2000L0013 — SV — 25.11.2003 — 002.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2000/13/EG
av den 20 mars 2000
om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkning och presentation av livsmedel
samt om reklam för livsmedel
(EGT L 109, 6.5.2000, s. 29)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Kommissionens direktiv 2001/101/EG av den 26 november 2001 L 310 19 28.11.2001
►M2Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/89/EG av den 10 november
2003L 308 15 25.11.2003
▼B
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2000/13/
EG
av den 20 mars 2000
om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkning
och presentation av livsmedel samt om reklam för livsmedel
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR
ANTAGIT DETTA DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenska-
pen, särskilt artikel 95 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag,
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
i enlighet med det förfarande som anges i artikel 251 i fördraget (2) och
av följande skäl:
(1)Rådet direktiv 79/112/EEG av den 18 december 1978 om
tillnärmningav medlemsstaternas lag stiftningom märkningochpresentation av livsmedel samt om reklam för livsmedel (
3) har
undergått flera och omfattande ändringar (4). För att skapa
klarhet och av rationella skäl bör därför en kodificeringföretas
av nämnda direktiv.
(2)Skillnader mellan medlemsstaternas lagar och andra författningarom märkningav livsmedel kan hämma den fria rörlig heten av
dessa varor och kan leda till ojämlika konkurrensvillkor.
(3)Det är därför nödvändigt att närma dessa lagstiftningar tillvarandra för att bidra till att den inre marknaden fungerar smidi-gare.
(4)Syftet med detta direktiv bör vara att anta allmänna gemenskaps-regler som skall gälla horisontellt för alla livsmedel som släppsut på marknaden.
(5)Specialregler som tillämpas vertikalt endast på vissa livsmedelbör fastställas inom ramen för de bestämmelser som behandlardessa varor.
(6)Det huvudsakliga syftet med regler om märkning av livsmedel
bör vara behovet att informera och skydda konsumenten.
(7)Detta behov innebär att medlemsstaterna, med hänsyn tagen tillbestämmelserna i fördraget, skall kunna ställa språkliga krav.
(8)Detaljerad märkningför att ang e produktens exakta art ochbeskaffenhet gör det möjligt för konsumenten att göra sitt val
med full sakkännedom och är det lämpligaste eftersom detmedför minsta möjliga hinder för den fria handeln.
(9)En förteckning bör därför göras upp över alla uppgifter som iprincip bör framgå av märkningen på alla livsmedel.
(10)Med hänsyn till att detta direktiv är horisontellt var det frånbörjan inte möjligt att bland de obligatoriska märkningsanvis-ningarna ta med samtliga uppgifter som gäller för varjelivsmedel och som måste framgå av den förteckning som i
princip gäller för samtliga livsmedel; i ett senare steg bör
gemenskapsbestämmelser antas som kompletterar debestämmelser som redan finns.
(11)Medlemsstaterna bör vidare, om det saknas specialregler inomgemenskapen, behålla rätten att fastställa vissa nationella2000L0013 — SV — 25.11.2003 — 002.001 — 2
(1) EGT C 258, 10.9.1999, s. 12.
(2) Europaparlamentets ståndpunkt av den 18 januari 2000 (ännu ej offentlig-
gjord i EGT) och rådets beslut av den 13 mars 2000.
(3) EGT L 33, 8.2.1979, s. 1. Direktivet senast ändrad genom Europaparlamen-
tets och rådets direktiv 97/4/EG (EGT L 43, 14.2.1997, s. 21).
(4) Se bilaga IV del B.
▼B
bestämmelser som komplement till de allmänna bestämmelserna
i detta direktiv, dock bör dessa bestämmelser vara underkastadeen gemenskapsprocedur.
(12)En sådan procedur måste utgöras av ett gemenskapsbeslut, nären medlemsstat önskar att införa ny lagstiftning.
(13)Bestämmelser måste också skapas för att ge gemenskapenslagstiftare möjlighet att, i undantagsfall, avvika från vissa
förpliktelser som har fastställts generellt.
(14)Reglerna för märkning bör också förbjuda användning av infor-mation som skulle kunna vilseleda köparen eller som tillskriver
livsmedel hälsobringande egenskaper; detta förbud bör för attvara verksamt gälla också presentation av och reklam för livs-medel.
(15)I syfte att underlätta handeln mellan medlemsstaterna får det ihandelsleden före försäljningen till konsumenter tillåtas attendast den viktigaste informationen framgår av den yttreförpackningen och att vissa obligatoriska uppgifter som måste
finnas på ett färdigförpackat livsmedel behöver framgå endast
av handelsdokument som rör detta.
(16)Medlemsstaterna bör behålla rätten att, beroende på lokalaförhållanden och praktiska omständigheter, fastställa regler förmärkningav livsmedel som säljs i lös vikt; informationen bör isådana fall likväl göras tillgänglig för konsumenten.
(17)För att förenkla och påskynda förfarandet bör kommissionenanförtros uppgiften att besluta om verkställighetsåtgärder avteknisk natur.
(18)De åtgärder som krävs för att genomföra detta direktiv bör antasi enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommis-
sionens genomförandebefogenheter (
1).
(19)Detta direktiv får inte påverka medlemsstaternas förpliktelservad gäller de tidsgränser för genomförande av direktiven som
anges i bilaga IV del B.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. Detta direktiv gäller märkning av livsmedel som i ofärändrat
tillstånd är avsedda att tillhandahållas konsumenter samt vissa aspekterpå presentation av och reklam för sådana livsmedel.
2. Detta direktiv gäller även livsmedel avsedda för restauranger,
sjukhus; personalrestauranger och andra liknande storkök (i det
följande benämnda storkök).
3. I detta direktiv avses med
a) märkning: varje ord, uppgift, varumärke, märkesnamn, illustration
eller symbol i samband med livsmedel som anbringas på förpack-ning, dokument, meddelande, etikett, ring eller hylsa som
medföljer eller avser sådant livsmedel,
b) färdigförpackat livsmedel: varje enskild vara som i oförändrat skick
är avsedd att tillhandahållas konsumenter och storkök och som
består av ett livsmedel och den förpackningi vilket det placeradesinnan det erbjöds till försäljning, oavsett om förpackningen omsluterlivsmedlet helt eller endast delvis, men förutsatt att förpackningenomsluter livsmedlet på sådant sätt att innehållet inte kan ändrasutan att förpackningen öppnas eller ändras.2000L0013 — SV — 25.11.2003 — 002.001 — 3
(1) EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.
▼B
Artikel 2
1. Märkningen och dess närmare utformning får inte
a) vara sådan att den på ett avgörande sätt skulle kunna vilseleda
köparen, i synnerhet
i) om vad som är utmärkande för livsmedlet, särskilt dess slag,
identitet, egenskaper, sammansättning, kvantitet, hållbarhet,ursprungeller härkomst, framställning s- eller produktionsmetod,
ii) genom att tillskriva livsmedlet verkningar eller egenskaper som
det inte har,
iii) genom att antyda att livsmedlet har speciella egenskaper, då i
själva verket alla liknande livsmedel har sådana egenskaper,
b) såvida något annat inte följer av gemenskapsbestämmelser för natur-
liga mineralvatten och specialdestinerade livsmedel, tillskrivalivsmedel egenskaper som förebygger, behandlar eller botar någon
sjukdom hos människor eller antyda sådana egenskaper.
2. Rådet skall på det sätt som anges i artikel 95 i fördraget, upprätta
en icke uttömmande förteckningöver sådana påståenden som avses ipunkt 1 och vilkas användningi alla händelser måste förbjudas ellerbegränsas.
3. De förbud och begränsningar som avses i punkterna 1 och 2 skall
gälla också
a) presentationen av livsmedel, särskilt med avseende på deras form,
utseende eller förpackning, de förpackningsmaterial som används
och det sätt på vilket livsmedlen arrangeras samt den miljö i vilken
de exponeras,
b) reklam.
