1995L0021 — SV — 29.11.2002 — 004.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B ►M4 RÅDETS DIREKTIV 95/21/EG
av den 19 juni 1995
om hamnstatskontroll av fartyg ◄
(EGT L 157, 7.7.1995, s. 1)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Rådets direktiv 98/25/EG av den 27 april 1998 L 133 19 7.5.1998
►M2Kommissionens direktiv 98/42/EG av den 19 juni 1998 L 184 40 27.6.1998
►M3Kommissionens direktiv 1999/97/EG av den 13 december 1999 L 331 67 23.12.1999
►M4Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/106/EG av den 19
december 2001L 19 17 22.1.2002
►M5Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/84/EG av den 5 november
2002L 324 53 29.11.2002
Rättat genom:
►C1Rättelse, EGT L 232, 2.9.1999, s. 34 (95/21/EG)
▼B
RÅDETS DIREKTIV 95/21/EG
av den 19 juni 1995
om hamnstatskontroll av fartyg
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenska-
pen, särskilt artikel 84.2 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag(1),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2),
i enlighet med artikel 189c av Fördraget om upprättande av Europeiska
gemenskapen(3) och
med beaktande av följand.
Gemenskapen är allvarligt oroad över fartygsolyckor och föroreningar i
medlemsstaternas farvatten och utmed kusterna.
Gemenskapen är i lika hög grad angelägen om boende- och arbets-
förhållanden ombord.
Vid sitt sammanträde den 25 januari 1993 antogrådet beslut i vilka g e-
menskapen och medlemsstaterna uppmanades att verka för effektivaretillämpningoch verkställig het av tillfredsställande sjösäkerhets- ochmiljöskyddsnormer och att genomföra nya sådana åtgärder när debeslutas.
I sin resolution angående ett gemensamt handlingsprogram för säkerhet
till sjöss(
4), daterad den 8 juni 1993, uppmanade rådet kommissionen
att snarast möjligt lägga fram förslag till specifika åtgärder och faktiskaförslagbeträffande riktlinjer för fartyg sinspektion, bland annat avse-ende harmoniseringav reg ler för kvarhållande av fartygoch
möjligheten att offentliggöra inspektionsrapporter och meddela förbud
att anlöpa gemenskapens hamnar.
Säkerheten, möjligheterna att förhindra förorening samt boende- och
arbetsförhållanden ombord kan påtagligt förbättras om man drastiskt
minskar antalet undermåliga fartyg i gemenskapens farvatten genom
att strikt tillämpa internationella konventioner, koder och resolutioner.
Ansvaret för att övervaka fartygens efterlevnad av internationella
normer för säkerhet, förhindrande av föroreningar och boende- ocharbetsförhållanden ombord skall i första hand vila på flaggstaten. Ett
växande antal flaggstater underlåter emellertid att genomföra och
verkställa internationella normer. Hädanefter måste övervakningen avfartygens efterlevnad av internationella normer för säkerhet, förhind-rande av föreningar och boende- och arbetsförhållanden också varahamnstatens skyldighet.
Om medlemsstaternas sätt att verkställa dessa internationella normer
med avseende på fartygsom framförs i deras territorialvatten ochanlöper deras hamnar harmoniseras kommer detta att förhindra attkonkurrensen snedvrids.
En gemenskapsrättslig ram för harmoniserade inspektionsförfaranden är
av grundläggande betydelse för att kunna åstadkomma en enhetligtillämpningav principerna för sjösäkerhet och skydd mot förorening ar,1995L0021 — SV — 29.11.2002 — 004.001 — 2
(1) EGT nr C 107, 15.4.1994, s. 14 och EGT nr C 347, 8.12.1994, s. 15.
(2) EGT nr C 393, 31.12.1994, s. 50.
(3) Europaparlamentets yttrande av den 27 oktober 1994 (EGT nr C 347,
8.12.1994, s. 15), Rådets gemensamma ståndpunkt av den 14 mars 1995
(EGT nr C 93, 13.4.1995, s. 25) och Europaparlamentets beslut av den 18
maj 1995 (ännu inte offentliggjort i EGT) (SIC! EGT nr C 151, 19.6.1995,
s. 227).
(4) EGT nr C 271, 7.10.1993, s. 1.▼M4
▼B
▼B
som utgör kärnan i gemenskapens principer med avseende på transport-
och miljöfrågor.
Havsföroreningar är till sin natur en gränsöverskridande företeelse.
Eftersom enskilda medlemsstater inte var och en för sigkan vidta
tillräckliga och kraftfulla åtgärder utvecklas metoder för förebyggandeåtgärder inom detta område med avseende på vattenområden somgränsar till medlemsstaterna i enlighet med subsidiaritetsprincipen bästpå gemenskapsnivå.
Det riktiga tillvägagångssättet för att skapa en juridisk struktur samt
enhetliga regler och kriterier för hamnstatskontroll är att anta ettrådsdirektiv.
De erfarenheter som vunnits vid tillämpningen av Parisavtalet (the
Paris Memorandum of Understanding(MOU) on Port State Control(PSC)), som undertecknades i Paris den 26 januari 1982, bör utnyttjas.
Om varje medlemsstat årligen inspekterar minst 25% av antalet
utländska fartygsom årlig en anlöper dess hamnar betyder det i prak-tiken att ett stort antal fartygsom vid en och samma tidpunktframförs inom unionens område har varit föremål för inspektion.
Ytterligare ansträngningar bör göras för att på ett bättre sätt sätta upp
mål för verksamheten.
Regler och förfaranden för hamninspektion, däribland förutsättningar
för att kvarhålla fartyg, måste harmoniseras för att garantera likvärdigeffektivitet i alla hamnar. Detta skulle också kraftigt minska selektivaval av vissa anlöpshamnar för att undvika riktigkontroll.
Den statistik över olyckor, nyttjandeförbud och brister som offentlig-
gjorts i kommissionens meddelande ”a Common Policy on Safe Seas”
och i MOU:s årsrapport visar att vissa fartygskategorier bör bli föremål
för ökad inspektionsverksamhet.
Icke-uppfyllelse av konventionsbestämmelserna måste rättas till. I de
fall bristerna utgör en klar säkerhets-, hälso- eller miljörisk måste defartyg som åläggs att vidta rättelse hållas kvar tills icke-uppfyllelsen
har rättats till.
För att förhindra oskäliga beslut som riskerar att orsaka felaktigt
kvarhållande och försening skall det finnas möjlighet att överklaga ettbeslut om kvarhållande av fartygoch nyttjandeförbud som fattats avbehöriga myndigheter.
Utrustningen i den hamn där inspektion företas kan vara sådan att den
behöriga myndigheten måste tillåta fartyget att fortsätta till ett lämpligt
reparationsvarv på villkor att de villkor som ställs upp för överföringenefterlevs. Bristfälliga fartyg skulle fortsätta att utgöra ett hot motsäkerhet, hälsa och miljö och att åtnjuta ekonomiska fördelar genomatt inte åtgärda brister enligt gällande konventionsbestämmelser ochbör därför vägras tillträde till alla gemenskapens hamnar.
Under vissa omständigheter måste fartyg som vägrats tillträde till
gemenskapshamnar tillåtas att anlöpa hamn. Under sådana omständig-heter kan fartyget tillåtas att anlöpa en anvisad hamn om allasäkerhetsåtgärder vidtas för att garantera en säker anlöpning.
Beroende på komplexiteten i konventionernas bestämmelser om fartyg-
skonstruktion, utrustning och bemanning, till de allvarliga
konsekvenserna av inspektörernas bedömmningar och till nödvändig-heten av att inspektörerna fattar fullständigt opartiska beslut fårinspektioner endast genomföras av inspektörer som är vederbörligengodkända anställda hos behörig myndighet eller av andra sådanapersoner som är ytterst sakkunniga och erfarna.
Lotsar och hamnmyndigheter kan lämna värdefulla upplysningar om
brister hos fartygoch besättning ar.
Samarbete mellan medlemsstaternas behöriga myndigheter och andra
myndigheter eller organisationer är nödvändigt för att åstadkomma eneffektiv efterkontroll av fartygmed brister som tillåtits avresa och förutbyte av information om fartygi hamn.1995L0021 — SV — 29.11.2002 — 004.001 — 3
▼B
Informationssystemet SIRENAC E, som har upprättats i enlighet med
MOU, tillhandahåller en stor mängd av de ytterligare upplysningarsom behövs för tillämpningen av detta direktiv.
Offentliggörande av information om fartyg som inte iakttar internatio-
nella normer för säkerhet, hälsa och skydd av den marina miljön kan haen effektiv, avskräckande verkan, avhålla rederierna från att använda
sådana fartyg samt motivera ägarna att frivilligt rätta till brister.
Alla kostnader i samband med fartygsinspektion som ligger till grund
för beslut om kvarhållande av fartygskall betalas av äg aren eller densom är ansvarigför fartyg stransporten.
Den kommitté som bildades i enlighet med artikel 12 i rådets direktiv
93/75/EEG av den 13 september 1993 om minimikrav för fartygsomanlöper eller avgår från gemenskapens hamnar med farligt eller förore-
nande gods(
1) skall användas för att genomföra detta direktiv och för
att biträda kommissionen med att anpassa medlemsstaternas inspek-tionsansvar till de praktiska erfarenheter som vunnits, bl.a. genomMOU, och med att i nödvändigomfattninganta bilag orna med hänsyntill ändringar i konventioner, protokoll, koder och resolutioner i rele-vanta internationella organisationer och i MOU.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Syfte
Syftet med detta direktiv är att åstadkomma en drastisk minskningav
antalet undermåliga fartyg i de vatten som ligger under medlemssta-
ternas jurisdiktion genom
— ökad efterlevnad av internationell och tillämplig gemenskapslag-
stiftningang ående säkerhet till sjöss, skydd av den marina miljönoch boende- och arbetsförhållanden ombord på fartygfrån samtlig aflaggstater
— upprätta gemensamma kriterier för hamnstatens fartygskontroll och
harmoniserade rutiner för inspektion och kvarhållande av fartygmed beaktande av de förpliktelser som medlemsstaternas sjöfarts-myndigheter har åtagit sig i enlighet med MOU.
