1995L0051 — SV — 01.01.1996 — 000.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B KOMMISSIONENS DIREKTIV 95/51/EG
av den 18 oktober 1995
omändringavdirektiv90/388/EEGmedavseendepåavskaffandeavbegränsningarnaföranvänd-
ning av kabeltelevisionsnät för tillhandahållande av redan avreglerade teletjänster
(EGT L 256, 26.10.1995, s. 49)
Rättat genom:
►C1Rättelse, EGT L 308, 29.11.1996, s. 59 (95/51)
Anm: Idenna konsoliderade utgåva förekommer hänvisningar till den europeiska omräkningsenheten och/eller ecun. Från och
med den 1 januari 1999 skall båda benämningarna förstås som hänvisningar till euron — rådets förordning (EEG)nr 3308/80 (EGT L 345, 20.12.1980, s. 1) och rådets förordning (EG) nr 1103/97 (EGT L 162, 19.6.1997, s. 1).
1995L0051 — SV — 01.01.1996 — 000.001 — 2
▼B
KOMMISSIONENS DIREKTIV 95/51/EG
av den 18 oktober 1995
om ändring av direktiv 90/388/EEG med avseende på avskaffande
av begränsningarna för användning av kabeltelevisionsnät för till-
handahållande av redan avreglerade teletjänster
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT
DETTA DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemen-
skapen, särskilt artikel 90.3 i detta, och
med beaktande av följande:
(1) Genom kommissionens direktiv 90/388/EEG av den 28 juni 1990
om konkurrens på marknaderna för teletjänster (1), ändrat genom
direktiv 94/46/EG (2), öppnades vissa teletjänster för konkurrens
och medlemsstaterna ombads att vidta nödvändiga åtgärder för attsäkerställa att alla operatörer är berättigade att tillhandahållasådana tjänster. När det gäller telefoni till allmänheten gavsmedlemsstaterna, enligt direktivet, rätt att bibehålla särskilda ochexklusiva rättigheter. Irådets resolution av den 22 juli 1993 (
3)
bekräftas att detta undantag kan bringas att upphöra den 1 januari1998, med en övergångsperiod för vissa medlemsstater.
Under det offentliga samråd som organiserades av kommissionen
under år 1992 om situationen inom telesektorn, efter kommissio-nens meddelande av den 21 oktober 1992, framkom det att effek-tiviteten av åtgärderna för avreglering av telesektorn, och isynnerhet avregleringen av datakommunikations- och tilläggs-tjänster samt tillhandahållandet av data- och taltjänster till före-tagsanvändare och slutna användargrupper, ifrågasattes av mångatillhandahållare av tjänster och användare av sådana tjänster.
(2) De begränsande regleringar som förhindrar användningen avalternativ infrastruktur för tillhandahållande av avregleradetjänster är huvudorsaken till denna fortgående flaskhalssituation, isynnerhet begränsningarna av användningen av kabeltelevi-sionsnät. Potentiella tillhandahållare av tjänster måste nu förlitasig på överföringskapacitet — ”leasade linjer” — som tillhanda-hålls av teleorganisationerna, som ofta även är konkurrenter inomområdet avreglerade tjänster. Isyfte att lösa detta problemuppdrog Europaparlamentet, i sin resolution av den 20 april1993 (
4), åt kommissionen att snarast möjligt vidta nödvändiga
åtgärder för att dra full nytta av potentialen i den befintligainfrastrukturen i kabelnät för teletjänster, och att utan fördröjningavskaffa de befintliga begränsningarna i medlemsstaterna avanvändningen av kabelnät för ickereserverade tjänster.
(3) Efter denna resolution har kommissionen genomfört två studierom användningen av kabeltelevisionsnät och alternativa infra-strukturer för leverans av sådana teletjänster som redan haröppnats för konkurrens enligt gemenskapslagstiftningen: ”Theeffects of Liberalisation of Satellite Infrastructure on the Corpo-rate and Closed User Group Market”, Analysis, 1994 och ”L’Im-pact de l’autorisation de la fourniture de services de télécommu-nications libéralisés par les cable-opérateurs”, IDATE, 1994. Degrundläggande resultaten av dessa studier understryker denpotentiella rollen för bl.a. kabeltelevisionsnät när det gäller attskingra den uttalade oron över den lägre innovationstakten ochfördröjda introduktionen av avreglerade tjänster i Europeiskagemenskapen. Att öppna sådana nät skulle vara till hjälp för attlösa problemen med höga prisnivåer och avsaknad av lämplig
(1) EGT nr L 192, 24.7.1990, s. 10.
