2001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 999/2001
av den 22 maj 2001
om fastställande av bestämmelser för förebyggande, kontroll och utrotning av vissa typer av tran-
smissibel spongiform encefalopati
(EGT L 147, 31.5.2001, s. 1)
Ändrad genom:
Officiellatidningen
nr sidada tum
►M1Kommissionens förordning (EG) nr 1248/2001 av den 22 juni 2001 L 173 12 27.6.2001
►M2Kommissionens förordning (EG) nr 1326/2001 av den 29 juni 2001 L 177 60 30.6.2001
►M3Kommissionens förordning (EG) nr 270/2002 av den 14 februari 2002 L 45 4 15.2.2002
▼B
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG)
nr 999/2001
av den 22 maj 2001
om fastställande av bestämmelser för förebyggande, kontroll och
utrotning av vissa typer av transmissibel spongiform encefalopati
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR
ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenska-
pen, särskilt artikel 152.4 b i detta,
med beaktande av kommissionens förslag(1),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2),
efter att ha hört Regionkommittén,
i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget(3), och
av följande skäl:
(1)Flera olika typer av transmissibel spongiform encefalopati (TSE)
har sedan flera år tillbaka konstaterats oberoende av varandrahos människor och djur. Bovin spongiform encefalopati (BSE)upptäcktes först hos nötkreatur 1986 och under följande årockså hos andra djurarter. En ny variant av Creutzfeldt-Jakobs
sjukdom (CJS) beskrevs 1996. Det samlas ständigt nya bevis
för likheten mellan BSE-smittämnet och det smittämne somförorsakar den nya varianten av Creutzfeldt-Jakobs sjukdom.
(2)Sedan 1990 har gemenskapen beslutat om en rad åtgärder för attskyddamänniskor och djur mot BSE-risken. Dessaåtgärdergrundar sig på skyddsbestämmelserna i direktiven omkontrollåtgärder på veterinärområdet. Med hänsyn till omfatt-ningen av den hälsorisk som människor och djur utsätts för
genom vissa typer av TSE är det lämpligt att anta särskilda
bestämmelser om förebyggande, kontroll och utrotning av dessa.
(3)Denna förordning har direkt avseende på folkhälsan och harbetydelse för hur den inre marknaden fungerar. Den omfattarprodukter som ingår i bilaga I till fördraget men även produktersom inte ingår i denna bilaga. Det är därför lämpligt att väljaartikel 152.4 b i fördraget som rättslig grund.
(4)Kommissionen har erhållit vetenskapliga yttranden om fleraaspekter av TSE, bland annat från Vetenskapliga styrkommitténoch Vetenskapliga kommittén för veterinära åtgärder till skydd
för människors hälsa. Vissa av dessa yttranden avser åtgärder
för att minska den potentiella risken för att människor och djurskall utsättas för produkter från infekterade djur.
(5)Dessa bestämmelser bör gälla produktion och avyttring avlevande djur och animaliska produkter. De behöver däremotinte gällakosmetiskaeller medicinskaprodukter, medicintek-niska produkter, deras utgångsmaterial eller mellanprodukter,
för vilka andra särskilda bestämmelser gäller, särskilt avseende
förbud mot användning av vissa typer av riskmaterial. De börinte heller gälla animaliska produkter som inte innebär någonhälsorisk för människor och djur eftersom de är avsedda attanvändas till annat än livsmedel, foder eller gödningsmedel.Det är däremot nödvändigt att säkerställa att animaliska
produkter som inte omfattas av denna förordning hålls åtskilda
från dem som omfattas av förordningen, om de inte uppfyllerminst samma hälsovillkor som de sistnämnda.2001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 2
(1) EGT C 45, 19.2.1999, s. 2, och
EGT C 120 E, 24.4.2001, s. 89.
(2) EGT C 258, 10.9.1999, s. 19.
(3) Europaparlamentets yttrande av den 17 maj 2000 (EGT C 59, 23.2.2001, s.
93), rådets gemensamma ståndpunkt av den 12 februari 2001 (EGT C 88,
19.3.2001, s. 1) och Europaparlamentets beslut av den 3 maj 2001.
▼B
(6)Det bör införas bestämmelser om att kommissionen får vidta
skyddsåtgärder om den behörigamyndigheten i en medlemssta t
eller i ett tredje land inte har hanterat TSE-risken på lämpligtsätt.
(7)Ett förfarande bör fastställas för att bestämma den epidemiolo-giska statusen för en medlemsstat, ett tredje land och en avdess regioner (nedan kallade länder eller regioner) med hänsyntill BSE på grundval av en bedömning av risken för förekomst(på engelska: incident risk), spridning och risk för att människor
utsätts för smitta, utifrån tillgänglig information. Medlemsstater
och tredje land som väljer att inte ansöka om att få sin statusfastställd bör av kommissionen placeras i en kategori, pågrundval av all information som kommissionen har tillgång till.
(8)Medlemsstaterna bör införa utbildningsprogram för dem som hartill uppgift att förebygga och bekämpa TSE, liksom för vete-rinärer, jordbrukare och personer som har hand om transport,
avyttring och slakt av livsmedelsproducerande djur.
(9)Medlemsstaterna måste årligen genomföra ett övervakningspro-gram för BSE och scrapie och meddela kommissionen och de
övriga medlemsstaterna resultaten härav samt om någon annanform av TSE har uppträtt.
(10)Vissa vävnader från idisslare bör betecknas som specificeratriskmaterial på grundval av de olika TSE-typernas patogeneroch den epidemiologiska statusen för det land eller den regiondär det berördadjuret ha r sitt ursprung eller sin hemvist. Despecificerade riskmaterialen måste avlägsnas och destrueras på
ett sådant sätt att människor och djur inte utsätts för några hälso-
risker. Framför allt bör de inte avyttras för att användas vidtillverkning av livsmedel, foder eller gödningsmedel.Bestämmelser bör emellertid införas om möjlighet att uppnå enlikvärdig hälsoskyddsnivå, med hjälp av ett TSE-test som utförspå enskilda djur, sedan full validitet fastställts. Slakttekniker som
innebär en risk för att material från hjärnan infekterar andra
vävnader bör inte tillåtas i andra länder eller regioner än de därBSE-risken är lägst.
(11)Åtgärder bör vidtas för att förhindra att TSE överförs tillmänniskor och djur genom förbud mot att utfodra vissa katego-rier djur med vissa kategorier djurprotein, samt genom förbudmot att använda vissa material från idisslare i livsmedel. Dessa
förbud bör stå i proportion till de risker det handlar om.
(12)Det bör föreskrivas att varje misstanke om någon form av TSEhos något djur skall anmälas till den behöriga myndigheten, som
omedelbart skall vidta alla lämpliga åtgärder, och i synnerhetfastställa restriktioner för förflyttning av det misstänkta djuret iväntan på resultatet av undersökningen eller låta slakta det underofficiell övervakning. Om den behöriga myndigheten inte kanutesluta möjligheten att djuret är smittat med TSE, bör den se
till att lämpliga undersökningar görs och hålla slaktkroppen
under officiell övervakning till dess att en diagnos har ställts.
(13)Om förekomst av TSE bekräftas officiellt, bör den behörigamyndigheten vidtaa llanödvändigaåtgärder, i synnerhet låtadestruera slaktkroppen, och genomföra en undersökning för attidentifiera alla riskdjur och fastställa restriktioner för förflyttningav djur och animaliska produkter för vilka smittorisk konstate-
rats. Ägarna bör utan dröjsmål ersättas för förlust av djur och
animaliska produkter som destruerats enligt denna förordning.
(14)Medlemsstaterna bör upprätta beredskapsplaner i vilka de nation-ella åtgärder som skall vidtas vid ett utbrott av BSE anges.Beredskapsplanerna bör godkännas av kommissionen.Bestämmelser bör införas för att kunna utsträcka dennabestämmelse till att gälla andra typer av TSE än BSE.
(15)Det bör fastställas bestämmelser om avyttring av vissa levandedjur och animaliska produkter. I nuvarande gemenskapslagstift-ning om identifiering och registrering av nötkreatur finns2001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 3
▼B
bestämmelser om ett system som gör det möjligt att, enligt inter-
nationella normer, spåra djuren tillbaka till moderdjuret ochursprungsbesättningen. Det bör införas bestämmelser om likvär-
diga garantier i fråga om nötkreatur som importeras från tredje
land. Djur och animaliska produkter som omfattas av nämndalagstiftning och som förflyttas vid handel inom gemenskapeneller importeras från tredje land bör åtföljas av de intyg somkrävs enligt gemenskapslagstiftningen, vid behov kompletterade
i enlighet med dennaförordning.
(16)Avyttring av vissa animaliska produkter som härrör från
nötkreatur i högriskregioner bör förbjudas. Detta förbud bördock inte gälla vissa animaliska produkter som framställs underkontrollerade förhållanden och som kommer från djur för vilka
det kan fastställas att de inte utgör någon hög risk för infektion
med TSE.
(17)För att säkerställa att reglerna om förebyggande, kontroll ochutrotning av TSE respekteras är det lämpligt att ta prover förlaboratorietester på grundval av ett på förhand fastställt protokoll
som kan ge en fullständig epidemiologisk bild av läget när det
gäller TSE. För att garantera att testförfarandena och testresul-taten är enhetliga bör referenslaboratorier inrättas, nationellt ochpå gemenskapsnivå; därtill måste det införas tillförlitliga veten-skapliga metoder, bland annat specifika snabbtest för TSE. Man
bör i möjligaste mån använda snabbtest.
(18)Det är nödvändigt att genomföra gemenskapsinspektioner i
medlemsstaterna för att garantera en enhetlig tillämpning avkraven när det gäller förebyggande, kontroll och utrotning avTSE samt även föreskriva tillämpning av kontrollförfaranden.
För att säkerställa att de garantier som lämnas av tredje land
vid import av levande djur och animaliska produkter till gemen-skapen är likvärdiga med dem som är i kraft inom gemenskapenbör gemenskapsinspektioner och -kontroller genomföras på platsför att kontrollera att importvillkoren uppfylls av exporterandetredje land.
(19)Handelsåtgärderna när det gäller TSE bör bygga på internatio-nella standarder, riktlinjer eller rekommendationer, om sådanafinns. Åtgärder som är vetenskapligt underbyggda och somsäkerställer ett bättre sanitärt skydd får dock vidtas om deåtgärder som är grundade på relevanta internationella standarder,
riktlinjer eller rekommendationer inte skulle säkerställa ett
lämpligt hälsoskydd.
(20)Det bör föreskrivas att denna förordning skall ses över när nyavetenskapliga uppgifter blir tillgängliga.
(21)De övergångsåtgärder som är nödvändigaför a tt i synnerhetreglera användningen av de typer av riskmaterial som anges idenna förordning bör fastställas.
(22)De åtgärder som krävs för att genomföra denna förordning börantas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni
1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av
kommissionens genomförandebefogenheter(
1).
(23)I syfte att genomföra denna förordning bör förfarandenfastställas för ett nära och effektivt samarbete mellan kommis-sionen och medlemsstaterna inom Ständiga veterinärkommittén,
Ständigafoderkommittén och Ständigalivsmedelskommittén.
(24)Eftersom tillämpningsföreskrifternaför dennaförordning är
åtgärder med allmän räckvidd enligt artikel 2 i rådets beslut1999/468/EG, bör de antas enligt det föreskrivande förfarandet iartikel 5 i det beslutet.2001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 4
(1) EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.
▼B
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
Artikel 1
Tillämpningsområde
1. I denna förordning fastställs bestämmelser för förebyggande,
kontroll och utrotning av transmissibel spongiform encefalopati (TSE)hos djur. Den skall tillämpas på framställning och avyttring, samt i
vissa särskilda fall export, av levande djur och animaliska produkter.
2. Denna förordning skall inte tillämpas på
a) kosmetiska, medicinska eller medicintekniska produkter, eller
utgångsmaterial och mellanprodukter till dessa,
b) produkter, eller utgångsmaterial och mellanprodukter till dessa, som
inte är avsedda att användas i livsmedel, foder eller gödningsmedel,
c) animaliska produkter som är avsedda för utställning, undervisning,
forskning, specialstudier eller analyser, förutsatt att de inte slutligen
kan konsumeras eller användas av människor eller andra djur än de
som används för de aktuella forskningsprojekten,
d) levande djur som används vid eller är avsedda för forskning.
Artikel 2
Separering av levande djur och animaliska produkter
För att undvika korskontaminering eller substitution av levande djur
eller animaliska produkter som avses i artikel 1.1, med de animaliskaprodukter som avses i artikel 1.2 a–1.2 c eller de levande djur somavses i artikel 1.2 d, skall de hållas permanent åtskilda, såvida intedessa levande djur eller dessa animaliska produkter har framställts
under åtminstone likvärdigahälsoskyddsvillkor när det gäller TSE.
Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall fastställas enligt det
förfarande som avses i artikel 24.2.
Artikel 3
Definitioner
1. I denna förordning används följande beteckningar med de bety-
delser som här anges:
a) TSE: samtliga former av transmissibel spongiform encefalopati
utom de som människor kan drabbas av.
b) avyttring: all verksamhet som har till syfte att sälja levande djur
eller animaliska produkter som omfattas av denna förordning, tilltredje man inom gemenskapen, eller varje annan form av överlå-telse mot eller utan betalning till en sådan tredje man, ellerlagring i syfte att senare tillhandahålla en sådan tredje man produk-
terna.
c) animaliska produkter: alla produkter som härrör från eller
innehåller en produkt som härrör från något av de djur somomfattas av bestämmelserna i direktiv 89/662/EEG(
1) eller direktiv
90/425/EEG(2).2001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 5
(1) Rådets direktiv 89/662/EEG av den 11 december 1989 om veterinära
kontroller vid handeln inom gemenskapen i syfte att fullborda den inre
marknaden (EGT L 395, 30.12.1989, s. 13). Direktivet senast ändrat genom
rådets direktiv 92/118/EEG (EGT L 62, 15.3.1993, s. 49).
(2) Rådets direktiv 90/425/EEG av den 26 juni 1990 om veterinära och avels-
tekniska kontroller i handeln med vissa levande djur och varor inom
gemenskapen med sikte på att förverkliga den inre marknaden (EGT L
224, 18.8.1990, s. 29). Direktivet senast ändrat genom rådets direktiv 92/
118/EEG.
▼B
d) utgångsmaterial: råvaror eller andra animaliska produkter från vilka
eller med vars hjälp de produkter som avses i artikel 1.2 a och 1.2 bframställs.
e) behörig myndighet: den centrala myndighet i en medlemsstat som
har till uppgift att se till att kraven i denna förordning efterlevs,eller varje annan myndighet till vilken den centrala myndighetenhar delegerat nämnda uppgift, särskilt för foderkontroll. Dennadefinition skall också, i förekommande fall, omfatta motsvarande
myndighet i tredje land.
f) kategori: någon av de klassificeringskategorier som avses i kapitel
C i bilaga II.
g) specificerat riskmaterial: de vävnader som specificeras i bilaga V.
Om inte annat anges, skall produkter som innehåller eller härrör
från dessa vävnader inte inbegripas i denna definition.
h) djur som misstänks vara smittade med TSE: levande, slaktade eller
döda djur som uppvisar eller har uppvisat neurologiska eller beteen-demässiga störningar eller ett gradvis försämrat allmäntillstånd som
har samband med en störning i centrala nervsystemet och för vilka
ingen alternativ diagnos kan fastställas på grundval av informationsom inhämtats på grundval av en klinisk undersökning, svar påbehandling, obduktion eller laboratorieanalys före eller efter djuretsdöd. Alla nötkreatur som har gett positivt resultat i ett snabbtest förbovin spongiform encefalopati (BSE) skall också misstänkas vara
smittade med BSE.
i) anläggning: varje anläggning eller plats där djur som omfattas av
denna förordning hålls, föds upp och hanteras eller visas upp förallmänheten.
j) provtagning: provtagning, med statistiskt korrekt underlag, från djur
eller deras omgivning eller från animaliska produkter för att ställaen sjukdomsdiagnos eller fastställa släktskap, övervaka hälsan samtkontrollera frånvaron av mikrobiologiska agenser eller vissa mate-rial i animaliska produkter.
k) gödningsmedel: varje ämne som innehåller animaliska produkter
som används på mark för att främja tillväxten. Det får innehållarötningsrester från biogasproduktion eller kompostering.
l) snabbtest: de analysmetoder som avses i kapitel C.4 i bilaga X och
som ger ett resultat inom 24 timmar.
m) alternativt test: de test som avses i artikel 8.2 och som används i
stället för avlägsnande av specificerat riskmaterial.
2. De särskilda definitionerna i bilaga I skall också gälla.3. Om en term i denna förordning inte har definierats i punkt 1 eller
i bilaga I, skall de relevanta definitionerna i förordning (EG) nr 1760/2000(
1) och de definitioner som finns i eller som har fastställts med
stöd av direktiven 64/432/EEG(2), 89/662/EEG, 90/425/EEG och 91/
68/EEG(3) tillämpas i den utsträckning som det hänvisas till dem i
dennatext.2001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 6
(1) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1760/2000 av den 17 juli
2000 om upprättande av ett system för identifiering och registrering av
nötkreatur samt märkning av nötkött och nötköttsprodukter och om
upphävande av rådets förordning (EG) nr 820/97 (EGT L 204, 11.8.2000,
s. 1).
(2) Rådets direktiv 64/432/EEG av den 26 juni 1964 om djurhälsoproblem som
påverkar handeln med nötkreatur och svin inom gemenskapen (EGT 121,
29.7.1964, s. 1977/64). Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentetsoch rådets direktiv 2000/20/EG (EGT L 163, 4.7.2000, s. 35).
(
3) Rådets direktiv 91/68/EEG av den 28 januari 1991 om djurhälsovillkor för
handeln med får och getter inom gemenskapen (EGT L 46, 19.2.1991, s.
19). Direktivet senast ändrat genom kommissionens beslut 94/953/EG
(EGT L 371, 31.12.1994, s. 14).
▼B
Artikel 4
Skyddsåtgärder
1. När det gäller genomförandet av skyddsåtgärder skall principerna
och bestämmelserna i artikel 9 i direktiv 89/662/EEG, artikel 10 idirektiv 90/425/EEG, artikel 18 i direktiv 91/496/EEG(
1) och artikel
22 i direktiv 97/78/EG(2) tillämpas.
2. Skyddsåtgärderna skall antas i enlighet med det förfarande som
avses i artikel 24.2 och Europaparlamentet skall samtidigt underrättas
om dessaåtgärder och om motiveringen till dem.
KAPITEL II
FASTSTÄLLANDE AV BSE-STATUS
Artikel 5
Klassificering
1. BSE-status för en medlemsstat, ett tredje land eller en region i en
medlemsstat eller ett tredje land (nedan kallade länder eller regioner),kan endast fastställas på grundval av kriterierna i kapitel A i bilaga II
och resultaten av en riskanalys som identifierar samtliga potentiella
faktorer för uppkomsten av BSE, angivna i kapitel B i bilaga II, samtderas utveckling över tiden.
Medlemsstaterna och de tredje länder som vill stå kvar på förteckning-
arna över tredje länder som är godkända för att till gemenskapen
exportera de levande djur eller de produkter som avses i denna förord-
ning, skall till kommissionen lämna en ansökan om fastställande avderas BSE-status, tillsammans med relevanta uppgifter avseende krite-rierna i kapitel A i bilaga II och de potentiella riskfaktorerna i kapitelB i bilaga II samt deras utveckling över tiden.