Artikel 2
Definitioner
Vid tillämpningav detta direktiv och dess bilag or
1. avses med konvention
— den internationella lastlinjekonventionen, 1966 (LL 66),
— den internationella konventionen om säkerheten för männis-
koliv till sjöss, 1974 (SOLAS 74),
— den internationella konventionen till förhindrande av förorening
från fartyg, 1973, och 1978 års protokoll till denna (MARPOL73/78),
— den internationella konventionen angående normer för sjöfolks
utbildning, certifiering och vakthållning, 1978 (STCW 78),
— konventionen om internationella regler till förhindrande av
kollisioner till sjöss, 1972 (COLREG 72),
— den internationella konventionen om skeppsmätning, 1969 (ITC
69),
— konventionen om miniminormer i handelsfartyg, 1976 (ILO No
147), och
— den internationella konventionen om ansvarighet för skada
orsakad av föroreningg enom olja, 1992 (CLC 92),1995L0021 — SV — 29.11.2002 — 004.001 — 4
(1) EGT nr L 247, 5.10.1993, s. 19.▼M4
▼M4
tillsammans med protokoll och ändringar till dessa konventioner
och tillhörande koder med obligatorisk status, ►M5i gällande
version◄;
2. avses med MOUdet samförståndsavtal (Memorandum of Under-
standing) om hamnstatskontroll som undertecknades i Paris den 26januari 1982, ►
M5i gällande version ◄;
3. avses med fartygvarje havsgående fartyg som omfattas av en eller
flera av konventionerna och som har annan flagg än hamnstatens;
4. avses med offshoreanläggning förankrad eller flytande plattform
med verksamhet på eller ovanför en medlemsstats kontinentals-
ockel;
5. avses med inspektör en offentligt anställd tjänsteman eller annan
person som är godkänd av en medlemsstats behöriga myndighetatt utföra hamnstatsinspektioner och som är ansvariginför denifrågavarande myndigheten;
6. avses med inspektion ett besök ombord på ett fartygför att kontrol-
lera både giltigheten av aktuella certifikat och andra dokument ochfartygets skick, utrustning och besättning liksom besättningensboende- och arbetsförhållanden;
7. avses med mer ingående inspektion en inspektion genom vilken
fartyget, dess utrustning och besättning i enlighet med deförhållanden som närmare anges i artikel 6.3 helt eller - om dettaär lämpligare - delvis görs till föremål för en inspektion av merdjupgående karaktär som avser fartygets konstruktion, utrustning,
bemanning, boende- och arbetsförhållanden samt efterlevnaden av
de skötselanvisningar som gäller ombord;
8. avses med utökad inspektion en inspektion enligt artikel 7;
9. avses med kvarhållande ett formellt förbud för ett fartygatt g å till
sjöss på grund av påvisade brister som var och en för sig eller till-
sammans medför att fartyget inte är sjövärdigt;
10. avses med driftsförbud ett uttryckligt förbud för ett fartyg ett fort-
sätta driften på grund av påvisade brister som var och en för sig
eller tillsammans skulle göra den fortsatta driften riskfylld.
Artikel 3
Omfattning
1. Direktivet gäller varje fartyg och dess besättning som
— anlöper en medlemsstats hamn eller en offshoreanläggning, eller
— ligger för ankar utanför sådan hamn eller offshoreanläggning.
Inget i denna artikel skall påverka rätten för en stat att ingripa med
stöd av gällande internationella konventioner.
2. Vad gäller fartyg med bruttodräktighet under 500 ton skall
medlemsstaterna i möjligaste mån tillämpa de bestämmelser som gäller
enligt en tillämplig konvention och, om ingen konvention är tillämplig,vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att fartyget intepå ett påtagligt sätt utgör en fara för säkerhet, liv eller miljö. Vidtillämpningav denna punkt skall medlemsstaterna låta sigväg ledas avbilaga I till MOU.
3. Vid inspektion av ett fartyg från en flaggstat som inte är part i en
konvention skall medlemsstaterna se till att ett sådant fartygoch dess
besättninginte behandlas fördelaktig are än ett fartygsom är från enflaggstat som är part i konventionen i fråga.
4. Fiskefartyg, örlogsfartyg, räddningsfartyg, primitivt konstruerade
träfartyg, fartyg i statens tjänst som inte används kommersiellt ochfritidsbåtar som inte används i handelssyfte skall inte omfattas av dettadirektiv.1995L0021 — SV — 29.11.2002 — 004.001 — 5
▼B
▼M4
Artikel 4
Inspektionsmyndighet
Medlemsstaterna skall ha lämpliga sjöfartsmyndigheter med erforder-
ligt antal anställda, i synnerhet kvalificerade inspektörer, (nedan
kallade behöriga myndigheter) som får göra fartygsinspektioner, och
skall se till att dessa behöriga myndigheter utför sina åligganden ienlighet med detta direktiv.
Artikel 5
Inspektionsmyndighetens åligganden
1. Det sammanlagda antal inspektioner som den behöriga myndig-
heten i varje medlemsstat årligen skall genomföra av de fartyg somavses i punkt 2 och artikel 7, skall motsvara minst 25 % av årsgenoms-nittet för det antal individuella fartygsom anlöpt dess hamnar, beräknatpå grundval av de tre senaste kalenderår för vilka statistik finns
tillgänglig.
2. a) Den behöriga myndigheten skall, om inte annat följer av
bestämmelserna i artikel 7a, se till att varje fartygsom inte skall
genomgå en utökad inspektion och vars prioritetsfaktor i infor-
mationssystemet Sirenac är högre än 50 inspekteras i enlighetmed artikel 6, under förutsättningatt minst en månad har g åttsedan den senaste inspektionen utfördes i en hamn i MOU-regionen.
b) När andra fartygväljs ut för inspektion skall den behörig a
myndigheten prioritera dem på följande sätt:
— De fartygsom avses i del I i bilag a I skall först väljas ut för
inspektion, oberoende av prioritetsfaktorn.
— De fartygsom avses i del II i bilag a I skall väljas ut i fallande
ordningenlig t den ordningsom följer av värdet på prioritets-faktorn i informationssystemet Sirenac.
3. Medlemsstaterna skall undvika att inspektera fartygsom under de
sex närmast föregående månaderna har inspekterats av en annanmedlemsstat om
— fartyget inte finns förtecknat i bilaga I och
— inga brister har rapporterats sedan föregående inspektion, och
— inga otvetydiga skäl föreligger för att utföra en inspektion,
— fartyget inte omfattas av punkt 2 a.
4. Bestämmelserna i punkt 3 skall inte tillämpas på de verksamhets-
kontroller för vilka särskilda bestämmelser finns i konventionerna.
5. Medlemsstaterna och kommissionen skall samarbeta om att
försöka utarbeta prioriteringar och system som gör det möjligt att påett effektivare sätt identifiera fartygsom kan antas vara undermålig a.
Varje senare ändringi denna artikel skall - bortsett från sådan ändring
som har avseende på mängden 25% i punkt 1 - göras i enlighet medbestämmelserna i artikel 19.
Artikel 6
Inspektionsmetoder
1. Den behöriga myndigheten skall säkerställa att inspektören åtmin-
stone
a) kontrollerar de certifikat och dokument som finns förtecknade i
bilaga II i den utsträckning detta är tillämpligt för fartyget i fråga
b) förvissar sigom fartyg ets allmänna skick, däribland maskinutrymme
och bostäder, inklusive hygieniska förhållanden.1995L0021 — SV — 29.11.2002 — 004.001 — 6
▼B
▼M4
▼B
▼B
2. Inspektören har rätt att granska alla sådana relevanta certifikat
och dokument som måste finnas ombord enligt konventionerna utomsådana som är förtecknade i bilaga II.
3. En mer ingående inspektion, inklusive en vidare granskning av att
de bestämmelser som gäller för verksamheten ombord efterlevs, skallgöras när det efter en sådan inspektion som nämns i punkterna 1 och
2 finns otvetydiga skäl att anta att fartygets skick eller utrustning eller
besättningens tillstånd inte motsvarar de tillämpliga villkoren i dennakonvention.
”Otvetydiga skäl” föreligger när en inspektör finner omständigheter
som han sakkunnigt bedömer utgöra skäl för en mer ingående inspek-
tion av fartyget, dess utrustning och besättning.
Exempel på ”otvetydiga skäl” finns i bilaga III.
4. De relevanta rutiner och riktlinjer för fartygsgranskningar som
finns framlagda i bilaga IV skall också beaktas.
Artikel 7
Obligatorisk utökad inspektion av vissa fartyg
1. Fartyg i någon av kategorierna i avsnitt A i bilaga V skall
omfattas av utökad inspektion efter det att tolv månader har gått sedanden senaste utökade inspektionen i en hamn i en stat som undertecknatMOU.
2. Om ett sådant fartygväljs ut för inspektion i enlig het med artikel
5.2 b skall en utökad inspektion utföras. En inspektion i enlighet medartikel 6 kan dock utföras under perioden mellan två utökade inspek-
tioner.
3. a) När det gäller fartyg som omfattas av punkt 1 skall den som är
ansvarig för fartygstransporten eller fartygets befälhavare lämnaalla uppgifter i avsnitt B i bilaga V till medlemsstatens behöriga
myndighet i varje hamn som anlöps efter det att tolv månader har
gått sedan den senaste utökade inspektionen. Uppgifterna skalllämnas senast tre dagar före den beräknade ankomsttiden tillhamnen eller innan fartyget lämnar föregående hamn om resanväntas ta mindre än tre dagar.
b) Varje fartygsom inte uppfyller vad som säg s i punkt 3 a skall
genomgå en utökad inspektion i anlöpshamnen.
4. Medlemsstaterna skall, om inte annat följer av artikel 7a, se till
att en utökad inspektion utförs av ett fartygsom omfattas av punkt 3och som har prioritetsfaktor 7 eller högre i den första hamn som detanlöper efter det att tolv månader har gått sedan den senaste utökade
inspektionen.
I de fall då medlemsstaterna inte har möjlighet att i tid öka sin kapa-
citet för att utföra alla ytterligare inspektioner som krävs, exempelvisberoende på svårigheter i samband med rekrytering och utbildning av
inspektörer, skall de få en tidsfrist fram till den 1 januari 2003 för att
successivt bygga upp sin inspektionsverksamhet. För hamnen iRotterdam kan denna frist förlängas med 6 månader. Kommissionenskall informera medlemsstaterna och Europaparlamentet om sådanaförlängningar.
5. Utökade inspektioner skall genomföras i enlighet med förfaran-
dena i avsnitt C i bilaga V.
