1989L0662 — SV — 13.12.1990 — 001.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS DIREKTIV
av den 11 december 1989
omveterinärakontrollervidhandelninomgemenskapenisyfteattfullbordadeninremarknaden
(89/662/EEG)
(EGT L 395, 30.12.1989, s. 13)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1 Rådets direktiv 91/495/EEG av den 27 november 1990 L 268 41 24.9.1991
1989L0662 — SV — 13.12.1990 — 001.001 — 2
▼B
RÅDETS DIREKTIV
av den 11 december 1989
omveterinärakontrollervidhandelninomgemenskapenisyfteatt
fullborda den inre marknaden
(89/662/EEG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA
DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekono-
miska gemenskapen, särskilt artikel 43 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag (1),
med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3), och
med beaktande av följande:Gemenskapen kommer att vidta åtgärder för att stegvis upprätta den inre
marknaden under tiden fram till den 31 december 1992.
För att samordningen av marknaden med kreatursprodukter och
produkter av animaliskt ursprung skall fungera utan störningar krävs attveterinära hinder mot utvecklingen av handeln inom gemenskapen meddessa produkter undanröjs. Den fria rörligheten av jordbruksprodukterär ett grundläggande inslag i samordningen av marknaderna och börkunna underlätta en rationell utveckling av jordbruksproduktionen ochett optimalt utnyttjande av produktionsmedlen.
På det veterinära området utnyttjas för närvarande gränserna för att
utföra kontroller som syftar till att värna om hälsan hos människor ochdjur.
Det slutliga målet är att de veterinära kontrollerna skall utföras enbart
vid avsändningsstället. För att uppnå detta krävs en harmonisering av degrundläggande krav som rör hälsoskyddet för människor och djur.
Målet är att förverkliga den inre marknaden och i avvaktan på att detta
uppnås bör huvudvikten läggas på de kontroller som skall utföras hosavsändaren och på att organisera de kontroller som skulle kunna utföraspå destinationsorten. En sådan lösning skulle innebära ett slopande avde veterinära kontrollerna vid gränserna mellan medlemsstaterna.
Denna lösning förutsätter ett ökat förtroende för de veterinära kontroller
som utförs av den avsändande staten. Den senare måste säkerställa attdessa veterinära kontroller utförs på ett lämpligt sätt.
I destinationslandet skulle veterinära stickprovskontroller kunna utföras
hos mottagarna. Vid allvarlig misstanke om felaktigheter skulle dockden veterinära kontrollen kunna utföras medan varorna är på väg.
Det är en uppgift för medlemsstaterna att lägga fram en plan över hur
de avser att utföra kontrollerna. Dessa planer bör underställas gemen-skapen för godkännande.
Det måste skapas förutsättningar för att kunna vidta åtgärder om den
veterinära kontrollen skulle avslöja felaktigheter i sändningen. Härvidkan tre möjliga lösningar utpekas: syftet med den första skulle vara attbereda möjlighet att rätta till felaktiga dokument, med den andra att iförekommande fall avvärja eventuella risker när det konstaterats utbrottav någon epizooti, någon ny allvarlig och smittsam sjukdom eller någonannan orsak som kan tänkas utgöra ett allvarligt hot mot djursellermänniskors hälsa, under det att den tredje skulle ta sikte på de fall när
(1) EGT nr C 225, 31.8.1988, s. 4.
(2) EGT nr C 326, 19.12.1988, s. 28.
(3) EGT nr L 56, 6.3.1989, s. 7.
1989L0662 — SV — 13.12.1990 — 001.001 — 3
▼B
varorna inte svarar mot de krav som fastställts av andra skäl än de somavses ovan.
Ett förfarande bör fastställas för att bilägga eventuella tvister i fråga om
sändningar från någon anläggning, något produktionsställe eller någotföretag.
Behovet av skyddsåtgärder måste uppmärksammas. Inom detta område,
måste, inte minst med hänsyn till effektiviteten, ansvaret i första handfalla på den avsändande medlemsstaten. Kommissionen måste kunnavidta snabba åtgärder, särskilt genom att göra besök på platsen och vidtade åtgärder som läget kräver.
För att vara effektiva måste de regler som fastställs i detta direktiv täcka
alla varor som är underkastade veterinära krav i samband med handelinom gemenskapen.
Dock föreligger alltjämt med avseende på vissa epizootiska sjukdomar
olika hälsosituationer inom medlemsstaterna och i avvaktan på ett ställ-ningstagande från gemenskapens sida vad gäller sätten att bekämpadessa sjukdomar bör frågan om kontroll av handeln med husdjur inomgemenskapen tills vidare lämnas utanför och en kontroll av handlingarbör vara tillåten under transporten. Med hänsyn till det rådandet lägetvad gäller frågan om harmonisering och i avvaktan på gemenskaps-regler bör varor som inte är underkastade harmoniserade regler uppfyllade krav som gäller inom destinationslandet, förutsatt att de senare står iöverensstämmelse med artikel 36 i fördraget.
Bestämmelserna i gällande direktiv bör anpassas till de nya regler som
fastställs i detta direktiv.
Dessa regler bör ses över på nytt före utgången av år 1993.Kommissionen bör bemyndigas att vidta åtgärder för tillämpningen av
detta direktiv. I detta syfte bör det utarbetas rutiner för att upprätta ettnära och effektivt samarbete mellan kommissionen och medlemsstaternainom Ständiga veterinärkommittén.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Medlemsstaterna skall se till att de veterinära kontroller som skall
utföras på produkter av animaliskt ursprung, som omfattas av dedirektiv som räknas upp i bilaga A eller i artikel 14 och som är avseddaför handel, inte längre sker vid gränserna utan verkställs i enlighet meddetta direktiv, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 6.
