1990L0619 — SV — 21.11.1992 — 001.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS DIREKTIV
av den 8 november 1990
om samordning av lagar och andra författningar om direkt livförsäkring, och med bestämmelser
avsedda att göra det lättare att effektivt utnyttja friheten att tillhandahålla tjänster, och om
ändring av direktiv 79/267/EEG
(90/619/EEG)
(EGT L 330, 29.11.1990, s. 50)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Rådets direktiv 92/96/EEG av den 10 november 1992 L 360 1 9.12.1992
1990L0619 — SV — 21.11.1992 — 001.001 — 2
▼B
RÅDETS DIREKTIV
av den 8 november 1990
om samordning av lagar och andra författningar om direkt livför-
säkring, och med bestämmelser avsedda att göra det lättare atteffektivt utnyttja friheten att tillhandahålla tjänster, och om
ändring av direktiv 79/267/EEG
(90/619/EEG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA
DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekono-
miska gemenskapen, särskilt artikel 57.2 och artikel 66 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag (1),
i samarbete med Europaparlamentet (2),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3), och
med beaktande av följande:Det är nödvändigt att utveckla den inre marknaden för livförsäkring och
för den verksamhet som avses i rådets första direktiv 79/267/EEG avden 5 mars 1979 om samordning av lagar och andra författningar omrätten att etablera och driva verksamhet med direkt livförsäkring (
4), i
fortsättningen kallat ”första direktivet”, senast ändrat genom anslut-ningsakten för Spanien och Portugal. För att uppnå detta bör det under-lättas för försäkringsföretag med huvudkontor inom gemenskapen atttillhandahålla tjänster i medlemsstaterna, och därigenom ge försäkrings-tagarna tillgång till inte endast försäkringsgivare etablerade i det egnalandet, utan också till försäkringsgivare som har sitt huvudkontor inomgemenskapen och är etablerade i andra medlemsstater.
Enligt fördraget har all diskriminering i fråga om friheten att tillhanda-
hålla tjänster, vilken grundas på att ett företag inte är etablerat i denmedlemsstat där tjänsterna utförs, varit förbjuden efter utgången avövergångsperioden. Detta förbud gäller beträffande tjänster som tillhan-dahålls från alla etableringsställen inom gemenskapen, vare sig det är etthuvudkontor, en agentur eller en filial.
Av praktiska skäl bör tillhandahållandet av tjänster definieras med
hänsyn tagen till såväl försäkringsgivarens etableringsställe som platsenför åtagandet. Därför bör även åtagandet definieras. Vidare är det önsk-värt att göra åtskillnad mellan verksamhet genom etablering och verk-samhet som utövas inom ramen för friheten att tillhandahålla tjänster.
Första direktivet bör kompletteras, särskilt för att klargöra de befogen-
heter och medel för kontroll som anförtrotts tillsynsmyndigheterna. Detär även önskvärt att utfärda särskilda föreskrifter om villkoren för attstarta och driva verksamhet som utövas inom ramen för friheten atttillhandahålla tjänster, samt om tillsyn över sådan verksamhet.
Försäkringstagare som, beroende på att de har tagit initiativ till ett
åtagande i en annan stat och därmed ställer sig själva under det skyddsom den andra medlemsstatens rättsordning medför, inte är i behov avsärskilt skydd i medlemsstaten för åtagandet, bör ges full frihet attutnyttja största möjliga marknad för livförsäkring och för verksamhetersom avses i första direktivet. Andra försäkringstagare bör ocksåerbjudas ett tillräckligt skydd.
Vad gäller förvaltningen av vissa gruppensionskassor föranleder de
olika systemens mångfald och komplexitet samt deras nära sambandmed socialförsäkringssystemen särskilda överväganden. De bör därför
(1) EGT nr C 38, 15.2.1989, s. 7 och
EGT nr C 72, 22.3.1990, s. 5.
(2) EGT nr C 175, 16.7.1990, s. 107 och beslut 24.10.1990.
