1997R0515 — SV — 25.03.1997 — 000.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B ►C1 RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 515/97
av den 13 mars 1997
om ömsesidigt bistånd mellan medlemsstaternas administrativa myndigheter och om samarbete
mellan dessa och kommissionen för att säkerställa en korrekt tillämpning av tull- och jordbruks-
lagstiftningen ◄
(EGT L 82, 22.3.1997, s. 1)
Rättad genom:
►C1Rättelse, EGT L 175, 3.7.1997, s. 39 (515/97)
▼B
RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 515/97
av den 13 mars 1997
om ömsesidigt bistånd mellan medlemsstaternas administrativa
myndigheter och om samarbete mellan dessa och kommissionenför att säkerställa en korrekt tillämpning av tull- och jordbrukslag-
stiftningen
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenska-pen, särskilt artiklarna 43 och 235 i detta,
med beaktande av rådetsförordning (EEG) nr 729/70 av den 21 april
1970 om finansiering av den gemensamma jordbrukspolitiken (
1),
särskilt artikel 8.3 i denna,
med beaktande av kommissionens förslag (2),
med beaktande av Europaparlamentetsyttrande (3),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (4), och
med beaktande av följande:Bekämpningen av bedrägerier som rör tullunionen och den gemen-
samma jordbrukspolitiken kräver ett nära samarbete mellan deadminstrativa myndigheter i varje medlemsstat som är ansvariga förgenomförandet av de bestämmelser som har antagits på dessa två
områden. Dessutom krävs ett lämpligt samarbete mellan dessa nation-
ella myndigheter och kommissionen, som är ansvarig för att övervakatillämpningen av fördraget och av de bestämmelser som antagits medstöd av detta. Ett effektivt samarbete inom detta område stärker särskiltskyddet av gemenskapens finansiella intressen.
Det bör därför fastställas regler enligt vilka medlemsstaternas administ-
rativa myndigheter måste bistå varandra och samarbeta medkommissionen för att säkerställa en korrekt tillämpning av tull- ochjordbrukslagstiftningen samt ett rättsligt skydd av gemenskapens finan-
siella intressen, särskilt genom att förebygga och utreda överträdelser
av denna lagstiftning och upptäcka varje verksamhet som strider ellerförefaller att strida mot dessa regler.
Genom rådetsförordning (EEG) nr 1468/81 av den 19 maj 1981 om
ömsesidig hjälp mellan medlemsstaternas administrativa myndighetersamt om samarbete mellan de förra och kommissionen för attsäkerställa en korrekt tillämpning av tull- och jordbrukslagstift-ningen (
5) upprättades i detta avseende ett system för nära samarbete
mellan medlemsstaternas administrativa myndigheter och mellan dessa
och kommissionen. Detta system har visat sig vara effektivt.
Trots detta har erfarenheten visat att det är nödvändigt att ersätta
förordning (EEG) nr 1468/81 i sin helhet i syfte att förstärka samar-
betet såväl mellan de av medlmsstaternas administrativa myndighetersom är ansvariga för att tillämpa de bestämmelser som har antagitsinom området för tullunionen och den gemensamma jordbrukspolitiken,som mellan dessa myndigheter och kommissionen. I detta syfte bör nya
bestämmelser fastställas på gemenskapsnivå.
Införandet av gemenskapsbestämmelser om ömsesidigt bistånd mellan
medlemsstaternas administrativa myndigheter och om samarbete mellan1997R0515 — SV — 25.03.1997 — 000.001 — 2
(1) EGT nr L 94, 28.4.1970, s. 13. Förordningen senast ändrad genom förord-
ning (EEG) nr 2048/88 (EGT nr L 185, 15.7.1988, s. 1).
(2) EGT nr C 56, 26.2.1993, s. 1, C 262, 28.9.1993, s. 8 och C 80, 17.3.1994, s.
12.
(3) EGT nr C 20, 24.1.1994, s. 85 och yttrande av den 16 januari 1997 (EGT nr
C 33, 3.2.1997).
(4) EGT nr C 161, 14.6.1993, s. 15.
(5) EGT nr L 144, 2.6.1981, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning
(EEG) nr 945/87 (EGT nr L 90, 2.4.1987, s. 3).▼C1
▼C1
dessa och kommissionen för att säkerställa en korrekt tillämpning av
tull- och jorbrukslagstiftningen skall inte påverka tillämpningen av1967 års konvention om ömsesidigt bistånd mellan tullmyndigheterna
inom de områden som fortfarande uteslutande hör till medlemsstaternas
kompetensområde. Dessa gemenskapsbestämmelser skall för övrigt intepåverka medlemsstaternas tillämpning av de regler som avser ömsesi-digt bistånd i straffrättsliga frågor.
Dessutom är de allmänna gemenskapsbestämmelserna om upprättandet
av ett system av ömsesidigt bistånd och samarbete mellan medlemssta-ternas administrativa myndigheter och mellan dessa och kommissioneninte tillämpliga om de överlappar de bestämmelser som fastställsgenom särskilda förordningar, med mindre än att de allmänna
bestämmelserna förbättrar eller förstärker det administrativa samar-
betet. Införandet av tullens informationssystem, i synnerhet, skall intepå något sätt påverka medlemsstaternas skyldighet att lämna upplys-ningar till kommissionen, såsom anges i bl.a. förordningarna (EEG,Euratom) nr 1552/89 (
1) och (EEG) nr 595/91 (2), eller den vedertagna
användningen av informationsblad om bedrägeri för spridning av infor-
mation av gemenskapsintresse.
Ett förstärkt samarbete mellan medlemsstaterna kräver att undersök-
ningar och andra åtgärder som genomförs av de behöriga organensamordnas. Det är därför nödvändigt att medlemsstaterna håller
kommissionen informerad mer i detalj.
Kommissionen skall säkerställa att ekonomiska aktörer behandlas
likvärdigt och att medlemsstaternas tillämpning av systemet förömsesidig administrativ hjälp inte leder till diskriminering mellan
ekonomiska aktörer i olika medlemsstater.
Det är lämpligt att fastställa medlemsstaternas skyldigheter enligt
systemet för ömsesidigt administrativt bistånd i de fall då företrädareför medlemsstaternas nationella förvaltningar med godkännande ellerpå uppdrag av en juridisk myndighet genomför undersökningar om
tillämpningen av tull- och jordbrukslagstiftningen.
Behörigheten för nationella företrädare som genomför undersökningar i
en annan medlemsstat bör fastställas. Det bör också utfärdasbestämmelser enligt vilka företrädare för kommissionen skall kunna
vara närvarande vid nationella undersökningar inom ramen för ömsesi-
digt administrativt bistånd, när det är motiverat, och deras behörighetskall fastställas.
För ett framgångsrikt adminstrativt samarbete är det nödvandigt att
kommissionen underrättas om den information som utbyts mellan
medlemsstaterna och tredje länder i de fall som är av särskilt intresseför gemenskapen.
För att säkerställa ett snabbt och systematiskt utbyte av den information
som har lämnats kommissionen är det nödvändigt att skapa ett datori-
serat tullinformationssystem på gemenskapsnivå. I samband därmed ärdet också viktigt att känsliga uppgifter avseende bedrägerier ochoegentligheter rörande tull och jordbruk lagrasi en central databassom är tillgänglig för medlemsstaterna, samtidigt som sekretesskyddetför de uppgifter som utbytts respekteras, särskilt vad gäller personupp-
gifter. På grund av hur känslig frågan av berättigade skäl är måste klara
och entydiga bestämmelser fastställas för att skydda den enskildesfrihet.1997R0515 — SV — 25.03.1997 — 000.001 — 3
(1) Rådetsförordning (EEG, Euratom) nr 1552/89 av den 29 maj 1989 om
genomförande av beslut 88/376/EEG, Euratom om systemet för gemenska-
pernas egna medel (EGT nr L 155, 7.6.1989, s. 1). Förordningen senast
ändrad genom förordning (EG, Euratom) nr 2729/94 (EGT nr L 293,
12.11.1994, s. 5).
(2) Rådetsförordning (EEG) nr 595/91 av den 4 mars1991 om oriktigheter och
återvinning av belopp som felaktigt har utbetalats i samband med finansier-
ingen av den gemensamma jordbrukspolitiken och om organisationen av ett
informationssystem på detta område och om upphävande av förordning
(EEG) nr 283/72 (EGT nr L 67, 14.3.1991, s. 11).
▼C1
Tullmyndigheterna skall dagligen tillämpa både gemenskapsbe-
stämmelser och icke-gemenskapsbestämmelser. Det är därför lämpligtatt det finns ett gemensamt system för tillämpningen av dessa
bestämmelser.