6. När en ändringeller ett utkast till ändringav MOU riskerar att
försvaga omfattningen av skyldigheten att genomföra utökad inspektionenligt denna artikel skall kommissionen utan dröjsmål förelägga denkommitté som inrättats enligt artikel 18 ett utkast till åtgärder för attåterinföra värden för prioritetsfaktorerna i enlighet med målen i dettadirektiv.1995L0021 — SV — 29.11.2002 — 004.001 — 7
▼M4
▼M4
Artikel 7a
Förfarande om vissa fartyg inte kan inspekteras
1. I de fall då en medlemsstat av operativa skäl inte kan inspektera
ett fartygsom har en prioritetsfaktor över 50 enlig t artikel 5.2 a eller
utföra en sådan obligatorisk utökad inspektion som avses i artikel 7.4,skall medlemsstaten utan dröjsmål lämna uppgift till Sirenac-systemetom att ingen sådan inspektion har ägt rum.
2. Sådana fall skall anmälas till kommissionen var sjätte månad till-
sammans med orsakerna till att de berörda fartygen inte inspekterades.
3. Under varje kalenderår får sådana uteblivna inspektioner inte
överstiga 5 % av årsgenomsnittet för det antal individuella fartyg som
kan väljas ut för inspektioner enligt punkt 1 och som anlöpt medlems-statens hamnar, beräknat på grundval av de tre senaste kalenderår förvilka statistik finns tillgänglig.
4. De fartyg som avses i punkt 1 skall genomgå inspektion enligt
artikel 5.2 a eller obligatorisk utökad inspektion enligt artikel 7.4,beroende på vilket som är tillämpligt, i nästa anlöpshamn i gemenska-pen.
5. Senast 22 juli 2008 skall siffran 5 % som anges i punkt 3, om så
anses lämpligt, ändras utifrån en bedömning av kommissionen ienlighet med det förfarande som anges i artikel 19.
Artikel 7b
Förbud mot tillträde för vissa fartyg
1. En medlemsstat skall se till att ett fartygsom tillhör en kateg ori i
avsnitt A i bilaga XI vägras tillträde till dess hamnar, utom i de situa-tioner som beskrivs i artikel 11.6, om fartyget
antingen
— är flaggat i en stat som står upptagen i den svarta lista som publi-
ceras i den årliga MOU-rapporten, och
— har kvarhållits mer än två gånger under de senaste 24 månaderna i
en hamn i en stat som undertecknat MOU,
eller— är flaggat i en stat med omdömet mycket hög risk eller hög risk i
den svarta lista som publiceras i den årliga MOU-rapporten, och
— har kvarhållits mer än en gång under de senaste 36 månaderna i en
hamn i en stat som undertecknat MOU.
Förbudet mot tillträde skall börja gälla så snart fartyget har getts
tillstånd att lämna den hamn där det kvarhölls för andra eller, om såär fallet, tredje gången.
2. Med avseende på punkt 1 skall medlemsstaterna följa de förfa-
randen som anges i avsnitt B i bilaga XI.
3. Kommissionen skall varje halvår offentliggöra uppgifter om de
fartyg som med tillämpning av denna artikel vägrats tillträde till ge-menskapens hamnar.
Artikel 8
Rapport till befälhavaren om inspektion
När en inspektion, en mer ingående inspektion eller en utökad inspek-
tion slutförts, skall inspektören sammanställa en inspektionsrapport ienlighet med bilaga IX. En kopia av inspektionsrapporten skall lämnastill fartygets befälhavare.1995L0021 — SV — 29.11.2002 — 004.001 — 8
▼B
Artikel 9
Åtgärdande och kvarhållande
1. Den behöriga myndigheten skall försäkra sig om att alla brister
som bekräftats av eller framkommit under en sådan inspektion somavses i artikel 5.2 och artikel 7 har rättats till eller kommer att rättastill i enlighet med konventionerna.
2. När sådana brister upptäcks som innebär otvetydigfara för
säkerhet, liv eller miljö skall den behöriga myndigheten i denmedlemsstat där fartyget inspekteras se till att fartyget kvarhålls elleratt den drift i samband med vilken bristerna har upptäckts stoppas.Beslut om kvarhållande eller driftsförbud av verksamheten får inteupphävas förrän faran är obefintligeller myndig heten försäkrat sigom
att fartyget efter att ha uppfyllt vissa nödvändiga villkor kan ge sig av
till sjöss eller fortsätta driften utan fara för passagerares och besättningssäkerhet eller hälsa, utan fara för andra fartygoch utan att den marinamiljön på ett oacceptabelt sätt hotas.
3. När han gör sina sakkunnigbedömningar av om ett fartyg skall
kvarhållas eller inte skall inspektören följa de kriterier som fastställs ibilaga VI. I detta avseende skall ett fartyg kvarhållas om det inte ärutrustat med ett fungerande VDR-system när det krävs att ett sådantskall användas enligt bilaga XII. Om denna brist inte kan åtgärdasenkelt i hamnen för kvarhållandet får den behöriga myndigheten tillåta
fartyget att fortsätta till närmaste lämpliga hamn för snabbt åtgärdande
eller kräva att bristen åtgärdas inom högst 30 dagar. För dessa ändamålskall förfarandena i artikel 11 vara tillämpliga.
4. I undantagsfall får - om fartygets allmänna tillstånd är uppenbart
undermåligt - den behöriga myndigheten göra uppehåll i inspektionen
av fartyget tills de ansvariga parterna har vidtagit de nödvändigaåtgärder som säkerställer att fartyget uppfyller konventionernas tillä-mpningskrav.
5. Om de inspektioner som avses i artikel 5.2 och artikel 7 resulterar
i kvarhållande skall den behöriga myndigheten omedelbart skriftligenoch med bifogande av inspektionsrapporten underrätta myndigheten iden stat vars flagg fartyget är berättigat att föra (nedan kallad flagg-staten) eller när detta inte är möjligt konsuln eller, i dennes frånvaro,den aktuella statens närmaste diplomatiska representant, om de
omständigheter som gjort att ingripandet bedömts vara nödvändigt. I
förekommande fall skall även bemyndigade inspektörer eller erkändaorganisationer som ansvarar för utfärdande av klasscertifikat eller certi-fikat utfärdade för flaggstatens räkning enligt de internationellakonventionerna informeras.
6. Bestämmelserna i detta direktiv skall inte påverka de ytterligare
krav i konventionerna som rör förfaranden för meddelande och rappor-teringmed avseende på hamnstatskontroll.
7. När hamnstatskontroll utövas i enlighet med detta direktiv skall
alla tänkbara ansträngningar göras för att undvika att ett fartyg
kvarhålls eller försenas utan tillräckliganledning . Om ett fartyg
kvarhålls eller försenas utan tillräckliganledninghar äg aren eller densom är ansvarigför fartyg stransporten rätt till ersättningför den lidnaförlusten eller skadan. I varje fall av påstått kvarhållande eller förse-ning utan tillräcklig anledning ligger bevisbördan på ägaren eller densom är ansvarigför fartyg stransporten.1995L0021 — SV — 29.11.2002 — 004.001 — 9
▼M4
▼B
▼M4
▼B
▼M4
▼B
▼M1
Artikel 9a
Tillämpligt förfarande då ISM-certifikat saknas
1. Om det, vid inspektion ombord på ett fartygpå vilket ISM-koden
är tillämpliginom Europeiska g emenskapen vid tidpunkten för inspek-
tionen, framkommer att kopian av dokumentet angående godkändsäkerhetsorganisation eller certifikatet angående godkänd säkerhetsor-ganisation som utfärdats i enlighet med de internationellaorganisationsreglerna för säker drift av fartyg och för förhindrande avförorening (ISM-koden) saknas, skall den behöriga myndigheten
säkerställa att fartyget kvarhålls.
2. Även om de dokument som avses i punkt 1 saknas får den
behöriga myndigheten, om det vid inspektion inte upptäcks några andrabrister som motiverar kvarhållande, upphäva beslutet om kvarhållandeför att förhindra överbeläggning av hamnen. När ett sådant beslut fattasskall den behöriga myndigheten omedelbart underrätta de andra
medlemsstaternas behöriga myndigheter om detta.
3. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att
säkerställa att alla fartyg, som tillåts lämna en hamn i en medlemsstatunder de omständigheter som anges i punkt 2, vägras tillträde till allahamnar i gemenskapen, utom i de situationer som anges i artikel 11.6,till dess att fartygets ägare eller den som är ansvarig för fartygstrans-
porten på ett tillfredsställande sätt kan bevisa för den behöriga
myndigheten i den medlemsstat som beslutat om kvarhållandet attfartyget har giltiga certifikat utfärdade i enlighet med ISM-koden. Närsådana brister som avses i artikel 9.2 upptäcks och dessa inte kan rättastill i den hamn där kvarhållandet sker, skall de relevanta bestämmel-serna i artikel 11 också tillämpas.
Artikel 10
Rätt till överklagande
1. Fartygets ägare, den som är ansvarig för fartygstransporten eller
dennes representant i medlemsstaten skall ha rätt att överklaga en
behörig myndighets beslut att kvarhålla fartyget eller att vägra tillträde.
Ett överklagande medför inte att beslutet om kvarhållande eller attvägra tillträde upphävs.
2. Medlemsstaterna skall inrätta och vidmakthålla lämpliga förfa-
randen för detta ändamål i enlighet med sin nationella lagstiftning.
3. Den behöriga myndigheten är skyldig att upplysa befälhavaren för
det fartygtill vilket hänvisningsker i punkt 1 om hans rätt att överk-laga.
Artikel 11
Uppföljning av inspektioner och kvarhållande
1. När sådana brister till vilka hänvisningg örs i artikel 9.2 inte kan
åtgärdas i inspektionshamnen får medlemsstatens behöriga myndighettillåta det ifrågavarande fartyget att fortsätta till närmaste lämpliga
och tillgängliga reparationsvarv, som utses av befälhavaren och den
aktuella myndigheten, förutsatt att de villkor som har uppställts avflaggstatens behöriga myndighet och godtagits av den medlemsstatenföljs. Sådana villkor skall säkerställa att fartyget kan fortsätta färdenutan fara för passagerares och besättnings säkerhet och hälsa, utanfara för andra fartygoch utan att utg öra ett oacceptabelt hot mot den
marina miljön.
2. Då sådana omständigheter som anges i punkt 1 föreligger skall
medlemsstatens behöriga myndighet i den hamn där inspektionengenomfördes meddela dels den behöriga myndigheten i den stat därreparationsvarvet är beläget, dels de parter som anges i artikel 9.5,dels varje annan lämpligmyndig het om villkoren för färden.1995L0021 — SV — 29.11.2002 — 004.001 — 10
▼B
▼M4
▼B
▼B
3. Meddelande till parterna enligt punkt 2 skall göras i enlighet med
bilaga 2 till MOU.
