1976L0756 — SV — 31.12.1991 — 006.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS DIREKTIV
av den 27 juli 1976
om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om montering av belysning och ljussignalanord-
ningar på motorfordon och släpvagnar till dessa fordon
(76/756/EEG)
(EGT L 262, 27.9.1976, s. 1)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Kommissionens direktiv 80/233/EEG av den 21 november 1979 L 51 8 25.2.1980
►M2Kommissionens direktiv 82/244/EEG av den 17 mars 1982 L 109 31 22.4.1982
►M3Council Directive 83/276/EEC of 26 May 1983(*) L 151 47 9.6.1983
►M4Commission Directive 84/8/EEC of 14 December 1983 (*) L 9 24 12.1.1984
►M5Kommissionens direktiv 89/278/EEG av den 28 mars 1989 L 109 38 20.4.1989
►M6Kommissionens direktiv 91/663/EEG av den 10 december 1991 L 366 17 31.12.1991
(*) Denna rättsakt finns inte publicerad på svenska.
▼B
RÅDETS DIREKTIV
av den 27 juli 1976
om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om montering av
belysning och ljussignalanordningar på motorfordon och
släpvagnar till dessa fordon
(76/756/EEG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA
DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekono-
miska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentetsyttrande(
1),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2), och
med beaktande av följande:De tekniska krav som motorfordon måste uppfylla enligt nationell
lagstiftning avser bl.a. installationen av belysnings- och ljussignal-anordningar.
Dessa krav skiljer sig åt i de olika medlemsstaterna. Det är därför
nödvändigt att alla medlemsstater antar samma krav, antingen somtillägg till eller i stället för sina nuvarande bestämmelser, särskilt för
att därmed för alla fordonstyper medge det förfarande för EEG-
typgodkännande som beskrivs i rådets direktiv 70/156/EEG av den 6februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning omtypgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon(
3).
Gemensamma krav på konstruktionen av belysnings- och ljussignal-
anordningar kommer att behandlas i andra särskilda direktiv.
Tillnärmningen av nationell lagstiftning om motorfordon innefattar
medlemsstaternas ömsesidiga erkännande av de kontroller som utförsav var och en av dem på grundval av de gemensamma kraven. För att
ett sådant system skall kunna fungera effektivt måste dessa krav tillä-
mpas från samma dag av alla medlemsstaterna.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
I detta direktiv avses med fordon varje fordon som omfattas av rådets
direktiv 70/156/EEG.
Artikel 2
1. Från och med den 1 januari 1993 får ingen medlemsstat
— vägra att bevilja EEG-typgodkännande för en viss fordonstyp eller
att utlämna det intyg som avses i artikel 10.1 sista strecksatsen irådetsdirektiv 70/156/EEG eller att lämna nationellt typgodkän-nande, eller
— förbjuda att fordon tasi bruk,
av skäl som hänför sig till belysning och ljussignalanordningar på
denna fordonstyp eller dessa fordon om monteringen av dessa anord-ningar följer kraven i detta direktiv.1976L0756 — SV — 31.12.1991 — 006.001 — 2
(1) EGT nr C 55, 13.5.1974, s. 14.
(2) EGT nr C 109, 19.9.1974, s. 22.
(3) EGT nr L 42, 23.2.1970, s. 1.▼M6
▼M6
2. Från och med den 1 oktober 1993
— skall medlemsstaterna inte längre utfärda det intyg som avses i
artikel 10.1 sista strecksatsen i direktiv 70/156/EEG, och
— får medlemsstaterna vägra att utfärda nationellt typgodkännande
för en fordonstyp där monteringen av belysning och ljussignalanord-
ningar inte följer kraven i detta direktiv.
3. Från och med den 1 oktober 1994 får medlemsstaterna förbjuda
att sådana fordon tas i bruk där monteringen av dessa anordningar inteföljer kraven i detta direktiv.
Artikel 3
En medlemsstat som utfärdat EEG-typgodkännande skall vidta de
åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att den underrättas omvarje ändring av sådana delar eller egenskaper som anges i bilaga 1punkt 1.1. Behöriga myndigheter i denna medlemsstat skall avgöra om
ytterligare prov behöver göraspå den ändrade fordons typen och om
nytt protokoll skall upprättas. Om sådana prov visar att kraven i dettadirektiv inte uppfylls skall ändringen inte godkännas.
Artikel 4
Ändringar som är nödvändiga för att innehållet i bilagorna till detta
direktiv skall anpassas till den tekniska utvecklingen skall beslutas ienlighet med det förfarande som fastställs i artikel 13 i direktiv 70/156/EEG.
Artikel 5
1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författ-
ningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv före den 1
januari 1993 och skall genast underrätta kommissionen om detta.
2. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de vid offent-
liggörandet innehålla en hänvisning till detta direktiv. Närmareföreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstatsjälv utfärda.
3. Medlemsstaterna skall se till att till kommissionen överlämna
texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar
inom det område som omfattas av detta direktiv.
Artikel►
M16◄
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.1976L0756 — SV — 31.12.1991 — 006.001 — 3
▼B
▼M6
BILAGA 1
MONTERING AV BELYSNING OCH LJUSSIGNALANORDNINGAR
1. DEFINITIONER
I detta direktiv användsföljande beteckningar med de betydels er
som här anges:
1.1. Fordonstyp med avseende på monteringen av belysning och
ljussignalanordningar
fordon som inte skiljer sig väsentligt i de avseenden som anges i
punkt 1.1.1 — 1.1.4.
Följande anses inte heller utgöra ”fordon av annan typ”: fordon
som uppvisar skillnader enligt punkt 1.1.1 — 1.1.4, men inte
skiljer sig på sådant sätt att det medför ändring i fråga om typ,
antal, placering och geometrisk synbarhet hos lyktor och den
halvljusinställning som föreskrivs för fordonet i fråga, samt
fordon på vilka extralyktor monterats eller saknas.
1.1.1. fordonetsmått och yttre form,
1.1.2. anordningarnasantal och placering,1.1.3. strålkastarinställningssystem,
1.1.4. fjädringssystem.
1.2. Tvärplan
ett vertikalplan vinkelrätt mot fordonetss ymmetrilängdplan.
1.3. Olastat fordon
fordonet i körklart skick, enligt definition i punkt 2.6 i bilaga 1
Mall för tekniskt underlag, till direktiv 70/156/EEG, men utan
förare.
1.4. Lastat fordon
fordonet lastat till den tekniskt tillåtna totalvikt som angetts av
tillverkaren, som också skall fastställa fördelningen av denna
massa mellan axlarna enligt den metod som beskrivs i tillägg 1.
1.5. Anordning
en del eller komponent som används till en eller fler funktioner.
1.6. Ljuskälla med glödtrådslampa
själva glödtråden. (Om en belysningsanordning har flera
glödtrådar skall var och en utgöra en ljuskälla.)
1.7. Belysningsanordning
en anordning som konstruerats för att belysa vägen eller avge en
ljussignal. Bakre skyltlykta och bakre reflexanordningar betraktas
också som lyktor.
1.7.1. Likvärdiga belysningsanordningar:
belysningsanordningar som har samma funktion och är godkända
i det land där fordonet är registrerat. Sådana belysningsanord-
ningar får ha andra egenskaper än de belysningsanordningar
som är monterade på fordonet då detta godkänns, under förutsätt-
ning att de uppfyller kraven i denna bilaga.
1.7.2. Enfunktionsbelysningsanordning:
en del av en anordning som utför en enstaka belysnings- eller
ljussignalfunktion.1976L0756 — SV — 31.12.1991 — 006.001 — 4
▼M6
1.7.3. Separata belysningsanordningar: (1)
belysningsanordningar som har skilda linser, skilda ljuskällor och
skilda lykthus.
1.7.4. Grupperade belysningsanordningar: (1)
anordningar som har skilda linser och skilda ljuskällor men
gemensamt lykthus.
1.7.5. Kombinerade belysningsanordningar: (1)
anordningar som har skilda linser, men gemensam ljuskälla och
gemensamt lykthus.
1.7.6. Flerfunktionsbelysningar: (1)
anordningar som har skilda ljuskällor eller en enda ljuskälla som
fungerar under olika förhållanden (t. ex. optiska, mekaniska eller
elektriska skillnader), helt eller delvis gemensamma linser och
gemensamt lykthus.
1.7.7. Nedfällbar lykta:
en lykta s om kan döljashelt eller delvisdå den inte används .
Detta kan åstadkommas med hjälp av ett rörligt lock, genom
förflyttning av lyktan eller på annat lämpligt sätt. Termen
”infällbar” används särskilt för att beskriva en nedfällbar lykta
som kan fällas in i karosseriet.
1.7.8. Helljusstrålkastare:
den strålkastare som används för att belysa en lång sträcka av
vägen framför fordonet.
1.7.9. Halvljusstrålkastare:
den strålkastare som används för att belysa vägen framför
fordonet utan att orsaka onödig bländning eller onödigt obehag
för mötande förare och andra trafikanter.
1.7.10. Dimstrålkastare:
den strålkastare som används för att förbättra belysningen av
vägen då dimma, snöfall, kraftigt regn eller dammoln
förekommer.
1.7.11. Backstrålkastare:
den strålkastare som används för att belysa vägen bakom
fordonet och för att varna andra trafikanter om att fordonet
backar eller kommer att backa.
1.7.12. Körriktningsvisare:
den lykta som används för att visa andra trafikanter att föraren
har för avsikt att ändra färdriktning åt höger eller vänster.
1.7.13. Varningsljus:
samtidig användning av fordonets samtliga körriktningsvisare för
att fästa uppmärksamheten på att fordonet tillfälligt utgör ensärskild fara för andra trafikanter.
1.7.14. Stopplykta:
den lykta som används för att visa andra trafikanter bakom
fordonet att fordonets förare ansätter färdbromsen.
1.7.15. Skyltlykta:
den anordning som används för att belysa den plats som är
avsedd för den bakre registreringsskylten; den kan bestå av olika
optiska element.1976L0756 — SV — 31.12.1991 — 006.001 — 5
(1) I avsaknad av lins skall för belysningsanordningar för registreringsskylt bak och
körriktningsvisare (kategori 5) ”lins” ersättas med ”ljusavgivande yta”.
▼M6
1.7.16. Främre positionslykta:
den lykta som används för att visa att fordonet finns, liksom dess
bredd då det betraktasframifrån.
1.7.17. Bakre positionslykta:
den lykta som används för att visa att fordonet finns, liksom dess
bredd då det betraktasbakifrån.
1.7.18. Dimbaklykta:
den lykta som används för att göra fordonet lättare att se
bakifrån i tät dimma.
1.7.19. Parkeringslykta:
den lykta som används för att visa närvaron av ett stillastående
fordon inom tätbebyggt område. Under dessa omständigheter
ersätter denna lykta de främre och bakre positionslyktorna.
1.7.20. Breddmarkeringslykta:
den lykta som är monterad vid fordonets yttersta kant så nära
fordonets överkant som möjligt och som är avsedd att klart visa
fordonets totala bredd. Denna lykta är avsedd att för vissa fordon
och släpfordon komplettera fordonets främre och bakre positions-
lyktor, för att särskilt fästa uppmärksamheten på fordonets
storlek.
1.7.21. Sidomarkeringslykta:
den lykta som visar närvaron av fordonet sett från sidan.
1.7.22. Reflexanordning:
en anordning som används för att visa närvaron av ett fordon
genom att återkasta ljus som härstammar från en ljuskälla som
inte är ansluten till fordonet, varvid iakttagaren befinner sig i
närheten av ljuskällan.
I detta direktiv betraktasinte följande s om reflexanordningar:
— Reflekterande registreringsskyltar.
