2002R1019 — SV — 05.07.2003 — 002.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 1019/2002
av den 13 juni 2002
om saluföringsnormer för olivolja
(EGT L 155, 14.6.2002, s. 27)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Kommissionens förordning (EG) nr 1964/2002 av den 4 november 2002 L 300 3 5.11.2002
►M2Kommissionens förordning (EG) nr 1176/2003 av den 1 juli 2003 L 164 12 2.7.2003
▼B
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 1019/2002
av den 13 juni 2002
om saluföringsnormer för olivolja
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT
DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenska-
pen,
med beaktande av rådetsförordning nr 136/66/EEG av den 22
september 1966 om den gemensamma organisationen av marknadenför oljor och fetter (
1), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1513/
2001 (2), särskilt artikel 35a i denna, och
av följande skäl:
(1)Olivolja har särskilda organoleptiska och näringsmässiga egen-
skaper som, i kombination med produktionskostnaden, leder till
en marknad med relativt höga priser jämfört med marknaderna
för de flesta andra vegetabiliska oljor och fetter. Med anledningav denna marknadssituation är det nödvändigt att föreskriva nyasaluföringsnormer med särskilda märkningsbestämmelser förolivolja utöver de bestämmelser som föreskrivs i Europaparla-
mentetsoch rådetsdirektiv 2000/13/EG av den 20 mars2000
om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkningoch presentation av livsmedel samt om reklam för livsmedel (
3),
ändrat genom kommissionens direktiv 2001/101/EG (4), särskilt
artikel 2 i detta.
(2)För att garantera att de saluförda olivoljorna är äkta, bör man
begränsa storleken på detaljhandelsförpackningarna som skall
vara försedda med lämplig förslutningsanordning. Medlemssta-terna bör emellertid kunna tillåta förpackningar med högrekapacitet om varorna är avsedda för större grupper användare.
(3)Utöver de obligatoriska varubeteckningar som föreskrivs för de
olika olivoljekategorierna enligt artikel 35 i förordning nr 136/
66/EEG bör konsumenten ges information om de sorters olivoljahan finner i handeln.
(4)Jungfruolja, som direkt kan saluföras, kan alltefter geografiskhärkomst vara av olika kvalitet och ha märkbart olika smak,beroende på olika jordbruksmetoder eller lokala sätt att frams-
tälla eller blanda. Detta kan leda till skillnader i pris för olja
som tillhör samma kategori, vilket skapar störningar på mark-naden. När det gäller övriga kategorier olja för livsmedelsbrukexisterar inga sådana grundläggande skillnader med anknytningtill ursprunget, men ursprungsangivelsen på förpackningaravsedda för konsumenterna kan få dessa att tro att så faktiskt
fallet. För att undvika risken att marknaden för olivolja för livs-
medelsbruk snedvrids är det nödvändigt att på gemenskapsnivåinföra normer för angivande av ursprung som begränsas tillolivolja av typerna ”extra jungfruolja” och ”jungfruolja” ochsom uppfyller bestämda villkor. En ordning för obligatorisk
ursprungsangivelse för dessa kategorier olivolja är det mål som
skall uppnås. Eftersom det inte finns något system för spårningoch kontroll av alla de kvantiteter olja som är i omlopp går detemellertid för närvarande inte att införa en sådan ordning och enordning med frivillig ursprungsangivelse för jungfruolja ochextra jungfruolja måste därför införas.
(5)Det kommer att vara möjligt att fortsätta att använda redanexisterande varumärken med geografiska angivelser underförutsättning att dessa varumärken sedan tidigare är officiellt2002R1019 — SV — 05.07.2003 — 002.001 — 2
(1) EGT 172, 30.9.1966, s. 3025/66.
(2) EGT L 201, 26.7.2001, s. 4.
(3) EGT L 109, 6.5.2000, s. 29.
(4) EGT L 310, 28.11.2001, s. 19.
▼B
registrerade i enlighet med rådets första direktiv 89/104/EEG av
den 21 december 1988 om tillnärmningen av medlemsstaternasvarumärkeslagar (
1), ändrat genom beslut 92/10/EEG (2), eller i
enlighet med rådetsförordning (EG) nr 40/94 av den 20
december 1993 om gemenskapsvarumärken (3), ändrad genom
förordning (EG) nr 3288/94 (4).
