1976L0756 — SV — 30.03.1982 — 002.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS DIREKTIV
av den 27 juli 1976
om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om montering av belysning och ljussignalanord-
ningar på motorfordon och släpvagnar till dessa fordon
(76/756/EEG)
(EGT L 262, 27.9.1976, s. 1)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1 Kommissionens direktiv 80/233/EEG av den 21 november 1979 L 51 8 25.2.1980
►M2 Kommissionens direktiv 82/244/EEG av den 17 mars 1982 L 109 31 22.4.1982
▼B
RÅDETS DIREKTIV
av den 27 juli 1976
om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om montering av
belysning och ljussignalanordningar på motorfordon och
släpvagnar till dessa fordon
(76/756/EEG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA
DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekono-
miska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag,
med beaktande av Europaparlamentets yttrande (1),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2), och
med beaktande av följande:De tekniska krav som motorfordon måste uppfylla enligt nationell
lagstiftning avser bl.a. installationen av belysnings- och ljussignal-anordningar.
Dessa krav skiljer sig åt i de olika medlemsstaterna. Det är därför
nödvändigt att alla medlemsstater antar samma krav, antingen somtillägg till eller i stället för sina nuvarande bestämmelser, särskilt för
att därmed för alla fordonstyper medge det förfarande för EEG-
typgodkännande som beskrivs i rådets direktiv 70/156/EEG av den 6februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning omtypgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon (
3).
Gemensamma krav på konstruktionen av belysnings- och ljussignal-
anordningar kommer att behandlas i andra särskilda direktiv.
Tillnärmningen av nationell lagstiftning om motorfordon innefattar
medlemsstaternas ömsesidiga erkännande av de kontroller som utförsav var och en av dem på grundval av de gemensamma kraven. För attett sådant system skall kunna fungera effektivt måste dessa krav tillä-
mpas från samma dag av alla medlemsstaterna.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
I detta direktiv avses med fordon dels varje motorfordon som är avsett
att användas på väg, med eller utan karosseri, som har minst fyra hjuloch som är konstruerat för en högsta hastighet som överstiger 25 km/tim, dels släpvagnar till dessa fordon, med undantag för spårbundna
fordon, jordbruks- eller skogsbrukstraktorer, lantbruksmaskiner och
andra motorredskap.
Artikel 2
1. Från och med den 1 maj 1980 får ingen medlemsstat, av skäl som
hänför sig till installationen av belysnings- och ljussignalanordningarna,
oavsett om dessa är obligatoriska eller frivilliga, uppräknade i punk-
terna 1.5.7 - 1.5.20 ibi laga 1,
— med avseende på en fordonstyp, vägra att bevilja EEG-typgodkän-
nande, vägra att utfärda den handling som anges i artikel 10.1 sistastrecksatsen i direktiv 70/156/EEG eller vägra att bevilja nationellttypgodkännande, eller1976L0756 — SV — 30.03.1982 — 002.001 — 2
(1) EGT nr C 55, 13.5.1974, s. 14.
(2) EGT nr C 109, 19.9.1974, s. 22.
(3) EGT nr L 42, 23.2.1970, s. 1.▼M1
▼M1
— förbjuda att fordon tas ibruk,
om installationen av belysnings- och ljussignalanordningarna på
fordonstypen eller fordonen överensstämmer med bestämmelserna i
detta direktiv.
2. Från och med den 1 januari1981
— får medlemsstaterna inte längre utfärda den handling som anges i
artikel 10.1 sista strecksatsen i direktiv 70/156/EEG för en fordon-styp om installation av belysnings- och ljussignalanordningarna inteöverensstämmer med bestämmelserna i detta direktiv,
— får medlemsstaterna vägra att bevilja nationellt typgodkännande för
en fordonstyp där installationen av de nämnda belysnings- och ljus-
signalanordningarna inte överensstämmer med bestämmelserna i
detta direktiv.
3. Från och med den 1 oktober 1982 får medlemsstaterna förbjuda
ibruktagande av fordon för vilka ett intyg enligt artikel 10 i direktiv70/156/EEG om installationen av de nämnda belysnings- och ljussig-nalanordningarna utfärdats efter den 1 oktober 1979 när installationen
av dessa anordningar inte överensstämmer med bestämmelserna i detta
direktiv.
Artikel►
M13◄
En medlemsstat som har beviljat ett EEG-typgodkännande skall vidta
nödvändiga åtgärder för att säkerställa att den får kännedom om varjeändri ng av de delar eller egenskaper som nämns i1.1 ibi laga 1.Medlemsstatens behöriga myndigheter skall besluta om nya kontrollerskall utföras på den ändrade fordonstypen och om en ny rapport skall
utarbetas. Om sådana kontroller visar att kraven i detta direktiv inte
uppfylls, skall ändringen inte godkännas.
Artikel►
M14◄
Alla ändringar som är nödvändiga för att anpassa kraven i bilagorna till
den tekniska utvecklingen skall antas enligt det förfarande somfastställs i artikel 13 i direktiv 70/156/EEG.
Artikel►
M15◄
1. Medlemsstaterna skall anta och offentliggöra de bestämmelser
som är nödvändiga för att följa detta direktiv före den 1 juli 1977 ochskall genast underrätta kommissionen om detta.
De skall tillämpa dessa bestämmelser senast från den 1 oktober 1977.
Före den 1 oktober 1979 får dock medlemsstaterna inte vägra EEG-
typgodkännande eller nationellt typgodkännande av skäl som hänför
sig till installationen av belysnings- och ljussignalanordningarna omendast kraven i 4.2.6 i bilaga 1 inte är uppfyllda. Där anordningarsom nämns i4.2.6 är monterade skall de dock uppfylla kraven inämnda avsnitt.
2. När detta direktiv har anmälts, skall medlemsstaterna även se till
att kommissionen underrättas om alla förslag till lagar och andra
författningar som de avser att anta inom det område som omfattas avdetta direktiv; underrättelsen skall lämnas i så god tid att kommissionenhinner lämna synpunkter på förslaget.
Artikel►
M16◄
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.1976L0756 — SV — 30.03.1982 — 002.001 — 3
▼B
▼B
BILAGA1
INSTALLATIONEN AV BELYSNINGS- OCH LJUSSIGNALANORD-
NINGAR
1. DEFINITIONER
I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser
som här anges:
1.1 Fordonstyp med avseende på installationen av belysnings-
och ljussignalanordningarna:
fordon som inte skiljer sig åt i sådana väsentliga avseenden som
nämns ipunkterna 1.1.1-1.1.4.
Följande är inte heller att anse som ”fordon av annan typ”:
Fordon som avviker enligt punkterna 1.1.1-1.1.4, men inte på
sådant sätt att det medför en ändring av typen, antalet, placer-
ingen och den geometriska synbarheten för belysningsanordning-
arna och lutningen hos halvljuset som föreskrivs för
fordonstypen i fråga, och fordon på vilka frivilliga belysnings-
anordningar är monterade eller saknas.
1.1.1 fordonets yttre mått och form,
1.1.2 anordningarnas antal och placering.
Följande är inte heller att anse som ”fordon av annan typ”:
fordon som avviker enligt 1.1.1 och 1.1.2 men inte på sådant
sätt att det medför en ändring av typen, antalet, placeringen och
den geometriska synbarheten hos de lyktor som föreskrivs förfordonstypen i fråga, och fordon på vilka frivilliga lyktor är
monterade eller saknas,
1.1.3 strålkastarens nivåregleringssystem,
1.1.4 fjädringssystemet.
1.2 Tvärplan:
ett vertikalplan vinkelrätt mot fordonets symmetrilängdplan.
1.3 Olastat fordon:
fordonet i körklart skick, enligt definitionen i punkt 2.6 i bilaga 1
(Mall för informationsdokument) till direktiv 70/156/EEG, men
utan förare.
1.4 Lastat fordon:
fordonet lastat till den tekniskt tillåtna högsta vikt som angetts av
tillverkaren, som också skall fastställa fördelningen av denna vikt
mellan axlarna enligt den metod som beskrivs i tillägg 1.
1.5 Lykta:
en anordning som konstruerats för att belysa vägen (strålkastare)
eller avge en ljussignal. Skyltlyktor och reflexanordningar skall
även de anses vara lyktor.
1.5.1 Likvärdigalyktor:
lyktor som har samma funktion och är godkända i det land där
fordonet är registrerat. Sådana lyktor får ha andra egenskaper än
de lyktor som är installerade på fordonet då detta godkänns
under förutsättning att de uppfyller kraven i denna bilaga.1976L0756 — SV — 30.03.1982 — 002.001 — 4
▼M2
▼B
▼M2
▼B
▼M1
▼B
▼B
1.5.2 Separatalyktor:
lyktor som har skilda linser, skilda ljuskällor och skilda lamphus.
1.5.3 Grupperadelyktor:
anordningar som har skilda linser eller skilda linsdelar, skilda
ljuskällor men gemensamt lamphus.
1.5.4 Kombineradelyktor:
anordningar som har skilda linser eller skilda linsdelar, men
gemensam ljuskälla och gemensamt lamphus.
1.5.5 Flerfunktionslyktor:
anordningar som har skilda ljuskällor (eller en enda ljuskälla som
fungerar under olika förhållanden), helt eller delvis skilda linser
och gemensamt lamphus.
1.5.6 Nedfällbarstrålkastare:
en strålkastare som kan döljas helt eller delvis då den inte
används. Detta kan åstadkommas med hjälp av ett rörligt skydd,
genom förflyttning av strålkastaren eller på något annat lämpligt
sätt. Termen ”infällbar” används särskilt för att beskriva en
nedfällbar strålkastare som kan fällas in i karosseriet.
1.5.7 Helljusstrålkastare:
den strålkastare som används för att belysa vägen över en lång
sträcka framför fordonet.
1.5.8 Halvljusstrålkastare:
den strålkastare som används för att belysa vägen framför
fordonet utan att orsaka onödig bländning eller onödigt obehag
för mötande förare och andra trafikanter.
1.5.9 Dimstrålkastare:
den strålkastare som används för att förbättra belysningen av
vägen då dimma, snöfall, kraftigt regn eller dammoln
förekommer.
1.5.10 Backningsstrålkastare:
den strålkastare som används för att belysa vägen bakom
fordonet och för att varna andra trafikanter om att fordonet
backas eller är ifärd med att backa.
1.5.11 Körriktningsvisare:
den lykta som används för att visa för andra trafikanter att
föraren har för avsikt att ändra färdriktning åt höger eller vänster.
1.5.12 Varningsljus:
den samtidiga användningen av fordonets samtliga körriktnings-
visare för att fästa uppmärksamheten på att fordonet tillfälligt
utgör en särskild fara för andra trafikanter.
1.5.13 Stopplykta:
den lykta som används för att för andra trafikanter bakom
fordonet visa att fordonets förare ansätter färdbromsen.
1.5.14 Skyltlykta:
den anordning som används för att belysa den plats som är
avsedd för den bakre registreringsskylten. Den kan bestå av olika
optiska element.