— De reflekterande skyltar som nämns i ADR (Europeiska
överenskommelsen om internationella transporter av farligt
godspå väg).
— Andra reflekterande skyltar och signaler som måste användas
för att uppfylla en medlemsstats föreskrifter för användning
vad gäller vissa fordonskategorier eller vissa driftsätt.
1.8. Ljusavgivande yta
hela eller delar av den yttre ytan av genomskinligt material, som
bidrar till att ge ljuset dess speciella fotometriska och
färgmässiga egenskaper. Om endast en del av den yttre ytan
avger ljus skall i tveksamma fall den ljusavgivande ytan angesav det ansvariga organet efter samråd med fordons- och/eller
komponenttillverkaren.
1.9. Lysande ytor
1.9.1. Lysande yta på en belysningsanordning (1.7.8 — 1.7.11)
den rätvinkliga projektionen på ett tvärplan av hela reflektoröpp-
ningen. Om belysningsanordningen saknar reflektor skall
definitionen i 1.9.2 användas. Om den ljusavgivande ytan hos
lyktan endast sträcker sig över en del av reflektoröppningen skall
endast projektionen av denna del beaktas.
För halvljusstrålkastare begränsas den lysande ytan av den
synliga gränsen mellan ljus och mörker på linsen. Om reflektorn
och glaset är justerbara i förhållande till varandra skall medel-
inställningen användas.1976L0756 — SV — 31.12.1991 — 006.001 — 6
▼M6
1.9.2. Lysande yta på en annan signallykta än en reflexanordning:
(1.7.12 — 1.7.21)
den rätvinkliga projektionen av lyktan på ett plan som är
vinkelrätt mot lyktans referensaxel och som tangerar lyktans
yttre ljusavgivande yta, varvid denna projektion avgränsas av
kanterna på skärmar placerade i detta plan och som vardera
endast tillåter 98 % av den totala ljusstyrkan att kvarstå i referen-
saxelns riktning.
För att bestämma den lysande ytans nedre gräns, övre gräns och
sidogränser skall endast skärmar med horisontella eller vertikala
kanter användas.
1.9.3. Lysande yta på en reflexanordning: (1.7.22)
den lysande ytan hos en reflexanordning i ett plan vinkelrätt mot
referensaxeln som avgränsas av plan som tangerar ytterkanterna
på reflexanordningens ljusprojicerande yta och som är parallella
med referensaxeln. För att bestämma den lysande ytans nedre
gräns, övre gräns och sidogränser skall endast vertikala och hori-
sontella plan användas.
1.10. Synbar yta
för en bestämd observationsriktning är den rätvinkliga projek-
tionen av den ljusavgivande ytan på ett plan som är vinkelrätt
mot observationsriktningen (se ritning i tillägg 2) och som
tangerar ytterpunkterna på linsen.
1.11. Referensaxel
ljussignalens karakteristiska axel, som bestämts av tillverkaren
för användning som referensriktning (H = 0º, V = 0º) för
fältvinklar vid fotometriska mätningar och vid montering av
lyktan på fordonet.
1.12. Referenscentrum
skärningspunkten mellan referensaxeln och den ljusavgivande
ytan. Referenscentrum skall anges av lykttillverkaren.
1.13. Vinklar för geometrisk synbarhet
de vinklar som bestämmer området för den minsta samman-
hängande vinkel inom vilken lyktans synbara yta skall vara
synlig. Detta område för den sammanhängande vinkeln bestäms
av de sfäriska segment vars centrum sammanfaller med lyktans
referenscentrum och som har ekvatorn parallell med marken.
Dessa segment bestäms i förhållande till referensaxeln. De hori-
sontella vinklarna ß motsvarar längden och de vertikala vinklarna
αmotsvarar bredden.
Inom vinklarna för geometrisk synbarhet får det inte finnas något
hinder för ljusets fortplantning från någon del av lyktans synbara
yta sedd på oändligt avstånd.
Om mätningarna görs nära lampan skall en parallell förskjutning
i observationsriktningen göras för att samma noggrannhet skall
uppnås.
Hänsyn skall inte tas till hinder inom vinklarna för geometrisk
synbarhet om de redan förelåg när lyktan typgodkändes.
Om den installerade lyktans synbara yta döljs av någon ytterli-
gare fordonsdel skall det bevisas att den del av lyktan som inte
döljs av hinder fortfarande motsvarar de fotometriska värden som
föreskrivs för godkännande av anordningen som optisk enhet (se
bild nedan).1976L0756 — SV — 31.12.1991 — 006.001 — 7
▼M6
1.14. Yttersta kant
det plan på vardera fordonssidan som är parallellt med fordonets
symmetrilängdplan och som tangerar fordonets sidoytterkant,
bortsett från projektionen
1.14.1. av däcken nära kontaktytan mot marken och anslutningar för
ringtrycksmätare,
1.14.2. av eventuella halkskyddsanordningar som kan vara monterade på
hjulen,
1.14.3. av backspeglar,1.14.4. av körriktningsvisare, breddmarkeringslyktor, främre och bakre
positionslyktor, parkeringslyktor, reflexanordningar och sidomar-
keringslyktor,
1.14.5. av tullplomberingar som anbringats på fordonet, och anordningar
för säkring och skydd av sådana plomberingar.
1.15. Totalbredd
avståndet mellan de två vertikala plan som definieras i 1.14.
1.16. Belysningsenhet
en anordning eller del av en anordning som har en funktion och
en lysande yta och en eller flera ljuskällor.
För installation på ett fordon innebär ”belysningsenhet” även
varje kombination av två skilda eller kombinerade lyktor, iden-
tiska eller inte, som har samma funktion, om de installerats så
att projektionerna av de lysande ytorna i ett givet tvärplan upptar
minst 60 % av ytan hos den minsta rektangel som omskriver
projektionerna av dessa lysande ytor,
Om godkännande krävs skall varje sådan lykta vara godkänd som
typ D-lykta.1976L0756 — SV — 31.12.1991 — 006.001 — 8
▼M6
Denna kombinationsmöjlighet gäller inte helljusstrålkastare,
halvljusstrålkastare och dimstrålkastare.
1.17. Två belysningsanordningar eller ett jämnt antal belysnings-
anordningar
en enda ljusavgivande yta i form av ett band som sitter symmet-
riskt i förhållande till fordonets symmetrilängdplan, som på båda
sidorna sträcker sig minst till inom 400 mm från fordonets
yttersta kant och är minst 800 mm långt. En sådan yta skall
belysas av minst två ljuskällor som sitter så nära ytans ändar
som möjligt. Den ljusavgivande ytan kan utgöras av ett antal
element placerade intill varandra under förutsättning att projek-
tionerna av de många enskilda ljusavgivande ytorna på samma
tvärplan upptar minst 60 % av ytan hos den minsta rektangel
som omskriver projektionerna av dessa enskilda ljusavgivande
ytor.
1.18. Avstånd mellan två belysningsanordningar
riktade åt samma håll innebär det kortaste avståndet mellan de
rätvinkliga projektionerna på ett plan som är vinkelrätt mot refe-
rensaxlarna för konturerna hos de två lysande ytorna definierade
enligt 1.9. Avståndet mellan belysningsanordningarna kan dock
mätas utan att konturerna hos de lysande ytorna fastställts exakt
om avståndet klart överstiger minimikravet i detta direktiv.
1.19. Frivillig belysningsanordning
en belysningsanordning vars förekomst får bestämmas av fordon-
stillverkaren.
1.20. Funktionskontrollanordning
en ljus- eller ljudanordning som indikerar om en anordning som
satts igång fungerar på rätt sätt eller inte.
1.21. Kontrollampa
en lampa som visar att en anordning slagits på, men inte om den
fungerar på rätt sätt eller inte.
1.22. Markplan
den yta som fordonet står på, vilken i huvudsak skall vara hori-
sontell.
1.23. Rörliga komponenter
de karossdelar eller andra fordonsdelar, vars läge kan ändras
genom tippning, vridning eller förskjutning utan att verktyg
används. Här inbegrips inte tippbara förarhytter.
1.24. Normalläge för användning av rörlig komponent
det läge/de lägen hos en rörlig komponent som av fordonstillver-
karen anges som normalläge för användning och parkeringsläge
för fordonet.
1.25. Normalskick för användning av ett fordon
innebär
1.25.1. för ett motorfordon att det är klart att sättas i rörelse med fram-
drivningsmotorn igång och de rörliga komponenterna i
normalläge enligt definition i 1.24, och
1.25.2. för ett släpfordon att släpet är kopplat till ett dragfordon i det
skick som beskrivs i 1.25.1 och att de rörliga komponenterna
befinner sig i normalläge enligt definition i 1.24.
1.26. Parkeringsläge för ett fordon
innebär
1.26.1. för ett motorfordon att det står stilla med framdrivningsmotorn
stoppad och de rörliga komponenterna i normalläge enligt defini-
tion i 1.24, och1976L0756 — SV — 31.12.1991 — 006.001 — 9
▼M6
1.26.2. för ett släpfordon att släpet är kopplat till ett dragfordon i det
skick som beskrivs i 1.26.1 och att de rörliga komponenterna
befinner sig i normalläge enligt definition i 1.24.
2. ANSÖKAN OM EEG-TYPGODKÄNNANDE
2.1. Ansökan om EEG-typgodkännande för en fordonstyp med avse-
ende på monteringen av belysning och ljussignalanordningar görs
av fordonstillverkaren eller dennes representant.
2.2. Ansökan skall åtföljas av följande handlingar i tre exemplar samt
av följande uppgifter:
2.2.1. En beskrivning av fordonstypen enligt de punkter som anges i
1.1, tillsammans med begränsningar i fråga om last, särskilt
högsta tillåtna last i bagageutrymmet.
2.2.2. En förteckning över de anordningar som föreskrivs av tillver-
karen för belysnings- och ljussignalutrustningen. Förteckningen
kan innehålla flera typer av anordningar för varje funktion. Varje
typ skall vara vederbörligen identifierad (till exempel genom
typgodkännandemärkning av komponenter, tillverkarnamn osv.).
2.2.3. Översiktsritning över belysnings- och ljussignalutrustningen som
helhet utvisande de olika lyktornas läge på fordonet.
2.2.4. Vid behov, om så krävs för att kontrollera att kraven i detta
direktiv uppfylls, monteringsritning(ar) för varje enskild lykta
utvisande den lysande ytan enligt definition i 1.9.1, 1.9.2 och
1.9.3, den ljusavgivande ytan enligt definition i 1.8, referen-
saxeln enligt definition i 1.11 och referenscentrum enligt
definition i 1.12. Dessa uppgifter krävs inte för skyltlyktan
(punkt 1.7.15).
2.3. Ett olastat fordon försett med belysnings- och ljussignalutrust-
ning enligt 2.2.2 och representativt för den fordonstyp som skall
godkännas, skall tillhandahållas det tekniska organ som utför
godkännandeproven.
2.4. Den handling som anges i bilaga 2 skall bifogas typgodkännan-
deintyget.
3. ALLMÄNNA FÖRESKRIFTER
3.1. Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i denna
bilaga skall endast montering av belysnings- och ljussignalanord-
ningar enligt definition i punkt 1.7.8 - 1.7.22 tillåtas.
Montering av varje annan belysnings- och ljussignalanordning är
således förbjuden.
3.2. Belysnings- och ljussignalanordningarna skall vara monterade så
att de under normala driftförhållanden enligt definition i 1.25,
1.25.1 och 1.25.2, samt trots vibrationer som de kan utsättas
för, behåller de egenskaper som föreskrivs i denna bilaga och
som möjliggör för fordonet att uppfylla kraven i denna bilaga.
Framför allt skall det vara omöjligt att oavsiktligt rubba
lyktornasins tällning.