(6)En uppgift om regionalt ursprung kan vara täckt av en skyddadursprungsbeteckning (SUB) eller en skyddad geografisk beteck-ning (SGB) enligt rådetsförordning (EEG) nr 2081/92 av den14 juli 1992 om skydd för geografiska och ursprungsbeteck-ningar för jordbruksprodukter och livsmedel (
5), senast ändrad
genom kommissionens förordning (EG) nr 2796/2000 (6). För att
undvika att det uppstår oklarheter för konsumenterna och därmedsnedvridning av marknaden bör benämningar som anger regio-nalt ursprung alltid omfattas av SUB eller SGB. För importeradolivolja måste de bestämmelser om ursprung som inte medförförmånsbehandling följas, vilka föreskrivs i rådets förordning
(EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en
tullkodex för gemenskapen (
7), senast ändrad genom Europapar-
lamentetsoch rådetsförordning (EG) nr 2700/2000 (8).
(7)När Europeiska gemenskapen eller en medlemsstat anges somursprung för jungfruoljorna, måste det förutsättas att de oliversom används, men också framställningsmetoder och -teknik,inverkar på oljans kvalitet och smak. Ursprungsbenämningenbör alltså avse hela det geografiska område i vilket olivoljorna
har framställts. Detta geografiska område motsvarar i allmänhet
det område där oliverna pressas till olja. I vissa fall skiljer sigdock den platsdär oliverna s kördatsfrån den platsdär oljanpressas, vilket bör anges antingen direkt på förpackningarna ellerpå etiketterna på förpackningarna, så att konsumenterna intevilseleds och störningar på marknaden för olivolja inte orsakas.
(8)En stor del av de jungfruoljor som saluförs i gemenskapen somhelhet eller i medlemsstaterna är en blandning av olivoljor somhåller en konstant kvalitet och har de typiska organoleptiska
egenskaper som marknaden förväntar sig. De egenskaper som är
typiska för jungfruoljan i dessa områden garanteras trots, ochibland tack vare, små tillsatser av olivolja från ett annat område.För en regelbunden försörjning av marknaden enligt de traditio-nella handelsflödena och med hänsyn till oljeproduktionensväxlande intensitet, bör ursprungsbenämningen gemenskapen
eller en medlemsstat kunna behållas när produkten är en bland-
ning innehållande en obetydlig andel olivolja från andraområden. I sådana fall bör dock konsumenten upplysas om attprodukterna inte helt och hållet härrör från området somomfattas av ursprungsbenämningen.
(9)Enligt direktiv 2000/13/EG får uppgifterna i märkningen intevilseleda köparen i fråga om den berörda olivoljans egenskaper,och det är inte heller tillåtet att tillskriva oljan egenskaper som
den inte har eller att antyda att den har speciella egenskaper då
i själva verket de flesta oljor har dessa egenskaper. När detgäller vissa vanligen förekommande frivilliga uppgifter omolivolja behövs det dessutom harmoniserade regler som gör detmöjligt att tydligt definiera uppgifterna och kontrollera att de ärriktiga. Uppgifter som ”kallpressningen” eller ”kallextrahering”
måste syfta på traditionella produktionsmetoder med hjälp av
särskild teknik. De organoleptiska egenskaperna måste baseraspå objektiva resultat. Om syrahalten anges isolerad från andra2002R1019 — SV — 05.07.2003 — 002.001 — 3
(1) EGT L 40, 11.2.1989, s. 1.
(2) EGT L 6, 11.1.1992, s. 35.
(3) EGT L 11, 14.1.1994, s. 1.
(4) EGT L 349, 31.12.1994, s. 83.
(5) EGT L 208, 24.7.1992, s. 1.
(6) EGT L 324, 21.12.2000, s. 26.
(7) EGT L 302, 19.10.1992, s. 1.
(8) EGT L 311, 12.12.2000, s. 17.