1.5.15 Främresidopositionslykta:
den lykta som används för att visa på fordonets närvaro och
bredd då det betraktas framifrån.1976L0756 — SV — 30.03.1982 — 002.001 — 5
▼M1
▼B
▼B
1.5.16 Bakresidopositionslykta:
den lykta som används för att visa på fordonets närvaro och
bredd då det betraktas bakifrån.
1.5.17 Dimbaklykta:
den lykta som används för att göra fordonet mer synbart bakifrån
vid tät dimma.
1.5.18 Parkeringslykta:
den lykta som används för att fästa uppmärksamheten på
närvaron av ett stillastående fordon inom ett tättbebyggt område.
Under dessa omständigheter ersätter denna lykta de främre och
bakre sidopositionslyktorna.
1.5.19 Breddmarkeringslykta:
de lyktor som är monterade på fordonets yttersta kant så nära
fordonets topp som möjligt och som är avsedda att klart visa
fordonets totala bredd. Denna lykta är avsedd att för vissa fordon
och släpvagnarkomplettera fordonets främre och bakre sidoposi-
tionslyktor, för att särskilt fästa uppmärksamheten på fordonets
omfång.
1.5.20 Reflexanordning:
en anordning som används för att visa på närvaron av ett fordon
genom att återkasta ljus som härstammar från en ljuskälla som
inte är ansluten till fordonet, varvid iakttagaren befinner sig intill
ljuskällan.
I detta direktiv anses inte följande som reflexanordningar:
— Reflekterande registreringsskyltar.
— Reflekterande signaler som nämns i ADR (Europeiska
överenskommelsen om internationella transporter av farligt
gods på väg).
— Andra reflekterande skyltar och signaler som måste användas
för att uppfylla en medlemsstats föreskrifter för användning i
fråga om vissa fordonskategorier eller vissa driftmetoder.
1.6 Lysande yta i en lykta:
1.6.1 Lysandeytaienbelysningsanordning:
(1.5.7 - 1.5.10) den rätvinkliga projektionen av hela reflektoröpp-
ningen på ett tvärplan. Om belysningsanordningen saknar
reflektor skall definitionen i 1.6.2 tillämpas. Om lyktglaset (eller
glasen) sträcker sig endast delvis över reflektoröppningen skall
endast projektionen av denna del beaktas.
För halvljusstrålkastare begränsas den lysande ytan av den
synliga avbildningen av ljus/mörker-gränsen på linsen. Om
reflektorn och glaset är inställbara i förhållande till varandra
skall medelinställningen användas.
1.6.2 Lysandeytaienannansignallykta änenreflexanordning:
(1.5.11—1.5.19) den rätvinkliga projektionen av lyktan på ett
plan som ligger vinkelrätt mot lyktans referensaxel och tangerar
lyktans yttre ljusavgivande yta, varvid denna projektion
avgränsas av kanterna på skärmar placerade idetta plan och
som vardera endast tillåter 98 % av den totala ljusstyrkan att
kvarstå i referensaxelns riktning. För att bestämma den lysande
ytans nedre gräns, övre gräns och sidogränser skall endast
skärmar med horisontella eller vertikala kanter användas.1976L0756 — SV — 30.03.1982 — 002.001 — 6
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼B
1.6.3 Lysandeytaienreflexanordning:
(1.5.20) den lysande ytan ien reflexanordni ng på ett plan
vinkelrätt mot referensaxeln och avgränsat av plan som tangerar
ytterkanterna på reflexanordningens ljusprojektionsyta och är
parallella med referensaxeln. För att bestämma den lysande ytans
nedre gräns, övre gräns och sidogränser skall endast horisontella
och vertikala plan användas.
1.6.4 Synligyta:
för en bestämd observationsriktning, den rätvinkliga projektionen
av den ljusavgivande ytan på ett plan vinkelrätt mot observa-
tionsriktningen (se ritning i tillägg 2) och tangerande linsens
yttersta punkt.
1.6.5 Ljusavgivandeyta:
hela eller en del av den yttre ytan på den genomskinliga lins som
omsluter belysnings- och ljussignalanordningen och medger
överensstämmelse med fotometriska och kolorimetriska krav.
1.7 Referensaxel:
ljussignalens karakteristiska axel, bestämd av tillverkaren för
användning som referensriktning (H = 0º, V = 0º) för fotomet-
riska mätningar och vid montering av lyktan på fordonet.
1.8 Referenscentrum:
skärningspunkten mellan referensaxeln och den ljusavgivande
ytan. Detta referenscentrum skall anges av lykttillverkaren.
1.9 Vinklar för geometrisk synbarhet:
de vinklar som bestämmer området för den minsta samman-
hängande vinkel inom vilken lyktans synliga yta skall vara
synlig. Detta område för den sammanhängande vinkeln bestäms
av de sfäriska segment vars centrum sammanfaller med lyktans
referenscentrum och som har ekvatorn parallell med marken.
Dessa segment bestäms i förhållande till referensaxeln. De hori-
sontella vinklarna ß motsvarar längden och de vertikala vinklarna
αmotsvarar bredden. Inom vinklarna för geometrisk synbarhet
får det inte finnas något hinder för ljusets fortplantning från
någon del av lyktans synliga yta då denna betraktas från oändligt
avstånd.
Om mätningar utförs närmare lampan skall observationsrikt-
ningen förskjutas parallellt för att åstadkomma samma
noggrannhet.
Inom vinklarna för geometrisk synbarhet tas ingen hänsyn till
hinder som redan fanns då lyktan typgodkändes.
Om någon del av lyktans synliga yta döljs av ytterligare någon
fordonsdel när lyktan installeras skall bevis föreläggas om att
den del av lyktan som inte döljs av hinder fortfarande uppfyller
de fotometriska värden som föreskrivs för godkännande av
anordningen som en optisk enhet (se figur nedan).1976L0756 — SV — 30.03.1982 — 002.001 — 7
▼M1
▼B
▼M1
▼M1
1.10 Yttersta kant:
det plan på vardera fordonssidan som är parallellt med fordonets
symmetrilängdplan och sammanfaller med fordonets sidoytter-
kant, bortsett från projektionen
1.10.1 av däcken nära marken och anslutningar för däcktrycksmätare,
1.10.2 av eventuella halkskyddsanordningar som kan vara monterade på
hjulen,
1.10.3 av backspeglar,
1.10.4 av sidokörriktningsvisare, breddmarkeringslyktor, främre och
bakre sidopositionslyktor, parkeringslyktor och reflexanord-
ningar,
1.10.5 av tullplomberingar som anbringats på fordonet, och anordningar
för fasthållning och skydd av sådana plomberingar.
1.11 Total bredd:
avståndet mellan de två vertikala plan som definierats i 1.10.
1.12 Lyktenhet:
även varje kombination av två eller flera lyktor, antingen de är
identiska eller inte, som har samma funktion och avger ljus av
samma färg, om den består av anordningar vars projektion av
de samlade ljusavgivande ytorna på ett visst tvärplan upptar
60% eller mer av ytan av den minsta rektangel som omskriver
projektionerna av dessa ljusavgivande ytor, under förutsättning
att en sådan kombination är godkänd som en lyktenhet då
godkännande krävs.1976L0756 — SV — 30.03.1982 — 002.001 — 8
▼B
▼M2
▼B
▼M1
▼M1
Denna möjliga kombination gäller inte helljusstrålkastare, halvl-
jusstrålkastare och dimstrålkastare.
1.13 Två lyktor eller ett jämnt antal lyktor:
en enda ljusavgivande yta i form av ett band som sitter symmet-
riskt i förhållande till fordonets symmetrilängdplan och på båda
sidorna sträcker sig till inom minst 400 mm från fordonets
yttersta kant, och är minst 800 mm långt. Belysningen av en
sådan yta skall erhållas från minst två ljuskällor som sitter så
nära ytans ändar som möjligt. Den ljusavgivande ytan kan
utgöras av ett antal element intill varandra om projektionerna av
de många enskilda ljusavgivande ytorna på samma tvärplan
upptar minst 60 % av ytan av den minsta rektangel som
omskriver projektionerna av dessa enskilda ljusavgivande ytor.
1.14 Avstånd mellan två lyktor:
för lyktor som är riktade åt samma håll, det kortaste avståndet
mellan de rätvinkliga projektionerna på ett plan vinkelrätt mot
referensaxlarna för konturerna hos de två lysande ytorna defini-
erade enligt 1.6. Avståndet mellan två lyktor får dock mätas
utan exakt bestämning av konturerna hos de lysande ytorna när
avståndet klart överstiger de minsta kraven i direktivet.
1.15 Frivillig lykta:
en belysningsanordning vars förekomst får bestämmas av tillver-
karen.
1.16 Funktionskontrollanordning:
en ljus- eller ljudanordning som visar om en anordning som satts
igång fungerar rätt eller inte.
1.17 Kontrollampa:
en lampa som visar att en anordning slagits på, men inte om
denna anordning fungerar eller inte.
1.18 Mark:
den yta på vilken fordonet står och som i huvudsak bör vara
horisontell.
2. ANSÖKAN OM EEG-TYPGODKÄNNANDE
2.1 Ansökan om EEG-godkännande för en fordonstyp med avseende
på installationen av dess belysnings- och ljussignalanordningar
skall göras av fordonstillverkaren eller dennes representant.
2.2 Ansökan skall åtföljas av följande handlingar i tre exemplar och
av följande uppgifter:
2.2.1 En beskrivning av fordonstypen enligt de punkter som anges i
1.1, tillsammans med begränsningar i fråga om lastning, särskilt
högsta tillåtna last i bagageutrymmet.
2.2.2 En förteckning över anordningar som föreskrivs av tillverkaren
för belysnings- och ljussignalutrustningen. Förteckningen kan
innehålla flera typer av anordningar för varje funktion. Varje
typ skall vara vederbörligen märkt (till exempel genom
typgodkännandemärke, tillverkarens namn osv.).
2.2.3 Monteringsritning för belysnings- och ljussignalutrustningen som
helhet utvisande de olika lyktornas läge på fordonet.
2.2.4 Monteringsritning(ar) för varje enskild lykta som utvisar de
lysande ytorna enligt definitionen i punkt 1.6, referensaxeln
enligt definitionen i punkt 1.7 och referenscentrum enligt defini-
tionen i punkt 1.8.1976L0756 — SV — 30.03.1982 — 002.001 — 9
▼B
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼M2
▼M2
Denna upplysning behövs inte för skyltlyktan (punkt 1.5.14).
2.3 Ett olastat fordon försett med belysnings- och ljussignalutrust-
ning enligt 2.2.2 och representativt för den fordonstyp som skall
godkännas, skall tillhandahållas det provningsorgan som utför
godkännandeprovningarna.
2.4 Den handling som anges i bilaga 2 skall biläggas typgodkännan-
dehandlingen.
3. ALLMÄNNA KRAV
3.1 Belysnings- och ljussignalanordningarna skall vara monterade så
att de under normala användningsförhållanden och oavsett vibra-
tioner som de kan utsättas för behåller de egenskaper som
föreskrivs i denna bilaga och som möjliggör för fordonet att
uppfylla kraven i denna bilaga. Framförallt får det inte vara
möjligt att oavsiktligt rubba lyktornas inställning.