(2) EGT nr L 268, 19.10.1994, s. 15.
(3) EGT nr C 213, 6.8.1993, s. 1.
(4) EGT nr C 150, 31.5.1993, s. 39.
1995L0051 — SV — 01.01.1996 — 000.001 — 3
▼B
kapacitet, vilket i stor utsträckning är ett resultat av det aktuella
exklusiva tillhandahållandet av infrastruktur i de flesta medlems-stater. De nät som drivs av godkända kabeltelevisionsbolagerbjuder möjligheter för tillhandahållande av ett ökande antaltjänster, utöver TV-sändningar, om ytterligare investeringarsäkras. Exempel från den amerikanska marknaden visar att nyatjänster som kombinerar bildtjänster och telekommunikationutvecklas när vissa reglerande hinder tas bort.
(4) Vissa medlemsstater har därför avskaffat tidigare begränsningarför tillhandahållande av vissa datatjänster och ickereserveradetelefonitjänster i kabeltelevisionsnät. En medlemsstat tillåter tele-foni. Andra medlemsstater har dock bibehållit stränga begräns-ningar för tillhandahållande av andra tjänster än distribution avTV-sändningar i dessa nät.
(5) De aktuella begränsningar som medlemsstaterna tillämpar föranvändningen av kabeltelevisionsnät för tillhandahållande avandra tjänster än distribution av TV-sändningar syftar till attförhindra att allmän telefoni tillhandahålls genom andra nät än deallmänna växeltelefoninäten, i syfte att skydda teleorganisatio-nernas huvudinkomstkälla.
Exklusiva rättigheter att tillhandahålla allmän telefoni har bevil-
jats de flesta teleorganisationer inom gemenskapen i syfte atttillförsäkra dem de finansiella resurser som är nödvändiga för atttillhandahålla och utnyttja ett universellt nät, dvs ett nät medövergripande geografisk täckning som varje tjänsteleverantöreller användare, på begäran, kan få tillgång till inom en rimligtidsperiod.
(6) Eftersom dessa begränsningar för användningen av kabeltelevi-sionsnäten införs genom statliga åtgärder och har till syfte på varoch en av de nationella marknader där de förekommer, att gynnade teleorganisationer som medlemsstaterna äger, eller till vilka dehar givit särskilda eller exklusiva rättigheter, måste dessabegränsningar bedömas enligt artikel 90.1 i Romfördraget. Idenna artikel krävs att medlemsstaterna beträffande sådanaföretag inte vidtar eller bibehåller åtgärder som motverkar syftetmed fördragets bestämmelser, och i synnerhet konkurrensreg-lerna. Det innefattar ett förbud mot upprätthållande av bestäm-melser om teleorganisationer som resulterar i begränsning av detfria tillhandahållandet av tjänster inom gemenskapen eller somleder till missbruk av dominerande ställning, till men för använ-darna av någon viss tjänst.
(7) Beviljandet av exklusiva rättigheter till teleorganisationerna förtillhandahållande av överföringskapacitet för att tillhandahållateletjänster till allmänheten, och de därav följande reglerandebegränsningarna av användningen av kabeltelevisionsnät förandra syften än distribution av utsändningar av radio- och televi-sionsprogram, i synnerhet för nya tjänster såsom interaktiv televi-sion och video på begäran såväl som multimedietjänster inomgemenskapen, som annars inte kan tillhandahållas, begränsar mednödvändighet det fria tillhandahållandet av sådana tjänster till ochfrån andra medlemsstater. Sådana reglerande begränsningar kaninte försvaras med skäl som offentlig policy eller grundläggandekrav eftersom det senare, och i synnerhet det grundläggandekravet på kompatibilitet mellan nät vid sammankoppling av kabe-ltelevisionsnät och telenät, kan garanteras genom mindre begrän-sande bestämmelser såsom objektiva, icke-diskriminerande ochöppna anmälnings- eller licensvillkor.
