1992R3950 — SV — 01.04.1994 — 002.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETSFÖRORDNING(EEG)nr3950/92
avden28december1992
ominförandeaventilläggsavgiftinomsektornförmjölkochmjölkprodukter
(EGT L 405, 31.12.1992, s. 1)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Council Regulation (EEC) No 748/93 of17 March 1993 (*) L 77 16 31.3.1993
►M2Rådets förordning (EEG) nr 1560/93 av den 14 juni 1993 L 154 30 25.6.1993
►M3Kommissionens förordning (EG) nr 647/94 av den 23 mars 1994 L 80 16 24.3.1994
►M4Rådets förordning (EG) nr 1883/94 av den 27 juli 1994 L 197 25 30.7.1994
►M5Kommissionens förordning (EG) nr 630/95 av den 23 mars 1995 L 66 11 24.3.1995
(*) Denna rättsakt finns inte publicerad på svenska.
▼B
RÅDETSFÖRORDNING(EEG)nr3950/92
avden28december1992
om införande av en tilläggsavgift inom sektorn för mjölk och
mjölkprodukter
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA
FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska
gemenskapen, särskilt artikel 43 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag (1),
med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2), och
med beaktande av följande:
Genom rådets förordning (EEG) nr 856/84 av den 31 mars 1984 om
ändring av förordning (EEG) nr 804/68 om den gemensamma
organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter (3), infördes
ett tilläggsavgiftssystem från och med den 2 april 1984 inom dennämnda sektorn. Syftet med detta system, som infördes för ennioårsperiod och som upphör att gälla den 31 mars 1993, var att minskaobalansen mellan tillgång och efterfrågan på marknaden för mjölk ochmjölkprodukter och de därmed sammanhängande strukturella
överskotten. För att uppnå en bättre balans på marknaden, kommer
systemet att behövas även i framtiden. Det bör därför tillämpas iytterligare sju på varandra följande tolvmånadersperioder som börjarlöpa den 1 april 1993.
För att fullt ut utnyttja de erfarenheter som förvärvats inom detta område
och för att förenkla och förtydliga på ett sådant sätt att producenternasoch övriga berörda parters rättssäkerhet tryggas, bör de grundläggandebestämmelserna om nämnda tilläggsavgiftssystem med förlängd tillä-
mpningsperiod fastställas i en separat förordning, vidare bör deras
omfattning och mångfald minskas, och rådets förordning (EEG) nr 2074/92 av den 30 juni 1992 om införandet av en tilläggsavgift inom sektornför mjölk och mjölkprodukter (
4), antagen av rådet som en inter-
imsåtgärd, och förordning (EEG) nr 857/84 av den 31 mars 1984 om
allmänna tillämpningsföreskrifter för den avgift som avses i artikel 5c i
förordning (EEG) nr 804/68 inom sektorn för mjölk och mjölkpro-dukter (
5) bör båda upphävas, utan att detta påverkar de skyldigheter och
åtaganden som följer av nämnda förordning.
Det är nödvändigt att bibehålla den metod som antogs 1984, enligt
vilken en avgift läggs på sådana kvantiteter mjölk som samlats in ellersålts för direkt konsumtion och som överstiger en viss garantitröskel.Nämnda tröskel uttrycks för varje medlemsstat som en total garantik-vantitet, som summan av de individuellt tilldelade kvantiteterna för både
leveranser och försäljning till direkt konsumtion inte får överstiga.
Kvantiteterna fastställs för de sju perioderna från och med den 1 april1993 med hänsyn till de olika faktorer som hänför sig till det tidigaresystemet.
För att beakta de svårigheter som skapades för vissa medlemsstater vid
införandet av ett system för styrning av mjölkproduktionen inrättades engemenskapsreserv när systemet började tillämpas. För att tillgodosevissa medlemsstaters och vissa producenters särskilda behov har nämnda
reserv ökats vid ett flertal tillfällen. Mot bakgrund av denna erfarenhet
bör de olika delarna av gemenskapsreserven inbegripas i de totalagarantikvantiteterna och reserven avskaffas.1992R3950 — SV — 01.04.1994 — 002.001 — 2
(1) EGT nr C 337, 31.12.1991, s. 35.
(2) EGT nr C 94, 13.4.1992, s. 101.
(3) EGT nr L 90, 1.4.1984, s. 10.
(4) EGT nr L 215, 30.7.1992, s. 69.