3.2 De strålkastare som beskrivs i 1.5.7, 1.5.8 och 1.5.9 skall vara
monterade så att en riktig inställning av deras inriktning enkelt
kan utföras.
3.3 För alla ljussignalanordningar, inräknat de som är monterade på
fordonets sida, skall lyktans referensaxel då lyktan är monterad
på fordonet vara parallell med fordonets bärplan på vägen. Dess-
utom skall axeln vara vinkelrät mot fordonets symmetrilängsplan
i fråga om sidoreflexanordningar och parallell med detta plan i
fråga om alla andra signalanordningar. I varje riktning skall en
avvikelse på ± 3º tillåtas. Dessutom skall varje särskild monter-
ingsanvisning som fastställts av tillverkaren uppfyllas.
3.4 Vid avsaknad av särskilda krav skall lyktornas höjd och inställ-
ning kontrolleras med det olastade fordonet placerat på en plan,
horisontell yta.
3.5 Vid avsaknad av särskilda krav skall lyktor som bildar ett par
3.5.1 vara monterade symmetriskt på fordonet i förhållande till
symmetrilängsplanet (denna uppskattning skall grundas på
lyktans yttre geometriska form och inte på kanten av dess
lysande yta enligt 1.6),
3.5.2 vara inbördes symmetriska i förhållande till symmetrilängsplanet;
detta krav gäller inte i fråga om lyktans inre uppbyggnad,
3.5.3 ha samma färgegenskaper,
3.5.4 ha i huvudsak likadana fotometriska egenskaper.
3.6 På fordon vars yttre form är asymmetrisk skall ovanstående krav
uppfyllas så långt som möjligt.
3.7 Lyktor med olika funktioner får vara separata lyktor, grupperade
lyktor, kombinerade lyktor eller flerfunktionsanordningar under
förutsättning att varje sådan lykta uppfyller de krav som gäller
för den.
3.8 Den största höjden över marken skall mätas från den högsta
punkten och den minsta höjden från den lägsta punkten på den
lysande ytan.
I fråga om halvljusstrålkastare mäts den minsta höjden i
förhållande till marken från den lägsta kanten på reflektorn.
3.8.1 Läget isi dled skall bestämmas från kanten av den lysande yta
som befinner sig längst bort från fordonets symmetrilängsplan
när det gäller den totala bredden, och från innerkanterna av de
lysande ytorna när det gäller avståndet mellan belysningsanord-
ningarna.
3.9 Vid avsaknad av särskilda krav får inga andra lyktor än körrikt-
ningsvisarna och varningsljuset avge blinkande ljus.
3.10 Inget rött ljus avgivet av en lykta enligt definition i 1.5 skall vara
synligt framåt och inget vitt ljus avgivet av en lykta enligt defi-
nition i 1.5, med undantag av backningsstrålkastaren, skall vara1976L0756 — SV — 30.03.1982 — 002.001 — 10
▼B
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼M1
▼M1
synligt bakåt. Lyktor som används för att belysa fordonets
interiör skall inte beaktas i detta avseende.
Kraven idetta stycke anses uppfyllda om följande gäller:
3.10.1 För synbarheten för rött ljus framåt: det får inte finnas någon
direkt synbarhet av en ljusavgivande yta i en röd lykta sombetraktas av en person som rör sig inom zon 1 längs ett tvärplan
25 m framför fordonet (se tillägg 3 figur 1).
3.10.2 För synbarheten för vitt ljus bakåt: det får inte finnas någon
direkt synbarhet av en ljusavgivande yta i en vit lykta som
betraktas av en person som rör sig inom zon 2 längs ett tvärplan
25 m bakom fordonet (se tillägg 3, figur 2).
3.10.3 Zonerna 1 och 2, sedda av observatören, begränsas isi na respek-
tive plan enligt följande:
3.10.3.1 Med avseende på höjden, av två horisontella plan som befinner
sig 1 respektive 2,2 m över marken.
3.10.3.2 Med avseende på bredden, av två vertikala plan som bildar en
vinkel på 15º framåt respektive bakåt och utanför fordonet i
förhållande till fordonets symmetriplan passerar genom kontakt-
punkterna för de vertikala plan som är parallella med fordonets
symmetrilängsplan och begränsar fordonets totala bredd.
Om det finns flera kontaktpunkter skall den som befinner sig
längst fram motsvara det främre planet och den som befinner
sig längst bak motsvara det bakre planet.
3.11 De elektriska kopplingarna skall vara sådana att främre och
bakre sidopositionslyktorna, breddmarkeringslyktorna om sådana
finns och skyltlyktan endast kan tändas och släckas samtidigt.
Detta gäller inte då främre och bakre sidopositionslyktorna
används som parkeringslyktor.
3.12 De elektriska kopplingarna skall vara sådana att helljus- och
halvljusstrålkastarna, och dimstrålkastarna och dimbaklyktorna
inte kan tändas med mindre än att lyktorna som nämns i 3.11
också tänds. Detta krav skall dock inte gälla för helljus- och
halvljusstrålkastare när fordonets ljusvarningssignal består i att
helljusstrålkastaren tänds upprepat med korta mellanrum eller i
att halvljusstrålkastaren tänds upprepat med korta mellanrum
eller iatt helljus- och halvljusstrålkastarna tänds växelvi s med
korta mellanrum.
3.13 Färgerna på det ljus som avges av lyktorna eller reflexanordning-
arna är för
— helljusstrålkastare: vitt eller selektivt gult
— halvljusstrålkastare: vitt eller selektivt gult— dimstrålkastare: vitt eller gult
— backningsstrålkastare: vitt
— körriktningsvisare: orangegult— varningsljus: orangegult
— stopplykta: rött
— skyltlykta: vitt— främre sidopositionslykta: vitt; selektivt gult tillåts om den främre
sidopositionslyktan bildar en flerfunk-
tionslykta med en selektivt gul strålkas-
tare
— bakre sidopositionslykta: rött— dimbaklykta: rött
— parkeringslykta: vitt framåt, rött bakåt, orangegult om den
bildar en flerfunktionslykta med körrikt-
ningsvisarna
— breddmarkeringslykta: vitt framåt, rött bakåt1976L0756 — SV — 30.03.1982 — 002.001 — 11
▼B
▼M1
▼B
▼B
— bakre icke triangelformad reflexan-
ordning: rött
— bakre triangelformad reflexanordning: rött— främre icke triangelformad reflexan-
ordning (
1): lika som för infallande ljus
— icke triangelformad sidoreflexanord-
ning: orangegult
(1) Kallas också ”vit” eller ”färglös” reflexanordning.
Så länge alla krav som är nödvändiga för att få EEG-fordonstyp-godkännande inte gäller skall dock valet av färg på det ljus som
avges av helljus- och halvljusstrålkastarna och dimstrålkastarna
överlåtas till medlemsstaterna.
3.14 Kontrollampans funktion får fullgöras av funktionskontrollanord-
ningen.
3.15 Nedfällbara lyktor
3.15.1 Nedfällning av lyktor skall förbjudas, med undantag för hell-
jusstålkastarna, halvljusstrålkastarna och dimstrålkastarna, som
får fällas ner då de inte används.
3.15.2 En belysningsanordning skall kvarstå i bruksläget om det fel som
anges i 3.15.2.1 inträffar eller om detta fel inträffat tillsammans
med ett av de fel som beskrivs i 3.15.2.2.
3.15.2.1 Avsaknad av ström för manövrering av lyktan.3.15.2.2 Ett avbrott, impedans eller kortslutning till jord i den elektriska
kretsen, fel i de hydrauliska eller pneumatiska ledningarna,
Bowden-kablarna, spolarna eller andra delar som styr eller
överför den energi som är avsedd att sätta igång döljningsanord-
ningen.
3.15.3 I händelse av ett fel imanöverorganet för nedfällni ngsanord-
ningen eller andra fel som nämns i punkterna 3.15.2.1 och
3.15.2.2 skall en nedfälld belysningsanordning kunna föras till
bruksläget utan hjälp av verktyg.
3.15.4 Det skall vara möjligt att föra belysningsanordningar till bruks-
läget och att tända dem med hjälp av ett enda manöverorgan,
utan att utesluta möjligheten att föra dem till bruksläget utan att
tända dem. I fråga om grupperade helljus- och halvljusstrålkas-
tare krävs dock det manöverorgan som nämns ovan endast för
att tända halvljusstrålkastarna.
3.15.5 Det får inte vara möjligt att från förarplatsen avsiktligt stoppa
rörelsen hos tända strålkastare innan dessa nått bruksläget. Om
det finns risk för att andra trafikanter bländas då strålkastarna
rörs får de endast tändas då de nått sitt slutliga läge.
3.15.6 När nedfällningsanordningen har en temperatur på −30 ºC till
+50 ºC skall strålkastaren kunna nå det helt öppna läget inom
tre sekunder från det att manövreringen av manöverorganet
påbörjats.
3.16 Antal lyktor
Antalet lyktor monterade på fordonet skall vara lika med det
antal som anges iunderpunkt 2 ti ll var och en av punkterna 4.1
- 4.17.
4. SÄRSKILDA KRAV
4.1 Helljusstrålkastare
4.1.1 Befintlighet
Obligatorisk på motorfordon.Förbjuden på släpvagnar.1976L0756 — SV — 30.03.1982 — 002.001 — 12
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼B
4.1.2 Antal
Två eller fyra.
4.1.3 Arrangemang
Inga särskilda föreskrifter.
4.1.4 Placering
4.1.4.1 I sidled:
Den lysande ytans ytterkanter får inte i något fall befinna sig
närmare fordonets yttersta kant än ytterkanterna på den lysande
ytan ihalvljusstrålkastarna.
4.1.4.2 I höjdled:
Inga särskilda föreskrifter.
4.1.4.3 I längsled:
Framtill på fordonet och monterat på ett sådant sätt att det
avgivna ljuset inte orsakar föraren obehag, varken direkt eller
indirekt genom backspeglarna och/eller andra reflekterande ytor
på fordonet.
4.1.5 Geometrisksynbarhet
Den lysande ytans synbarhet, inräknat dess synbarhet inom
områden som inte verkar belysta i den ifrågavarande observa-
tionsriktningen, skall säkerställas inom ett divergerande
utrymme som bestäms av linjer som utgår från omkretsen på
den lysande ytan och bildar en vinkel på minst 5º med strålkas-
tarens referensaxel. Utgångspunkten för vinklarna för geometrisk
synbarhet utgörs av omkretsen på projektionen av den lysande
ytan på ett tvärplan som tangerar den främsta delen av strålkas-
tarens lins.
4.1.6 Inställning
Framåt.Bortsett från de anordningar som behövs för att upprätthålla rätt
inställning och när det finns två par strålkastare får ett par
bestående av strålkastare som endast fungerar som helljusstrål-
kastare vridas med hänsyn till styrinrättningens vridningsvinkel
omkring en axel som är i det närmaste vertikal.
4.1.7 Får”grupperas”
med halvljusstrålkastaren och de andra framlyktorna.
4.1.8 Fårinte ”kombineras”
med någon annan lykta.