(8) De åtgärder som ger exklusiva rättigheter till teleorganisationernaför tillhandahållande av överföringskapacitet och de däravföljande reglerande begränsningarna av användningen av infra-struktur för kabeltelevision för tillhandahållande av andra tele-tjänster som redan är öppna för konkurrens, är därför ett brottmot artikel 90 i förening med artikel 59 i fördraget. Det förhål-lande att begränsningarna utan särskillnad gäller för alla företagvid sidan om de berörda teleorganisationerna är inte tillräckligtför att undanta den gynnande behandlingen av de senare från
1995L0051 — SV — 01.01.1996 — 000.001 — 4
▼B
räckvidden av artikel 59 av fördraget. Det är egentligen inte
nödvändigt att alla företagen i en medlemsstat gynnas i relationtill de utländska företagen. Det är tillräckligt att förmånsbehand-lingen gynnar vissa nationella operatörer.
(9) Artikel 86 i fördraget förbjuder, såsom oförenligt med dengemensamma marknaden, allt sådant beteende av ett eller fleraföretag med dominerande ställning som innebär ett missbruk aven dominerande ställning på den gemensamma marknaden ellerinom en väsentlig del av denna.
(10) På varje relevant nationell marknad innehar teleorganisationernaen dominerande ställning för tillhandahållande av överföringska-pacitet för teletjänster eftersom det endast är de som har allmännatelenät som täcker dessa staters hela territorium. En annan sida avdenna dominerande ställning berör marknadens speciella egen-skaper, och i synnerhet dess kapitalintensiva natur. Med beak-tande av den stora investering som krävs för duplicering av ettnät, finns det ett starkt beroende av användning av befintliga nät.Detta ökar de relevanta teleorganisationernas strukturella domi-nans och utgör ett potentiellt inträdeshinder. För det tredje drarteleorganisationerna som ett resultat av sin marknadsandel ytterli-gare fördel av innehavet av detaljerad information om teleflödensom inte finns tillgänglig för nya aktörer. Detta inbegriper infor-mation om abonnenternas användningsmönster, vilken ärnödvändig för målinriktning på specifika användargrupper, ochom priskänslighet i efterfrågan i varje marknadssegment ochregion i landet. Slutligen bidrar även det faktum att de relevantateleorganisationerna innehar exklusiva rättigheter att tillhanda-hålla telefoni till deras dominans på den närliggande men avgrän-sade marknaden för telekapacitet.
(11) Själva skapandet av en dominerande ställning inom en givenmarknad, genom beviljandet av en exklusiv rättighet, är inte i sigoförenligt med artikel 86. En medlemsstat tillåts dock inte atträttsligen upprätthålla ett monopol om det berörda företagetmåste missbruka eller förleds att missbruka sin dominerandeställning på ett sätt som sannolikt kommer att påverka handelnmellan medlemsstaterna.
(12) Förbudet mot användning av annan infrastruktur, och i synnerhetkabeltelevisionsnät, för tillhandahållande av teletjänster, haruppmuntrat teleorganisationerna att debitera höga priser i jämfö-relse med priser i andra länder, medan innovation i europeiskaföretagsnät och tillhandahållande av konkurrenskraftiga tjänster,såväl som införandet av de bestämmelser som föreslås iRapporten om Europa och det globala informationssamhället ,ä r
ytterst beroende av tillgängligheten av infrastruktur, i synnerhetuthyrda förbindelser, till minskande kostnader. Taxorna för sådaninfrastruktur med hög kapacitet är i medeltal 10 gånger högre igemenskapen än för motsvarande kapacitet över motsvarandeavstånd i Nordamerika. Då det inte föreligger några skäl fördetta, t.ex. i form av högre kostnader, så måste dessa taxorbetraktas som missbruk i den mening som avses i artikel 86 a.