Artikel 3
1. Om något annat inte följer av artiklarna 4–17, är endast följande
uppgifter obligatoriska vid märkning av livsmedel:
1. Det namn under vilket varan säljs.
2. Ingrediensförteckning.
3. Mängden av särskilda ingredienser eller kategorier av ingredienser
i enlighet med bestämmelserna i artikel 7.
4. Nettokvantitet i fråga om färdigförpackade livsmedel.
5. Datum för minsta hållbarhetstid eller, när det gäller livsmedel som
ur mikrobiologisk synpunkt är lättfördärvliga, datum för sistaförbrukningsdag.
6. Speciella förvarings- eller användningsanvisningar.
7. Förpackarens eller tillverkarens namn eller firma samt adress eller
uppgift om säljare som är etablerad inom gemenskapen.
Medlemsstaterna skall dock ha rätt att i fråga om smör som
framställts inom deras territorium, kräva uppgift endast om tillver-
karen, förpackaren eller säljaren.
Utan att det påverkar den anmälningsskyldighet som föreskrivs i
artikel 24, skall medlemsstaterna underrätta kommissionen och deandra medlemsstaterna om varje åtgärd som vidtagits enligt andrastycket.
8. Uppgift om den plats där livsmedlet är producerat eller varifrån det
kommer i fall då underlåtenhet att lämna sådana uppgifter kanvilseleda konsumenten i fråga om livsmedlets rätta ursprung ellerhärkomst.
9. Bruksanvisning, om det utan en sådan skulle vara omöjligt att
använda livsmedlet på rätt sätt.
10. För drycker som innehåller mer än 1,2 volymprocent alkohol, den
verkliga alkoholhalten uttryckt i volym.2000L0013 — SV — 25.11.2003 — 002.001 — 4
▼B
2. Utan hinder av punkt 1 får medlemsstaterna behålla nationella
bestämmelser som föreskriver att tillverkaren eller förpackaren skallanges, såvitt avser deras nationella livsmedelsproduktion.
3. Bestämmelserna i denna artikel skall inte påverka tillämpningen
av mer precisa eller långtgående bestämmmelser om mått och vikt.
Artikel 4
1. Gemenskapsbestämmelser som gäller endast för vissa livsmedel
och inte livsmedel i allmänhet får i särskilda fall avvika från de kravsom fastställs i artikel 3.1 punkterna 2 och 5, under förutsättningattdetta inte leder till att köparen blir bristfälligt informerad.
2. Gemenskapsbestämmelser som gäller endast för vissa livsmedel
och inte livsmedel i allmänhet får innehålla föreskrifter om att andra
uppgifter än de som anges i artikel 3 skall framgå av märkningen.
Om gemenskapsbestämmelser saknas, får medlemsstaterna i enlighet
med det förfarande som fastställs i artikel 19 meddela föreskrifter om
sådana märkningsuppgifter.
3. De gemenskapsbestämmelser som avses i punkterna 1 och 2 skall
antas i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 20.2.
Artikel 5
1. Det namn under vilket ett livsmedel säljs skall vara det namn som
förbehållits livsmedlet i gemenskapens bestämmelser för livsmedlet.
a) Om gemenskapen saknar bestämmelser skall försäljningsnamnet
vara det namn som föreskrivs i lageller andra författning ar som
gäller i den medlemsstat i vilken varan säljs till konsumenter eller
till institutioner och storkök.
Om försäljningsnamn saknas skall det namn under vilket varan säljs
vara det namn som är vedertaget i den medlemsstat i vilken densäljs till konsumenter eller institutioner och storkök, eller enbeskrivningav livsmedlet och om det behövs av dess användning ,
vilket skall vara tillräckligt klargörande för att informera köparen
om livsmedlets verkliga art och göra det möjligt för köparen attsärskilja det från andra varor som det skulle kunna förväxlas med.
b) Det skall också vara tillåtet att i den medlemsstat där livsmedlet
saluförs använda det namn under vilken produkten tillverkas och
saluförs i den medlemsstat där tillverkningen sker.
I fall där övriga bestämmelser i detta direktiv, särskilt de i artikel 3,
inte är tillräckliga för att säkerställa att konsumenterna i denmedlemsstat där produkten saluförs har kännedom om produktensverkliga art och kan särskilja det från produkter som det skullekunna förväxlas med, skall försäljningsnamnet emellertid komplet-
teras med ytterligare beskrivande information bredvid namnet.
c) I undantagsfall får försäljningsnamnet i den medlemstat där tillverk-
ningen sker inte användas i den medlemsstat där saluföringen sker,när den produkt som betecknas i fråga om sammansättning ellerframställningskiljer sigså mycket från den produkt som är känd
under det namnet att bestämmelserna i punkt b inte är tillräckliga
för att säkerställa att konsumenterna i den medlemsstat där varansaluförs ges korrekt information.
2. Inget varumärke, märkesnamn eller fantasinamn får användas i
stället för det namn under vilket varan säljs.
3. Det namn under vilket varan säljs skall omfatta eller åtföljas av
uppgifter om livsmedlets fysiska tillstånd eller den särskilda behandlingsom livsmedlet fått (t.ex. pulvrisering, frystorkning, djupfrysning,koncentrering, rökning) i samtliga fall då avsaknaden av sådan infor-mation skulle kunna skapa förvirringhos köparen.2000L0013 — SV — 25.11.2003 — 002.001 — 5
▼B
Alla livsmedel som har behandlats med joniserande strålningskall
förses med någon av följande uppgifter:
— på spanska:
”irradiado” eller ”tratado con radiación ionizante”
— på danska:
”bestrålet/…” eller ”strålekonserveret” eller ”behandlet med ionise-
rende stråling” eller ”konserveret med ioniserende stråling”
— på tyska:
”bestrahlt” eller ”mit ionisierenden Strahlen behandelt”.
— på grekiska:
”επεξεργασµένο µε ιονίζουσα ακτινοβολία ” eller ” ακτινο-
βοληµένο ”
— på engelska:
”irradiated” eller ”treated with ionizingradiation”
— på franska:
”traité par rayonnements ionisants” eller ”traité par ionisation.”
— på italienska:
”irradiato” eller ”trattato con radiazioni ionizzanti”
— på nederländska:
”doorstraald” eller ”door bestralingbehandeld” eller ”met ionise-
rende stralen behandeld”
— på portugisiska:
”irradiado” eller ”tratado por irradiação” eller ”tratado por radiação
ionizante”.
— på finska:
”säteilytetty” eller ”käsitelty ionisoivalla säteilyllä”
— på svenska:
”bestrålad” eller ”behandlad med joniserande strålning.”
Artikel 6
1. Ingredienser skall anges i enlighet med denna artikel och bila-
gorna I, II, III och IIIa.
2. Ingredienser behöver inte anges beträffande
a) — färsk frukt och färska grönsaker, inklusive potatis, som inte
skalats, delats i bitar elelr behandlats på liknande sätt,
— kolsyrat vatten, om det framgår av försäljningsnammet att
vattnet har kolsyrats,
— mikrobiellt framställd ättika som utvunnits ur en enda baspro-
dukt coh som inte fillsatts någon annan ingrediens,
b) — ost,
— smör,
— kulturmjölk och syrad grädde,
förutsatt att ingen ingrediens har tillsatts utom mjölkprodukter,
enzymer och kulturer av mikroorganismer som är nödvändiga förframställningen, eller det salt som behövs för framställning av annanost än färskost och smältost,
c) varor som består av en enda ingrediens
— om försäljningsnamnet är identiskt med nammet på ingrediensen,
eller
— om ingrediensen klart framgår av försäljningsnamnet utan risk
för förväxling.2000L0013 — SV — 25.11.2003 — 002.001 — 6
▼M2
▼B
▼B
3. I fråga om drycker som innehåller mer än 1,2 volymprocent
alkohol skall rådet på förslagav kommissionen före den 22 december1982, bestämma reglerna för hur ingredienser skall anges.