De uppgifter som utbyts kan avse fysiska personer, och inom denna
förordnings tillämpningsområde skall därför principer om skydd avpersoner i samband med automatisk eller annan behandling av perso-
nuppgifter införas. Principerna i Europaparlamentets och rådets
direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskildapersoner med avseende på behandling av personuppgifter och om detfria flödet av sådana uppgifter (
1) bör samtidigt, och i enlighet med
det direktivetstermer och villkor, precis erasoch kompletterasi denna
förordning. I avvaktan på tillämpningen av nationella åtgärder för att
omsätta detta direktiv är det lämpligt att vissa medlemsstater, som förnärvarande inte har några skyddsbestämmelser för icke databehandladeuppgifter, befriasfrån tillämpningen av denna förordning vad gällerdessa uppgifter.
För att kunna delta i tullinformationssystemet bör medlemsstaterna och
kommissionen lagstifta om individers rättigheter och friheter avseendebehandling av personuppgifter. Det är viktigt att medlemsstaterna ochkommissionen, i avvaktan på tillämpningen av nationella åtgärder föratt genomföra direktiv 95/46/EG, säkerställer en skyddsnivå som
överensstämmer med principerna i det direktivet.
För att säkerställa ett tillräckligt skydd av de berörda personernas
rättigheter är det nödvändigt att garantera en oberoende övervakningav den behandling av personuppgifter som finns i tullinformationssys-
temet såväl på medlemsstatsnivå som med avseende på kommissionen.
Kommissionen bör lämpligen i nära samarbete med medlemsstaterna
underlätta inrättandet och handhavandet av datasystemen i medlemssta-terna.
Kommissionen bör underrättas om rättsliga och administrativa förfa-
randen till följd av överträdelser av tull- eller jordbrukslagstiftningen.
För att tillämpa vissa bestämmelser i denna förordning, för att
möjliggöra inrättandet av tullinformationssystemet och dess tillämpning
samt att undersöka eventuella svårigheter i samband med utvecklingenav det adminstrativa samarbetet som föreskrivs i denna förordning, bören kommitté inrättas.
Bestämmelserna i denna förordning avser såväl tillämpningen av
bestämmelserna om den gemensamma jorbrukspolitiken som tillämp-ningen av tullagstiftningen. Det system som upprättas genom dennaförordning utgör en helhet. Eftersom de fördragsbestämmelser somavser tullfrågor inte bemyndigar gemenskapen att upprätta ett sådantsystem måste artikel 235 åberopas.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. I denna förordning fastställs hur de adminstrativa myndighter som
i medlemsstaterna är ansvariga för tillämpningen av tull- och jord-brukslagstiftningen skall samarbeta med varandra och medkommissionen för att säkerställa att denna lagstiftning efterlevs inomramen för ett gemenskapssystem.
2. Bestämmelserna i denna förordning skall inte tillämpas i den mån
de överlappar särskilda bestämmelser i annan lagstiftning om ömsesi-digt bistånd mellan medlemsstaternas administrativa myndigheter ochom samarbete mellan dessa och kommissionen med avseende påtillämpningen av tull- och jordbrukslagstiftningen.1997R0515 — SV — 25.03.1997 — 000.001 — 4
(1) EGT nr L 281, 23.11.1995, s. 31.
▼C1
Artikel 2
1. I denna förordning användsföljande beteckningar med de bety-
delser som här anges:
—Tullagstiftningen: alla gemenskapsbestämmelser och bestämmelser
för tillämpningen av gemenskapslagstiftningen för import, export,
transitering och förekomst av varor som är föremål för handel
mellan medlemsstaterna och tredje land, samt mellan medlemsstatervad beträffar varor som inte har gemenskapsstatus enligt artikel 9.2i fördraget, eller som är föremål för ytterligare kontroller ochundersökningar för att erhålla gemenskapsstatus.
—Jordbrukslagstiftning: alla bestämmelser som antagits inom ramen
för den gemensamma jordbrukspolitiken och den särskilda lagstift-ning som antagits med anseende på varor som framställts genombearbetning av jordbruksprodukter.
—Begärande myndighet: den behöriga myndigheten i en medlemsstat
som gör en framställan om bistånd.
—Anmodad myndighet: den behöriga myndighet i en medlemsstat till
vilken en framställan om bistånd riktas.
—Administrativ undersökning: all övervakning, kontroll och andra
åtgärder som vidtas av tjänstemän hos de administrativa myndig-heter som avses i artikel 1.1 i deras tjänsteutövning i syfte attsäkerställa en riktig tillämpning av tull- och jordbrukslagstiftningenoch, i förekommande fall, i syfte att kontrollera det oregelmässiga ide aktiviteter som förefaller att bryta mot denna lagstiftning, med
undantag för åtgärder som vidtas på begäran av en juridisk
myndighet eller under denneskontroll. Termen ”adminis trativundersökning” omfattar även de tjänsteresor som avses i artikel 20.
—Persnouppgifter: alla uppgifter som avser en identifierad eller iden-
tifierbar fysisk person. En person betraktas som identifierbar omhan direkt eller indirekt kan identifieras, särskilt genom hänvisningtill ett identifikationsnummer eller en eller flera särskilda faktorerhänförliga till hans egen fysiska, fysiologiska, psykiska, ekono-miska, kulturella eller sociala identitet.
2. Varje medlemsstat skall till de övriga medlemsstaterna och till
kommissionen överlämna en förteckning över de behöriga myndigheter
som har utsetts för tillämpningen av denna förordning.
I denna förordning avses med behöriga myndigheter de myndigheter
som utses i enlighet med första stycket.
Artikel 3
Om de nationella myndigheterna med anledning av en ansökan om
adminstrativt bistånd eller en underrättelse på grundval av dennaförordning beslutar att vidta åtgärder som innefattar vissa element som
endast kan genomföras efter godkännande eller på begäran av en juri-
disk myndighet, skall, som en del av det administrativa samarbetet somföreskrivs i denna förordning, följande överlämnas:
— alla uppgifter som sålunda erhålls avseende tillämpningen av tull-
och jordbrukslagstiftningen, eller åtminstone
— de nödvändiga delar av akten som gör det möjligt att sätta stopp för
ett bedrägligt förfarande.
En sådan underrättelse skall emellertid först godkännas av den rättsliga
myndighet om ett sådant godkännande är nödvändigt enligt nationellrätt.
AVDELNING I
BISTÅND PÅ BEGÄRAN
Artikel 4
1. På framställan av den begärande myndigheten skall den anmo-
dade myndigheten till denna överföra alla upplysningar som kan bidra1997R0515 — SV — 25.03.1997 — 000.001 — 5
▼C1
till att säkerställa att bestämmelserna i tull- och jordbrukslagstiftningen
följs, särskilt bestämmelserna avseende:
— tillämpningen av tullar och avgifter med motsvarande verkan samt
jordbruksavgifter och andra avgifter som föreskrivs enligt den
gemensamma jordbrukspolitiken eller de särskilda ordningar som
är tillämpliga på vissa varor som framställts genom bearbetning avjordbruksvaror,
— åtgärder som omfattas av det finansieringssystem som handhas av
Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket.
2. För att erhålla de begärda upplysningarna skall den anmodade
myndigheten eller den administrativa myndighet som den har vänt sigtill, gå till väga som om den handlade för egen räkning eller på begäranav en annan myndighet i sitt eget land.
Artikel 5
På framställan av den begärande myndigheten skall den anmodade
myndigheten förse denna med alla intyg, dokument eller bestyrkta
kopior av dokument som den har eller får på det sätt som anges i
artikel 4.2, och som avser verksamheter som omfattas av tull- ellerjordbrukslagstiftningen.
Artikel 6
1. På framställan av den begärande myndigheten skall den anmo-
dade myndigheten, under iakttagande av de bestämmelser som är ikraft i den medlemsstat där den är belägen, delge eller låta delge mott-agaren alla handlingar eller beslut som härrör från de administrativa
myndigheterna och som gäller tillämpningen av tull- och jorbrukslag-
stiftningen.
2. En framställan om delgivning, med angivande av ämnet för den
handling eller det beslut som skall delges, skall åtföljas av en översätt-
ning till det officiella språket eller ett av de officiella språken i den
medlemsstat där den anmodade myndigheten är belägen, utan att detpåverkar denna myndighets rätt att avstå från denna översättning.
Artikel 7
På framställan av den begärande myndigheten skall den anmodade
myndigheten inom sitt verksamhetsområde så långt som möjligt särskiltövervaka, eller låta särskilt övervaka
a) personer som skäligen kan antas överträda tull- eller jordbrukslag-
stiftningen och särskilt dessa personers förflyttningar,
b) platser där varor lagras på ett sådant sätt att de skäligen kan antas
vara avsedda för aktiviteter som strider mot tull- och jordbrukslag-stiftningen,
c) varurörelser som rapporteras vara föremål för aktiviteter som kan
strida mot tull- eller jordbrukslagstiftningen,
d) transportmedel som skäligen kan antas användas för aktiviteter som
strider mot tull eller jordbrukslagstiftningen.