Dessa höga priser i gemenskapen är en direkt konsekvens av de
begränsningar som medlemsstaterna pålagt användningen avannan infrastruktur än den som innehas av teleorganisationerna,och i synnerhet de som innehas av kabeltelevisionsoperatörer, förtillhandahållande av teletjänster. Sådana höga priser kan inteenbart förklaras med de underliggande kostnaderna, med tanke påde avsevärda skillnaderna i taxor mellan medlemsstater därliknande kostnadsstrukturer bör kunna förväntas.
(13) De statliga åtgärder som förhindrar kabeltelevisionsoperatörerfrån att erbjuda överföringskapacitet i konkurrens med teleorgani-sationerna för tillhandahållande av avreglerade tjänster begränsardessutom det allmänna tillhandahållandet av kapacitet på mark-naden och eliminerar incitamenten för teleorganisationerna attsnabbt öka kapaciteten i sina nät, minska medelkostnaderna ochsänka taxorna. De därav följande höga taxor som tillämpas avteleorganisationerna för, och avsaknaden av tillgänglighet till,
1995L0051 — SV — 01.01.1996 — 000.001 — 5
▼B
den grundläggande infrastruktur som tillhandahålls av dessa orga-
nisationer, över vilka avreglerade tjänster skulle kunna erbjudasav tredje part, har försenat en utbredd utveckling av företagsnätmed hög hastighet, fjärråtkomst av databaser för såväl företagsom privata användare, samt införandet av innovativa tjänstersåsom telebanktjänster, distansutbildning, datorstödd marknads-föring osv. (se meddelandet från kommissionen till Europaparla-mentet och rådet av den 25 oktober 1994 ”Grönbok om avregler-ingen av infrastruktur för telekommunikation och kabeltelevi-sionsnät: Del ett”). Teleorganisationernas nät kan för tillfället intemöta all potentiell efterfrågan på marknaden på överföringskapa-citet för tillhandahållande av dessa teletjänster, vilket understru-kits av användare och tillhandahållare av sådana tjänster (Medde-lande till Europaparlamentet och rådet om samrådet om över-synen av situationen i telesektorn av den 28 april 1993, s. 5 punkt2. Resultaten av översynen visade således att själva skyldighetenatt tillhandahålla förhyrda linjer på begäran inte var tillräckligtför att undvika begränsningar av tillgång på marknaderna förteletjänster och begränsningar av användarnas valfrihet).
De aktuella begränsningarna i användningen av kabeltelevi-
sionsnät för tillhandahållande av sådana tjänster skapar därför ensituation där teleorganisationernas själva utnyttjande av sinaexklusiva rättigheter att tillhandahålla överföringskapacitet förallmänt tillgängliga teletjänster begränsar, i den mening somavses i artikel 8 6 b i fördraget, tillkomsten av i synnerhet nya
tjänster såsom betal-TV, interaktiv television och video påbegäran, såväl som multimedietjänster inom gemenskapen, vilkakombinerar både audiovisuella tjänster och teletjänster som oftainte adekvat kan tillhandahållas i teleorganisationernas nät.
Med tanke på begränsningarna av antalet tjänster som kabeltele-
visionsoperatörer kan erbjuda, så skjuter dessa å andra sidan oftaupp investeringar i sina nät, och i synnerhet införandet av optiskafibrer, vilka kunde vara lönsamma om de kunde avskrivas påbasis av ett större antal tillhandahållna tjänster. Som en konse-kvens härav har begränsningar av användningen av kabeltelevi-sionsnät för tillhandahållande av andra tjänster än utsändningäven den effekten att de försenar utvecklingen av nya tele- ochmultimedietjänster, och därmed hålls den tekniska utvecklingeninom detta område tillbaka.