▼B
uppgifter ger detta konsumenten en felaktig uppfattning om
produktens kvalitet eftersom uppgiften om syrahalt bara står förett kvalitetsvärde om det anges tillsammans med de övriga egen-
skaperna hos den aktuella oljan. Eftersom vissa uppgifter anges
allt oftare och är av ekonomisk betydelse är det nödvändigt, föratt skapa klarhet på marknaden för olivolja, att fastställa objek-tiva kriterier för hur de får användas.
(10)För livsmedel i vilka olivolja ingår som beståndsdel bör olivol-jansrykte inte utnyttjasför att framhålla produktensegens kaperom inte produktens egentliga sammansättning också framgårtydligt, eftersom detta är vilseledande för konsumenten. Påetiketterna bör det sålunda framgå hur stor procentandel olivolja
som ingår och de bör innehålla vissa benämningar som endast
används för produkter som uteslutande består av en blandningav vegetabiliska oljor. Dessutom bör särskilda bestämmelser iett antal förordningar om olivoljeprodukter följas.
(11)Benämningarna för olika kategorier olivolja svarar mot vissafysiska och kemiska samt organoleptiska egenskaper som angesi bilagan till förordning nr 136/66/EEG och i kommissionensförordning (EEG) nr 2568/91 av den 11 juli 1991 om egenskaperhos olivolja och olivolja av pressrester och om lämpliga analys-
metoder (
1), senast ändrad genom förordning (EG) nr 796/
2002 (2). De övriga angivelserna på etiketten bör vara styrkta av
objektiva fakta så att risken för negativa följder för konsumen-terna och en snedvridning av konkurrensen på marknaden förde berörda oljorna undviks.
(12)Inom ramen för ett kontrollsystem som inrättats genom artikel35a.2 i förordning nr 136/66/EEG skall var och en av medlems-staterna för var och en av de olika benämningarna på etiketternaföreskriva vilka beviskrav och påföljder som gäller. Konstaterade
fakta, analysresultat, tillförlitliga registreringar, administrativ
information eller räkenskapsuppgifter skall gälla som bevis medlika värde.
(13)Kontrollen av de företag som ansvarar för märkningen bör
genomföras i den medlemsstat där företagen är etablerade och
det är därför nödvändigt att skapa ett system för administrativtsamarbete mellan kommissionen och de medlemsstater däroljorna saluförs.
(14)De berörda medlemsstaterna bör rapportera om sina erfarenheteroch om eventuella svårigheter, så att det system som föreskrivs iden här förordningen kan utvärderas.
(15)För att ge utrymme för anpassning till de nya normerna ochinförande av de medel som krävs för deras tillämpning bör tillä-mpningsperioden förlängas för kommissionens förordning (EG)nr 2815/98 av den 22 december 1998 om saluföringsnormer förolivolja (
3), senast ändrad genom förordning (EG) nr 2152/
2001 (4), och datumet för den här förordningensikraftträdande
flyttasfram.
(16)Förvaltningskommittén för oljor och fetter har inte yttrat siginom den tid som ordföranden har bestämt.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. Utan att det påverkar tillämpningen av direktiv 2000/13/EG
fastställs i denna förordning saluföringsnormer för detaljhandeln med
olivolja och olivolja av pressrester enligt punkterna 1 a och 1 b samtpunkterna 3 och 6 i bilagan till förordning nr 136/66/EEG.2002R1019 — SV — 05.07.2003 — 002.001 — 4
(1) EGT L 248, 5.9.1991, s. 1.
(2) EGT L 128, 15.5.2002, s. 8.
(3) EGT L 349, 24.12.1998, s. 56.
(4) EGT L 288, 1.11.2001, s. 36.
▼B
2. I denna förordning avses med ”detaljhandel” försäljning till slut-
konsumenten av olja enligt punkt 1, i ren form eller som en del av ettannat livsmedel.
Artikel 2
Olja enligt artikel 1.1 skall saluföras till slutkonsumenten i förpack-
ningar om högst fem liter. Förpackningarna får inte varaåterförslutningsbara och skall vara märkta enligt artiklarna 3–6.
När det gäller olja som är avsedd för konsumtion i restauranger, på
sjukhus, i personalrestauranger och liknande får medlemsstaterna,beroende på typ av inrättning, fastställa ett högsta innehåll på mer änfem liter.