2. Ett beslut om att fatta ett avgörande om varje ansökan för att
klassificera den medlemsstat eller det tredje land eller den region imedlemsstaten eller det tredje landet som har lämnat in ansökansåsom hörande till någon av kategorierna i kapitel C i bilaga II, skallfattas med beaktande av de kriterier och potentiella riskfaktorer somanges i punkt 1, i enlighet med det förfarande som avses i artikel 24.2.
Detta beslut skall antas inom sex månader efter det att ansökan samt de
relevanta upplysningar som avses i punkt 1, andra stycket, har lämnatsin. Om kommissionen finner att underlaget inte innehåller den informa-tion som fastställs i kapitlen A och B i bilaga II, skall den begäraytterligare information inom en tidsfrist som skall fastställas. Det slut-
liga beslutet skall sedan fattas inom sex månader efter det att den
fullständiga informationen lämnats.
Efter det att Internationella byrån för epizootiska sjukdomar har
fastställt ett förfarande för klassificering av länder i kategorier och omden har placerat det ansökande landet i någon av dessa kategorier, fårdet beslutas om en förnyad bedömning av den gemenskapskategori-
sering som genomförts för det berördala ndet i enlighet med första
stycket i denna punkt, i förekommande fall i enlighet med det förfa-rande som avses i artikel 24.2.
3. Om kommissionen finner att den information som en medlemsstat
eller ett tredje land har lämnat i enlighet med kapitlen A och B i bilaga
II är otillräcklig eller oklar, kan den i enlighet med det förfarande som
avses i artikel 24.2 fastställa BSE-status för den berörda medlemsstateneller det berörda tredje landet på grundval av en fullständig riskanalys.2001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 7
(1) Rådets direktiv 91/496/EEG av den 15 juli 1991 om fastställande av regler
för hur veterinärkontroller skall organiseras för djur som importeras till ge-
menskapen från tredje land och om ändring av direktiven 89/662/EEG, 90/425/EEG och 90/675/EEG (EGT L 268, 24.9.1991, s. 56). Direktivet senast
ändrat genom rådets direktiv 96/43/EG (EGT L 162, 1.7.1996, s. 1).
(
2) Rådets direktiv 97/78/EG av den 18 december 1997 om principerna för
organisering av veterinärkontroller av produkter från tredje land som förs
in i gemenskapen (EGT L 24, 30.1.1998, s. 9).
▼B
Denna analys skall innehålla en avgörande statistisk undersökning av
den epidemiologiska situationen avseende TSE i den ansökandemedlemsstaten eller det ansökande tredje landet, vilken skall genom-
föras med snabbtest med hjälp av ett screeningförfarande.
Kommissionen skall beakta de klassificeringskriterier som Internatio-nella byrån för epizootiska sjukdomar har fastställt.
Snabbtest skall godkännas för detta ändamål enligt det förfarande som
avses i artikel 24.2 och införas i en förteckning i kapitel C.4 i bilaga X.
Detta screeningförfarande kan även utnyttjas av de medlemsstater eller
tredje länder som vill att kommissionen – enligt det förfarande som
avses i artikel 24.2 – skall godkänna den klassificering som de gjortpå dennagrund.
Den berörda medlemsstaten eller det berörda tredje landet skall stå för
kostnaderna för detta förfarande.
4. De medlemsstater eller tredje länder som inte lämnat in någon
ansökan enligt punkt 1 inom sex månader från och med den 1 juli
2001 skall, när det gäller export från deras territorier av levande djureller animaliska produkter, betraktas som länder i kategori 5 enligtkapitel C i bilaga II så länge de inte har lämnat in någon ansökan.
5. Medlemsstaterna skall utan dröjsmål till kommissionen anmäla
alla epidemiologiska bevis eller annan information som skulle kunna
leda till förändringar i deras BSE-status, särskilt resultaten av de
övervakningsprogram som föreskrivs i artikel 6.
6. Bibehållandet av ett tredje land i någon av förteckningarna enligt
gemenskapens bestämmelser om tillstånd att till Europeiska gemenska-pen exportera levande djur och animaliska produkter, för vilka detfinns särskildabestämmelser i dennaförordning, besluta s enligt det
förfarande som anges i artikel 24.2 och under förutsättning att, med
hänsyn till tillgänglig information eller om TSE förmodas förekomma— den information som föreskrivs i punkt 1 lämnas. Om sådan infor-mation inte lämnas inom tre månader från det att kommissionen begärtden, skall bestämmelserna i punkt 4 i denna artikel tillämpas så länge
informationen inte har lämnats och inte har kunnat utvärderas i enlighet
med punkt 2 eller punkt 3.
För att tredje land skall få exportera levande djur eller animaliska
produkter för vilkadet finns särskildabestämmelser i dennaförordningtill gemenskapen enligt de villkor som grundar sig på den kategori somkommissionen fastställt, skall de förbinda sig att utan dröjsmål till
kommissionen skriftligen anmäla alla epidemiologiska eller andra bevis
som skulle kunna leda till ändringar i deras BSE-status.
7. Ett beslut får antas i enlighet med det förfarande som avses i
artikel 24.2 om att ändra BSE(klassificeringen för en medlemsstat ellerett tredje land eller någon av deras regioner i enlighet med resultatenav de kontroller som föreskrivs i artikel 21.
8. De beslut som avses i punkterna 2, 3, 4, 6 och 7 skall grundas på
en riskbedömning med hänsyn till de rekommenderade kriterier somfastställs i kapitlen A och B i bilaga II.
KAPITEL III
FÖREBYGGANDE AV TSE
Artikel 6
Övervakningssystem
1. Varje medlemsstat skall genomföra ett årligt övervakningspro-
gram för BSE och scrapie i enlighet med kapitel A i bilaga III. Ettscreeningförfarande med hjälp av snabbtest skall ingå i detta program.
Snabbtest skall godkännas för detta ändamål enligt det förfarande som
avses i artikel 24.2 och införas i en förteckning i kapitel C.4 i bilaga X.2001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 8
▼B
2. Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen och de övriga
medlemsstaterna i Ständiga veterinärkommittén om uppkomst av annanTSE än BSE.
3. Alla officiella undersökningar och laboratorieprov skall regi-
streras enligt kapitel B.1 bilaga III.
4. Medlemsstaterna skall förelägga kommissionen en årlig rapport
som skall innehålla åtminstone den information som avses i kapitelB.I i bilaga III. Rapporten för varje kalenderår skall överlämnas senastden 31 mars nästkommande år. Inom tre månader efter det att denationella rapporterna har mottagits, skall kommissionen för Ständiga
veterinärkommittén lägga fram en sammanfattning av dessa rapporter,
som skall innehålla åtminstone den information som avses i kapitelB.II i bilaga III.
Artikel 7
Förbud avseende foder
1. Det är förbjudet att utfodra idisslare med protein som härrör från
däggdjur.
2. Dessutom skall det förbud som avses i punkt 1 även gälla djur
och animaliska produkter i enlighet med punkt 1 i bilaga IV.
3. Punkterna 1 och 2 skall tillämpas utan att det påverkar tillämp-
ningen av punkt 2 i bilaga IV.
4. De medlemsstater eller regioner i medlemsstaterna som har place-
rats i kategori 5 skall inte tillåtas att exportera eller lagra sådant foder
för livsmedelsproducerande djur som innehåller protein som härrör fråndäggdjur, eller foder som är avsett för däggdjur, med undantag avhundar och katter, och som innehåller bearbetat protein som härrörfrån däggdjur.
Tredje land eller regioner i tredje land som har placerats i kategori 5
skall inte tillåtas att till gemenskapen exportera sådant foder för livs-medelsproducerande djur som innehåller protein som härrör fråndäggdjur eller foder som är avsett för däggdjur, med undantag avhundar och katter, och som innehåller bearbetat protein som härrör
från däggdjur.
5. Tillämpningsföreskrifternaför dennaa rtikel, inbegripet reglerna
om förebyggande av korskontaminering och om de metoder för prov-
tagning och provanalys som krävs för att kontrollera att denna artikel
efterlevs, skall antas enligt det förfarande som avses i artikel 24.2.
Artikel 8
Specificerat riskmaterial
1. Det specificerade riskmaterialet skall avlägsnas och destrueras i
enlighet med punkterna2, 3, 4 och 8 i bila gaV.
Dessa specificerade riskmaterial eller bearbetade material av dessa får
endast avyttras eller, i förekommande fall, exporteras för slutligdestruktion i enlighet med punkterna3 och 4 eller i förekomma ndefall punkt 7 c eller punkt 8 i bilaga V. De får inte importeras till ge-menskapen. Transitering genom gemenskapens territorium skall ske i
överensstämmelse med kraven i artikel 3 i direktiv 91/496/EEG.
2. Punkt 1 skall inte tillämpas på vävnader från djur som har
genomgått ett alternativt test som godkänts för detta särskilda syfte i
enlighet med det förfarande som avses i artikel 24.2 och som införts i
förteckningen i kapitel C.5 i bilaga X och tillämpas enligt de villkorsom anges i punkt 5 i bilaga V, och där testresultaten är negativa.
De medlemsstater som godkänner detta alternativa test skall underrätta
de övriga medlemsstaterna och kommissionen om detta.
3. I de medlemsstater eller regioner inom dessa som har placerats i
kategorierna 2, 3, 4 och 5 enligt kapitel C i bilaga II får laceration,efter bedövning, av vävnad från centrala nervsystemet med ett avlångt,2001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 9
▼B
stavformigt instrument som förs in i hjärnskålen inte användas för
nötkreatur, får eller getter vars kött är avsett som livsmedel eller foder.
4. De uppgifter om ålder som anges i bilaga V skall anpassas regel-
bundet. Denna anpassning skall genomföras på grundval av de senaste
säkra vetenskapliga rönen om den statistiska sannolikheten för att TSE
förekommer inom de berörda åldersgrupperna av gemenskapensbestånd av nötkreatur, får och getter.
5. Trots vad som sägs i punkterna 1–4 kan ett beslut antas i enlighet
med det förfarande som avses i artikel 24.2 om den dag då bestämmel-serna i artikel 7.1 skall börja gälla eller i förekommande fall i tredjeland om den dag förbudet skall träda i kraft mot användning avproteiner som härrör från däggdjur i foder för idisslare i samtliga länder
eller regioner som placerats i kategori 3 eller 4, i syfte att begränsa
tillämpningen av denna artikel till djur som har fötts före denna dag idessaländer eller regioner.
Trots vad som sägs i artiklarna 1–4, kan efter samråd med den behöriga
vetenskapliga kommittén och på grundval av en bedömning av riskenför förekomst eller spridning av sjukdomen eller för att människorutsätts för smitta, ett beslut likaså fattas i enlighet med det förfarande
som avses i artikel 24.2 om att tillåta att kotpelare och dorsala rotgang-
lier från nötkreatur i eller från de länder eller regioner som placerats ikategori 5, används i livsmedel, foder och gödningsämnen.
6. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall fastställas enligt
det förfarande som avses i artikel 24.2.
Artikel 9
Animaliska produkter som härrör från eller innehåller material
från idisslare
1. De animaliska produkter som räknas upp i bilaga VI får inte
framställas av material som härrör från idisslare från länder eller
regioner som är placerade i kategori 5, såvida de inte framställs ienlighet med de produktionsprocesser som har godkänts i enlighetmed det förfarande som avses i artikel 24.2.
2. Skallben och kotpelare från nötkreatur, får och getter från länder
eller regioner som är placerade i kategori 2, 3, 4 eller 5 får inteanvändas för framställning av mekaniskt urbenat kött.
3. Bestämmelsernai punkterna1 och 2 ska ll, när det gäller kriteri-
erna i punkt 5 i bilaga V, inte tillämpas på idisslare som har genomgåttett alternativt test som godkänts enligt det förfarande som avses i
artikel 24.2 och där testresultaten är negativa.
4. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall fastställas enligt
det förfarande som avses i artikel 24.2.
Artikel 10
Utbildningsprogram
1. Medlemsstaterna skall se till att personalen vid den behöriga
myndigheten, diagnostiska laboratorier samt utbildningsanstalter förlantbruk och veterinärmedicin, officiella veterinärer, praktiserande vete-
rinärer, slakteripersonal samt personer som föder upp, håller och
hanterar djur får utbildning när det gäller kliniska tecken, epidemiologisamt, när det gäller personal som har ansvar för inspektionerna, utbild-ning i att tolka laboratorieresultat som rör TSE.
2. För att de utbildningsprogram som avses i punkt 1 skall kunna
genomföras effektivt får gemenskapen bevilja ekonomiskt stöd.Beloppet för ett sådant stöd skall bestämmas enligt det förfarande somavses i artikel 24.2.2001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 10
▼B
KAPITEL IV
KONTROLL OCH UTROTNING AV TSE
Artikel 11
Anmälan
Utan att det påverkar tillämpningen av direktiv 82/894/EEG(1) skall
medlemsstaterna se till att alla djur som misstänks vara smittade medTSE omedelbart anmälas till de behöriga myndigheterna.
Medlemsstaterna skall regelbundet underrätta övriga medlemsstater och
kommissionen om anmälda fall av TSE.
Den behöriga myndigheten skall utan dröjsmål vidta de åtgärder som
fastställs i artikel 12 i denna förordning, liksom alla andra nödvändigaåtgärder.
Artikel 12
Åtgärder vid misstänkta fall
1. Alla djur som misstänks vara smittade med TSE skall vara
föremål för officiella restriktioner vad avser förflyttning i avvaktan påatt resultaten av den behöriga myndighetens kliniska och epidemiolo-giska undersökning blir tillgängliga, eller avlivas förlaboratorieundersökning under officiell kontroll.
Om man misstänker BSE hos ett nötkreatur på en anläggning i en
medlemsstat, skall alla övriga nötkreatur på denna anläggning vara
föremål för officiella restriktioner vad avser förflyttning i avvaktan påatt resultaten av undersökningen blir tillgängliga.
Om man misstänker BSE hos ett får eller en get på en anläggning i en
medlemsstat på grundval av objektiva faktorer såsom resultaten av etttest som på ett praktiskt sätt kan göra åtskillnad mellan olika typer av
TSE, skall alla övriga får och getter på anläggningen vara föremål för
officiella restriktioner vad avser förflyttning i avvaktan på att resultatenav undersökningen blir tillgängliga.
Om det kan styrkas att den anläggning där djuret befann sig när man
misstänkte BSE förmodligen inte är den anläggning där djuret kan ha
exponerats för BSE, får den behöriga myndigheten besluta att bara det
djur som misstänks vara smittat skall vara föremål för en officiellrestriktion vad avser förflyttning. Om den behöriga myndigheten anserdet nödvändigt, får den också besluta att övriga anläggningar ellerendast den anläggning där exponeringen förekom skall ställas underofficiell övervakning, beroende på den tillgängliga epidemiologiska
informationen.
En medlemsstat får, enligt det förfarande som avses i artikel 24.2 och
med avvikelse från kraven i andra, tredje och fjärde styckena i dennapunkt, undantas från tillämpning av officiella restriktioner vad avserförflyttning av djur, om medlemsstaten tillämpar åtgärder som erbjuder
likvärdiga garantier.
2. Om den behöriga myndigheten beslutar att det inte kan uteslutas
att ett djur har smittats av TSE, skall djuret — om det fortfarande ärvid liv — avlivas; dess hjärna, liksom alla övriga vävnader som denbehöriga myndigheten bestämmer, skall avlägsnas och skickas till ettofficiellt godkänt laboratorium, det nationella referenslaboratoriet enligt
artikel 19.1 eller gemenskapens referenslaboratorium enligt artikel
19.2, för att undersökas där enligt de testmetoder som anges i artikel20.2001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 11
(1) Rådets direktiv 82/894/EEG av den 21 december 1982 om anmälan av djur-
sjukdomar inom gemenskapen (EGT L 378, 31.12.1982, s. 58). Direktivet
senast ändrat genom kommissionens beslut 2000/556/EG (EGT L 235,
19.9.2000, s. 27).
▼B
3. Alla delar av det misstänkta djurets kropp, inklusive huden, skall
hållas under officiell övervakning till dess en negativ diagnos harställts, eller destrueras i enlighet med punkt 3 eller 4 i bilaga V.
4. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall fastställas enligt
det förfarande som avses i artikel 24.2.
Artikel 13
Åtgärder vid bekräftad förekomst av TSE
1. Om förekomst av TSE har bekräftats officiellt, skall följande
åtgärder vidtas utan dröjsmål:
a) Samtliga delar av det smittade djurets kropp skall destrueras full-
ständigt i enlighet med bilaga V, med undantag för det materialsom skall bevaras för registren i enlighet med kapitel B.III.2 i bilagaIII.
b) En undersökning skall genomföras för att identifiera alla riskdjur i
enlighet med punkt 1 i bilaga VII.
c) Alla djur och animaliska produkter som avses i punkt 2 i bilaga VII
och som vid den undersökning som avses i punkt b har konstateratsvara riskdjur, skall avlivas och destrueras fullständigt i enlighet med
punkterna3 och 4 i bila gaV.
En medlemsstat får, trots bestämmelserna i detta stycke, tillämpa andra
åtgärder som erbjuder motsvarande skyddsnivå, om dessa åtgärder har
godkänts enligt det förfarande som avses i artikel 24.2.
2. I avvaktan på att de åtgärder som avses i punkterna 1 b och 1 c
genomförs, skall den anläggning där djuret befann sig när förekomstenav TSE bekräftades ställas under officiell övervakning och all förflytt-ning från eller till anläggningen av djur som riskerar att ha smittatsmed TSE samt av animaliska produkter från dessa djur godkännas av
den behöriga myndigheten, så att djuren och de berörda animaliska
produkterna omedelbart skall kunna spåras och identifieras.
Om det kan styrkas att anläggningen där det smittade djuret befann sig
när TSE bekräftades förmodligen inte är den anläggning där djuretexponerats för TSE, får den behöriga myndigheten besluta att bådaanläggningarna eller bara den anläggning där djuret exponerats skallplaceras under officiell övervakning.
3. De medlemsstater som har genomfört ett alternativt system som
erbjuder likvärdiga garantier enligt artikel 12.1 femte stycket får, enligtdet förfarande som avses i artikel 24.2 och med avvikelse från kraven i
punkterna 1 b och 1 c, undantas från skyldigheten att tillämpa det offi-
ciella förbudet mot förflyttning av djuren och från kravet på att avlivaoch destrueradjuren.
4. Ägarna skall utan dröjsmål ersättas för förlusten av de djur som
har avlivats och de animaliska produkter som har destruerats i enlighetmed artikel 12.2 och punkterna 1 a och 1 c i denna artikel.
5. Utan att det påverkar tillämpningen av direktiv 82/894/EEG skall
varje bekräftat fall av en annan typ av TSE än BSE anmälas tillkommissionen på årlig basis.
6. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall fastställas enligt
det förfarande som avses i artikel 24.2.
Artikel 14
Beredskapsplan
1. Medlemsstaterna skall – i enlighet med de allmänna kriterierna i
gemenskapens bestämmelser för kontroll av djursjukdomar – utarbetariktlinjer som specificerar vilka nationella åtgärder som skall genom-föras och ange behörighet och ansvar om TSE-fall bekräftas.
2. Om det är nödvändigt för att möjliggöra en enhetlig tillämpning
av gemenskapslagstiftningen får riktlinjerna harmoniseras enligt detförfarande som avses i artikel 24.2.2001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 12
▼B
KAPITEL V
AVYTTRING OCH EXPORT
Artikel 15
Levande djur, deras sperma, embryon och ägg
1. Avyttring eller i förekommande fall export av nötkreatur, får eller
getter och deras sperma, embryon och ägg skall omfattas av de villkorsom anges i bilaga VIII eller, vid import, de villkor som anges i bilagaIX. De levande djuren och deras embryon och ägg skall åtföljas av de
relevanta hälsointyg som föreskrivs i gemenskapslagstiftningen i
enlighet med artikel 17 eller, vid import, i enlighet med artikel 18.