(3) EGT nr C 298, 27.11.1989, s. 2.
(4) EGT nr L 63, 13.3.1979, s. 1.
1990L0619 — SV — 21.11.1992 — 001.001 — 3
▼B
undantas från de bestämmelser i detta direktiv som särskilt gäller
friheten att tillhandahålla tjänster. De kommer att behandlas i ett annatdirektiv.
Det finns alltjämt skillnader mellan medlemsstaternas avtalsrättsliga
lagstiftning tillämplig på de verksamheter som avses i första direktivet.En frihet att som tillämplig lag för avtalet välja en annan lag än den imedlemsstaten för åtagandet bör kunna ges, med stöd av bestämmelsersom tar hänsyn till särskilda förhållanden.
Bestämmelserna i första direktivet om överlåtelse av försäkringsbestånd
bör förstärkas och kompletteras med särskilda bestämmelser om överlå-telse till ett annat företag av bestånd av försäkringsavtal som ingåttsinom ramen för friheten att tillhandahålla tjänster.
Till skydd för försäkringstagarna bör på nuvarande samordningsstadium
medlemsstaterna tillåtas begränsa möjligheterna att samtidigt bedrivaverksamhet inom ramen för friheten att tillhandahålla tjänster och verk-samhet genom etablering. En sådan begränsning bör inte kunna ske närförsäkringstagarna inte är i behov av detta skydd.
För rätten att starta och driva verksamhet inom ramen för friheten att
tillhandahålla tjänster bör vissa förfaranden gälla som säkerställer attförsäkringsföretagen följer bestämmelser avseende finansiella garantier,försäkringsvillkor och premiesatser. Lättnader får göras i dessa förfa-randen, när verksamheten, utövad inom ramen för friheten att tillhanda-hålla tjänster, omfattar försäkringstagare som, beroende på arten av detåtagande de avser få till stånd, inte är i behov av särskilt skydd i statenför åtagandet.
Försäkringstagare bör ges möjlighet att inom en tid av 14 till 30 dagar
frånträda livförsäkringsavtal som ingåtts inom ramen för fritt tillhanda-hållande av tjänster.
I första direktivet infördes principen om förbud mot att samtidigt driva
verksamhet som omfattas av direktiv 73/239/EEG (
1) (kallat första
samordningsdirektivet för annan försäkring än livförsäkring) i desslydelse enligt direktiv 88/357/EEG (
2) och sådan verksamhet som
omfattas av första direktivet. Medan befintliga blandade företag tillätsfortsätta sin verksamhet, föreskrevs att de inte fick starta agenturer ellerfilialer för livförsäkring. Den speciella arten av de åtaganden somkommer till stånd på försäkringsområdet inom ramen för friheten atttillhandahålla tjänster gör det icke desto mindre motiverat att införa ettvisst mått av flexibilitet i tillämpningen av ovan nämnda princip, åtmin-stone övergångsvis från anmälan av detta direktiv till medlemsstaterna.
Det finns inget i detta direktiv som hindrar att ett blandat företag delas
upp i två företag, det ena verksamt inom livförsäkringsområdet och detandra inom området för annan försäkring. För att en sådan uppdelningskall kunna ske under mest gynnsamma betingelser bör medlemssta-terna medges rätt att, i enlighet med gemenskapens konkurrensregler,införa lämpliga skattebestämmelser, särskilt med hänsyn till kapital-vinster som en sådan uppdelning kan medföra.
Det är nödvändigt att, inom området för friheten att tillhandahålla
tjänster, få till stånd ett särskilt samarbete mellan medlemsstaternasbehöriga tillsynsmyndigheter och mellan dessa myndigheter ochkommissionen. Det bör också föreskrivas ett påföljdssystem, tillämpligtdå ett företag som tillhandahåller tjänster inte följer bestämmelserna iden medlemsstat där tjänsterna utförs.