Den behöriga myndigheten i den medlemsstat som mottar ett sådant
meddelande skall upplysa den myndighet som utfärdat meddelandetom de åtgärder som vidtagits.
4. Om ett fartygsom ang es i punkt 1 fortsätter sin resa
i) utan att i inspektionshamnen uppfylla de villkor som den behöriga
myndigheten i någon medlemsstat har uppställt eller
ii) under vägran att uppfylla tillämpliga konventionskrav genom att
inte anlöpa det anvisade reparationsvarvet
skall medlemsstaterna vidta åtgärder för att säkerställa att sådana fartyg
vägras tillträde till varje hamn inom gemenskapen tills ägaren eller den
som är ansvarig för fartygstransporten för den behöriga myndigheten iden medlemsstat där fartyget befanns vara undermåligt har framlagttillräcklig bevisning om att fartyget uppfyller alla tillämpliga krav ikonventionen.
5. Under de omständigheter till vilka hänvisning sker i punkt 4 i
skall den behöriga myndigheten i den medlemsstat där fartyget befanns
ha brister omedelbart uppmärksamma de behöriga myndigheterna i allaandra medlemsstater på detta.
Under de omständigheter till vilka hänvisning görs i punkt 4 ii skall
den behöriga myndigheten i den medlemsstat där reparationsvarvet är
beläget omedelbart uppmärksamma de behöriga myndigheterna i alla
andra medlemsstater på detta.
Innan fartyget vägras att anlöpa får en medlemsstat begära överlägg-
ningar med myndigheten i fartygets flaggstat.
6. Oaktat bestämmelserna i punkt 4 får tillträde till en anvisad hamn
tillåtas av hamnstatens behöriga myndighet om force majeure eller
bjudande säkerhetsskäl föreligger eller för att minska eller begränsaföroreningsrisk eller för att rätta till brister förutsatt att fartygetsägare, den som är ansvarig för fartygstransporten eller befälhavarenförsäkrat den behöriga myndigheten i den medlemsstaten att lämpliga
åtgärder vidtagits för att garantera säkert anlöp till hamnen.
Artikel 12
Inspektörernas kvalifikationer
1. Inspektioner får endast genomföras av inspektörer som har de
kvalifikationer som är förtecknade i bilaga VII.
2. När nödvändigyrkesmässigsakkunskap inte kan tillhandahållas
av hamnstatens behöriga myndighet får denna behöriga myndighets
inspektör biträdas av varje annan person som har den erforderligasakkunskapen.
3. Inspektörer som utövar hamnstatskontroll och de personer som
biträder dem får inte ha något kommersiellt intresse vare sig i hamnen
där inspektionen utförs eller i de inspekterade fartygen. Inte heller får
inspektörerna vara anställda hos eller utföra arbete för icke-statligaorganisationer som utfärdar i lag eller av klassificeringssällskap föresk-rivna certifikat eller utför de besiktningar som ligger till grund för attsådana certifikat utfärdas för fartyg.
4. Varje inspektör skall vara utrustad med ett personligt dokument i
form av ett identitetskort, utfärdat av hans behöriga myndighet ochenligt nationella bestämmelser, vilket anger att inspektören är bemyn-digad att utföra inspektioner.
En gemensam mall för sådana identifikationskort skall upprättas i
enlighet med bestämmelserna i artikel 19.1995L0021 — SV — 29.11.2002 — 004.001 — 11
▼B
Artikel 13
Rapporter från lotsar och hamnmyndigheter
1. Medlemsstaters lotsar som är verksamma vid ankomst eller vid
avgång från kaj eller som är verksamma på fartygs resa till en hamninom en medlemsstat skall omedelbart upplysa den behöriga myndig-heten i medlems- eller kuststaten, om de vid utövande av sin normalaverksamhet uppmärksammar brister som menligt kan inverka på farty-
gets navigeringsförmåga eller som kan hota eller vara skadliga för den
marina miljön.
2. Om hamnmyndigheterna vid utövande av sin normala verksamhet
uppmärksammar att ett fartygi deras hamn uppvisar brister som kaninverka menligt på säkerheten eller som kan hota eller vara skadligför den marina miljön skall myndigheten i fråga omedelbart upplysaden aktuella medlemsstatens behöriga myndighet om detta.
Artikel 14
Samarbete
1. Varje medlemsstat skall verka för samarbete mellan sin behöriga
myndighet, sina hamnmyndigheter och andra relevanta myndighetereller kommersiella organisationer för att säkerställa att dess behörigamyndighet får tillgång till all väsentlig information om fartyg somtrafikerar dess hamnar.
2. Medlemsstaterna skall anta bestämmelser om utbyte av informa-
tion och samarbete mellan sin egen och alla andra medlemsstatersbehöriga myndigheter och upprätthålla den befintliga länken mellan
sin egen behöriga myndighet, kommissionen och informationssystemet
Sirenac i St Malo i Frankrike.
I syfte att utföra de inspektioner som avses i artikel 5.2 och artikel 7
skall inspektörerna ta del av uppgifterna i de offentliga och privata
databaser rörande fartygsinspektioner som är tillgängliga via informa-tionssystemet Equasis.
3. Den information till vilken hänvisningg örs i punkt 2 skall vara
den som anges i bilaga 4 till MOU och som behövs för att uppfyllakraven i artikel 15 i detta direktiv.
Artikel 15
Offentliggörande av information
1. Den behöriga myndigheten i varje medlemsstat skall vidta de
åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att de uppgifter som
anges i del I i bilaga VIII om de fartyg som hållits kvar i eller är
föremål för vägrat tillträde till en hamn i denna medlemsstat denföregående månaden offentliggörs åtminstone en gång i månaden.
2. De uppgifter som avses i delarna I och II i bilaga VIII och de
uppgifter om ändringar av klass, tillfällig avstängning eller tillbakadra-gande från klass som avses i artikel 15.3 i direktiv 94/57/EG skall varatillgängliga i Sirenac-systemet. Uppgifterna skall offentliggöras i infor-mationssystemet Equasis så snart som möjligt efter det att inspektionen
slutförts eller kvarhållandet hävts.
3. Medlemsstaterna och kommission skall samarbeta för att fastställa
den lämpliga teknik som avses i artikel 15.2.
4. Där detta är lämpligt skall informationssystemet Sirenac ändras
för att genomföra ovannämnda krav.
5. Bestämmelserna i denna artikel påverkar inte nationell lagstift-
ningom ansvar.1995L0021 — SV — 29.11.2002 — 004.001 — 12
▼M4
▼B
▼M3
▼M4
▼M3
▼M4
▼B
Artikel 16
Kostnader
1. Om de inspektioner som anges i artiklarna 6 och 7 bekräftar
brister eller leder till att sådana brister uppdagas som enligt konventio-nerna utgör skäl för att hålla kvar fartyget skall alla kostnader som harsamband med inspektionerna och som utförts under en normal redovis-ningsperiod täckas av fartygets ägare eller av den som är ansvarig för
fartygstransporten eller av hans representant i hamnstaten.
2. Alla kostnader i samband med inspektioner som utförs av en
medlemsstats behöriga myndighet enligt artikel 11.4 skall debiteras
fartygets ägare eller den som är ansvarig för fartygstransporten.
2a. Vid kvarhållande av ett fartygpå g rund av brister eller avsaknad
av giltiga certifikat enligt artikel 9 och bilaga VI skall kostnader isamband med kvarhållandet i hamn bäras av fartygets ägare eller densom är ansvarigför fartyg stransporten.
3. Beslut om kvarhållande skall inte upphävas innan full betalning
skett eller tillfredsställande säkerhet ställts för betalningav kostna-derna.
Artikel 17
Uppgifter för övervakning av genomförandet
Medlemsstaterna skall till kommissionen lämna de uppgifter som avses
i bilaga X med de intervall som där anges.
Artikel 18
Föreskrivande kommitté
1. Kommissionen skall biträdas av Kommittén för sjösäkerhet och
förhindrande av föroreningfrån fartyg(COSS), inrättad g enom artikel3 i Europaparlamentets och rådets förordning(EG)nr 2099/2002 av den5 november 2002 om inrättande av en kommitté för sjösäkerhet ochförhindrande av föroreningfrån fartyg(COSS)(
1).
2. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut
1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i
det beslutet.
Den period som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre
månader.
3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.
Artikel 19
Ändringsförfarande
Detta direktiv kan, utan att dess tillämpningsområde utökas, ändras i
enlighet med det förfarande som avses i artikel 18.2 för att
a) på grundval av de erfarenheter som vunnits vid genomförandet av
detta direktiv, och med hänsyn till utvecklingen inom MOU,
anpassa de skyldigheter som avses i artikel 5 (med undantag förprocentsatsen 25 % som anges i punkt 1 i den artikeln), artiklarna6, 7, 7a, 7b,8, 15 och 17 och de bilagor till vilka dessa artiklarhänvisar.1995L0021 — SV — 29.11.2002 — 004.001 — 13
(1) EGT L 324, 29.11.2002, s. 1.▼M4
▼B
▼M4
▼M5
▼M4
▼B
▼M4
▼B
b) anpassa bilagorna för att ta hänsyn till ändringar som har trätt i kraft
i tillämpliga organisationers konventioner, protokoll, koder ochresolutioner och i MOU.
c) i artikel 2.1 uppdatera den förteckningöver internationella konven-
tioner som har betydelse för detta direktiv.
Ändringarna av de internationella instrument som avses i artikel 2 får
undantas från detta direktivs tillämpningsområde i enlighet med artikel
5 i förordning(EG) nr 2099/2002.
Artikel 19a
Påföljder
Medlemsstaterna skall fastställa ett påföljdssystem för överträdelser av
de nationella bestämmelser som antas i enlighet med detta direktiv ochvidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att påföljderna tillä-mpas. Påföljderna skall vara effektiva, proportionella ochavskräckande.
Artikel 20
Genomförande
1. Medlemsstaterna skall anta de lagar och administrativa
bestämmelser som är nödvändiga för att genomföra detta direktiv
senast den 30 juni 1996 och skall genast underrätta kommissionen omdetta.
2. När medlemsstaterna antar de nämnda reglerna skall dessa
innehålla hänvisningtill detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvis-ning när de offentliggörs. Sättet för att göra en sådan hänvisning skall
bestämmas av respektive medlemsstat.
3. Medlemsstaterna skall till kommissionen översända texten till de
nationella bestämmelser som de har antagit inom det område somberörs av detta direktiv.