Artikel 2
I detta direktiv avses med
1.veterinär kontroll : varje fysisk undersökning eller administrativt
förfarande som gäller de varor som avses iarti kel 1 och som syftartill att direkt eller på annat sätt värna om människors eller djurshälsa,
2.handel : handel mellan medlemsstater med varor som avses iarti kel
9.2 ifördraget,
3.anläggning : varje företag som producerar, lagrar eller bearbetar
produkter som avses iarti kel 1,
4.behörig myndighet : den centrala myndighet i en medlemsstat som det
åligger att utföra veterinära kontroller eller varje myndighet tillvilken denna uppgift har överförts,
5.officiell veterinär : den veterinär som förordnats av den behöriga
centrala myndigheten i medlemsstaten.
1989L0662 — SV — 13.12.1990 — 001.001 — 4
▼B
KAPITEL I
Kontroll vid produktionsanläggningen
Artikel 3
1. Medlemsstaterna skall se till att inga andra produkter görs till
föremål för handel än sådana som avses iarti kel 1 och som haranskaffats, kontrollerats, stämplats och märkts ienli ghet med gemen-skapens regler för den angivna destinationen och som fram till denslutlige mottagare som uppgivits åtföljs av ett hälsointyg, djurhälsocerti-fikat eller något annat dokument som fastställts genom gemenskapensveterinära bestämmelser.
De anläggningar som produkterna härrör ifrån skall genom kontinuerlig
egenkontroll säkerställa att produkterna uppfyller de krav som uppställtsiföregående stycke.
Utan att påverka de tillsynsskyldigheter som åligger den officiella vete-
rinären i enlighet med gemenskapens lagstiftning skall den behörigamyndigheten utföra regelbunden kontroll vid anläggningarna för attförsäkra sig om att de för handel avsedda produkterna uppfyller gemen-skapens krav eller, ide fall som avses under punkt 3 idenna arti kel ochiarti kel 14, de krav som gäller iden mottagande medlemsstaten.
När det finns anledning att misstänka att kraven inte uppfylls skall den
behöriga myndigheten utföra nödvändiga kontroller och, i de fall miss-tanken bekräftas, vidta lämpliga åtgärder, vilket kan innefatta indrag-ning av godkännandet.
2. När transporten innefattar flera destinationer skall produkterna
sammanföras till ett antal partier som svarar mot antalet destinationer.Varje parti skall åtföljas av det ovannämnda certifikatet eller doku-mentet.
När de produkter som åsyftas i artikel 1 är avsedda för export till ett
tredje land skall transportproceduren stå under tullövervakning fram tillden ort där sändningen lämnar gemenskapens territorium.
3. Medlemsstater som valt att föra in produkter från vissa länder
utanför gemenskapen skall meddela kommissionen och övrigamedlemsstater om förekomsten av sådan import.
När produkterna förs in till gemenskapens territorium via en annan
medlemsstat än någon av dem som avses ovan skall denna medlemsstatverkställa en kontroll i handlingarna av ursprunget och varornas destina-tion i enlighet med artikel 6.1.
De medlemsstater till vilka varorna är destinerade skall förbjuda att de
berörda produkterna sänds vidare från deras territorium såvida de inte äravsedda för någon annan medlemsstat som begagnar sig av sammainförselmöjlighet.
Artikel 4
1. Medlemsstater från vilka varorna avsänds skall vidta de åtgärder
som krävs för att säkerställa att de berörda parterna uppfyller de veteri-nära kraven i samtliga led av produktion, lagring, saluföring och trans-port av de produkter som avses i artikel 1. De skall särskilt säkerställaatt
— de produkter som anskaffats i enlighet med de direktiv som avses i
bilaga A kontrolleras på samma sätt ur veterinär synpunkt, oavsettom de är avsedda för handel inom gemenskapen eller för deninhemska marknaden.
— de produkter som omfattas av bilaga B inte förs ut till någon annan
medlemsstats territorium, om de inte kan försäljas inom medlems-statens eget territorium av skäl som har stöd i artikel 36 i fördraget.
2. Medlemsstater från vilka varorna avsänts skall i de fall gemen-
skapens regler har överträtts vidta lämpliga administrativa, juridiskaeller straffrättsliga åtgärder för att beivra varje överträdelse av denveterinära lagstiftningen som begåtts av fysiska eller juridiska personer,isynnerhet när det konstaterats att de i ntyg eller dokument som utfär-
1989L0662 — SV — 13.12.1990 — 001.001 — 5
▼B
dats inte svarar mot produkternas verkliga tillstånd eller när kontrolls-
tämplar satts på produkter som inte uppfyller dessa regler.
KAPITEL II
Kontroller vid ankomst till destinationsorten
Artikel 5
1. Mottagande medlemsstater skall vidta följande åtgärder:
a) Den behöriga myndigheten får på destinationsorten för varorna
genom icke-diskriminerande veterinära stickprov kontrollera att dekrav som uppställs i artikel 3 har uppfyllts. Provtagning får skesamtidigt.
