f) Rekommenderade metoder för rengöring av bältet och ihopmontering av
det efter rengöring om så behövs.
g) Behovet av att byta ut bilbältet då det har använtsi en allvarlig olycka
eller visar tecken på allvarlig nötning eller visar brottytor.
h) Att bältet inte får ändras eller modifieras på något sätt eftersom sådana
ändringar kan göra bältet verkningslöst. Särskilt gäller att det skall finnas
anvisningar som säkerställer riktig ihopmontering där konstruktionen
medger att delar tasis är.
i) Att bältet är avsett att användas av en åkande med en vuxens kropps-
byggnad.
j) Förvaring av bältet då det inte används.
3. I fråga om bilbälten försedda med upprullningsdon av typ 4N skall det anges
i monteringsanvisningarna och på varje förpackning att detta bälte inte är
lämpligt för montering i personbilar med högst nio säten inklusive förarsätet.1977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 45
▼M2
▼B
BILAGA 11
DUBBEL LÅSBESLAGSPROVNING
(beskriven i 2.7.6.5 i bilaga 1)
1977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 46
▼B
BILAGA 12
PROVNING AV NÖTNING OCH MIKROGLIDNING
Figur 1
Provning typ 1
Exempel på provningsuppsättningar för olika typer av justeringsanordningar1977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 47
▼B
Figur 2
Provning typ 21977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 48
▼B
Figur 3
Provning typ 3 och mikroglidprovning1977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 49
▼B
BILAGA 13
KORROSIONSPROVNING
1 PROVNINGSUTRUSTNING
1.1 Utrustningen skall bestå av en dimkammare, en saltlösningsbehållare, till-
försel av lämpligt behandlad tryckluft, ett eller flera spridarmunstycken,
stöd för provexemplar, anordning för uppvärmning av kammaren och
nödvändig manöverutrustning. Utrustningens storlek och konstruktionsde-
taljer är valfria, under förutsättning att provningsvillkoren uppfylls.
1.2 Det är viktigt att säkerställa att lösningsdroppar som samlas på kammarens
tak eller hölje inte faller ned på provexemplaren, och
1.3 att lösningsdroppar som faller ned från provexemplaren inte återvänder till
behållaren och finfördelaspå nytt.
1.4 Utrustningen får inte vara uppbyggd av material som påverkar dimmans
korrosionsförmåga.
2 PROVEXEMPLARENS PLACERING I DIMKAMMAREN
2.1 Provexemplaren, utom upprullningsdon, skall hållas fast eller vara
upphängda mellan 15º och 30º från vertikallinjen och helst parallellt med
huvudriktningen för det horisontella dimflödet genom kammaren, vilket
bestäms i förhållande till den mest framträdande yta som provas.
2.2 Upprullningsdon skall hållas fast eller vara upphängda på ett sådant sätt att
axlarna på de rullar som rullar upp bandet ligger vinkelrätt mot huvudrikt-
ningen för det horisontella dimflödet genom kammaren. Upprullningsdonets
bandöppning skall även vara vänd i denna huvudriktning.
2.3 Varje provexemplar skall vara placerat så att dimman tillåts lägga sig fritt
på alla provexemplar.
2.4 Varje provexemplar skall vara placerat så att saltlösning förhindras att
droppa från ett provexemplar till ett annat.
3 SALTLÖSNING
3.1 Saltlösningen skall framställas genom att 5 ± 1 delar av massan natrium-
klorid löses upp i 95 delar destillerat vatten. Saltet skall vara natriumklorid
som i det närmaste är fritt från nickel och koppar och i torrt tillstånd
innehåller högst 0,1 % natriumjodid och sammanlagt högst 0,3 % förore-
ningar.
3.2 Lösningen skall vara sådan att den uppsamlade lösningen får ett pH-värde
på 6,5-7,2 då den finfördelatsvid 35ºC.
4 LUFTTILLFÖRSEL
Den tryckluft som tillförs munstycket eller munstyckena för finfördelning
av saltlösningen skall vara fri från olja och föroreningar, och hålla ett tryck
mellan 70 kN/m2och 170 kN/m2.