De tekniska reserverna, inklusive premiereserver, bör vara underkastade
regler och tillsyn i den medlemsstat där tjänsten utförs, när tjänsternarör åtaganden för vilka den staten önskar ge försäkringstagaren särskiltskydd. När emellertid ett sådant intresse av att skydda försäkringst-agaren inte är befogat, bör i fråga om de tekniska reserverna, inklusive
(1) EGT nr L 228, 16.8.1973, s. 3.
(2) EGT nr L 172, 4.7.1988, s. 1.
1990L0619 — SV — 21.11.1992 — 001.001 — 4
▼B
premiereserver, även i fortsättningen de regler och den tillsyn tillämpassom gäller i den medlemsstat där företaget är etablerat.
I vissa medlemsstater är livförsäkringsavtal och andra verksamheter
som omfattas av första direktivet inte föremål för någon form av indi-rekt beskattning, medan andra medlemsstater tillämpar särskilda skatter.Mellan dessa medlemsstater varierar strukturen och nivån för sådanaskatter avsevärt. Det bör undvikas att en situation uppstår där dessaskillnader medför konkurrensstörningar mellan företag i olika medlems-stater. I avvaktan på ytterligare samordning kan ett medel att avhjälpasådana olägenheter vara att tillämpa det skattesystem som gäller i denmedlemsstat där åtagandet har ingåtts. Medlemsstaterna får bestämmahur uppbörden av sådana skatter skall ske.
I första direktivet finns uttryckliga bestämmelser om särskilda regler för
auktorisation av agenturer och filialer till företag med huvudkontorutanför gemenskapen.
Det bör skapas förutsättningar för ett smidigt förfarande för prövning av
reciprocitet på gemenskapsbasis i förhållande till tredje land. Syftet medett sådant förfarande är inte att stänga gemenskapens finansiella mark-nader utan i stället att hålla dessa marknader öppna för omvärlden ochatt globalt främja liberalisering av de finansiella marknaderna i tredjeland. För dessa ändamål anvisar direktivet en ordning för underhand-lingar med tredje land och, som en sista utväg, för åtgärder som blandannat innefattar uppskov med prövning av nya ansökningar om auktori-sation och begränsning av nya auktorisationer.
Det är önskvärt att, så som sägs i artikel 8ci fördraget, hänsyn tas till
omfattningen av de insatser som måste göras av vissa ekonomier somuppvisar skillnader i utveckling. Vissa medlemsstater bör därför medgesrätt till sådana övergångsarrangemang som möjliggör en gradvis till-ämpning av detta direktivs särskilda bestämmelser angående friheten atttillhandahålla tjänster.
Med hänsyn till skillnaderna i nationell lagstiftning är det även lämpligt
att medge medlemsstater, som så önskar, övergångsarrangemang somger dem möjlighet att anpassa sin lagstiftning, såvitt avser gruppförsäk-ringsavtal knutna till ett anställningsavtal eller såvitt avser medverkanav mäklare, innan de fullt ut iakttar de bestämmelser i detta direktivsom gäller försäkringstagares initiativ till att träffa avtal inom ramen förtillhandahållandet av tjänster.
Det är särskilt viktigt att kunna medge de medlemsstater, som så önskar,
en tillräckligt lång tid att införa erforderliga bestämmelser för att säker-ställa försäkringsmäklarnas yrkeskvalifikationer och oberoende. Medhänsyn tagen till den allt större roll som sådana mäklare spelar vidrådgivning till dem som köper försäkring, och i betraktande av detökande utbudet av produkter som friheten att tillhandahålla tjänsterkommer att leda till, kommer mäklarnas yrkeskvalifikationer ochoberoende att vara av väsentlig betydelse för konsument-skyddet.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
AVDELNING I
Allmänna bestämmelser
Artikel 1
Detta direktiv har till ändamål
a) att komplettera direktiv 79/267/EEG,
b) att ge särskilda bestämmelser om friheten att tillhandahålla tjänster
såvitt avser de verksamheter som avses i nämnda direktiv, vilkabestämmelser närmare anges i avdelning III i föreliggande direktiv.