Artikel 8
På framställan av den begärande myndigheten skall den anmodade
myndigheten tillhandahålla denna alla upplysningar som den har ellersom den erhåller på det sätt som avses i artikel 4.2, särskilt i form av
rapporter och andra dokument eller vidimerade kopior eller utdrag av
dessa handlingar avseende upptäckta eller planerade aktiviteter somstrider mot, eller förefaller den begärande myndigheten att strida mottull- eller jordbrukslagstiftningen eller, i förekommande fall, avseenderesultat av den särskilda övervakning som genomförs i enlighet med
artikel 7.
Emellertid skall originaldokument och föremål endast utlämnas om
detta inte strider mot gällande lagstiftning i den medlemsstat där denanmodade myndigheten är belägen.1997R0515 — SV — 25.03.1997 — 000.001 — 6
▼C1
Artikel 9
1. På ramställan av den begärande myndigheten skall den anmodade
myndigheten på lämpligt sätt genomföra, eller låta genomföra, admi-nistrativa undersökningar avseende handlingar som strider mot, eller
förefaller den begärande myndigheten att strida mot, tull- eller jord-
brukslagstiftningen.
För att utföra dessa administrativa undersökningar skall den anmodade
myndigheten eller den administrativa myndighet som den begärandemyndigheten vänt sig till, gå till väga som om den handlade för egenräkning eller på begäran av en annan myndighet i det egna landet.
Den anmodade myndigheten skall meddela den begärande myndigheten
resultaten av dessa administrativa undersökningar.
2. Efter överenskommelse mellan den begärande myndigheten och
den anmodade myndigheten får tjänstemän som utsetts av denbegärande myndigheten vara närvarande vid de administrativaundersökningar som avses i punkt 1.
Administrativa undersökningar skall alltid genomföras av den anmo-
dade myndighetenstjäns temän. Den begärande myndighetenstjänstemän får inte på eget initiativ utöva de kontrollbefogenheter som
tjänstemän från den anmodade myndigheten har. De skall emellertid ha
tillgång till samma lokaler och samma dokument som den anmodademyndighetens personal har, genom dessas förmedling och endast föratt den administrativa undersökningen skall kunna genomföras.
Om vissa åtgärder enligt nationell straffrättslig lagstiftning förbehåller
vissa tjänsteman som särskilt anges i nationell lag skall den begärandemyndighetens tjänstemän inte delta i dessa åtgärder. I vart fall skall de
inte delta vid husrannsakan eller vid formella förhör av personer vid
straffrättsliga förfaranden. De skall emellertid ha tillgång till den infor-mation som därvid erhålls enligt de villkor som fastställs i artikel 3.
Artikel 10
Efter överenskommelse mellan den begärande myndigheten och den
anmodade myndigheten och i överensstämmelse med de bestämmelsersom fastställts av den anmodade myndigheten, får den personal somvederbörligen godkäntsav den begärande myndigheten, från de kontor
där de administrativa myndigheterna utövar sin verksamhet i den
medlemsstat där den anmodade myndigheten är belägen, erhålla deupplysningar om tillämpningen av tull- och jordbrukslagstiftningensom den begärande myndigheten behöver och som finns i den doku-mentation som tjänstemän vid dessa kontor har tillgång till. Dennatjänstemän skall ha rätt att ta kopior av denna dokumentation.
Artikel 11
Den begärande myndighetens tjänstemän som befinner sig i en annan
medlemsstat i enlighet med artikel 9 och 10 skall alltid kunna förete
en fullmakt som utvisar deras identitet och tjänsteställning.
Artikel 12
Utredningsresultat, intyg, uppgifter, dokument, bestyrkta kopior och
alla upplysningar som den anmodade myndighetens personal erhåller
och överlämnar till den begärande myndigheten rörande bistånd enligtartiklarna 4 - 11, får åberopas som bevismaterial av de behörigaorganen i den begärande myndighetens medlemsstat.
AVDELNING II
BISTÅND PÅ EGET INITIATIV
Artikel 13
De behöriga myndigheterna i varje medlemsstat skall på de villkor som
fastställs i artikel 14 och 15 bistå de behöriga myndigheterna i övrigamedlemsstater utan föregående begäran av dessa myndigheter.1997R0515 — SV — 25.03.1997 — 000.001 — 7
▼C1
Artikel 14
Om det anses lämpligt för att säkerställa efterlevnaden av tull- och
jordbrukslagstiftningen, skall varje medlemsstats behöriga myndigheter
a) så långt som möjligt genomföra eller låta genomföra den särskilda
övervakning som anges i artikel 7,
b) överlämna till de behöriga myndigheterna i de övriga berörda
medlemsstaterna alla tillgängliga upplysningar, särskilt i form av
rapporter och andra dokument eller bestyrkta kopior eller utdrag avdessa rapporter och dokument avseende aktiviteter som strider mot,eller förefaller dem att strida mot tull- eller jordbrukslagstiftningen.
Artikel 15
De behöriga myndigheterna i varje medlemsstat skall omedelbart till
behöriga myndigheter i övriga berörda medlemsstater översända allarelevanta upplysningar avseende verksamhet som strider mot, eller
förefaller dem att strida mot tull- eller jordbrukslagstiftningen, särskilt
upplysningar om de varor som omfattas av denna lagstiftning och denya sätt eller metoder som används för dessa aktiviteter.
Artikel 16
De upplysningar som erhålls av en medlemsstats tjänstemän enligt
artiklarna 13 - 15 och som överlämnas till en annan medlemsstat fåråberopas som bevismaterial av de behöriga organen i den medlemsstatsom erhåller upplysningarna.
AVDELNING III
FÖRHÅLLANDE TILL KOMMISSIONEN
Artikel 17
1. De behöriga myndigheterna i varje medlemsstat skall till kommis-
sionen överlämna följande upplysningar så snart de är tillgängliga för
dem:
a) alla uppgifter som de anser vara relevanta avseende:
— varor som har varit eller misstänkts att ha varit föremål för
överträdelser av tull- eller jordbrukslagstiftningen,
— metoder eller förfaranden som har använts eller misstänks att ha
använts vid överträdelser av tull- eller jordbrukslagstiftningen,
— ansökningar om bistånd, vidtagna åtgärder och de uppgifter som
utbyttts med tillämpning av artiklarna 4 - 16, som kan avslöjatendenser till bedrägeri inom områdena tull och jordbruk.
b) alla upplysningar om otillräckligheter eller brister i tull- och jord-
brukslagstiftningen som genom tillämpningen av den lagstiftningen
blivit uppenbara eller kunnat antas.
2. Kommissionen skall så snart den har tillgång härtill överlämna
alla uppgifter som gör det möjligt för dem att säkerställa att tull- och
jordbrukslagstiftningen efterlevs, till de behöriga myndigheterna i varje
medlemsstat.
Artikel 18
1. Om de behöriga myndigheterna i en medlemsstat upptäcker akti-
viteter som strider mot, eller förefaller dem att strida mot tull- ochjordbrukslagstiftningen, och som är av särskild betydelse på gemens-kapsnivå, speciellt
— om de har, eller kan ha, förgreningar i andra medlemsstater, eller
— om dessa myndigheter finner det sannolikt att liknande verksam-
heter också har genomförts i andra medlemsstater,
skall myndigheterna så snart som möjligt, antingen på eget initiativ
eller på motiverad begäran från kommissionen, till kommissionenöverlämna alla uppgifter som behövs i form av dokument eller kopior1997R0515 — SV — 25.03.1997 — 000.001 — 8
▼C1
eller utdrag av dessa för att fastställa fakta, så att kommissionen kan
samordna medlemsstaternas åtgärder.
Kommissionen skall överlämna dessa uppgifter till de behöriga
myndigheterna i de övriga medlemsstaterna.
2. Om de behöriga myndigheterna i en medlemsstat åberopar punkt
1, behöver de inte överlämna den information som föreskrivs i artik-larna 14 b och 15 till de behöriga myndigheterna i de övriga berörda
medlemsstaterna.
3. På motiverad begäran från kommissionen skall de behöriga
myndigheterna i medlemsstaterna handla på de sätt som föreskrivs iartiklarna 4 - 8.
4. Om kommissionen anser att oegentligheter har ägt rum i en eller
flera medlemsstater skall den underrätta den eller de berörda medlems-staterna därom, och den eller de medlemsstaterna skall så snart sommöjligt genomföra en administrativ undersökning, vid vilken represen-tanter från kommissionen får vara närvarande på de villkor somföreskrivs i artiklarna 9.2 och 11.