4.1.9 Fårbilda”flerfunktionslykta”
4.1.9.1 med halvljusstrålkastaren, om inte helljusstrålkastaren vrider sig
med hänsyn till styrinrättningens vridningsvinkel,
4.1.9.2 med främre sidopositionslyktan,
4.1.9.3 med dimstrålkastaren,
4.1.9.4 med parkeringslyktan.4.1.10 Elektriska kopplingar
4.1.10.1 Helljusstrålkastarna får tändas antingen samtidigt eller parvis.
För omkoppling från halvljus till helljus måste minst ett par
helljus tändas. För omkoppling från helljus till halvljus måste
alla helljusstrålkastare släckas samtidigt.
4.1.10.2 Halvljusen får förbli tända samtidigt med helljusen.
4.1.11 Kontrollanordning
Kontrollampa är obligatorisk.1976L0756 — SV — 30.03.1982 — 002.001 — 13
▼M1
▼B
▼M1
▼B
4.1.12 Övrigakrav
4.1.12.1 Den högsta samlade ljusstyrkan från strålkastare som kan tändas
samtidigt får inte överstiga 225 000 cd.
4.1.12.2 Denna högsta ljusstyrka skall erhållas genom sammanräkning av
de högsta enskilda ljusstyrkor som uppmätts vid komponenttyp-
godkännandet och som framgår av ifrågavarande godkännan-
deintyg.
4.2 Halvljusstrålkastare
4.2.1 Befintlighet
Obligatorisk på motorfordon.
Förbjuden på släpvagnar.
4.2.2 Antal
Två.
4.2.3 Arrangemang
Inga särskilda föreskrifter.
4.2.4 Placering
4.2.4.1 I sidled:
Kanten på den lysande yta som befinner sig längst bort från
fordonets symmetrilängsplan får inte befinna sig mer än 400 mm
från fordonets yttersta kant.
De lysande ytornas innerkanter får inte befinna sig mindre än
600 mm från varandra.
4.2.4.2 I höjdled:
Över marken: Inte mindre än 500 mm och inte mer än 1 200 mm.
4.2.4.3 I längsled:
Framtill på fordonet. Detta krav skall anses uppfyllt om det
avgivna ljuset inte orsakar föraren obehag, varken direkt eller
indirekt genom backspeglarna och/eller andra reflekterande ytor
på fordonet.
4.2.5 Geometrisksynbarhet
Definieras av vinklarna αochβenligt 1.9:
α= 15º uppåt och 10º nedåt.
β= 45º utåt och 10º inåt.
Eftersom de fotometriska värden som krävs för halvljusstrålkas-
tare inte gäller hela det geometriska siktfältet, krävs ett minsta
värde på 1 cd inom det återstående utrymmet för typgodkännan-
deändamål. Förekomsten av sarger eller annnan utrustning intill
lyktan får inte orsaka sekundäreffekter som medför obehag för
andra trafikanter.
4.2.6 Inställning
4.2.6.1 Efter inställning av lutningen skall halvljusets vertikala lutning
mätas under statiska förhållanden under alla de lastförhållanden
som anges iti llägg 1. Den skall förblimellan −0,5 % och −
2,5 % utan manuell inställning. Grundinställningen skall vara
mellan −1 % och −1,5 % för ett ”olastat fordon” med en person
i förarsätet. Grundinställningen för varje fordonstyp skall anges
av tillverkaren och vara angiven på ett klart läsbart och outplån-
ligt sätt på varje fordon intill strålkastaren eller tillverkarskylten i
form av symbolen som visas i tillägg 6.
4.2.6.2 Det föregående villkoret får uppfyllas med hjälp av en anordning
som verkar med hänsyn till strålkastarens läge i förhållande till
fordonet. Om denna anordning slutar fungera får inte ljuskäglan
återgå till ett läge med mindre nedåtlutning än det läge som
rådde då anordningen slutade fungera.
4.2.6.2.1 Anordningen som nämns i 4.2.6.2 skall vara automatisk.1976L0756 — SV — 30.03.1982 — 002.001 — 14
▼M1
▼B
▼M2
▼B
▼M2
4.2.6.2.2 Anordningar som ställs in manuellt, antingen steglöst eller inte
steglöst, skall ändå tillåtas, under förutsättning att de har ett
stoppläge där strålkastarna kan ställas tillbaka till lutningen
enligt punkt 4.2.6.1 med hjälp av de vanliga inställningsskru-
varna. Dessa manuellt inställbara anordningar skall kunna
manövreras från förarplatsen. Steglöst inställbara anordningar
skall ha referensmärkningar som anger de lastförhållanden som
kräver justering av halvljusinställningen.
Antalet lägen på inte steglöst inställbara anordningar skall vara
sådant att det, med början från en lutning på mellan −1 % och
−1,5 %, säkerställer överensstämmelse med värdena mellan −
0,5 % och −2,5 % för de lastförhållanden som anges iti llägg 1.
Även för dessa anordningar skall de lastförhållanden som kräver
justering av halvljusinställningen vara klart utmärkta intill anord-
ningens manöverorgan (se tillägg 7).
4.2.6.2.3 Mätningen av variation hos halvljuslutningen som en funktion av
lasten skall utföras enligt det provningsförfarande som anges i
tillägg 5.
4.2.7 Får”grupperas”
med helljusstrålkastaren och de andra framlyktorna.
4.2.8 Fårinte ”kombineras”
med någon annan lykta.
4.2.9 Fårbilda”flerfunktionslykta”
4.2.9.1 med helljusstrålkastaren, om inte den senare vrider sig med
hänsyn till styrinrättningens vridningsvinkel,
4.2.9.2 med de andra framlyktorna.4.2.10 Elektriska kopplingar
Manöverorganet för omkoppling till halvljus skall släcka alla
helljusstrålkastare samtidigt.
Halvljusen får förbli tända samtidigt med helljusen.
4.2.11 Kontrollanordning
Kontrollanordning är frivillig.
4.2.12 Övrigakrav
Kraven i3.5.2 skall i nte gälla för halvljusstrålkastare.
4.3 Dimstrålkastare
4.3.1 Befintlighet
Frivillig på motorfordon.
Förbjuden på släpvagnar.
4.3.2 Antal
Två.
4.3.3 Arrangemang
Inga särskilda föreskrifter.
4.3.4 Placering
4.3.4.1 I sidled:
Den punkt på den lysande ytan som befinner sig längst bort från
fordonets symmetrilängsplan får inte befinna sig mer än 400 mm
från fordonets yttersta kant.
4.3.4.2 I höjdled:
Inte mer än 250 mm över marken.
Ingen punkt på den lysande ytan får befinna sig högre än den
högsta punkten på halvljusstrålkastarens lysande yta.1976L0756 — SV — 30.03.1982 — 002.001 — 15
▼B
▼M1
▼B
▼B
4.3.4.3 I längsled:
Framtill på fordonet. Detta krav skall anses uppfyllt om det
avgivna ljuset inte orsakar föraren obehag, varken direkt eller
indirekt genom backspeglarna och/eller andra reflekterande ytor
på fordonet.
4.3.5 Geometrisksynbarhet
Definieras av vinklarna αochβenligt 1.9:
α= 5º uppåt och nedåt,
β= 45º utåt och 10º inåt.
4.3.6 Inställning
Dimstrålkastarnas inställning får inte variera med hänsyn till
styrinrättningens vridningsvinkel.
De skall vara riktade framåt utan att orsaka onödig bländning
eller onödigt obehag för mötande förare och andra trafikanter.
4.3.7 Får”grupperas”
med andra framlyktor.
4.3.8 Fårinte ”kombineras”
med andra framlyktor.
4.3.9 Fårbilda”flerfunktionslykta”
4.3.9.1 med helljusstrålkastare som inte vrider sig med hänsyn till
styrinrättningens vridningsvinkel när det finns fyra strålkastare,
4.3.9.2 med främre sidopositionslyktorna,
4.3.9.3 med parkeringslyktan.
4.3.10 Elektriska kopplingar
Det skall vara möjligt att tända och släcka dimstrålkastarna
oberoende av helljus- eller halvljusstrålkastarna och tvärtom.
4.3.11 Kontrollanordning
Kontrollanordning är frivillig.
4.4 Backningsstrålkastare
4.4.1 Befintlighet
Obligatorisk på motorfordon.
Frivillig på släpvagnar.
4.4.2 Antal
En eller två.
4.4.3 Arrangemang
Inga särskilda föreskrifter.
4.4.4 Placering
4.4.4.1 I sidled:
Inga särskilda föreskrifter.
4.4.4.2 I höjdled:
Inte mindre än 250 mm och inte mer än 1 200 mm över marken.
4.4.4.3 I längsled:
Baktill på fordonet.
4.4.5 Geometrisksynbarhet
Definieras av vinklarna αochβenligt 1.9:
α= 15º uppåt och 5º nedåt,
β= 45º åt höger och vänster om det bara finns en strålkastare,1976L0756 — SV — 30.03.1982 — 002.001 — 16
▼M1
▼B
▼M2
▼B
▼B
β= 45º utåt och 30º inåt om det finns två.
4.4.6 Inställning
Bakåt.
4.4.7 Får”grupperas”
med varje annan baklykta.
4.4.8 Fårinte ”kombineras”
med andra lyktor.
4.4.9 Fårinte bilda”flerfunktionslykta”
med andra lyktor.
4.4.10 Elektriska kopplingar
Den kan endast tändas om backväxeln är ilagd och om den
anordning som styr start och stopp av motorn står i ett sådant
läge att det är möjligt att starta motorn.
Den får inte tändas eller förbli tänd om något av ovanstående
villkor inte uppfylls.
4.4.11 Kontrollanordning
Kontrollanordning är frivillig.
4.5 Körriktningsvisare
4.5.1 Befintlighet (se tillägg 4)
Obligatorisk. Körriktningsvisarna är indelade i kategorier (1, 2
och 5) vars montering på fordonet utgör ett arrangemang (”A”
och ”B”).
Arrangemang ”A” skall gälla för alla motorfordon.Arrangemang ”B” skall endast gälla för släpvagnar.
4.5.2 Antal
Antalet anordningar skall vara sådant att de kan avge signaler
som motsvarar ett av de arrangemang som anges i4.5.3.
4.5.3 Arrangemang
A. Två främre körriktningsvisare (kategori 1).
Två bakre körriktningsvisare (kategori 2).Två sidokörriktningsvisare (kategori 5).
När lyktor som kombinerar funktionerna hos främre körrikt-
ningsvisare (kategori 1) och sidokörriktningsvisare (kategori
5) är monterade får ytterligare två sidokörriktningsvisare
(kategori5) monteras för att uppfylla synbarhetskraven i
4.5.5.
B. Två bakre körriktningsvisare (kategori 2).
4.5.4 Placering
4.5.4.1 I sidled:
Kanten på den lysande ytan längst bort från fordonets symmet-
rilängsplan får inte befinna sig mer än 400 mm från fordonets
yttersta kant.