1990L0619 — SV — 21.11.1992 — 001.001 — 5
▼B
Artikel 2
I detta direktiv avses med
a)första direktivet: direktiv 79/267/EEG,
b)företag:
— i avdelning I och II: varje företag som har beviljats auktorisation
i enlighet med artikel 6 eller 27 i första direktivet;
— i avdelning III och IV: varje företag som har beviljats auktorisa-
tion i enlighet med artikel 6 i första direktivet,
c)etableringsställe:
ett företags huvudkontor, agentur eller filial, med beaktande av
artikel 3,
d)åtagande:
ett åtagande i någon av de försäkringsformer eller verksamhets-
former som avses i artikel 1 i första direktivet,
e)medlemsstat för åtagandet:
den medlemsstat där försäkringstagaren är stadigvarande bosatt eller,
om försäkringstagaren är en juridisk person, den medlemsstat därförsäkringstagarens etableringsställe, för vilket avtalet gäller, ärbeläget,
f)medlemsstat för etableringsstället:
den medlemsstat i vilken det etableringsställe, från vilket åtagandet
försäkras, är beläget,
g)medlemsstat där tjänsterna utförs:
medlemsstaten för åtagandet, när detta försäkras från ett etablerings-
ställe beläget i en annan medlemsstat,
h)moderföretag:
ett moderföretag i den betydelse som anges i artiklarna 1 och 2 i
direktiv 83/349/EEG (
1),
i)dotterföretag:
ett dotterföretag i den betydelse som anges i artiklarna 1 och 2 i
direktiv 83/349/EEG; ett dotterföretag till ett dotterföretag skallockså anses vara ett dotterföretag till det moderföretag som är över-ordnat dessa företag.
Artikel 3
Vid tillämpning av första direktivet och av detta direktiv skall ett
företags stadigvarande närvaro inom en medlemsstats territoriumbetraktas som en agentur eller en filial, även om närvaron inte harformen av en filial eller en agentur utan endast består av ett kontor somförestås av företagets egen personal eller av någon som är friståendefrån företaget men som har en stående fullmakt att företräda företagetpå samma sätt som en agentur.
AVDELNING II
Kompletterande bestämmelser till första direktivet
Artikel 4
1. På sådana avtal som rör verksamheter som avses i första direk-
tivet, skall lagen i medlemsstaten för åtagandet tillämpas. Där denna lagså medger, har dock parterna frihet att välja ett annat lands lag.
2. När försäkringstagaren är en fysisk person som är stadigvarande
bosatt i en annan medlemsstat än den där han är medborgare, fårparterna välja lagen i den medlemsstat där han är medborgare.
(1) EGT nr L 193, 18.7.1983, s. 1.
1990L0619 — SV — 21.11.1992 — 001.001 — 6
▼B
3. Om en stat består av flera territoriella enheter, som var och en harsin avtalsrättsliga lagstiftning, skall varje sådan enhet anses som ett landvid bestämmandet av den lag som skall gälla enligt detta direktiv.
En medlemsstat, i vilken olika territoriella enheter inte har samma
avtalsrättsliga lagstiftning, behöver inte tillämpa bestämmelserna i dettadirektiv i de fall sådana enheters lagar står i strid med varandra.
4. Ingenting i denna artikel skall begränsa tillämpning av tvingande
lag i domstolslandet, oavsett vilken lag som i övrigt är tillämplig påavtalet.
Om det är föreskrivet i en viss medlemsstats lag, får tvingande lagregler
i medlemsstaten för åtagandet tillämpas, om och i den utsträckningsådana regler enligt denna stats lag skall tillämpas, oavsett vilken lagsom gäller för avtalet.
5. Om inte annat följer av föregående punkter skall medlemsstaterna
på försäkringsavtal som avses i detta direktiv tillämpa sina allmännaregler inom området för internationell privaträtt, tillämpliga på avtals-rättsliga förhållanden.