Den berörda medlemsstaten eller de berörda medlemsstaterna skall
fortast möjligt till kommissionen överlämna resultaten av dennaundersökning.
5. Kommissionens representanter får, efter överenskommelse,
inhämta de upplysningar som anges i artikel 10 på de villkor som
fastställs i den artikeln.
6. Denna artikel påverkar inte kommissionens rätt till information
och kontroll på grund av annan gällande lagstiftning.
AVDELNING IV
FÖRBINDELSER MED TREDJE LÄNDER
Artikel 19
Information som erhålls enligt denna förordning får överlämnas till
tredje land i samband med samordnade åtgärder, under förutsättning
av att detta land juridiskt förbundit sig att lämna nödvändig hjälp attsamla bevismaterial avseende det oregelmässiga i de aktiviteter somförefaller att strida mot tull- eller jordbrukslagstiftningen, eller attfastställa omfattningen av den verksamhet som har befunnits strida
mot den lagstiftningen, förutsatt att de behöriga myndigheter som
lämnat upplysningarna samtycker i överensstämmelse med derasinterna bestämmelser vad gäller överlämnandet av personuppgifter tilltredje land.
Upplysningarna skall antingen överlämnas av kommissionen eller av
medlemsstaterna som en del av de samordnade åtgärder som avses i
första stycket; i vart fall skall lämpliga åtgärder vidtas i det berördatredje landet för att säkerställa en skyddsnivå motsvarande den som fö-reskrivs i artikel 45.1 och 45.2.
Artikel 20
1. För att uppnå målen med denna förordning får kommissionen, på
de villkor som anges i artikel 19 och i samordning och nära samarbetemed medlemsstaternas behöriga myndigheter, genomföra tjänsteresortill tredje länder för administrativt samarbete och administrativaundersökningar.
2. Tjänsteresor till tredje land som avses i punkt 1 skall ske på
följande villkor:
a) De får företas på initiativ av kommissionen — i förekommande fall
med stöd av upplysningar som lämnas av Europaparlamentet —eller på begäran av en eller flera medlemsstater.
b) De skall genomföras av representanter för kommissionen som
utsetts för detta ändamål, och av tjänstemän som utsetts för dettaändamål av den eller de berörda medlemsstaterna.1997R0515 — SV — 25.03.1997 — 000.001 — 9
▼C1
c) De får också, om kommissionen och de berörda medlemsstaterna
godkänner det, genomföras på kommissionens vägnar av tjänstemänfrån en medlemsstat, särskilt när ett bilateralt biståndsavtal med ett
tredje land åberopas. I detta fall skall kommissionen underrättas om
resultaten av resan.
d) Kostnaderna för resan skall betalas av kommissionen.
3. Kommissionen skall underrätta medlemsstaterna och Europaparla-
mentet om resultaten av de tjänsteresor som genomförs i enlighet meddenna artikel.
Artikel 21
1. De utredningsresultat och uppgifter som erhålls inom ramen för
de tjänsteresor som avses i artikel 20, särskilt de dokument som
överlämnatsav de behöriga myndigheterna i de berörda tredje länderna,skall behandlas i enlighet med artikel 45.
2. Artikel 12 skall också tillämpas på de utredningsresultat och
uppgifter som avses i punkt 1.
3. Originaldokument eller bestyrkta kopior av dessa, som skall
användas i enlighet med artikel 12, skall av kommissionen översändastill de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna om de begär det.
Artikel 22
Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om de uppgifter som
utbyts inom ramen för det ömsesidiga administrativa biståndet med
tredje länder så snart detta, i enlighet med artikel 18.1, är särskilt
viktigt för att tull- och jordbrukslagstiftningen enligt denna förordningskall fungera väl och när uppgifterna omfattas av denna förordning.
AVDELNING V
TULLINFORMATIONSSYSTEM
Kapitel 1
Upprättandet av ett tullinformationssystem
Artikel 23
1. Härmed upprättas ett informationssystem fört med hjälp av auto-
matisk databehandling, Tullinformationssystemet, nedan kallat ”TIS”,
för att tillgodose behoven hos de administrativa myndigheter som är
ansvariga för tillämpningen av tull- och jordbrukslagstiftningen samthos kommissionen.
2. Ändamålet med TIS skall vara att i enlighet med bestämmelserna
i denna förordning lämna hjälp för att förebygga, utreda och beivra
överträdelser av tull- eller jordbrukslagstiftningen genom att påskynda
informationsspridningen och därmed öka effektiviteten av samarbets-och kontrollförfaranden av de behöriga myndigheter som avses i dennaförordning.
3. Medlemsstaternas tullmyndigheter får använda TIS materiella
infrastruktur i samband med det tullsamarbete som avses i artikel K
1.8 i Fördraget om Europeiska unionen.
I sådana fall skall kommissionen säkerställa den tekniska driften av
denna infrastruktur.
4. Kommissionen skall med tillämpning av det förfarande som anges
i artikel 43.2 fastställa de åtgärder för tillämpningen av jordbrukslag-
stiftningen som kräver att uppgifter införs i TIS.
5. Det utbyte av uppgifter som föreskrivs i artiklarna 17 och 18
omfattas inte av bestämmelserna i denna avdelning.
6. Medlemsstaterna och kommissionen, nedan kallade ”TIS-parter”
skall delta i TIS enligt de villkor som fastställs i denna avdelning.1997R0515 — SV — 25.03.1997 — 000.001 — 10
▼C1
Kapitel 2
Drift och användning av TIS
Artikel 24
TIS skall bestå av en central databas och skall vara åtkomlig via termi-
naler som placerats i varje medlemsstat och hos kommissionen.Systemet skall uteslutande omfatta de uppgifter som är nödvändiga föratt uppfylla dess syfte såsom det fastställts i artikel 23.2, inbegripetpersonuppgifter, inom följande kategorier:
a) Varor.
b) Transportmedel.
c) Företag.
d) Personer.
e) Utvecklingen vad avser bedrägeri.
f) Tillgång till expertis.
Artikel 25
De uppgifter som skall ingå i TIS inom var och en av kategorierna a - f
i artikel 24 skall fastställas i enlighet med det förfarande som före-
skrivs i artikel 43.2, i den utsträckning som detta är nödvändigt för att
uppnå systemets mål. Personuppgifter skall aldrig innefattas i kategori-erna e och f. I kategorierna a - d skall de ingående personuppgifternainte omfatta mera än
a) efternamn, namn som ogift, förnamn och pseudonym,
b) födelsedatum och födelseort,
c) nationalitet,
d) kön,
e) särskilda bestående fysiska kännetecken,
f) anledningen till att uppgifterna förtsin,
g) föreslagna åtgärder,
h) en varningskod som anger att personen tidigare har varit beväpnad,
våldsam eller är flyktbenägen,
i) transportmedlets registreringsnummer.
Personuppgifter om ras eller etniskt ursprung, politiska åsikter, religiös
tro, filosofisk övertygelse, fackföreningstillhörighet samt uppgifter om
hälsa eller sexualliv får inte i något fall anges.
Artikel 26
Följande principer skall iakttas vid genomförandet av TIS när det gäller
personuppgifter:
a) Insamlinging och varje annan åtgärd för behandling av uppgifterna
skall genomföras på ett korrekt och lagenligt sätt.
b) Uppgifterna skall insamlas för de ändamål som anges i artikel 23.2
och skall inte senare behandlas på ett sätt som är oförenligt meddessa ändamål.
c) Uppgifterna skall vara adekvata, relevanta och inte gå längre än vad
som krävs för de ändamål för vilka de behandlas.
d) Uppgifterna skall vara exakta och, om så behövs, uppdaterade.
e) Uppgifterna skall inte lagras på ett sätt som gör det möjligt att iden-
tifiera de berörda personerna under längre tid än vad som behövs förde eftersträvade ändamålen.
Artikel 27
1. Uppgifter i kategorierna a - d i artikel 24 skall införas i TIS
endast för observation och rapportering, diskret övervakning ellersärskilda kontroller.1997R0515 — SV — 25.03.1997 — 000.001 — 11
▼C1
2. För de åtgärder som avses i punkt 1 får personuppgifter inom
kategorierna a - d i artikel 24 införas i TIS endast om det, särskilt pågrundval av tidigare illegal verksamhet, finns faktiska bevis som tyder
på att den berörda personen har genomfört, genomför eller kommer att
genomföra aktiviteter som strider mot tull- eller jordbrukslagstift-ningen, och som är av särskild betydelse på gemenskapsnivå.