4. Dessutom skall kommissionen regelbundet informera Europapar-
lamentet och rådet om framstegen i genomförandet av direktivet i
medlemsstaterna.
Artikel 21
Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter dess offentliggö-
rande.
Artikel 22
Detta direktiv är riktat till medlemsstaterna.1995L0021 — SV — 29.11.2002 — 004.001 — 14
▼M5
▼M4
▼B
▼M4
▼B
▼M2
BILAGA I
FARTYG SOM SKALL PRIORITERAS FÖR INSPEKTION
(enligt artikel 5.2)
I.Styrande faktorer
Oavsett värdet på prioritetsfaktorn skall följande fartygi första hand priori-
teras för inspektion:
1. Fartygsom har rapporterats av lots eller hamrnmyndig het med anledning
av brister som kan inverka menligt på fartygets säkra framförande (i
enlighet med direktiv 93/75/EEG och artikel 13 i detta direktiv).
2. Fartyg som har underlåtit att fullgöra åliggandena i direktiv 93/75/EEG.3. Fartygsom har varit föremål för rapport eller anmälan från en annan
medlemsstat.
4. Fartygsom har varit föremål för rapport eller klag omål från befälhavaren,
en ombordanställd eller annan person eller organisation med ett legitimt
intresse av fartygets säkra drift, boende- och arbetsförhållanden ombord
eller förhindrande av förorening, om inte den berörda medlemsstaten
bedömer att rapporten eller klagomålet är helt utan grund. Identiteten på
den person som lämnat in rapporten eller klagomålet får inte lämnas ut
till det berörda fartygets befälhavare eller ägare.
5. Fartygsom
— har varit inblandat i en kollision, grundstötning eller strandning på
ingående till hamnen,
— har anklagats för en påstådd överträdelse av bestämmelserna om
utsläpp av skadliga ämnen eller spillvatten,
— har manövrerats på ett oberäkneligt eller riskabelt sätt varvid trafik-
regleringsåtgärder antagna av IMO, eller säkra navigeringsmetoder
och navigeringsförfaranden inte har följts, eller
— på annat sätt har framförts så att det innebär en fara för personer,
egendom eller miljö.
6. Fartygsom under de senaste 6 månaderna av säkerhetsskäl har avstäng ts
►
M3eller dragits tillbaka ◄från sin klass.
II.Samlad prioritetsfaktor
Följande fartygskall prioriteras för inspektion:
1. Fartyg som anlöper en hamn i en medlemsstat för första gången eller
efter en frånvaro på tolv månader eller mer. När medlemsstaterna
tillämpar dessa kriterier skall de även ta hänsyn till de inspektioner
som har utförts av MOU:s medlemmar. Om lämpliga uppgifter för detta
ändamål saknas, skall medlemsstaterna förlita sig på tillgängliga
uppgifter i Sirenac och inspektera de fartyg som inte har registrerats i
Sirenac-databasen efter systemets ikraftträdande den 1 januari 1993.
2. Fartygsom inte har inspekterats av någ on medlemsstat under de senaste
sex månaderna.
3. Fartyg vilkas lagstadgade certifikat med avseende på fartygskonstruktion
och utrustning, utfärdade i enlighet med konventionerna, och klasscerti-
fikat har utfärdats av en organisation som inte är erkänd enligt
bestämmelserna i rådets direktiv 94/57/EG.
4. Fartyg flaggade i en stat som uppförts på den svarta lista som publiceras
i den årliga MOU-rapporten.
5. Fartygsom har tillåtits att lämna en medlemsstats hamn på vissa villkor,
t.ex. följande:
a) Brister som skall rättas till före avresan.
b) Brister som skall rättas till i nästa anlöpshamn.
c) Brister som skall rättas till inom 14 dagar.
d) Brister för vilka andra villkor har angivits.
Om åtgärder har vidtagits med avseende på fartyget och samtliga brister
har rättats till, skall detta beaktas.
6. Fartyg som under en tidigare inspektion har uppvisat brister, i enlighet
med antalet brister.1995L0021 — SV — 29.11.2002 — 004.001 — 15
▼M4
▼M4
7. Fartygsom har kvarhållits i en tidig are hamn.
8. Fartyg flaggade i en stat som inte har ratificerat alla relevanta internatio-
nella konventioner som anges i artikel 2 i detta direktiv.
9. Fartygklassificerade i ett klassificering ssällskap med en bristfrekvens
över genomsnittet.
10. Fartyg som tillhör de kategorier som avses i avsnitt A i bilaga V.
11. Fartygäldre än 13 år.
När den behöriga myndigheten fastställer hur fartygen i ovan nämnda
förteckningskall prioriteras, skall den ta hänsyn till den ordningsom
anges av den samlade prioritetsfaktorn i informationssystemet Sirenac, i
enlighet med avsnitt I i bilaga I till MOU. En högre prioritetsfaktor
innebär en högre prioritering. Prioritetsfaktorn är summan av tillämpliga
prioritetsfaktorers värden, enligt definitionen inom ramen för MOU.
Punkterna 5, 6 och 7 skall endast tillämpas för inspektioner som utförts
under de senaste tolv månaderna. Den samlade prioritetsfaktorn får inte
vara mindre än summan av punkterna 3, 4, 8, 9, 10 och 11.
Vid tillämpningen av artikel 7.4 skall dock den samlade prioritetsfaktorn
inte omfatta punkt 10.1995L0021 — SV — 29.11.2002 — 004.001 — 16
▼B
BILAGA II
FÖRTECKNING ÖVER CERTIFIKAT OCH DOKUMENT
(enligt artikel 6.1)
1. International Tonnage Certificate (1969)
2. — Passenger Ship Safety Certificate
— Cargo Ship Safety Construction Certificate— Cargo Ship Safety Equipment Certificate— Cargo Ship Safety Radiotelegraphy Certificate— Cargo Ship Safety Radiotelephony Certificate— Cargo Ship Safety Radio Certificate
— Dispenscertifikat, inklusive, om så är lämpligt, lastförteckningen
— Cargo Ship Safety Certificate.
3. International Certificate of Fitness for the Carriage of Liquefied Gases in
Bulk
— Certificate of Fitness for the Carriage of Liquefied Gases in Bulk
4. International Certificate of Fitness for the Carriage of Dangerous Chemi-
cals in Bulk
— Certificate of Fitness for the Carriage of Dangerous Chemicals in Bulk
5. International Oil Pollution Prevention Certificate
6. International Pollution Prevention Certificate for the Carriage of Noxious
Liquid Substances in Bulk
7. International Load Line Certificate (1966)
— International Load Line Exemption Certificate
8. Oil Record Book, del I och II
9. Cargo Record Book
10. Beslut om säkerhetsbesättning
10a. Certifikat som utfärdats i enlighet med STCW-konventionen
11. Medical Certificates (se ILO:s konvention nr 73 om läkarundersökningav
sjömän)
12. Stabilitetshandlingar
13. En kopia av dokumentet angående godkänd säkerhetsorganisation och
certifikatet angående godkänd säkerhetsorganisation som utfärdats i
enlighet med de internationella organisationsreglerna för säker drift av
fartygoch för förhindrande av förorening(SOLAS, kapitel IX).
14. Certifikat med avseende på fartygets skrovstyrka och maskinerinstalla-
tioner utfärdade av vederbörande klassificeringssällskap (krävs endast om
fartyget är klassificerat av ett klassificeringssällskap).
15. Dokument om överensstämmelse avseende särskilda krav för fartygsom
transporterar farligt gods
16. Säkerhetscertifikat för höghastighetsfartyg och Trafiktillstånd för höghas-
tighetsfartyg
17. Särskild förteckning, manifest eller utförlig lastplan för farligt gods
18. Fartygets loggbok över tester och övningar samt loggbok över inspektion
och underhåll av livräddningsredskap och anordningar
19. Special Purpose Ship Safety Certificate
20. Mobile Offshore DrillingUnit Safety Certificate21. För oljetankfartyg: protokoll över övervaknings- och kontrollsystemet för
oljeutsläpp för senaste ballastresan
22. Mönstringslista, brandbekämpningsplan och för passagerarfartyg en skade-
kontrollplan
23. Shipboard Oil Pollution Emergency Plan
24. Survey Report File (för bullfartygoch oljetankfartyg )1995L0021 — SV — 29.11.2002 — 004.001 — 17
▼M3
▼B
▼M4
▼B
▼M2
▼B
▼M2
▼M2
25. Rapporter från tidigare hamnstatskontrollinspektioner
26. Upplysningar om högsta A/A-ratio för ro-ro-passagerarfartyg27. Dokument om tillstånd för transport av spannmål28. Lastsäkringshandbok
29. Avfallshanteringsplan och avfallsdagbok
30. Beslutsstödsystem för befälhavare på passagerarfartyg
31. Samarbetsplan vad gäller räddningstjänster för passagerarfartyg som går i
reguljärtrafik
32. Förteckning över driftbegränsningar för passagerarfartyg
33. Bulklastfartygsbok34. Lastnings- och lossningsplan för bulklastfartyg
35. Certifikat för försäkringeller annan ekonomisk säkerhet om ansvarig het
för skada orsakad av föroreningg enom olja (Internationella konventionen
om ansvarighet för skada orsakad av förorening genom olja, 1992).1995L0021 — SV — 29.11.2002 — 004.001 — 18
▼M3
▼M4
▼M2
BILAGA III
EXEMPEL PÅ OTVETYDIGA SKÄL FÖR EN MER INGÅENDE
INSPEKTION
(enligt artikel 6.3)
1. Fartygsom beskrivs i bilag a I, del I och II, punkterna II-3, II-4, II-5b, II-5c,
►M4och II-8 ◄.
2. Oljedagboken har inte förts på ett korrekt sätt.
3. Felaktigheter har uppdagats vid granskning av certifikat och andra doku-
ment (se artikel 6.1 a och 6.2).
4. Indikationer på att besättningen inte förmår uppfylla kraven i artikel 8 i
direktiv 94/58/EG av den 22 november 1994 om minimikrav på utbildning
av sjöfolk(1).
5. Tecken på att lasthanteringoch annan hanteringinte sker under säkra
förhållanden eller i enlighet med IMO:s riktlinjer, t.ex. har förekomsten av
syrekoncentration i inertgassystemets matningsledningar till lasttankarna
högre gränsvärde än vad som är tillåtet.
6. Befälhavaren på ett oljetankfartygkan inte förete protokoll över övervak-
nings- och kontrollsystemet för oljeutsläpp för senaste ballastresan.