Artikel 3
Märkningen av oljor enligt artikel 1.1 skall tryckas tydligt och outplån-
ligt och skall förutom beteckning enligt artikel 35 i förordning nr 136/66/EEG samt beroende på oljekategori innehålla följande uppgifter:
a) Extra jungfruolja:
”Olivolja av hög kvalitet som utvunnits direkt ur oliver och uteslu-
tande genom mekaniska processer.”
b) Jungfruolja:
”Olivolja som utvunnits direkt ur oliver och uteslutande genom
mekaniska processer.”
c) Olivolja – sammansatt av raffinerad olivolja och jungfruolja:
”Olja enbart innehållande raffinerad olivolja och olja direkt
utvunnen ur oliver.”
d) Olivolja av pressrester:
”Olja enbart innehållande oljor framställda genom behandling av
den produkt som erhålls efter extrahering av olivolja, samt oljordirekt utvunna ur oliver,”
eller
”olja som uteslutande innehåller oljor framställda genom behandling
av pressrester av oliver samt oljor direkt utvunna ur oliver.”
Artikel 4
1. Uppgift om ursprung i märkningen får endast förekomma för
sådan extra jungfruolja och jungfruolja som avses i punkt 1 a och 1 bi bilagan till förordning nr 136/66/EEG och enligt villkoren i punkterna2–6.
I denna förordning avses med ursprungsbenämning ett geografiskt
namn på förpackningen eller dess märkning.
2. Ursprungsbenämning är tillåten på regional nivå för produkter
med skyddad ursprungsbeteckning eller skyddad geografisk beteckning
i enlighet med förordning (EEG) nr 2081/92. Denna benämning
reglerasav den förordningen.
I andra fall består ursprungsbenämningen av namnet på en medlems-
stat, gemenskapen eller ett tredjeland.
3. Märkes- eller företagsnamn för vilka registreringsansökan lämnats
in senast den 31 december 1998 enligt direktiv 89/104/EEG eller senastden 31 maj 2002 enligt förordning (EEG) nr 40/94 anses inte som enursprungsbenämning som omfattas av denna förordning.
4. I fråga om import från tredje land skall ursprunget anges i
enlighet med artiklarna 22–26 i förordning (EEG) nr 2913/92.
5. En ursprungsbenämning med namnet på en medlemsstat eller ge-
menskapen skall motsvara det geografiska område där de berördaoliverna skördats och där oljan pressats ur oliverna.2002R1019 — SV — 05.07.2003 — 002.001 — 5
▼B
I de fall oliverna har skördats i en medlemsstat eller tredjeland som
inte motsvarar det land där den fabrik som extraherat oljan ur olivernaligger, skall följande anges i ursprungsbenämningen: ”Jungfruolja
(extra) framställd i (gemenskapen eller den berörda medlemsstaten) av
oliver som skördats i (gemenskapen, den berörda medlemsstaten ellerdet berörda landet)”.
6. Om det rör sig om extra jungfruolja eller jungfruolja som är
blandningar varav mer än 75 % kommer från, enligt definitionen i
punkt 5 första stycket, en och samma medlemsstat eller gemenskapen,
får det dominerande ursprunget anges om det åtföljs av en uppgift omhur stor procentandel av oljan (minst 75 %) som verkligen har detdominerande ursprunget.
Artikel 5
Bland de frivilliga uppgifter som får anges i märkningen på olja enligt
artikel 1.1 skall följande krav uppfyllas i fråga om de uppgifter som
angesnedan:
a) Uppgiften ”första kallpressningen” får endast förekomma på jung-
fruolja och extra jungfruolja som erhålls genom en första mekaniskpressning av olivmassan vid en temperatur lägre än 27 ºC, enligt etttraditionellt utvinningssystem med hydrauliska pressar.
b) Uppgiften ”kallextraherad” får endast förekomma på jungfruolja och
extra jungfruolja som utvunnits genom filtrering eller centrifugeringav olivmassa, vid en temperatur lägre än 27 ºC.
c) Uppgifter om organoleptiska egenskaper får endast förekomma om
de grundar sig på resultaten av analyser i enlighet med de metodersom anges i förordning (EEG) nr 2568/91.
d) Uppgifter om syrahalt eller högsta syrahalt får endast anges tillsam-
mans med uppgifter, tryckta med lika stora bokstäver inom samma
synfält, om peroxidtal, vaxinnehåll och absorption av ultraviolettstrålning fastställda enligt bilagan till förordning (EEG) nr 2568/91.