Artikel 5
Följande punkt skall läggas till i artikel 23 i första direktivet:
”3. Varje medlemsstat skall vidta alla åtgärder som behövs för att
se till att de myndigheter som är ansvariga för tillsynen över försäk-ringsföretag har erforderliga befogenheter och resurser för att över-vaka den verksamhet som bedrivs av försäkringsföretag etableradeinom respektive medlemsstats territorium, inklusive verksamhet sombedrivs utanför territoriet, i enlighet med rådsdirektiv som är till-ämpliga på sådan verksamhet, och i syfte att kontrollera att direk-tiven genomförs.
Dessa befogenheter och resurser måste särskilt göra det möjligt för
tillsynsmyndigheterna att
— göra ingående undersökningar om ett företags ställning och dess
sammantagna verksamhet, bland annat genom att
— samla in upplysningar om eller begära in handlingar
angående försäkringsrörelsen och
— göra inspektion på stället i företagets lokaler,
— vidta alla lämpliga och nödvändiga åtgärder beträffande före-
taget dels för att se till att företagets verksamhet bedrivs iöverensstämmelse med de lagar och andra författningar somföretaget har att efterleva i varje medlemsstat, och särskilt attföretaget följer verksamhetsplanen till den del denna är tving-ande, dels för att förhindra eller undanröja missförhållanden somär till förfång för försäkringstagarna,
— se till att de åtgärder genomförs som tillsynsmyndigheterna
kräver, vid behov genom tvångsmedel, som när det är befogatkan vara av rättslig natur.
Medlemsstaterna får även ge tillsynsmyndigheterna befogenhet att
inhämta alla upplysningar rörande avtal som innehas av mellan-händer.”
Artikel 6
1. Artikel 25 i första direktivet skall utgå.
▼
M1
▼B
Artikel 7
Artikel 22.2 i första direktivet skall ersättas med följande:
”2. Italien skall vidta alla åtgärder som behövs för att kravet, att
företag som är etablerade inom dess territorium skall avstå en del av
1990L0619 — SV — 21.11.1992 — 001.001 — 7
▼B
sin försäkringsverksamhet till Istituto Nazionale di Assicurazioni, är
avskaffat senast den 20 november 1994.”
Artikel 8
1. Rubriken till avdelning III i första direktivet skall ersättas med
följande:
”AVDELNING III A
Reglerförinomgemenskapenetableradeagenturerellerfilialer
till företag med huvudkontor utanför gemenskapen ”
2. Följande rubrik skall placeras efter artikel 32 i första direktivet:
”AVDELNING III B
Regler för dotterföretag till moderföretag för vilka ett tredje
landslaggällerochförsådanamoderföretagsförvärvavaktiereller andelar. ”.
Artikel 9
Följande artiklar skall läggas till i avdelning III B i första direktivet:
”Artikel 32a
Medlemsstaternas behöriga myndigheter skall
a) underrätta kommissionen om varje auktorisation av ett direkt
eller indirekt dotterföretag till ett eller flera moderföretag förvilka tredje lands lag gäller; kommissionen skall därefter under-rätta den kommitté som avses i artikel 32b.6 om detta,
b) underrätta kommissionen närhelst ett sådant moderföretag
förvärvar aktier eller andelar i ett försäkringsföretag hemmahö-rande i gemenskapen så att det senare blir det förras dotterfö-retag. Kommissionen skall därefter underrätta den kommitté somavses i artikel 32b.6 om detta.
När auktorisation beviljas för ett direkt eller indirekt dotterföretag
till ett eller flera moderföretag för vilka tredje lands lag gäller, skallföretagsgruppens struktur närmare anges i den anmälan som debehöriga myndigheterna skall göra till kommissionen.
Artikel 32b
1. Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om alla
svårigheter av allmän natur som deras försäkringsföretag mött videtablering eller utövande av verksamhet i tredje land.