(5) EGT nr L 90, 1.4.1984, s. 13. Förordningen senast ändrad genom förordning
(EEG) nr 817/92 (EGT nr L 86, 1.4.1992, s. 85).
▼B
I samband med reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken har
rådet beslutat att slutgiltigt fastställa nivån på de totala kvantiteter somskall gälla under den första av de två tolvmånadersperioderna, särskilt
mot bakgrund av en rapport om marknadssituationen som kommissionen
skall lägga fram innan var och en av dessa perioder börjar att löpa.
Om någon av de totala garantikvantiteterna överskrids blir konsekvensen
för medlemsstaten att avgiften måste betalas av de producenter som
bidragit till överskridandet. Avgiften för leveranser och försäljning fördirekt konsumtion bör fastställas till 115 % av riktpriset på mjölk. Det ärinte längre motiverat med skilda avgifter när producenterna befinner sigi en jämförbar situation vad beträffar beräkningen av avgiften.
För att förvaltningen av systemet skall förbli tillräckligt flexibel bör det
vara möjligt att jämna ut individuella överskott genom att fördela dempå samtliga individuella referenskvantiteter av samma slag inom enmedlemsstats territorium. När det gäller leveranser, som utgör nästan
samtliga saluförda kvantiteter, är det på grund av behovet att säkerställa
att avgiften tillämpas fullt ut inom hela gemenskapen i princip motiveratatt även fortsättningsvis låta medlemsstaterna välja mellan två metoderför att jämna utöverskridanden av de individuella referenskvantiteterna,med hänsyn till de olika strukturerna för mjölkproduktionen ochuppsamlingen. I detta sammanhang bör medlemsstater ges befogenhet
att inte omfördela outnyttjade referenskvantiteter vid utgången av en
period vare sig på nationell nivå eller mellan uppköpare och att användaden del av det uppburna beloppet som överstiger den avgift som skallbetalas till finansiering av nationella omstruktureringsprogram eller tillatt återbetala beloppet till vissa producentkategorier eller producenter
som befinner sig i en extraordinär situation.
För att undvika långa dröjsmål mellan uppsamling och erläggande av
avgiften som förekommit tidigare och som inte är förenliga medsystemets syfte, bör det fastställas att uppköparna, som förefaller ha de
bästa möjligheterna att vidta de åtgärder som krävs, skall betala avgiften
och att de i sin tur ges de möjligheter som krävs för att uppbära avgiftenfrån de betalningsskyldiga producenterna.
Den individuella referenskvantiteten bör definieras som den kvantitet
som är disponibel, oavsett eventuella kvantiteter som upplåtits tillfälligt,
den 31 mars 1993, den dag då den nionde av de inledandetillämpningsperioderna för avgiftssystemet löper ut. Det bör fastställasprinciper för eller bestämmelser enligt vilka nämnda kvantitet skall ellerfår minskas eller ökas enligt systemet med förlängd tillämpningstid.
Enligt bestämmelserna om fastställande av de individuella referen-
skvantiteterna bör följaktligen hänsyn tas till de producenter somprovisoriskt har tilldelats en viss kvantitet inom ramarna för det tidigaresystemet.
Det råder enighet om att tillämpningen av systemet för att reglera
mjölkproduktionen inte får äventyra omstruktureringen av jordbruks-företag inom det territorium som förut utgjorde Tyska demokratiskarepubliken. På grund av de svårigheter som uppstått, är det nödvändigt
att under ytterligare en period tillämpa den flexibilitet som infördes i
systemet för detta territorium, samtidigt som det säkerställs att endastdetta territorium drar fördel av nämnda flexibilitet.
Referenskvantiteter för leveranser och direktförsäljning bör anpassas så
att de återspeglar ekonomiska realiteter och en producent bör därför harätt att få en referenskvantitet ökad eller inrättad vid motsvarandeminskning eller avskaffande av en annan på villkor att hans begäran ärvederbörligen motiverad av nödvändigheten att ta hänsyn tillförändringar av hans avsättningsbehov.1992R3950 — SV — 01.04.1994 — 002.001 — 3
▼B
Erfarenheten har visat att tillämpningen av detta system förutsätter att
det finns en nationell reserv som tillförs alla de kvantiteter som av någotskäl inte, eller inte längre, är tilldelade individuellt. En medlemsstat kan
behöva ha referenskvantiteter disponibla för att hantera särskilda
situationer som definieras enligt objektiva kriterier. Den börhabefogenhet att i detta syfte fylla på sin nationella reserv, särskilt efteren linjär minskning av samtliga referenskvantiteter.