3a. Utan att det påverkar tillämpningen av de regler för hur ingredi-
enser skall anges som skall fastställas enligt punkt 3 skall varje
ingrediens enligt definitionen i punkt 4 a som förtecknas i bilaga IIIa
framgå av märkningen när den ingår i drycker som avses i punkt 3.Dessa uppgifter skall omfatta ordet ”innehåller” följt av namnet påden eller de berörda ingredienserna. Uppgifterna behöver dock inteanges om ingrediensen redan med sitt specifika namn ingår i ingredien-sförteckningen eller i dryckens varubeteckning.
Om det är nödvändigt kan närmare bestämmelser för presentationen av
de uppgifter som avses i första stycket antas i enlighet med följandeförfaranden:
a) Vad gäller de produkter som avses i artikel 1.2 i rådets förordning
(EG) nr 1493/1999 av den 17 maj 1999 om den gemensamma orga-
nisationen av marknaden för vin (
1), i enlighet med förfarandet i
artikel 75 i den förordningen.
b) Vad gäller de produkter som avses i artikel 2.1 i rådets förordning
(EEG) nr 1601/91 av den 10 juni 1991 om allmänna bestämmelser
för definition, beskrivningoch presentation av aromatiserade viner,aromatiserade vinbaserade drycker och aromatiserade drinkar base-rade på vinprodukter (
2), i enlighet med förfarandet i artikel 13 i
den förordningen.
c) Vad gäller de produkter som avses i artikel 1.2 i rådets förordning
(EEG) nr 1576/89 av den 29 maj 1989 om allmänna bestämmelserför definition, beskrivningoch presentation av spritdrycker (
3), i
enlighet med förfarandet i artikel 14 i den förordningen.
d) Vad gäller övriga produkter i enlighet med förfarandet i artikel 20.2
i detta direktiv.
4. a) Med ingrediens menas varje ämne, inklusive tillsatser, som
använts i tillverkningen eller beredningen av ett livsmedel ochsom finns kvar i den färdiga produkten, om än i annan form.
b) Om en ingrediens i ett livsmedel består av flera ingredienser,
skall dessa anses som ingredienser i det aktuella livsmedlet.
c) Som ingredienser anses inte
i) beståndsdelarna av en ingrediens som under framställnings-
processen tillfälligt avskiljts men senare åter tillförts
livsmedlet i proportioner som inte överskrider de ursprung-liga,
ii) tillsatser
— vilkas förekomst i ett visst livsmedel uteslutande beror på
att de ingått i en eller flera ingredienser i det aktuellalivsmedlet, förutsatt att tillsatserna inte har någon tekniskfunktion i den färdiga varan,
— som används som processhjälpmedel,
iii) ämnen som används i de mängder som är absolut nödvändiga
som lösningsmedel för tillsatser eller aromämnen,
iv) ämnen som inte är tillsatser men som används på samma sätt
och med samma syfte som processhjälpmedel och som fort-2000L0013 — SV — 25.11.2003 — 002.001 — 7
(1) EGT L 179, 14.7.1999, s. 1. Förordningen senast ändrad genom kommis-
sionens förordning(EG) nr 1795/2003 (EUT L 262, 14.10.2003, s. 13).
(2) EGT L 149, 14.6.1991, s. 1. Förordningen senast ändrad genom Europapar-
lamentets och rådets förordning(EG) nr 2061/96 (EGT L 277, 30.10.1996,
s. 1).
(3) EGT L 160, 12.6.1989, s. 1. Förordningen senast ändrad genom Europapar-
lamentets och rådets förordning(EG) nr 3378/94 (EGT L 366, 31.12.1994,
s. 1).▼M2
▼B
▼M2
▼M2
farande finns kvar i den färdiga produkten, om än i annan
form.
d) Enligt der förfarande som fastställs i artikel 20.2 kan det i vissa
fall avgöras huruvida villkoren i c ii och iii är uppfyllda.
5. Ingrediensförteckningen skall omfatta samtliga ingredienser i livs-
medlet i fallande storleksordningefter den vikt som ing rediensen hadevid framställningstidpunkten. Den skall föregås av en lämplig rubriksom innehåller ordet ”ingredienser”.
Undantag:
— Tillsatt vatten och flyktiga ämnen skall anges i storleksordning efter
vikt i den färdiga varan; den mängd vatten som tillsatts som ingre-diens i ett livsmedel skall beräknas genom att den färdiga varanstotala mängd minskas med den totala mängden av övriga användaingredienser. Denna mängd behöver inte beaktas om den inteöverstiger 5 % av den färdiga varans vikt.
— Ingredienser som använts i koncentrerad eller torkad form och som
under framställningen rekonstitueras får anges i storleksordning
efter den vikt som ingredienserna hade innan de koncentrerades
eller torkades.
— Ingredienserna i koncentrerade eller torkade livsmedel som är
avsedda att rekonstitueras genom tillsats av vatten får anges efterproportion i den rekonstituerade varan, förutsatt att ingredien-sförteckningen åtföljs av uttrycket ”ingredienser i denrekonstituerade varan” eller ”ingredienser i den konsumtionsfärdigavaran” eller liknande uttryck.
— När frukt, grönsaker eller svamp, varav ingen påtagligt dominerar
med hänsyn till vikt och vilka används i proportioner som kan
tänkas variera, används blandade som ingredienser i ett livsmedel,får de grupperas tillsammans i ingrediensförteckningen underbeteckningen ”frukt”, ”grönsaker” eller ”svamp” följt av uttrycket”i varierande proportion”, omedelbart följt av en uppräkningav defrukter, grönsaker eller svampar som ingår; i sådana fall skall
blandningen anges i ingrediensförteckningen i enlighet med första
stycket på grundval av den samlade vikten av de frukter, grönsakeroch svampar som ingår.
— Ingredienserna i krydd- eller örtblandningar, i vilka ingen krydda
eller ört påtagligt dominerar med hänsyn till vikt får anges i annanordning, förutsatt att ingrediensförteckningen följs av uttrycket ”ivarierande proportion” eller liknande uttryck.
— Ingredienser som utgör mindre än 2 % av den färdiga varan får
anges i en annan ordningsföljd efter de övriga ingredienserna.
— När ingredienser som är av liknande slag eller inbördes utbytbara
kan komma att användas vid tillverkningen eller beredningen av
ett livsmedel utan att dess sammansättning, natur eller uppfattadevärde ändras och om de utgör mindre än 2 % av den färdiga varan,får dessa ingredienser anges i ingrediensförteckningen meduttrycket ”innehåller… och/eller…” i de fall där minst en av högsttvå ingredienser ingår i den färdiga varan. Denna bestämmelse skall
inte tillämpas på tillsatser eller på de ingredienser som förtecknas i
bilaga IIIa.
6. Ingredienser skall vid behov anges med sina särskilda beteck-
ningar i enlighet med de regler som fastställts i artikel 5.
Undantag:
— Ingredienser som tillhör någon av de i bilaga 1 uppräknade katego-
rierna och som är beståndsdelar i ett annat livsmedel, behöver angesendast med namnet på denna kategori.
Förteckningen över kategorier i bilaga I kan ändras i enlighet med
förfarandet i artikel 20.2.2000L0013 — SV — 25.11.2003 — 002.001 — 8
▼B
▼M2
▼B
▼M2
▼B
▼B
Beteckningen ”stärkelse” i bilaga I måste dock alltid kompletteras
med en angivelse av vilken specifik växt den framställts ur, dådenna ingrediens kan innehålla gluten.
— Ingredienser som tillhör någon av de i bilaga II uppräknade katego-
rierna skall alltid anges med namnet på denna kategori åtföljt avderas särskilda beteckningeller E-nummer. Om en ing rediens
tillhör mer än en av kategorierna skall den kategori anges som är
lämpligast med hänsyn till ingrediensens huvudsakliga funktion idet aktuella livsmedlet.
Ändringar av nämnda bilaga som grundas på framsteg när det gäller
vetenskapligt eller tekniskt kunnande skall antas i enlighet med
förfarandet i artikel 20.2.