2. Kommissionen skall senast sex månader före den dag som
avses i andra stycket i artikel 30 i direktiv 90/619/EEG (
1), och
därefter periodvis upprätta rapporter om i vad mån tredje länder gerförsäkringsföretag hemmahörande i gemenskapen sådan behandlingsom avses i punkterna 3 och 4, med avseende på etablering ochutövande av försäkringsverksamhet samt förvärv av aktier ellerandelar i tredje lands försäkringsföretag. Kommissionen skall tillrådet överlämna rapporterna jämte lämpliga förslag.
3. Närhelst det kommer till kommissionens kännedom, antingen
genom de rapporter som avses i punkt 2 eller genom annan informa-tion, att ett tredje land inte erbjuder försäkringsföretag hemmahö-rande i gemenskapen effektivt marknadstillträde, jämförbart med detsom gemenskapen erbjuder försäkringsföretag från samma tredjeland, får kommissionen lämna förslag till rådet om lämpligt mandatför underhandlingar med ändamål att uppnå jämförbara konkurren-smöjligheter för försäkringsföretag hemmahörande i gemenskapen.Rådet skall besluta med kvalificerad majoritet.
4. Närhelst det kommer till kommissionens kännedom, antingen
genom de rapporter som avses i punkt 2 eller genom annan informa-tion, att försäkringsföretag hemmahörande i gemenskapen inte fårnationell behandling i ett tredje land, innebärande samma konkur-rensmöjligheter som erbjuds inhemska försäkringsföretag, och attkravet på effektivt marknadstillträde inte uppfylls, får kommissionen
1990L0619 — SV — 21.11.1992 — 001.001 — 8
▼B
ta initiativ till underhandlingar med ändamål att åstadkomma
rättelse.
I fall som avses i första stycket i denna punkt får, utöver initiativ till
underhandlingar, när som helst beslutas i den ordning som före-skrivs i artikel 32b.6 att medlemsstaternas behöriga myndigheterskall begränsa eller uppskjuta prövning
— av inneliggande eller framtida ansökningar om auktorisation,
och
— av förvärv av aktier eller andelar, då ansökningarna gjorts av
direkta eller indirekta moderföretag för vilka det tredje landetslag gäller.
Sådana åtgärder får inte gälla för längre tid än tre månader.Före utgången av tremånadersperioden får rådet, med beaktande av
resultaten av underhandlingarna, med kvalificerad majoritet beslutaöver ett förslag av kommissionen huruvida åtgärderna skall bestå.
Sådana begränsningar eller uppskov får inte tillämpas i fall då
ansökningen om etablering av ett dotterföretag eller om tillstånd attförvärva aktier eller andelar i försäkringsföretag hemmahörande igemenskapen gjorts av ett försäkringsföretag, som är auktoriserat igemenskapen, eller av ett där auktoriserat dotterföretag till ettförsäkringsföretag.
5. Närhelst det kommer till kommissionens kännedom att något
av de fall som avses i punkterna 3 och 4 har uppstått, skallmedlemsstaterna på kommissionens begäran underrätta denna
a) om varje ansökan om auktorisation av ett direkt eller indirekt
dotterföretag till ett eller flera moderföretag för vilka vederbö-rande tredje lands lag gäller,
b) om avsikter som ett sådant företag har att förvärva en ägarandel i
ett försäkringsföretag hemmahörande i gemenskapen, så att detsenare skulle bli dotterföretag till det förra.
Denna skyldighet att lämna information skall upphöra så snart en
överenskommelse har träffats med det tredje land, som avses ipunkterna 3 eller 4, eller då de åtgärder som avses i punkt 4 andraoch tredje styckena upphör att gälla.
6. Kommissionen skall biträdas av en kommitté sammansatt av
representanter från medlemsstaterna och under ordförandeskap aven företrädare för kommissionen.
Kommissionens företrädare skall till kommittén överlämna ett
förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inomden tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskandefrågan är. Kommittén skall fatta sitt beslut med den majoritet somenligt artikel 148.2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådetskall fatta på förslag av kommissionen. Medlemsstaternas represen-tanters röster skall ges en vikt motsvarande vad som sagts i dennämnda artikeln. Ordföranden får inte delta i omröstningen.