När den behöriga myndigheten i den medlemsstat genom vilken
varorna transiteras eller den medlemsstat till vilken varorna avsäntshar fått uppgifter som ger anledning till misstanke om att gällandebestämmelser överträtts, får kontroller som innefattar kontroll avtransportsättet också utföras under transporten av varor till medlems-statens territorium.
b) När de produkter som avses iarti kel 1 och som härrör från en annan
medlemsstat är avsedda
— för en anläggning som står under tillsyn av en officiell veterinär,
skall denne se till att endast sådana produkter släpps in i dennaanläggning som uppfyller kraven i artikel 3.1 med avseende påmärkning och medföljande dokument eller, vad gäller deprodukter som avses ibi laga B, åtföljs av de dokument somfastställs i destinationslandets bestämmelser,
— för en godkänd distributör som delar upp partierna eller för ett
handelsföretag med många filialer, eller någon verksamhet sominte är underkastad ständig tillsyn skall den senare, innan partietdelas upp eller saluföras, kontrollera att varorna märkts och attde intyg eller dokument som avses i den första strecksatsen finnstillgängliga samt anmäla varje felaktighet eller avvikelse till denbehöriga myndigheten.
— för andra mottagare, särskilt när partiet till en del har lossats
under transporten, skall förpackningen i enlighet med artikel 3.1åtföljas av originalet till det intyg som avses i den första streck-satsen.
De garantier som skall företes av de mottagare som avses i andra
och tredje strecksatserna skall specificeras i ett avtal med den behö-riga myndigheten att underteck-nas vid tiden för den registreringsom föreskrivits i punkt 3. Den behöriga myndigheten skall utförastickprovskontroller för att förvissa sig om att dessa garantieruppfylls.
2. Om gemensamma varustandarder inte fastställts genom gemens-
kapsregler och idet fall som avses iarti kel 14 kan den mottagandemedlemsstaten, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 4 och medvederbörlig hänsyn till de allmänna bestämmelserna i fördraget, krävaatt ursprungsanläggningen skall följa de regler som gäller enligt denifrågavarande medlemsstatens nationella lagstiftning. Den medlemsstatfrån vilken produkterna härrör skall se till att den ifrågavarandeprodukten uppfyller dessa normer.
3. För importörer som får produkter levererade till sig från en annan
medlemsstat eller som helt delar upp ett partiav sådana produkter gälleratt
a) de dessförinnan skall bli föremål för registrering, om den behöriga
myndigheten kräver detta,
b) de skall föra ett register i vilket sådana leveranser noteras,
c) de skall, om den behöriga myndigheten kräver detta, anmäla
ankomsten av sådana produkter från en annan medlemsstat idenmån detta är nödvändigt för att utföra de kontroller som avses underpunkt 1,
1989L0662 — SV — 13.12.1990 — 001.001 — 6
▼B
d) de skall under den tid som fastställts av den behöriga myndigheten,
dock under minst sex månader, arkivera de hälsointyg och dokumentsom avses i artikel 3 för att vid anfordran företes för den behörigamyndigheten.
4. Närmare bestämmelser för tillämpning av denna artikel skall
utformas ienli ghet med det förfarande som fastställs iarti kel 18.
5. Rådet skall med ledning av en rapport från kommissionen som
åtföljs av eventuella ändringsförslag på nytt se över denna artikel inomtre år från det att detta direktiv börjar tillämpas.
Artikel 6
1. I samband med den kontroll som företas på de platser där
produkter kan införas till gemenskapens territorium från tredje land,däribland hamnar, flygplatser och gränsstationer mot tredje land, skallmedlemsstaterna se till att följande åtgärder vidtas:
a) Kontroller av handlingar skall göras rörande produkternas ursprung.
b) Vid införsel av produkter från länder utanför gemenskapen, skall de
sändas under tullövervakning till inspektionsställen där veterinärbesiktning kan utföras.
De produkter som avses i bilaga A får inte godkännas vid tullkla-
rering annat än om dessa kontroller har visat att de uppfyller gemen-skapens bestämmelser.
De produkter som avses ibi laga B och de varor som medlemssta-
terna har valt att importera i enlighet med artikel 3.3 och som efteratt ha införts till gemenskapens territorium skall vidarebefordras tillen annan medlemsstats territorium skall
— antingen underkastas veterinär besiktning som visar att de
uppfyller de bestämmelser som utfärdats iden medlemsstat ti llvilken de destinerats, eller
— efter enbart visuell besiktning för att fastställa att dokument och
produkter stämmer överens, vidarebefordras under tullövervak-ning till destinationsorten, där veterinär besiktning skall utföras.
c) Produkter som härrör från gemenskapen skall inspekteras i enlighet
med de besiktningsbestämmelser som fastställs i artikel 5.
2. Dock skall från den 1 januari1993 och utan hi nder av punkt 1 alla
produkter som transporteras genom reguljära och direkta transportmedelsom förbinder två geografiska punkter inom gemenskapen vara under-kastade de bestämmelser om inspektion som fastställs i artikel 5.
Artikel 7
1. Om den behöriga myndigheten i en medlemsstat i samband med
den inspektion som utförs på destinationsorten eller under transportenkonstaterar
a) förekomst av smittämnen som orsakar någon av de sjukdomar som
nämns i direktiv 82/894/EEG (
1), senast ändrat genom kommissio-
nens beslut 89/162/EEG (2), någon zoonos eller sjukdom eller något
annat som kan tänkas orsaka allvarlig fara för djur och människoreller om produkterna kommer från ett område som är smittat med enepizootisk sjukdom, skall de utom vad gäller djurhälsoaspekter, ifråga om produkter som är föremål för någon av de behandlingarsom avses i artikel 4 i direktiv 80/215/EEG (
3), senast ändrat genom
direktiv 88/660/EEG (4), beordra att transportförpackningen i fråga
förstörs eller används på något annat sätt som fastställts genomgemenskapsregler.