Beteckningen ”modifierad stärkelse” i bilaga II måste dock alltid
kompletteras med en angivelse av vilken specifik växt den
framställs ur, då denna ingrediens kan innehålla gluten.
— Aromer skall benämnas enligt bilaga III.— De särskilda gemenskapsbestämmelserna om angivelse av behand-
lingav en ing rediens med joniserande strålningskall antas senare i
enlighet med artikel 95 i fördraget.
7. Gemenskapsbestämmelser eller, om sådana saknas, nationella
bestämmelser, får fastställa att det namn, som ett visst livsmedel säljsunder, skall åtföljas av uppgift om en eller flera särskilda ingredienser.
Det förfarande som fastställs i artikel 19 skall tillämpas på varje sådan
nationell bestämmelse.
De gemenskapsbestämmelser som avses i denna punkt skall antas i
enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 20.2.
8. I det fall som avses i punkt 4 b får en sammansatt ingrediens
uttryckt i total vikt ingå i ingrediensförteckningen under sin egen
beteckning, om denna fastställts enligt lag eller sedvana, förutsatt attden omedelbart följs av en uppräkning av de ingredienser som ingår iden sammansatta ingrediensen.
Den uppräkningsom avses i första stycket skall inte vara oblig atorisk i
följande fall:
a) Om sammansättningen av den sammansatta ingrediensen är
fastställd i gällande gemenskapslagstiftning, och förutsatt att densammansatta ingrediensen utgör mindre än 2 % av den färdigavaran; denna bestämmelse skall dock inte gälla i fråga om tillsatser,såvida inte annat följer av punkt 4 c.
b) För sammansatta ingredienser som består av blandningar av kryddor
och/eller örtkryddor som utgör mindre än 2 % av den färdiga varan,
med undantagav tillsatser, om inte annat följer av punkt 4 c.
c) Om den sammansatta ingrediensen är ett livsmedel för vilket någon
ingrediensförteckning inte krävs enligt gemenskapslagstiftningen.
9. Utan hinder av punkt 5 behöver innehållet av vatten inte anges
särskilt
a) om vattnet används under framställningsprocessen enbart för att
rekonstituera en ingrediens som använts i koncentrerad eller torkad
form,
b) om detta utgör en lag som normalt inte konsumeras.
10. Trots vad som sägs i punkt 2, punkt 6 andra stycket och punkt 8
andra stycket skall varje ingrediens som används vid tillverkningen av
ett livsmedel och som fortfarande finns kvar i den färdiga varan, om äni annan form, och som förtecknas i bilaga IIIa, eller som härrör från eningrediens som förtecknas i bilaga IIIa, anges i märkningen med entydlighänvisningtill namnet på denna ing rediens.
De uppgifter som avses i första stycket behöver dock inte anges om det
namn under vilket livsmedlet säljs innehåller en tydlighänvisningtillingrediensen i fråga.2000L0013 — SV — 25.11.2003 — 002.001 — 9
▼M2
▼B
▼M2
▼M2
Trots vad som sägs i punkt 4 c ii, iii och iv skall varje ämne som
används vid tillverkningen av ett livsmedel och som fortfarande finnskvar i den färdiga varan, om än i annan form, och som härrör från en
ingrediens som förtecknas i bilaga IIIa betraktas som ingrediens och
anges i märkningen med en tydlig hänvisning till namnet på den ingre-diens som det härrör från.
11. Förteckningen i bilaga IIIa skall omprövas systematiskt och, vid
behov, uppdateras på grundval av de senaste vetenskapliga rönen. Den
första omprövningen skall äga rum senast den 25 november 2005.
En uppdatering kan också innebära att ingredienser stryks ur bilaga IIIa
om det vetenskapligt har bevisats att de inte kan förorsaka negativareaktioner. För detta ändamål får kommissionen till och med den 25augusti 2004 informeras om de studier som för närvarande pågår i syfteatt klargöra huruvida ingredienser eller ämnen, vilka härrör från ingre-
dienser i bilaga IIIa, under vissa omständigheter inte kan förmodas
förorsaka negativa reaktioner. Kommissionen skall senast den 25november 2004, efter samråd med Europeiska myndigheten för livsme-delssäkerhet, anta en förteckningöver sådana ing redienser eller ämnensom därför skall tas bort från bilaga IIIa i väntan på slutresultaten frånde anmälda studierna eller senast till och med den 25 november 2007.
Utan att det påverkar tillämpningen av det andra stycket får bilaga IIIa
ändras i enlighet med förfarandet i artikel 20.2, efter det att Europeiskamyndigheten för livsmedelssäkerhet har yttrat sig på grundval avartikel 29 i Europaparlamentets och rådets förordning(EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livs-medelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för
livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedels-
säkerhet (
1).
Om det är nödvändigt kan tekniska riktlinjer utfärdas för tolkningen av
förteckningen i bilaga IIIa, i enlighet med förfarandet i artikel 20.2.
Artikel 7
1. Mängden av en ingrediens eller av en kategori av ingredienser
som används vid tillverkningen eller beredningen av ett livsmedel skallanges i enlighet med denna artikel.
2. Den angivelse som avses i punkt 1 skall vara obligatorisk,
a) om den berörda ingrediensen eller kategorin av ingredienser ingår i
försäljningsnamnet eller vanligtvis förknippas med det namnet avkonsumenterna, eller
b) om den berörda ingrediensen eller kategorin av ingredienser skrift-
ligen, genom en illustration eller grafiskt, framhävs i märkningen,eller
c) om den berörda ingrediensen eller kategorin av ingredienser är
nödvändigför att känneteckna livsmedlet och särskilja det frånprodukter som det skulle kunna förväxlas med på grund av sittnamn och utseende, eller
d) i de fall som fastställs i enlighet med det förfarande som anges i
artikel 20.2.
3. Punkt 2 skall inte tillämpas
a) på en ingrediens eller kategori av ingredienser
— vars avrunna nettovikt anges i enlighet med artikel 8.4,
— vars mängd, på grund av gemenskapsbestämmelser, redan måste
anges i märknignen,
— som används i små mängder i aromgivande syfte, eller— som trots att den ingår i försäljningsnamnet inte kommer att
styra konsumenternas val i den medlemsstat där saluföringen2000L0013 — SV — 25.11.2003 — 002.001 — 10
(1) EGT L 31, 1.2.2002, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr
1642/2003 (EUT L 245, 29.9.2003, s. 4).▼B
▼B
sker, då variationen i mängd inte är avgörande för att känne-
teckna livsmedlet eller är sådan att den särskiljer livsmedletfrån liknande varor; enligt förfarandet i artikel 20.2 skall det i
tveksamma fall avgöras om villkoren i denna strecksats är
uppfyllda,
b) om särskilda gemenskapsbestämmelser exakt föreskriver mängden
av en ingrediens eller kategori av ingredienser utan att föreskrivaatt detta skall anges i märkningen,
c) i de fall som avses i artikel 6.5 fjärde och femte strecksatserna,
d) i de fall som fastställs i enlighet med det förfarande som anges i
artikel 20.2
4. Den angivna mängden, uttryckt i procent, skall motsvara
mängden av ingrediensen eller ingredienserna vid den tidpunkt då deanvändes. Gemenskapsbestämmelser får emellertid tillåta avvikelser
från denna princip för vissa livsmedel. Sådanna bestämmelser skall
antas i enlighet med det förfarande som anges i artikel 20.2.
5. Den angivelse som avses i punkt 1 skall antingen ingå i det namn
under vilket livsmedlet säljs eller anges omedelbart därintill eller också
anges i ingrediensförteckningen i anslutning till ingrediensen eller kate-gorin av ingredienser i fråga.
6. Denna artikel skall tillämpas utan att det påverkar tilllämpningen
av gemenskapens regler om näringsvärdesdeklaration.