3.3. De strålkastare som beskrivs i 1.7.8, 1.7.9 och 1.7.10 skall vara
monterade så att de lätt kan ställas in.
3.4. För alla ljussignalanordningar, inräknat de som är monterade på
fordonets sidor, skall lyktans referensaxel då lyktan är monterad
på fordonet vara parallell med fordonets riktning på vägen; dess-
utom skall axeln vara vinkelrät mot fordonets symmetrilängdplan
för sidoreflexanordningar och sidomarkeringslyktor, samt paral-
lell med detta plan för alla andra signalanordningar. I varje
riktning skall en avvikelse på ± 3º tillåtas. Dessutom skall varje
särskild monteringsanvisning som fastställts av tillverkaren
uppfyllas.
3.5. I avsaknad av särskilda krav skall lyktornas höjd och inställning
kontrollerasmed det olas tade fordonet placerat på en plan, hori-
sontell yta och i det skick som föreskrivs i 1.25, 1.25.1 och
1.25.2.
3.6. I avsaknad av särskilda krav skall lyktor som bildar ett par3.6.1. vara monterade symmetriskt på fordonet i förhållande till
symmetrilängdplanet (bedömningen skall baseras på den yttre1976L0756 — SV — 31.12.1991 — 006.001 — 10
▼M6
geometriska formen hos lyktan och inte på kanten hos dess
lysande yta enligt punkt 1.9.1, 1.9.2 och 1.9.3),
3.6.2. vara inbördes symmetriska i förhållande till symmetrilängd-
planet; detta krav gäller inte lyktansinre uppbyggnad,
3.6.3. ha samma färgegenskaper,3.6.4. i huvudsak ha likadana fotometriska egenskaper.
3.7. På fordon vars yttre form är asymmetrisk skall ovanstående krav
så långt möjligt uppfyllas.
3.8. Lyktor med olika funktion får vara separata lyktor, grupperade
lyktor, kombinerade lyktor eller flerfunktionslyktor under
förutsättning att varje sådan lykta uppfyller de krav som gäller
för den.
3.9. Den största höjden över marken skall mätas från den högsta
punkten och den minsta höjden från den lägsta punkten på den
lysande ytan.
För halvljusstrålkastare mäts minsta höjden från reflektorns
understa kant.
3.9.1. Läget vad gäller bredden skall bestämmas utifrån den kant på
den lysande ytan som ligger längst bort från fordonets symmet-
rilängdplan i jämförelse med totalbredden och från innerkanten
på de lysande ytorna i jämförelse med avståndet mellan lyktorna.
3.10. I avsaknad av särskilda krav får inga andra lyktor än körrikt-
ningsvisarna och varningsljuset avge blinkande ljus.
3.11. Inget rött ljuss om kan ge upphov till förväxling får avgesi rikt-
ning framåt av en belysningsanordning enligt definition i 1.7 och
inget annat vitt ljus än ljuset från backstrålkastaren får avges i
riktning bakåt av en belysningsanordning enligt definition i 1.7.
Belysningsanordningar inuti fordonet skall härvid inte beaktas.
Vid tveksamhet skall detta krav kontrolleras enligt följande:
3.11.1. För synbarheten av rött ljus framifrån: det får inte finnas någon
direkt synlig del av den ljusavgivande ytan hos någon röd belys-
ningsanordning sett av en person inom zon 1 i ett tvärplan
beläget 25 m framför fordonet (se tillägg 3 figur 1).
3.11.2. För synbarheten av vitt ljus bakifrån: det får inte finnas någon
direkt synlig del av den ljusavgivande ytan hos någon vit belys-
ningsanordning sett av en person inom zon 2 i ett tvärplan
beläget 25 m bakom fordonet (se tillägg 3 figur 2).
3.11.3. Zonerna 1 och 2, sedda av observatören, begränsas i sina respek-
tive plan enligt följande:
3.11.3.1. Med avseende på höjden, av två horisontella plan som ligger 1
respektive 2,2 m över marken.
3.11.3.2. Med avseende på bredden, av två vertikala plan som bildar en
vinkel på 15º framåt respektive bakåt, och utanför fordonet i
förhållande till fordonetss ymmetriplan genom kontaktpunkten/-
punkterna för vertikala plan som är parallella med fordonets
symmetrilängdplan och som begränsar fordonets totalbredd.
Om det finns flera kontaktpunkter skall den som ligger längst
fram motsvara det främre planet och den som ligger längst bak
motsvara det bakre planet.
3.12. De elektriska kopplingarna skall vara sådana att främre och
bakre positionslyktor, breddmarkeringslyktor om sådana finns,
sidomarkeringslyktor och skyltlyktan endast kan tändas och
släckas samtidigt.
Detta krav skall inte gälla när främre och bakre positionslyktor
och sidomarkeringslyktor kombineras med varandra eller bildar
en flerfunktionslykta med dessa som parkeringslyktor.
3.13. De elektriska kopplingarna skall vara sådana att hel- och halvl-
jusstrålkastarna och dimstrålkastarna inte kan tändas med
mindre än att lyktorna som nämns i 3.12 också tänds. Detta
krav skall dock inte gälla för hel- och halvljusstrålkastare när
deras ljusvarningssignal består i att helljusstrålkastaren tänds
upprepat med korta mellanrum eller i att halvljusstrålkastaren
tändsupprepat med korta mellanrum eller i att hel- och halvl-
jusstrålkastarna tänds växelvis med korta mellanrum.1976L0756 — SV — 31.12.1991 — 006.001 — 11
▼M6
3.14. Färgerna på det ljuss om avgesav lyktorna är följande:
— Helljusstrålkastare: vitt
— Halvljusstrålkastare: vitt
— Dimstrålkastare: vitt eller gult— Backstrålkastare: vitt
— Körriktningsvisare: orangegult
— Varningsljus: orangegult— Stopplykta: rött
— Skyltlykta: vitt
— Främre positionslykta: vitt— Bakre positionslykta: rött
— Dimbaklykta: rött
— Parkeringslykta: vitt framåt, rött bakåt, orangegult om den
bildar en flerfunktionslykta med körrikt-
ningsvisare på sidan eller
sidomarkeringslyktor
— Sidomarkeringslykta: orangegult; kan dock vara rött om den
bakersta sidomarkeringslyktan är grup-
perad med eller bildar en
flerfunktionslykta med bakre positions-
lykta, bakre breddmarkeringslykta,
dimbaklykta, stopplykta eller är grup-
perad eller har en del av den
ljusavgivande ytan gemensam med bakre
reflexanordning
— Breddmarkeringslykta: vitt framåt, rött bakåt— Bakre icke triangelformad reflexan-
ordning:rött
— Bakre triangelformad reflexanord-
ning:rött
— Främre icke triangelformad reflexan-
ordning (
1):som för infallande ljus
— Icke triangelformad sidoreflexanord-
ning:orangegult; kan dock vara rött om den
bakersta sidoreflexanordningen är grup-
perad med eller har en del av den
ljusavgivande ytan gemensam med bakre
positionslykta, bakre breddmarkering-
slykta, dimbaklykta, stopplykta eller
bakersta sidomarkeringslykta.
(1) Kallas också ”vit” eller ”färglös” reflexanordning.
3.15. Kontrollampornasfunktion får fullgörasav funktions kontrolla-
nordningar.
3.16. Nedfällbara lyktor
3.16.1. Nedfällning av lyktor skall förbjudas, med undantag för hell-
jusstrålkastare, halvljusstrålkastare och dimstrålkastare, som får
fällasner då de inte används .
3.16.2. Vid fel på en nerfällningsanordning skall lyktor som redan är i
bruk kvarstå i bruksläget eller kunna föras till bruksläge utan att
verktyg behöver användas.
3.16.3. Lyktorna skall kunna föras till bruksläge och tändas med ett enda
manöverorgan, utan att utesluta möjligheten att föra dem till
bruksläge utan att tända dem.
För grupperade hel- och halvljusstrålkastare behöver dock
ovannämnda manöverorgan bara aktivera halvljusstrålkastarna.
3.16.4. Det får inte vara möjligt att avsiktligt från förarplatsen avbryta
rörelsen hos inkopplade lyktor innan de når sitt bruksläge. Om
det finnsris k för bländning av andra trafikanter genom lyktornas
rörelse får de inte tändas förrän de nått bruksläget.1976L0756 — SV — 31.12.1991 — 006.001 — 12
▼M6
3.16.5. Vid temperaturer mellan −30 ºC och + 50 ºC skall en lykta
kunna nå detta bruksläge inom tre sekunder från det att manöve-
rorganet ursprungligen påverkats.
3.17. Antal lyktor
Det antal lyktor som monteras på ett fordon skall överensstämma
med det/de antal som anges i delpunkt 2 till punkt 4.1 — 4.18.
3.18. Förutom vad som anges i punkt 3.19, 3.20 och 3.22 kan lyktor
monteraspå rörliga delar.
3.19. Bakre positionslyktor, bakre körriktningsvisare och bakre reflex-
anordningar, såväl triangelformade som icke-triangelformade, får
inte monteras på rörliga delar. Om dessa funktioner erhålls
genom en kombination av två D-märkta lyktor (se punkt 1.16),
behöver endast en av dessa lyktor vara monterad på fordonets
icke-rörliga del.
3.20. Ingen rörlig del, med eller utan på sig monterad ljussignalanord-
ning, skall i något fast läge skymma mer än 50 % av den synliga
ytan hos främre eller bakre positionslykta och reflexanordning
sett i en riktning som är parallell med fordonets längdaxel.
Om detta inte är möjligt
3.20.1. skall ett dokument enligt bilaga 2 punkt 16 innehålla en anmärk-
ning som underrättar andra myndigheter om att mer än 50 % av
den synliga ytan kan skymmas av de rörliga delarna;
3.20.2. skall det — i fall som avses i punkt 3.20.1 — i fordonet finnas
en text som informerar användaren om att för vissa lägen hos de
rörliga delarna skall andra trafikanter varnas om att fordonet
befinner sig på vägen, exempelvis genom en varningstriangel
eller andra anordningar som överensstämmer med nationella
bestämmelser för användning på väg.
3.21. När de rörliga delarna befinner sig i ett annat läge än
normalläget enligt punkt 1.24 skall de anordningar som monteras
på dem inte orsaka onödigt obehag för andra trafikanter.
3.22. När en lykta monteraspå en rörlig del och den rörliga delen
befinner sig i sitt/sina normalläge(n) för användning (se punkt
1.24) skall lyktan alltid återgå till det/de läge(n) som anges av
tillverkaren i enlighet med denna bilaga. För halvljusstrålkastare
och främre dimljus skall detta villkor anses uppfyllt om ingen
inställningsvinkel hos lyktorna i förhållande till deras fäste, efter
att de rörliga delarna rörtsoch återförtstill normalläge 10
gånger, uppmätt efter varje manövrering av den rörliga delen,
avviker med mer än 0,15 % från medelvärdet för de tio uppmätta
värdena.
3.23. Lyktor kan grupperas, kombineras eller byggas samman med
varandra under förutsättning att samtliga krav på färg, läge,
inställning, geometrisk synbarhet, elektrisk anslutning och even-
tuella övriga krav uppfyllsför varje lykta.
3.24. Med undantag för reflexer skall en lykta anses saknas när den
inte kan fåsatt fungera genom montering av en glödlampa.
4. SÄRSKILDA FÖRESKRIFTER4.1. Helljusstrålkastare
4.1.1. Befintlighet
Obligatorisk på motorfordon.Förbjuden på släpfordon.