(1) EGT nr L 378, 31.12.1987, s. 58.
(2) EGT nr L 61, 4.3.1989, s. 48.
(3) EGT nr L 47, 21.2.1980, s. 4.
(4) EGT nr L 382, 31.12.1988, s. 35.
1989L0662 — SV — 13.12.1990 — 001.001 — 7
▼B
Kostnader i samband med förstöring av partiet skall betalas av
avsändaren eller dennes ombud.
De behöriga myndigheterna i den mottagande medlemsstaten skall
omedelbart genom telex delge de övriga medlemsstaternas behörigamyndigheter och kommissionen vad som framkommit vid inspek-tionen, vilka beslut som fattats och på vilka grunder de fattats.
De skyddsåtgärder som anges i artikel 9 får tillämpas.Utöver detta får kommissionen på begäran av en medlemsstat och i
enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 17, när detuppkommer situationer som inte förutsetts av gemenskapens lagstift-ning, vidta varje åtgärd som är nödvändig för att uppnå samstäm-mighet i medlemsstaternas handlande.
b) att varorna inte uppfyller de villkor som fastställts genom gemen-
skapens direktiv, eller nationella normer när ett beslut om degemenskapsnormer som föreskrivits genom direktiven inte fattats,och förutsatt att hänsynen till människors och djurs hälsa tillåter det,låta avsändaren eller hans ombud välja mellan att
— förstöra varorna eller
— använda dem för något annat ändamål, däribland att sända till-
baka dem efter att att ha inhämtat medgivande från den behörigamyndigheten i ursprungslandet.
Om intyget eller dokumenten befinns innehålla felaktigheter skall
dock avsändaren medges en tidsfrist innan den sistnämnda möjlig-heten tillgrips.
2. I enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 18 skall
kommissionen upprätta en förteckning över de smittämnen och sjuk-domar som avses ipunkt 1 och fastställa detaljerade regler för hurdenna artikel skall tillämpas.
Artikel 8
1. I de fall som avses i artikel 7 skall den behöriga myndigheten i
den mottagande medlemsstaten utan dröjsmål ta kontakt med de behö-riga myndigheterna i den medlemsstat från vilken varorna avsänts. Desistnämnda myndigheterna skall vidta alla nödvändiga åtgärder ochmeddela den behöriga myndigheten i den förstnämnda medlemsstatenvilka kontroller som utförts, vilka beslut som fattats och motiveringenför dessa.
Om myndigheten i den första medlemsstaten befarar att dessa åtgärder
är otillräckliga, skall de behöriga myndigheterna i de två medlemssta-terna gemensamt söka finna en lösning. Om det är lämpligt kan dettainnefatta inspektion på platsen.
Om de kontroller som avses i artikel 7 visar upprepade oegentligheter,
skall den behöriga myndigheten i den mottagande medlemsstaten under-rätta kommissionen och de veterinära myndigheterna i de övrigamedlemsstaterna.
Kommissionen får på begäran av den behöriga myndigheten i den
mottagande medlemsstaten eller på eget initiativ och under hänsynsta-gande till arten av överträdelsen
— sända en inspektionsgrupp till den berörda anläggningen, eller
— uppdra åt en officiell veterinär, vars namn skall finnas med på en av
kommissionen på förslag av medlemsstaterna upprättad förteckningoch som kan godkännas av de olika berörda parterna, för att kontrol-lera fakta vid den berörda anläggningen,
— uppmana den behöriga myndigheten att intensifiera provtagningen
av den berörda anläggningens produkter.
Den skall underrätta medlemsstaterna om vad som framkommit.När dessa åtgärder vidtagits för att komma tillrätta med upprepade
oegentligheter vid någon anläggning skall kommissionen debitera denberörda anläggningen alla utgifter som uppkommit genom tillämpningav strecksatserna iföregående stycke.
1989L0662 — SV — 13.12.1990 — 001.001 — 8
▼B
I avvaktan på vad kommissionen kommit fram till skall den medlems-
stat från vilken sändningen härrör, på begäran av den mottagandemedlemsstaten, utöka kontrollen av de produkter som kommer från denifrågavarande anläggningen och tillfälligt dra in tillståndet om det före-ligger starka skäl för detta med hänsyn till djurs och människors hälsa.
Den mottagande medlemsstaten får å sin sida utöka kontrollerna av
produkter som kommer från samma anläggning.
På begäran av någon av de två berörda medlemsstaterna — om oegent-
ligheterna har bekräftats av experternas utlåtanden — skall kommis-sionen i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 17, vidtalämpliga åtgärder som får utsträckas till att bemyndiga medlemsstaternaatt införa ett tillfälligt förbud mot införsel till sina territorier avprodukter som härrör från den berörda anläggningen. Dessa åtgärderskall bekräftas eller omprövas snarast möjligt i enlighet med det förfa-rande som fastställs iarti kel 17.
De allmänna reglerna för tillämpningen av denna artikel skall fastställas
ienli ghet med förfarandet iarti kel 18.
2. Rätten enligt medlemsstatens gällande lagstiftning att begära pröv-
ning av beslut som fattats av de behöriga myndigheterna skall intepåverkas av detta direktiv.
Beslut som fattats av den behöriga myndigheten i den mottagande staten
skall tillsammans med en motivering delges avsändaren eller hansombud och den behöriga myndigheten i den medlemsstat från vilkenpartiet avsänts.