2. Avyttring av den första generationen avkomma, sperma, embryon
och ägg från djur som misstänks eller bekräftats vara smittade medTSE skall omfattas av de villkor som anges i kapitel B i bilaga VIII.
3. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall fastställas enligt
det förfarande som avses i artikel 24.2.
Artikel 16
Avyttring av animaliska produkter
1. Följande animaliska produkter från friska idisslare skall inte vara
föremål för restriktioner när de avyttras eller i förekommande fallexporteras enligt denna artikel och enligt bestämmelserna i kapitlen Coch D i bilaga VIII och i kapitlen A, C, F och G i bilaga IX:
a) Animaliska produkter som omfattas av bestämmelserna i artikel 15,
särskilt sperma, embryon och ägg.
b) i) Rå mjölk enligt definitionen i direktiv 92/46/EEG(
1).
ii) Mjölk avsedd för framställning av mjölkbaserade produkter
enligt definitionen i direktiv 92/46/EEG.
iii) Värmebehandlad konsumtionsmjölk enligt definitionen i
direktiv 92/46/EEG.
iv) Dikalciumfosfat (utan spår av protein eller fett).
v) Hudar och skinn i den mening som avses i direktiv 92/118/
EEG(2).
vi) Gelatin i den mening som avses i direktiv 92/118/EEG som
härrör från hudar och skinn enligt punkt v.
vii) Kollagen som härrör från hudar och skinn enligt punkt v.
2. Animaliska produkter från tredje land som har placerats i katego-
rierna 2, 3, 4 och 5 skall härröra från nötkreatur, får och getter som intehar utsatts för sådan laceration av vävnad från centrala nervsystemetsom anges i artikel 8.3, eller avlivats med gas som har injicerats ihjärnskålen.
3. Animaliska produkter som innehåller material från nötkreatur med
ursprung i en medlemsstat, en region i en medlemsstat eller ett tredjeland som placerats i kategori 5 får inte avyttras utom i de fall då dehärrör från
a) djur som är födda efter den dag då förbudet mot utfodring av idiss-
lare med bearbetat protein som härrör från däggdjur började gälla,2001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 13
(1) Rådets direktiv 92/46/EEG av den 16 juni 1992 om fastställande av hygien-
regler för produktion och utsläppande på marknaden av rå mjölk,
värmebehandlad mjölk och mjölkbaserade produkter (EGT L 268,
14.9.1992, s. 1). Direktivet senast ändrat genom direktiv 96/23/EG (EGT L
125, 23.5.1996, s. 10).
(2) Rådets direktiv 92/118/EEG av den 17 december 1992 om djurhälso- och
hygienkrav för handel inom gemenskapen med produkter, som inte omfattasav sådana krav i de särskilda gemenskapsbestämmelser som avses i bilaga
A.I till direktiv 89/662/EEG och, i frågaom pa togener, i direktiv 90/425/
EEG, samt för import till gemenskapen av sådana produkter (EGT L 62,
15.3.1993, s. 49). Direktivet senast ändrat genom kommissionens beslut
1999/724/EG (EGT L 290, 12.11.1999, s. 32).
▼B
b) djur som är födda, har fötts upp och hållits i besättningar som bevis-
ligen varit BSE-fria sedan minst 7 år tillbaka i tiden.
Animaliska produkter får inte skickas från en medlemsstat eller en
region i en medlemsstat som placerats i kategori 5, från en annanmedlemsstat eller importeras från ett tredje land som placerats i kate-gori 5. Detta förbud gäller inte sådana animaliska produkter som avses
i kapitel C i bilaga VIII och som uppfyller kraven i kapitel C i bilaga
VIII. De skall åtföljas av ett hälsointyg som utfärdats av en officiellveterinär som intygar att de framställts i enlighet med denna förord-ning.
4. Om ett djur förflyttas från ett land eller en region till ett annat
land eller en annan region placerade i en annan kategori, skall det klas-sificeras i den högsta kategorin för de länder eller regioner där det harvistats mer än ett dygn, såvida inte tillräckliga garantier om att djuret
inte har utfodrats med foder från detta land eller denna region som
klassificerats i den högsta kategorin kan lämnas.
5. De animaliska produkter för vilka det anges särskilda regler i
denna artikel skall åtföljas av sådana lämpliga hälsointyg eller handels-
dokument som föreskrivs i gemenskapslagstiftningen i enlighet medartiklarna 17 och 18 eller, om det inte finns något sådant krav igemenskapslagstiftningen, av ett hälsointyg eller ett handelsdokument,för vilka modeller skall fastställas i enlighet med det förfarande somavses i artikel 24.2.
6. För import till gemenskapen skall animaliska produkter uppfylla
kraven i kapitlen A, C, F och G i bilaga IX.
7. Enligt det förfarande som avses i artikel 24.2 får bestämmelserna
i punkterna 1–6 utvidgas till att omfatta andra animaliska produkter.Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall fastställas enligt sammaförfarande.
Artikel 17
Enligt det förfarande som avses i artikel 24.2 skall de hälsointyg som
avses i bilaga F till direktiv 64/432/EEG och i modellerna II och III i
bilaga E till rådets direktiv 91/68/EEG, samt de lämpliga hälsointygsom föreskrivs i gemenskapslagstiftningen om handel med sperma,ägg och embryon från nötkreatur, får eller getter vid behov komplet-teras med en uppgift om kategori med angivande av den klassificering
av medlemsstaten eller ursprungsregionen som gjorts enligt artikel 5.
Lämpliga handelsdokument för handel med animaliska produkter skall i
förekommande fall kompletteras med en uppgift om den kategori som
kommissionen i enlighet med artikel 5 placerat medlemsstaten eller
ursprungsregionen i.
Artikel 18
Lämpliga hälsointyg för import som föreskrivs i gemenskapslagstift-
ningen skall, enligt det förfarande som avses i artikel 24.2,kompletteras med de särskilda kraven i bilaga IX när det gäller tredjeländer som klassificerats i en kategori i enlighet med artikel 5, så snart
detta beslut om klassificering har antagits.
KAPITEL VI
REFERENSLABORATORIER, PROVTAGNING, UNDERSÖKNINGAR
OCH KONTROLLER
Artikel 19
Referenslaboratorier
1. De nationella referenslaboratorierna i varje medlemsstat samt
deras behörighet och uppgifter fastställs i kapitel A i bilaga X.
2. Gemenskapens referenslaboratorium, dess behörighet och
uppgifter fastställs i kapitel B i bilaga X.2001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 14
▼B
Artikel 20
Provtagning och metoder för laboratorieanalyser
1. Provtagning och laboratorieundersökningar för att fastställa
förekomst av TSE skall genomföras enligt de metoder och protokollsom anges i kapitel C i bilaga X.
2. När så krävs för att möjliggöra en enhetlig tillämpning av denna
artikel, skall tillämpningsföreskrifter — inbegripet metoden för attbekräfta förekomst av BSE hos får och getter — fastställas enligt detförfarande som avses i artikel 24.2.
Artikel 21
Gemenskapskontroller
1. Experter från kommissionen får, när så krävs för en enhetlig
tillämpning av denna förordning, i samarbete med de behöriga myndig-heterna i medlemsstaterna genomföra kontroller på plats. Denmedlemsstat på vars territorium en kontroll utförs skall ge all
nödvändig hjälp till experterna så att de kan fullgöra sina uppgifter.
Kommissionen skall underrätta den behöriga myndigheten om resul-taten av de utförda kontrollerna.
Tillämpningsföreskrifter för denna artikel, särskilt sådana som syftar
till att reglera formerna för samarbete med de nationella myndighe-
terna, skall fastställas enligt det förfarande som avses i artikel 24.2.
2. Gemenskapskontrollerna vad avser tredje land skall ske i enlighet
med artiklarna 20 och 21 i direktiv 97/78/EG.
KAPITEL VII
ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER OCH SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 22
Övergångsbestämmelser för specificerat riskmaterial
1. Bestämmelserna i del A i bilaga XI skall tillämpas under en
period på minst sex månader räknat från den 1 juli 2001; denna period
upphör samma dag som ett beslut har antagits i enlighet med
bestämmelserna i artikel 5.2 eller 5.4; från och med den dagen skallartikel 8 tillämpas.
2. Resultaten av en avgörande statistisk undersökning, som under
övergångsperioden utförs i enlighet med bestämmelsernai a rtikel 5.3,
skall utnyttjas för att bekräfta eller vederlägga slutsatserna från den
riskanalys som avses i artikel 5.1, varvid de klassificeringskriteriersom fastställts av Internationella byrån för epizootiska sjukdomar skallbeaktas.
3. Detaljerade bestämmelser om denna statistiska undersökning
skall, efter samråd med den relevanta vetenskapliga kommittén, antas
enligt det förfarande som avses i artikel 24.2.
4. De minimikriterier som denna statistiska undersökning skall
uppfylla fastställs i del B i bilaga XI.
Artikel 23
Ändring av bilagorna och övergångsbestämmelser
Efter samråd med den relevanta vetenskapliga kommittén om sådana
frågor som kan ha konsekvenser för folkhälsan skall bilagorna ändras
eller kompletteras och lämpliga övergångsbestämmelser antas, i
enlighet med det förfarande som avses i artikel 24.2.
Enligt det förfarandet skall övergångsbestämmelser antas för en period
på högst två år för att möjliggöra en övergång från nuvarande ordningtill den ordning som fastställs i denna förordning.2001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 15
▼B
Artikel 24
Kommittéer
1. Kommissionen skall biträdas av Ständiga veterinärkommittén. I
frågor som uteslutande rör foder skall kommissionen dock biträdas av
Ständigafoderkommittén, och i frågor som utesluta nde rör livsmedel
skall kommissionen biträdas av Ständiga livsmedelskommittén.
2. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut
1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 idet beslutet.
Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre
månader, och när det gäller skyddsåtgärder enligt artikel 4.2 i dennaförordning skall tiden vara 15 dagar.
3. Varje kommitté skall själva anta sin arbetsordning.
Artikel 25
Samråd med vetenskapliga kommittéer
De relevanta vetenskapliga kommittéerna skall höras i alla frågor som
omfattas av tillämpningsområdet för denna förordning och som kan ha
konsekvenser för folkhälsan.
Artikel 26
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentlig-
gjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning .
Den skall tillämpas från och med den 1 juli 2001.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.2001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 16
▼B
BILAGA I
SÄRSKILDA DEFINITIONER
I dennaförordning a vses med
a) inhemskt fall av BSE: fall av bovin spongiform encefalopati för vilket det
inte klart har fastställts att det är ett direkt resultat av en infektion före
importen av levande djur, embryon eller ägg.
b) urskiljbar fettvävnad: inre eller yttre kroppsfett som avlägsnats under slakt
och styckning, särskilt färskt fett från hjärta, bukhinna, njurar och tarmkäx
hos nötkreatur, samt fett som härstammar från styckningslokaler.
c) kohort: en grupp av djur bestående av samtliga nötkreatur som har fötts
under tolv månader före eller efter det att ett sjukt nötkreatur har fötts, och
i samma besättning som detta nötkreatur, eller som vid något tillfälle under
sina första tolv levnadsmånader har uppfötts tillsammans med ett sjukt
nötkreatur och som kan ha utfodrats med samma foder som det sjuka
nötkreaturet utfodrades med under sina första tolv levnadsmånader.
d) deponi: upplagsplats enligt definitionen i direktiv 1999/31/EG(1).2001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 17
(1) Rådets direktiv 1999/31/EG av den 26 april 1999 om deponering av avfall (EGT L 182,
16.7.1999, s. 10).
▼B
BILAGA II
FASTSTÄLLANDE AV BSE-STATUS
KAPITEL A
En medlemsstats, ett tredje lands eller en av dess regioners (nedan kallade
länder eller regioner) BSE-status skall fastställas på grundval av följande krite-
rier:
a) Resultatet av en riskanalys i vilken alla de potentiella faktorer för
uppkomsten av BSE som anges i kapitel B samt deras utveckling över tiden
identifieras.
b) Ett utbildningsprogram för veterinärer, uppfödare och personer som
yrkesmässigt transporterar, handlar med och slaktar nötkreatur, i syfte att
uppmuntra dem att rapportera alla fall av nervösa rubbningar hos vuxna
nötkreatur.
c) Obligatorisk rapportering och undersökning av alla nötkreatur som visar
kliniskatecken på BSE.
d) Ett system med kontinuerlig övervakning och kontroll av BSE, särskilt med
avseende på de risker som beskrivs i kapitel B och med beaktande av riktlin-
jerna i tabellerna i kapitel A i bilaga III eller i enlighet med lämpliga
internationella föreskrifter; rapporter om det antal undersökningar som
genomförts och resultaten av dessa skall bevaras i minst sju år.
e) Undersökning i ett godkänt laboratorium av prov på hjärnvävnad eller andra
vävnader som tagits i enlighet med det i det nämnda övervakningssystemet.
KAPITEL B
Den riskanalys som avses i kapitel A punkt a skall grunda sig på följande
faktorer:
— Nötkreaturs konsumtion av kött- och benmjöl eller fettgrevar som härrör från
idisslare.
— Import av kött- och benmjöl som kan vara smittat av TSE eller foder som
innehåller sådant mjöl.
— Import av djur eller ägg/embryon som kan vara smittade av TSE.— Landets eller regionens epidemiologiska status i fråga om TSE hos djur.
— Omfattningen av kännedomen om strukturen hos populationen av nötkreatur,
får och getter i landet eller regionen.
— Det animaliska avfallets ursprung, parametrarna i processerna för behandling
av sådant avfall samt metoderna för framställning av foder.
KAPITEL C
Definition av kategorier
Följande kategorier skall användas för att klassificera vilken BSE-status som
råder i medlemsstaterna eller tredje land eller någon av deras regioner:
A) KATEGORI 1: Länder eller regioner friafrån BSE
Länder eller regioner där en riskanalys grundad på de uppgifter som
fastställs i kapitel B har genomförts och visat att lämpliga åtgärder har vidta-
gits under tillräckligt lång tid för att hantera alla identifierade risker,
1. och inget fall av BSE har konstaterats, samt ettdera av följande villkor
gäller,
i) kriterierna i kapitel A punkterna b–e har uppfyllts sedan minst sju år
tillbaka, eller
ii) kriterierna i kapitel A punkt c har uppfyllts sedan minst sju år tillbaka
och det har bevisats att sedan minst åtta år tillbaka har inget kött- och
benmjöl och inga fettgrevar från idisslare eller däggdjur använts som
foder åt idisslare,
2. ELLER har det för samtliga fall av BSE fastställts att sjukdomen härrör
direkt från import av levande nötkreatur eller ägg/embryon från
nötkreatur, och samtliga sjuka nötkreatur har avlivats och destruerats full-
ständigt, liksom, om det rör sig om nötkreatur av honkön, den senaste
avkomma som de fött under två år innan de första kliniska tecknen på
sjukdomen uppträtt eller därefter, om denna avkomma fortfarande var i
livet i landet eller regionen, och
i) antingen har kriterierna i kapitel A punkterna b–e uppfyllts sedan
minst sju år tillbaka, eller2001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 18
▼B
ii) har kriterierna i kapitel A punkt c uppfyllts sedan minst sju år tillbaka
och det har bevisats att sedan minst åtta år tillbaka inget kött- och
benmjöl och inga fettgrevar har använts som foder för idisslare,
3. ELLER det senaste inhemska fallet av BSE rapporterades för mer än sju
år sedan, kriterierna i kapitel A punkterna b–e har uppfyllts sedan minst
sju år tillbaka samt kött- och benmjöl och fettgrevar från idisslare har
varit förbjudet som foder för idisslare och förbudet har iakttagits sedan
minst åtta år tillbaka.
B) KATEGORI 2: Länder eller regioner preliminärt friafrån BSE och där inget
inhemskt fall av BSE har rapporterats
Länder eller regioner där en riskanalys enligt kapitel B har genomförts och
visat att lämpliga åtgärder har vidtagits under tillräckligt lång tid för att
hantera alla identifierade risker,
1. och inget fall av BSE har konstaterats, samt ettdera av följande villkor
gäller,
i) kriterierna i kapitel A punkterna b–e har uppfyllts, men inte sedan sju
år tillbaka, eller
ii) det har bevisats att sedan minst åtta år tillbaka inget kött- och benmjöl
och inga fettgrevar har använts som foder åt idisslare, men kriterierna
i kapitel A punkt c har inte uppfyllts sedan sju år tillbaka,
2. ELLER det har för samtliga fall av BSE fastställts att sjukdomen härrör
direkt från import av levande nötkreatur eller ägg/embryon från
nötkreatur, och samtliga sjuka nötkreatur har slaktats och destruerats full-
ständigt, liksom, om det rör sig om nötkreatur av honkön, den senaste
avkomma som de fött under två år innan de första kliniska tecknen på
sjukdomen uppträtt eller därefter om denna avkomma fortfarande var i
livet i landet eller regionen, och ettdera av följande villkor gäller,
i) kriterierna i kapitel A punkterna b–e har uppfyllts, men inte sedan sju
år tillbaka, eller
ii) det har bevisats att sedan minst åtta år tillbaka inget kött- och benmjöl
eller inga fettgrevar har använts som foder åt idisslare, men kriterierna
i kapitel A punkt c har inte uppfyllts sedan sju år tillbaka.
C) KATEGORI 3: Länder eller regioner preliminärt friafrån BSE och där
minst ett inhemskt fall av BSE har rapporterats
Länder eller regioner där en riskanalys grundad på de uppgifter som
fastställs i kapitel B har genomförts och visat att lämpliga åtgärder har vidta-
gits under tillräckligt lång tid för att hantera alla identifierade risker,
1. och det senaste inhemska fallet av BSE rapporterades för mer än sju år
sedan, kriterierna i kapitel A punkterna b(e har uppfyllts och förbudet
mot kött- och benmjöl och fettgrevar från idisslare som foder åt idisslare
har iakttagits, men
i) kriterierna i kapitel A punkterna b–e har inte uppfyllts sedan sju år
tillbaka, eller
ii) förbudet mot kött- och benmjöl och fettgrevar från idisslare som foder
åt idisslare har inte iakttagits sedan åtta år tillbaka,
2. ELLER det senaste inhemska fallet av BSE rapporterades för mindre än
sju år sedan och incidensen av BSE under var och en av de fyra senaste
tolvmånadersperioderna, beräknad på grundval av inhemska fall, har varit
mindre än ett fall per miljon inom den del av nötkreaturspopulationen
som är äldre än 24 månader i landet eller regionen eller, om det rör sig
om ett land eller en region där denna population är mindre än en miljon,
ett fall i förhållande till det faktiska antalet av denna population (beräknat
på grundval av Eurostat-statistik), och
i) förbudet mot att utfodra idisslare med kött- och benmjöl eller fett-
grevar från idisslare har iakttagits sedan minst åtta år tillbaka,
ii) kriterierna i kapitel A punkterna b–e har uppfyllts sedan minst sju år
tillbaka,
iii) de sjuka nötkreaturen har avlivats och destruerats fullständigt, liksom
— om det rör sig om nötkreatur av honkön, den senaste avkomma
som de fött under två år innan de första kliniska tecknen på sjuk-
domen uppträtt eller därefter,
— samtliga nötkreatur från kohorten,
om dessa djur fortfarande är i livet i det berörda landet eller den
berördaregionen.