4.1.2. Antal
Två eller fyra.Om ett fordon är utrustat med fyra nerfällbara helljusstrålkastare
skall montering av två extra helljusstrålkastare bara tillåtas för att
användas till ljussignalering (enligt definition i 3.13) i dagsljus.
4.1.3. Arrangemang
Inga särskilda föreskrifter.1976L0756 — SV — 31.12.1991 — 006.001 — 13
▼M6
4.1.4. Placering
4.1.4.1. I sidled:
Den lysande ytans ytterkanter får inte i något fall ligga närmare
fordonets yttersta kant än ytterkanterna på halvljusstrålkastarnas
lysande yta.
4.1.4.2. I höjdled:
Inga särskilda föreskrifter.
4.1.4.3. I längsled:
Framtill på fordonet monterade på ett sådant sätt att det avgivna
ljuset inte orsakar föraren obehag, varken direkt eller indirekt
genom backspeglarna eller andra reflekterande ytor på fordonet.
4.1.5. Geometrisk synbarhet
Den lysande ytans synbarhet, inräknat dess synbarhet inom
områden som inte verkar belysta i den ifrågavarande observa-
tionsriktningen, skall säkerställas inom ett divergerandeutrymme som bestäms av linjer som utgår från omkretsen på
den lysande ytan och bildar en vinkel på minst 5º med strålkas-
tarens referensaxel. Utgångspunkten för de geometriska
synbarhetsvinklarna utgörs av periferin för den lysande ytan på
ett tvärplan, som tangerar främsta punkten på strålkastarglaset.
4.1.6. Inställning
Framåt.Bortsett från de anordningar som behövs för att bibehålla rätt
inställning och när det finns två par strålkastare, får ett par
strålkastare som bara fungerar som helljusstrålkastare kunna
vridas i förhållande till styrutslaget kring en axel som är i det
närmaste vertikal.
4.1.7. Elektriska anslutningar
4.1.7.1. Helljusstrålkastarna får tändas antingen samtidigt eller parvis.
Vid omkoppling från halvljus till helljus måste minst ett par
helljus tändas. Vid omkoppling från helljus till halvljus måste
alla helljusstrålkastare släckas samtidigt.
4.1.7.2. Halvljusen får förbli tända samtidigt med helljusen.4.1.7.3. På fordon som har fyra nerfällbara helljusstrålkastare skall när
dessa är uppfällda samtidig manövrering av extra helljusstrålkas-
tare förhindras, förutsatt att de senare är avsedda för
ljussignalering (enligt definition i 3.13) i dagsljus.
4.1.8. Kontrollampa
Obligatorisk.
4.1.9. Övriga krav
4.1.9.1. Den högsta samlade ljusstyrkan från strålkastare som kan tändas
samtidigt får inte överstiga 225 000 cd.
4.1.9.2. Denna högsta ljusstyrka skall bestämmas genom sammanräkning
av de högsta enskilda ljusstyrkor som uppmätts vid komponent-
typgodkännandet och som framgår av tillämpligt
godkännandeintyg.
4.2. Halvljusstrålkastare
4.2.1. Befintlighet
Obligatorisk på motorfordon.Förbjuden på släpfordon.
4.2.2. Antal
Två.
4.2.3. Arrangemang
Inga särskilda föreskrifter.1976L0756 — SV — 31.12.1991 — 006.001 — 14
▼M6
4.2.4. Placering
4.2.4.1. I sidled:
Kanten på den lysande yta som ligger längst bort från fordonets
symmetrilängdplan får inte ligga mer än 400 mm från fordonets
yttersta kant.
De lysande ytornas innerkanter får inte ligga mindre än 600 mm
från varandra.
Detta avstånd får minskas till 400 mm om fordonets totalbredd
understiger 1 300 mm.
4.2.4.2. I höjdled:
Över marken: Inte mindre än 500 mm och inte mer än 1 200 mm.
4.2.4.3. I längsled:
Framtill på fordonet; detta krav skall anses uppfyllt om det
avgivna ljuset inte orsakar föraren obehag, varken direkt eller
indirekt genom backspeglarna eller andra reflekterande ytor på
fordonet.
4.2.5. Geometrisk synbarhet
Definierasav vinklarna αoch ß enligt 1.13:
α= 15º uppåt och 10º neråt,
ß = 45º utåt och 10º inåt.
Eftersom de fotometriska värden som krävs för halvljusstrålkas-
tare inte täcker hela det geometriska synbarhetsfältet, krävs för
typgodkännande ett lägsta värde av 1 cd inom återstående
område. Förekomsten av paneler eller annan utrustning intill
lyktan får inte orsaka sekundäreffekter som medför obehag för
andra trafikanter.
4.2.6. Inställning
4.2.6.1. Efter justering av grundinställningen skall halvljusets vertikala
lutning uttryckt i procent mätas under statiska förhållanden under
alla de belastningsfall som beskrivs i tillägg 1.
Halvljusbildens nedvinkling skall ställas in med fordonet olastat
med en person i förarsätet och skall anges med en noggrannhet
av 0,1 % av fordonstillverkaren samt på varje fordon anges på
tydligt och outplånligt sätt i närheten antingen av strålkastarna
eller tillverkarskylten med den symbol som visas i tillägg 6.
Värdet för denna angivna nedvinkling beskrivs i punkt 4.2.6.1.1.
4.2.6.1.1. Beroende på monteringshöjden i meter (h) hos underkanten på
halvljusstrålkastarens belysta yta mätt på obelastat fordon, skall
den vertikala lutningen hos halvljusbilden under alla de statiska
förhållanden som anges i tillägg 1 ligga mellan följande
gränsvärden och grundinställningen ligga inom följande värden:
h < 0,80gränsvärden: mellan −0,5 % och −2,5 %
grundinställning: mellan −1,0 % och −1,5 %
0,80≤h≤0,90
gränsvärden: mellan −0,5 % och −2,5 %
grundinställning: mellan −1,0 % och −1,5 %
eller enligt tillverkarensbes tämmande:
gränsvärden: mellan −1,0 % och −3,0 %
grundinställning: mellan −1,5 % och −2,0 %
Ansökan om EEG-typgodkännande skall i detta fall innehålla
uppgifter om vilket av de bägge alternativen som skall tillämpas.
h > 0,90
gränsvärden: mellan −1,0 % och −3,0 %
grundinställning: mellan −1,5 % och −2,0 %
Ovanstående gränsvärden och grundinställningar sammanfattas i
nedanstående diagram.1976L0756 — SV — 31.12.1991 — 006.001 — 15
▼M6
4.2.6.2. Föregående villkor får uppfyllasmed hjälp av en anordning s om
påverkar strålkastarens läge i förhållande till fordonet. Om denna
anordning slutar fungera får inte ljuskäglan återgå till ett läge
med mindre nervinkling än det läge som rådde då anordningen
slutade fungera.
4.2.6.2.1. Den anordning som nämns i 4.2.6.2 skall vara automatisk.4.2.6.2.2. Anordningar som ställs in manuellt, antingen steglöst eller
stegvis, skall ändå tillåtas, förutsatt att de har ett stoppläge där
strålkastarna kan återställas till grundinställningen enligt 4.2.6.1
med hjälp av de vanliga inställningsskruvarna. Dessa manuellt
inställbara anordningar skall kunna manövreras från förarplatsen.
Steglöst inställbara anordningar skall ha referensmärkningar som
visar de belastningsfall som kräver inställning av halvljuset.
Antalet lägen på stegvis inställbara anordningar skall vara sådant
att de inställningsområden som anges i 4.2.6.1.1 uppfylls för alla
de belastningsfall som beskrivs i tillägg 1.
Även för dessa anordningar skall de belastningsfall som kräver
inställning av halvljuset vara klart utmärkta intill anordningens
manöverorgan (se tillägg 7).
4.2.6.2.3. Mätningen av halvljusets lutning som funktion av belastningen
skall ske enligt det mätförfarande som fastställs i tillägg 5.
4.2.7. Elektriska kopplingar
Manöverorganet för omkoppling till halvljus skall släcka alla
helljusstrålkastare samtidigt.
Halvljusen får förbli tända samtidigt med helljusen.
4.2.8. Kontrollampa
Frivillig.1976L0756 — SV — 31.12.1991 — 006.001 — 16
▼M6
4.2.9. Övriga krav
Kraven i 3.6.2 skall inte gälla för halvljusstrålkastare.
Halvljusstrålkastare får inte vridas i förhållande till styrutslaget.
4.3. Främre dimstrålkastare
4.3.1. Befintlighet
Frivillig på motorfordon.Förbjuden på släpfordon.
4.3.2. Antal
Två.
4.3.3. Arrangemang
Inga särskilda föreskrifter.
4.3.4. Placering
4.3.4.1. I sidled:
Den punkt på den lysande ytan som ligger längst bort från fordo-
netss ymmetrilängdplan får inte ligga mer än 400 mm från
fordonetsytters ta kant.
4.3.4.2. I höjdled:
Inte mindre än 250 mm över marken.Ingen punkt på den lysande ytan får ligga högre än den högsta
punkten på halvljusstrålkastarens lysande yta.
4.3.4.3. I längsled:
Framtill på fordonet; detta krav skall anses uppfyllt om det
avgivna ljuset inte orsakar föraren obehag, varken direkt eller
indirekt genom backspeglarna eller andra reflekterande ytor på
fordonet.
4.3.5. Geometrisk synbarhet
Definierasav vinklarna αoch ß enligt 1.13:
α= 5º uppåt och neråt,
ß = 45º utåt och 10º inåt.
4.3.6. Inställning
Dimstrålkastarnas inställning får inte variera i förhållande till
styrutslaget.
De skall vara riktade framåt utan att orsaka onödig bländning
eller onödigt obehag för mötande förare och andra trafikanter.
4.3.7. Elektriska kopplingar
Det skall vara möjligt att tända och släcka dimstrålkastarna
oberoende av helljusstrålkastarna, halvljusstrålkastarna eller
någon kombination av hel- och halvljusstrålkastare.
4.3.8. Kontrollampa
Frivillig.
4.4. Backstrålkastare
4.4.1. Befintlighet
Obligatorisk på motorfordon.Frivillig på släpfordon.
4.4.2. Antal
En eller två.
4.4.3. Arrangemang
Inga särskilda föreskrifter.1976L0756 — SV — 31.12.1991 — 006.001 — 17
▼M6
4.4.4. Placering
4.4.4.1. I sidled:
Inga särskilda föreskrifter.
4.4.4.2. I höjdled:
Inte mindre än 250 mm och inte mer än 1 200 mm över marken.
4.4.4.3. I längsled:
Baktill på fordonet.
4.4.5. Geometrisk synbarhet
Definierasav vinklarna αoch ß enligt 1.13:
α= 15º uppåt och 5º neråt,
ß = 45º åt höger och vänster om det bara finns en strålkastare,
ß = 45º utåt och 30º inåt om det finnstvå.
4.4.6. Inställning
Bakåt.
4.4.7. Elektriska kopplingar
Backstrålkastare får bara tändas om backväxeln är ilagd och om
den anordning som styr start och stopp av motorn står i ett
sådant läge att det är möjligt att starta motorn.
De får inte tändaseller förbli tända om något av ovans tående
villkor inte uppfylls.
4.4.8. Kontrollampa
Frivillig.
4.5. Körriktningsvisare
4.5.1. Befintlighet (se tillägg 4)
Obligatorisk. Körriktningsvisarna är indelade i kategorier (1, 1a,
1b, 2a, 2b och 5), varsmontering på fordonet utgör ett arrange-
mang (A och B).
Arrangemang A skall gälla för alla motorfordon.Arrangemang B skall endast gälla för släpfordon.
4.5.2. Antal
Antalet anordningar skall vara sådant att de kan avge signaler
som motsvarar ett av de alternativ som anges i 4.5.3.