Artikel 28
1. Om de åtgärder som avses i artikel 27.1 genomförs får följande
uppgifter, helt eller delvis, insamlas och överlämnas till den TIS-partsom har föreslagit åtgärderna:
a) Det faktum att varan, transportmedlet, företaget eller personen i
fråga har lokaliserats.
b) Platsen, tiden och orsaken till kontrollen.
c) Resrutten och resans destination.
d) Personer som medföljer den berörda personen, eller transportmedlets
passagerare.
e) Använt transportmedel.
f) Medförda föremål.
g) De omständigheter genom vilka varan, transportmedlet, företaget
eller personen upptäckts.
Om dessa uppgifter insamlas i samband med diskret övervakning, bör
åtgärder vidtas för att säkerställa att övervakningens konfidentiella
natur inte äventyras.
2. I samband med de särskilda kontroller som avses i artikel 27.1 får
personer, transportmedel och föremål undersökas i den utsträckningsom det är förenligt med och i överensstämmelse med lagar, förord-ningar och förfaranden i den medlemsstat där undersökningen ägerrum. Om de särskilda kontrollerna inte tillåts enligt lagstiftningen i
någon medlemsstat, skall denna medlemsstat automatiskt i stället utföra
observationer och rapportering eller diskret övervakning.
Artikel 29
1. Den direkta tillgången till uppgifter i TIS skall vara förbehållen
uteslutande de nationella myndigheter som varje medlemsstat anger
och de avdelningar som anges av kommissionen. Dessa nationella
myndigheter skall vara tullmyndigheter, men kan också inbegripa andramyndigheter som enligt den berörda medlemsstatens lagar, förordningaroch förfaranden är behöriga att handla i syfte att uppnå det ändamålsom anges i artikel 23.2.
2. Varje medlemsstat skall till kommissionen översända en förteck-
ning över de behöriga myndigheter som skall ha direkt tillgång till TIS,varvid det för varje myndighet skall anges vilka uppgifter den får
tillgång till och för vilka ändamål.
Kommissionen skall underrätta de övriga medlemsstaterna om detta.
Den skall också underrätta samtliga medlemsstater om alla motsva-
rande uppgifter rörande avdelningar på kommissionstjänster som ärbehöriga att ha tillgång till TIS.
Förteckningen över de nationella myndigheter och de kommis-
sionstjänster som sålunda angivits skall av kommissionenoffentliggörasför kännedom i Europeiska gemenskapernas officiella
tidning.
3. Trots bestämmelserna i punkterna 1 och 2 får rådet på förslag av
kommissionen besluta att ge internationella eller regionala organisa-
tioner tillgång till TIS, förutsatt att, om så är tillämpligt, ett protokoll
samtidigt upprättas med dessa organisationer i överensstämmelse medartikel 7.3 i konventionen mellan Europeiska unionens medlemsstaterom användning av informationsteknologi vad avser tull. För att fattadetta beslut skall särskilt beaktas alla befintliga bilaterala eller gemens-kapsarrangemang och om nivän på dataskyddet är tillräckligt.1997R0515 — SV — 25.03.1997 — 000.001 — 12
▼C1
Artikel 30
1. TIS-parter får endast använda de uppgifter som de erhåller från
TIS för att uppnå det mål som anges i artikel 23.2, men får användadem för administrativa eller andra ändamål med tillstånd av den TIS-part som har infört uppgifterna i systemet, och pä de villkor somangetts av denna part. En sådan användning för andra ändamål skallvara förenlig med lagar, förordningar och förfaranden i den medlems-
stat som önskar att använda uppgifterna samt, om så är tillämpligt, med
motsvarande bestämmelser tillämpliga på kommissionen i dettasammanhang och hänsyn skall även tas till de principer som föreskrivsi bilagan.
2. Med undantag för vad som anges i punkterna 1 och 4 i denna
artikel och i artikel 29.3 får uppgifter som erhålls från TIS användasendast av de nationella myndigheter som varje medlemsstat angivitoch av de avdelningar som kommissionen angivit och som i enlighetmed de lagar, förordningar och förfaranden som är tillämpliga på dem
är behöriga att vidta åtgärder för att uppnå målet i artikel 23.2.
3. Varje medlemsstat skall till kommissionen översända en förteck-
ning över de myndigheter som avses i punkt 2.
Kommissionen skall underrätta de övriga medlemsstaterna om detta.
Den skall också underrätta samtliga medlemsstater om motsvarandeuppgifter rörande de avdelningar på kommissionen som är behörigaatt använda TIS.
Förteckningen över de myndigheter eller avdelningar som sålunda angi-
vits skall av kommissionen offentliggöras för kännedom i Europeiska
gemenskapernas officiella tidning .
4. Uppgifter som erhålls från TIS får, med tillstånd av den medlems-
stat som har lagrat uppgifterna i systemet och på de villkor som denna
angivit, överlämnas till andra nationella myndigheter än dem som avses
i punkt 2, till tredje länder och till internationella eller regionala orga-nisationer som önskar använda dem. Varje medlemsstat skall vidtasärskilda åtgärder för att säkerställa skyddet för sådana uppgifter närde överförseller överlämnastill avdelningar s om är belägna utanför
dess territorium.
De bestämmelser som avses i första stycket skall också tillämpas på
kommissionen om den har lagrat uppgifterna i systemet.
Artikel 31
1. Införandet av uppgifter i TIS skall regleras av den uppgiftsläm-
nande medlemsstatens lagar, förordningar och förfaranden och, iförekommande fall, av motsvarande föreskrifter tillämpliga på kommis-sionen i detta sammanhang, såvida inte denna förordning fastställer
strängare bestämmelser.
2. Behandling av de uppgifter som erhållits från TIS, innefattande
derasanvändning eller genomförandet av någon åtgärd s om enligtartikel 27.1 föreslagits av den uppgiftslämnande TIS-parten, skall
regleras av lagar, förordningar och förfaranden i den medlemsstat som
behandlar eller använder dessa uppgifter och, i förekommande fall, avmotsvarande föreskrifter tillämpliga på kommissionen i detta samman-hang, såvida inte denna förordning fastställer strängare bestämmelser.
Kapitel 3
Ändring av uppgifter
Artikel 32
1. Endast den uppgiftslämnande TIS-parten skall ha rätt att ändra,
komplettera, rätta eller radera uppgifter som den har infört i TIS.
2. Skulle en uppgiftslämnande TIS-part upptäcka eller
uppmärksammas på att de uppgifter som den har infört är oriktiga ellerhar införts eller behållits i strid med denna förordning, skall den ändra,1997R0515 — SV — 25.03.1997 — 000.001 — 13
▼C1
komplettera, rätta eller radera dessa uppgifter på lämpligt sätt och skall
informera övriga TIS-parter om detta.
3. Om en TIS-part har beviss om tyder på att en uppgift är oriktig
eller har införts eller behållits i TIS i strid med denna förordning, skall
den informera den uppgiftslämnande TIS-parten snarast möjligt. Dennapart skall kontrollera de berörda uppgifterna och, om så är nödvändigt,utan dröjsmål rätta eller radera dem. Den uppgiftslämnande TIS-partenskall informera övriga parter om företagna rättelser eller raderingar.
4. Om en TIS-part vid införandet av uppgifter i TIS upptäcker att
hansrapport s trider mot en tidigare rapport i fråga om innehåll eller
erforderliga åtgärder, skall han omedelbart informera den part somgjorde den tidigare rapporten. De båda parterna skall sedan försöka attlösa problemet. Om de inte kommer överens skall den första rapportenbehållas, men de delar av den nya rapporten som inte står i strid med
den förra skall införas i systemet.
5. Om i en medlemsstat en domstol eller en annan myndighet som
utsetts för detta ändamål inom den medlemsstaten fattar ett slutligtbeslut att ändra, komplettera, rätta eller radera uppgifter i TIS, skallövriga TIS-parter anpassa sina åtgärder till detta, såvida inte annatföljer av andra bestämmelser i denna förordning.
Om dessa beslut av domstolar eller andra myndigheter som utsetts för
detta ändamål, däribland de beslut som avses i artikel 36 vad gäller
rättelse eller radering, strider mot sådana beslut, skall den medlemsstatsom har infört de berörda uppgifterna radera dem från systemet.
Bestämmelserna i första stycket skall tillämpas i berörda delar om ett
beslut av kommissionen om uppgifter som ingår i TIS förklaras ogiltigtav domstolen.
Kapitel 4
Bevarande av uppgifter
Artikel 33
1. Uppgifter som införts i TIS skall endast bevaras under den tid
som behövs för att uppnå det syfte för vilket de infördes. Behovet attbevara dem skall omprövas minst en gång per år av den uppgiftsläm-nande TIS-parten.