Artikel 8
1. Nettoinnehållet i färdigförpackade livsmedel skall anges
— i volymenheter i fråga om vätskor,
— i viktenheter i fråga om andra varor,
varvid liter, centiliter, milliliter, kilogram eller gram skall användas allt
efter omständigheterna.
Gemenskapsbestämmelser eller, om sådana saknas, nationella
bestämmelser, som gäller för vissa livsmedel, får avvika från dennaregel.
Det förfarande som fastställs i artikel 19 skall tillämpas på varje sådan
nationell bestämmelse.
2. a) Om gemenskapsbestämmelser eller, om sådana saknas, nationella
bestämmelser innehåller föreskrifter om att ett innehåll skallanges på ett visst sätt (t.ex. nominell kvantitet, minimikvantitet,genomsnittskvantitet) skall denna kvantitet anses som nettoin-nehåll enligt detta direktiv.
Utan att det påverkar den anmälningsskyldighet som föreskrivs i
artikel 24, skall medlemsstaterna underrätta kommissionen och
de andra medlemstaterna om varje åtgärd som vidtagits enligtdenna punkt.
b) Gemenskapsbestämmelser eller, som sådana saknas, nationella
bestämmelser får för vissa livsmedel, som delas in i kategorierefter mängd, innehålla föreskrifter om att mängd skall anges på
annat sätt.
Det förfarande som fastställs i artikel 19 skall tillämpas på varje
sådan nationell bestämmelse.
c) Om en färdigförpackad vara består av två eller flera separata
färdigförpackningar som innehåller samma mängd av sammavara, skall nettoinnehållet anges genom uppgift om nettoin-nehållet för varje separat förpackningoch det totala antalet
sådana förpackningar. Dessa uppgifter är dock inte obligatoriska,
om det totala antalet separata förpackningar är klart synligt ochlätt kan räknas utifrån, och om minst en uppgift om nettoin-nehållet i varje enskild förpackningär klart synligfrån utsidan.
d) Om en fördigförpackad vara består av två eller flera separata
förpackningar, som vid försäljning inte betraktas som enheter,skall nettoinnehållet anges genom uppgift om det totala nettoin-2000L0013 — SV — 25.11.2003 — 002.001 — 11
▼B
nehållet och det totala antalet separata förpackningar. När det
gäller vissa livsmedel behöver gemenskapsbestämmelser, ellerom sådana saknas, nationella bestämmelser inte innehålla föresk-
rifter om att det totala antalet separata förpackningar skall anges.
Utan att det påverkar den anmälningsskyldighet som föreskrivs i
artikel 24 skall medlemsstaterna underrätta kommissionen och de
andra medlemsstaterna om varje åtgärd som vidtagits enligt
denna punkt.
3. När det gäller livsmedel som normalt säljs styckevis behöver
medlemsstaterna inte kräva uppgift om nettoinnehållet under forutsätt-ningatt antalet artiklar är klart synlig a och lätt räknas utifrån eller, om
detta inte är möjligt, framgår av märkningen.
Utan att det påverkar den anmälningskyldighet som föreskrivs i artikel
24, skall medlemsstaterna underrätta kommissionen och de andramedlemsstaterna om varje åtgärd som vidtagits enligt denna punkt.
4. Om ett livsmedel i fast form ligger i en lag, skall även livsmed-
lets avrunna vikt anges i märkningen.
I denna punkt avses med en ”lag” följande varor, eventuellt i bland-
ningar och även i fryst eller djupfryst tillstånd, förutsatt att vätskanbara är ett komplement till den aktuella beredningens viktigabeståndsdelar och således inte en för köpet avgörande faktor: vatten,saltlösningar, saltlake; livsmedelssyror lösta i vatten, ättika; sockerlag,
vattenlösningar med andra sötningsmedel; i fråga om frukt eller
grönsaker, frukt- eller grönsaksjuicer.
Denna uppräkningkan kompletteras i enlig het med det förfarande som
fastställs i artikel 20.2.
Metoder för att kontrollera avrunnen vikt skall bestämmas i enlighet
med det förfarande som fastställs i artikel 20.2.
5. Det skall inte vara obligatoriskt att ange nettoinnehållet för livs-
medel
a) som minskar avsevärt i volym eller vikt och som säljs styckevis
eller vägs i köparens nävraro,
b) vars nettoinnehåll är mindre än 5 geller 5 ml; dock skall denna
bestämmelse inte gälla för kryddor och örter.
Gemenskapsbestämmelser eller, om sådana saknas, nationella
bestämmelser som gäller för vissa livsmedel får i undantagsfall
fastställa gränsvärden som är högre än 5 g eller 5 ml, under förutsätt-ningatt detta inte leder till att köparen får bristfälliginformation.
Utan att det påverkar den anmälningsskyldighet som föreskrivs i artikel
24, skall medlemsstaterna underrätta kommissionen och de andramedlemsstaterna om varje åtgärd som vidtagits enligt denna punkt.
6. De gemenskapsbestämmelser som avses i punkterna 1 andra
stycket, 2 b, 2 d och 5 andra stycket skall antas i enlighet med detförfarande som fastställs i artikel 20.2.
Artikel 9
1. Datum för minsta hållbarhetstid för ett livsmedel skall vara den
dagfram till vilken livsmedlet vid rätt förvaringhar kvar sina särskilda
egenskaper.
Det skall anges i enlighet med bestämelserna i punkterna 2–5.2. Datumet skall föregås av orden
— ”Bäst före…” när datumet omfattar uppgift om dagen,
— ”Bäst före utgången av… ” i övriga fall.
3. De ord som anges i punkt 2 skall följas av
— antingen själva datumet, eller
— en hänvisning till var på märkningen datumet finns angivet.2000L0013 — SV — 25.11.2003 — 002.001 — 12
▼B
Om det behövs, skall dessa uppgifter följas av de förvaringsanvisningar
som man måste rätta sigefter för att varan skall hålla sigunder denangivna perioden.
4. Datumet skall bestå av dag, månad och år i okodad kronologisk
form.
Dock är det i fråga om livsmedel
— med kortare hållbarhetstid än tre månader tillräckligt att ange dag
och månad,
— med längre hållbarhetstid än tre månader men kortare än 18
månader tillräckligt att ange månad och år,
— med längre hållbarhetstid än 18 månader tillräckligt att ange året.
Sättet för att ange datum kan regleras närmare i enlighet med det förfa-
rande som fastställs i artikel 20.2.
5. Om inte annat följer av gemenskapsbestämmelser som fastställer
andra typer av datummärkning, skall uppgift om hållbarhetsdatum intekrävas för:
— Färsk frukt och färska grönsaker, inklusive potatis, som inte skalats,
delats i bitar eller behandlats på liknande sätt. Detta undantagskallinte tillämpas på groddar och liknande produkter såsom skott avbaljväxter.
— Viner, starkviner, mousserande viner, kryddade starkviner och
liknande produkter framställda av andra frukter än druvor samt
drycker som faller under KN-numren 2206 00 91, 2206 00 93 och2206 0099 och som har framställts av druvor eller druvmust.
— Drycker som innerhåller minst 10 volymprocent alkohol.— Läskedrycker, fruktjuice, fruktnektar och alkoholhaltiga drycker i
separata kärl på mer än fem liter och avsedda för storkök.
— Bageri- eller konditorivaror som med hänsyn till sitt innehåll
normalt konsumeras inom 24 timmar efter tillverkningen.
— Ättika.— Koksalt.— Socker i fast form.— Konfektyrvaror som nästan enbart består av smaksatt och/eller
färgat socker.
— Tuggummi och liknande produkter.
— Portionsförpackningar av glass.
Artikel 10
1. I fråga om livsmedel som från mikrobiologisk synpunkt är
lättfördärvliga och som därför efter en kort period kan antas utgära en
omedelbar fara för människors hälsa, skall datum för minsta hållbar-
hetstid ersättas med uppgift om sista förbrukningsdag.