4.5.3. Arrangemang
A: två främre körriktningsvisare i följande kategorier:
— 1 eller 1a eller 1b
om avståndet mellan kanten på den lysande ytan på denna
lykta och den hos halvljusstrålkastaren eller eventuell främre
dimstrålkastare är minst 40 mm,
— 1a eller 1b
om avståndet mellan kanten på den lysande ytan på denna
lykta och den hos halvljusstrålkastaren eller eventuell främre
dimstrålkastare är minst 20 mm och högst 40 mm,
—1 b
om avståndet mellan kanten på den lysande ytan på denna
lykta och den hos halvljusstrålkastaren eller eventuell främre
dimstrålkastare är mindre än eller lika med 20 mm,
två bakre körriktningsvisare (kategori 2a eller 2b),två sidokörriktningsvisare (kategori 5).Om en anordning användss om är en kombination av främre
körriktningsvisare (kategori 1, 1a och 1b) och sidokörriktningsvi-
sare (kategori 5) får två extra sidokörriktningsvisare monteras för
att synbarhetskravet enligt 4.5.5 skall uppfyllas.
B: Två bakre körriktningsvisare (kategori 2a eller 2b).1976L0756 — SV — 31.12.1991 — 006.001 — 18
▼M6
4.5.4. Placering
4.5.4.1. I sidled:
Kanten på den lysande ytan längst bort från fordonets symmet-
rilängdplan får inte ligga mer än 400 mm från fordonetsytters ta
kant.
Avståndet mellan innerkanterna på de två lysande ytorna får inte
understiga 600 mm.
Detta avstånd får minskas till 400 mm om fordonets totalbredd
understiger 1 300 mm.
4.5.4.2. I höjdled:
4.5.4.2.1. Höjden över marken för sidokörriktningsvisare (kategor:5) får
inte understiga 500 mm mätt från dess lägsta punkt eller
överstiga 1 500 mm mätt från dess högsta punkt.
4.5.4.2.2. Höjden över marken för körriktningsvisare i kategori 1, 1a, 1b,
2a och 2b mätt i enlighet med punkt 3.8 får understiga 350 mm
eller överstiga 1 500 mm.
4.5.4.2.3. Om fordonets konstruktion inte medger att dessa största värden
mätta enligt ovan kan följasfår de ökastill 2 300 mm för
sidokörriktningsvisare i kategori 5 och till 2 100 mm för körrikt-
ningsvisare i kategori 1, 1a, 1b, 2a och 2b.
4.5.4.3. I längsled:
Avståndet mellan den lysande ytan hos sidokörriktningsvisaren
(kategori 5) och tvärplanet som utmärker den främre gränsen
för fordonetstotallängd får inte övers tiga 1 800 mm.
Om fordonets konstruktion inte medger att de minsta synbarhets-
vinklarna uppfylls, får detta avstånd ökas till 2 500 mm.
4.5.5. Geometrisk synbarhet
Horisontella vinklar: Se tillägg 4.
Vertikala vinklar: 15º över och under horisontalplanet. Den
vertikala vinkeln under horisontalplanet
får minskas till 5º om lyktorna sitter
mindre än 750 mm över marken.
4.5.6. Inställning
Om särskilda föreskrifter för installation är fastställda av tillver-
karen måste de beaktas.
4.5.7. Elektriska kopplingar
Körriktningsvisarna skall tändas oberoende av de andra lyktorna.
Alla körriktningsvisare på en sida av fordonet skall tändas och
släckas med hjälp av ett manöverorgan och skall blinka i takt.
4.5.8. Funktionskontrollanordning
Obligatorisk för främre och bakre körriktningsvisare. Den kan
utgöras av en ljussignal eller en ljudsignal eller av båda dessa
signaler.
Om den utgörs av en ljussignal skall den vara blinkande och i
händelse av fel på någon av de främre eller bakre körriktnings-
visarna skall den antingen släckas eller förbli tänd utan att
blinka eller uppvisa en märkbart ändrad blinkfrekvens.
Om den enbart utgörs av en ljudsignal skall denna vara klart
hörbar och ljuda med en märkbart ändrad frekvens, åtminstone i
händelse av fel på någon av de främre eller bakre körriktnings-
visarna.
Om ett motorfordon är utrustat för att dra ett släpfordon skall det
vara försett med en särskild funktionskontrollanordning i form av
en ljussignal för körriktningsvisarna på släpfordonet, om inte
kontrollanordningen för dragfordonet medger att ett fel på vilken
körriktningsvisare som helst på den bildade fordonskombina-
tionen avkänns.
4.5.9. Övriga krav
Ljuset skall vara ett blinkande ljus som blinkar 90 ± 30 gånger
per minut.1976L0756 — SV — 31.12.1991 — 006.001 — 19
▼M6
Manövrering av ljussignalens manöverorgan skall inom högst en
sekund följas av den första tändningen och inom högst en och en
halv sekund av den första släckningen. Om ett motordrivet
fordon är godkänt för att dra ett släpfordon skall manöverorganet
för körriktningsvisarna på dragfordonet även manövrera körrikt-
ningsvisarna på släpfordonet.
I händelse av att det uppstår ett annat fel på lampan till körrikt-
ningsvisaren än kortslutning skall de övriga lamporna fortsätta att
blinka, men blinkfrekvensen får i detta fall vara annorlunda än
den föreskrivna.
4.6. Varningsljus
4.6.1. Befintlighet
Obligatorisk.
4.6.2. Antal/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C150Enligt motsvarande rubriker i
avsnitt 4.5.4.6.3. Arrangemang
4.6.4. Placering
4.6.4.1. I sidled
4.6.4.2. I höjdled4.6.4.3. I längsled
4.6.5. Geometrisk synbarhet
4.6.6. Inställning
4.6.7. Elektriska kopplingar
Varningsljuset skall manövreras med hjälp av ett särskilt
manöverorgan som får alla körriktningsvisare att blinka i takt.
4.6.8. Kontrollampa
Obligatorisk. Blinkande varningslampa som kan fungera till-
sammans med kontrollampan/kontrollamporna enligt 4.5.8.
4.6.9. Övriga krav
Desamma som anges i 4.5.9. Om ett motordrivet fordon är
utrustat för att dra ett släpfordon skall manöverorganet för
trafikvarningsljuset också sätta igång körriktningsvisarna på
släpfordonet. Varningsljuset skall kunna fungera även om den
anordning som startar och stoppar motorn står i ett läge som
gör det omöjligt att starta motorn.
4.7. Stopplyktor
4.7.1. Befintlighet
Obligatorisk.
4.7.2. Antal
Två.
4.7.3. Arrangemang
Inga särskilda föreskrifter.
4.7.4. Placering
4.7.4.1. I sidled:
Inte mindre än 600 mm från varandra. Detta avstånd får minskas
till 400 mm om fordonetstotalbredd unders tiger 1 300 mm.
4.7.4.2. I höjdled:
Över marken: Inte mindre än 350 mm, inte mer än 1 500 mm
eller inte mer än 2 100 mm om karosseriets form inte medger
att 1 500 mm kan hållas.
4.7.4.3. I längsled:
Baktill på fordonet.
4.7.5. Geometrisk synbarhet
Horisontell vinkel: 45º utåt och inåt.1976L0756 — SV — 31.12.1991 — 006.001 — 20
▼M6
Vertikal vinkel: 15º över och under horisontalplanet.
Den vertikala vinkeln under horisontal-
planet får minskas till 5º för lyktor som
sitter mindre än 750 mm över marken.
4.7.6. Inställning
Bakåt.
4.7.7. Elektriska kopplingar
Stopplyktor skall tändas då färdbromsen ansätts. De behöver inte
fungera om den anordning som startar och/eller stoppar motorn
står i ett läge som gör det omöjligt att ha motorn igång.
4.7.8. Funktionskontrollanordning
Frivillig. Om den finnss kall denna kontrollanordning vara en
funktionskontrollanordning som består av en varningslampa som
tänds med fast sken i händelse av fel på stopplyktorna.
4.8. Skyltlykta
4.8.1. Befintlighet
Obligatorisk.
4.8.2. Antal/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C150Så att anordningen kan belysa
utrymmet för registrerings-
skylten.4.8.3. Arrangemang
4.8.4. Placering
4.8.4.1. I sidled
4.8.4.2. I höjdled4.8.4.3. I längsled
4.8.5. Geometrisk synbarhet
4.8.6. Inställning
4.8.7. Elektriska kopplingar
Inga särskilda föreskrifter.
4.8.8. Kontrollampa
Frivillig. Om den finnsbör den utgörasav den kontrollampa
som krävs för främre och bakre positionslyktorna.
4.8.9. Övriga krav
Om skyltlyktan är kombinerad med den bakre positionslyktan
och bildar en flerfunktionslykta med stopplyktan eller dimbak-
lyktan får de fotometriska egenskaperna hos skyltlyktan ändras
då stopplyktan eller dimbaklyktan tänds.
4.9. Främre positionslyktor
4.9.1. Befintlighet
Obligatorisk på alla motorfordon.
Obligatorisk på släpfordon som är bredare än 1 600 mm.
Frivillig på släpfordon som inte är bredare än 1 600 mm.
4.9.2. Antal
Två.
4.9.3. Arrangemang
Inga särskilda föreskrifter.
4.9.4. Placering
4.9.4.1. I sidled:
Den punkt på den lysande ytan som ligger längst från fordonets
symmetrilängdplan får inte ligga mer än 400 mm från fordonets
yttersta kant.
På släpfordon får den punkt på den lysande ytan som ligger
längst bort från symmetrilängdplanet inte ligga mer än 150 mm1976L0756 — SV — 31.12.1991 — 006.001 — 21
▼M6
från fordonetsytters ta kant. Mellanrummet mellan innerkanterna
på de två lysande ytorna får inte understiga 600 mm.
Detta avstånd får minskas till 400 mm om fordonets totalbredd
understiger 1 300 mm.
4.9.4.2. I höjdled:
Över marken: Inte mindre än 350 mm, inte mer än 1 500 mm
eller inte mer än 2 100 mm om karosseriets form inte medger
att 1 500 mm kan hållas.
4.9.4.3. I längsled:
Inga särskilda föreskrifter.
4.9.4.4. Om den främre positionslyktan bildar en flerfunktionslykta med
en annan lykta skall den lysande ytan hos den andra lyktan
användasdå placeringen kontrolleras(punkt 4.9.4.1 — 4.9.4.3).
4.9.5. Geometrisk synbarhet
Horisontell vinkel för de två främre positionslyktorna:
45º inåt och 80º utåt.
För släpfordon får vinkeln inåt minskas till 5º.
Vertikal vinkel:
15º över och under horisontalplanet. Den vertikala vinkeln under
horisontalplanet får minskas till 5º för lyktor som sitter mindre
än 750 mm över marken.
4.9.6. Inställning
Framåt.
4.9.7. Elektriska kopplingar
Inga särskilda föreskrifter.
4.9.8. Kontrollampa
Obligatorisk. Denna kontrollampa skall lysa med fast sken och
krävs inte om instrumentpanelbelysningen bara kan tändas samti-
digt med de främre positionslyktorna.
4.10. Bakre positionslyktor
4.10.1. Befintlighet
Obligatorisk.
4.10.2. Antal
Två.
4.10.3. Arrangemang
Inga särskilda föreskrifter.
4.10.4. Placering
4.10.4.1. I sidled:
Den punkt på den lysande ytan som ligger längst från fordonets
symmetrilängdplan får inte ligga mer än 400 mm från fordonets
yttersta kant.
Avståndet mellan innerkanterna på de två lysande ytorna får inte
understiga 600 mm. Detta avstånd får minskas till 400 mm om
fordonetstotalbredd unders tiger 1 300 mm.