7. En uppdaterad mönstringslista saknas eller besättningen har inte nödvändig
kännedom om sina uppgifter i händelse av brand eller en order om att
överge fartyget.
8. Utsändandet av falska nödalarmsignaler som inte har återkallats på riktigt
sätt.
9. Avsaknad av väsentlig utrustning eller anordningar som krävs enligt
konventionerna.
10. Ytterst ohälsosamma förhållanden ombord på fartyget.
11. Inspektörens allmänna intryck och iakttagelser att omfattande slitage eller
brister vad gäller skrov eller konstruktion förekommer, vilket kan äventyra
fartygets integritet vad gäller konstruktion, vatten- eller vädertäthet.
12. Uppgifter om eller belägg för att befälhavaren eller besättningen inte är
förtrogen med väsentliga rutiner för fartygets handhavande vad gäller dess
säkerhet eller förhindrande av förorening, eller att sådana rutiner inte har
genomförts.1995L0021 — SV — 29.11.2002 — 004.001 — 19
(1) EGT L 319, 12.12.1994, s. 28.
▼M2
BILAGA IV
FÖRFARANDEN FÖR KONTROLL AV FARTYG
(enligt artikel 6.4)
1. Principer för säker bemanning(IMO resolution A.481(XII) och bilag or som
är Innehållet i minimibemanningsbeslut (bilaga 1) och Riktlinjer för tillämp-
ningen av principerna för säker bemanning (bilaga 2).
2. Bestämmelserna i den internationella koden för sjötransporter av farligt gods.
3. Internationella arbetsorganisationens (ILO) publikation: Inspektion av arbets-
förhållanden ombord på fartygi Riktlinjer för förfaranden.
4. Bilaga I: Hamnstatskontrollförfaranden till Parisavtalet (MOU).1995L0021 — SV — 29.11.2002 — 004.001 — 20
▼M4
BILAGA V
A. FARTYGSKATEGORIER SOM SKALL GENOMGÅ UTÖKAD INSPEK-
TION (enligt artikel 7.1)
1. Gastankfartygoch kemikalietankfartygsom är äldre än 10 år, enlig t
konstruktionsdatum angivet i fartygets säkerhetscertifikat.
2. Bulklastfartyg som är äldre än 12 år enligt konstruktionsdatum angivet i
fartygets säkerhetscertifikat.
3. Oljetankfartygmed bruttodräktig het över 3000 som är äldre än 15 år
enligt byggnadsdatum angivet i fartygets säkerhetscertifikat.
4. Passagerarfartyg som är äldre än 15 år, utom de passagerarfartyg som
avses i artikel 2 a och 2 b i rådets direktiv 1999/35/EG av den 29 april
1999 om ett system med obligatoriska besiktningar för en säker drift av
ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetspassagerarfartyg i reguljär
trafik(1).
B. UPPGIFTER SOM SKALL LÄMNAS TILL DEN BEHÖRIGA MYNDIG-
HETEN (enligt artikel 7.3 a)
A. Namn
B. FlaggstatC. I tillämpliga fall, fartygets IMO-identifikationsnummer
D. Dödvikt
E. Fartygets konstruktionsdatum, angivet i fartygets säkerhetscertifikat
F. För tankfartyg:
F.a. Konstruktion: enkelskrov, enkelskrov med segregerade barlast-
tankar, dubbelskrov
F.b. Last- och barlasttankarnas tillstånd: fullastade, tomma, inerta
F.c. Lastens volym och art
G. Beräknad ankomsttid till anlöpshamnen eller lotsstation, enligt den
behöriga myndighetens krav
H. Beräknad liggetid
I. Planerad verksamhet under tiden i hamn (lastning, lossning, övrigt)
J. Planerade lagstadgade besiktningar och omfattande underhålls- och repa-
rationsarbeten som skall utföras när fartyget ligger i anlöpshamnen.
C. FÖRFARANDEN VID UTÖKAD INSPEKTION AV VISSA FARTYG-
SKATEGORIER (enligt artikel 7.5)
Den utökade inspektionen måste omfatta minst följande punkter, förutsatt att
den är praktiskt genomförbar och med förbehåll för begränsningar med
hänsyn till personers, fartygets eller hamnens säkerhet. Inspektörerna måste
vara medvetna om att inspektionen kan äventyra det säkra utförandet av
vissa arbetsmoment ombord, t.ex. lasthantering, om kontroller som direkt
inverkar på dessa måste utföras under arbetets gång.
1. FARTYG I ALLMÄNHET (alla kategorier i avsnitt A)
— Black-out och start av nödgenerator.
— Inspektion av nödbelysning.
— Funktionskontroll av nödbrandpump med två brandslangar anslutna
till huvudbrandledningen.
— Funktionskontroll av länspumpar.
— Stängning av vattentäta dörrar.
— Sjösättningav en livbåt.— Test av fjärrmanövrerade nödstoppsanordningar för t.ex. pannor,
ventilationssystem och bränslepumpar.
— Test av styrinrättninginklusive reservstyrinrättning .— Inspektion av nödkraftkälla till radioinstallationer.1995L0021 — SV — 29.11.2002 — 004.001 — 21
(1) EGT L 138, 1.6.1999, s. 1.
▼M4
— Inspektion, och i den utsträckningdet är möjlig t, kontroll av länsvat-
tenseparator i maskinrummet.
2. GASTANKFARTYG OCH KEMIKALIETANKFARTYG
För gastankfartyg och kemikalietankfartyg skall en utökad inspektion
omfatta följande moment utöver dem som finns förtecknade i punkt 1:
— Övervaknings- och säkerhetsanordningar för lasttankar med avseende
på temperatur, tryck och nivå.
— Syrehaltmätare och indikatorer för explosionsrisk och deras kalib-
rering. Tillgång till varningsanordningar för kemikalier med ett
tillräckligt antal gasindikatorrör för analys av fartygets last.
— Utrustning med lämpliga andningsskydd och ögonskydd för varje
person ombord vid nödutrymningav hytter (om så fordras för de
produkter som finns förtecknade i det internationella förorenings-
skyddscertifikatet eller i föroreningsskyddscertifikatet för transport av
farliga kemikalier i bulk eller transport av flytande gaser i bulk).
— Kontroll av att produkter som transporteras finns medtagna i det inter-
nationella föroreningsskyddscertifikatet eller i
föroreningsskyddscertifikatet för transport av farliga kemikalier i
bulk eller transport av flytande gaser i bulk.
— Fasta anläggningar för brandsläckning på däck med skum, kemikalier
i pulverform eller andra ämnen som krävs för transport av den aktu-
ella lasten.
3. BULKFARTYG
För bulkfartygskall en utökad inspektion omfatta följande moment utöver
dem som finns förtecknade i punkt 1:
— Eventuell korrosion av fundament för däcksmaskineri.
— Eventuell deformeringoch/eller korrosion av lastluckor.— Eventuella sprickor eller lokal korrosion på tvärskeppsskott.
— Tillträde till lastutrymmen
— Kontroll av att följande handlingar finns ombord, granskning av dem
och bekräftelse av att flaggstaten eller klassificeringssällskapet har
godkänt dem:
(1) Rapporter från konstruktionsbesiktningar.
(2) Sjövärdighetsrapporter.(3) Rapporter från tjockleksmätningar.(4) Det beskrivande dokument som avses i IMO-resolution
A.744(18).
4. OLJETANKFARTYG
För oljetankfartygskall en utökad inspektion omfatta följande moment
utöver dem som finns förtecknade i punkt 1:
— Fasta anläggningar på däck för brandsläckning med skum.
— Brandsläckningsutrustning i allmänhet.
— Inspektion av brandsläckare i maskineriutrymmen, pumprum och
hytter.
— Kontroll av tryck och syremängd i inertgassystemet.
— Barlasttankar: minst en av barlasttankarna i lastområdet skall i första
hand undersökas från inspektionsluckan/ingångsluckan på däck och
inifrån om inspektören konstaterar att det finns otvetydiga skäl för
ytterligare inspektion.
— Kontroll av att följande handlingar finns ombord, granskning av dem
och bekräftelse av att flaggstaten eller klassificeringssällskapet har
godkänt dem:
(1) Rapporter från konstruktionsbesiktningar.
(2) Sjövärdighetsrapporter.(3) Rapporter från tjockleksmätningar.(4) Det beskrivande dokument som avses i IMO-resolution
A.744(18).1995L0021 — SV — 29.11.2002 — 004.001 — 22
▼M4
5. PASSAGERARFARTYG SOM INTE OMFATTAS AV DIREKTIV
1999/35/EG
För passagerarfartyg kan en utökad inspektion också omfatta följande
moment utöver dem som finns förtecknade i punkt 1:
— Test av anordningar för upptäckande av brand och brandlarmssystem.
— Test av branddörrarnas stängningsfunktioner.
— Test av allmänna högtalarsystem.
— Brandövningdär alla olika typer av skyddsutrustningför brandmän
måste demonstreras och en del av cateringpersonalen delta.
— Demonstration som visar att nyckelpersoner i besättningen är
förtrogna med skadekontrollplanen.
Om det bedöms nödvändigt, kan inspektionen fortsätta medan fartyget är
på resa till eller från en medlemsstats hamn, efter tillstånd från befälha-
vare eller den som är ansvarigför fartyg stransporten. Inspektörer får inte
hindra fartygets drift och inte heller skapa situationer som, enligt befälha-
varens åsikt, kan utgöra en säkerhetsrisk för passagerare, besättning eller
fartyg.1995L0021 — SV — 29.11.2002 — 004.001 — 23
▼B
BILAGA VI
KRITERIER FÖR KVARHÅLLANDE
(enligt artikel 9.3)
Introduktion
Innan beslut fattas om huruvida brister som upptäckts ombord under en inspek-
tion, utgör grund för kvarhållande av fartyget måste inspektören följa
riktlinjerna i nedanstående avsnitt 1 och 2.
Avsnitt 3 innehåller exempel på brister som i och för sigsjälva utg ör anledning
till kvarhållande av fartyget (se artikel 9.3).