Artikel 6
1. Om det i märkningen, utöver varudeklarationen, angesatt olja
enligt artikel 1.1 ingår i en blandning av olivolja och andra vegetabi-liska oljor och detta med ord, bilder eller i grafisk återgivning
framhålls, skall handelsbeteckningen för blandningen i fråga vara
följande: ”Blandning av vegetabiliska oljor (eller namnen på detberörda vegetabiliska oljorna) och olivolja”, direkt följt av den procen-tuella andelen olivolja i blandningen.
Uppgift om förekomst av olivolja uttryckt i bilder eller grafik får
endast förekomma i märkningen av sådana blandningar som avses i
första stycket om blandningen innehåller mer än 50 % olivolja.
2. Med undantag av de fall som avses i särskilda förordningar för
produkter som innehåller olivolja och om det i märkningen, utövervarudeklarationen, angesatt olivolja ingår i ett annat livs medel än desom avses i punkt 1, och detta med ord, bilder eller i grafisk återgiv-ning framhålls, skall handelsbeteckningen för produkten i fråga, utan
att detta påverkar tillämpningen av särskilda förordningar om olivolje-
produkter, direkt följasav en uppgift om hur s tor procentandel olivoljasom ingår i förhållande till livsmedlets totala nettovikt.
Den procentandel olivolja som tillsätts i förhållande till den totala
nettovikten för livsmedlet får ersättas med den procentandel olivoljasom ingår i förhållande till den totala vikten för fetterna, med preciser-
ingen ”procentandel fetter”.
3. Om det är olivolja av pressrester som ingår skall punkterna 1 och
2 gälla i tillämpliga delar genom att ”olivolja” ersätts av ”olivolja avpressrester”.
Artikel 7
På begäran av den medlemsstat där den adress till producent,
förpackare eller försäljare som anges i märkningen är belägen, skall2002R1019 — SV — 05.07.2003 — 002.001 — 6
▼B
den berörda parten kunna styrka sådana benämningar som avses i artik-
larna 4, 5 och 6 med stöd av en eller flera av följande punkter:
a) Konstaterade och vetenskapligt grundade fakta, och/eller
b) analysresultat eller automatiska mätningar gjorda på representativa
stickprov, och/eller
c) administrativ information eller räkenskapsinformation i enlighet
med gemenskapslagstiftningen eller nationell lagstiftning.
Den berörda medlemsstaten skall tillåta vissa avvikelser mellan de
benämningar som avses i artiklarna 4, 5 och 6 som å ena sidan anges
i märkningen och de slutsatser som dras utifrån styrkande uppgifteroch/eller eventuella jämförande expertutlåtanden å den andra, medhänsyn till hur exakta och repeterbara metoderna och de berördauppgifterna är, och i tillämpliga fall, hur exakta och repeterbara dejämförande expertutlåtandena är.
Artikel 8
1. Medlemsstaterna skall till kommissionen lämna in namn på och
adress till det organ eller de organ som ansvarar för övervakningen avtillämpningen av denna förordning, och kommissionen skall därefterinformera övriga medlemsstater och berörda parter som så begär.
2. Den medlemsstat där det tillverkande, förpackande eller säljande
företaget har sitt säte skall, på begäran om kontroll, före utgången av
den månad som följer på den månad då begäran gjordes ta stickprover,samt kontrollera huruvida uppgifterna i den aktuella märkningen ärriktiga. En begäran kan komma från
a) kommissionens behöriga avdelningar,
b) en av medlemsstaten godkänd organisation enligt artikel 4a i rådets
förordning (EG) nr 1638/98 (
1),
c) en annan medlemsstats övervakningsorgan.