2. Detta datum skall föregås av orden
— på spanska: ”fecha de caducidad”,
— på danska: ”sidste anvendelsesdato”,— på tyska: ”verbrauchen bis”,— på grekiska: ” αυάλωοη µέχοι ”,
— på engelska: ”use by”,
— på franska: ”à consommer jusqu'au”,
— på italieniska: ”da consumare entro”,— på nederländska: ”te gebruiken tot”,— på portugisiska: ”a consumir até”,— på finska: ”viimeinen käyttöajankohta”,— på svenska: ”sista förbrukningsdag”.
Orden skall följas av
— antingen själva datumet, eller
— en hänvisning till var på märkningen datumet finns angivet.2000L0013 — SV — 25.11.2003 — 002.001 — 13
▼B
Dessa uppgifter skall följas av en beskrivning av de förvaringsanvis-
ningar som man måste rätta sig efter.
3. Datumet skall bestå av dag, månad och eventuellt år i denna
ordningoch i okodad form.
4. I vissa fall kan det genom det förfarande som fastställs i artikel
20.2 avgöras huruvida villkoren i punkt 1 är uppfyllda.
Artikel 11
1. Bruksanvisningen till ett livsmedel skall vara utformad så att livs-
medlet kan användas på ett ändamålsenligt sätt.
2. Gemenskapsbestämmelser eller, om sådana saknas, nationella
bestämmelser får i fråga om vissa livsmedel närmare ange hur bruks-
anvisningarna bör vara utformade.
Det förfarande som fastställs i artikel 19 skall tillämpas på sådana
nationella bestämmelser.
De gemenskapsbestämmelser som avses i denna punkt skall antas i
enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 20.2.
Artikel 12
De bestämmelser som gäller angivande av alkoholhalten uttryckt i
volym skall i fråga om varor som faller under tariffrubrikerna nr
22.04 och 22.05 fastställas i särskilda gemenskapsbestämmelser som
gäller för dessa varor.
För andra drycker som innehåller mer än 1,2 volymprocent alkohol
skall dessa bestämmelser fastställas i enlighet med det förfarande somföreskrivs i artikel 20.2.
Artikel 13
1. a) I fråga om färdigpackade livsmedel skall de uppgifter som anges
i artikel 3 och artikel 4.2 finnas på förpackningen eller på enetikett som är fästad vid denna.
b) Utan hinder av punkt a och utan att det påverkar tilllämpningen
av gemenskapsbestämmelser om nominella mängder, är det, omfärdigförpackade livsmedel är
— avsedda för konsumenter men saluförs i ett handelsled före
försäljningen till konsumenten och under förutsättning attförsäljningtill storkök inte sker i detta handelsled,
— avsedda för leverans till storkök för beredning, behandling
eller uppdelning,
tillräckligt att de uppgifter som måste anges enligt artikel 3 och
artikel 4.2 framgår endast av de handelsdokument som avserdessa livsmedel, om det kan garanteras att sådana dokument
med all den information som skall finnas i märkningen, antingen
följer med de livsmedel som de avser eller skickas före ellersamtidigt med leveransen.
c) I de fall som avses i b skall de uppgifter som avses i artikel
3.1.1, 3.1.5 och 3.1.7 och, i tilllämpliga fall, de som avses iartikel 10 också finas på den yttre förpackning, i vilken livs-medlen presenteras när de saluförs.
2. De uppgifter som anges i artikel 3 och artikel 4.2 skall vara lätta
att förstå och markeras på väl synligplats på sådant sätt att de är lättaatt se, klart läsbara och outplånliga.
De skall inte på något sätt döljas, skymmas eller avbrytas av annan text
eller av någon illustration.
3. De uppgifter som räknas upp i artikel 3.1.1, 3.1.4, 3.1.5 och
3.1.10 skall förekomma i samma synfält.
Detta krav får utvidgas till att omfatta även de uppgifter som avses i
artikel 4.2.2000L0013 — SV — 25.11.2003 — 002.001 — 14
▼B
4. För regurglas som har märkning som är outplånlig och därför
saknar etikett, ring eller krage samt för förpackningar eller kärl meden största yta mindre än 10 cm
2, behöver endast de uppgifter anges
om avss i artikel 3.1.1, 3.1.4 och 3.1.5.
I detta fall skall punkt 3 inte gälla.5. Irland, Nederländerna och Förenade kungariket får medge
undantagfrån artikel 3.1 och punkt 3 i denna artikel när det är fråg aom mjölk och mjölkprodukter i returglas.
De skall underrätta kommissionen om varje åtgärd som vidtagits i
enlighet med punkt 5.
Artikel 14
För livsmedel som saluhålls till konsumenter eller till storkök utan att
vara färdigförpackade, eller för livsmedel som förpackas påförsäljningsstället på konsumentens begäran eller är färdigförpackadeför direkt försäljning, skall medlemsstaterna anta närmarebestämmelser för hur de uppgifter som omfattas av artikel 3 och artikel4.2 skall anges.
De får besluta att samtliga eller en del av dessa uppgifter inte behöver
lämnas, förutsatt att köparen ända får tillfredsställande information.
Artikel 15
Detta direktiv skall inte inverka på bestämmelser i nationell lagstift-
ning, vilka i avsaknad av gemenskapsbestämmelser innebär mindrestränga krav för märkning av livsmedel som presenteras i presentför-packningar som statyetter eller souvenirer.
Artikel 16
1. Medlemsstaterna skall säkerställa att det inom deras territorier är
förbjudet att saluföra livsmedel för vilka uppgifterna enligt artikel 3
och artikel 4.2 inte ges på ett språk som med lätthet förstås av konsu-menten, såvida inte konsumenten faktiskt informeras genom andraåtgärder som fastställs i enlighet med det förfarande som anges i artikel20.2 beträffande en eller flera uppgifter i märkningen.
2. Inom sitt eget territorium får den medlemsstat där saluföringen
sker i enlighet med fördragets regler föreskriva att dessa uppgifter i
märkningen skall ges på ett eller flera av gemenskapens officiellaspråk.
3. Bestämmelserna i punkterna 1 och 2 skall inte förhindra att
uppgifterna i märkningen ges på flera språk.
Artikel 17
I fråga om reglerna för hur uppgifter i artikel 3 och artikel 4.2 skall
anges, skall medlemsstaterna inte fastställa krav som är mer detaljerade
än de som framgår av artiklarna 3–13.
Artikel 18
1. Medlemsstater får inte förbjuda handel med livsmedel som följer
reglerna i detta direktiv genom att tillämpa nationella icke harmonise-rade bestämmelser för märkningoch presentation av vissa livsmedeleller av livsmedel i allmänhet.
2. Punkt 1 gäller inte nationella icke harmoniserade bestämmelser
som motiveras av att man vill
— skydda människors hälsa,
— förebygga oredlighet, såvida inte sådana bestämmelser kan befaras
hindra tillämpningen av de definitioner och regler som fastställsgenom detta direktiv,
— skydda industriella och kommersiella äganderätter, uppgifter om
ursprung och registrerade ursprungbeteckningar samt att förebyggaillojal konkurrens.2000L0013 — SV — 25.11.2003 — 002.001 — 15
▼B
Artikel 19
När det hänvisas till denna artikel skall följande förfarande användas,
om en medlemsstat skull bedöma det som nödvändigt att anta ny
lagstiftning:
Den skall anmäla de planerade åtgärderna och skälen för dessa till
kommissionen och de andra medlemsstaterna. Kommissionen skallsamråda med medlemsstaterna inom ►
M2Ständiga kommittén för
livsmedelskedjan och djurhälsa, inrättad genom förordning (EG) nr178/2002 ◄, om den anser att sådant samråd behövs eller om någon
medlemsstat begär det.
Medlemsstaterna får vidta åtgärderna tidigast tre månader efter
anmälan och under förutsättningatt kommissionen inte motsatt sigdet.
Om så skulle vara fallet, skall kommissionen före utgången av denna
period inleda det förfarande som fastställs i artikel 20.2 för att avgörahuruvida de planerade åtgärdena kan genomföras, om det är nödvändigtmed lämpliga ändringar.