Om grunden för kvarhållande är skador till följd av en olycka som fartyget har
råkat ut för på vägtill en hamn skall inte beslut om kvarhållande utfärdas, under
förutsättningatt
1. vederbörlig hänsyn har tagits till kraven i regel I/11(c) i SOLAS 74 om
anmälan till flaggstatsadministrationen, den utsedde inspektören eller den
erkända organisationen som ansvarar för utfärdandet av det tillämpliga certi-
fikatet,
2. befälhavaren eller redaren, innan fartyget anlöper hamnen, har överlämnat
uppgifter till hamnstatskontrollmyndigheten om omständigheterna kring
olyckan och de skador som har uppstått samt information om den anmälan
till flaggstatens administration som krävs,
3. lämpliga avhjälpande åtgärder har vidtagits från fartygets sida och att dessa
är till myndighetens belåtenhet,
4. myndigheten, efter att ha underrättats om att de avhjälpande åtgärderna har
vidtagits, har försäkrat sig om att de brister som utgjorde en otvetydig fara
för säkerhet, hälsa eller miljö har rättats till.
1.Huvudsakliga kriterier
När en inspektör enligt sin sakkunniga bedömning överväger om ett fartyg
skall kvarhållas eller ej skall han använda sigav följande kriterier:
Tidpunkt
Fartygsom utg ör sjösäkerhetsrisk skall kvarhållas vid det första inspek-
tionsbesöket oavsett hur länge fartyget ämnar stanna i hamn.
KriteriumFartyget skall kvarhållas om bristerna är av så allvarlig natur att
inspektören måste göra en avsyning för att försäkra sig om att bristerna
har rättats innan fartyget får gå till sjöss.
Ä ven om det inte är nödvändigt att kvarhålla fartyget i varje enskilt fall,
skall inspektörens bedömningatt en avsyningär nödvändigbetraktas som
ett mått på bristernas svårighetsgrad. Det betyder att myndigheten på ett
eller annat sätt måste kontrollera att bristerna har rättats till före fartygets
avgång, helst genom ett återbesök.
2.Tillämpning av huvudsakliga kriterier
När beslut fattas om huruvida fartygets brister är så allvarliga att kvarhål-
lande är nödvändigt skall inspektören försäkra sig om att:
1. fartyget har aktuell, giltig dokumentation
2. fartyget har den minimibesättning som krävs enligt Minimum Safe
ManningDocument
Under inspektionen måste inspektören även försäkra sigom att fartyg et
och/eller dess besättningkan:
3. framföra fartyget utan risk under hela den förestående resan
4. på ett säkert sätt hantera, transportera och övervaka lasten under hela
den förestående resan
5. på ett säkert sätt driva maskinrummet under hela den förestående
resan
6. hålla drifts- och styrfunktioner i stånd under hela den förestående
resan1995L0021 — SV — 29.11.2002 — 004.001 — 24
▼M2
▼B
▼B
7. effektivt släcka eventuella bränder i alla fartygsutrymmen under hela
den förestående resan
8. kunna lämna fartyget snabbt och säkert i en eventuell nödsituation
och utföra räddningsuppdrag under hela den förestående resan
9. hindra miljöföroreningar under hela den förestående resan
10. upprätthålla stabilitet under hela den förestående resan11. förbli vattentätt under hela den förestående resan12. upprätthålla kommunikationer i eventuella nödsituationer under hela
den förestående resan
13. upprätthålla riskfri och god arbetsmiljö ombord under hela den föres-
tående resan
14. lämna så mycket information som möjligt vid olycksfall
Om bedömningen enligt någon av dessa punkter med tanke på alla brister
som uppdagats är negativ skall inspektören allvarligt överväga att
kvarhålla fartyget. En kombination av flera brister av mindre allvarlig
natur kan också utgöra anledning för kvarhållande.
3. Som vägledning för inspektörer som skall använda dessa riktlinjer följer
en uppräkning av brister som är av så allvarlig art att de utgör grund för
kvarhållande. Bristerna är ordnade under de konventioner och/eller koder,
som kan vara aktuella för ett visst fartyg. Förteckningen är inte full-
ständig.
De brister som utgör grund för kvarhållande inom ramen för STCW 78
och som finns förtecknade under punkt 3.8 nedan är dock de enda grun-
derna för kvarhållande enligt denna konvention.
3.1.Allmänt
1.►
M4Avsaknad av giltiga certifikat och handlingar ◄som krävs
enligt aktuella bestämmelser. Fartyg är emellertid inte berättigade att
använda certifikat från en viss konvention eller andra konventionsdoku-
ment om dess flaggstat inte är part till en konvention (aktuella
dokument) eller inte har antagit en viss konvention. Därför skall
avsaknad av sådana dokument inte i sigutg öra anledningatt kvarhålla
fartyget, men när man tillämpar riktlinjen för ”no more favourable
treatment” måste fartyget ändå i huvudsak uppfylla kraven i
bestämmelserna.
3.2.Områden under SOLAS-konventionen (hänvisningar inom parentes)
1. Bristande funktionsduglighet i framdrivnings- eller andra nödvändiga
maskinsystem, inklusive elektricitetsanläggningar.
2. Bristande renlighet i maskineriutrymmen, för stora mängder olje-
blandat slagvatten, oljedränkt ytterisolering på ledningar och rör,
inklusive avgassystemet i maskinrummet, bristande funktion på
länspumpsarrangemang.
3. Bristande funktion på nödgeneratorer, belysning, batterier och
omkopplare.
4. Bristande funktion av huvudstyrinrättningoch nödstyrinrättning5. Avsaknad, otillräcklig kapacitet eller allvarligt slitage och åldring på
personlig livräddningsutrustning, livräddningsfarkoster och deras
sjösättningsanordningar
6. Avsaknad av, eller icke godkända eller påtagligt slitna och åldrade
anordningar för att upptäcka brand, brandlarm, brandbekämpningsut-
rustning, fasta brandsläckningsinstallationer, ventilationsventiler,
brandspjäll, snabbstängningsanordningar som inte uppfyller sina
användningskrav.
7. Avsaknad av eller påtagligt slitna och åldrade eller bristfälligt funge-
rande brandsläckningsanordningar på lastdäck i oljelastfartyg.
8. Avsaknad av eller allvarligt skadade ljus-, skylt- eller ljudsignaler9. Avsaknad av eller bristfälligt fungerande radioutrustning för larm- och
säkerhetskommunikation.
10. Avsaknad av eller bristfälligt fungerande navigeringsutrustning, med
hänvisningtill bestämmelserna i SOLAS-reg ulation V/12(o)1995L0021 — SV — 29.11.2002 — 004.001 — 25
▼M4
▼B
▼M2
▼B
▼B
11. Avsaknad av korrekta sjökorträttade navigeringskartor och/eller andra
aktuella manualer och publikationer nödvändiga för hela den föres-
tående resan. Elektroniska sjökort får användas i stället för sjökort.
12. Avsaknad av gnistfri frånluftsventilation för lastpumprum (SOLAS-
regulation 11-2/59.3.1).
13. Allvarliga operativa brister, såsom beskrivs i avdelning 5.5 i bilaga I
till MOU.
14. Besättningens antal, sammansättning eller certifiering överensstämmer
inte med dokumentet om säker bemanning.
15. Underlåtenhet att genomföra det utökade inspektionsprogrammet
enligt kapitel XI regel 2 i SOLAS 74.
16. Avsaknad av eller bristfälligt fungerande färdskrivare (VDR), när
sådan är obligatorisk.
3.3.Områden under IBC-koden (hänvisningar inom parentes)
1. Transport av last som består av ämnen som inte är angivna i Certificate
of Fitness eller avsaknad av lastinformation (16.2)
2. Obefintliga eller skadade högtryckssäkerhetsventiler (8.2.3)3. Elektriska installationer som inte är säkra i sigsjälva eller inte
uppfyller kodens krav (10.2.3)
4. Källor för antändningi farlig a områden hänvisade till i 10.2 (11.3.15)5. Överträdelse av särskilda krav (15)6. Överskridande av maximalt tillåten lastkvantitet per tank (16.1)7. Otillräckligvärmeisoleringav känslig a produkter (16.6)
3.4.Områden under IGC-koden (hänvisningar i parentes)
1. Transport av last som består av ämnen som inte är angivna i Certifi-
cate of Fitness eller avsaknad av information om lasten (18.1)
2. Obefintliga stängningsdon till bostads- och allmänna utrymmen (18.1)3. Icke gastäta skott (3.3.2)4. Bristfälligt fungerande luftlås (3.6)5. Obefintliga eller bristfälligt fungerande snabbstängningsventiler (5.6)6. Obefintliga eller bristfälligt fungerande säkerhetsventiler (8.2)7. Elektriska installationer som inte är säkra i sigsjälva eller inte
uppfyller kodens krav (10.2.4)
8. Icke fungerande ventilationssystem i lastutrymmen (12.1)9. Icke fungerande trycklarm för lasttankar (13.4.1)
10. Icke fungerande system för upptäckande av gas eller giftig gas (13.6)11. Transport av ämnen som måste inhiberas utan giltigt inhibitorcerti-
fikat (17/19)
3.5.Områden under Load Lines-konventionen
1. Betydande korrosion eller rostskador på plåtar och viktiga delar av
skrov och däcksförstärkningar som påverkar sjövärdighet och lokal
styrka, om inte tillfredsställande temporära reparationer gjorts inför
avgång till hamn där permanenta reparationer skall utföras
2. Påvisat dåligstabilitet3. Avsaknad av tillräckligoch pålitliginformation, enlig t föreskrivna
regler, som tillåter befälhavaren att snabbt och med enkla medel lasta
och ballasta fartyget på ett sådant sätt att säkra stabilitetsegenskaper
bibehålls under hela resan och under alla omständigheter och varierade
förhållanden och så att fartyget inte utsätts för överdriven yttre stress
4. Obefintliga, påtagligt slitna eller obrukbara stängningsdon eller
stängningsanordningar för luckarrangemang och vattentäta dörrar
5. Överlastning
6. Avsaknad av eller oläsbart aktuellt lastmärke1995L0021 — SV — 29.11.2002 — 004.001 — 26
▼M2
▼M4
▼B
▼B
3.6.Områden under MARPOL-konventionen, bilaga I (hänvisningar inom
parentes)
1. Avsaknad av, allvarligt slitage eller bristande funktion på filtrerings/
separeringsutrustning för oljehaltigt lastvatten, övervaknings- och
kontrollsystem för oljeutsläpp eller 15 ppm larmanordningar.
2. Otillräckligåterstående kapacitet i uppsamling stankar för länsvatten
och/eller spillolja för hela den förestående resan.
3. Avsaknad av oljedagbok (Oil Record Book) (20.5)4. Olagligt utsläppsarrangemang
5. Besiktningsrapporter saknas eller uppfyller inte regel 13 G.3 b i
Marpol-konventionen.