4.10.4.2. I höjdled:
Över marken: Inte mindre än 350 mm, inte mer än 1 500 mm
eller inte mer än 2 100 mm om karosseriets form inte medger
att 1 500 mm kan hållas.
4.10.4.3. I längsled:
Baktill på fordonet.
4.10.5. Geometrisk synbarhet
Horisontell vinkel: 45º inåt och 80º utåt.1976L0756 — SV — 31.12.1991 — 006.001 — 22
▼M6
Vertikal vinkel: 15º över och under horisontalplanet.
Den vertikala vinkeln under horisontal-
planet får minskas till 5º för lyktor som
sitter mindre än 750 mm över marken.
4.10.6. Inställning
Bakåt.
4.10.7. Elektriska kopplingar
Inga särskilda föreskrifter.
4.10.8. Kontrollampa
Obligatorisk. Den skall kombineras med motsvarande för de
främre positionslyktorna.
4.11. Dimbaklykta
4.11.1. Befintlighet
Obligatorisk.
4.11.2. Antal
En. En ytterligare dimbaklykta är tillåten.
4.11.3. Arrangemang
Inga särskilda förskrifter.
4.11.4. Placering
4.11.4.1. I sidled:
Om det finns endast en dimbaklykta skall denna sitta på motsatt
sida om fordonets symmetrilängdplan i förhållande till den
trafikriktning som föreskrivs i registreringslandet; referen-
scentrum får också ligga på fordonets symmetrilängdplan.
4.11.4.2. I höjdled:
Mellan 250 och 1 000 mm över marken.
4.11.4.3. I längsled:
Baktill på fordonet.
4.11.5. Geometrisk synbarhet
Horisontell vinkel: 25º inåt och utåt.
Vertikal vinkel: 5º över och under horisontalplanet.
4.11.6. Inställning
Bakåt.
4.11.7. Elektriska kopplingar
Skall vara sådana att dimbaklyktan endast kan tändas när halvl-
jusstrålkastarna eller helljusstrålkastarna eller främre
dimstrålkastarna eller en kombination av dessa tänds. Skall vara
sådana att när dimbaklyktan är inkopplad skall den fungera till-
sammans med helljusstrålkastarna eller halvljusstrålkastarna eller
främre dimstrålkastarna.
När dimbaklyktan är inkopplad får inte växling från hel- till
halvljuseller tvärtom s läcka dimbaklyktan.
Om det finns främre dimstrålkastare skall det vara möjligt att
släcka dimbaklyktan oberoende av främre dimstrålkastarna.
4.11.8. Kontrollampa
Obligatorisk. En särskild varningslampa med fast sken.
4.11.9. Övriga krav
I samtliga fall skall avståndet mellan dimbaklyktan och varje
stopplykta överstiga 100 mm.1976L0756 — SV — 31.12.1991 — 006.001 — 23
▼M6
4.12. Parkeringslykta
4.12.1. Befintlighet
På motordrivna fordon med längd som inte överstiger 6 m och
bredd som inte överstiger 2 m: frivillig.
På alla andra fordon: förbjuden.
4.12.2. Antal
Beroende av arrangemanget.
4.12.3. Arrangemang
— Antingen två framlyktor och två baklyktor,
— eller en lykta på varje sida.
4.12.4. Placering
4.12.4.1. I sidled:
Den punkt på den lysande ytan som ligger längst bort från fordo-
netss ymmetrilängdplan får inte ligga mer än 400 mm från
fordonetsytters ta kant.
Om ett lyktpar används skall dessutom lyktorna sitta på fordonets
sidor.
4.12.4.2. I höjdled:
Över marken: Inte mindre än 350 mm,
inte mer än 1 500 mm eller 2 100 mm om
karosseriets form inte medger att 1 500 mm
kan hållas.
4.12.4.3. I längsled:
Inga särskilda föreskrifter.
4.12.5. Geometrisk synbarhet
Horisontell vinkel: 45º utåt, framåt och bakåt.
Vertikal vinkel: 15º över och under horisontalplanet. Den
vertikala vinkeln under horisontalplanet
får minskas till 5º för lyktor som sitter
mindre än 750 mm över marken.
4.12.6. Inställning
Sådan att lyktorna uppfyller angivna villkor om synbarheten
framåt och bakåt.
4.12.7. Elektriska kopplingar
Kopplingarna skall medge tändning av parkeringslyktan/parker-
ingslyktorna på samma fordonssida oberoende av alla andra
lyktor.
Parkeringslyktan/parkeringslyktorna skall kunna fungera även om
den anordning som startar och/eller stoppar motorn står i ett läge
som gör det omöjligt att ha motorn igång.
4.12.8. Kontrollampa
Frivillig. Om en kontrollampa finnsfår det inte vara möjligt att
förväxla den med kontrollampan för de främre och bakre posi-
tionslyktorna.
4.12.9. Övriga krav
Funktionen hos denna lykta kan också åstadkommas genom
samtidig tändning av främre och bakre positionslyktorna på
samma fordonssida.
4.13. Breddmarkeringslykta
4.13.1. Befintlighet
Obligatorisk på fordon med en bredd som överstiger 2,10 m.Frivillig på fordon med en bredd mellan 1,80 och 2,10 m.Bakre breddmarkeringslykta är frivillig på chassi med hytt.1976L0756 — SV — 31.12.1991 — 006.001 — 24
▼M6
4.13.2. Antal
Två synliga framifrån och två synliga bakifrån.
4.13.3. Arrangemang
Inga särskilda föreskrifter.
4.13.4. Placering
4.13.4.1. I sidled:
Framtill och baktill: Så nära fordonets yttersta kant som
möjligt. Detta villkor skall anses uppfyllt
då den punkt på den belysta ytan som
ligger längst från fordonets symmet-
rilängdplan ligger högst 400 mm från
fordonetsytters ta kant.
4.13.4.2. I höjdled:
Framtill: Motorfordon: Det horisontalplan som tangerar den
övre delen av den lysande ytan får inte ligga lägre
än det horisontalplan som tangerar den övre delen
av vindrutansgenoms kinliga zon.
Släpvagnar och påhängsvagnar: På den största höjd
som är förenlig med kraven på sidleds placering,
konstruktion och funktion, samt lyktornas symmetri.
Baktill: På den största höjd som är förenlig med kraven på
sidleds placering, konstruktion och funktion, samt
lyktornass ymmetri.
4.13.4.3. I längsled:
Inga särskilda föreskrifter.
4.13.5. Geometrisk synbarhet
Horisontell vinkel: 80º utåt.
Vertikal vinkel: 5º över och 20º under horisontalplanet.
4.13.6. Inställning
Sådan att lyktorna uppfyller synbarhetskraven framåt och bakåt.
4.13.7. Elektriska kopplingar
Inga särskilda föreskrifter.
4.13.8. Kontrollampa
Frivillig. Om den finns skall dess funktion utföras av kontrol-
lampan för främre och bakre positionslyktor.
4.13.9. Övriga krav
Under förutsättning att alla andra villkor uppfylls får lyktan som
är synlig framifrån och lyktan som är synlig bakifrån på samma
fordonssida kombineras i en anordning.
Placeringen av en breddmarkeringslykta i förhållande till motsva-
rande positionslykta skall vara sådan att avståndet mellan
projektionerna på ett tvärgående vertikalplan av punkterna
närmast de lysande ytorna i de två ifrågavarande lyktorna inte
understiger 200 mm.
4.14. Bakre reflexanordning, icke triangelformad
4.14.1. Befintlighet
Obligatorisk på motorfordon.Frivillig på släpfordon förutsatt att de placeras tillsammans med
övriga bakre ljussignalanordningar.
4.14.2. Antal
Två.Ytterligare reflexanordningar och -material får användasom de
inte försämrar verkan av de obligatoriska belysnings- och ljussig-
nalanordningarna.1976L0756 — SV — 31.12.1991 — 006.001 — 25
▼M6
4.14.3. Arrangemang
Inga särskilda föreskrifter.
4.14.4. Placering
4.14.4.1. I sidled:
Den punkt på den lysande ytan som ligger längst från fordonets
symmetrilängdplan får inte ligga mer än 400 mm från fordonets
yttersta kant.
Avståndet mellan reflexanordningarnas innerkanter får inte
understiga 600 mm. Detta avstånd får minskas till 400 mm om
fordonetstotalbredd unders tiger 1 300 mm.
4.14.4.2. I höjdled:
Över marken: Inte mindre än 350 mm och inte mer än 900 mm.
4.14.4.3. I längsled:
Baktill på fordonet.
4.14.5. Geometrisk synbarhet
Horisontell vinkel: 30º inåt och utåt.
Vertikal vinkel: 15º över och under horisontalplanet. Den
vertikala vinkeln under horisontalplanet
får minskas till 5º för reflexanordningar
som sitter mindre än 750 mm över
marken.
4.14.6. Inställning
Bakåtriktad.
4.14.7. Övriga krav
Den bakre reflexanordningenslys ande yta får ha delar gemen-
samma med den lysande ytan hos varje annan baklykta.
4.15. Bakre reflexanordning, triangelformad
4.15.1. Befintlighet
Obligatorisk på släpfordon.Förbjuden på motorfordon.
4.15.2. Antal
Två.
Ytterligare reflexanordningar och -material får användasom de
inte försämrar verkan av de obligatoriska belysnings- och ljussig-
nalanordningarna.
4.15.3. Arrangemang
Triangelns spets skall peka uppåt.
4.15.4. Placering
4.15.4.1. I sidled:
Den punkt på den lysande ytan som ligger längst från fordonets
symmetrilängdplan får inte ligga mer än 400 mm från fordonets
yttersta kant.
Avståndet mellan reflexanordningarnas innerkanter får inte
understiga 600 mm. Detta avstånd får minskas till 400 mm om
fordonetstotalbredd unders tiger 1 300 mm.
4.15.4.2. I höjdled:
Över marken: Inte mindre än 350 mm och inte mer än 900 mm.
4.15.4.3. I längsled:
Baktill på fordonet.
4.15.5. Geometrisk synbarhet
Horisontell vinkel: 30º inåt och utåt.1976L0756 — SV — 31.12.1991 — 006.001 — 26
▼M6
Vertikal vinkel: 15º över och under horisontalplanet. Den
vertikala vinkeln under horisontalplanet
får minskas till 5º för reflexanordningarsom sitter mindre än 750 mm över
marken.
4.15.6. Inställning
Bakåtriktad.
4.15.7. Övriga krav
Ingen lykta får placerasinom triangeln.
4.16. Främre reflexanordning, icke triangelformad
4.16.1. Befintlighet
Obligatorisk på släpfordon.
Frivillig på motorfordon.
4.16.2. Antal
Två.
Ytterligare reflexanordningar och -material får användasom de
inte försämrar verkan av de obligatoriska belysnings- och ljussig-
nalanordningarna.
4.16.3. Arrangemang
Inga särskilda föreskrifter.
4.16.4. Placering
4.16.4.1. I sidled:
Den punkt på den lysande ytan som ligger längst från fordonets
symmetrilängdplan får inte ligga mer än 400 mm från fordonets
yttersta kant.
För ett släpfordon får inte den punkt på den lysande ytan som
ligger längst bort från fordonets symmetrilängdplan ligga mer
än 150 mm från fordonetsytters ta kant.
Avståndet mellan reflexanordningarnas innerkanter får inte
understiga 600 mm. Detta avstånd får minskas till 400 mm om
fordonetstotalbredd unders tiger 1 300 mm.
4.16.4.2. I höjdled:
Över marken: Inte mindre än 350 mm och inte mer än 900 mm,
eller 1 500 mm om fordonetskons truktion inte medger att
900 mm kan hållas.