Det har visat sig att de tillfälliga upplåtelser av individuella
referenskvantiteter som vissa medlemsstater har medgivit utgör enförbättring av systemet. Denna möjlighet bör följaktligen utvidgas till att
gälla för samtliga producenter. Genomförandet av denna princip bör
emellertid inte hindra ytterligare strukturella förändringar och anpass-ningar och inte heller underskatta svårigheterna i samband medförvaltningen härav.
I samband med införandet av tilläggsavgiftssystemet 1984 fastställdes
principen att när ett jordbruksföretag såldes, utarrenderades elleröverläts genom arv, överfördes motsvarande referenskvantitet tillköparen, arrendatorn eller arvingen. Detta ursprungliga beslut bör inte
ändras. Nationella bestämmelser för att skydda parternas rättmätiga
intressen bör tillämpas för alla slags överlåtelser, i den händelse attparterna inte är överens.
För att fortsätta omstruktureringen av mjölkproduktionen och förbättra
miljön bör vissa undantag från principen att knyta referenskvantiteter tillföretag utvidgas och medlemsstater bör ges befogenhet att fortsätta atttillämpa nationella omstruktureringsprogram och att åstadkomma en vissgrad av rörlighet för referenskvantiteter inom ett visst geografiskt
område på grundval av objektiva kriterier.
Syftet med den avgift som avses i denna förordning är att stabilisera
marknaden för mjölkprodukter. De intäkter som uppstår till följd av
bestämmelserna i denna förordning bör följaktligen användas till attfinansiera kostnader inom mjölksektorn.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Under sju nya på varandra följande tolvmånadersperioder, som börjar
löpa den 1 april 1993, skall producenter av komjölk betala entilläggsavgift för sådana kvantiteter mjölk eller mjölkekvivalent som
levereras till en uppköpare eller säljs direkt för konsumtion under den
aktuella tolvmånadersperioden och som överstiger en viss kvantitet somskall fastställas.
Avgiften skall vara 115 % av riktpriset på mjölk.
Artikel 2
1. Avgiften skall betalas för samtliga kvantiteter mjölk eller
mjölkekvivalent som saluförs under den aktuella tolvmånadersperiodenoch som överstiger den aktuella kvantitet som avses i artikel 3. Den skall
delas mellan de producenter som bidragit till överskottet.
Sedan de outnyttjade referenskvantiteterna eventuellt har omfördelats
skall, i enlighet med medlemsstatens beslut, producenternas andel av
den avgift som skall betalas fastställas antingen på uppköparnivå, pågrundval av det överskott som återstår sedan de outnyttjade referen-skvantiteterna har fördelats i proportion till varje producentsreferenskvantiteter, eller på nationell nivå, på grundval av överskotteti proportion till varje enskild producents referenskvantitet.1992R3950 — SV — 01.04.1994 — 002.001 — 4
▼B
2. Vad beträffar leveranser skall den avgiftsskyldige uppköparen, före
ett datum och i enlighet med närmare bestämmelser som skall fastställas,betala det belopp han är skyldig till det behöriga organet i medlems-
staten och dra av detta från det mjölkpris som betalas till de producenter
som är skyldiga att betala avgiften eller, om detta inte är möjligt, ta utavgiften på annat lämpligt sätt.
Om en uppköpare helt eller delvis ersätter en eller flera uppköpare, skall
hänsyn tas till de individuella referenskvantiteter som finns disponiblaför producenterna under återstoden av den innevarande tolvmånaders-
perioden, minus de kvantiteter som redan levererats, med beaktande av
deras fetthalt. Samma regler skall gälla när en producent övergår från enuppköpare till en annan.
Om de kvantiteter som en producent har levererat överstiger hans
referenskvantitet, skall uppköparen ha befogenhet att, i enlighet mednärmare bestämmelser som fastställts av medlemsstaten, som ett förskottpå den avgift som skall betalas, dra av ett belopp från mjölkpriset för
varje leverans från denne producent som överstiger hans referenskvan-
titet.
3. Vad beträffar direktförsäljning skall producenten betala den avgift
han är skyldig till det behöriga organet i medlemsstaten, före ett datumoch i enlighet med bestämmelser som skall fastställas.