(14) Till sist kan, som Europeiska gemenskapernas domstol framhöll isin dom av den 19 mars 1991, 5 mål C-202/88, Frankrike motkommissionen (
1), ett system för fri konkurrens, som detta fast-
ställs i fördraget, endast garanteras om jämlikhet mellan olikaekonomiska aktörer i fråga om möjligheter säkerställas. Att till ettenda företag, som marknadsför teletjänster, överlåta uppgiften atttillhandahålla den oundgängliga råvaran, dvs. överföringskapa-citet till alla företag som erbjuder teletjänster, visade sig dockvara liktydig med att till detta överföra rätten att godtyckligtbestämma vilka tjänster som skulle kunna erbjudas av desskonkurrenter, till vilka kostnader och under vilka tidsperioder,samt att övervaka deras kunder och den trafik som genereras avdess konkurrenter, vilket ger företaget en klar fördel i förhållandetill konkurrenterna.
(15) De exklusiva rättigheter som beviljats teleorganisationerna atttillhandahålla överföringskapacitet för teletjänster till allmänhetenoch de därav följande begränsningarna för användningen avkabeltelevisionsnät för tillhandahållande av avreglerade tjänster,är därför oförenliga med artikel 90.1 i förening med artikel 86 ifördraget. Artikel 90.2 i fördraget tillåter undantag från artikel 86i fall där tillämpningen av den senare formellt eller i praktikenskulle förhindra genomförandet av de särskilda uppgifter somtilldelats teleorganisationerna. Ienlighet med den bestämmelsenundersökte kommissionen verkan av avregleringen av använd-
(1) Rec. (1991) I-1271, stycke 51.
1995L0051 — SV — 01.01.1996 — 000.001 — 6
▼B
ningen av kabelnät för tillhandahållande av tele- och multimedie-
tjänster.
Enligt direktiv 90/388/EEG kan medlemsstater fram till ett visst
datum fortsätta att förbehålla de nationella teleorganisationernarätten att tillhandahålla telefoni, i syfte att garantera tillräckligainkomster för etablerandet av ett universellt telefonnät. Telefonidefinieras i artikel 1 av direktiv 90/388/EEG som det kommersi-ella tillhandahållandet till allmänheten av direktöverföring ochkoppling av tal i realtid mellan det allmänt tillgängliga nätetsanslutningspunkter, vilket gör det möjligt för alla användare attanvända utrustning ansluten till en sådan nätanslutningspunkt föratt kommunicera med en annan anslutningspunkt. Om kabeltele-visionsnät omvandlas till telefonnät som tillhandahåller telefonitill alla abonnenter bör sådana nät betraktas som allmänna tele-fonnät och deras anslutningspunkter som anslutningspunkter tillsådana nät. Den relevanta taltjänsten skulle då bli telefoni, vilketenligt artikel 2 i direktiv 90/388/EEG vidare kan förbjudas avmedlemsstaterna på kabeltelevisionsnäten.
Det förefaller som om ett sådant temporärt förbud mot tillhanda-
hållande av telefoni på kabeltelevisionsnät kan vara berättigat avsamma skäl som för telenät. Om däremot taltjänster för slutnaanvändargrupper eller överföringskapacitet i form av förhyrdalinjer tillhandahålls på kabeltelevisionsnät utgör dessa nät inteallmänna nät och medlemsstaterna bör inte begränsa de relevantatjänsterna även när dessa inbegriper användandet av en anslut-ningspunkt till det offentliga telefonnätet.
Vid sidan av fallet telefoni är ingen annan begränsning för till-
handahållande av avreglerade tjänster berättigad enligt artikel90.2, särskilt med beaktande av hur lite dessa tjänster, som förtillfället tillhandahålls i teleorganisationernas egna nät, men vilkaskulle kunna avledas till kabeltelevisionsnäten, bidrar till teleor-ganisationernas omsättning. Det bör upprepas att åtgärderna föravreglering av tillhandahållande av telefoni bör ta hänsyn tillbehovet av att finansiera en universell service inbegripet denframtida utvecklingen av systemet (se punkt V.2 i meddelandetfrån kommissionen till Europaparlamentet och rådet av den 3 maj1995).
(16) Trots avskaffandet av de aktuella begränsningarna av använd-ningen av kabeltelevisionsnät vad gäller tillhandahållande avtjänster kan samma licensierings- eller deklarationsförfarandeförutses som för tillhandahållande av samma tjänster i deallmänna telenäten.