2. Den uppgiftslämnande TIS-parten får inom omprövningsperioden
besluta att bevara uppgifterna till nästa omprövning om det är
nödvändigt för att uppnå syften för vilka de infördes. Utan att påverka
tillämpningen av artikel 36 skall dessa uppgifter automatiskt överförastill den del av TIS till vilken tillgången är begränsad i enlighet medpunkt 4, om något beslut om att behålla uppgifterna inte fattas.
3. TIS skall automatiskt och en månad i förväg underrätta den
uppgiftslämnande TIS-parten om att en överföring av uppgifter i TIS i
enlighet med punkt 2 planeras.
4. De uppgifter som överförs i enlighet med punkt 2 skall under ett
år behållasi TIS, men s kall, utan att påverka tillämpningen av artikel36, endast vara tillgängliga för en företrädare för den kommitté somavses i artikel 43 i samband med tillämpningen av punkt 4, sjunde,åttonde och nionde strecksatsen, och punkt 5 i den artikeln, samt för
de tillsynsmyndigheter som avses i artikel 37. Under denna tid får
uppgifterna endast tas fram för kontroll av deras riktighet och lagen-lighet. Därefter skall de raderas.
Kapitel 5
Skydd av personuppgifter
Artikel 34
1. Varje TIS-part som har för avsikt att inhämta personuppgifter från
eller införa sådana uppgifter i TIS skall, senast vid den tidpunkt dådenna förordning skall börja tillampas, anta nationell lagstiftning eller1997R0515 — SV — 25.03.1997 — 000.001 — 14
▼C1
interna bestämmelser tillämpliga på kommissionen, för att säkerställa
skydd för individens rättigheter och friheter med avseende på behand-ling av personuppgifter.
2. En TIS-part får endast inhämta personuppgifter från eller införa
sådana uppgifter i TIS om de regler för skydd av dessa uppgifter somavses i punkt 1 har trätt i kraft. Varje medlemsstat skall ocksådessförinnan ha utsett en eller flera nationella tillsynsmyndigheterenligt vad som föreskrivs i artikel 37.
3. För att säkerställa en riktig tillämpning av bestämmelserna om
skydd av personuppgifter enligt denna förordning skall alla medlems-
stater och kommissionen anse TIS som ett system för behandling avpersonuppgifter, vilket är underkastat de bestämmelser som anges ipunkt 1 och strängare bestämmelser i denna förordning.
De interna bestämmelser tillämpliga på kommissionen som anges i
punkt 1 skall offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella
tidning.
Artikel 35
1. Om inte annat följer av artikel 30.1 skall TIS-parter vara
förbjudna att använda personuppgifter från TIS för andra ändamål än
det som avses i artikel 23.2.
2. Uppgifter får endast kopieras för tekniska syften, förutsatt att en
sådan kopia behövs för undersökningar utförda av de myndighetersom avses i artikel 29. Om inte annat följer av artikel 30.1, får perso-nuppgifter som införts av andra medlemsstater eller av kommissionen
inte kopierasfrån TIS till annan databehandling för vilken kommis -
sionen eller medlemsstaterna är ansvariga.
Artikel 36
1. Individers rättigheter vad gäller personuppgifter i TIS, särskilt
derasrätt till tillgång till uppgifterna s kall iakttas
— i överensstämmelse med lagar, förordningar och förfaranden i den
medlemsstat där dessa rättigheter åberopas,
— i överensstämmelse med de interna bestämmelser tillämpliga på
kommissionen som avses i artikel 34.1.
Om detta fastställs i den berörda medlemsstatens lagar, förordningar
och förfaranden skall den nationella tillsynsmyndighet som föreskrivsi artikel 37 besluta huruvida uppgifterna skall överlämnas och förfa-randet för detta.
2. En TIS-part som erhåller en ansökan om tillgång till personupp-
gifter får avslå ansökan, om överlämnandet av uppgifterna kan
misstänkas skada förebyggandet, utredningen och beivrandet av de
handlingar som strider mot tull- eller jordbrukslagstiftningen. Enmedlemsstat får också avslå ansökan i enlighet med föreskrifterna ilagar, förordningar och förfaranden i de fall då ett sådant avslag utgören nödvändig åtgärd för att skydda nationell säkerhet, försvar, allmänsäkerhet och individuella rättigheter och friheter. Kommissionen får
avslå ansökan om detta är nödvändigt för att skydda individuella rättig-
heter och friheter.
Ansökan skall i vart fall avslås under den tid som observation och
diskret övervakning genomförs.
3. Om de personuppgifter som är föremål för en ansökan om
tillgång har införts av en annan TIS-part skall tillgång endast tillåtasom den uppgiftslämnande parten har beretts tillfälle att yttra sig.
4. I enlighet med lagar, förordningar och förfaranden i varje
medlemsstat eller med interna bestämmelser tillämpliga på kommis-sionen har var och en rätt att få de personuppgifter som berör honomsjälv rättade eller raderade av varje TIS-part, om dessa uppgifter ärfelaktiga, eller infördes eller lagras i TIS i strid med det ändamål somangesi artikel 23.2, eller om principerna i artikel 26 inte har iakttagits .1997R0515 — SV — 25.03.1997 — 000.001 — 15
▼C1
5. På varje medlemsstats territorium får var och en i enlighet med
lagar, förordningar och förfaranden i den berörda medlemsstatenväcka talan vid de domstolar eller, i förekommande fall, göra anmälan
hos de domstolar eller den myndighet som utsetts för detta ändamål, i
enlighet med dessa lagar, förordningar och förfaranden om personupp-gifter i TIS för att
a) låta rätta eller radera felaktiga personuppgifter,
b) låta rätta eller radera personuppgifter som har införts eller lagrats i
TIS i strid med denna förordning,
c) erhålla tillgång till personuppgifter,
d) erhålla skadestånd enligt artikel 40.2.
Vad gäller uppgifter som införts av kommissionen får talan väckas hos
domstolen i enlighet med artikel 173 i fördraget.
Medlemsstaterna och kommissionen förbinder sig ömsesidigt att
verkställa de slutliga beslut som fattas av en domstol, EG-domstolen
eller en annan myndighet som utsetts för detta ändamål och som rör
punkterna a, b och c i första stycket.
6. Hänvisningarna i denna artikel och i artikel 32.5 till ett ”slutligt
beslut” innebär inte någon skyldighet för någon medlemsstat eller för
kommissionen att överklaga beslutet som fattats av en domstol ellerav någon annan myndighet som utsetts för detta ändamål.
Kapitel 6
Kontroll av dataskydd avseende personuppgifter
Artikel 37
1. Varje medlemsstat skall utse en eller flera nationella tillsynsmyn-
digheter som skall ansvara för dataskydd av personuppgifter och dessamyndigheter skall genomföra en oberoende övervakning av sådanauppgifter som införts i TIS.
Tillsynsmyndigheterna skall i överensstämmelse med sin respektive
nationella lagstiftning oberoende övervaka och kontrollera att behand-lingen och användningen av data som är lagrade i TIS inte kränker de
berörda personernas rättigheter. För detta ändamål skall tillsynsmyndig-
heterna ha tillgång till TIS.
2. Var och en har rätt att begära att nationella tillsynsmyndigheter
kontrollerar personuppgifter i TIS och den användning som görs ellerhar gjorts av dessa uppgifter. Denna rättighet regleras av lagar, förord-ningar och förfaranden i den medlemsstat där förfrågan görs. Omuppgifterna har införts av en annan medlemsstat eller av kommis-sionen, skall kontrollen genomföras i nära samarbete med denna
medlemsstats nationella tillsynsmyndighet eller med den myndighet
som anges i punkt 4.
3. Kommissionen skall inom sina avdelningar vidta de åtgärder som
behövs för att säkerställa att en kontroll av skyddet av personuppgiftererbjuder en skyddsnivå motsvarande den i punkt 1.
4. Till dess att en eller flera myndigheter upprättas för gemensskaps-
institutioner och gemenskapsorgan skall kommissionens aktiviteter vadgäller de föreskrifterna om dataskydd i artikel 34.1, artikel 36.1 ochartikel 37.3 övervakas av den ombudsman som avses i artikel 138e ifördraget inom ramen för det uppdrag som fördraget ger.1997R0515 — SV — 25.03.1997 — 000.001 — 16
▼C1
Kapitel 7
Säkerhet i förbindelse med TIS
Artikel 38
1. Alla tillämpliga tekniska och organisatoriska åtgärder som är
nödvändiga för att upprätthålla säkerheten skall vidtas
a) av medlemsstaterna och kommissionen, var och en i den mån den
berörs med avseende på de TIS-terminaler som finns på derasrespektive territorium och i kommissionens lokaler,
b) av den kommitté som avses i artikel 43 vad gäller TIS och de termi-
naler som finns i samma lokaler som TIS och som används för
tekniska ändamål, samt de kontroller som krävs i punkt 3.