4. Om det uppburna beloppet är större än den avgift som skall
betalas, får medlemsstaten använda överskottet till att finansiera de
åtgärder som avses i artikel 8 första strecksatsen eller omfördela det till
producenter som tillhör de prioriterade kategorier som definierats avmedlemsstaten på grundval av objektiva kriterier, som skall fastställasnärmare, eller till producenter som är utsatta för särskilda omständig-heter som uppstått till följd av en nationell bestämmelse som inte harnågot samband med detta system.
Artikel 3
1. Summan av de individuella referenskvantiteterna av samma typ får
inte överskrida motsvarande total kvantitet för varje medlemsstat.
2. Utan att detta påverkar eventuella revideringar mot bakgrund av
den generella marknadssituationen och särskilda förhållandena i vissamedlemsstater, skall följande totala kvantiteter fastställas:
(i ton)
Medlemsstater Leveranser Direktförsäljning
Belgien 3 077 372 233 059
Danmark 4 454 450 898
Tyskland (1) 27 764 778 100 038
Grekland 625 985 4 528Spanien 5 222 445 344 505Frankrike 23 693 932 541 866Irland 5 234 465 11 299
Italien 9 632 540 297 520
Luxemburg 268 098 951Nederländerna 10 982 346 92 346Österrike 2 205 000 367 000
Portugal 1 835 461 37 000
Finland 2 342 000 10 000Sverige 3 300 000 3 0001992R3950 — SV — 01.04.1994 — 002.001 — 5
▼M2
▼M4
▼M5
▼M5
(i ton)
Medlemsstater Leveranser Direktförsäljning
Förenade kungariket 14 270 430 319 617
(1) Varav 6 244 566 ton för leverans till köpare som är etablerade i Tysklands nya
delstatsterritorier och 8 801 ton för direktförsäljning i Tysklands nya delstater.
Ökningen av totalkvantiteterna för Belgien, Danmark, Tyskland, Frankrike,
Irland, Luxemburg, Nederländerna och Förenade kungariket skall beviljas för att
medge tilldelning av ytterligare referenskvantiteter till
— producenter som uteslutits från tilldelning av en särskild referenskvantitet
med stöd av artikel 3a.1 andra strecksatsen i förordning (EEG) nr 857/84 (1),
— producenter i bergsområden enligt definition i artikel 3.3 i direktiv 75/268/
EEG (2) eller till de producenter som avses i artikel 5 i denna förordning eller
till alla producenter.
Ökningen av den totala kvantiteten för Portugal skall företas först och främst i
syfte att fylla behovet av ytterligare referenskvantiteter för de producenter vars
produktion under referensåret 1990 påverkades i betydande omfattning av de
exceptionella händelser som inträffade under perioden 1988-1990 eller för de
producenter som avses i artikel 5.
De ökningar av de totala kvantiteterna för leveranser som beviljats Grekland,
Italien och Spanien för perioden 1993/94 skall fastställas för Spanien och skall
förlängas med perioden 1994/95 för Grekland och Italien. Den totala kvantiteten
för leveranser för Italien inbegriper en reserv om 347 701 ton för tilldelning, i
mån av behov och med kommissionens samtycke, av referenskvantiteter till
producenter som har väckt talan mot en nationell förvaltning till följd av
återkallande av en referenskvantitet och som erhållit en dom till sin fördel. Före
1995/96 skall kommissionen tillställa rådet en rapport tillsammans med förslag
om huruvida ökningen för Grekland och ökningen för Italien skall bibehållas
under perioden 1995/96 och påföljande år.
3. När rådet beslutar om att justera de ovan nämnda totala kvantiteterna efter
marknadssituationen skall justeringarna uttryckas som en procentdel av de totala
kvantiteter som skulle iakttas under föregående period.
Artikel 4
1. Den individuella referenskvantitet som är disponibel för jordbruksföretaget
skall vara lika med den kvantitet som är disponibel den 31 mars 1993 och skall i
förekommande fall justeras för var och en av de aktuella perioderna, så att
summan av de individuella referenskvantiteterna av samma slag inte överstiger de
motsvarande totala kvantiteter som avses i artikel 3, med hänsyn tagen till
eventuella minskningar som gjorts för att överföra individuella referenskvantiteter
till den nationella reserv som avses i artikel 5.