Artikel 20
1. Kommissionen skall biträdas av ►
M2Ständiga kommittén för
livsmedelskedjan och djurhälsa ◄(nedan kallad kommittén).
2. När det hänvisas till denna punkt, skall artiklarna 5 och 7 i beslut
1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 ibeslutet.
Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre
månader.
3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.
Artikel 21
Om det visar sig nödvändigt att vidta tillfälliga åtgärder för att
underlätta tillämpningen av detta direktiv, skall de antas i enlighet
med det förfarande som fastställs i artikel 20.2
Artikel 22
Detta direktiv skall inte inverka på sådana gemenskapsbestämmelser
om märkningoch presentation av vissa livsmedel som redan antag itsden 22 december 1978.
Varje ändringsom är nödvändigför att harmonisera sådana
bestämmelser med de regler som fastställs i detta direktiv skall beslutasi enlighet med det förfarande som är tilllämpligt för varje sådan
bestämmelse.
Artikel 23
Detta direktiv skall inte gälla varor avsedda för export utanför gemen-
skapen.
Artikel 24
Medlemsstaterna skall se till att kommissionen får del av texten till alla
väsentliga bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom detområde som omfattas av detta direktiv.
Artikel 25
Detta direktiv skall gälla också för Frankrikes utomeuropeiska depart-
ment.
Artikel 26
1. Direktiv 79/112/EEG i dess lydelse enligt direktiven i bilaga IV
del A skall upphöra att gälla utan att det påverkar medlemsstaternas2000L0013 — SV — 25.11.2003 — 002.001 — 16
▼B
förpliktelsre vad gäller de tidsfrister för genomförande som anges i
bilaga IV del B.
2. Hänvisningar till det upphävda direktivet skall tolkas som hänvis-
ningar till detta direktiv och skall läsas i enlighet med
jämförelsetabellen i bilaga V.
Artikel 27
Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har
offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning .
Artikel 28
Detta direktiv riktar sigtill medlemsstaterna.2000L0013 — SV — 25.11.2003 — 002.001 — 17
▼B
BILAGA I
KATEGORIER AV INGREDIENSER SOM FÅR ANGES MED KATE-
GORI I STÄLLET FÖR MED SÄRSKILD BETECKNING
Definitioner Kategoribeteckning
Raffinerade oljor utom olivolija. ”Olja” tillsammans med
— antingen adjektivet ”vegetabilisk” eller
”animalisk” allt efter omständigheterna, eller
— en uppgift om deras särskilda vegetabiliska
eller animaliska ursprung.
Adjektivet ”härdad” måste anges tillsammans
med en uppgift om en härdad olja.
Raffinerade fetter. ”Fett”, tillsammans med
— antingen adjektivet ”vegetabilisk” eller
”animalisk”, allt efter omständigheterna, eller
— en uppgift om deras särskilda vegetabiliska
eller animaliska ursprung.
Adjektivet ”härdat” måste anges tillsammans
med en uppgift om ett härdat fett.
Blandningar av mjöl från två eller flera sädes-
slag.”Mjöl” åtföljt av en uppräkningav de sädesslag
det består av i fallande storleksordningefter vikt.
Stärkelse, och stärkelse som modifierats genom
fysikaliska processer eller med hjälp av enzymer.Stärkelse.
Alla arter av fisk om fisket utgör en ingrediens i
ett annat livsmedel och under förutsättningatt
beteckningen på och presentationen av detta livs-
medel inte hänvisar till en bestämd fiskart.Fisk.
Alla ostsorter om osten eller ostblandningen
utgör en ingrediens i ett annat livsmedel och
under förutsättningatt beteckning en på och
presentationen av detta livsmedel inte hänvisar
till en speciell ostsort.Ost.
Alla kryddor som inte överstiger 2 % av livs-
medlets vikt.Krydda, kryddor eller kryddblandningar.
Alla örtkryddor eller delar av örtkryddor som
inte överstiger 2 % av livsmedlets vikt.Örtkrydda, örtkryddor eller blandningar av
örtkryddor.
Alla slag av gummiberedningar som används vid
framställningen av gummibas för tuggummi.Gummibas.
Alla slagav bakade, finfördelade och torkade
spannmålsprodukter.Ströbröd eller skorpsmulor.
Alla slagav sackaros: Socker.
Vattenfri glukos eller glukosmonohydrat. Druvsocker.Stärkelsesirap och vattenfri stärkelsesirap. Stärkelsesirap eller glukossirap.Alla slagav mjölkproteiner (kasein, kaseinater
och vasslaproteiner) och blandningar härav.Mjölkproteiner.
Pressat, expellerpressat eller raffinerat kaka-
osmör.Kakaosmör.
Alla slagav viner som definierats i rådets förord-
ning(EEG) nr 1493/1999 av den 17 maj 1999
om den gemensamma organisationen av mark-
naden för vin (1).Vin.2000L0013 — SV — 25.11.2003 — 002.001 — 18
▼M2
▼B
▼B
Definitioner Kategoribeteckning
Skelettmuskulatur (**) av däggdjurs- och
fågelarter som är tjänliga som livsmedel, med
naturligt ingående eller förenad vävna, i de fall
den totala fett- och bindvävshalten inte överstiger
de värden som anges nedan, och köttet utgör en
ingrediens i ett annat livsmedel. De produkter
som omfattas av gemenskapsdefinitionen av
”maskinurbenat kött” är undantagna från denna
definition
Maximivärden för innehåll av fett och bindväv
för ingredienser som anges med kategoribeteck-
ningen ”kött”.
DjurslagFett
(%)Bindsväv (1)
(%)
Däggdjur (med
undangang av
kaniner och svin)
och blandningar
av olika djurslag
där däggdjursins-
laget dominerar25 25
Svin 30 25
Fågelarter och
kaniner15 10
(1) Halten bindväv beräknas på grundval av
förhållandet mellan köttets kollagen- och protein-halt. Med kollagenhalten avses hydroxiprolinahaltenmultiplicerad med 8.
Om dessa maximigränser för fett och/eller
bindväv överskrids och alla de andra kriterierna
för ”kött” till följd därav justeras neråt och ingre-
diensförteckningen innehålla, förutom
kategoribeteckningen ”kött”, uppgifter om
innehåll av fett och/eller ”bindväv”.”… kött” i kombination med det/de namn (*) på
det/de djurslagsom det kommer från.
(1) EGT L 179, 14.7.1999, s. 1.
►M1(*) Vid märkning på engelska kan denna beteckning ersättas av det generiska
nammet på kött från djurarten i fråga.
(**) Mellangärdesmusklerna och tuggmusklerna är delar av skelettmuskulaturen, medan
hjärta, tunga, huvudmuskler (utom tuggmusklerna), musklerna nedanför carpal-led
och tarsal-led samt på svans är undantagna. ◄2000L0013 — SV — 25.11.2003 — 002.001 — 19
▼M1
▼B
▼B
BILAGA II
KATEGORIER AV INGREDIENSER SOM SKALL ANGES MED
NAMNET PÅ DEN KATEGORI SOM DE TILLHÖR, ÅRFÖLJT AV
DERAS VEDERTAGNA NAMN ELLER E-NUMMER
Färgämne
Konserveringsmedel
AntioxidationsmedelEmulgeringsmedel
Förtjockningsmedel
GeleringsmedelStabiliseringsmedelSmakförstärkare
Syra
Surhetsreglerande medelKlumpförebyggande medel
Modifierad stärkelse (
1)
SötningsmedelBakpulver och ämnen med liknande funktionSkumdämpningsmedel
Ytbehandlingsmedel
Smältsalter (
2)
Mjölbehandlingsmedel
Konsistensmedel
Fuktighetsbevarande medelFyllnadsmedelDrivgas2000L0013 — SV — 25.11.2003 — 002.001 — 20
(1) Uppgifter om vedertaget namn efter E-nummer krävs inte.
(2) Endast för smältost och smältostprodukter.