Avståndet mellan innerkanterna på de två lysande ytorna får inte
vara mindre än 600 mm. När det vertikala avståndet mellan
bakre körriktningsvisaren och motsvarande bakre sidopositions-
lykta inte är mer än 300 mm, får inte avståndet mellan
fordonets yttersta kant och ytterkanten på den lysande ytan på
bakre körriktningsvisaren vara mer än 50 mm större än avståndet
mellan fordonets yttersta kant och ytterkanten på den lysande
ytan på motsvarande bakre sidopositionslykta.1976L0756 — SV — 30.03.1982 — 002.001 — 17
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼M2
▼B
4.5.4.2 I höjdled:
Över marken: Inte mindre än 500 mm för körriktningsvisare i
kategori5.
Inte mindre än 350 mm för körriktningsvisare i
kategorierna 1 och 2.
Inte mer än 1 500 mm för alla kategorier.
Om fordonets konstruktion inte medger att dessa största värden
kan hållas, får den högsta punkten på den lysande ytan befinna
sig 2 300 mm över marken i fråga om körriktningsvisare i kate-
gori 5 och 2 100 mm i fråga om körriktningsvisare i kategorierna
1 och 2.
4.5.4.3 I längsled:
Avståndet mellan referenscentrum för den lysande ytan isi dokör-
riktningsvisaren (arrangemang ”A”) och tvärplanet som utmärker
den främre gränsen för fordonets totala längd får inte överstiga
1 800 mm. Om fordonets konstruktion inte medger att de minsta
synbarhetsvinklarna uppfylls, får detta avstånd ökas till 2 500 mm
om fordonet är utrustat iöverensstämmelse med arrangemang
”A”.
4.5.5 Geometrisksynbarhet
Horisontella vinklar: Se tillägg 4.
Vertikala vinklar: 15º över och under horisontalplanet. Den verti-
kala vinkeln under horisontalplanet får minskas till 5º om
lyktorna sitter mindre än 750 mm över marken.
4.5.6 Inställning
Om särskilda föreskrifter för installation är fastställda av tillver-
karen måste de beaktas.
4.5.7 Får”grupperas”
med en eller flera lyktor.
4.5.8 Fårinte ”kombineras”
med en annan lykta. Får endast kombineras med körriktningsvi-
sare av annan kategori.
4.5.9 Fårbilda”flerfunktionslykta”
endast med en parkeringslykta.
4.5.10 Elektriska kopplingar
Körriktningsvisarna skall tändas oberoende av de andra lyktorna.
Alla körriktningsvisare på en sida av fordonet skall tändas och
släckas med hjälp av ett manöverorgan och skall blinka i takt.
4.5.11 Kontrollanordning
Funktionskontrollanordning är obligatorisk för främre och bakre
körriktningsvisare. Den kan utgöras av en ljussignal eller en ljud-signal eller bägge. Om den är en ljussignal skall den vara
blinkande och åtminstone i händelse av fel på någon av de
främre eller bakre körriktningsvisarna, antingen släckas eller
förbli tänd utan att blinka eller uppvisa en märkbart ändrad
blinkfrekvens. Om den enbart är en ljudsignal skall denna vara
klart hörbar och uppvisa en märkbart ändrad frekvens åtminstone
i händelse av fel på någon av främre eller bakre körriktningsvi-
sarna.
Om ett motorfordon är utrustat för att dra en släpvagn skall det
vara försett med en särskild optisk funktionskontrollanordning
för körriktningsvisarna på släpvagnen, om inte kontrollanord-
ningen på dragfordonet medger att ett fel på varje körriktnings-
visare på den bildade fordonskombinationen avkänns.1976L0756 — SV — 30.03.1982 — 002.001 — 18
▼M2
▼B
▼M1
▼B
▼M1
▼M2
4.5.12 Övrigakrav
Ljuset skall vara ett blinkande ljus som blinkar 90 ±30 gånger
per minut.
Manövrering av ljussignalens manöverorgan skall inom högst en
sekund följas av den första tändningen och inom högst en och en
halv sekund av den första släckningen. Om ett motorfordon är
utrustat för att dra en släpvagn skall manöverorganet för körrikt-
ningsvisarna på dragfordonet även kunna manövrera
körriktningsvisarna på släpvagnen.
I händelse av fel på en körriktningsvisare, vilket inte beror på en
kortslutning, skall de andra fortsätta att blinka men under dessa
förhållanden får blinkfrekvensen vara annorlunda än den
angivna.
För de främre körriktningsvisarna får den lysande ytan inte
befinna sig mindre än 40 mm från den lysande ytan på halvl-
jusstrålkastarna eller dimstrålkastarna om sådana finns. Ett
kortare avstånd tillåts om ljusstyrkan i körriktningsvisarens refe-
rensaxel inte är mindre än 400 cd.
4.6 Varningsljus
4.6.1 Befintlighet
Obligatorisk.
4.6.2 Antal/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C150Enligt motsvarande rubriker i
avsnitt 4.5.4.6.3 Arrangemang
4.6.4 Placering
4.6.4.1 I sidled
4.6.4.2 I höjdled
4.6.4.3 I längsled4.6.5 Geometrisksynbarhet
4.6.6 Inställning
4.6.7 Får/fårinte ”grupperas”
4.6.8 Får/fårinte ”kombineras”
4.6.9 Får/får inte bilda ”flerfunk-
tionslykta”
4.6.10 Elektriska kopplingar
Varningsljuset skall manövreras med hjälp av ett särskilt
manöverorgan som får alla körriktningsvisare att blinka i takt.
4.6.11 Kontrollanordning
Kontrollampa är obligatorisk. Blinkande varningslampa som
kan fungera med kontrollanordning(ar) enligt 4.5.11.
4.6.12 Övrigakrav
Desamma som anges i4.5.12. Om ett motorfordon är utrustat att
dra en släpvagn skall manöverorganet för varningsljuset också
sätta igång körriktningsvisarna på släpvagnen. Varningsljuset
skall kunna fungera även om anordningen som startar och
stoppar motorn står iett läge som gör det omöjli gt att starta
motorn.
4.7 Stopplyktor
4.7.1 Befintlighet
Obligatorisk.
4.7.2 Antal
Två.1976L0756 — SV — 30.03.1982 — 002.001 — 19
▼B
▼M1
▼B
▼B
4.7.3 Arrangemang
Inga särskilda föreskrifter.
4.7.4 Placering
4.7.4.1 I sidled:
Inte mindre än 600 mm från varandra. Detta avstånd får minskas
till 400 mm om fordonets totala bredd är mindre än 1 300 mm.
4.7.4.2 I höjdled:
Över marken: Inte mindre än 350 mm, inte mer än 1 500 mm
eller inte mer än 2 100 mm om karosseriets form inte medger
att 1 500 mm kan hållas.
4.7.4.3 I längsled:
Baktill på fordonet.
4.7.5 Geometrisksynbarhet
Horisontell vinkel: 45º utåt och inåt.
Vertikal vinkel: 15º över och under horisontalplanet. Den
vertikala vinkeln under horisontalplanetfår minskas till 5º i fråga om lyktor som
sitter mindre än 750 mm över marken.
4.7.6 Inställning
Bakåt.
4.7.7 Får”grupperas”
med en eller flera andra baklyktor.
4.7.8 Fårinte ”kombineras”
med en annan lykta, om inte den bakre positionslyktan bildar
flerfunktion med stopplyktan och är kombinerad med skyltlyktan.
4.7.9 Fårbilda”flerfunktionslykta”
med bakre sidopositionslyktan eller parkeringslyktan.
4.7.10 Elektriska kopplingar
Skall tändas då färdbromsen ansätts. Stopplyktorna behöver inte
fungera om anordningen som startar och/eller stannar motorn står
i ett läge som gör det omöjligt för motorn att vara igång.
4.7.11 Kontrollanordning
Kontrollanordning är frivillig. Om den finns skall kontrollanord-
ningen vara en funktionskontrollanordning som är en inte
blinkande varningslampa som tänds i händelse av fel på stopp-
lyktorna.
4.8 Skyltlykta
4.8.1 Befintlighet
Obligatorisk.1976L0756 — SV — 30.03.1982 — 002.001 — 20
▼M2
▼B
▼M2
▼M1
▼M2
▼B
▼B
4.8.2 Antal/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C150Så att anordningen kan belysa
utrymmet för registrerings-
skylten.4.8.3 Arrangemang
4.8.4 Placering
4.8.4.1 I sidled4.8.4.2 I höjdled
4.8.4.3 I längsled
4.8.5 Geometrisksynbarhet
4.8.6 Inställning
4.8.7 Får”grupperas”
med en eller flera baklyktor.
4.8.8 Får”kombineras”
med bakre sidopositionslyktorna.
4.8.8.1 När bakre positionslyktorna bildar flerfunktion med stopplyk-
torna får de fotometriska egenskaperna hos skyltlyktan ändras
medan stopplyktorna lyser.
4.8.9 Får inte bilda ”flerfunktions-
lykta”
med någon annan lykta.
4.8.10 Elektriska kopplingar
Inga särskilda föreskrifter.
4.8.11 Kontrollanordning
Kontrollanordning är frivillig. Om den finns skall dess funktion
utföras av den kontrollanordning som krävs för främre och
bakre sidopositionslyktorna.
4.9 Främre sidopositionslyktor
4.9.1 Befintlighet
Obligatorisk på alla motorfordon.Obligatorisk på släpvagnar som är bredare än 1 600 mm.
Frivillig på släpvagnar som inte är bredare än 1 600 mm.
4.9.2 Antal
Två.
4.9.3 Arrangemang
Inga särskilda föreskrifter.
4.9.4 Placering
4.9.4.1 I sidled:
Den punkt på den lysande ytan som befinner sig längst bort från
fordonets symmetrilängdplan får inte befinna sig mer än 400 mm
från fordonets yttersta kant.
I fråga om släpvagnar får den punkt på den lysande ytan som
befinner sig längst bort från symmetrilängsplanet inte befinna
sig mer än 150 mm från fordonets yttersta kant.
Mellanrummet mellan innerkanterna på de två lysande ytorna får
inte vara mindre än 600 mm.
4.9.4.2 I höjdled:
Över marken: Inte mindre än 350 mm, inte mer än 1 500 mm
eller inte mer än 2 100 mm om karosseriets form inte medger
att 1 500 mm kan hållas.1976L0756 — SV — 30.03.1982 — 002.001 — 21
▼M2
▼B
▼M2
▼B
▼B
4.9.4.3 I längsled:
Framtill på fordonet.
4.9.5 Geometrisksynbarhet
Horisontell vinkel för de två främre sidopositionslyktorna:
Antingen 45º inåt och 80º utåt,eller 80º inåt och 45º utåt.
Vertikal vinkel:
15º över och under horisontalplanet. Den vertikala vinkeln under
horisontalplanet får minskas till 5º i fråga om lyktor som sitter
mindre än 750 mm över marken.
4.9.6 Inställning
Framåt.
4.9.7 Får”grupperas”
med varje annan framlykta.
4.9.8 Fårinte ”kombineras”
med några andra lyktor.
4.9.9 Fårbilda”flerfunktionslykta”
med varje annan framlykta.
4.9.10 Elektriska kopplingar
Inga särskilda föreskrifter.
4.9.11 Kontrollanordning
Kontrollampa är obligatorisk. Denna kontrollanordning skall vara
inte blinkande och skall inte krävas om instrumentpanelsbelys-
ningen endast kan tändas samtidigt med främre
sidopositionslyktorna.