Om avsändaren eller hans ombud begär detta, skall de ifrågavarande
besluten tillsammans med motivering vidarebefordras till honom iskriftlig form med uppgifter om den rätt till prövning som står till buds ienlighet med gällande lagstiftning i den mottagande medlemsstaten,tillsammans med uppgift om hur och inom vilken tid detta skall ske.
Om tvist skulle uppkomma, och utan att det påverkar tilllämpningen av
den nyssnämnda rätten till prövning, får dock de två berörda parterna,om överenskommelse träffas om detta inom en period av högst tvåmånader, hänskjuta tvisten för avgörande till någon expert vars namnfinns med på en av kommissionen upprättad förteckning över gemen-skapens experter. Kostnaden för att anlita denna expert skall betalas avgemenskapen.
Dessa experter skall yttra sig inom högst 72 timmar. Parterna skall
avvakta expertens yttrande med vederbörlig hänsyn tagen till gemen-skapens veterinära lagstiftning.
3. Kostnaderna för att sända tillbaka varorna, lagra dem, överföra
dem till annan användning eller förstöra dem skall betalas av mott-agaren.
KAPITEL III
Allmänna bestämmelser
Artikel 9
1. Med undantag av de sjukdomar som avses i direktiv 82/894/EEG
skall varje medlemsstat till de övriga medlemsstaterna och till kommis-sionen omedelbart anmäla varje utbrott inom sitt territorium av någonzoonos, sjukdom eller annat som kan tänkas orsaka ett allvarligt hot motdjurs eller människors hälsa.
Den medlemsstat från vilken sändningen utgått skall omedelbart vidta
de kontroll-och försiktighetsåtgärder som fastställs i gemenskapsreg-lerna, däribland särskilt fastställande av buffertzoner som avses i dessaregler eller vidta varje annan åtgärd som den finner lämplig.
Den mottagande medlemsstaten eller den genom vilken sändningen
skall transiteras, som i samband med någon av de kontroller som avses iartikel 5 har konstaterat förekomst av någon av de sjukdomar eller
1989L0662 — SV — 13.12.1990 — 001.001 — 9
▼B
orsaker som avses i första stycket, får om så krävs vidta de försiktig-
hetsmått som fastställs igemenskapens regler.
I avvaktan på att åtgärder vidtas i enlighet med punkt 4 får den motta-
gande medlemsstaten, när särskilt allvarliga folk- eller djurhälsoskälföreligger, vidta tillfälliga skyddsåtgärder gentemot de berörda anlägg-ningarna eller, i fråga om en epizootisk sjukdom, vad gäller det skydds-område som fastställs igemenskapens regler.
De åtgärder som vidtagits av medlemsstaterna skall utan dröjsmål
anmälas till kommissionen och till de övriga medlemsstaterna.
2. På begäran av den medlemsstat som avses iförsta stycket ipunkt
1, eller på initiativ av kommissionen, får en eller flera kommissionsle-damöter omedelbart bege sig till den berörda platsen för att i samarbetemed de behöriga myndigheterna undersöka vilka åtgärder som vidtagits.De skall avge ett yttrande om dessa åtgärder.
3. Om kommissionen inte har informerats om vilka åtgärder som
vidtagits, eller om den anser de vidtagna åtgärderna otillräckliga, fården, isamarbete med den berörda medlemsstaten och iavvaktan på attden Ständiga veterinärkommittén sammanträder, vidta tillfälliga skydds-åtgärder gentemot produkter från den region som berörs av den epizoo-tiska sjukdomen eller produkter från en viss anläggning. Dessa åtgärderskall underställas Ständiga veterinärkommittén snarast möjligt för attfastställas, ändras eller upphävas ienli ghet med förfarandet iarti kel 17.
4. Kommissionen skall i samtliga fall vid första lämpliga tillfälle ta
ställning till situationen på nytt i Ständiga veterinärmedicinskakommittén. Den skall besluta om vilka åtgärder som behöver tillgripasför de produkter som avses i artikel 1 och, om situationen så kräver, förde ursprungliga produkterna eller de produkter som härletts från dessaprodukter i enlighet med förfarandet i artikel 17. Kommissionen skallfölja läget och ienli ghet med samma förfarande ändra eller upphäva debeslut som fattats alltefter vad situationen kräver.
5. Utförliga regler för hur denna artikel skall tillämpas och särskilt
förteckningen över de zoonoser eller orsaker som kan tänkas utgöra ettallvarlig hot mot människors hälsa skall utarbetas i enlighet med förfa-randet iarti kel 18.
Artikel 10
Varje medlemsstat och kommissionen skall utse den eller de veterinär-
myndigheter som skall svara för de veterinära kontrollerna och samar-betet med de andra medlemsstaternas inspektionsmyndigheter.
Artikel 11
Medlemsstaterna skall se till att tjänstemännen inom deras veterinär-
myndigheter, om så är lämpligt i samarbete med tjänstemännen inomandra myndigheter som anförtrotts denna uppgift särskilt ges fullmaktoch möjlighet att
— verkställa inspektioner av lokaler, kontor, laboratorier, installationer,
transportmedel, anläggningar och utrustning, rengörings-och under-hållsmedel och de rutiner som används vid framställning, bearbet-ning, kontrollmärkning, märkning och presentation av dessaprodukter,
— kontrollera att personalen uppfyller de krav som fastställs ide texter
som avses ibi laga A,
— ta prover på produkter som finns i lager för att förvaras, släppas ut
på marknaden eller transporteras,
— granska skriftligt eller datoriserat material som är av betydelse för
de kontroller som verkställs utöver de åtgärder som vidtagits medstöd av artikel 3.1.