2. För att ta hänsyn till förändringar som påverkar producenternas leveranser
och direktförsäljning, skall individuella referenskvantiteter ökas eller införas om
producenten inger en vederbörligen styrkt ansökan. Ökningen eller införandet av
en sådan referenskvantitet förutsätter en motsvarande minskning eller indragning
av andra referenskvantiteter som producenten förfogar över. Sådana justeringar
får inte leda till en ökning av summan av de totalt levererade och direktförsålda
kvantiteter som avses i artikel 3 för den berörda medlemsstaten.
Om de individuella referenskvantiteterna ändras definitivt, skall de kvantiteter
som avses i artikel 3 justeras i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel
11.
3. Om en producent som temporärt har fått en viss individuell referenskvantitet
i enlighet med artikel 3a.1 sista stycket i förordning (EEG) nr 857/84 före den 1
juli 1993 kan bevisa, på ett för den behöriga myndigheten tillfredsställande sätt,
att han faktiskt har återupptagit direktförsäljning eller leveranser och att hans
direktförsäljning eller leveranser under loppet av den föregående tolvmånaders-
perioden har uppnått en nivå som motsvarar eller överstiger 80 % av den
temporära referenskvantiteten skall nämnda referenskvantitet tilldelas honom1992R3950 — SV — 01.04.1994 — 002.001 — 6
(1) EGT nr L 90, 1. 4. 1984, s. 13.
(2) EGT nr L 128, 19. 5. 1975, s. 1.▼M4
▼M2
▼B
▼B
definitivt. I annat fall skall den referenskvantitet som definitivt tilldelas honom
vara lika med den kvantitet som faktiskt levererats eller sålts direkt.
Faktiska leveranser eller faktisk direktförsäljning skall fastställas mot
bakgrund av produktionsutvecklingen producentens jordbruksföretag,
säsongbetingade förhållanden och eventuella extraordinära omständig-heter.
4. När det gäller jordbruksföretag som är belägna inom det
territorium som förut utgjorde Tyska demokratiska republiken, fårreferenskvantiteten tilldelas temporärt för perioden från och med den 1april 1993 till och med den 31 mars 1994, förutsatt att den kvantitet somsåledes tilldelas inte ändras under nämnda period.
För att slutföra omstruktureringen av nämnda företag, skall dock första
stycket fortsätta att gälla till utgången av perioden 1997/98.
Artikel 5
Inom ramen för de kvantiteter som avses i artikel 3 får medlemsstaten
fylla på den nationella reserven efter en linjär minskning av de
individuella referenskvantiteterna för att bevilja tilläggskvantiteter eller
särskilda kvantiteter till producenter som fastställs enligt objektivakriterier i samförstånd med kommissionen, utan att detta påverkartillämpningen av artikel 3.2 andra och tredje stycket.
Utan att det påverkar bestämmelserna i artikel 6.1 skall referenskvanti-
teter som är disponibla för producenter, som inte har salufört mjölk ellerandra mjölkprodukter under en tolvmånadersperiod, överföras till dennationella reserven och får omfördelas i enlighet med första stycket. Omproducenten återupptar produktionen av mjölk eller andra mjölkpro-
dukter, inom en period som skall fastställas av medlemsstaten, skall han
senast den 1 april som följer efter dagen för ansökan beviljas enreferenskvantitet i enlighet med artikel 4.1.
Artikel 6
1. Medlemsstater skall, före ett datum som de skall fastställa och
senast den 31 december, för den aktuella tolvmånadersperioden
godkänna tillfälliga upplåtelser av individuella referenskvantiteter som
de producenter som är berättigade till inte avser att utnyttja. Dereferenskvantiteter som avses i artikel 4.3 får inte upplåtas tillfälligtförrän den 31 mars 1995.
Medlemsstater får reglera upplåtelserna beroende på producentkategori
eller mjölkproduktionens struktur och får begränsa upplåtelser tilluppköparnivå eller inom regioner samt fastställa i vilken månupplåtelserna får ske på nytt.
2. Varje medlemsstat får besluta att inte tillämpa punkt 1 på grundval
av ett eller båda av följande kriterier:
— Behovet att underlätta strukturell utveckling och anpassning.
— Betydande administrativa behov.