Trots vad som sägs ovan under iii får vid denna klassificering hänsyn
tas till förekomsten av andra bestämmelser om slakt av riskdjur som
ger samma skyddsnivå.2001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 19
▼B
D) KATEGORI 4: Länder eller regioner med låg incidens av BSE
Allaländer eller regioner där
1. antingen är kriterierna i kapitel A uppfyllda och incidensen av BSE,
beräknad under de senaste tolv månaderna, har varit minst ett inhemskt
fall per miljon och högst 100 fall per miljon inom den del av nötkreaturs-populationen som är äldre än 24 månader i landet eller regionen, eller
2. är kriterierna i kapitel A uppfyllda och incidensen av BSE, beräknad
enligt punkt 1, har varit mindre än ett inhemskt fall per miljon under
mindre än fyra på varandra följande tolvmånadersperioder och de sjuka
nötkreaturen har slaktats och destruerats fullständigt, liksom
— om det rör sig om nötkreatur av honkön, den senaste avkomma som
de fött under två år innan de första kliniska tecknen på sjukdomen
uppträtt eller därefter,
— samtliga nötkreatur från kohorten,
om dessa djur fortfarande är i livet i det berörda landet eller den berörda
regionen.
Trots vad som sägs i denna punkt får vid denna klassificering hänsyn tas
till förekomsten av andra bestämmelser om slakt av riskdjur som ger
samma skyddsnivå.
Länder eller regioner där incidensen av BSE, beräknad under de senaste
tolv månaderna, har varit mindre än ett inhemskt fall per miljon inom den
del av nötkreaturspopulationen som är äldre än 24 månader, men där den
riskanalys som genomförts enligt kapitel A har visat att minst ett av krite-
rierna för att landet eller regionen skall kunna placeras i kategori 2 eller 3
inte är uppfyllt, skall betraktas som länder eller regioner i kategori 4.
E) KATEGORI 5: Länder eller regioner med hög incidens av BSE
Ett land eller en region där
1. antingen kriterierna i kapitel A är uppfyllda och incidensen av BSE,
beräknad under de senaste tolv månaderna, har varit större än 100 fall
per miljon inom den del av nötkreaturspopulationen som är äldre än 24
månader i landet eller regionen, eller
2. incidensen av BSE, beräknad under de senaste tolv månaderna, har varit
minst ett fall per miljon och högst 100 fall per miljon inom den del av
nötkreaturspopulationen som är äldre än 24 månader i landet eller
regionen, och minst ett av kriterierna i kapitel A inte har uppfyllts.2001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 20
▼M1
BILAGA III
ÖVERVAKNINGSSYSTEM
KAPITEL A
I. ÖVERVAKNING AV NÖTKREATUR
1.Allmänt
Övervakning av nötkreatur skall genomföras enligt de laboratorieme-
toder som fastställs i kapitel C punkt 3.1 b i bilaga X.
2.Övervakning av djur som slaktats för att användas som livsmedel
2.1 Alla nötkreatur som är äldre än 24 månader som
— varit föremål för ”särskild nödslakt” enligt artikel 2 n i rådets
direktiv 64/433/EEG(1), eller
— slaktats enligt kapitel VI punkt 28 c i bilaga I till direktiv 64/433/
EEG
skall testas för BSE.
2.2 Alla nötkreatur äldre än 30 månader som slaktas under normala
förhållanden för att användas som livsmedel skall testas för BSE.
2.3 Med avvikelse från punkt 2.2 och med avseende på nötkreatur som fötts,
uppfötts och slaktats på deras territorium får Österrike, Finland och
Sverige besluta att endast undersöka ett slumpmässigt urval. Urvalet
skall omfatta minst 10 000 djur per år.
3.Övervakning av djur som inte slaktats för att användas som livs-
medel
Nötkreatur över 24 månader som har dött eller slaktats, men
— inte slaktats för destruering enligt kommissionens förordning (EG) nr
716/96(2),
— inte slaktats inom ramen för en epizootisk sjukdom, som mul- och
klövsjuka,
— inte slaktats för att användas som livsmedel,
skall slumpmässigt testas för BSE. Det totala antalet prov får inte under-
stiga det antal som anges i tabellen nedan. De prov som tas skall vara
representativa för varje region och utföras regelbundet.
Total population över 24 månader Urvalsstorlek (*)
100 000 950
200 000 1 550
300 000 1 890
400 000 2 110
500 000 2 250600 000 2 360
700 000 2 440
800 000 2 500
900 000 2 550
1 000 000 2 590
1 500 000 3 000
2 000 000 3 500
2 500 000 4 000
3 000 000 4 500
3 500 000 5 000
4 000 000 5 5002001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 21
(1) EGT 121, 29.7.1964, s. 2012/64.
(2) EGT L 99, 20.4.1996, s. 14.
▼M1
Total population över 24 månader Urvalsstorlek (*)
4 500 000 6 000
5 000 000 6 500
5 500 000 7 000
6 000 000 7 500
6 500 000 8 000
7 000 000 8 500
7 500 000 9 000
8 000 000 9 500
8 500 000 10 000
9 000 000 10 500
9 500 000 11 000
10 000 000 11 500
10 500 000 12 000
11 000 000 12 500
11 500 000 13 000
12 000 000 13 500
(*) Urvalsstorleken har beräknats på så sätt, att det i de subpopulationer som avses
i punkt 3 skall vara möjligt att med 95 % konfidens upptäcka en prevalens på0,1 % om man förutsätter att andelen sådana subpopulationer i den totalapopulationen nötkreatur över 24 månader är 1 %. I de fall där den totala popu-
lationen nötkreatur över 24 månader är 1 500 000 eller fler har urvalsstorleken
ökats med 500 prov per 500 000 djur för att ta hänsyn till att sannolikhetenökar för variationer i BSE-risken inom en och samma population.
4.Övervakning av djur som köpts upp för destruering enligt förord-
ning (EG) nr 716/96
4.1 Alla djur som nödslaktats eller som befunnits vara sjuka vid undersök-
ning före slakt skall testas för BSE.
4.2 Alla djur födda mellan den 1 augusti 1996 och den 1 augusti 1997 skall
testas för BSE.
4.3 Varje år skall ett slumpmässigt urval av minst 50 000 djur som inte
omfattas av punkterna 4.1 och 4.2 testas för BSE.
5.Övervakning av andra djur
Utöver den testning som avses i punkterna 2–4 får medlemsstaterna
besluta att på frivillig väg testa andra nötkreatur som befinner sig på
deras territorium, särskilt om dessa djur kommer från länder med
inhemska fall av BSE, har ätit foder som kan ha varit smittat, eller har
fötts av eller härstammar från BSE-infekterade moderdjur.
6.Åtgärder efter testning
6.1 Vid testning för BSE av ett djur som slaktats för att användas som livs-
medel, skall kontrollmärkningen enligt kapitel XI i bilaga I till direktiv
64/433/EEG inte göras på slaktkroppen av detta djur innan ett negativt
resultat för snabbtesten har erhållits.
6.2 Medlemsstaterna får göra undantag från bestämmelserna i punkt 6.1 när
det finns ett officiellt system i slakteriet som säkerställer att inga delar
av undersökta djur som försetts med kontrollmärkningen lämnar slakte-
riet innan ett negativt resultat för snabbtesten har erhållits.
6.3 Alla delar av kroppen, inklusive huden, hos de djur som testats för BSE
skall behållas under officiell övervakning till dess att ett negativt resultat
för snabbtesten har erhållits, utom när de förstörs i enlighet med punkt 3
eller 4 i bilaga V.
6.4 Alla delar av kroppen, inklusive huden, hos djur som snabbtestats posi-
tivt för BSE skall förstöras enligt punkterna 3 eller 4 i bilaga V, utom
material som behålls i samband med den registrering som föreskrivs i
avsnitt III i kapitel B.
6.5 När ett djur som slaktats för att användas som livsmedel har testats posi-
tivt vid snabbtesten för BSE skall, förutom den positivt testade2001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 22
▼M1
slaktkroppen, åtminstone den slaktkropp som omedelbart föregick den
och de två slaktkroppar som omedelbart följde den på samma slaktband
förstöras i enlighet med punkt 6.4.
6.6 Medlemsstaterna får göra undantag från bestämmelserna i punkt 6.5 när
det finns ett system i slakteriet som förhindrar att slaktkroppar smittar
varandra.
II. ÖVERVAKNING AV FÅR OCH GETTER
1.Allmänt
Övervakning av får och getter skall genomföras enligt de laboratorieme-
toder som fastställs i kapitel C punkt 3.2 b i bilaga X.
2.Övervakning av djur som slaktats för att användas som livsmedel
Djur över 18 månader som slaktats för att användas som livsmedel skall
testas i de antal som anges i tabellen nedan. De prov som tas skall vara
representativa för varje region och säsong. Urvalet skall utformas så att
man undviker överrepresentation av någon grupp med avseende på
ursprung, art, ålder, ras, uppfödningsform eller andra utmärkande drag.
Djurens ålder skall uppskattas utifrån tandbildning, uppenbara mognads-
tecken eller andra relevanta upplysningar. Flerfaldiga prov i samma
besättning skall om möjligt undvikas.
Totalt antal slaktade djur över 18
månaderMinsta urvalsstorlek, slaktade djur (*)
5 000 4 750
10 000 7 760
15 000 9 470
20 000 10 540
25 000 11 270
30 000 11 790
40 000 12 490
50 000 12 94060 000 13 260
70 000 13 490
80 000 13 660
90 000 13 800
100 000 13 910
150 000 14 250
200 000 14 430
250 000 14 540
300 000 14 610
350 000 14 660
400 000 14 700
450 000 14 730
500 000 14 760
600 000 14 790
700 000 14 820
800 000 14 840
900 000 14 850
1 000 000 14 870
1 100 000 14 8801 200 000 14 890
1 300 000 14 890
1 400 000 14 900
1 500 000 14 9002001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 23
▼M1
Totalt antal slaktade djur över 18
månaderMinsta urvalsstorlek, slaktade djur (*)
1 600 000 14 910
1 700 000 14 910
1 800 000 14 920
1 900 000 14 920
2 000 000 14 9202 100 000 14 920
2 200 000 eller fler 14 930
(*) Urvalsstorleken har beräknats så att det skall vara möjligt att med 95 % konfi-
dens upptäcka en prevalens på 0,02 % i populationen slaktade djur.
3.Övervakning av djur som inte slaktats för att användas som livsmedel
Djur över 18 månader som har dött eller slaktats, men inte
— slaktats inom ramen för en epizootisk sjukdom, som mul- och
klövsjuka,
— slaktats för att användas som livsmedel,
skall testas i de antal som anges i tabellen nedan. De prov som tas skall
vara representativa för varje region och säsong. Urvalet skall utformas så
att man undviker överrepresentation av någon grupp med avseende på
ursprung, art, ålder, ras, uppfödningsform eller andra utmärkande drag.
Djurens ålder skall uppskattas utifrån tandbildning, uppenbara mognads-
tecken eller andra relevanta upplysningar. Flerfaldiga prov i samma
besättning skall om möjligt undvikas.
Totalt antal djur över 18 månader (*) Minsta urvalsstorlek, döda djur (**)
100 000 950
200 000 1 550
300 000 1 890
400 000 2 110500 000 2 250
600 000 2 360
700 000 2 440
800 000 2 500
900 000 2 550
1 000 000 2 590
1 500 000 eller fler 3 000
(*) När det totala antalet får och getter över 18 månader inte är känt skall i stället
det totala antalet ”tackor och betäckta tacklamm” och ”getter som redan fått
killingar och betäckta getter” användas.
(**) Urvalsstorleken har beräknats på så sätt att det skall vara möjligt att med 95 %
konfidens upptäcka en prevalens på 0,1 % i populationen döda djur om manförutsätter att andelen döda djur i den totala populationen får och getter över18 månader är 1 %.
4.Övervakning i medlemsstater med en liten population får och getter
Medlemsstater där det totala antalet får och getter över 18 månader
uppgår till högst 500 000 djur får med avvikelse från de provtagningar
som fastställs i punkterna 2 och 3 besluta att övervaka följande samman-
lagda subpopulationer:
a) Djur över 18 månader som har dött eller slaktats, men inte
— slaktats inom ramen för en epizootisk sjukdom, som mul- och
klövsjuka,
— slaktats för att användas som livsmedel (döda djur), och
b) djur över 18 månader vars utseende tyder på kronisk avmagring
(kroniskt avmagrade djur).2001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 24
▼M1
Det totala antalet prov som testas årligen i varje medlemsstat från dessa
sammanlagda subpopulationer får inte understiga det antal som anges i
tabellen nedan.
De prov som tas skall vara representativa för varje region och säsong.
Urvalet skall utformas så att man undviker överrepresentation av någon
grupp med avseende på ursprung, art, ålder, ras, uppfödningsform eller
andra utmärkande drag. Vid provtagning från döda djur skall djurens
ålder uppskattas utifrån tandbildning, uppenbara mognadstecken eller
andra relevanta upplysningar. Vid provtagning från kroniskt avmagrade
djur skall endast djur som undersökts av en officiell veterinär och vars
ålder och kliniska symtom är väl dokumenterade väljas ut för provtag-
ning. Flerfaldiga prov i samma besättning skall om möjligt undvikas.
Totalt antal får och getter över 18
månader (*)Minstaurva lsstorlek, dödaoch kroniskt
avmagrade djur
10 000 100
20 000 200
30 000 300
40 000 400
50 000 500
60 000 600
70 000 700
80 000 800
90 000 900
100 000 950
200 000 1 550
300 000 1 890
400 000 2 110
500 000 2 250
(*) När det totala antalet får och getter över 18 månader inte är känt skall i stället
det totala antalet ”tackor och betäckta tacklamm” och ”getter som redan fåttkillingar och betäckta getter” användas.
5.Övervakning av andra djur
Förutom de övervakningsprogram som fastställs i punkterna 2–4 får
medlemsstaterna besluta att på frivillig väg utföra tester avseende andra
djur, särskilt
— djur som används för mejeriproduktion,
— djur som kommer från länder med inhemska fall av TSE,
— djur som ätit foder som kan ha varit smittat,— djur som fötts av eller som härstammar från TSE-infekterade moder-
djur,
— djur som kommer från TSE-infekterade besättningar.
6.Åtgärder efter testning av får och getter
Alla delar av kroppen, inklusive huden, hos ett testat djur skall behållas
under officiell övervakning till dess att ett negativt resultat för snabb-
testen har erhållits, utom när de förstörs i enlighet med punkterna 3 eller
4 i bilaga V.
Alla delar av kroppen, inklusive huden, hos djur som snabbtestats positivt
för BSE skall förstöras enligt punkterna 3 eller 4 i bilaga V, utom mate-
rial som behålls i samband med den registrering som föreskrivs i avsnitt
III i kapitel B.
7.Gentypning
Prionproteinet för varje TSE-positivt får skall gentypbestämmas. TSE-fall
med resistenta genotyper (får med genotyper som kodar för alanin på
båda allelerna vid kodon 136, arginin på båda allelerna vid kodon 154
och arginin på båda allelerna vid kodon 171) skall omedelbart rapporteras
till kommissionen. Om möjligt skall dessa fall lämnas in för klassificering
av stamtyper. Om det inte är möjligt att klassificera stamtyperna för dessa
fall skall ursprungsbesättningen samt alla andra besättningar som djuret2001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 25
▼M1
har tillhört övervakas extra noga i syfte att upptäcka andra TSE-fall för
stamtypsklassificering.
KAPITEL B
I. Uppgifter som skall finnas med i medlemsstaternas rapporter
1. Antal misstänkta fall för varje djurart som är föremål för restriktioner
avseende förflyttningar enligt artikel 12.1.
2. Antal misstänkta fall för varje djurart som är föremål för laboratorieun-
dersökningar enligt artikel 12.2, samt resultatet av dessa undersökningar.
3. Antal besättningar av får och getter för vilka misstänkta fall har rappor-
terats och undersökts enligt artikel 12.1 och 12.2.
4. Den uppskattade storleken på var och en av de subpopulationer som
avses i kapitel A avsnitt I punkterna 3 och 4.
5. Antal nötkreatur som testats inom varje subpopulation enligt kapitel A
avsnitt I punkterna 2–5, vilken urvalsmetod som använts samt resultatet
av dessa tester.
6. Den uppskattade storleken på de subpopulationer enligt kapitel A avsnitt
II punkterna 2–4 som valts ut för provtagning.
7. Antal får och getter och besättningar som undersökts inom var och en av
de subpopulationer som avses i kapitel A avsnitt II punkterna 2–5, vilken
urvalsmetod som använts samt resultatet av dessa tester.
8. Antal, åldersfördelning och geografisk spridning för positiva fall av BSE
och skrapie. Ursprungslandet (om det inte är detsamma som det rappor-
terande landet) för positiva fall av BSE och skrapie. Antal och
geografisk spridning för besättningar med positiva fall av skrapie.
Födelseår och, om möjligt, födelsemånad skall anges för varje djur med
BSE.
9. Positiva, bekräftade fall av TSE hos andra djur än nötkreatur, får och
getter.
II. UPPGIFTER SOM SKALL FINNAS MED I KOMMISSIONENS
SAMMANFATTNING
Sammanfattningen skall bestå av tabeller som innehåller åtminstone de
uppgifter som avses i del I per medlemsstat.
III. REGISTER
1. Den behöriga myndigheten skall registrera följande uppgifter och spara
dessai sju år:
— Antal och typ av djur som är föremål för restriktioner avseende trans-
porter enligt artikel 12.1.
— Antal kliniska och epidemiologiska undersökningar enligt artikel 12.1
samt resultatet av dessa undersökningar.
— Antal laboratorieundersökningar enligt artikel 12.2 samt resultatet av
dessaundersökninga r.
— Antal, identitet och ursprung avseende djur som provtagits inom de
övervakningsprogram som avses i kapitel A samt, om det är möjligt,
ålder, ras och anamnesiska uppgifter.
— Genotypen för prionproteinet hos TSE-positivafår.— När kroniskt avmagrade får och getter valts ut för provtagning,
metoden för åldersbestämning och fastställande av kliniska symptom
som observerats hos varje djur som valts ut.
2. Undersökningslaboratoriet skall i sju år bevara alla dokument som rör
testen, i synnerhet laboratoriejournaler samt, i förekommande fall, paraf-
finblock och fotografier av Western blotting.2001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 26
▼B
BILAGA IV
UTFODRING AV DJUR
1. I medlemsstater, eller regioner inom dessa, som har placerats i kategori 5
skall det förbud som anges i artikel 7.1 utsträckas till:
a) Utfodring av livsmedelsproducerande djur med protein som härrör från
däggdjur.
b) Utfodring av däggdjur med bearbetat animaliskt protein som härrör från
däggdjur. Förbudet gäller inte utfodring av hundar och katter eller frams-
tällning av hund- och kattfoder.
c) Utfodring av däggdjur med utsmält fett från idisslare.