4.16.4.3. I längsled:
Framtill på fordonet.
4.16.5. Geometrisk synbarhet
Horisontell vinkel: 30º inåt och utåt.
Om vinkelkravet på 30º inåt inte kan följas
på grund av justerbar dragstång får det
minskas till 10º.
Vertikal vinkel: 15º över och under horisontalplanet. Den
vertikala vinkeln under horisontalplanet
får minskas till 5º för reflexanordningar
som sitter mindre än 750 mm över
marken.
4.16.6. Inställning
Framåtriktad.
4.16.7. Övriga krav
Reflexanordningens lysande yta får ha delar gemensamma med
den lysande ytan i främre positionslyktan.1976L0756 — SV — 31.12.1991 — 006.001 — 27
▼M6
4.17. Sidoreflexanordning, icke triangelformad
4.17.1. Befintlighet
Obligatorisk
— på alla motorfordon varslängd övers tiger 6 m,
— på alla släpfordon.
Frivillig
— på motorfordon varslängd inte övers tiger 6 m.
4.17.2. Minsta antal per sida
Sådant att reglerna för placering i längdled uppfylls.Ytterligare reflexanordningar och -material får användasom de
inte försämrar verkan av de obligatoriska belysnings- och ljussig-
nalanordningarna.
4.17.3. Arrangemang
Inga särskilda föreskrifter.
4.17.4. Placering
4.17.4.1. I sidled:
Inga särskilda föreskrifter.
4.17.4.2. I höjdled:
Över marken: Inte mindre än 350 mm och inte mer än 900 mm.
Om fordonets konstruktion inte medger att denna högsta höjd
uppfyllsfår detta gräns värde ökastill 1 500 mm.
4.17.4.3. I längsled:
Minst en sidoreflexanordning skall vara monterad på mittersta
tredjedelen av fordonet och den främsta sidoreflexanordningen
skall sitta högst 3 m från framänden; för släpfordon skall drag-
stången räknas in i detta avstånd.
Avståndet mellan två närliggande sidoreflexanordningar får inte
överstiga 3 m.
Om fordonets konstruktion gör det omöjligt att följa ett sådant
krav får detta avstånd ökas till 4 m. Avståndet mellan den
bakersta sidoreflexanordningen och fordonets bakände får inte
överstiga 1 m.
För motorfordon varslängd inte övers tiger 6 m är det dock
tillräckligt med en sidoreflexanordning monterad på främre tred-
jedelen och/eller på bakre tredjedelen av fordonslängden.
4.17.5. Geometrisk synbarhet
Horisontell vinkel: 45º framåt och bakåt.Vertikal vinkel: 15º över och under horisontalplanet. Den
vertikala vinkeln under horisontalplanet
får minskas till 5º för reflexanordningar
som sitter mindre än 750 mm över
marken.
4.17.6. Inställning
Reflexanordningens referensaxel skall vara horisontell och
vinkelrät mot fordonetss ymmetrilängdplan och riktad utåt.
4.17.7. Övriga krav
Sidoreflexanordningens lysande yta får ha delar gemensamma
med den lysande ytan hos alla andra sidobelysningsanordningar.
4.18. Sidomarkeringslykta
4.18.1. Befintlighet
Obligatorisk
— på alla fordon vars längd överstiger 6 m, utom chassier med
hytt.
Frivillig
— på fordon varslängd inte övers tiger 6 m.1976L0756 — SV — 31.12.1991 — 006.001 — 28
▼M6
I längden på släpfordon skall dragstången räknas in.
4.18.2. Minsta antal per sida
Så att reglerna för placering i längdled följs.
4.18.3. Arrangemang
Inga särskilda krav.
4.18.4. Placering
4.18.4.1. I sidled:
Inga särskilda kvav.
4.18.4.2. höjolled
Över marken: Inte mindre än 350 mm och inte mer än 1 500 mm.
Om fordonets konstruktion inte medger att denna högsta höjd
uppfyllsfår detta gräns värde ökastill 2 100 m.
4.18.4.3. I längsled:
Minst en sidomarkeringslykta skall vara monterad på mittersta
tredjedelen av fordonet och den främsta sidomarkeringslyktan
skall sitta högst 3 m från framänden; för släpfordon skall drag-
stången räknas in i detta avstånd.
Avståndet mellan två närliggande sidomarkeringslyktor får inte
överstiga 3 m.
Om fordonets konstruktion gör det omöjligt att följa ett sådant
krav får detta avstånd ökas till 4 m. Avståndet mellan den
bakersta sidomarkeringslyktan och fordonets bakände får inte
överstiga 1 m. För fordon vars längd inte överstiger 6 m och
för chassi med hytt är det dock tillräckligt med en sidomarker-
ingslykta monterad på främre tredjedelen och/eller på bakre
tredjedelen av fordonslängden.
4.18.5. Geometrisk synbarhet
Horisontell vinkel: 45º framåt och bakåt; på fordon för vilka
montering av sidomarkeringslyktor är
frivillig får detta värde minskas till 30º.
Vertikal vinkel: 10º över och under horisontalplanet. Den
vertikala vinkeln under horisontalplanet
får minskas till 5º för sidomarkeringslyktor
som sitter mindre än 750 mm över
marken.
4.18.6. Inställning
Sidoriktad.
4.18.7. Elektriska kopplingar
Inga särskilda föreskrifter.
4.18.8. Kontrollampa
Frivillig. Om den finnsbör den utgörasav den kontrollampa s om
krävs för främre och bakre positionslyktorna.
4.18.9. Övriga krav
Om den bakersta sidomarkeringslyktan är kombinerad med den
bakre positionslyktan eller bildar en flerfunktionslykta med
dimbaklyktan får de fotometriska egenskaperna hos sidomarker-
ingslyktan ändras då dimbaklyktan tänds.
5. PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE
5.1. Varje serietillverkat fordon skall överensstämma med den
fordonstyp som erhållit typgodkännande med avseende på
montering av belysning och ljussignalanordningar och deras
egenskaper enligt detta direktiv.1976L0756 — SV — 31.12.1991 — 006.001 — 29
▼M6
Tillägg 1
BELASTNINGSFALL FÖR FORDON ENLIGT 4.2.6.1
1.För följande provningar skall passagerarnas massa beräknas till
75 kg per person.
2.Belastningsfall för olika typer av fordon:
2.1.Fordon i kategori M1
2.1.1. Vinkeln för halvljusstrålkastarens ljuskägla skall bestämmas under
följande belastningsfall:
2.1.1.1. En person i förarsätet.2.1.1.2. Föraren, jämte en passagerare i framsätet längst bort från föraren.2.1.1.3. Föraren, en passagerare i framsätet längst bort från föraren och alla
säten längst bak upptagna.
2.1.1.4. Alla säten upptagna.2.1.1.5. Alla säten upptagna, samt en jämnt fördelad last i bagageutrymmet för
att åstadkomma tillåten belastning på bakaxeln, eller på framaxeln om
bagageutrymmet finnsframtill i fordonet. Om fordonet har både ett
främre och ett bakre bagageutrymme skall lasten fördelas på lämpligt
sätt för att åstadkomma tillåtna axelbelastningar. Om högsta tillåtna
totalvikten uppnåsinnan den tillåtna belas tningen på en av axlarna
uppnåtts skall dock lasten i bagageutrymmet/bagageutrymmena
begränsas till det värde som gör att totalvikten uppnås.
2.1.1.6. Föraren, jämte en jämnt fördelad last i bagageutrymmet för att åstad-
komma den tillåtna belastningen på motsvarande axel.
Om högsta tillåtna totalvikten uppnås innan den tillåtna belastningen på
axeln uppnåtts skall dock lasten i bagageutrymmet/bagageutrymmena
begränsas till det värde som gör att totalvikten uppnås.
2.1.2. Vid bestämning av ovanstående belastningsfall skall hänsyn tas till alla
begränsningar i belastningen som fastställts av tillverkaren.
2.2.Fordon i kategorierna M2 och M3
Vinkeln för halvljusstrålkastarnas ljuskägla skall bestämmas under
följande belastningsfall:
2.2.1. Fordonet olastat med en person i förarsätet.2.2.2. Fordonet lastat antingen på ett sådant sätt att varje axel bär den tekniskt
högsta tillåtna belastningen eller så att fordonets högsta totalvikt uppnås
genom att fram- och bakaxlar belastas i förhållande till sina högsta
tekniskt tillåtna belastningar, beroende på vilket som uppnås först.
2.3.Fordon i kategori N med lastplan
2.3.1. Vinkeln för halvljusstrålkastarnas ljuskägla skall bestämmas under
följande belastningsfall:
2.3.1.1. Fordonet olastat med en person i förarsätet.
2.3.1.2. Om det finns lastplan baktill: Föraren, samt en last fördelad så att
antingen den högsta tekniskt tillåtna belastningen på bakaxeln/bakax-
larna eller fordonets totalvikt uppnås, beroende på vilket som uppnås
först, utan att belastningen på framaxeln överstiger ett värde beräknat
som summan av framaxelbelastningen på olastat fordon med tillägg av
25 % av den högsta tillåtna belastningen på framaxeln. Samma förfa-
rande skall användas om lastplanet är beläget framtill.
2.4.Fordon i kategori N utan lastplan
2.4.1. Dragfordon för påhängsvagn:2.4.1.1. Olastat fordon utan belastning på kopplingsanordningen och med en
person i förarsätet.
2.4.1.2. En person i förarsätet. Tekniskt tillåten belastning på kopplingsanord-
ningen med denna i det läge som motsvarar högsta belastningen på
bakaxeln.1976L0756 — SV — 31.12.1991 — 006.001 — 30
▼M6
2.4.2. Dragfordon för släpvagn:
2.4.2.1. Fordonet olastat med en person i förarsätet.
2.4.2.2. En person i förarsätet och alla andra platser i förarhytten upptagna.1976L0756 — SV — 31.12.1991 — 006.001 — 31
▼M6
Tillägg 2
1976L0756 — SV — 31.12.1991 — 006.001 — 32
▼M6
Tillägg 3
Figur 1
Figur 21976L0756 — SV — 31.12.1991 — 006.001 — 33
▼M6
Tillägg 4
KÖRRIKTNINGSVISARE
Vinklar för geometrisk synbarhet
1976L0756 — SV — 31.12.1991 — 006.001 — 34
▼M6
Tillägg 5
MÄTNING AV VARIATIONEN HOS HALVLJUSKÄGLANS VINKEL
SOM FUNKTION AV BELASTNINGEN
1. RÄCKVIDD
Detta tillägg anger en metod för att hosmotorfordon mäta variationer i
halvljuskäglans vinkel i förhållande till dess grundinställning orsakade
av förändringar i fordonetsläge på grund av belas tningen.
2. DEFINITIONER2.1.Grundinställning
2.1.1.Angiven grundinställning
Det värde för halvljuskäglans vinkel som anges av fordonstillverkaren
och som används som referensvärde vid beräkning av tillåtna avvi-
kelser.
2.1.2.Uppmätt grundinställning
Medelvärdet för halvljuskäglans vinkel uppmätt med fordonet inrättat
enligt villkor 1 i tillägg 1 för den fordonskategori som provas. Detta
är referensvärde vid bedömning av variationerna hos ljuskäglans vinkel
när belastningen varierar.
2.2.Halvljuskäglans vinkel
Denna kan definierasenligt följande:
— Antingen som ljuskäglans vinkel uttryckt i milliradianer mellan en
urskiljbar punkt på den horisontella gränsen mellan ljus och mörker
i strålkastarens ljusbild och horisontalplanet,
— eller av tangenten till denna vinkel uttryckt som procentuell lutning,
eftersom vinklarna är små (för dessa små vinklar är 1 % lika med
10 mrad).