För detta ändamål skall de inspekterade anläggningarna vara beredda att
samarbeta med kontrollanterna iden utsträckni ng som krävs för att deskall kunna fullgöra sina åligganden.
1989L0662 — SV — 13.12.1990 — 001.001 — 10
▼B
Artikel 12
1. Artikel 8.3 och artiklarna 10 och 11 i direktiv 64/433/EEG (1),
senast ändrat genom direktiv 88/657/EEG (2), utgår.
2. Artikel 5.3 och 5.4 och artiklarna 9, 10 och 11 i direktiv 71/
118/EEG (3), senast ändrat genom direktiv 88/657/EEG, utgår.
3. I direktiv 74/461/EEG (4), senast ändrat genom direktiv 87/
489/EEG (5),
i) skall artiklarna 5.2, 5.3, 5.4 och 5.5 och artiklarna 6 och 8, utgå, och
ii) i artikel 8a skall hänvisningen till artikel 8 ersättas med en hänvis-
ning till artikel 9 i direktiv 89/662/EEG.
4. Artikel 7.3 och artiklarna 12 och 16 i direktiv 77/99/EEG (6),
senast ändrat genom direktiv 89/227/EEG (7), utgår.
5. I direktiv 80/215/EEG
i) skall artikel 5.2, 5.3, 5.4 och 5.5 och artiklarna 6 och 7 utgå, och
ii) i artikel 7a skall hänvisningarna till artikel 7 ersättas med en hänvis-
ning till artikel 9 i direktiv 89/662/EEG.
6. Artikel 5.3 och 5.4 och artiklarna 7, 8 och 12 i direktiv 85/
397/EEG (8), ändrat genom förordning (EEG) nr 3768/85 (9), utgår.
7. Artikel 10.1 och 10.3 i direktiv 88/657/EEG utgår.8. Artiklarna 8 och 9 i direktiv 89/437/EEG (
10) utgår.
9. I bilaga B till direktiv 72/462/EEG (11) skall följande läggas till i
intyget:
”Första mottagarens namn och adress”.
Artikel 13
1. Följande artikel skall läggas till direktiven 64/433/EEG och 71/
118/EEG:
”Artikel 19De regler som fastställs i direktiv 89/662/EEG (*) rörande de veteri-
nära kontroller som skall tillämpas vid handel inom gemenskapeninför förverkligandet av den inre marknaden, skall gälla särskilt ifråga om kontroller vid produktionsanläggningen, organisationenoch uppföljningen av de kontroller som skall utföras av den motta-gande medlemsstaten samt de skyddsåtgärder som skall tillämpas.
(*) EGT nr L 395, 30.12.1989, s. 13”.
2. Följande artikel skall läggas till direktiven 72/461/EEG och 80/
215/EEG:
”Artikel 15De regler som fastställs i direktiv 89/662/EEG (*) rörande de
veterinära kontroller som skall tillämpas vid handeln inom gemen-skapen inför förverkligandet av den inre marknaden, skall till-lämpas särskilt på kontroller vid produktionsanläggningen, organi-sationen och uppföljningen av de kontroller som skall utföras avden mottagande medlemsstaten samt på de skyddsåtgärder som
(1) EGT nr 121, 29.7.1964, s. 2012/64.
(2) EGT nr L 382, 21.12.1988, s. 3.
(3) EGT nr L 55, 8.3.1971, s. 23.
(4) EGT nr L 302, 31.12.1972, s. 24.
(5) EGT nr L 280, 3.10.1987, s. 28.
(6) EGT nr L 26, 31.1.1977, s. 85.
(7) EGT nr L 93, 6.4.1989, s. 25.
(8) EGT nr L 226, 24.8.1985, s. 13.
(9) EGT nr L 362, 31.12.1985, s. 8.
(10) EGT nr L 212, 22.7.1989, s. 87.
(11) EGT nr L 302, 31.12.1972, s. 28.
1989L0662 — SV — 13.12.1990 — 001.001 — 11
▼B
skall tillämpas.
(*) EGT nr L 395, 30.12.1989, s. 13”.
3. Följande artikel läggs till direktiv 77/99/EEG:
”Artikel 24De regler som fastställs i direktiv 89/662/EEG (*) rörande de
veterinära kontroller som skall tillämpas vid handeln inom gemen-skapen inför förverkligandet av den inre marknaden, skall till-lämpas särskilt på kontroller vid produktionsanläggningen, påorganisationen och uppföljningen av de kontroller som skallutföras av den mottagande medlemsstaten samt på de skyddsåt-gärder som skall tillämpas.
(*) EGT nr L 395, 30.12.1989, s. 13”.
4. Följande artikel skall läggas till direktiven 85/397/EEG och 88/
657/EEG:
”Artikel 18De regler som fastställs i direktiv 89/662/EEG (*) rörande de
veterinära kontroller som skall tillämpas vid handeln inom gemen-skapen inför förverkligandet av den inre marknaden, skall till-lämpas särskilt på kontroller vid produktionsanläggningen, påorganisationen och uppföljningen av de kontroller som skallutföras av den mottagande medlemsstaten samt på de skyddsåt-gärder som skall tillämpas.
(*) EGT nr L 395, 30.12.1989, s. 13”.