2. Förbudet i artikel 7.1 och 7.2 skall inte tillämpas på följande produkter från
friskadjur:
a) Mjölk och mjölkprodukter.
b) Gelatin från hudar och skinn.
c) Hydrolyserade proteiner med en molekylvikt under 10 000 dalton
i) som kommer från hudar och skinn av djur som har slaktats i ett slak-
teri och genomgått en inspektion före slakt av en officiell veterinär i
enlighet med kapitel VI i bilaga I till direktiv 64/433/EEG och, till
följd av denna inspektion, befunnits lämpliga för slakt enligt det
direktivet,
och
ii) som framställts genom en produktionsprocess som inbegriper
lämpliga åtgärder för att minimera kontaminering av hudar och skinn,
iordningställande av hudarna och skinnen genom saltning, kalkning
och intensiv tvättning följd av exponering av materialet för ett pH på
> 11 under > tre timmar vid en temperatur av > 80 ºC och följd av
värmebehandling vid > 140 ºC i 30 minuter vid > 3,6 bar eller genom
en likvärdig produktionsprocess som kommissionen har godkänt efter
samråd med den behöriga vetenskapliga kommittén i enlighet med
förfarandet i artikel 24.2,
och
iii) som kommer från anläggningar som genomför ett eget kontrollpro-
gram (HACCP-systemet).
d) Dikalciumfosfat (utan spår av protein eller fett).
e) Torkad plasma och andra blodprodukter, med undantag av blodprodukter
som härrör från nötkreatur och som är avsedda som foder för idisslare.2001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 27
▼B
BILAGA V
SPECIFICERAT RISKMATERIAL
1. Följande vävnader skall betraktas som specificerat riskmaterial beroende på
vilken kategori den medlemsstat eller det tredje land tillhör där djuret har
sitt ursprung eller sin hemvist, vilket fastställts i enlighet med artikel 5:
KATEGORIERNA 1 och 2Inga.
KATEGORIERNA 3 och 4
a) Skalle, inklusive hjärna och ögon, tonsiller och ryggmärg från nötkreatur
som är äldre än 12 månader samt tarmar från tolvfingertarm till rektum
från nötkreatur i alla åldrar.
b) Skalle, inklusive hjärna och ögon, tonsiller och ryggmärg från får och
getter som är äldre än 12 månader eller som har en permanent framtand
som trängt genom tandköttet samt mjälte från får och getter i alla åldrar.
KATEGORI 5
a) Hela huvudet (utom tungan), inklusive hjärna, ögon, trigeminala ganglier
och tonsiller, bräss, mjälte och ryggmärg från nötkreatur som är äldre än 6
månader samt tarmar från tolvfingertarm till rektum från nötkreatur i alla
åldrar.
b) Kotpelare, inklusive dorsala rotganglier, från nötkreatur som är äldre än
30 månader.
c) Skalle, inklusive hjärna och ögon, tonsiller och ryggmärg från får och
getter som är äldre än 12 månader eller som har en permanent framtand
som trängt genom tandköttet samt mjälte från får och getter i alla åldrar.
2. Specificerat riskmaterial skall avlägsnas på
a) slakterierna,
b) styckningsanläggningar, anläggningar för bearbetning av högriskmaterial
eller lokaler som avses i artiklarna 3 och 7 i direktiv 90/667/EEG(
1),
under övervakning av ett ombud som utsetts av den behöriga myndig-
heten. Dessa anläggningar skall vara godkända för detta ändamål av den
behörigamyndigheten.
Kotpelaren får emellertid avlägsnas på platser för försäljning till konsumenter
på den berördamedlemssta tens territorium.
Om specificerat riskmaterial inte avlägsnas från döda djur som inte har slak-
tats för att användas som livsmedel, skall de delar av djurkroppen som
innehåller specificerat riskmaterial eller hela djurkroppen behandlas som
specificerat riskmaterial.
3. Allt specificerat riskmaterial skall färgas in och eventuellt märkas med en
markör omedelbart vid avlägsnandet och destrueras fullständigt
a) genom förbränning utan föregående bearbetning, eller
b) förutsatt att färgämnet eller markeringen fortfarande går att urskilja, efter
föregående bearbetning
i) i enlighet med de system som beskrivs i kapitlen I–IV, VI och VII i
bilagan till beslut 92/562/EEG(2),
— genom förbränning,
— genom samförbränning,
ii) i enlighet åtminstone med de föreskrifter som avses i bilaga I till
beslut 1999/534/EG(3), genom nedgrävning i godkänd deponi.
4. Medlemsstaterna får göra undantag från bestämmelserna i punkterna 2 och 3
för att tillåta förbränning eller nedgrävning av specificerat riskmaterial eller2001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 28
(1) Rådets direktiv 90/667/EEG av den 27 november 1990 om fastställande av veterinära
bestämmelser om bortskaffande och bearbetning av animaliskt avfall och dessutsläppande på marknaden samt om förhindrande av sjukdomsalstrande organismer ifoder av animaliskt ursprung samt om ändring av direktiv 90/425/EEG (EGT L 363,27.12.1990, s. 51). Direktivet senast ändrat genom 1994 års anslutningsakt.
(
2) Kommissionens beslut 92/562/EEG av den 17 november 1992 om godkännande av
alternativa värmebehandlingssystem för bearbetning av högriskmaterial (EGT L 359,9.12.1992, s. 23). Beslutet ändrat genom 1994 års anslutningsakt.
(
3) Rådets beslut 1999/534/EG av den 19 juli 1999 om åtgärder för bearbetning av visst
animaliskt avfall till skydd mot transmissibel spongiform encefalopati och om ändring
av kommissionens beslut 97/735/EG (EGT L 204, 4.8.1999, s. 37).
▼B
hela djurkroppar utan föregående infärgning eller, i förekommande fall, utan
avlägsnande av specificerat riskmaterial under de omständigheter som
fastställs i artikel 3.2 i direktiv 90/667/EEG och enligt en metod som
utesluter all risk för överföring av TSE och som har godkänts och övervakas
av den behöriga myndigheten, särskilt när djur har dött eller avlivats i
samband med åtgärder för sjukdomsbekämpning och utan att det påverkar
tillämpningen av artiklarna 12 och 13.
5. Ett test får genomföras som alternativ till avlägsnande av specificerat riskma-
terial på följande villkor:
a) Testen skall utföras i slakterierna på alla djur som specificerat riskmate-
rial skall avlägsnas från.
b) Inga produkter från nötkreatur, får eller getter som är avsedda att
användas som livsmedel eller som foder får lämna slakteriet innan den
behöriga myndigheten har mottagit och godkänt testresultaten för alla
djur som slaktats och som kan vara smittade om BSE har konstaterats i
något av dem.
c) Om ett alternativt test ger ett positivt resultat, skall allt material från
nötkreatur, får och getter som kan ha smittats i slakteriet destrueras i
enlighet med punkt 3, såvida inte alla delar av kroppen, inklusive det
smittade djurets hud, kan identifieras och hållas avskilda.
6. Medlemsstaterna skall genomföra täta officiella kontroller för att försäkra sig
om att denna bilaga tillämpas på ett riktigt sätt samt se till att åtgärder vidtas
för att undvika kontaminering, särskilt i slakterier, styckningsanläggningar,
anläggningar för bearbetning av animaliskt avfall, anläggningar för bearbet-
ning av högriskmaterial eller lokaler som medlemsstaterna har godkänt i
enlighet med artikel 7 i direktiv 90/667/EEG, platser för försäljning till
konsumenter, deponier samt andra anläggningar för lagring eller förbränning.
7. Medlemsstaterna skall särskilt inrätta ett system för att tillse och kontrollera
att
a) specificerat riskmaterial som används vid framställning av de produkter
som avses i artikel 1.2 uteslutande används för detta godkända ändamål,
b) nötkreatur, får eller getter, när de införs i en medlemsstat som placerats i
en siffermässigt lägre kategori som anger bättre BSE-status än kategorin
för de djur som införs i landet, förblir under officiell övervakning tills de
har slaktats eller avsänts från dess territorium,
c) specificerat riskmaterial, särskilt om avlägsnandet äger rum i andra
anläggningar eller lokaler än slakterier, avskiljs fullständigt från annat
avfall som inte är avsett för förbränning, uppsamlas separat samt bort-
skaffas i enlighet med punkterna 2–4. Medlemsstaterna får tillåta
sändning av huvuden eller slaktkroppar som innehåller specificerat risk-
material till en annan medlemsstat efter överenskommelse med denna
medlemsstat, både om mottagande av materialet och om de speciella
villkor som skall tillämpas vid sådana förflyttningar.
8. Medlemsstaterna får sända specificerat riskmaterial eller det bearbetade mate-
rialet därav till andra medlemsstater för förbränning uteslutande enligt de
villkor som fastställs i artikel 4.2 i beslut 97/735/EG(1), där dettaär tillämp-
ligt.
Denna punkt får ändras på en medlemsstats begäran för att tillåta sändning av
specificerat riskmaterial eller bearbetat material därav till tredje land för
förbränning. De villkor som skall styra utförseln skall fastställas samtidigt
och enligt samma förfarande.2001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 29
(1) Kommissionens beslut 97/735/EG av den 21 oktober 1997 om vissa skyddsåtgärder
med avseende på handel med vissa typer av animaliskt avfall från däggdjur (EGT L294, 28.10.1997, s. 7). Beslutet senast ändrat genom rådets beslut 1999/534/EG (EGT
L 204, 4.8.1999, s. 37).
▼B
BILAGA VI
FÖRESKRIFTER FÖR VISSA ANIMALISKA PRODUKTER SOM ÄR
FRAMSTÄLLDA AV ELLER INNEHÅLLER MATERIAL FRÅN IDISS-
LARE
I enlighet med artikel 9.1 skall användning av material från idisslare, i enlighet
med artikel 9.1, vara förbjuden för framställning av följande animaliska
produkter:
a) Mekaniskt urbenat kött.
b) Dikalciumfosfat som är avsett som foder för livsmedelsproducerande djur.
c) Gelatin, om det inte har framställts av hudar från idisslare.
d) Produkter som är framställda av utsmält fett från idisslare.
e) Utsmält fett från idisslare, såvida det inte har framställts av
i) urskiljbar fettvävnad som godkänts som livsmedel,
ii) råvaror som bearbetats i enlighet med de standarder som avses i direktiv
90/667/EEG.2001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 30
▼M2
BILAGA VII
UTROTNING AV TRANSMISSIBEL SPONGIFORM ENCEFALOPATI
1. Genom den undersökning som avses i artikel 13.1 b skall följande identifi-
eras:
a) När det gäller nötkreatur:
— Alla övriga idisslare på det jordbruksföretag där det djur vars sjukdom
har bekräftats hör hemma.
— När sjukdom har bekräftats hos ett djur av honkön, alla embryon, ägg
och avkomma som har samlats in eller fötts under de två år som
föregått sjukdomens kliniska utbrott och under två år efter detsamma.
— Alla djur i den kohort som det djur vars sjukdom har bekräftats tillhör.— Sjukdomens möjligaursprung.— Övrigadjur, embryon eller ägg som på det jordbruksföreta g där sjuk-
domen har bekräftats eller på andra jordbruksföretag som kan ha
smittats av TSE-smittämnet eller som har fått samma foder eller
utsatts för samma smittkälla.
— Förflyttning av foder eller av annat material som kan vara smittat,
eller varje annan form av överföring som kan ha gjort att TSE-
smittämnet överförts till eller från jordbruksföretaget i fråga.
b) När det gäller får och getter:
— Alla andra idisslare än får och getter på det jordbruksföretag där det
djur vars sjukdom har bekräftats hör hemma.
— I den mån det går att identifiera föräldrarna till, samtliga embryon och
ägg och den senaste avkomman från det djur vars sjukdom har
bekräftats.
— Alla djur i den kohort, vilken skall fastställas enligt förfarandet i
artikel 24.2, som det djur vars sjukdom har bekräftats tillhör.
— Alla andra får och getter på det jordbruksföretag där det djur vars
sjukdom har bekräftats hör hemma, förutom sådana som nämns i den
andra och tredje strecksatsen.
— Sjukdomens möjligaursprung och övrigajordbruksföreta g där det
finns djur, embryon eller ägg som kan ha smittats av TSE-smittämnet
eller som har fått samma foder eller utsatts för samma smittkälla.
— Förflyttning av foder eller annat material som kan vara smittat, eller
varje annan form av överföring som kan ha gjort att BSE-smittämnet
överförts till eller från jordbruksföretaget i fråga.
2. Åtgärderna i artikel 13.1 c skall minst inbegripa följande:
a) När BSE bekräftas hos nötkreatur skall de djur, embryon och ägg som har
identifierats genom den undersökning som avses i punkt 1 a, första, andra
och tredje strecksatserna avlivas och destrueras fullständigt. Medlems-
staten kan besluta att inte avliva och destruera alla nötkreatur på det
jordbruksföretag där sjukdomen har bekräftats hos ett djur, enligt punkt
1 a, första strecksatsen, beroende på den epidemiologiska situationen och
på möjligheterna att spåra djuren på jordbruksföretaget.
b) När BSE bekräftas hos får eller getter skall alla djur, embryon och ägg
som har identifierats genom den undersökning som avses i punkt 1 b
andra till sjätte strecksatserna avlivas och destrueras fullständigt.2001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 31
▼B
BILAGA VIII
AVYTTRING OCH EXPORT
KAPITEL A
Villkor för handel inom gemenskapen med levande djur, embryon och ägg
I. VILLKOR SOM SKALL GÄLLA OBEROENDE AV VILKEN KATEGORI
SOM DEN MEDLEMSSTAT ELLER DET TREDJE LAND DÄR DJURET
HAR SITT URSPRUNG ELLER SIN HEMVIST TILLHÖR
1. De villkor som avses i artikel 15.1 gäller vid avsändande till andra
medlemsstater.
2. Följande villkor gäller för förflyttning av embryon och ägg från
nötkreatur:
Embryon och ägg från nötkreatur skall komma från djur av honkön som
vid hämtningstillfället
— inte misstänktes vara smittade med BSE,
— uppfyllde villkoren i del II.
3. Följande villkor gäller för handel med får och getter:
a) Får och getter som är avsedda som avelsdjur och livsmedelsproduce-
rande djur skall
i) härstamma från en anläggning som uppfyller följande villkor:
— Är underkastat regelbundna officiella veterinärkontroller.
— Djuren där har identifierats.
— Inget fall av scrapie har bekräftats där sedan minst tre år till-
baka.
— Där utförs provtagning på äldre hondjur som är avsedda för
slakt.
— Endast hondjur som härstammar från en anläggning som
uppfyller samma villkor införs där.
ii) sedan de föddes eller under de senaste tre åren oavbrutet ha hållits
på en anläggning eller på anläggningar som uppfyller villkoren i
punkt i,
iii) när de är avsedda att sändas till en medlemsstat som för hela eller
en del av sitt territorium utnyttjar bestämmelserna i punkt b,
uppfylla de garantier som föreskrivs i de program som avses i
nämndapunkt.
b) En medlemsstat som på hela eller en del av sitt territorium har ett
obligatoriskt eller frivilligt nationellt program för kontroll av scrapie
i) kan lägga fram det för kommissionen och därvid ange särskilt:
— sjukdomsläget i medlemsstaten,
— motiveringen för programmet, med beaktande av sjukdomens
omfattning och kostnads/nytto förhållandet,
— den geografiska zon där programmet kommer att tillämpas,
— de olika status som gäller för anläggningar och de standarder
som skall uppnås inom varje kategori samt de testförfaranden
som skall användas,
— programmets kontrollförfaranden,
— konsekvenserna när en anläggning förlorar sin status av vilket
skäl det vara månde,
— de åtgärder som skall vidtas när positiva resultat konstateras
vid kontroller som utförs enligt bestämmelsernai progra mmet.
ii) De program som avses i punkt i får godkännas enligt förfarandet i
artikel 24.2, varvid hänsyn skall tas till kriterierna i nämnda punkt.
Enligt samma förfarande skall sådana kompletterande allmänna
eller begränsade garantier som kan krävas vid handel inom gemen-
skapen fastställas vid samma tidpunkt eller senast tre månader
efter det att programmen godkänts. Dessa garantier skall högst
vara likvärdiga med de garantier som medlemsstaten inför på
nationell nivå.
iii) De program som medlemsstaterna lägger fram får ändras eller
kompletteras enligt förfarandet i artikel 24.2. En ändring eller
komplettering av ett program som tidigare godkänts samt av de
garantier som fastställts enligt punkt ii får godkännas enligt
samma förfarande.2001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 32
▼B
c) En medlemsstat som anser sig vara helt eller delvis fri från scrapie hos
får
i) skall förelägga kommissionen lämpliga grunder för detta och
därvid särskilt precisera
— en historik över sjukdomens förekomst på statens territorium,
— resultaten av övervakningstester grundade på serologiska,
mikrobiologiska, patologiska eller epidemiologiska kriterier,
— övervakningsperiodens längd,— de regler som gör det möjligt att kontrollera att sjukdomen inte
förekommer.
ii) De kompletterande allmänna eller begränsade garantier som kan
krävas vid handel inom gemenskapen skall fastställas enligt förfa-
randet i artikel 24.2. Dessa garantier skall högst vara likvärdiga
med de garantier som medlemsstaten inför på nationell nivå.
iii) Den berörda medlemsstaten skall meddela kommissionen alla
ändringar av de grunder beträffande sjukdomen som avses i punkt
i. Mot bakgrund av den information som meddelats kan de garan-
tier som fastställts enligt punkt ii ändras eller upphävas i enlighet
med förfarandet i artikel 24.2.
II. VILLKOR SOM SKALL GÄLLA BEROENDE AV VILKEN KATEGORI,
FASTSTÄLLD ENLIGT KAPITEL C i BILAGA II, SOM DEN
MEDLEMSSTAT DÄR DJURET HAR SITT URSPRUNG ELLER SIN
HEMVIST TILLHÖR
1. De villkor som avses i artikel 15.1 skall tillämpas på leveranser till andra
medlemsstater.
2. BSE-klassificeringen av nötkreaturens, fårens och getternas ursprung-
smedlemsstat skall meddelas bestämmelsemedlemslandet.
3. Följande villkor gäller för förflyttningar enligt punkt I.1 i fråga om
nötkreatur som kommer från eller har vistats i medlemsstaterna eller
regioner inom dessa, som har placerats i:
KATEGORIERNA 3 och 4Djuren skall
a) vara födda, uppfödda och ha hållits i besättningar där inget BSE-fall
har bekräftats sedan minst sju år tillbaka, eller
b) vara födda efter den dag från och med vilken förbudet mot att utfodra
idisslare med protein som härrör från däggdjur trädde i kraft.
KATEGORI 5
Djuren skall
a) ha fötts efter den dag från och med vilken förbudet mot att utfodra
livsmedelsproducerande djur med protein som härrör från däggdjur
började gälla, och
b) vara födda, uppfödda och ha hållits i besättningar där inget BSE-fall
har bekräftats sedan minst sju år tillbaka och där det endast finns
nötkreatur som är födda på anläggningen eller som kommer från en
besättning med samma status.
KAPITEL B
Villkor för avkomma till djur hos vilka TSE-smitta misstänks eller har
bekräftats i enlighet med artikel 15.2
Det är förbjudet att avyttra den senast födda avkomman till nötkreatur av
honkön smittade med TSE eller får och getter med ett bekräftat fall av BSE
som födde under den tvåårsperiod som föregick eller under den period som
följde efter det att de första kliniska tecknen på sjukdomen uppträdde.
KAPITEL C
Villkor för handel inom gemenskapen med vissa animaliska produkter
I. Följande animaliska produkter skall undantas från det förbud som avses i
artikel 16.3, under förutsättning att de kommer från nötkreatur som
uppfyller villkoren enligt II och III nedan:
— Färskt kött.
— Malet kött.— Köttberedningar.2001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 33
▼B
— Köttprodukter.
— Foder för sällskapsdjur som är avsett för köttätande husdjur.