Kommissionen skall själv anta förslaget om det har tillstyrkts av
kommittén.
Om förslaget inte har tillstyrkts av kommittén, eller om inget
yttrande avges, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet vilkaåtgärder som skall vidtas. Rådet skall fatta sitt beslut med kvalifi-cerad majoritet.
Om rådet inte har fattat något beslut inom den tid som bestäms i
varje beslut som skall antas av rådet enligt denna punkt, men sominte får vara längre än tre månader från dagen för hänskjutandet tillrådet, skall kommissionen själv besluta att de föreslagna åtgärdernaskall vidtas, såvida inte rådet genom enkel majoritet har avvisatförslaget.
7. Åtgärder som vidtas med stöd av denna artikel skall stå i
överensstämmelse med gemenskapens förpliktelser enligt internatio-nella överenskommelser, bilaterala eller multilaterala, angående rättför försäkringsföretag att starta och driva verksamhet.
(1) EGT Nr L 330, 29.11.1991, s. 50.”
1990L0619 — SV — 21.11.1992 — 001.001 — 9
▼B
AVDELNING III
Särskilda bestämmelser rörande friheten att tillhandahålla
tjänster
▼M1
Artikel 11
Ett företag som första gången önskar utnyttja rätten att, inom ramen
för friheten att tillhandahålla tjänster, driva verksamhet i en eller flermedlemsstater skall dessförinnan anmäla detta till de behörigamyndigheterna i hemlandet och därvid ange vilka slag av åtagandendet avser att försäkra.
Artikel 14
1. Inom en månad efter den anmälan som avses i artikel 11 skall
de behöriga myndigheterna i hemlandet till den eller de medlems-stater inom vilkas territorier företaget avser att driva verksamhetinom ramen för friheten att tillhandahålla tjänster överlämna följande:
a) Ett intyg om att företaget har en minsta solvensmarginal,
beräknad enligt artiklarna 19 och 20 i direktiv 79/267/EEG.
b) De försäkringsklasser företaget har auktoriserats att erbjuda.
c) De slag av åtaganden som företaget avser att försäkra i den
medlemsstat där tjänsterna utförs.
De skall samtidigt underrätta det berörda företaget om detta.2. I fall då de behöriga myndigheterna i hemlandet inte över-
lämnar i punkt 1 omnämnd information inom fastställd tid skall deinom samma tidsperiod meddela skälen för sin vägran till företaget.En vägran skall kunna bli föremål för domstolsprövning i hemlandet.
3. Företaget får påbörja verksamheten det datum då det enligt
intyg mottog den i punkt 1 första stycket omnämnda informationen.
▼
B
Artikel 15
1. Varje medlemsstat skall föreskriva att en försäkringstagare, som
►M1 ◄ingår ett individuellt livförsäkringsavtal, skall
kunna säga upp avtalet inom en tid mellan 14 och 30 dagar från dendag han informerades om att avtal har kommit till stånd.
Försäkringstagarens uppsägning skall innebära att han befrias från
alla från avtalet härrörande framtida förpliktelser.
Andra rättsverkningar av och förutsättningar för uppsägning skall
bestämmas genom den lag som enligt definitionen i artikel 4 gällerför avtalet, i synnerhet såvitt avser det sätt på vilket försäkringst-agaren skall informeras om att avtal har kommit till stånd.
▼
M1
2. Medlemsstaterna behöver inte tillämpa punkt 1 på avtal med engiltighetstid om sex månader eller mindre och inte heller i fall dåförsäkringstagaren, på grund av sin ställning eller på grund av deomständigheter under vilka avtalet ingåtts, är i behov av dettasärskilda skydd. Medlemsstaterna skall i sina regler särskilt ange ivilka fall punkt 1 inte skall tillämpas.
1990L0619 — SV — 21.11.1992 — 001.001 — 10
▼M1
Artikel 17
Varje ändring som ett företag avser att göra av de uppgifter som
avses i artikel 11 skall följa det förfarande som föreskrivs i artiklarna11 och 14.