▼B
BILAGA III
BENÄMNING PÅ AROMER I INGREDIENSFÖRTECKNINGEN
1. Aromer skall benämnas antingen med ordet ”arom(er)” eller med ett mer
utmärkande namn eller beskrivningpå aromen.
2. Ordet ”naturlig” eller något annat ord med väsentligen samma betydelse får
endast användas för aromer vars aromgivande beståndsdel innhåller uteslu-
tande sådana aromämnen som anges i artikel 1.2 b i i rådets direktiv 88/
388/EEG av den 22 juni 1988 om tillnärmningav medlemsstaternas lag stift-
ningom aromer för användningi livsmedel och om ursprung smaterial vid
framställningav sådana aromer (1) och/eller sådana arompreparat som anges
i artikel 1.2 c i det direktivet.
3. Om namnet på aromen innehåller någon hänvisning till de ingående ämnenas
vegetabiliska eller animaliska art eller ursprung, får ordet ”naturlig” eller
något annat ord med väsentligen samma innebörd inte användas, om inte
den aromgivande beståndsdelen ensamt eller nästan ensamt har avskiljts från
livsmedlet eller den aktuella aromkällan genom lämpliga, fysikaliska, enzy-
matiska eller mikrobiologiska metoder eller genom vedertagna metoder för
matberedning.2000L0013 — SV — 25.11.2003 — 002.001 — 21
(1) EGT L 184, 15.7.1988, s. 61. Direktivet ändrat genom kommissionens direktiv 91/71/
EEG (EGT L 42, 15.2.1991, s. 25).
▼M2
BILAGA IIIa
Ingredienser som avses i artikel 6.3a, 6.10 och 6.11
Spannmål som innehåller gluten (dvs. vete, råg, korn, havre, spält, kamut eller
hybridiserade sorter därav) och spannmålsprodukter
Kräftdjur och produkter därav
Ägg och produkter därav
Fisk och produkter däravJordnötter och produkter därav
Sojabönor och produkter därav
Mjölk och produkter därav (inklusive laktos)Nötter, dvs. mandel ( Amygdalus communis L.), hasselnöt ( Corylus avellana ),
valnöt ( Juglans regia ), cashewnöt ( Anacardium occidentale ), pekannöt ( Carya
illinoiesis (Wangenh .)K. Koch), paranöt ( Bertholletia excelsa ), pistaschmandel
(Pistacia vera ), makadamianöt och Queenslandsnöt ( Macadamia ternifolia )
samt produkter därav
Selleri och produkter därav
Senap och produkter däravSesamfrön och produkter därav
Svaveldioxid och sulfit i koncentrationer på mer än 10 mg/kg eller 10 mg/liter
uttryckt som SO
2.2000L0013 — SV — 25.11.2003 — 002.001 — 22
▼B
BILAGA IV
DEL A
UPPHÄVT DIREKTIV OCH SENARE ÄNDRINGAR AV DET
(hänvisningar i artikel 26)
Rådets direktiv 79/112/EEG (EGT L 33, 8.2.1979, s. 1)
Rådets direktiv 85/7/EEG (EGT L 2, 3.1.1985, s. 22) endast artikel 1.9
Rådets direktiv 86/197/EEG (EGT L 144, 29.5.1986, s. 38)
Rådets direktiv 89/395/EEG (EGT L 186, 30.6.1989, s. 17)Kommissionens direktiv 91/72/EEG (EGT L 42, 15.2.1991, s. 27)Kommissionens direktiv 93/102/EG (EGT L 291, 25.11.1993, s. 14)
Kommissionens direktiv 95/42/EG (EGT L 182, 2.8.1995, s. 20)
Europaparlamentets och rådets direktiv 97/4/EG (EGT L 43, 14.2.1997, s. 21)
DEL B
TIDSGRÄNSER FÖR GENOMFÖRANDE I NATIONELL LAGSTIFT-
NING
(som avses i artikel 26)
DirektivTidsgräns för införli-
vandeTillstånd till handel
med varor som följer
bestämmelserna i
detta direktivFörbud mot handel
med varor som inte
följer bestämmelserna
i detta direktiv
79/112/EEG 22 december
198022 december 1982
85/7/EEG
86/197/EEG 1 maj 1988 1 maj 198989/395/EEG 20 december
199020 juni 1992
91/72/EEG 30 juni 1992 1 januari 1994
93/102/EG 30 december
19941 januari 1995 30 juni 1996
95/42/EG
97/4/EG 14 augusti 1998 14 februari 20002000L0013 — SV — 25.11.2003 — 002.001 — 23
▼B
BILAGA V
JÄMFÖRELSETABELL
Direktiv 79/112/EEG Detta direktiv
Artikel 1 Artikel 1
Artikel 2 Artikel 2Artikel 3.1.1 Artikel 3.1.1Artikel 3.1.2 Artikel 3.1.2
Artikel 3.1.2a Artikel 3.1.3
Artikel 3.1.3 Artikel 3.1.4Artikel 3.1.4 Artikel 3.1.5Artikel 3.1.5 Artikel 3.1.6
Artikel 3.1.6 Artikel 3.1.7
Artikel 3.1.7 Artikel 3.1.8Artikel 3.1.8 Artikel 3.1.9Artikel 3.1.9 Artikel 3.1.10
Artikel 3.2 och 3.3 Artikel 3.2 och 3.3
Artikel 4 Artikel 4Artikel 5 Artikel 5Artikel 6.1, 6.2 och 6.3 Artikel 6.1, 6.2 och 6.3
Artikel 6.4 a och 6.4 b Artikel 6.4 a och 6.4 b
Artikel 6.4 c i Artikel 6.4 c iArtikel 6.4 c ii första strecksatsen Artikel 6.4 c ii
Artikel 6.4 c ii andra strecksatsen Artikel 6.4 c iii
Artikel 6.4 d Artikel 6.4 dArtikel 6.5 a Artikel 6.5Artikel 6.5 b Artikel 6.6
Artikel 6.6 Artikel 6.7
Artikel 6.7 första stycket Artikel 6.8 första stycketArtikel 6.7 andra stycket första och
andra strecksatsernaArtikel 6.8 andra stycket punkterna a
och b
Artikel 6.8 Artikel 6.9Artikel 7 Artikel 7Artikel 8.1–8.5 Artikel 8.1–8.5
Artikel 8.6 —
Artikel 8.7 Artikel 8.6Artikel 9.1–9.4 Artikel 9.1–9.4Artikel 9.5 —
Artikel 9.6 Artikel 9.5
Artikel 9 a Artikel 10Artikel 10 Artikel 11Artikel 10a Artikel 12
Artikel 11.1 och 11.2 Artikel 13.1 och 13.2
Artikel 11.3 a Artikel 13.3Artikel 11.3 b —Artikel 11.4 Artikel 13.4
Artikel 11.5 —
Artikel 11.6 Artikel 13.5 första stycketArtikel 11.7 Artikel 13.5 andra stycket
Artiklarna 12 och 13 Artiklarna 14 och 15
Artikel 13a Artikel 16Artiklarna 14 och 15 Artiklarna 17 och 18Artikel 16.1 —
Artikel 16.2 Artikel 19
Artikel 17 första stycket Artikel 20.1Artikel 17 andra, tredje, fjärde och
femte styckenaArtikel 20.2
Artikel 18 —
Artiklarna 19, 20 och 21 Artiklarna 21, 22 och 23Artikel 22.1, 22.2 och 22.3 —
Artikel 22.4 Artikel 24
Artikel 23 —2000L0013 — SV — 25.11.2003 — 002.001 — 24
▼B
Direktiv 79/112/EEG Detta direktiv
Artikel 24 Artikel 25
Artikel 25 —Artikel 26 —— Artikel 26— Artikel 27— Artikel 28Bilaga 1 Bilaga 1Bilaga 2 Bilaga 2Bilaga 3 Bilaga 3
— Bilaga 4
— Bilaga 52000L0013 — SV — 25.11.2003 — 002.001 — 25