Datumbaserat system
II. Urbenat färskt kött från vilket all vidhäftande vävnad, inklusive allt som
tydligt kan identifieras som nerv- och lymfvävnad, har avlägsnats samt av
sådant kött framställda animaliska produkter enligt del I som härrör från
djur som uppfyller kraven och som kommer från länder eller regioner i
kategori 5, får avyttras i enlighet med artikel 16.3 andra stycket, om köttet
och produkternahärrör från djur som är föddaefter den da g då föreskrif-
terna för utfodring av djur enligt artikel 7.2 började gälla, om det finns
bevis för att de uppfyller kraven enligt punkt 1 och om de framställts i
anläggningar som uppfyller kraven enligt punkt 9. Den behöriga myndig-
heten skall garantera att villkoren om kontroller enligt punkterna 2–8 och
punkt 10 är uppfyllda.
1. Ett nötkreatur uppfyller kraven i det datumbaserade systemet om det är
fött och har fötts upp i den berörda medlemsstaten och om det vid
slakten kan visas att följande villkor är uppfyllda:
a) Djuret skall klart ha kunnat identifieras under hela sin livstid, så att
det kan spåras tillbaka till moderdjuret och ursprungsbesättningen.
Dess unikaöronmärke med numrering, dess födelseda tum och
anläggningen där det fötts samt alla dess förflyttningar efter födseln
skall finnas registrerade antingen i djurets officiella pass eller i ett
officiellt datoriserat system för spårning och identifiering. Moder-
djurets identitet skall vara känd.
b) Djuret skall vara äldre än 6 månader men yngre än 30 månader, och
åldern skall fastställas genom ett officiellt dataregister med uppgifter
om dess födelsedatum eller genom dess officiella pass.
c) Den behöriga myndigheten skall ha mottagit och bekräftat påtagliga
bevis för att moderdjuret var i livet minst 6 månader efter det att
djuret som uppfyller kraven fötts.
d) Moderdjuret får inte ha utvecklat BSE och inte vara misstänkt för att
hasmitta ts med BSE.
Kontroller
2. Om ett djur som skickas till slakt eller om någon omständighet kring
slakten inte uppfyller alla krav i denna förordning, skall djuret automa-
tiskt avvisas och dess pass dras in. Om uppgifter om att inte alla krav
har uppfyllts blir tillgängliga efter slakten, skall den behöriga myndig-
heten omedelbart upphöra med att utfärda intyg samt dra in utfärdade
intyg. Om avsändning redan har skett, skall den behöriga myndigheten
anmäla detta till den behöriga myndigheten på bestämmelseorten. Den
behörigamyndigheten på bestämmelseorten ska ll vidtanödvändiga
åtgärder.
3. Slakt av djur som uppfyller kraven skall ske i slakterier som inte
används för slakt av andra nötkreatur än de som ingår i ett datumba-
serat system eller i ett system för certifierade besättningar.
4. Den behöriga myndigheten skall försäkra sig om att de metoder som
används i styckningsanläggningarna garanterar att följande lymfkörtlar
har avlägsnats:
Poplietallymfknutor, ischiaslymfknutor, ytliga och djupa inguinallymfk-
nutor, mediala och laterala iliaca lymfknutor, njurlymfknutor,
prefemorala lymfknutor, lumbarlymfknutor, kostocervikala lymfknutor,
sternala lymfknutor, preskapulära lymfknutor, axillära lymfknutor och
bakre djupa halslymfknutor.
5. Köttet skall med hjälp av ett officiellt spårningssystem fram till slaktda-
tumet kunna spåras tillbaka till det djur som uppfyller kraven eller, efter
styckning, till de djur som styckats i samma parti. Efter slakt skall det
med hjälp av märkningen gå att spåra färskt kött samt produkter enligt
del I tillbaka till det djur som uppfyller kraven så att sändningen i fråga
kan återkallas. Foder till sällskapsdjur skall kunna spåras genom
åtföljande handlingar och uppgifter.
6. Alla godkända slaktkroppar som uppfyller kraven skall förses med indi-
viduella nummer som motsvarar numret på öronmärket.
7. Medlemsstaten skall upprätta detaljerade protokoll som omfattar
a) spårning och kontroller före slakt,
b) kontroller under slakt,
c) kontroller under bearbetningen av foder till sällskapsdjur,2001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 34
▼B
d) alla krav beträffande märkning och certifiering efter slakt och fram
till försäljningsstället.
8. Den behöriga myndigheten skall upprätta ett system för registrering av
kontroller om överensstämmelse, så att man kan påvisa att dessa
kontroller ägt rum.
Anläggningen
9. För att kunna godkännas måste anläggningen utarbeta och genomföra
ett system som gör det möjligt att identifiera det kött och/eller den
produkt som uppfyller kraven och att spåra allt kött tillbaka till det
djur som uppfyller kraven eller, efter styckning, till de djur som
styckats i samma parti. Systemet skall underlätta en fullständig spårning
i alla stadier av köttet eller de animaliska produkterna, och registren
över detta måste bevaras under minst två år. Ledningen för anlägg-
ningen skall till den behöriga myndigheten skriftligen överlämna
uppgifter om det system som används.
10. Den behöriga myndigheten skall bedöma, godkänna och övervaka det
system som används på anläggningen för att säkerställa att det medger
fullständig särskiljning och spårning både bakåt och framåt.
System för certifiering av besättningar
III. Urbenat färskt kött från vilket all vidhäftande vävnad, inklusive allt som
tydligt kan identifieras som nerv- och lymfvävnad, har avlägsnats samt av
sådant kött framställda animaliska produkter enligt del I som härrör från
djur som uppfyller kraven och som kommer från länder eller regioner i
kategori 5, får avyttras i enlighet med artikel 16.3, andra stycket om köttet
och produkternahärrör från djur som enligt intyg uppfyller villkoren i punkt
2 och som kommer från besättningar där inget BSE-fall har rapporterats de
senaste sju åren och som enligt intyg uppfyller villkoren i punkt 1, och
köttet och produkterna är framställda i anläggningar som uppfyller kraven i
punkt 11. Den behöriga myndigheten skall garantera att villkoren i punk-
terna 3–10 och punkt 12 om det datoriserade spårningssystemet samt
kontrollernaär uppfyllda .
Krav rörande besättningarna
1. a) En besättning är en grupp djur som utgör en avgränsad och klart
urskiljbar enhet, det vill säga en grupp djur som sköts, hyses och
hålls avskild från andra grupper av djur och där djurbesättning och
varje djur försetts med särskilda identifikationsnummer.
b) En besättning uppfyller kraven när det sedan minst 7 år tillbaka inte
har rapporterats några fall av BSE eller har uppstått något misstänkt
fall där diagnosen BSE inte har kunnat uteslutas, när det gäller djur
som fortfarande tillhör eller som har vistats i eller lämnat
besättningen.
c) Med avvikelse från bestämmelserna i punkt b kan en djurbesättning
som är yngre än 7 år anses uppfylla kraven efter en grundlig
undersökning utförd av den behöriga veterinärmyndigheten, om
i) alla djur som är födda i eller har förts in i den nyetablerade
besättningen uppfyller kraven enligt punkterna 2 a, 2 d och 2 e,
och
ii) besättningen under helasin existens ha r uppfyllt villkoren i punkt
b.
d) Om det rör sig om en nyetablerad besättning på en anläggning som
har haft ett bekräftat fall av BSE hos något djur som fortfarande
finns i eller som har lämnat en besättning på anläggningen kan den
nyetablerade besättningen endast anses uppfylla kraven om den
behörigaveterinärmyndigheten efter en grundlig undersökning ka n
intyga att vart och ett av följande villkor har uppfyllts på ett för
dennamyndighet tillfredsställa nde sätt:
i) Alladjur i den berördabesättningen som tidiga re hållits på
samma anläggning har avlägsnats eller avlivats.
ii) Allt foder har avlägsnats och destruerats och alla foderbehållare
har rengjorts noggrant.
iii) Alla byggnader har utrymts och rengjorts grundligt innan nya
djur släppts in.
iv) Allavillkor i punkt c är uppfyllda .
Krav rörande djuren
2. a) Alla dokument om födelse, identitet och förflyttning skall vara regi-
strerade i ett officiellt datoriserat spårningssystem.2001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 35
▼B
b) Djuret skall vara äldre än 6 månader men yngre än 30 månader,
vilket skall fastställas genom ett officiellt dataregister med uppgifter
om dess födelsedatum.
c) Moderdjuret skall ha levt minst 6 månader efter djurets födelse.
d) Moderdjuret får inte ha utvecklat BSE och får inte vara misstänkt
för att ha smittats med BSE.
e) Djurets födelsebesättning och alla besättningar som det befunnit sig i
skall uppfylla kraven.
Datoriserat spårningssystem
3. Det officiella datoriserade spårningssystem som avses i punkt 2 a
kommer endast att godtas om det har varit i bruk tillräckligt länge för
att innehålla alla de uppgifter som gäller djurens levnad och förflyttning
och som krävs för att uppfylla kraven i denna förordning och gäller
endast djur som fötts efter det att systemet togs i bruk. Historiska data-
behandlade uppgifter som gäller en period innan systemet togs i bruk
kommer inte att godtas.
Kontroller
4. Om ett djur som skickas till slakt eller någon omständighet kring
slakten inte uppfyller alla krav i denna förordning, skall djuret automa-
tiskt avvisas och dess pass dras in. Om uppgifter om att inte alla krav
har uppfyllts blir tillgängliga efter slakten, skall den behöriga myndig-
heten omedelbart upphöra med att utfärda intyg samt återkalla utfärdade
intyg. Om avsändning redan har skett, skall den behöriga myndigheten
anmäla detta till den behöriga myndigheten på bestämmelseorten. Den
behörigamyndigheten på bestämmelseorten ska ll vidtanödvändiga
åtgärder.
5. Slakt av djur som uppfyller kraven skall ske i slakterier som uteslutande
används för slakt av djur som ingår i ett datumbaserat system eller i ett
system för certifierade besättningar.
6. Den behöriga myndigheten skall försäkra sig om att de metoder som
används i styckningsanläggningarna garanterar att följande lymfkörtlar
har avlägsnats:
Poplietallymfknutor, ischiaslymfknutor, ytliga och djupa inguinallymfk-
nutor, mediala och laterala iliaca lymfknutor, njurlymfknutor,
prefemorala lymfknutor, lumbarlymfknutor, kostocervikala lymfknutor,
sternala lymfknutor, preskapulära lymfknutor, axillära lymfknutor och
bakre djupa halslymfknutor.
7. Köttet skall med hjälp av det datoriserade spårningssystemet fram till
slaktdatumet kunna spåras tillbaka till det djur som uppfyller kraven
eller, efter styckning, till de djur som styckats i samma parti. Efter slakt
skall det med hjälp av märkningen gå att spåra färskt kött samt
produkter enligt del I tillbaka till besättningen så att sändningen i
fråga skall kunna återkallas. Foder till sällskapsdjur skall kunna spåras
genom åtföljande handlingar och register.
8. Alla godkända slaktkroppar som uppfyller kraven skall förses med indi-
viduella nummer som motsvarar numret på öronmärket.
9. Medlemsstaten skall upprätta detaljerade protokoll som omfattar
a) spårning och kontroller före slakt,
b) kontroller under slakt,
c) kontroller under bearbetningen av foder till sällskapsdjur,
d) alla krav beträffande märkning och certifiering efter slakt och fram
till försäljningsstället.
10. Den behöriga myndigheten skall upprätta ett system för registrering av
kontroller om överensstämmelse, så att man kan påvisa att dessa
kontroller ägt rum.
Anläggningen
11. För att kunna godkännas måste anläggningen utarbeta och genomföra
ett system som gör det möjligt att identifiera det kött och/eller den
produkt som uppfyller kraven och att spåra allt kött tillbaka till
ursprungsbesättningen eller, efter styckning, till de djur som styckats isamma parti. Systemet måste medge en fullständig spårning i alla
stadier av köttet eller de animaliska produkterna, och registren över
detta måste bevaras i minst två år. Ledningen för anläggningen skall
till den behörigamyndigheten skriftligen överlämnaupplysninga r om
det system som används.2001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 36
▼B
12. Den behöriga myndigheten skall bedöma, godkänna och övervaka det
system som används i anläggningen för att säkerställa att det medger
fullständig särskiljning och spårning både bakåt och framåt.
KAPITEL D
Villkor som skall tillämpas på export
Levande nötkreatur samt animaliska produkter som härstammar från sådana
skall - vid export till tredje land - underkastas de regler som i denna förordning
föreskrivs för handel inom gemenskapen.2001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 37
▼B
BILAGA IX
IMPORT TILL GEMENSKAPEN AV LEVANDE DJUR, EMBRYON,
ÄGG OCH ANIMALISKA PRODUKTER
KAPITEL A
Vid import från länder eller regioner som placerats i kategori 1 skall den
behöriga myndigheten när det gäller nötkreatur och alla produkter från
nötkreatur för vilka denna förordning föreskriver särskilda regler, kräva att ett
internationellt djurhälsointyg uppvisas, i vilket det intygas att landet eller
regionen uppfyller de krav som fastställs i kapitel C i bilaga II för klassificering
i dennaka tegori.
KAPITEL B
Import av nötkreatur
A. För import av nötkreatur från ett land eller en region som har placerats i
kategori 2 skall det krävas att ett internationellt djurhälsointyg uppvisas, i
vilket det intygas att
a) utfodring av idisslare med protein som härrör från däggdjur har förbjudits
och att förbudet iakttas,
b) nötkreatur som är avsedda för export till gemenskapen identifieras med
hjälp av ett permanent identifieringssystem som gör det möjligt att spåra
dem tillbaka till deras moderdjur och ursprungsbesättning, och inte är
avkomma av hondjur som misstänks vara smittade.
B. För import av nötkreatur från ett land eller en region som har placerats i
kategori 3 skall det krävas att ett internationellt djurhälsointyg uppvisas, i
vilket det intygas att
1. utfodring av idisslare med protein som härrör från däggdjur har förbjudits
och att förbudet iakttas,
2. nötkreatur som är avsedda för export till gemenskapen
— identifieras med hjälp av ett permanent identifieringssystem som gör
det möjligt att spåra dem tillbaka till deras moderdjur och ursprung-
sbesättning, och inte är avkomma av hondjur som misstänks eller
bekräftats vara smittade med BSE, och
— fötts, uppfötts och hållits i besättningar där inget fall av BSE
bekräftats sedan minst 7 år tillbaka, eller
— fötts efter den dag då förbudet mot utfodring av idisslare med protein
som härrör från däggdjur började iakttas.
C. Vid import av nötkreatur från länder eller regioner som har placerats i kate-
gori 4 skall det krävas att ett internationellt djurhälsointyg uppvisas, i vilket
det intygas att
1. utfodring av idisslare med protein som härrör från däggdjur har förbjudits
och att förbudet iakttas,
2. nötkreatur som är avsedda för export till gemenskapen
a) identifieras med hjälp av ett permanent identifieringssystem som gör
det möjligt att spåra dem tillbaka till deras moderdjur och ursprung-
sbesättning, och inte är avkomma av hondjur som misstänks eller harbekräftats vara smittade med BSE, och
b) fötts, uppfötts och hållits i besättningar där inget fall av BSE
bekräftats sedan minst 7 år tillbaka, eller
c) fötts efter den dag då förbudet mot utfodring av idisslare med protein
som härrör från däggdjur började iakttas.
D. Vid import av nötkreatur från länder eller regioner som har placerats i kate-
gori 5 skall det krävas att ett internationellt djurhälsointyg uppvisas, i vilket
det intygas att
1. utfodring av livsmedelsproducerande djur med protein som härrör från
däggdjur har förbjudits och förbudet iakttas,
2. de sjuka nötkreaturen avlivas och destrueras fullständigt, liksom
a) om det rör sig om hondjur, den senaste avkomma som fötts under två
år innan de första kliniska tecknen på sjukdomen uppträtt eller
därefter,
b) alla nötkreatur som tillhör samma kohort,2001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 38
▼B
om dessa djur fortfarande är i livet i landet eller regionen,
3. de djur som är avsedda för export till gemenskapen
a) fötts efter den dag då förbudet mot utfodring av livsmedelsproduce-
rande djur med mjöl av proteiner från däggdjur började iakttas,
b) identifieras med hjälp av ett permanent identifieringssystem som gör
det möjligt att spåra dem tillbaka till deras moderdjur och ursprung-
sbesättning, och inte är avkomma av hondjur som misstänks eller har
bekräftats vara smittade med BSE,
OCH
c) fötts, uppfötts och hållits i besättningar där något fall av BSE aldrig
har bekräftats och där det endast finns nötkreatur som fötts på anlägg-
ningen eller som kommer från en besättning med samma hälsostatus,
eller
d) fötts, uppfötts och hållits i besättningar där inget fall av BSE
bekräftats sedan minst 7 år tillbaka och där det endast finns nötkreatur
som fötts på gården eller som kommer från en besättning med samma
hälsostatus.
KAPITEL C
Import av färskt kött och animaliska produkter från nötkreatur
A. För import av färskt kött (med ben eller urbenat) och animaliska produkter
från nötkreatur från länder eller regioner som har placerats i kategori 2 skall
det krävas att ett internationellt hälsointyg uppvisas, i vilket det intygas att
utfodring av idisslare med protein som härrör från däggdjur har förbjudits
och att förbudet iakttas.
B. För import av färskt kött (med ben eller urbenat) och animaliska produkter
från nötkreatur från länder eller regioner som har placerats i kategori 3 skall
det krävas att ett internationellt hälsointyg uppvisas, i vilket det intygas att
a) utfodring av idisslare med protein som härrör från däggdjur har förbjudits
och att förbudet iakttas,
b) det färska kött och de animaliska produkter från nötkreatur som är
avsedda för export till gemenskapen inte innehåller eller härstammar
från specificerat riskmaterial enligt bilaga V eller från mekaniskt urbenat
kött från skallben eller kotpelare.
C. För import av färskt kött (med ben eller urbenat) och köttprodukter från
nötkreatur från länder eller regioner som har placerats i kategori 4 skall det
krävas att ett internationellt hälsointyg uppvisas, i vilket det intygas att
1. utfodring av idisslare med protein som härrör från däggdjur har förbjudits
och att förbudet iakttas,
2. färskt kött och animaliska produkter från nötkreatur avsedda för export
till gemenskapen inte innehåller eller härstammar från specificerade risk-
material enligt bilaga V eller från mekaniskt urbenat kött från skallben
eller kotpelare.
D. Import av färskt kött och animaliska köttprodukter från nötkreatur från
länder eller regioner som har placerats i kategori 5 skall förbjudas, med
undantag för sådana animaliska produkter som anges i punkt 1 i bilaga VIII
kapitel C I. För denna import skall det krävas att ett internationellt
hälsointyg uppvisas, i vilket det intygas att
1. villkoren i artikel 16.2 och i kapitel C II och C III i bilaga VIII är
uppfyllda,
2. de köttprodukter som är avsedda för export till gemenskapen inte
innehåller eller är framställda av någon produkt som avses i kapitel F
eller något av de specificerade riskmaterial som definieras i bilaga V,
3. det finns ett spårningssystem som gör det möjligt att spåra färskt kött och
köttprodukter som är avsedda för export till gemenskapen tillbaka till de
anläggningar som nötkreaturen ursprungligen kommer från,
4. de nötkreatur från vilka det kött eller de köttprodukter som är avsedda för
export till gemenskapen härrör
a) har identifierats genom ett permanent identifieringssystem som gör det
möjligt att spåra dem tillbaka till deras moderdjur och ursprung-
sbesättning,
b) inte är avkomma av hondjur som misstänkts eller bekräftats vara smit-
tade med BSE och antingen
— fötts efter den dag då förbudet mot utfodring av livsmedelsprodu-
cerande djur med protein som härrör från däggdjur började iakttas,2001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 39
▼B
— fötts, fötts upp och hållits i besättningar där inget fall av BSE har
bekräftats sedan minst sju år tillbaka.