▼B
AVDELNING IV
Övergångsbestämmelser
▼M1
▼B
Artikel 27
1. Varje medlemsstat får, såvitt avser avtal om gruppförsäkring
som ingåtts på grund av den försäkrades anställningsavtal eller yrkes-mässiga verksamhet, intill den 31 december 1994 begränsa deåtaganden, för vilka staten är den medlemsstat där tjänsterna utförs,till sådana åtaganden som kommit till stånd under de förutsättningarsom anges i artikel 12.
2. Medlemsstaterna får under en tid om högst tre år från den dag
för ikraftträdande som anges i andra stycket i artikel 30 bestämmaatt en försäkringstagare skall anses ha tagit initiativ enbart i fall somsägs i artikel 13.1 första strecksatsen.
AVDELNING V
Slutbestämmelser
Artikel 28
Kommissionen och medlemsstaternas behöriga myndigheter skall ha
ett nära samarbete i syfte att underlätta tillsynen inom gemenskapenöver de former av försäkring och verksamheter som avses i förstadirektivet.
Varje medlemsstat skall underrätta kommissionen om alla betydande
svårigheter som tillämpningen av detta direktiv kan ge upphov till,däribland sådana problem som uppkommer då en medlemsstat fårvetskap om en onormal överflyttning av försäkringsverksamhet, somavses i första direktivet, till skada för företag etablerade inom statensterritorium och till fördel för agenturer eller filialer belägna omedel-bart utanför dess gränser.
Kommissionen och berörda medlemsstaters behöriga myndigheter
skall undersöka dessa svårigheter så snart som möjligt för att finnaen ändamålsenlig lösning.
1990L0619 — SV — 21.11.1992 — 001.001 — 11
▼B
Vid behov skall kommissionen föreslå rådet lämpliga åtgärder.
Artikel 29
Kommissionen skall till Europaparlamentet och rådet överlämna
regelbundna rapporter, den första den 20 november 1995, överutvecklingen på marknaden för livförsäkring och verksamheter sombedrivs inom ramen för friheten att tillhandahålla tjänster.
Artikel 30
Medlemsstaterna skall inom 24 månader från anmälan (
1) av detta
direktiv vidta de ändringar i sina nationella bestämmelser som behövsför att följa detta direktiv och genast underrätta kommissionen omdetta.
De bestämmelser som ändrats enligt första stycket skall börja till-
lämpas inom 30 månader från dagen för anmälan av detta direktiv.
Artikel 31
Efter anmälan av detta direktiv skall medlemsstaterna se till att till
kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i lagaroch andra författningar som de antar inom det område som omfattasav detta direktiv.
Artikel 32
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.
(1) Detta direktiv anmäldes till medlemsstaterna den 20 november 1990.
1990L0619 — SV — 21.11.1992 — 001.001 — 12
▼B
BILAGA
A.Förklaring som skall undertecknas av försäkringstagaren enligt artikel
13.1 andra strecksatsen
”Jag förklarar härmed att jag önskar att (förmedlarens namn) förser mig
med information om försäkringsavtal som erbjuds av företag som äretablerade i andra medlemsstater än (den medlemsstat där försäkringst-agaren är stadigvarande bosatt). Jag är införstådd med att sådana företagär underkastade de tillsynsbestämmelser som gäller i den medlemsstat därde är etablerade och inte de tillsynsbestämmelser som gäller i (denmedlemsstat där försäkringstagaren är stadigvarande bosatt).”
B.Förklaring som skall undertecknas av försäkringstagaren enligt artikel
13.2
”Jag är medveten om att (försäkringsgivarens namn) är etablerat i
(medlemsstaten för försäkringsgivarens etableringsställe) och att tillsynenöver denna försäkringsgivare åvilar de behöriga myndigheterna i(medlemsstaten för försäkringsgivarens etableringsställe) och inte myndig-heterna i (den medlemsstat där försäkringstagaren är stadigvarandebosatt).”