Artikel 7
1. Referenskvantiteter som finns disponibla i ett företag skall i
händelse av överlåtelse genom försäljning, utarrendering eller arvöverföras tillsammans med företaget till de producenter som tar över
företaget i enlighet med närmare bestämmelser som medlemsstaterna
skall fastställa med hänsyn till de arealer som används för mjölkpro-duktion eller andra objektiva kriterier och, i förekommande fall,eventuella avtal mellan parterna. Varje del av referenskvantiteten sominte har överförts tillsammans med företaget skall tillföras den nationella
reserven.
Samma bestämmelser skall gälla för andra typer av överlåtelser som för
producenterna medför jämförbara rättsliga effekter.1992R3950 — SV — 01.04.1994 — 002.001 — 7
▼M4
▼B
▼M2
▼B
▼B
Emellertid gäller följande:
a) Till och med den 30 juni 1994 skall den referenskvantitet som avses i
artikel 4.3 tillföras den nationella reserven i händelse av försäljningeller utarrendering av företaget.
b) Om mark överlåts till offentliga myndigheter eller för offentligt bruk
eller om överlåtelser sker i syften som inte har något samband med
jordbruk, skall medlemsstater föreskriva att erforderliga åtgärder föratt skydda parternas rättmätiga intressen genomförs och särskilt attden överlåtande producenten ges möjlighet att fortsätta medmjölkproduktion om det är hans avsikt.
2. Om det inte finns något avtal mellan parterna i det fall ett
arrendekontrakt löper ut utan att det finns möjlighet till förnyelse påliknande villkor eller i situationer som medför jämförbara rättsliga
effekter skall de disponibla referenskvantiteterna i det aktuella företaget
helt eller delvis överföras till de producenter som övertar dem, i enlighetmed bestämmelser som antagits eller kommer att antas av medlems-staterna med beaktande av parternas rättmätiga intressen.
Artikel 8
I syfte att slutföra omstruktureringen av mjölkproduktionen på det
nationella planet, i regionerna eller inom upptagningsområdena, eller föratt förbättra miljön får medlemsstater vidta en eller flera av följandeåtgärder i enlighet med närmare bestämmelser som de skall fastställamed beaktande av parternas rättmätiga intressen:
— Bevilja ersättning genom en eller flera årliga utbetalningar till
producenter som åtar sig att definitivt lägga ned hela eller del av sin
mjölkproduktion och tillföra den nationella reserven de såledesfrigjorda referenskvantiteterna.
— På grundval av objektiva kriterier fastställa de villkor på vilka
producenter i början av en tolvmånadersperiod mot förskottsbetal-ning, av den behöriga myndigheten eller av det organ som utsetts avnämnda myndighet, får erhålla en extratilldelning av sådanareferenskvantiteter som i slutet av den föregående tolvmånaderspe-rioden frigjorts definitivt av andra producenter mot ersättning i en
eller flera årliga utbetalningar som motsvarar den ovan nämnda
betalningen.
— När det gäller överlåtelse av mark i syfte att förbättra miljön,
fastställa att den disponibla referenskvantiteten för det aktuella
företaget tilldelas den överlåtande producenten om han avser attfortsätta med mjölkproduktion.
— På grundval av objektiva kriterier fastställa de regioner eller
uppsamlingsområden inom vilka överlåtelse av referenskvantiteter
får ske mellan vissa producentkategorier utan motsvarande överlå-telse av mark i syfte att förbättra mjölkproduktionens struktur.
— På ansökan av producenten hos den behöriga myndigheten, eller hos
det organ som utsetts av denna myndighet, tillåta överlåtelse avreferenskvantiteter utan motsvarande överlåtelse av mark eller viceversa i syfte att förbättra mjölkproduktionens struktur påföretagsnivå eller att möjliggöra en övergång till extensiv produk-tion.
Till och med den 30 juni 1994 får producenter med en referenskvantitet
enligt artikel 4.3 emellertid inte dra nytta av bestämmelserna i denna
artikel, med undantag för bestämmelserna i den tredje strecksatsen.
För att i varje medlemsstat under perioden 1993/94 genomföra ett
program för att omstrukturera mjölkproduktionen och, om så krävs, fylla
på den nationella reserven i syfte att tilldela de tilläggskvantiteter somavses i artikel 3.2 andra stycket första strecksatsen, skall gemenskapsfi-nansiering beviljas med högst de belopp i ecu som anges nedan;tillämpningsbestämmelser, i synnerhet det högsta bidraget, skall antasenligt förfarandet i artikel 11:1992R3950 — SV — 01.04.1994 — 002.001 — 8
▼M2
▼M2
Belgien 1 106 613
Danmark 1 678 207
Tyskland 10 460 461
Grekland 235 842Spanien 1 959 115Frankrike 8 854 814Irland 1 970 627
Italien 3 470 719
Luxemburg 101 007Nederländerna 4 133 772Portugal 679 994Förenade kungariket 5 348 829
Dessa belopp skall omräknas till nationella valutor med hjälp av den
omräkningskurs som är tillämplig vid bokföring av utgifter enligt denbudget för Europeiska gemenskaperna som är gällande den 20 juli 1993.