2. Medlemsstaterna, kommissionen och kommittén som avses i
artikel 43 skall särskilt vidta åtgärder för att
a) förhindra att obehöriga får tillgång till de installationer som används
för databehandlingen,
b) förhindra att data och datamedia läses, kopieras, ändras eller
utplånasav obehöriga,
c) förhindra att data införsobehörigen och varje obehörig läs ning,
ändring eller radering av data,
d) förhindra att obehöriga får tillgång till uppgifter i TIS med hjälp av
dataöverföringsutrustning,
e) garantera att, vad gäller användningen av TIS, behöriga personer
endast har tillgång till de data för vilka de är behöriga,
f) garantera att det är möjligt att kontrollera och fastställa till vilka
myndigheter data får överföras genom dataöverföringsutrustning,
g) garantera att det i efterhand är möjligt att kontrollera och fastställa
vilka data som har införts i TIS, när och av vem, samt att kontrol-
lera förfrågningarna,
h) förhindra obehörig läsning, kopiering, ändring eller radering av data
under överföringen av data och transporten av datamedia.
3. I enlighet med artikel 43 skall kommittén kontrollera att de
genomförda undersökningarna var tillåtna och har utförts av behöriga
användare. Minst 1 % av alla undersökningar som görs skall kontrol-
leras. En förteckning över dessa undersökningar och kontroller skallinföras i systemet och skall endast användas för de ovannämndakontrollerna. Förteckningen skall raderas efter sex månader.
Artikel 39
1. Var och en av medlemsstaterna skall utse ett organ som skall vara
ansvarigt för de säkerhetsåtgärder som anges i artikel 38 med avseendepå de terminaler som är placerade inom dess territorium, den ompröv-ning som fastställs i artikel 33.1 och 33.2 och allmänt för en riktigtillämpning av denna förordning i den mån det är nödvändigt enligt
dess lagar, förordningar och förfaranden.
2. Kommissionen skall för sin del utse de avdelningar som skall
vara ansvariga för de åtgärder som anges i punkt 1.
Kapitel 8
Ansvar och offentliggörande
Artikel 40
1. Varje TIS-part som har infört uppgifter i systemet skall vara
ansvarig för att dessa uppgifter är riktiga, aktuella och lagenliga. Dess-utom skall varje medlemsstat eller, om så är tillämpligt, kommissionenvara ansvarig för att bestämmelserna i artikel 26 följs.
2. Varje TIS-part skall i enlighet med nationella lagar, förordningar
och förfaranden eller motsvarande gemenskapsbestämmelser, ansvara1997R0515 — SV — 25.03.1997 — 000.001 — 17
▼C1
för den skada som förorsakas en person genom användandet av TIS i
den berörda medlemsstaten eller hos kommissionen.
Samma gäller om skadan har orsakats av att den uppgiftslämnande
TIS-parten har infört felaktiga uppgifter eller har infört uppgifter i stridmed denna förordning.
3. Om den TIS-part mot vilken talan har väcktspå grund av felak-
tiga uppgifter inte har lämnat dessa uppgifter skall de berörda parternaförsöka att nå en överenskommelse om huruvida, och i så fall hur stordel av, det utbetalade skadeståndet som skall återbetalas av den
uppgiftslämnande parten till den andra parten. De belopp som sålunda
överenskoms skall betalas på begäran.
Artikel 41
Kommissionen skall i Europeiska gemenskapernas officiella tidning
offentliggöra ett meddelande om TIS inrättande.
AVDELNING VI
DATASKYDD UNDER ICKE-AUTOMATISKT UTBYTE AV
UPPGIFTER
Artikel 42
De föreskrifter som gäller för automatiskt utbyte av uppgifter och data-
behandling skall på motsvarande sätt tillämpas på icke-automatiskt
utbyte och icke-automatisk databehandling.
AVDELNING VII
SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 43
1. Kommissionen skall biträdas av en kommitté som skall bestå av
företrädare för medlemsstaterna och ha en företrädare för kommis-sionen som ordförande.
2. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag
till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid somordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Denskall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 148.2 i
fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av
kommissionen. Medlemsstaternas röster skall vägas enligt bestämmel-serna i samma artikel. Ordföranden får inte rösta.
Kommissionen skall själv anta förslaget om det är förenligt med
kommitténsyttrande.
Om förslaget inte är förenligt med kommitténs yttrande eller om inget
yttrande avges, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet vilka
åtgärder som skall vidtas. Rådet skall fatta sitt beslut med kvalificeradmajoritet.
Om rådet inte har fattat något beslut inom tre månader från det att
förslaget mottagits skall komissionen själv besluta att de föreslagna
åtgärderna skall vidtas, såvida inte rådet med enkel majoritet haravvisat förslaget.
3. Det förfarande som fastställs i punkt 2 skall särskilt tillämpas på
a) beslut om vilka uppgifter som skall ingå i TIS enligt föreskrifterna i
artikel 25,
b) beslut om vilka ätgärder vid tillämpningen av jordbrukslagstift-
ningen som kräver att uppgifter skall införas i TIS enligt
föreskrifterna i artikel 23.4.
4. Kommittén skall undersöka alla frågor avseende tillämpningen av
denna förordning som får tas upp av ordföranden, antingen på eget1997R0515 — SV — 25.03.1997 — 000.001 — 18
▼C1
initiativ eller på begäran av företrädaren för en medlemsstat, särskilt
vad gäller
— hur det ömsesidiga biståndet som föreskrivs i denna förordning
allmänt sett fungerar,
— vilka praktiska arrangemang som har antagits för att överlämna de
upplysningar som avses i artiklarna 16 och 17,
— vilka upplysningar som har meddelats kommissionen enligt artik-
larna 17 och 18 i syfte att dra lärdom av dem, att besluta omnödvändiga åtgärder för att sätta stopp för överträdelser av tull-eller jordbrukslagstiftningen och, om så är tillämpligt, att föreslåändringar av befintliga eller utarbetande av nya gemenskapsbe-stämmelser,
— förberedelsen av de undersökningar som skall genomföras av
medlemsstaterna och samordnas av kommissionen samt av detjänsteresor enligt artikel 20,
— de åtgärder som vidtagits för att garantera sekretesskyddet av
uppgifterna, särskilt vad gäller personuppgifter, som utbytts enligtdenna förordning, utom de som föreskrivs i avdelning V,
— införandet av ändamålsenlig drift av TIS och alla tekniska och
operativa åtgärder som behövs för att garantera systemets säkerhet,
— nödvändigheten att lagra uppgifter i TIS,— de åtgärder som vidtagits för att garantera sekretesskyddet av de
uppgifter som införs i TIS enligt denna förordning, särskilt perso-nuppgifter, och för att säkerställa att de databehandlingsansvarigauppfyller sina skyldigheter,
— de åtgärder som vidtas i enlighet med artikel 38.2.
5. Kommittén skall undersöka alla problem som rör driften av TIS
och som uppmärksammas av de tillsynsmyndigheter som avses i artikel37. I dessa fall skall kommittén sammanträda i en för ändamåletinrättad sammansättning med företrädare som i varje medlemsstat utserfrån sin eller sina tillsynsmyndigheter. Den ombudsman som avses i
artikel 37.4 eller dennesföreträdare får ocks å på eget initiativ delta
vid sammanträden i kommittén i denna sammansättning om denneanser det vara förenligt med sina skyldigheter. Kommittén skall mötasi denna sammansättning minst en gång om året.
6. För denna artikelsändamål s kall kommittén ha direkt tillgång till
och direkt kunna använda uppgifter från TIS.
Artikel 44
Med undantag av bestämmelserna i avdelning V om TIS kan hand-
lingar som avses i denna förordning ersättas av datoriseradinformation i valfri form som framställts för samma ändamål.
Artikel 45
1. Oavsett form skall alla upplysningar som överlämnas i enlighet
med denna förordning vara konfidentiella, däribland de uppgifter somfinns lagrade i TIS. De skall omfattas av sekretesskydd och skallåtnjuta det skydd som ges samma slag av upplysningar enligt såväl
nationell lagstiftning i den medlemsstat som mottagit upplysningarna,
som motsvarande bestämmelser som gäller för gemenskapens organ.
I synnerhet de upplysningar som avses i första stycket får inte
översändas till andra personer än till de personer inom medlemsstaternaeller vid gemenskapens institutioner vars arbetsuppgifter kräver
kännedom eller tillgång till dem. Inte heller får de användasför andra
ändamål är dem som anges i denna förordning, såvida inte denmedlemsstat eller kommissionen, som tillhandahållit uppgifterna ellerlagrat dem i TIS, uttryckligen har godkänt detta och under de villkorsom fastställs av den medlemsstaten eller av kommissionen, samt i
den utsträckning som gällande bestämmelser i den medlemsstat där
den mottagande myndigheten är belägen, inte utesluter sådant överläm-nande eller användning.
2. Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i avdel-
ning V om TIS skall uppgifter om fysiska och juridiska personer1997R0515 — SV — 25.03.1997 — 000.001 — 19
▼C1
överlämnas enligt denna förordning, endast om det är absolut
nödvändigt för att förebygga, utreda eller beivra handlingar som stridermot tull- eller jordbrukslagstiftningen.
3. Punkterna 1 och 2 skall inte förhindra att upplysningar som erhål-
litsenligt denna förordning användsi s amband med beivrandet av
överträdelser av tull- eller jordbrukslagstiftningen.
Den behöriga myndighet som tillhandahållit dessa upplysningar skall
omedelbart underrättasom denna användning.
4. Om en medlemsstat underrättar kommissionen att närmare
undersökningar har visat att en fysisk eller juridisk person, vars namnhar överlämnatsenligt denna förordning, inte varit inblandad i någon
oegentlighet, skall kommissionen omedelbart underrätta alla parter till
vilka dessa personuppgifter har överlämnats enligt denna förordning.Den berörda personen skall då inte längre anses vara inblandad i denoegentlighet som gav upphov till den ursprungliga underrättelsen.
Om personuppgifterna är lagrade i TIS skall de raderas.
Artikel 46
Vid tillämpningen av denna förordning skall medlemsstaterna vidta alla
nödvändiga åtgärder för att
a) inom landet säkerställa ett effektiv samarbete mellan de administra-
tiva myndigheter som avses i artikel 1.1,
b) i sina ömsesidiga förbindelser upprätta sådant direkt samarbete som
behövs mellan de myndigheter som har givits särskild behörighet fördetta ändamål.
Artikel 47
Medlemsstaterna får gemensamt i den omfattning som det är
nödvändigt besluta förfaranden för att säkerställa att det ömsesidiga
bistånd som anges i denna förordning fungerar väl, särskilt för attundvika något avbrott i övervakningen av personer eller varor somskulle kunna vara till men för upptäckten av aktiviteter som stridermot tull- och jordbrukslagstiftningen.
Artikel 48
1. Denna förordning skall inte binda medlemsstaternas behöriga
myndigheter att bevilja varandra bistånd om detta sannolikt skulle
störa den allmänna ordningen eller andra grundläggande intressen,särskilt vad gäller datskydd, i den medlemsstat i vilken de är belägna.
2. Varje avslag på ansökan om bistånd skall motiveras.
Kommissionen skall så snart som möjligt underrättas om varje avslag
på ansökan om bistånd samt motiveringen som angivits.
Artikel 49
Utan att det påvekar tillämpningen av kommissionens rätt att bli under-
rättad enligt andra gällande förordningar skall medlemsstaternaunderrätta kommissionen om de administrativa eller rättsliga besluteller huvudpunkterna i dessa avseende tillämpningen av påföljder förbrott mot tull- eller jordbrukslagstiftningen i de fall som har varit
föremål för informationsutbyte enligt artiklarna 17 eller 18.
Artikel 50
Med undantag för de kostnader som är förknippade med funktionen av
TIS eller med skadestånd enligt artikel 40 skall medlemsstaterna ochkommissionen avstå från alla krav på ersättning för kostnader som haruppstått enligt denna förordning utom, i förekommande fall, vad gällerarvoden till experter.1997R0515 — SV — 25.03.1997 — 000.001 — 20
▼C1
Artikel 51
Denna förordning skall inte påverka medlemsstatenas tillämpning av
straffrättsliga bestämmelser och bestämmelser om ömsesidigt bistånd i
straffrättsliga frågor, däribland bestämmelser om sekretess under förun-
dersökningen.
Artikel 52
1. Förordning (EEG) nr 1468/81 skall upphöra att gälla.2. Hänvisningar till den upphävda förordningen skall anses hänföra
sig till denna förordning.
Artikel 53
1. Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den
har offentliggjortsi Europeiska gemenskapernas officiella tidning .
Den skall tillämpas från och med den 13 mars 1998.2. Artikel 42 skall emellertid inte tillämpas i Danmark, Irland,
Förenade kungariket och Sverige förrän det finns gemenskapsbe-stämmelser som är tillämpliga på alla uppgifter som omfattas avdenna förordning.
Från och med den dag då bestämmelserna enligt första stycket gäller i
alla medlemsstater skall artikel 42 upphöra att gälla och den avvikelse
som föreskrivs i första stycket skall inte längre ha effekt.
Om de ovan nämnda bestämmelserna efter fem år ännu inte har blivit
tillämpliga skall kommissionen upprätta en rapport, vid behov åtföljdav förslag.
Så länge de fyra berörda medlemsstaterna som avses i första stycket
inte tillämpar bestämmelserna i artikel 42 får medlemsstaterna ochkommissionen kräva att icke-automatiskt behandlade personuppgifter
som de avser överlämna till dessa fyra medlemsstater ges samma data-
skydd som det som de själva tillämpar för sådana.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.1997R0515 — SV — 25.03.1997 — 000.001 — 21
▼C1
BILAGA
ÖVERFÖRING AV UPPGIFTER
(Artikel 30.1)
1.Överföring till andra offentliga organ
Överföring av uppgifter till offentliga organ bör endast tillåtas om, i det
särskilda fallet
a) det föreligger en klar rättslig förpliktelse eller tillåtelse eller tillstånd av
tillsynsmyndigheten, eller
b) dessa uppgifter är oumbärliga för mottagaren för att uppfylla dennes
författningsenliga arbetsuppgift, förutsatt att målet för insamlingen eller
behandlingen som skall genomföras av mottagaren inte är oförenligt med
det ursprungliga målet, samt att det inte strider mot det överförande
organets rättsliga förpliktelser.
Överföringen är undantagsvis tillåten om, i det särskilda fallet
a) överföringen otvivelaktigt är den berörda personens intresse och denna
har lämnat sitt medgivande, eller om omständigheterna är av den art att
ett sådant medgivande klart kan antas, eller
b) överföringen är nödvändig för att förhindra en allvarlig och
överhängande fara.
2.Överföring till privatpersoner
Överföringen av uppgifter till privatpersoner bör endast vara tillåten om det,
i det särskilda fallet, föreligger en klar rättslig förpliktelse eller tillåtelse
eller tillstånd av tillsynsmyndigheten.
Överföring till privatpersoner är undantagsvis tillåten om, i det särskilda
fallet
a) överföringen otvivelaktigt är i den berörda personens intesse och denna
har lämnat sitt medgivande eller om omständigheterna är av den art att
ett sådant medgivande klart kan antas, eller
b) överföringen är nödvändig för att förhindra en allvarlig och
överhängande fara.
3.Internationell överföring
Överföring av uppgifter till utländska myndigheter bör endast vara tillåten
förutsatt att den nationella lagstiftningen om dataskydd avseende den
berörda personen inte påverkas och
a) om det föreligger en klar rättslig bestämmelse enligt nationell eller inter-
nationell rätt,
b) i avsaknaden av en sådan bestämmelse, om överföringen är nödvändig
för att förhindra en allvarlig och överhängande fara.
4.1Begäran om överföring
Om inte annat följer av särskilda bestämmelser i den nationella lagstift-
ningen eller internationella överenskommelser bör en begäran om
överföring av uppgifter innehålla uppgifter om det organ eller den person
som begär uppgifterna samt skälen för denna begäran och dess syfte.
4.2Villkor för överföring av uppgifter
Såvitt möjligt skall uppgifternas kvalitet kontrolleras, senast innan de
överförs. Vid all dataöverföring bör, såvitt möjligt, rättsliga beslut och
beslut att inte beivra anges; vidare bör de uppgifter som grundar sig på
yttranden eller personliga bedömningar kontrolleras vid källan innan de
överförsoch derasgrad av korrekthet eller tillförlitlighet anges .
Om det upptäcksatt uppgifterna inte längre är korrekta och aktuella bör de
inte överföras. Om gamla eller oriktiga uppgifter har överförts bör det
överförande organet såvitt möjligt underrätta alla mottagare av dessa data
om att uppgifterna inte är korrekta.1997R0515 — SV — 25.03.1997 — 000.001 — 22
▼C1
4.3Garanti avseende dataöverföring
De uppgifter som överförs till andra organ, privatpersoner och utländska
myndigheter bör inte användasför andra ändamål än dem s om angesi
begäran om överföring av data.
Utan att det påverkar tillämpningen av punkterna 1 - 4.2 bör användningen
för andra ändamål först godkännas av det överförande organet.1997R0515 — SV — 25.03.1997 — 000.001 — 23