5. Följande artikel läggs till direktiv 88/437/EEG:
”Artikel 17De regler som fastställs i direktiv 89/662/EEG (**) rörande de
veterinära kontroller som skall tillämpas vid handeln inom gemen-skapen inför förverkligandet av den inre marknaden, skall till-lämpas särskilt på kontroller vid produktionsanläggningen, påorganisationen och uppföljningen av de kontroller som skallutföras av den mottagande medlemsstaten samt på de skyddsåt-gärder som skall tillämpas.
(*) EGT nr L 395, 30.12.1989, s. 13”
Artikel 14
Fram till och med den 31 december 1992 skall, i avvaktan på beslut
om att gemenskapsregler skall antas, handeln med de produkter somräknas upp ibi laga B vara underkastade de regler om kontroll somfastställs i detta direktiv, särskilt de som fastställs i artikel 5.2.
Medlemsstaterna skall före det datum som fastställs iarti kel 19
meddela vilka villkor och förfaranden som för närvarande tillämpasvid handeln med de produkter som avses i första stycket.
Rådet skall, efter förslag från kommissionen, före den 31 december
1991 fastställa de slutliga reglerna vad gäller handel med deprodukter som räknas upp ibi laga B.
Artikel 15
I artikel 9 i direktiv 64/432/EEG (
1) skall följande punkt införas:
”2 a En eller flera kommissionsledamöter får, på begäran av en
medlemsstat eller på initiativ av kommissionen själv, genastbege sig till den berörda platsen för att, i samarbete med debehöriga myndigheterna, granska de åtgärder som vidtagits ochavge ett yttrande om dessa åtgärder.”
(1) EGT nr 121, 29.7.1964, s. 1977/64.
1989L0662 — SV — 13.12.1990 — 001.001 — 12
▼B
Artikel 16
1. Medlemsstaterna skall senast tre månader före det datum som
fastställs i artikel 19.1 tillställa kommissionen ett program som redo-visar de nationella åtgärder som kommer att vidtas för att förverkligade angivna målen med detta direktiv, särskilt hur ofta kontrollernakommer att utföras.
2. Kommissionen skall granska de program som överlämnats av
medlemsstaterna ienli ghet med punkt 1.
3. Varje år från och med 1991 skall kommissionen till medlems-
staterna överlämna en rekommendation till program för kontroller attgenomföras påföljande år. Den ständiga veterinärkommittén skall iförväg ha avgivit sitt yttrande om rekommendationen som får bliföremål för senare anpassningar.
Artikel 17
1. När det förfarande som fastställs i denna artikel skall tillämpas,
skall ordföranden utan dröjsmål, antingen på eget initiativ eller påbegäran av någon medlemsstat, hänskjuta ärendet till den ständigaveterinärmedicinska kommittén (i det följande benämnd”kommittén”), som inrättats genom beslut 68/361/EEG (
1).
2. Kommissionens företrädare skall till kommittén överlämna ett
förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inomden tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskandefrågan är. Kommittén skall fatta sitt beslut med den majoritet somenligt artikel 148.2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådetskall fatta på förslag av kommissionen. De röster som avgivits avmedlemsstaternas företrädare skall vägas enligt samma artikel ifördraget. Ordföranden får inte rösta.
3. Kommissionen skall själv anta förslaget om det är förenligt med
yttrandet från kommittén.
4. Om förslaget inte är förenligt med yttrandet från kommittén
eller om inget yttrande avges, skall kommissionen utan dröjsmålföreslå rådet vilka åtgärder som skall vidtas.
Rådet skall fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet.Om rådet inte har fattat något beslut inom 15 dagar från det att
förslaget kommit det till handa, skall kommissionen själv besluta attde föreslagna åtgärderna skall vidtas, såvida inte rådet med enkelmajoritet har avvisat förslaget.
Artikel 18
1. När det förfarande som fastställs i denna artikel skall tillämpas,
skall ordföranden utan dröjsmål hänskjuta ärendet till den ständigaveterinärmedicinska kommittén (i det följande kallad ”kommittén”)som inrättats genom beslut 68/361/EEG.
2. Företrädaren för kommissionen skall förelägga kommittén ett
förslag till åtgärder. Kommitten skall yttra sig över förslaget inomden tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskandefrågan är. Kommittén skall fatta sitt beslut med den majoritet somenligt artikel 148.2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådetskall fatta på förslag av kommissionen. De röster som avgivits avföreträdarna för medlemsstaterna skall vägas enligt samma artikel ifördraget. Ordföranden får inte rösta.
3. Kommissionen skall godkänna de tilltänkta åtgärderna om de är
förenliga med kommitténs yttrande.
(1) EGT nr L 255, 18.10.1968, s. 23.
1989L0662 — SV — 13.12.1990 — 001.001 — 13
▼B
4. Om förslaget inte är förenligt med yttrandet från kommitténeller om inget yttrande avgives, skall kommissionen utan dröjsmålföreslå rådet vilka åtgärder som skall vidtas.
Rådet skall fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet.Om rådet inte har fattat något beslut inom tre månader från det att
förslaget kom det till handa, skall kommissionen själv besluta attvidta de föreslagna åtgärderna och tillämpa dem omedelbart, såvidainte rådet med enkel majoritet har avvisat förslaget.
KAPITEL IV
Övergångs- och slutbestämmelser
Artikel 19
1. Före den 31 december 1990 skall rådet fatta sitt beslut med
kvalificerad majoritet om kommissionens förslag rörande veterinär-kontroller vid handel mellan medlemsstaterna med levande djur.