5 FÖRHÅLLANDEN I DIMKAMMAREN
5.1 Dimkammarens exponeringszon skall hålla en temperatur på 35 ± 5ºC.
Minst två rena dimbehållare skall vara placerade i exponeringszonen för
att hindra att lösningsdroppar från provexemplaren eller någon annan del
samlas. Behållarna skall vara placerade nära provexemplaren, en så nära
munstyckena som möjligt och den andra så långt bort som möjligt från
munstyckena. Dimman skall vara sådan att i genomsnitt mellan 1,0 och 2,0
ml lösning per timme samlas upp i varje behållare för varje 80 cm2horison-
tell uppsamlingsyta vid mätning över 16 timmar.
5.2 Munstycket eller munstyckena skall vara riktade eller avskärmade så att
strålen inte träffar direkt mot provexemplaren.1977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 50
▼B
BILAGA 14
KRONOLOGISK ORDNING FÖR PROVNINGAR
Motsvarande
bestämmelser i
direktiv
PunkterProvningProvexemplar
Bälte eller
fasthållnings-
anordning nrBandexemplar nr
1234 5123456789 1 0 1 1
2.2, 2.3.2,
2.4.1.1, 2.5.1.1Kontroll av bälte eller fasthåll-
ningsanordning x
2.4.2.1, 2.4.2.2 Kontrol av låsbeslag xxxxx
2.4.2.6, 2.4.2.7,
2.7.6.1, 2.7.6.5Provning av låsbeslagets
hållfasthet x
2.4.3.2, 2.7.6.1 Hållfasthetsprovning på justerings-
anordning (och vid behov på
upprullningsdon) x
2.4.4, 2.7.6.2 Hållfasthetsprovning på fästen
(och vid behov på upprull-
ningsdon) x
2.4.2.4, 2.7.6.3 Köldprovning av låsbeslaget x x
2.4.1.4, 2.7.6.4 Köldprovning av styva delar x x
2.4.3.3, 2.7.6.6 Lättjusterbarheten x
Konditionering/provning av bälte
eller fasthållningsanordning före
dynamisk provning:
2.4.2.3, 2.6.1.2 — Låsbeslagets uthållighet x x
2.4.1.2, 2.7.2 — Korrosionsbeständighet hos
styva delar x x
— Konditionering av upprull-
ningsdon
2.4.5.1.1,
2.4.5.2.1,
2.4.5.2.2,
2.4.5.2.3,
2.7.7.2— Tröskelvärde för låsning x x
2.4.5.1.2,
2.4.5.2.4,
2.7.7.4— Upprullningskraft x x
2.4.5.1.3,
2.4.5.2.5,
2.7.7.1— Uthållighet x x
2.4.5.1.3,
2.4.5.2.5, 2.7.2— Korrosion x x
2.4.5.1.3,
2.4.5.2.5,
2.7.7.3— Damm x x
2.4.5.1.2, 2.7.5 Provning av brandbredd x x
Bandets hållfasthetsprovning efter
2.5.2, 2.7.5,
2.7.3.1— rumskonditionering x x
2.5.3, 2.7.5,
2.7.3.2— ljuskonditionering x x
2.5.3, 2.7.5,
2.7.3.3— köldkonditionering x x
2.5.3, 2.7.5,
2.7.3.4— värmekonditionering x x1977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 51
▼M2
▼M2
Motsvarande
bestämmelser i
direktiv
PunkterProvningProvexemplar
Bälte eller
fasthållnings-
anordning nrBandexemplar nr
1234 5123456789 1 0 1 1
2.5.3, 2.7.5,
2.7.3.5— vattenkonditionering x x
2.4.3.1, 2.7.4 Mikroglidningsprovning x x
2.6.2, 2.7.3.6 Nötningsprovning x x
2.6.1, 2.7.8 Dynamisk provning x x
2.4.2.5, 2.4.2.7,
2.7.8, 2.7.9Provning av låsbeslagets öppnande x x
2.7.1.4 Bevarande av bandprovexemplar x1977L0541 — SV — 01.01.1986 — 004.001 — 52