4.10 Bakre sidopositionslyktor
4.10.1 Befintlighet
Obligatorisk.
4.10.2 Antal
Två.
4.10.3 Arrangemang
Inga särskilda föreskrifter.
4.10.4 Placering
4.10.4.1 I sidled:
Den punkt på den lysande ytan som befinner sig längst bort från
fordonets symmetrilängsplan får inte befinna sig mer än 400 mm
från fordonets yttersta kant.
Avståndet mellan innerkanterna på de två lysande ytorna får inte
vara mindre än 600 mm.
Detta avstånd får minskas till 400 mm när fordonets totala bredd
är mindre än 1 300 mm.
4.10.4.2 I höjdled:
Över marken: Inte mindre än 350 mm, inte mer än 1 500 mm
eller inte mer än 2 100 mm om karosseriets form inte medger
att 1 500 mm kan hållas.
4.10.4.3 I längsled:
Baktill på fordonet.
4.10.5 Geometrisksynbarhet
Horisontell vinkel för de två bakre sidopositionslyktorna:1976L0756 — SV — 30.03.1982 — 002.001 — 22
▼M2
▼B
▼B
Antingen 45º inåt och 80º utåt,
eller 80º inåt och 45º utåt.
Vertikal vinkel:15º över och under horisontalplanet. Den vertikala vinkeln under
horisontalplanet får minskas till 5º i fråga om lyktor som sitter
mindre än 750 mm över marken.
4.10.6 Inställning
Bakåt.
4.10.7 Får”grupperas”
med varje annan baklykta.
4.10.8 Får”kombineras”
med skyltlyktan.
4.10.9 Fårbilda”flerfunktionslykta”
med stopplyktan eller dimbaklyktan eller parkeringslyktan.
4.10.10 Elektriska kopplingar
Inga särskilda föreskrifter.
4.10.11 Kontrollanordning
Kontrollampa är obligatorisk. Den skall kombineras med motsva-
rande för främre sidopositionslyktorna.
4.11 Dimbaklykta
4.11.1 Befintlighet
Obligatorisk.
4.11.2 Antal
En, med ytterligare en frivillig.
4.11.3 Arrangemang
Inga särskilda förskrifter.
4.11.4 Placering
4.11.4.1 I sidled:
Om det endast finns en dimbaklykta skall denna sitta på motsatt
sida om fordonets symmetrilängsplan i förhållande till den trafik-
riktning som föreskrivs i registreringslandet. Referenscentrum får
även vara placerat på fordonets symmetrilängsplan.
4.11.4.2 I höjdled:
Mellan 250 och 1 000 mm över marken.
4.11.4.3 I längsled:
Baktill på fordonet.
4.11.5 Geometrisksynbarhet
Horisontell vinkel: 25º inåt och utåt.
Vertikal vinkel: 5º över och under horisontalplanet.
4.11.6 Inställning
Bakåt.
4.11.7 Får”grupperas”
med varje annan baklykta.
4.11.8 Fårinte ”kombineras”
med andra lyktor.1976L0756 — SV — 30.03.1982 — 002.001 — 23
▼M2
▼B
▼M2
▼B
▼B
4.11.9 Fårbilda”flerfunktionslykta”
med bakre sidopositionslyktan eller parkeringslyktan.
4.11.10 Elektriska kopplingar
Dessa skall vara sådana att dimbaklyktan endast kan tändas när
halvljus- eller helljusstrålkastarna eller dimstrålkastarna eller en
kombination av dessa är tända. De skall även vara sådana att
dimbaklyktan när den är tänd kan fungera med helljus-, halvljus-
och dimstrålkastarna.
När dimbaklyktan är tänd skall manövrering av helljusets eller
halvljusets manöverorgan inte släcka dimbaklyktan.
Om det finns dimstrålkastare skall det vara möjligt att släcka
dimbaklyktan utan att släcka dimstrålkastarna.
4.11.11 Kontrollanordning
Kontrollampa är obligatorisk. En oberoende inte blinkande
varningslampa.
4.11.12 Övrigakrav
I samtliga fall skall avståndet mellan dimbaklyktan och varje
stopplykta vara större än 100 mm.
4.12 Parkeringslykta
4.12.1 Befintlighet
På motorfordon med längd som inte överstiger 6 m och bredd
som inte överstiger 2 m: frivillig.
På alla andra fordon: förbjuden.
4.12.2 Antal
Beroende av arrangemanget.
4.12.3 Arrangemang
— Antingen två framlyktor och två baklyktor,
— eller en lykta på varje sida.
4.12.4 Placering
4.12.4.1 I sidled:
Den punkt på den lysande ytan som befinner sig längst bort från
fordonets symmetrilängsplan får inte befinna sig mer än 400 mm
från fordonets yttersta kant.
I fråga om ett lyktpar skall dessutom lyktorna sitta på fordonets
sidor.
4.12.4.2 I höjdled:
Över marken: Inte mindre än 350 mm, inte mer än 1 500 mm
eller 2 100 mm om karosseriets form inte medger att 1 500 mm
kan hållas.
4.12.4.3 I längsled:
Inga särskilda föreskrifter.
4.12.5 Geometrisksynbarhet
Horisontell vinkel: 45º utåt, framåt och bakåt.
Vertikal vinkel: 15º över och under horisontalplanet. Den
vertikala vinkeln under horisontalplanet
får minskas till 5º i fråga om lyktor som
sitter mindre än 750 mm över marken.
4.12.6 Inställning
Sådan att lyktorna uppfyller angivna villkor om synbarheten
framåt och bakåt.
4.12.7 Får”grupperas”
med varje annan lykta.1976L0756 — SV — 30.03.1982 — 002.001 — 24
▼M2
▼B
▼B
4.12.8 Fårinte ”kombineras”
med andra lyktor.
4.12.9 Fårbilda”flerfunktionslykta”
— framtill: med främre sidopositionslyktan, halvljusstrålkas-
taren, helljusstrålkastaren och dimstrålkastaren,
— baktill: med bakre sidopositionslyktan, stopplyktan och
dimbaklyktan,
— med körriktningsvisaren i kategori 5.
4.12.10 Elektriska kopplingar
Kopplingen skall medge tändning av parkeringslyktorna på
samma fordonssida oberoende av andra lyktor.
Parkeringslyktan(orna) skall kunna tändas även om den anord-
ning som startar och/eller stannar motorn står i ett läge som gördet omöjligt för motorn att vara igång.
4.12.11 Kontrollanordning
Kontrollampa är frivillig. Om det finns kontrollanordning får det
inte vara möjligt att förväxla den med kontrollanordningen för de
främre och bakre sidopositionslyktorna.
4.12.12 Övrigakrav
Funktionen hos denna lykta kan också åstadkommas genom
samtidig tändning av främre och bakre sidopositionslyktorna på
samma fordonssida.
4.13 Breddmarkeringslykta
4.13.1 Befintlighet
Obligatorisk på fordon med en bredd som överstiger 2,10 m.
4.13.2 Antal
Två synliga framifrån och två synliga bakifrån.
4.13.3 Arrangemang
Inga särskilda föreskrifter.
4.13.4 Placering
4.13.4.1 I sidled:
Så nära fordonets yttersta kant som möjligt.
4.13.4.2 I höjdled:
På den högsta höjd som är förenlig med kraven för sidledspla-
cering och symmetri.
4.13.4.3 I längsled:
Inga särskilda föreskrifter.
4.13.5 Geometrisksynbarhet
Horisontell vinkel: 80º utåt.
Vertikal vinkel: 5º över och 20º under horisontalplanet.
4.13.6 Inställning
Sådan att lyktorna uppfyller synbarhetskraven framåt och
bakåt.
4.13.7 Får”grupperas”/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C150med andra lyktor 4.13.8 Fårinte ”kombineras”
4.13.9 Får inte bilda ”flerfunktions-
lykta”
4.13.10 Elektriska kopplingar
Inga särskilda föreskrifter.1976L0756 — SV — 30.03.1982 — 002.001 — 25
▼M2
▼B
▼M2
▼B
▼M2
4.13.11 Kontrollanordning
Kontrollanordning är frivillig. Om det finns en kontrollanord-
ning skall dess funktion utföras av den kontrollanordning som
krävs för de främre och bakre sidopositionslyktorna.
4.13.12 Övrigakrav
Under förutsättning att alla andra villkor uppfylls får lyktan
som är synlig framifrån och lyktan som är synlig bakifrån på
samma fordonssida kombineras i en anordning.
Placeringen av en breddmarkeringslykta i förhållande till
motsvarande sidopositionslykta skall vara sådan att avståndet
mellan projektionerna på ett tvärvertikalplan av punkterna
närmast de lysande ytorna i de två ifrågavarande lyktorna inte
är mindre än 200 mm.
4.14 Bakre reflexanordning, icke triangelformad
4.14.1 Befintlighet
Obligatorisk på motorfordon.Förbjuden på släpvagnar.
4.14.2 Antal
Två.
4.14.3 Arrangemang
Inga särskilda föreskrifter.
4.14.4 Placering
4.14.4.1 I sidled:
Den punkt på den lysande ytan som befinner sig längst bort från
fordonets symmetrilängsplan får inte befinna sig mer än 400 mm
från fordonets yttersta kant.
Avståndet mellan reflexanordningarnas innerkanter får inte vara
mindre än 600 mm. Detta avstånd får minskas till 400 mm om
fordonets totala bredd är mindre än 1 300 mm.
4.14.4.2 I höjdled:
Över marken: Inte mindre än 350 mm och inte mer än 900 mm.
4.14.4.3 I längsled:
Baktill på fordonet.
4.14.5 Geometrisksynbarhet
Horisontell vinkel: 30º inåt och utåt.
Vertikal vinkel: 15º över och under horisontalplanet. Den
vertikala vinkeln under horisontalplanet
får minskas till 5º i fråga om reflexanord-
ningar som sitter mindre än 750 mm över
marken.
4.14.6 Inställning
Bakåt.
4.14.7 Får”grupperas”
med varje annan lykta.
4.14.8 Övrigakrav
Reflexanordningens lysande yta får ha delar gemensamma med
den lysande ytan ivarje annan baklykta.
4.15 Bakre reflexanordning, triangelformad
4.15.1 Befintlighet
Obligatorisk på släpvagnar.1976L0756 — SV — 30.03.1982 — 002.001 — 26
▼B
▼M2
▼B
▼B
Förbjuden på motorfordon.
4.15.2 Antal
Två.
4.15.3 Arrangemang
Triangelns spets skall peka uppåt.
4.15.4 Placering
4.15.4.1 I sidled:
Den punkt på den lysande ytan som befinner sig längst bort från
fordonets symmetrilängsplan får inte befinna sig mer än 400 mm
från fordonets yttersta kant.
Avståndet mellan reflexanordningarnas innerkanter får inte vara
mindre än 600 mm. Detta avstånd får minskas till 400 mm om
fordonets totala bredd är mindre än 1 300 mm.
4.15.4.2 I höjdled:
Över marken: Inte mindre än 350 mm och inte mer än 900 mm.