Om lutningen uttryckss om procentuell lutning kan den beräknasmed
följande formel:
h1/C0h2
l/C2100
där
h1är höjden i millimeter över marken för ovan nämnda urskiljbara
punkt mätt på en vertikal skärm som är vinkelrät mot fordonets
symmetrilängdplan och placerad på ett horisontellt avstånd l,
h2är höjden i millimeter över marken för referenspunkten (som anses
vara den nominella utgångspunkten för den urskiljbara punkt som
valtsför h1),
l är avståndet i millimeter från skärmen till referenscentrum.
Negativa värden anger nedåtlutning (se figur 1).Positiva värden anger uppåtlutning.
Figur 11976L0756 — SV — 31.12.1991 — 006.001 — 35
▼M6
Anmärkningar:
1. Denna figur visar ett fordon i kategori M1, men principen gäller i
lika hög grad för fordon i andra kategorier.
2. Om fordonet saknar inställningsanordning för strålkastarna är varia-
tionen i ljuskäglans lutning identisk med variationen i lutning hos
själva fordonet.
3. MÄTFÖRHÅLLANDEN
3.1. Om ljusbilden på skärmen bedöms med synintryck eller med en foto-
metrisk metod skall mätningen göras i mörker (till exempel i ett mörkt
rum) med tillräckligt stort utrymme för att fordonet och skärmen skall
kunna placeras enligt figur 1. Avståndet l mellan referenscentrum förstrålkastarna och skärmen skall vara minst 10 m.
3.2. Det underlag på vilket mätningarna görs skall vara så plant och horison-
tellt som möjligt så att mätningarna av halvljuskäglans lutning kan
reproducerasmed en noggrannhet av ± 0,5 mrad (± 0,05 % lutning).
3.3. Om en skärm används skall dess märkning, läge och riktning i
förhållande till marken och till fordonetss ymmetrilängdplan vara
sådana att reproducerbarheten hos mätningarna för halvljusinställningen
kan säkerställas med en noggrannhet av ± 0,5 mrad (± 0,05 % lutning).
3.4. Under mätningarna skall den omgivande temperaturen ligga mellan 10
och 30 ºC.
4. FÖRBEREDANDE ARBETEN PÅ FORDONET
4.1. Mätningarna skall göras på ett fordon som körts mellan 1 000 och
10 000 km, helst 5 000 km.
4.2. Lufttrycket i däcken skall vara det som fordonstillverkaren anger för
full last. Fordonet skall vara fulltankat (bränsle, vatten, olja) och
utrustat med samtliga tillbehör och verktyg som anges av tillverkaren.
Fulltankat innebär för bränsle att tanken skall vara fylld till minst 90 %
kapacitet enligt mallen för tekniskt underlag i bilaga 1 till direktiv 70/
156/EEG.
4.3. Fordonets parkeringsbroms skall vara lossad och växellådan i neut-
ralläge.
4.4. Fordonet skall konditioneras under minst åtta timmar vid den tempe-
ratur som anges i punkt 3.4.
4.5. Om en fotometrisk eller okulärmetod används skall helst strålkastare
med en skarp ljus — mörkergräns monteras på provfordonet för att
underlätta mätningen.
Andra metoder är tillåtna för att en mer exakt avläsning skall kunna
göras (t. ex. att strålkastarglaset tas bort).
5. PROVFÖRFARANDE
5.1.Allmänt
Variationen hos antingen halvljuskäglans eller fordonets lutning skall
beroende på valet av provmetod göras separat för fordonets båda sidor.
Resultaten för både vänster och höger strålkastare skall under samtliga
belastningsfall som anges i tillägg 1 ligga inom de gränsvärden som
anges i punkt 5.5. Fordonet skall belastas gradvis och inte utsättas för
alltför stora stötar.
5.2.Bestämning av uppmätt grundinställning
Fordonet skall förberedas enligt punkt 4 och lastas enligt tillägg 1
(första belastningsfallet för respektive fordonskategori).
Före varje mätning skall fordonet gungas enligt punkt 5.4.
Mätningarna skall göras tre gånger.
5.2.1. Om inget av de tre uppmätta resultaten avviker med mer än 2 mrad
(0,2 % lutning) från mätningarnas aritmetiska medelvärde skall detta
medelvärde utgöra det slutliga resultatet.
5.2.2. Om något resultat avviker från det aritmetiska medelvärdet av resul-
taten med mer än 2 mrad (0,2 % lutning) skall en ytterligare serie på
10 mätningar göras, vars aritmetiska medelvärde skall utgöra det slut-
liga resultatet.1976L0756 — SV — 31.12.1991 — 006.001 — 36
▼M6
5.3.Mätmetod
Vilken metod som helst får användas förutsatt att noggrannheten ligger
inom ± 0,2 mrad (± 0,02 % lutning).
5.4.Behandling av fordonet för varje belastningsfall
Fordonetsfjädring och varje annan del s om kan påverka lutningen hos
halvljuskäglan skall aktiveras enligt de metoder som beskrivs nedan.
De tekniska organen och tillverkarna kan dock tillsammans föreslå
andra metoder (antingen experimentella eller baserade på beräkningar),
särskilt om provet innebär vissa problem, förutsatt att beräkningarna
klart är giltiga.
5.4.1.Fordon i kategori M1 med konventionell fjädring
Med fordonet på mätplatsen och vid behov hjulen på rörliga plattor
(som skall användas om frånvaron av sådana skulle leda till en begräns-
ning av fjädringsrörelser som skulle kunna påverka mätresultaten) skall
fordonet gungasfortlöpande under mins t tre cykler. För varje cykel
skall först bakdelen och sedan framdelen av fordonet tryckas ned.
Gungningsförloppet skall avslutas med att en cykel fullbordas. Innan
mätningen görs skall fordonet få stanna av sig självt.
I stället för rörliga plattor kan samma verkan uppnås genom att fordonet
flyttas bakåt och sedan framåt minst ett helt hjulvarv.
5.4.2.Fordon i kategori M2, M3 och N med konventionell fjädring
5.4.2.1. Om det förfarande som beskrivs för fordon i kategori M1 i punkt 5.4.1
inte kan genomföraskan den metod s om angesi punkt 5.4.2.2 eller
5.4.2.3 användas.
5.4.2.2. Med fordonet på mätplatsen och hjulen på marken gungas fordonet
genom att lasten varieras tillfälligt.
5.4.2.3. Med fordonet på mätplatsen och hjulen på marken aktiveras fordonets
fjädring och alla övriga delar som kan påverka lutningen hos halvl-
juskäglan med hjälp av en vibrationsrigg. Detta kan vara en vibrerande
platta, på vilken hjulen vilar.
5.4.3. Fordon med icke-konventionell fjädring där motorn måste vara igång
Innan några mätningar görss kall fordonet med motorn igång ha intagit
sitt slutliga läge.
5.5.Mätningar
Variationen i halvljuskäglans lutning skall för samtliga belastningsfall
bedömasi förhållande till den uppmätta grundins tällningen enligt punkt
5.2.
Om fordonet är utrustat med en manuell anordning för inställning av
halvljuskäglan skall denna ställas i det läge som tillverkaren anger för
lastat fordon (enligt tillägg 1).
5.5.1. Till att börja med skall mätningen göras för varje belastningsfall.
Kraven skall anses uppfyllda om variationen hos vinkeln ligger inom
de beräknade gränsvärdena (t. ex. inom skillnaden mellan angiven
grundinställning och de lägre och övre gränser som anges för godkän-
nande) med en säkerhetsmarginal på 4 mrad (0,4 % lutning).
5.5.2. Om resultatet/resultaten från någon mätning/några mätningar inte ligger
inom den säkerhetsmarginal som anges i punkt 5.5.1 eller överskrider
gränsvärdena skall ytterligare tre mätningar göras för de belastningsfall
som motsvarar detta/dessa resultat enligt punkt 5.5.3.
5.5.3För vart och ett av ovanstående belastningsfall:
5.5.3.1. Om inget av de tre uppmätta resultaten avviker med mer än 2 mrad
(0,2 % lutning) från det aritmetiska medelvärdet av resultatet skall
medelvärdet utgöra det slutliga resultatet.
5.5.3.2. Om någon mätning avviker med mer än 2 mrad (0,2 % lutning) från det
aritmetiska medelvärdet skall ytterligare en serie omfattande 10
mätningar göras, för vilka det aritmetiska medelvärdet skall utgöra det
slutliga resultatet.
5.5.3.3. Om ett fordon är utrustat med en automatisk inställningsanordning som
har en inneboende hysteres skall medelvärdena av resultaten vid hyste-
reskurvans topp respektive bottenvärde betraktas som signifikanta.1976L0756 — SV — 31.12.1991 — 006.001 — 37
▼M6
Samtliga dessa mätningar skall göras i enlighet med punkt 5.5.3.1 och
5.5.3.2.
5.5.4. Kraven skall anses uppfyllda om för samtliga belastningsfall variationen
mellan den uppmätta grundinställningen bestämd enligt punkt 5.2 och
den lutning som uppmäts vid varje belastningsfall understiger de värden
som beräknas i punkt 5.5.1 (utan säkerhetsmarginal).
5.5.5. Om endast ett av de övre eller undre gränsvärdena överskrids skall till-
verkaren gesmöjlighet att välja ett annat värde för den angivna
grundinställningen inom de gränsvärden som anges för godkännande.1976L0756 — SV — 31.12.1991 — 006.001 — 38
▼M6
Tillägg 6
ANGIVANDE AV GRUNDINSTÄLLNING ENLIGT PUNKT 4.2.6.1 I BILAGA 1
Exempel:
Storleken hos symbolen fär bestämmas av tillverkaren.1976L0756 — SV — 31.12.1991 — 006.001 — 39
▼M6
Tillägg 7
MANÖVERORGAN FÖR ANORDNINGAR FÖR STRÅLKASTA-
RINSTÄLLNING ENLIGT PUNKT 4.2.6.2.2 I BILAGA 1
1. SPECIFIKATION
1.1. Halvljuskäglan skall alltid vinklas ner på något av följande sätt:
a) Genom att ett manöverorgan försneråt eller till väns ter.
b) Genom att ett manöverorgan vridsmoturs .
c) Genom intryckning av en knapp (dragreglage).
Om flera knappar används för att ställa in ljuskäglan skall den knapp som
åstadkommer störst nedåtvinkling monteras till vänster om eller under
knappen/knapparna för andra halvljuslägen.
Ett vridreglage monterat försänkt eller där endast kanten syns skall
fungera i enlighet med manöverorgan typ a eller c.
1.1.1. Detta manöverorgan skall vara försett med symboler som klart visar de
rörelser som motsvarar ner- och uppåtvinkling hos halvljuskäglan.
1.2. 0-läget motsvarar grundinställningen enligt punkt 4.2.6.1 i bilaga 1.
1.3. Det 0-läge som enligt punkt 4.2.6.2.2 i bilaga 1 skall vara ett stoppläge
behöver inte ligga vid slutet på skalan.
1.4. Den märkning som används på manöverorganet skall förklaras i fordonets
instruktionsbok.
1.5. Endast följande symboler får användas för att beteckna dessa manöve-
rorgan:
Symboler med fyra linjer i stället för fem får också användas.
2. EXEMPEL
Exempel 1:
Exempel 2:
1976L0756 — SV — 31.12.1991 — 006.001 — 40
▼M6
Exempel 3:
1976L0756 — SV — 31.12.1991 — 006.001 — 41
▼M6
BILAGA 2
MALL
1976L0756 — SV — 31.12.1991 — 006.001 — 42
▼M6
1976L0756 — SV — 31.12.1991 — 006.001 — 43