5. utfodring av livsmedelsproducerande djur med protein som härrör från
däggdjur har förbjudits och att förbudet iakttas,
6. de sjuka nötkreaturen slaktas och destrueras fullständigt, liksom
a) om det rör sig om hondjur, deras senaste avkomma som fötts under
två år innan de första kliniska tecknen på sjukdomen uppträtt eller
därefter,
b) alla nötkreatur som tillhör samma kohort,
om de fortfarande är i livet i landet eller regionen.
KAPITEL D
Import av ägg och embryon från nötkreatur
A. För import av ägg/embryon från nötkreatur från länder eller regioner som
har placerats i kategori 2 skall det krävas att ett internationellt djurhälsointyg
uppvisas, i vilket det intygas att
1. utfodring av idisslare med protein som härrör från däggdjur har förbjudits
och att förbudet iakttas,
2. ägg/embryon samlas, hanteras och förvaras i enlighet med bestämmel-
sernai bila gornaA och B till direktiv 89/556/EEG(1).
B. För import av ägg/embryon från nötkreatur från länder eller regioner som
har placerats i kategori 3 skall det krävas att ett internationellt djurhälsointyg
uppvisas, i vilket det intygas att
1. utfodring av idisslare med protein som härrör från däggdjur har förbjudits
och att förbudet iakttas,
2. ägg/embryon som är avsedda för export till gemenskapen härrör från
hondjur som
a) identifierats genom ett permanent identifieringssystem som gör det
möjligt att spåra dem tillbaka till moderdjuret och ursprungsbesätt-
ningen, och inte är avkomma till BSE-smittade hondjur,
b) inte är avkomma från hondjur som misstänkts eller bekräftats vara
smittade med BSE,
c) inte misstänkts vara smittade med BSE vid insamlingen av embryon,
3. ägg/embryon har samlats, hanterats och förvarats enligt bestämmelserna i
bilagorna A och B till direktiv 89/556/EEG.
C. För import av ägg/embryon från nötkreatur från länder eller regioner som
har placerats i kategori 4 skall det krävas att ett internationellt djurhälsointyg
uppvisas, i vilket det intygas att
1. utfodring av idisslare med protein som härrör från däggdjur har förbjudits
och att förbudet iakttas,
2. ägg och embryon avsedda för export till gemenskapen härrör från hondjur
som
a) identifierats genom ett permanent identifieringssystem som gör det
möjligt att spåra dem tillbaka till moderdjuret och ursprungsbesätt-
ningen, och inte är avkomma till hondjur som misstänks eller
bekräftats vara smittade med BSE,
b) inte är smittade med BSE,
c) inte misstänkts vara smittade med BSE vid insamlingen av embryon,
och
i) antingen fötts efter den dag då förbudet mot utfodring av idisslare
med protein som härrör från däggdjur började iakttas, eller
ii) fötts, uppfötts och hållits i besättningar där inget fall av BSE
bekräftats sedan minst sju år tillbaka,
3. ägg/embryon har samlats, hanterats och bevarats i enlighet med
bestämmelsernai bila gornaA och B till direktiv 89/556/EEG.2001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 40
(1) Rådets direktiv 89/556/EEG av den 25 september 1989 om djurhälsovillkor för handel
inom gemenskapen med och import från tredje land av embryon från tamdjur avnötkreatur (EGT L 302, 19.10.1989, s. 1). Direktivet senast ändrat genom kommission-
ens beslut 94/113/EG (EGT L 53, 24.2.1994, s. 23).
▼B
D. För import av ägg/embryon från nötkreatur från länder eller regioner som
har placerats i kategori 5 skall det krävas att ett internationellt djurhälsointyg
uppvisas, i vilket det intygas att
1. utfodring av livsmedelsproducerande djur med protein som härrör från
däggdjur har förbjudits och att förbudet iakttas,
2. de sjuka nötkreaturen och, om det rör sig om hondjur, deras senaste
avkomma som fötts under två år innan de första kliniska tecknen på sjuk-
domen uppträtt eller därefter, slaktas och destrueras fullständigt, om
djuren fortfarande är i livet i landet eller regionen,
3. ägg/embryon som är avsedda för export till gemenskapen härrör från
hondjur som
a) identifierats genom ett permanent identifieringssystem som gör det
möjligt att spåra dem tillbaka till moderdjuret och ursprungsbesätt-
ningen, och inte är avkomma till hondjur som misstänkts eller
bekräftats vara smittade med BSE,
b) inte är smittade med BSE,
c) inte misstänktes vara smittade med BSE vid insamlingen av embryon,
och
i) antingen fötts efter den dag då förbudet mot utfodring av avelsdjur
med protein som härrör från däggdjur började iakttas, eller
ii) aldrig har utfodrats med protein som härrör från däggdjur och fötts,
uppfötts och hållits i besättningar där inget fall av BSE bekräftats
sedan minst 7 år tillbaka och där det endast finns nötkreatur som
fötts i anläggningen eller som kommer från en besättning med
samma hälsostatus,
4. ägg/embryon har samlats, hanterats och förvarats i enlighet med
bestämmelsernai bila gornaA och B till direktiv 89/556/EEG.
KAPITEL E
Import av får och getter
Får och getter som importeras till gemenskapen skall uppfylla sådana krav som
ger hälsogarantier som är likvärdiga med dem som föreskrivs i denna förordning
eller i enlighet med dennaförordning.
KAPITEL F
Import till gemenskapen från tredje länder eller regioner inom dessa som har
placerats i kategori 5 av sådana animaliska produkter som avses i kapitel C i
bilaga VIII i enlighet med artikel 16.3 skall förbjudas om de innehåller eller
härrör från följande produkter eller material från idisslare:
— Mekaniskt urbenat kött.
— Dikalciumfosfat avsett för utfodring av livsmedelsproducerande djur.
— Gelatin, om det inte framställts av hudar eller skinn.
— Utsmält fett från idisslare och härledda produkter av dessa, såvida de inte
framställts av urskiljbar fettvävnad som godkänts som livsmedel eller av
råmaterial som bearbetats i enlighet med de standarder som avses i beslut
1999/534/EG.
KAPITEL G
Vid import av animaliska produkter från tredje länder eller från regioner inom
dessa som inte har placerats i kategori 1 skall de tillämpliga intyg som före-
skrivs i gemenskapslagstiftningen kompletteras med följande deklaration
undertecknad av den behöriga myndigheten i produktionslandet:
”Den animaliska produkten innehåller inte och härrör inte från specificerat
riskmaterial enligt bilaga V i Europaparlamentets och rådets förordning
(EG) nr 999/2001 av den 22 maj 2001 om fastställande av bestämmelser
för förebyggande, kontroll och utrotning av vissa typer av transmissibel
spongiform encefalopati eller mekaniskt urbenat kött som framställts från
skallben eller kotpelare från nötkreatur. Djuren har inte slaktats efter bedöv-
ning genom insprutning av gas i hjärnskålen eller avlivats omedelbart enligt
samma metod och har inte slaktats efter bedövning genom laceration av
vävnad i centrala nervsystemet med ett stavformigt instrument som förs in
i hjärnskålen.”2001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 41
▼B
BILAGA X
REFERENSLABORATORIER, PROVTAGNING OCH LABORATO-
RIEANALYSER
KAPITEL A
Nationella referenslaboratorier
1. Det utsedda nationella referenslaboratoriet skall
a) ha tillgång till anläggningar och expertpersonal som gör det möjligt att
oavsett tidpunkt, och särskilt när sjukdomen i fråga först uppträder,
påvisa typ och stam av TSE-smittämne och bekräfta de resultat som
erhållits i regionala diagnostiklaboratorier. Om laboratoriet inte kan
identifiera stamtypen för smittämnet, skall det fastställa ett förfarende
för att garantera att identifieringen av stammen remitteras till gemenska-
pens referenslaboratorium,
b) kontrollera de metoder för diagnostik som används i regionala diagnosti-
klaboratorier,
c) ansvara för samordning av standander och metoder för diagnostik inom
medlemsstaten, i detta syfte
— får det förse laboratorier som godkänts av medlemsstaten med
diagnostiska reagens,
— skall det kontrollera kvaliteten på alla de diagnostiska reagens som
används i medlemsstaten,
— skall det regelbundet genomföra komparativa test,— skall det för sjukdomen i fråga hålla isolat eller motsvarande vävnad
som innehåller smittämnen från bekräftade fall i medlemsstaten,
— skall bekräfta resultat från de diagnostiklaboratorier som utsetts av
medlemsstaten,
d) samarbeta med gemenskapens referenslaboratorium.
2. Med avvikelse från punkt 1 skall medlemsstater som inte har något natio-
nellt refenslaboratorium dock använda sig av gemenskapens
referenslaboratorium eller av nationella referenslaboratorier i andra
medlemsstater.
3. Följande laboratorier fungerar som nationella referenslaboratorier:
Belgien: CERVA-CODA-VAR
Centre d'Étude et de Recherches Vétérinaires et
Agrochimiques
Centrum voor Onderzoek in Diergeneeskunde en
Agrochemie
Veterinary and Agrochemical Research Centre
Groeselenberg 99
B-1180 Bryssel
Danmark: Danish Veterinary Laboratory
Bülowsvej 27
DK-1790 Köpenhamn V
Finland: Eläinlääkintä- ja elintarvikelaitos
Hämeentie 57FIN-00550 Helsingsfors
Frankrike: Agence Française de Sécurité Sanitaire des
Aliments
Laboratoire de pathologie bovine
31, avenue Tony Garnier
BP 7033
F-69342 Lyon Cedex
Förenade kungariket: Veterinary Laboratories Agency
Woodham Lane
New Haw
Addlestone
Surrey KT15 3NB
Förenade kungariket2001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 42
▼M1
▼M1
Grekland: Laboratory of Microbiology and Infectious
Diseases
Faculty of Veterinary Medicine
Aristotelian University of Thessaloniki
University Campus
GR-54006 Thessaloniki
(snabbtest och immunologiska undersökningar)
Laboratory of Gross Pathology (Morgue)
Faculty of Veterinary Medicine
Aristotelian University of Thessaloniki
Giannitson & Voutyra St
GR-54627 Thessaloniki
(histopatologiska undersökningar)
Irland: Central Veterinary Research Laboratory
Abbotstown
Castleknock
Dublin 15
Ireland
Italien: Istituto Zooprofilattico Sperimentale del
Piemonte
Liguriae Va lle d'Aosta
CEA
ViaBologna
I-148-10150 Turin
Luxemburg: CERVA-CODA-VAR
Centre d'Étude et de Recherches Vétérinaires et
Agrochimiques
Centrum voor Onderzoek in Diergeneeskunde en
Agrochemie
Veterinary and Agrochemical Research Centre
Groeselenberg 99
B-1180 Bryssel
Nederländerna: Instituut voor Dierhouderij en Diergezondheid,
ID-DLO Lelystad
Edelhertweg 15
Postbus 658200 AB Lelystad
Portugal: Laboratório Nacional de Investigação Vete-
rinária
Estrada de Benfica, 701
P-1500 Lissabon
Spanien: Veterinary School Laboratory
Animal Pathology Departement
Zaragoza
Spanien
(BSE och skrapie, andra metoder än snabbtest)
Laboratorio Central de Veterinaria de Algete
Madrid
Spanien
(snabbtest)
Centro de Investigacion en Sanidad Anímal
(CISA)Crta, De Algete al Casar de Talamanca
28130 Valdeolmos (Madrid)
Spanien
(andra TSE än BSE och skrapie)
Sverige: Statens veterinärmedicinska anstalt
S-751 89 Uppsala
Tyskland: Bundesforschungsanstalt für Viruskrankheiten
der Tiere
Anstaltsteil Insel Riems
Boddenblick 5A
D-17498 Insel Riems
Österrike: Bundesanstalt für Tierseuchenbekämpfung,
Mödling
Robert Koch Gasse 17
A-2340 Mödling2001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 43
▼B
KAPITEL B
Gemenskapens referenslaboratorium
1. Gemenskapens referenslaboratorium för TSE är:
The Veterinary Laboratories Agency
Woodham Lane
New Haw
AddlestoneSURREY KT 15 3 NB
Storbritannien
2. Gemenskapens referenslaboratorium har behöriget och till uppgift att
a) i samråd med kommissionen samordna de metorder som används i
medlemsstaterna för att diagnostisera BSE, särskilt genom att
— lagra och tillhandahålla motsvarande vävnader innehållande
smittämnet i syfte att utveckla eller framställa relevanta test för
diagnostik eller klassificering av stamtypen för smittämnet,
— förse de nationella referenslaboratorierna med referensserum och
andra referensreagens i syfte att standardisera de test och reagens
som används i medlemsstaterna,
— bygga upp och hålla en samling av motsvarande vävnader som
innehåller smittämnen och stammar av TSE,
— regelbundet anordna komparativa test av diagnostikförfaranden på
gemenskapsnivå,
— samla in och systematisera uppgifter och information om de diagno-
stikmetoder som används samt om resultaten av de test som utförs i
gemenskapen,
— genom de mest aktuella metoderna bestämma egenskaperna hos
isolat av TSE-smittämnet i syfte att nå större kunskap om sjukdo-
mens epidemiologi,
— följautvecklingen i helavärlden i frågaom överva kning, epidemio-
logi och förebyggande av TSE,
— upprätthålla en expertis på prionsjukdomar för att snabbt kunna ställa
snabba differentialdiagnoser,
— förvärva ingående kunskaper om förberedande och användning av de
diagnostikmetoder som används för att kontrollera och utrota TSE,
b) ge aktivt bistånd när det gäller att diagnostisera utbrott av TSE i
medlemsstaterna genom att ta emot prov från TSE-smittade djur för
bekräftande diagnos, karakterisering samt epidemiologiska undersök-
ningar,
c) underlätta utbildning och vidareutbildning av experter inom laboratorie-
diagnostik, i syfte att harmonisera diagnostikmetoderna i hela
gemenskapen.
KAPITEL C
Provtagning och laboratorietestning
1.Provtagning
Alla prov för undersökning avseende TSE skall tas enligt de metoder och
protokoll som fastställs i den senaste utgåvan av OIE:s Manual of Standards
for Diagnostic Tests and Vaccines (handbok om standarder för diagnostiska
tester och vaccin), i det följande kallad handboken. Om det inte finns några
sådana metoder eller protokoll tillgängliga skall proven tas på ett sådant sätt
att testerna kan utföras korrekt. Proven skall märkas korrekt så att det djur
som provet är taget från kan identifieras.
2.Laboratorietestning
Laboratorietestning avseende TSE skall utföras i laboratorier som är
godkändaför dettaända mål.
3.Metoder och protokoll
3.1Laboratorietestning avseende BSE hos nötkreatur
a) Misstänkta fall
Sådan vävnad från nötkreatur som skickas in för laboratorietestning
enligt artikel 12.2 skall genomgå en histopatologisk undersökning enligt
den senaste utgåvan av OIE:s handbok, utom då materialet har2001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 44
▼M1
▼M1
genomgått autolys. Om det inte går att dra några säkra slutsatser av den
histopatologiska undersökningen eller om resultatet är negativt eller om
materialet har genomgått autolys skall vävnaden undersökas genom
någon av de övriga diagnosmetoder som fastställs i handboken (immun-
cytokemi, immunblot-analys eller påvisande av de karaktäristiska
fibrillerna genom elektronmikroskopi). Snabbtest får dock inte användas
i dettasyfte.
Om någon av dessa undersökningar ger positivt resultat skall djuret
betraktas som BSE-positivt.
b) Övervakning av BSE
Sådan vävnad från nötkreatur som skickas in för laboratorietestning
enligt kapitel A avsnitt I (Övervakning av nötkreatur) i bilaga III skall
undersökas genom snabbtest.
Om det inte går att dra några säkra slutsatser av resultatet av snabbtestet
eller om testet ger positivt resultat skall vävnaden omedelbart kontrollun-
dersökas i ett officiellt laboratorium. Kontrollundersökningen skall
inledas med en histopatologisk undersökning av hjärnstammen enligt
senaste utgåvan av OIE:s handbok, utom då materialet har genomgått
autolys eller på annat sätt inte lämpar sig för histopatologisk undersök-
ning. Om det inte går att dra några säkra slutsatser av den
histopatologiska undersökningen eller om resultatet är negativt, skall
vävnaden undersökas genom någon av de övriga diagnosmetoder som
anges i a.
Ett djur skall betraktas som BSE-positivt om resultatet av snabbtestet är
positivt eller om det inte går att dra några säkra slutsatser av detta test,och
— resultatet av den efterföljande histopatologiska undersökningen är
positivt, eller
— resultatet av någon annan av de diagnosmetoder som anges i punkt a
är positivt.
3.2Laboratorietestning avseende skrapie hos får och getter
a) Misstänkta fall
Sådan vävnad från får och getter som skickas in för laboratorietestning
enligt artikel 12.2 skall genomgå en histopatologisk undersökning enligt
den senaste utgåvan av OIE:s handbok, utom då materialet har
genomgått autolys. Om det inte går att dra några säkra slutsatser av den
histopatologiska undersökningen eller om resultatet är negativt eller om
materialet har genomgått autolys skall vävnaden undersökas genom
immuncytokemi eller immunblot-analys, såsom fastställs i OIE:s
handbok. Snabbtest får dock inte användas i detta syfte.
Om någon av dessa undersökningar ger positivt resultat skall djuret
betraktas som ett positivt fall av skrapie.
b) Övervakning av skrapie
Sådan vävnad från får och getter som skickas in för laboratorietestning
enligt kapitel A avsnitt II (Övervakning av får och getter) i bilaga III
skall undersökas genom snabbtest.
Om det inte går att dra några säkra slutsatser av resultatet av snabbtestet
eller om testet ger positivt resultat skall hjärnstammen omedelbart
skickas till ett officiellt laboratorium för kontrollundersökning genom
immuncytokemi eller immunblot-analys enligt a.
Om kontrollundersökningen ger positivt resultat skall djuret betraktas
som ett positivt fall av skrapie.
3.3Laboratorietestning avseende andra TSE än dem som avses i punkt 3.1. och
3.2
Andra tester för att kontrollera misstanke om TSE än de som avses i punkt
3.1 och 3.2 skall åtminstone omfatta en histopatologisk undersökning avhjärnvävnad. Den behöriga myndigheten kan också begära laboratorietester
med diagnosmetoder som immuncytokemi, immunblot-analys eller
påvisande av de karaktäristiska fibrillerna genom elektronmikroskopi eller
andra metoder för att upptäcka den med sjukdomen förknippade formen av
prionproteinet. Under alla omständigheter skall minst ytterligare en labora-
torieundersökning utföras när det inte går att dra några säkra slutsatser av
resultatet av den första histopatologiska undersökningen eller när resultatet
är negativt. Vid de första tecknen på sjukdomen skall minst tre olika
undersökningar genomföras.2001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 45
▼M1
När BSE misstänks förekomma hos andra arter än nötkreatur skall proven,
om möjligt, lämnas in för klassificering av stamtyper.
4.Snabbtest
Vid genomförandet av testerna enligt artiklarna 5.3 och 6.1 skall följande
metoder användas som snabbtest i den mening som avses i denna förord-
ning:
— Immunblot-analys på grundval av Western blotting för uppspårande av
det proteasresistenta fragmentet PrPRes(Prionics Check-test).