4.15.4.3 I längsled:
Baktill på fordonet.
4.15.5 Geometrisksynbarhet
Horisontell vinkel: 30º inåt och utåt.
Vertikal vinkel: 15º över och under horisontalplanet. Den
vertikala vinkeln under horisontalplanet
får minskas till 5º i fråga om reflexanord-
ningar som sitter mindre än 750 mm över
marken.
4.15.6 Inställning
Bakåt.
4.15.7 Fårinte ”grupperas”
med någon annan lykta.
4.15.8 Övrigakrav
Ingen lykta får placeras inom triangeln.
4.16 Främre reflexanordning, icke triangelformad
4.16.1 Befintlighet
Obligatorisk på släpvagnar.
4.16.2 Antal
Två.
4.16.3 Arrangemang
Inga särskilda föreskrifter.
4.16.4 Placering
4.16.4.1 I sidled:
Den punkt på den lysande ytan som befinner sig längst bort från
fordonets symmetrilängsplan får inte befinna sig mer än 400 mm
från fordonets yttersta kant.
I fråga om en släpvagn får inte den punkt på den lysande ytan
som befinner sig längst bort från fordonets symmetrilängsplan
befinna sig mer än 150 mm från fordonets yttersta kant.
Avståndet mellan reflexanordningarnas innerkanter får inte vara
mindre än 600 mm. Detta avstånd får minskas till 400 mm om
fordonets totala bredd är mindre än 1 300 mm.1976L0756 — SV — 30.03.1982 — 002.001 — 27
▼M2
▼B
▼B
4.16.4.2 I höjdled:
Över marken: Inte mindre än 350 mm och inte mer än 900 mm,
eller 1 500 mm om fordonets konstruktion inte medger att
900 mm kan hållas.
4.16.4.3 I längsled:
Framtill på fordonet.
4.16.5 Geometrisksynbarhet
Horisontell vinkel: 30º inåt och utåt.Om det på grund av inställbara dragstänger inte är möjligt att
uppfylla vinkelkravet 30º inåt får detta minskas till 10º.
Vertikal vinkel: 15º över och under horisontalplanet. Den verti-
kala vinkeln under horisontalplanet får minskas till 5º i fråga
om reflexanordningar som sitter mindre än 750 mm över marken.
4.16.6 Inställning
Framåt.
4.16.7 Får”grupperas”
med främre sidopositionslyktan.
4.16.8 Övrigakrav
Reflexanordningens lysande yta får ha delar gemensamma med
den lysande ytan i främre sidopositionslyktan.
4.17 Sidoreflexanordning, icke triangelformad
4.17.1 Befintlighet
Obligatorisk:
— på alla motorfordon med längd som överstiger 6 m, utom de
som tillhör kategori M
1,
— på alla släpvagnar.
Frivillig:
— på motorfordon ikategoriM1,
— på motorfordon som inte tillhör kategori M1och har en längd
som inte överstiger 6 m.
4.17.2 Minstaantalpersida
Sådant att reglerna för placering i längsled uppfylls.
4.17.4.3 Ilängsled:
Minst en reflexanordning skall vara monterad på fordonets
mittersta tredjedel och reflexanordningen längst fram skall sitta
högst 3 m från framänden; ifråga om släpvagnar skall hänsyn
tas till dragstångens längd vid mätning av detta avstånd.
Avståndet mellan två reflexanordningar intill varandra får inte
överstiga 3 m.
Avståndet mellan bakersta reflexanordningen och fordonets
bakände får inte överstiga 1 m.
För fordon ikategoriM1är det dock tillräckligt att ha en reflex-
anordning monterad inom första tredjedelen och en inom sista
tredjedelen av fordonets längd.
4.17.4 Placering
4.17.4.1 I sidled:
Inga särskilda föreskrifter.
4.17.4.2 I höjdled:
Över marken: Inte mindre än 350 mm och inte mer än 900 mm.
Om fordonets konstruktion inte medger att denna högsta höjd på
900 mm uppfylls, får detta gränsvärde ökas till 1 500 mm.1976L0756 — SV — 30.03.1982 — 002.001 — 28
▼M2
▼B
▼M2
▼B
▼B
4.17.4.3 I längsled:
Minst en reflexanordning skall vara monterad på mittersta tredje-
delen av fordonet och reflexanordningen längst fram skall sitta
högst 3 m från framänden, ifråga om släpvagnar med drag-
stången inräknad.
Avståndet mellan två reflexanordningar intill varandra får inte
överstiga 3 m.
Avståndet mellan reflexanordningen längst bak och fordonets
bakände får inte överstiga 1 m.
4.17.5 Geometrisksynbarhet
Horisontell vinkel: 45º framåt och bakåt.
Vertikal vinkel: 15º över och under horisontalplanet. Den
vertikala vinkeln under horisontalplanet
får minskas till 5º i fråga om reflexanord-
ningar som sitter mindre än 750 mm över
marken.
4.17.6 Inställning
Reflexanordningens referensaxel skall vara horisontell och
vinkelrät mot fordonets symmetrilängsplan och riktad utåt.
4.17.7 Får”grupperas”
med andra lyktor.
5. ÖVERENSSTÄMMELSE MED GODKÄND TYP
5.1 Varje serietillverkat fordon skall överensstämma med fordon-
stypen som erhållit typgodkännande med avseende på
installationen av belysnings- och ljussignalanordningar och deras
egenskaper enligt detta direktiv.1976L0756 — SV — 30.03.1982 — 002.001 — 29
▼B
Tillägg1
Lastförhållanden för axlar enligt 4.2.6.1
1. För följande provningar skall massan av passagerarna beräknas med 75
kg per person.
2. Lastförhållanden för olika typer av fordon:
2.1 Fordon ikategoriM1.
2.1.1 Vinkeln för halvljusstrålkastarens ljuskägla skall bestämmas under
följande lastförhållanden:
2.1.1.1 En person iförarsätet.2.1.1.2 Föraren, jämte en passagerare iframsätet längst bort från föraren.2.1.1.3 Föraren, en passagerare iframsätet längst bort från föraren och alla
säten längst bak upptagna.
2.1.1.4 Alla säten upptagna.
2.1.1.5 Alla säten upptagna, jämte en jämnt fördelad last ibagageutrymmet för
att åstadkomma tillåten belastning på bakaxeln, eller på framaxeln om
bagageutrymmet finns framtill i fordonet. Om fordonet har både ett
främre och ett bakre bagageutrymme skall ytterligare last fördelas på
lämpligt sätt för att åstadkomma tillåtna axelbelastningar. Om den
högsta tillåtna lastvikten uppnås innan den tillåtna belastningen på en
av axlarna uppnåtts skall dock lasten ibagageutrymmet (eller bagageut-
rymmena) begränsas till det värde som medger att denna vikt uppnås.
2.1.1.6 Föraren, jämte en jämnt fördelad last ibagageutrymmet för att åstad-
komma den tillåtna belastningen på motsvarande axel.
Om den högsta tillåtna lastvikten uppnås innan den tillåtna belastningen
på axeln uppnåtts skall dock lasten ibagageutrymmet (eller bagageut-
rymmena) begränsas till det värde som medger att denna vikt uppnås.
2.1.2 Vid bestämning av ovanstående lastförhållanden skall hänsyn tas till alla
lastningsbegränsningar som fastställts av tillverkaren.
2.2 Fordon ikategori erna M
2och M3.
Vinkeln för halvljusstrålkastarens ljuskägla skall bestämmas under
följande lastförhållanden:
2.2.1 Fordonet olastat.
2.2.2 Fordonet lastat på ett sådant sätt att varje axel bär den tekniskt tillåtna
belastningen.
2.3 Fordon ikategoriN med lastplan.
2.3.1 Vinkeln för halvljusstrålkastarens ljuskägla skall bestämmas under
följande lastförhållanden:
2.3.1.1 Fordonet olastat.2.3.1.2 En person iförarsätet, och med lasten fördelad för att åstadkomma den
tekniskt tillåtna belastningen på bakaxeln och den olastade vikten på
framaxeln. Förfarandet är detsamma om lastplanet är beläget framtill.
2.4 Fordon ikategoriN utan lastplan.
2.4.1 Dragfordon för påhängsvagnar:2.4.1.1 Olastat fordon utan belastning på kopplingsanordningen.
2.4.1.2 En person i förarsätet. Tekniskt tillåten belastning på kopplingsanord-
ningen då anordningen har det läge som motsvarar högsta belastningen
på bakaxeln.
2.4.2 Dragfordon för släpvagnar:2.4.2.1 Fordonet olastat.
2.4.2.2 En person iförarsätet och alla andra platser iförarhytten upptagna.1976L0756 — SV — 30.03.1982 — 002.001 — 30
▼B
Tillägg2
1976L0756 — SV — 30.03.1982 — 002.001 — 31
▼M1
▼B
Tillägg3
Figur 1
Figur 21976L0756 — SV — 30.03.1982 — 002.001 — 32
▼B
Tillägg4
KÖRRIKTNINGSVISARE
VINKLAR FÖR GEOMETRISK SYNBARHET
1976L0756 — SV — 30.03.1982 — 002.001 — 33
▼M2
Tillägg5
Mätning av halvljusets lutningsvariation som funktion av lasten
1. RÄCKVIDD
Detta tillägg anger en metod för att mäta variationer hos halvljusets
lutning på motorfordon i förhållande till lutningen då variationerna
orsakas av ändringar i fordonets uppställning på grund av lastning.
2. DEFINITIONER2.1Lutning
2.1.1Angiven lutning:
Det värde för halvljusets lutning som anges av motorfordonstillverkaren
och fungerar som referensvärde för beräkning av tillåtna variationer.
2.1.2Uppmättlutning:
Medelvärdet för halvljusets lutning eller fordonets lutning uppmätt med
fordonet i tillstånd nr 1 enligt definition i tillägg 1 för den fordonskate-
gorisom provas. Det fungerar som referensvärde för bedömni ng av
variationerna hos ljusets lutning när lasten ändras.
2.2Halvljusets lutning kan definieras
— antingen som vinkeln, uttryckt i milliradianer, mellan ljuskäglans
riktning mot en karaktäristisk punkt på den horisontella delen av
strålkastarens ljus/mörker-gräns och horisontalplanet,
— eller som tangenten till denna vinkel, uttryckt i procentuell lutning,
eftersom vinklarna är små (för dessa små vinklar är 1% lika med
10 mrad).
Om lutningen uttrycks i procentuell lutning kan den beräknas med hjälp
av formeln
h1/C0h2
l/C2100
där
h1är höjden över marken i millimeter för den ovannämnda karaktäris-
tiska punkten mätt på en vertikal skärm som är vinkelrät mot
fordonets symmetrilängsplan och placerad på det horisontella
avståndet l,
h2är höjden över marken i millimeter för referenscentrum (som antas
vara den nominella utgångspunkten för den karaktäristiska punkten
som valts för h1),
l är avståndet i millimeter från skärmen till referenscentrum.
Negativa värden anger nedvinkling (se figur 1).
Positiva värden anger uppvinkling.