(17) Dessutom kommer distributionen via dessa nät av audiovisuellaprogram avsedda för allmänheten och innehållet i dessa programatt fortsätta att vara underkastad särskilda regler antagna avmedlemsstaterna i enlighet med gemenskapsrätten och omfattasdärför inte av bestämmelserna i detta direktiv.
(18) Då medlemsstater ger rättigheter att etablera både kabeltelevi-sions- och telenät till ett och samma företag, så placerar de detberörda företaget i en situation där det inte har några incitamentatt attrahera användare till det nät som bäst passar för tillhanda-hållandet av den berörda tjänsten, så länge som det har ledigkapacitet i det andra nätet. Idet fallet har företaget å andra sidanintresse av att överdebitera användningen av kabelinfrastrukturenför tillhandahållandet av icke-reserverade tjänster för att ökatrafiken i sina telenät. Införandet av fri konkurrens kommer oftaatt fordra särskilda åtgärder under hänsynstagande till desärskilda omständigheterna på de relevanta marknaderna. Motbakgrund av de varierande omständigheterna i de olika medlems-staterna är de nationella myndigheterna bäst lämpade att bedömavilka åtgärder som är lämpligast och särskilt om en åtskillnadmellan de nämnda verksamheterna är oundgänglig. Ibörjan avavregleringen är en detaljerad kontroll av korsvisa subventioneroch en öppen redovisning av avgörande betydelse. För att möjlig-göra övervakning av eventuellt missbruk bör medlemsstaternaåtminstone kräva att en klar åtskillnad görs mellan den ekono-
1995L0051 — SV — 01.01.1996 — 000.001 — 7
▼B
miska redovisningen för de två verksamheterna, även om en
strukturell åtskillnad är att föredra.
(19) Isyfte att möjliggöra övervakning av eventuellt missbruk medelstkorsvisa subventioner mellan kabeltelevisionsoperatörernas sänd-ningsverksamheter, som getts genom exklusiva rättigheter i ettgivet franchisingområde, och deras affärsverksamhet som tillhan-dahållare av kapacitet för teletjänster, bör medlemsstaterna garan-tera öppenhet vad gäller användningen av resurser från en verk-samhet som kan användas till att utvidga den dominerande ställ-ningen till en annan marknad. Med tanke på komplexiteten avden ekonomiska redovisningen för tillhandahållare av nät är detextremt svårt att bestämma de korsvisa subventionerna inomdessa, mellan de reserverade aktiviteterna och de tjänster somtillhandahålls under konkurrensvillkor. Det är därför nödvändigtatt kräva av dessa kabeltelevisionsoperatörer att de för separataekonomiska redovisningar och i synnerhet att sådana kostnaderoch inkomster som är kopplade till tillhandahållandet av detjänster som erbjuds under deras exklusiva rättigheter, och sådanasom kopplas till de tjänster som tillhandahålls konkurrensvillkorredovisas särskilt, så snart de uppnår en betydande omsättningvad avser telekommunikationsverksamhet inom området förlicensen. För närvarande bör en omsättning som överstiger 50miljoner ecu anses som en betydande omsättning. Om ett sådantkrav skulle utgöra en alltför stor börda för det relevanta företagetfår medlemsstaterna bevilja uppskov för begränsade tidsperioder,på villkor att de underliggande skälen förhandsanmäls tillkommissionen.
De berörda aktörerna bör använda ett lämpligt system för kost-
nadsredovisning som kan kontrolleras av redovisningsexperteroch som säkerställer de redovisade siffrornas överensstämmelsemed verkligheten.
På den ovannämnda åtskillnaden mellan olika konton bör åtmin-
stone de principer tillämpas som fastställs i artikel 10.2 i rådetsdirektiv 92/44/EEG av den 5 juni 1992 om tillhandahållande avöppna nät för förhyrda förbindelser (
1), ändrat genom kommissio-
nens beslut 94/439/EG (2). Inför hybridtjänster som består av
delar som faller inom de reserverade och de konkurrensutsattatjänsterna, bör det särskiljas mellan kostnader för de olikadelarna.