— Kemiluminiscent ELISA-test med extraktionsmetod och ELISA-teknik
med användning av förstärkt kemiluminiscent reagens (Enfer-test).
— Sandwich immunoassay för att påvisa PrPRESefter denaturering och
koncentration (Bio-Rad Platelia-test).
5.Alternativa test
(Återstår att fastställa).2001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 46
▼M2
BILAGA XI
A.Avlägsnande av specificerat riskmaterial
1. Medlemsstaterna skall se till att nedan nämnda specificerade riskmaterial
avlägsnas och destrueras i enlighet med punkterna 7–11.
a) Följande vävnader betecknas som specificerat riskmaterial:
i) Skallen inklusive hjärna och ögon, tonsiller, ryggrad utom svanskotor
och tändkotornas tvärutskott men inklusive dorsalrotsganglier och
ryggmärg från nötkreatur som är äldre än tolv månader samt tarmarna
från tolvfingertarmen till rektum från nötkreatur i alla åldrar.
ii) Skallen inklusive hjärna och ögon, tonsiller och ryggmärg från får
och getter som är äldre än tolv månader eller som har en permanent
framtand som kommit fram genom tandköttet, samt mjälten från får
och getter i alla åldrar.
I enlighet med det förfarande som avses i artikel 24.2 kan beslut antas i
synnerhet om ändring av åldern för avlägsnande av ryggraden på
nötkreatur, mot bakgrund av den statistiska sannolikheten av BSE-
förekomst i relevanta åldersgrupper av gemenskapens nötkreatursbestånd
och på grundval av resultaten från BSE-övervakningen, särskilt testerna
av nötkreatur, i enlighet med bilaga III.
b) Utöver de specificerade riskmaterial som anges i punkt 1 a skall nedan
nämnda vävnader betecknas som riskmaterial i Förenade konungariket
Storbritannien och Nordirland samt i Portugal, med undantag för den
autonoma regionen Azorerna:
— Hela huvudet utom tungan, inklusive hjärna, ögon, trigeminala gang-
lier och tonsiller, bräss, mjälte och ryggmärg från nötkreatur som är
äldre än sex månader.
2. Specificerat riskmaterial och bearbetat material som härrör från detta får
inte bli föremål för leverans annat än för eventuell förbränning, i enlighet
med punkt 11 eller, vid behov, i enlighet med punkt 7 b.
3. Medlemsstaterna skall se till att ben från nötkreatur, får och getter inte
används vid framställning av mekaniskt urbenat kött.
4. Medlemsstaterna skall se till att laceration, efter bedövning, av vävnad från
det centrala nervsystemet med hjälp av ett avlångt, stavformigt instrument
som förs in i hjärnskålen inte används inom deras territorium på nötkreatur,
får eller getter vars kött är avsett som livsmedel eller foder.
5. Det specificerade riskmaterial som avses i punkt 1 a får inte importeras till
gemenskapen efter den 31 mars 2001.
De animaliska produkter som anges nedan skall underkastas restriktioner för
import till gemenskapen:
— Färskt kött: Kött som definieras i direktiv 64/433/EEG.
— Malet kött och köttberedningar: Malet kött och köttberedningar som
definieras i direktiv 94/65/EG(1).
— Köttprodukter: Köttprodukter som definieras i direktiv 77/99/EEG(2).
— Andra animaliska produkter: andra animaliska produkter enligt definitio-
nernai direktiv 77/99/EEG.
— Utsmältafetter enligt direktiv 92/118/EEG.— Gelatin enligt direktiv 92/118/EEG.— Foder till sällskapsdjur enligt direktiv 92/118/EEG.— Bearbetade animaliska proteiner enligt direktiv 92/118/EEG.
— Ben och benprodukter enligt direktiv 92/118/EEG.
— Råmaterial för fodertillverkning enligt direktiv 92/118/EEG.— Tarmar från nötkreatur enligt artikel 2 b v i direktiv 77/99/EEG.
a) Vid import till gemenskapen från tredje land eller från regioner i tredje
land av ovan nämnda animaliska produkter som irmehåller material från
nötkreatur, får eller getter skall det hälsointyg som krävs åtföljas av följ
ande deklaration undertecknad av den behöriga myndigheten i produk-
tionslandet:2001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 47
(1) Rådets direktiv 94/65/EG av den 14 december 1994 om kraven för produktion och
utsläppande på marknaden av malet kött och köttberedningar (EGT L 368,31.12.1994, s. 10).
(
2) Rådets direktiv 77/99/EEG av den 21 december 1976 om hygienproblem som påverkar
handeln med köttprodukter inom gemenskapen (EGT L 26, 31.1.1977, s. 85). Direktivet
senast ändrat genom rådets direktiv 97/76/EG (EGT L 10, 16.1.1998, s. 25).
▼M2
”Den animaliska produkten innehåller inte och är inte framställd av
specificerat riskmaterial enligt definitionen i avsnitt A i bilaga XI till
förordning (EG) nr 999/2001 om fastställande av bestämmelser för
förebyggande, kontroll och utrotning av vissa typer av transmissibel
spongiform encefalopati och som framställts efter den 31 mars 2001,
inte heller mekaniskt urbenat kött som framställts från ben från
nötkreatur, far eller getter efter den 31 mars 2001. Efter den 31 mars
2001 har djuren inte slaktats efter bedövning genom insprutning av gas
i hjärnskålen eller avlivats med samma metod och har inte efter bedöv-
ning slaktats genom laceration av vävnad i centrala nervsystemet med ett
avlångt, stavformigt instrument som förs in i hjärnskålen.
Hela eller halva slaktkroppar eller kvartsparter av slaktkroppar får
innehållaryggra d vid import.”
b) Alla hänvisningar till ”animaliska produkter” betecknar sådana anima-
liska produkter som anges i denna punkt och gäller inte andra
animaliska produkter som innehåller eller härrör från dessa animaliska
produkter.
6. Punkt 5 skall inte gälla import från följande länder:
Australien.
Argentina.Botswana.Brasilien.
Chile.
CostaRica .Namibia.Nicaragua.NyaZeela nd.Paraguay.Uruguay.
Singapore.
Swaziland.
7. Medlemsstaterna skall ofta genomföra officiella kontroller för att fastställa
att detta avsnitt tillämpas korrekt och se till att det antas bestämmelser för
att undvika varje form av kontamination, särskilt i slakterierna, stycknings-
anläggningarna, anläggningarna för bearbetning av animaliskt avfall,
anläggningarna för bearbetning av högriskmaterial eller de lokaler som
godkänts av medlemsstaterna enligt artikel 7 i direktiv 90/667/EEG, de
ställen där försäljning sker till konsumenterna, deponierna och övriga
anläggningar för lagring eller förbränning. Medlemsstaterna skall i
synnerhet inrättaett system för a tt säkerställaoch kontrollera
a) att specificerat riskmaterial som används vid framställning av de
produkter som avses i artikel 1.2 endast används för tillåtna ändamål,
b) särskilt när avlägsnandet sker i en annan anläggning eller lokal än slak-
teriet, att specificerat riskmaterial separeras fullständigt från annat avfall
som inte är avsett att förbrännas, att det samlas ihop separat och
destrueras i enlighet med punkt 1 och punkterna 8–11. Medlemsstaterna
får besluta att tillåta leverans till en annan medlemsstat av huvud eller
slaktkroppar som innehåller specificerat riskmaterial efter det att den
andra medlemsstaten gått med på att ta emot dem och godkänt de
särskilda villkor som skall tillämpas på dessa transporter.
Hela eller halva slaktkroppar eller kvartsparter av slaktkroppar som inte
innehåller något annat specificerat riskmaterial än ryggrad, inklusive dorsal-
rotsganglier, får dock importeras till en medlemsstat eller sändas till en
annan medlemsstat utan denna medlemsstats godkännande.
8. Medlemsstaterna skall se till att specificerat riskmaterial avlägsnas på
a) slakterier,
b) styckningsanläggningar och anläggningar för bearbetning av högriskma-
terial enligt artiklarna 3 och 7 i direktiv 90/667/EEG, under direkt
överinseende av en person som utsetts av den behöriga myndigheten.
Dessa anläggningar skall vara godkända för detta ändamål av den
behörigamyndigheten.
Kotpelaren får dock avlägsnas vid de ställen där försäljning sker till konsu-
menterna.2001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 48
▼M2
När det specificerade riskmaterialet inte har avlägsnats från döda djur som
inte slaktats för att användas som livsmedel, skall de delar av djurkroppen
som innehåller specificerat riskmaterial eller hela djurkroppen behandlas
som specificerat riskmaterial.
9. Medlemsstaterna skall se till att allt specificerat riskmaterial färgas in och
vid behov förses med en märkning så snart det avlägsnas samt att det
destrueras fullständigt
a) genom förbränning utan förbehandling, eller
b) förutsatt att färgämnet eller märkningen går att urskilj a, efter förbehand-
ling,
i) enligt de förfaranden som anges i kapitlen I–IV samt kapitel VI och
kapitel VII i bilagan till beslut 92/562/EEG
— genom förbränning,
— genom samförbränning,
ii) enligt åtminstone de standarder som anges i bilaga I till beslut 1999/
534/EG, genom nedgrävning på en godkänd deponi.
10. a) De animaliska produkter som anges nedan skall underkastas villkoren i
punkt 10 b om import till gemenskapen:
— Det specificerade riskmaterial som avses i punkt 1 a.
— Färskt kött enligt definitionen i direktiv 64/433/EEG.— Malet kött och köttberedningar enligt definitionen i direktiv 94/65/
EG(
1).
— Köttprodukter enligt definitionen i direktiv 77/99/EEG(2).
— Andra animaliska produkter enligt definitionerna i direktiv 77/99/
EEG.
— Utsmältafetter enligt direktiv 92/118/EEG.— Gelatin enligt direktiv 92/118/EEG.— Foder till sällskapsdjur enligt direktiv 92/118/EEG.— Bearbetade animaliska proteiner enligt direktiv 92/118/EEG.— Ben och benprodukter enligt direktiv 92/118/EEG.— Råmaterial för fodertillverkning enligt direktiv 92/118/EEG.
Alla hänvisningar till ”animaliska produkter” betecknar sådana anima-
liska produkter som anges i denna punkt och gäller inte andra
animaliska produkter som innehåller eller kommer från dessa animaliska
produkter.
b) Vid import till gemenskapen från tredje land eller från regioner i tredje
land av ovan nämnda animaliska produkter som innehåller material från
nötkreatur, får eller getter skall det hälsointyg som krävs åtföljas av
följande deklaration undertecknad av den behöriga myndigheten i
produktionslandet:
”Produkten innehåller inte eller kommer inte från
vare sig (*)
specificerat riskmaterial enligt definitionen i avsnitt A i bilaga XI till
förordning (EG) nr 999/2001 framställt efter den 31 mars 2001, eller
maskinurbenad köttmassa som framställts från ben från nötkreatur, får
eller getter efter den 31 mars 2001. Efter den 31 mars 2001 har
nötkreatur, får och getter som denna produkt kommer från inte slaktats
efter bedövning genom insprutning av gas i hjärnskålen eller avlivats
med samma metod och har inte efter bedövning slaktats genom lacera-
tion av vävnad i centrala nervsystemet med ett avlångt, stavformigt
instrument som förs in i hjärnskålen;
hela eller halva slaktkroppar eller kvartsparter av slaktkroppar får
innehållaryggra d vid import;
eller (*)2001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 49
(1) Rådets direktiv 94/65/EG av den 14 december 1994 om kraven för produktion och
utsläppande på marknaden av malet kött och köttberedningar (EGT L 368,31.12.1994, s. 10).
(
2) Rådets direktiv 77/99/EEG av den 21 december 1976 om hygienproblem som påverkar
handeln med köttprodukter inom gemenskapen (EGT L 26, 31.1.1977, s. 85). Direktivet
senast ändrat genom rådets direktiv 97/76/EG (EGT L 10, 16.1.1998, s. 25).▼M3
▼M3
material från andra nötkreatur, får och getter än sådana som härstammar
från djur som är födda, oavbrutet uppfödda och slaktade i följande
länder:
Argentina
Australien
Botswana
Brasilien
Chile
CostaRica
El SalvadorNamibia
NyaZeela nd
Nicaragua
Panama
ParaguayUruguay
Singapore
Swaziland
(*) Stryk det som inte är tillämpligt.”
11. Medlemsstaterna får vid behov sända specificerat riskmaterial eller bear-
betat material som härrör från specificerat riskmaterial till andra
medlemsstater för förbränning, på de villkor som fastställs i artikel 4.2 i
beslut 97/735/EG.
Denna punkt far ändras på begäran av en medlemsstat för att tillåta att
specificerat riskmaterial eller bearbetat material som härrör från specificerat
riskmaterial sänds till tredje land för förbränning, varvid villkoren för denna
export skall fastställas.
12. Genom undantag från punkt 1 a i kan ett beslut antas enligt det förfarande
som föreskrivs i artikel 24.2 för att tillåta användning av ryggrad och dors-
alrotsganglier från nötkreatur som
a) är födda, oavbrutet uppfödda och slaktade i medlemsstater för vilka en
vetenskaplig utvärdering visat att förekomst av BSE hos inhemska
nötkreatur är högst osannolik, eller osannolik men inte utesluten, eller
b) är födda efter den tidpunkt då förbudet mot att utfodra idisslare med
däggdjursprotein tillämpats i praktiken i medlemsstater där BSE hos
inhemska djur rapporterats eller för vilka en vetenskaplig utvärdering
visat att förekomsten av BSE hos inhemska nötkreatur är sannolik.
Förenade kungariket, Portugal, Finland, Sverige och Östernke kan erhålla
detta undantag på grundval av fakta som redan meddelats och utvärderats.
Övriga medlemsstater kan ansöka om undantag genom att på lämpligt sätt
klart styrka för kommissionen att villkoren i punkt a eller b är uppfyllda.
De medlemsstater som åtnjuter detta undantag skall, utöver de krav som
fastställs i kapitel A, avsnitt I i bilaga III, se till att en av de godkända
snabbtester som återfinns i kapitel C, punkt 4 i bilaga X, genomförs på
alla nötkreatur som är äldre än 30 månader och som
a) har dött på uppfödningsstället eller under transport, men som inte slak-
tats för livsmedelsframställning, med undantag för djur som dött i
avlägsna områden med låg djurtäthet i medlemsstater där förekomst av
BSE är osannolik,
b) har slaktas på normalt sätt för livsmedelsframställning.
Undantag skall inte göras för användning av ryggrad och dorsalrotsganglier
från nötkreatur äldre än 30 månader från Förenade kungariket och från
Portugal, med undantag för den autonoma regionen Azorerna.
Experter från kommissionen får genomföra kontroller på plats för att ytter-
ligare kontrollera de uppgifter som lämnats in, i enlighet med artikel 21.2001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 50
▼M2
▼M1
B.Statistiska undersökningar
1. Den statistiska undersökningen som avses i artikel 22 skall omfatta
— de djur som det tagits prov på enligt bestämmelserna i kapitel A avsnitt I
punkterna2.1 och 4.1 i bila gaIII,
— alla djur i den subpopulation som avses i kapitel A avsnitt I punkt 3 i
bilaga III i stället för ett slumpmässigt urval.
Denna bestämmelse, som skall gälla under ett år, kan ses över mot bakgrund
av erfarenheterna från de första sex månaderna.
2. Österrike, Finland och Sverige får besluta att göra undantag från bestämmel-
serna i punkt 1, andra strecksatsen, i avlägsna områden med låg djurtäthet.
C.Förbud avseende foder
Rådets beslut 2000/766/EG om vissa skyddsåtgärder vad gäller transmissibel
spongiform encefalopati och utfodring med animaliskt protein samt kommission-
ens beslut 2001/9/EG om kontrollåtgärder som är nödvändigaför tillämpningen
av rådets beslut 2000/766/EG skall fortsätta att gälla som en övergångsbe-
stämmelse.
I enlighet med det förfarande som avses i artikel 24.2 kan beslut fattas om att
anpassa beslut 2000/766/EG till situationen i de olika medlemsstaterna, mot
bakgrund av resultaten av kommissionens inspektioner och BSE-förekomsten,
på grundval av resultaten från BSE-övervakningen, särskilt testerna av
nötkreatur, i enlighet med bilaga III.
D.Avyttring och export
1. Följande bestämmelser fortsätter att gälla, som övergångsbestämmelser.
Kommissionens beslut 92/290/EEG av den 14 maj 1992 om vissa
skyddåtgärder avseende embryon av nötkreatur med anledning av bovin
spongiform encefalopati (BSE) i Förenade kungariket.
Rådets beslut 98/256/EG av den 16 mars 1998 om nödåtgärder vad beträffar
skydd mot bovin spongiform encefalopati, som ändrar beslut 94/474/EG och
upphäver beslut 96/239/EG.
Kommissionens beslut 98/351/EG av den 29 maj 1998 om fastställande, i
enlighet med artikel 6.5 i rådets beslut 98/256/EG, av det datum då sändning-
arna av nötköttsprodukter från Nordirland enligt programmet för
djurbesättningar med exportintyg får påbörjas.
Kommissionens beslut 1999/514/EG av den 23 juli 1999 om fastställande av
det datum då sändningarna från Förenade kungariket av nötköttsprodukter
som omfattas av det datumbaserade exportsystemet får påbörjas genom
tillämpning av artikel 6.5 i rådets beslut 98/256/EG.
Kommissionens beslut 2000/345/EG av den 22 maj 2000 om fastställande av
det datum då sändningar från Portugal till Tyskland av vissa produkter för
förbränning får påbörjas genom tillämpning av artikel 3.6 i beslut 98/653/EG.
Kommissionens beslut 2000/371/EG av den 6 juni 2000 om fastställande av
det datum då sändningar av tjurar för tjurfäktning från Portugal till Frankrike
får påbörjas genom tillämpning av artikel 3.7 i beslut 98/653/EG.
Kommissionens beslut 2000/372/EG av den 6 juni 2000 om fastställande av
det datum då sändningar av tjurar för tjurfäktning från Portugal till Spanien
får påbörjas genom tillämpning av artikel 3.7 i beslut 98/653/EG.
Kommissionens beslut 2001/376/EG av den 18 april 2001 om åtgärder som
krävs med hänsyn till förekomsten av bovin spongiform encefalopati (BSE)
i Portugal och om genomförande av en datumbaserad exportordning.
2. För import av nötkreatur skall det krävas att ett internationellt djurhälsointyg
uppvisas som styrker att
a) utfodring av idisslare med protein som härrör från däggdjur har förbjudits
och att förbudet iakttas,
b) nötkreatur som är avsedda för export till gemenskapen identifieras med
hjälp av ett permanent identifieringssystem som gör det möjligt att spåra
dem tillbaka till deras moderdjur och ursprungsbesättning, så att de inte är
avkomma av hondjur som misstänks vara smittade.
3. För import av embryon och ägg från nötkreatur skall det krävas att ett inter-
nationellt djurhälsointyg uppvisas som styrker att utfodring av idisslare med
protein som härrör från däggdjur har förbjudits och att förbudet har iakttagits.2001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 51
▼M2
▼M3
4. Punkterna 2 och 3 skall inte gälla import av nötkreatur som är födda och
oavbrutet uppfödda i följande länder samt import av embryon och äggceller
från dessadjur:
Argentina
Australien
BotswanaBrasilienChile
CostaRica
El SalvadorNamibia
NyaZeela nd
NicaraguaPanamaParaguay
Uruguay
SingaporeSwaziland.2001R0999 — SV — 01.03.2002 — 004.001 — 52