Figur1
Halvjusets nedvinkling för ett fordon i kategori M1
Anmärkningar:
1. Denna figur visar ett fordon i kategori M1. Den visade principen
gäller på samma sätt även för fordon iandra kategori er.1976L0756 — SV — 30.03.1982 — 002.001 — 34
▼M2
2. När fordonet inte har något nivåregleringssystem för strålkastaren är
variationen hos halvljusets lutning identisk med variationen hos
fordonets egen lutning.
3. MÄTVILLKOR
3.1 Om en visuell kontroll av halvljuskäglans mönster på skärmen eller en
fotometrisk metod används, skall mätningen utföras i en mörk miljö
(t.ex. ett mörkt rum) med tillräckligt utrymme för att fordonet och
skärmen skall kunna placeras enligt figur 1. Strålkastarnas referen-
scentrum skall befinna sig på ett avstånd l på minst 10 m från skärmen.
3.2 Den mark som mätningarna utförs på skall vara så plan och horisontell
som möjligt så att reproducerbarheten för mätningen av halvljusets
lutning kan säkerställas med en noggrannhet på ± 0,5 mrad (± 0,05 %
lutning).
3.3 Om en skärm används skall dess märkning, läge och orientering i
förhållande till marken och till fordonets symmetrilängsplan vara sådana
att reproducerbarheten för mätningen av halvljusets lutning kan
säkerställas med en noggrannhet på ± 0,5 mrad (± 0,05 % lutning).
3.4 Under mätningarna skall den omgivande temperaturen vara mellan 10 ºC
och 30 ºC.
4. FÖRBEREDELSE AV FORDONET
4.1 Mätningarna skall utföras på ett fordon som körts en sträcka på mellan
1 000 och 10 000 km, helst 5 000 km.
4.2 Däcken skall vara pumpade till det fullasttryck som angivits av fordon-
stillverkaren. Fordonet skall vara fulltankat (bränsle, vatten, olja) och
utrustat med alla tillbehör och verktyg som angivits av tillverkaren.
Med bränsletanken fulltankad avses att den skall vara fylld till minst
90 % av sin kapacitet enligt den informationshandling som beskrivs
med en mall i bilaga 1 till direktiv 70/156/EEG.
4.3 Fordonet skall ha parkeringsbromsen lossad och växellådan i neut-
ralläget.
4.4 Fordonet skall under minst åtta timmar ha befunnit sig i den temperatur
som anges ipunkt 3.4.
4.5 Om en fotometrisk eller visuell metod används bör helst strålkastare
med en väldefinierad ljus/mörker-gräns för halvljuset vara monterade
på det fordon som provas för att underlätta mätningarna.
Andra metoder får användas för en mer exakt avläsning (till exempel
borttagning av strålkastarlinsen).
5. PROVNINGSFÖRFARANDE5.1Allmänt
Variationerna hos antingen halvljusets eller fordonets lutning, beroende
på vilken metod som valts, skall mätas separat för varje fordonssida.
Resultaten för både vänster och höger strålkastare skall under alla
lastförhållanden som anges i tillägg 1 ligga inom de gränser som anges
i punkt 5.5. Lasten skall anbringas gradvis utan att fordonet utsätts för
kraftiga stötar.
5.2Bestämning av den uppmätta ursprungliga lutningen
Fordonet skall vara förberett enligt punkt 4 och lastat enligt tillägg 1
(första lastförhållandet för ifrågavarande fordonskategori).
Före varje mätning skall fordonet gungas enligt punkt 5.4.Mätningarna skall utföras tre gånger.
5.2.1 Om inget av de uppmätta resultaten avviker med mer än 2 mrad (0,2 %
lutning) från resultatens aritmetiska medelvärde skall detta medelvärde
utgöra slutresultat.
5.2.2 Om någon mätning avviker från resultatens aritmetiska medelvärde med
mer än 2 mrad (0,2 % lutning) skall ytterligare tio mätningar utföras
vars aritmetiska medelvärde skall utgöra slutresultat.1976L0756 — SV — 30.03.1982 — 002.001 — 35
▼M2
5.3Mätmetoder
Valfri metod får användas för att mäta lutningsvariationerna under
förutsättning att avläsningarna har en noggrannhet på ± 0,2 mrad
(± 0,02 % lutning).
5.4Behandling av fordonet för varje lastförhållande
Fordonets fjädring och varje annan del som kan förmodas påverka halvl-
jusets lutning skall påverkas enligt de metoder som beskrivs nedan.
De tekniska myndigheterna och tillverkarna får dock gemensamt föreslå
andra metoder (antingen experimentella eller grundade på beräkningar),
särskilt när provningen medför särskilda problem, under förutsättning att
sådana beräkningar är klart giltiga.
5.4.1FordonikategoriM1medkonventionell fjädring
Med fordonet stående på mätplatsen och vid behov med hjulen vilande
på rörliga plattformar (som måste användas om deras avsaknad skulle
leda till begränsning av fjädringens rörelse så att mätresultaten förmod-
ligen påverkas) skall fordonet gungas i minst tre hela omgångar. För
varje omgång skall först fordonets bakände och sedan dess framände
tryckas ned.
Gungningen skall sluta med att en omgång slutförs. Innan mätningarna
utförs skall fordonet tillåtas att uppnå viloläget på egen hand. I stället
för att använda rörliga plattformar kan samma påverkan åstadkommasgenom att fordonet rörs bakåt och framåt minst ett helt hjulvarv.
5.4.2FordonikategoriernaM
2,M3ochNmedkonventionell fjädring
5.4.2.1 Om behandlingsmetoden för fordon i kategori M1enligt punkt 5.4.1 inte
är möjlig får den metod som beskrivs i punkt 5.4.2.2 eller 5.4.2.3
användas.
5.4.2.2 Med fordonet stående på mätplatsen och med hjulen på marken skall
karosseriet gungas genom tillfällig ändring av lasten.
5.4.2.3 Med fordonet stående på mätplatsen och med hjulen på marken skall
fordonets fjädring och alla andra delar som kan påverka halvljusets
lutning påverkas med hjälp av en vibrationsutrustning. Denna kan
utgöras av en vibrerande plattform som hjulen vilar på.
5.4.3Fordonmedokonventionell fjädringdärmotornmåstevaraigång
Vänta tills fordonet har intagit sin slutliga uppställning med motorn
igång innan några mätningar utförs.
5.5Mätningar
Variationen hos halvljusets lutning skall bedömas för vart och ett av de
olika lastförhållandena i förhållade till den uppmätta ursprungliga
lutningen bestämd enligt punkt 5.2.
Om fordonet är försett med ett manuellt nivåregleringssystem för
strålkastarna skall detta vara inställt i de lägen som anges av tillverkaren
för de angivna lastförhållandena (enligt tillägg 1).
5.5.1 Till att börja med skall en enstaka mätning utföras för varje lastförhål-
lande. Kraven har uppfyllts om lutningsvariationen för alla
lastförhållanden ligger inom beräknade gränser (till exempel inom skill-
naden mellan den angivna ursprungliga lutningen och de nedre och övre
gränser som anges för godkännande) med en tolerans på 4 mrad (0,4 %
lutning).
5.5.2 Om resultaten av några mätningar inte ligger inom den tolerans som
anges i punkt 5.5.1 eller överskrider gränsvärdena skall ytterligare tre
mätningar utföras enligt punkt 5.5.3 för de lastförhållanden som
motsvarar dessa resultat.
5.5.3 För vart och ett av ovanstående lastförhållanden gäller följande:
5.5.3.1 Om inget av de tre uppmätta resultaten avviker med mer än 2 mrad
(0,2 % lutning) från resultatens aritmetiska medelvärde skall detta
medelvärde utgöra slutresultat.
5.5.3.2 Om någon mätning avviker från resultatens aritmetiska medelvärde med
mer än 2 mrad (0,2 % lutning) skall ytterligare tio mätningar utföras
vars aritmetiska medelvärde skall utgöra slutresultat.1976L0756 — SV — 30.03.1982 — 002.001 — 36
▼M2
5.5.3.3 Om ett fordon är försett med ett automatiskt nivåregleringssystem för
strålkastarna vilket har en inbyggd hysteres skall medelvärden i toppen
och botten av hysteresen utgöra bestämmande värden.
Alla dessa mätningar skall utföras enligt punkterna 5.5.3.1 och 5.5.3.2.
5.5.4 Kraven har uppfyllts om, för alla lastförhållanden, variationen mellan
uppmätt ursprunglig lutning bestämd enligt 5.2 och lutningen som
uppmäts för varje lastförhållande är mindre än de värden som beräknats
ipunkt 5.5.1 (utan säkerhetsmargi nal).
5.5.5 Om endast en av de beräknade övre eller nedre variationsgränserna
överskrids skall tillverkaren tillåtas att välja ett annat värde för den
angivna ursprungliga lutningen, inom de gränser som anges för godkän-
nande.1976L0756 — SV — 30.03.1982 — 002.001 — 37
▼M2
Tillägg6
Angivande av den angivna inställning som nämns i punkt 4.2.6.1 i bilaga 1
Exempel
Symbolens och tecknens storlek får bestämmas av tillverkaren.1976L0756 — SV — 30.03.1982 — 002.001 — 38
▼M2
Tillägg7
Manöverorgan för nivåregleringsanordningar för strålkastare vilka nämns i
punkt 4.2.6.2.2 i bilaga 1
1. FÖRESKRIFTER
1.1 Halvljusets nedvinkling skall i samtliga fall åstadkommas på ett av
följande sätt:
a) Genom att ett manöverorgan förs nedåt eller åt vänster.
b) Genom att ett manöverorgan vrids moturs.
c) Genom att en knapp trycks in (manöverorgan av typen tryck/drag).
Om flera knappar används för att ställa in ljuskäglan skall knappen som
ger största nedvinklingen vara placerad till vänster eller nedanför knappe-
n(arna) för övriga halvljuslägen.
Ett vridorgan som är monterat kant i kant eller med endast kanten synlig
bör följa manöverprinciperna för manöverorganstyperna a eller c.
1.1.1 Detta manöverorgan skall vara försett med symboler som tydligt anger de
rörelser som motsvarar halvljusets ned- och uppvinkling.
1.2 Läget ”0” motsvarar inställningen enligt punkt 4.2.6.1 i bilaga 1.1.3 Läget ”0”, som enligt punkt 4.2.6.2.2 i bilaga 1 måste vara ett
”stoppläge”, behöver inte nödvändigtvis ligga i slutet av skalan.
1.4 De märken som används på manöverorganen skall förklaras i instruktions-
boken till bilen.
1.5 Endast följande symboler får användas för att utmärka manöverorganen:
Standardsymboler för halvljusstrålkastare enligt figur 3 i bilaga 2 till
direktiv 78/316/EEG utvisande de pilar som motsvarar riktningen av
halvljusets inställning.
2. EXEMPEL
Exempel 1:
Exempel 2:
1976L0756 — SV — 30.03.1982 — 002.001 — 39
▼M2
Exempel 3:
1976L0756 — SV — 30.03.1982 — 002.001 — 40
▼B
BILAGA2
MALL
►(1)M21976L0756 — SV — 30.03.1982 — 002.001 — 41
▼B
►(1)M11976L0756 — SV — 30.03.1982 — 002.001 — 42