3. En begäran enligt punkt 2 skall åtföljas av all information som är
av värde för den begärda kontrollen, särskilt följande uppgifter:
a) Provtagningsdatum eller datum då den aktuella oljan inköptes.
b) Namn eller firmanamn och adress till företaget där provtagningen
ägt rum eller från vilket oljan köpts.
c) Partinummer för de aktuella partierna.
d) Kopior på all märkning direkt på den aktuella oljansförpackning.
e) Analysresultat eller resultat från jämförande expertutlåtanden med
uppgift om vilken metod som använts och namn på och adress tilllaboratoriet eller experten i fråga.
f) I förekommande fall, uppgift om namn och adress för oljeleveran-
tören enligt uppgift från försäljningsstället.
4. Den berörda medlemsstaten skall före utgången av den tredje
månaden efter den månad då begäran gjordesi enlighet med punkt 2
informera den som begärt kontrollen om det referensnummer undervilket begäran klassificerats och om vilka åtgärder som har vidtagits.
Artikel 9
1. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att
säkerställa att denna förordning följs, också vad gäller systemet för
påföljder.
Medlemsstaterna skall, senast den 31 december 2002, underrätta
kommissionen om vilka åtgärder som vidtagits och skall därefter föreutgången av den månad som följer på den månad då beslut omändringar fattas underrätta kommissionen om de ändringar som görs.2002R1019 — SV — 05.07.2003 — 002.001 — 7
(1) EGT L 210, 28.7.1998, s. 32.
▼B
2. För kontroll av sådana uppgifter som avses i artiklarna 5 och 6 får
de berörda medlemsstaterna införa ett system för godkännande avföretag vars förpackningsanläggningar finns i den berörda medlems-
staten. Detta godkännande skall vara obligatoriskt för de uppgifter
som avses i artikel 4.
Godkännandet och ett registreringsnummer skall beviljas alla företag
som ansöker därom och som uppfyller följande villkor:
a) Förfogar över förpackningsanläggning.
b) Åtar sig att sammanställa och spara de styrkande handlingar som
medlemsstaten föreskriver i enlighet med artikel 7.
c) Förfogar över ett lagringssystem som gör det möjligt för medlems-
staten att i tillfredsställande utsträckning kontrollera ursprunget föroljor vars ursprung anges.
I märkningen skall det godkända förpackningsföretagets registrerings-
nummer anges, om sådant nummer förekommer.
3. Medlemsstaten får fortsätta att anse som godkända de förpack-
ningsföretag som godkänts för angivelse om ursprung enligtförordning (EG) nr 2815/98 om dessa företag för regleringsåret 2001/2002 uppfyller villkoren för godkännande.
Artikel 10
De berörda medlemsstaterna skall senast den 31 mars varje år lämna en
rapport till kommissionen om föregående år med uppgifter omföljande:
a) Kontroller som begärts i enlighet med artikel 8.2.
b) Kontroller som genomförts, och vilka kontroller som inletts under
de föregående regleringsåren och som fortfarande pågår.
c) Redogörelse för hur kontrollerna har följts upp och vilka påföljder
som har tillämpats.
Rapporten skall innehålla denna information, uppdelad per år som
kontrollerna utförs och per typ av överträdelse. Vid behov skall detanges vilka särskilda svårigheter som uppstått och vilka förslag tillförbättring av kontrollerna som lämnats.
Artikel 11
I artikel 7 i förordning (EG) nr 2815/98 skall ”den 30 juni 2002”
ersättas med ”den 31 oktober 2002”.
Artikel 12
1. Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den
har offentliggjortsi Europeiska gemenskapernas officiella tidning .
2. Den skall tillämpas från och med den 1 november 2002.
Artiklarna 2 och 3, artikel 5 a, b och d samt artikel 6 skall tillämpas
från och med den 1 november 2003.
Artikel 5 c skall tillämpas från och med den 1 november 2004.Artikel 11 skall tillämpas från och med den 1 juli 2002.Produkter som lagenligt framställts och märkts i gemenskapen eller
som lagenligt importerats till gemenskapen och övergått till fri omsätt-ning före den 1 november 2003 får emellertid saluföras tills dess lagrentar slut.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.2002R1019 — SV — 05.07.2003 — 002.001 — 8
▼M2
▼B