Finansieringen av betalningen enligt detta program skall anses som
intervention i den mening som avses i artikel 3 i förordning (EEG) nr
729/70 (
1).
Åtagandet om utbetalning skall göras i enlighet med anslagen för
räkenskapsåret 1993 på begäran av medlemsstaterna senast den 30
september 1993. Utbetalningarna från betalningsorganen måste ske föreden 15 oktober 1994.
Artikel 9
I denna förordning används följande beteckningar med de betydelser
som här anges:
a) mjölk: den produkt som erhålls vid mjölkning av en eller flera kor.
b) andra mjölkprodukter: särskilt grädde, smör och ost.
c) producent: en fysisk eller juridisk person eller en grupp av fysiska
eller juridiska personer som driver ett jordbruksföretag ►
M2inom
en medlemsstats geografiska territorium ◄och
— som säljer mjölk eller andra mjölkprodukter direkt till konsu-
menten
— och/eller levererar till uppköparen.
d) företag: samtliga produktionsenheter som drivs av den enskilda
producenten och är belägna ►M2inom en medlemsstats geogra-
fiska territorium ◄.
e) uppköpare: ett företag eller en sammanslutning som köper upp mjölk
eller andra mjölkprodukter från producenter för att
— behandla eller bearbeta mjölken eller mjölkprodukterna,
— sälja mjölken eller mjölkprodukterna till ett eller flera företag
som behandlar eller bearbetar mjölk eller andra mjölkprodukter.
Som uppköpare betraktas även varje sammanslutning av uppköpare
inom samma geografiska område som för medlemmarnas räkning
utför det administrativa och bokföringsmässiga arbete som krävs förbetalningen av avgiften. I samband med tillämpningen av dennabestämmelse skall Grekland betraktas som ett enda geografisktområde där ett offentligt organ får betraktas som sammanslutning avuppköpare enligt ovan.1992R3950 — SV — 01.04.1994 — 002.001 — 9
(1) EGT nr L 94, 28.4.1970, s. 13.▼B
▼B
f) företag som behandlar eller bearbetar mjölk eller andra mjölkpro-
dukter: ett företag eller en sammanslutning sombedriver verksamhet iform av insamling, förpackning, lagring, kylning och bearbetning
eller vars mejeriverksamhet är begränsad till en av dessa aktiviteter.
g) leverans: varje leverans av mjölk eller andra mjölkprodukter, oavsett
om transporten utförs av producenten, en uppköpare, ett företag sombehandlar eller bearbetar sådana produkter eller av en tredje part.
h) mjölk eller mjölkekvivalent som säljs direkt för konsumtion : mjölk
eller mjölkprodukter, omräknade till mjölkekvivalenter, som säljseller överlåts gratis utan att passera via ett företag som behandlareller bearbetar mjölk eller andra mjölkprodukter.
Artikel 10
Avgiften skall betraktas som intervention i syfte att stabilisera
jordbruksmarknaderna och skall användas till att finansiera utgifter
inom mjölksektorn.
Artikel 11
Tillämpningsföreskrifter för denna förordning, särskilt närmare
bestämmelser om egenskaperna hos sådan mjölk, inbegripet fetthalten,
som betraktas som representativ i samband med fastställandet av dekvantiteter mjölk som levererats eller köpts upp, skall antas i enlighetmed förfarandet i artikel 30 i förordning (EEG) nr 804/68 (
1).
Artikel 12
Förordningarna (EEG) nr 857/84 och (EEG) nr 2074/94 upphör att gälla.
Artikel 13
Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har
offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning .
Den skall tillämpas från och med den 1 april 1993.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.1992R3950 — SV — 01.04.1994 — 002.001 — 10
(1) EGT nr L 148, 28.6.1968, s. 13. Förordningen senast ändradgenom
förordning (EEG) nr 2071/92 (EGT nr L 215, 30.7.1992, s. 64).