(20) Där inget konkurrerande leveranssystem till bostäder är godkäntav den berörda medlemsstaten kommer kommissionen att över-väga om det är tillräckligt med åtskillnad av konton för attundvika missbruk samt bedöma om sådant samlat tillhandahål-lande inte resulterar i en begränsning av det potentiella utbudetav överföringskapacitet, på bekostnad av tjänsteleverantörerna idet berörda området eller om ytterligare åtgärder erfordras.
(21) Medlemsstaterna bör avstå från att införa nya åtgärder som syftartill eller leder till att målet med detta direktiv äventyras.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Direktiv 90/388/EEG ändras på följande sätt:
1. Artikel 1.1 skall ändras på följande sätt:
a) Den femte strecksatsen skall ersättas med följande:
”— Teletjänster: tjänster vars tillhandahållande helt eller delvis
består av sändning eller fördelning av signaler i ett telenät.”
(1) EGT nr L 165, 19.6.1992, s. 27.
(2) EGT nr L 181, 15.7.1994, s. 40.
1995L0051 — SV — 01.01.1996 — 000.001 — 8
▼B
b) Följande skall läggas till efter den sista strecksatsen:
▼C1
”— Kabeltelevisionsnät: all huvudsaklig kabelbaserad infra-
struktur som beviljats av en medlemsstat för leverans ellerdistribution av radio- eller TV-signaler till allmänheten.
▼
B
Bestämmelserna i detta direktiv skall inte påverka de särskilda
regler som medlemsstaterna antagit i enlighet med gemenskaps-rätten beträffande distribution av audiovisuella program avseddaför allmänheten och innehållet i dessa program.”
2. Iartikel 4 skall följande införas efter andra stycket:
”Medlemsstaterna skall— avskaffa alla begränsningar för tillhandahållande av överförings-
kapacitet genom kabeltelevisionsnät och tillåta användandet avkabelnät för att leverera teletjänster, med undantag av telefoni,
— säkerställa att sammankoppling av kabeltelevisionsnätet med det
allmänt tillgängliga telenätet tillåts för sådant syfte, särskiltsammankoppling med förhyrda ledningar, och att begränsning-arna av kabeltelevisionsoperatörernas direkta sammankoppling avkabeltelevisionsnät avskaffas.”
Artikel 2
Vid avskaffande av begränsningar för användning av kabeltelevi-
sionsnät skall medlemsstaterna vidta nödvändiga åtgärder för att säker-ställa redovisningsmässig öppenhet och förhindra diskriminerande bete-ende när en operatör har en exklusiv rättighet att tillhandahålla bådeallmänt tillgänglig infrastruktur för telenät och infrastruktur för kabelte-levisionsnät, och särskilt säkerställa åtskiljandet av den ekonomiskaredovisning som rör tillhandahållandet av varje nät och verksamhet somleverantör av teletjänster.
När en operatör har en exklusiv rätt att tillhandahålla infrastruktur för
kabeltelevisionsnät i ett visst område skall medlemsstaterna även säker-ställa att operatören i fråga har separat ekonomisk redovisning i frågaom sin verksamhet som tillhandahållare av nätkapacitet för telesyften såsnart denne uppnår en omsättning som överstiger 50 miljoner ecu påmarknaden för telekommunikationstjänster, bortsett från distributionenav radio- och TV-sändningar i det relevanta geografiska området. Omett sådant krav skulle utgöra en alltför stor börda för det relevantaföretaget får medlemsstaterna bevilja uppskov för begränsade tidspe-rioder, varvid de underliggande skälen skall förhandsanmälas tillkommissionen.
Om en enda operatör tillhandahåller båda de nät eller båda de tjänster
som avses i första stycket, kommer kommissionen före den 1 januari1998 att genomföra en allmän utvärdering av verkan av ett sådantsamlat tillhandahållande, i förhållande till syftena med detta direktiv.
Artikel 3
Medlemsstaterna skall senast nio månader efter att detta direktiv har
trätt i kraft till kommissionen lämna de uppgifter som gör det möjligtför kommissionen att kontrollera att artiklarna 1 och 2 har efterföljts.
Artikel 4
Detta direktiv träder i kraft den 1 januari 1996.
Artikel 5
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.