Före det datum som nämns i första stycket skall rådet med kvalifi-
cerad majoritet fatta beslut, efter förslag från kommissionen, om deregler och allmänna principer som skall gälla vid de kontroller avinförsel från länder utanför gemenskapen av varor som omfattas avdetta direktiv. Före detta datum skall på samma sätt kontrollstationervid de yttre gränserna inrättas och de krav fastställas som dessagränsstationer skall uppfylla.
2. Före den 31 december 1992 skall rådet se över bestämmelserna
i detta direktiv och med ledning av en rapport från kommissionenom de erfarenheter som vunnits, tillsammans med relevanta förslag,fatta beslut om dessa med kvalificerad majoritet.
Artikel 20
Fram till den 31 december 1992 får medlemsstaterna för att tillåta
gradvis införande av de kontrollarrangemang som fastställs i dettadirektiv, utan hinder av artikel 5.1
— upprätthålla kontroller av handlingar under transporten av kött
och produkter som härrör från kött för att säkerställa att de speci-ella krav rörande mul-och klövsjuka och svinpest som fastställsgenom gemenskapsregler uppfylls,
— verkställa kontroller av handlingar under transporten av produkter
som importerats från tredje land och som är avsedda förmedlemsstaterna.
Artikel 21
Rådet skall före den 1 oktober 1992, med kvalificerad majoritet efter
förslag från kommissionen, bestämma vilka arrangemang som skalltillämpas när de övergångsbestämmelser som fastställs i artikel 20upphör att gälla.
Artikel 22
Medlemsstaterna skall sätta ikraft de lagar och andra författni ngar
som är nödvändiga för att följa detta direktiv vid ett datum som skallfastställas genom det beslut som skall fattas före den 31 december1990, ienli ghet med andra stycket iarti kel 19.1, dock senast den 31december 1991.
Dock skall Grekland ges en ytterligare ett års respit med att följa
det.
Artikel 23
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.
1989L0662 — SV — 13.12.1990 — 001.001 — 14
▼B
BILAGA A
Veterinär lagstiftning
— Rådets direktiv 64/433/EEG av den 26 juni 1964 om hygienproblem som
påverkar handeln med färskt kött inom gemenskapen (EGT nr 121,29.7.1964, s. 2012/64), senast ändrat genom direktiv 88/657/EEG (EGT nrL 382, 31.12.1988, s. 3),
— Rådets direktiv 71/118/EEG av den 15 februari 1971 om hygienproblem
som påverkar handeln med färskt kött av fjäderfä (EGT nr L 55,8.3.1971, s. 23), senast ändrat genom direktiv 88/657/EEG (EGT nr L382, 31.12.1988, s. 3),
— Rådets direktiv 72/461/EEG av den 12 december 1972 om hygienproblem
som påverkar handeln med färskt kött inom gemenskapen (EGT nr L 302,31.12.1972, s. 24), senast ändrat genom direktiv 87/489/EEG (EGT nr L280, 3.10.1987, s. 28),
— Rådets direktiv 77/99/EEG av den 21 december 1976 om hygienproblem
som påverkar handeln med köttprodukter inom gemenskapen (EGT nr L26, 31.1.1977, s. 85), senast ändrat genom direktiv 89/277/EEG (EGT nrL 93, 6.4.1989, s. 25),
— Rådets direktiv 80/215/EEG av den 22 januari 1980 om djurhälsoproblem
som påverkar handeln med köttprodukter inom gemenskapen (EGT nr L47, 21.2.1980, s. 4), senast ändrat genom direktiv 88/660/EEG (EGT nr L382, 31.12.1988, s. 35),
— Rådets direktiv 85/397/EEG av den 5 augusti 1985 om frågor om livsme-
delshygien och djurhälsa som påverkar handeln med värmebehandladmjölk inom gemenskapen (EGT nr L 226, 24.8.1985, s. 13), senast ändratgenom förordning (EEG) nr 3768/85 av 20.12.1985 (EGT nr L 362,31.12.1985, s. 8),
— Rådets direktiv 88/657/EEG av den 14 december 1988 om fastställande av
kraven vid framställning av och handel med malet kött, kött i stycken påmindre än 100 g och köttberedningar (EGT nr L 382, 31.12.1988, s.3) (
1),
— Rådets direktiv 89/437/EEG av den 20 juni 1989 om hygien-och hälsopro-
blem som påverkar tillverkningen och försäljningen av äggprodukter (EGTnr L 212, 22.7.1989, s. 87) (
1),
▼M1
— Rådets direktiv 91/495/EEG av den 27 november 1990 om frågor om livs-
medelshygien och djurhälsa som påverkar produktionen och utsläppandetpå marknaden av kaninkött och kött från vilda djur i hägn. (EGT nr L268, 24.9.1991, s. 41) (Med undantag av kaninkött och kött av hägnat viltsom importeras från tredje land).
(1) Från och med den 1 januari1992.
1989L0662 — SV — 13.12.1990 — 001.001 — 15
▼B
BILAGA B
Varor som inte är föremål för harmonisering inom gemenskapen, mendär handeln skall vara underkastad kontroller som föreskrivits genom
detta direktiv
Varor av animaliskt ursprung som omfattas av bilaga II till fördraget:
▼
M1
— vilt kött,
▼B
— obehandlad mjölk och mjölkprodukter,— vattenkulturprodukter avsedda som livsmedel,— fiskvaror avsedda som livsmedel,— levande tvåskaliga musslor avsedda som livsmedel,— köttprodukter av vilt och kanin,— blod,— avfall av djurfett, grevar och biprodukter vid extraktion,— honung,— sniglar avsedda som livsmedel,— grodlår avsedda som livsmedel.