3.7.Områden under MARPOL-konventionen, bilaga II (hänvisningar inom
parentes)
1. Avsaknad av P& M-manual
2. Lasten är inte kategoriserad (3.4)
3. Avsaknad av lastdagbok (Cargo Record Book) (9.6)
4. Transport av oljelika ämnen utan att uppfylla kraven i aktuella
bestämmelser eller avsaknad av korrekt tilläggscertifikat.
5. Olagligt utsläppsarrangemang
3.8.Områden under STCW-konventionen
1. Sjöfolket saknar certifikat, vederbörligt certifikat, giltig dispens eller
skriftligt bevis för att en ansökan om intyg om erkännande har lämnats
in till flaggstatens administration.
2. De i flaggstaten tillämpliga bestämmelserna om säker bemanning är
inte uppfyllda.
3. Vakthållningen på brygga eller i maskinrum uppfyller inte de krav som
flaggstaten ställer på fartyget.
4. I vakten saknas en person med behörighet att sköta den utrustning som
är nödvändig för säker navigering, radiokommunikation i säkerhets-
syfte eller för att förhindra föroreningav havet.
5. Bevis saknas för att det finns yrkesmässigkompetens för att utföra de
arbetsuppgifter som har tilldelats de ombordanställda och som rör
fartygets säkerhet och förhindrande av förorening.
6. Personer som är tillräckligt utvilade och i övrigt tjänstgöringsdugliga
saknas för den första vakten vid början av en resa och för följande
avlösande vakter.
3.9.Områden under ILO-konventionen
1. Otillräckligmäng d proviant för resa till nästa hamn
2. Otillräckligmäng d dricksvatten för resa till nästa hamn
3. Oacceptabla sanitära förhållanden ombord
4. Ingen värme i bostäder på fartyg som trafikerar områden med låg
temperatur
5. Oacceptabla mängder sopor, utrustning eller last som utgör hinder för
framkomligheten eller andra farliga förhållanden i passager och
allmänna utrymmen
3.10.Omständigheter som inte kräver kvarhållande, men där t.ex. lastnings-/
lossningsarbete måste avbrytas
1. Bristfällig funktion hos (eller dåligt underhåll av) inertgassystem,
lasthanteringssystem eller maskineri utgör tillräcklig anledning att
avbryta lastnings/-lossningsarbete.1995L0021 — SV — 29.11.2002 — 004.001 — 27
▼M4
▼B
▼C1
▼B
▼M2
▼B
▼B
BILAGA VII
MINIMIKRAV FÖR INSPEKTÖRER
(enligt artikel 12.1)
1. Inspektören måste vara bemyndigad att utföra hamnstatskontroll av behörig
myndighet i en medlemsstat.
2. Antingen
— måste inspektören ha praktiserat minst ett år som flaggstatsinspektör och
ha utfört besiktningar och certifieringar enligt konventionerna
— och inneha
a. behörighet som sjökapten vilket berättigar honom att föra fartyg på
1 600 GT eller mer (se STCW Reg. II/2) eller
b. behörighet som maskinchef som gör det möjligt för den personen att
sköta den uppgiften på fartyg vars huvudkraftkälla har en kapacitet
på 3 000 kW eller mer (se STCW, Reg. III/2) eller
c. ha avlagt civilingenjörsexamen på skeppsbyggnadslinje, maskinteknisk
ingenjörsexamen eller ingenjörsexamen på det marina området och ha
praktiserat inom det området i minst 5 år.
— Inspektörer till vilka hänvisningg örs i a och b måste ha minst 5 års
sjöpraktik som antingen däcksbefäl eller maskinbefäl.
ellermåste inspektören
— inneha en relevant universitetsexamen eller motsvarande praktiska erfa-
renhet, och
— ha utbildats och examinerats vid en skola för fartygsinspektörer, och— ha minst 2 års praktik som flaggstatsinspektör och ha utfört besiktningar
och certifieringar enligt konventionerna.
3. ha färdighet att meddela sig muntligen och skriftligen med sjöfarare på det
språk som oftast talas till sjöss.
4. ha tillräckligkännedom om bestämmelser i internationella konventioner och
de föreskrivna rutinerna för hamnstatskontroll.
5. Inspektörer som inte uppfyller dessa krav kan ändå godtas om de är anställda
hos den behöriga myndigheten i en medlemsstat som utför hamnstatskontroll
när detta direktiv antas.1995L0021 — SV — 29.11.2002 — 004.001 — 28
▼M4
BILAGA VIII
Offentliggörande av uppgifter om kvarhållanden och inspektioner i hamnar
i medlemsstaterna (enligt artikel 15)
I. Den information som offentliggörs enligt artikel 15.1 skall omfatta följande:
— Fartygets namn.
— IMO-nummer.— Typ av fartyg.— Bruttodräktighet (brt).— Byggnadsår, angivet i fartygets säkerhetscertifikat.— Fartygets ägare eller den som är ansvarig för fartygstransporten: namn
och adress.
— För fartygsom transporterar flytande eller fasta laster i bulk: namn och
adress till den befraktare som är ansvarigför valet av fartygsamt typ av
befraktning.
— Flaggstat.— I tillämpliga fall, klassificeringssällskap som för detta fartyg har utfärdat
klasscertifikat.
— Klassificeringssällskap, och om det är tillämpligt, annan organisation som
på flaggstatens vägnar för detta fartyg har utfärdat certifikat enligt
konventionerna, med uppgift om vilka certifikat det gäller.
— Hamn och dagför den senaste utökade inspektionen, med uppg ift om ett
eventuellt kvarhållande.
— Hamn och dag för den senaste särskilda besiktningen och uppgift om den
organisation som utfört besiktningen.
— Antal kvarhållanden under de föregående 24 månaderna.— Land och hamn för kvarhållandet.— Dagdå kvarhållandet hävdes.— Kvarhållandets varaktighet, i dagar.— Antal konstaterade brister samt en klar och tydligmotiveringav kvarhål-
landet.
— Beskrivning av hur den behöriga myndigheten och, i tillämpliga fall,
klassificeringssällskapet har följt upp kvarhållandet.
— Uppgift om ett eventuellt förbud mot tillträde till någon av gemenska-
pens hamnar och en klar och tydligmotiveringav förbudet.
— Uppgift om huruvida klassificeringssällskap eller annan privat organisa-
tion som utförde besiktningen har ett ansvar för de brister som
ensamma eller tillsammans med andra brister ledde till ett kvarhållande.
— Beskrivning av de åtgärder som vidtagits i det fall ett fartyg tillåtits fort-
sätta till närmaste lämpliga reparationsvarv eller vägrats tillträde till
någon hamn i gemenskapen.
II. Den information om inspekterade fartyg som offentliggörs enligt artikel 15.2
skall omfatta följande:
— Fartygets namn.
— IMO-nummer.— Typ av fartyg.— Bruttodräktighet.— Konstruktionsår.— Fartygets ägare eller den som är ansvarig för fartygstransporten: namn
och adress.
— För fartygsom transporterar flytande eller fasta laster i bulk: namn och
adress till den befraktare som är ansvarigför valet av fartygsamt typ av
befraktning.
— Flaggstat.— I tillämpliga fall, klassificeringssällskap som för detta fartyg har utfärdat
klasscertifikat.
— Klassificeringssällskap, och, om det är tillämpligt, annan organisation
som på flaggstatens vägnar för detta fartyg har utfärdat certifikat enligt
konventionerna, med uppgift om vilka certifikat det gäller.
— Land, hamn och inspektionsdatum.— Antal brister och bristernas art.1995L0021 — SV — 29.11.2002 — 004.001 — 29
▼M4
BILAGA IX
Inspektionsrapport enligt artikel 8
Inspektionsrapporten skall innehålla minst följande punkter:
I.Allmänna uppgifter
1. Behörigmyndig het som sammanställt rapporten.2. Dagoch ort för inspektionen.
3. Det inspekterade fartygets namn.
4. Flaggstat.5. Typ av fartyg.
6. IMO-nummer.
7. Anropssignal.8. Bruttodräktighet.
9. Dödvikt (i tillämpliga fall).
10. Konstruktionsår, angivet i fartygets säkerhetscertifikat.11. I tillämpliga fall, klassificeringssällskap som för detta fartyg har
utfärdat klasscertifikat.
12. Klassificeringssällskap, och, om det är tillämpligt, annan organisation
som på flaggstatens vägnar för detta fartyg har utfärdat certifikat enligt
konventionerna.
13. Fartygets ägare eller den som är ansvarig för fartygstransporten: namn
och adress.
14. För fartygsom transporterar flytande eller fasta laster i bulk: namn och
adress till den befraktare som är ansvarigför valet av fartyg et samt typ
av befraktning.
15. Dagdå inspektionsrapporten avslutades.
16. Uppgift om att närmare information om en inspektion eller ett kvarhål-
lande kan komma att offentliggöras.
II.Uppgifter om inspektionen
1. Certifikat enligt gällande internationella konventioner, utfärdande
myndighet eller organisation med uppgift om datum för utfärdande och
giltighetstid.
2. Delar av fartyget som har inspekterats (i fall av mer ingående eller
utökad inspektion).
3. Typ av inspektion (inspektion, mer ingående inspektion, utökad inspek-
tion).
4. Bristernas art.5. Vidtagna åtgärder.
III.Ytterligare uppgifter i fall av kvarhållande
1. Dagdå beslut om kvarhållande fattades.
2. Dagdå kvarhållandet hävdes.3. Beskrivningav de brister som föranledde kvarhållandet (hänvisning ar till
konventioner, om tillämpligt).
4. Uppgifter om den senaste årliga eller mellanliggande besiktningen.
5. Uppgift om huruvida klassificeringssällskap eller annan privat organisa-
tion som utförde besiktningen har ett ansvar för de brister som ensamma
eller tillsammans med andra brister ledde till kvarhållande.
6. Vidtagna åtgärder.1995L0021 — SV — 29.11.2002 — 004.001 — 30
▼M4
BILAGA X
Uppgifter för övervakning av genomförandet med tillämpning av artikel 17
1. Medlemsstaterna skall senast den 1 april varje år till kommissionen lämna
följande uppgifter om det föregående året:
1.1 Antalet inspektörer som för medlemsstatens räkningarbetar med hamn-
statskontroll av fartyg.
Nedanstående tabell skall användas när uppgifterna lämnas till kommis-
sionen:
Uppgifterna skall lämnas både för medlemsstaten som helhet och för var
och en av medlemsstatens hamnar. I denna bilaga avses med hamn en
enskild hamn eller det geografiska område med eventuellt flera enskilda
hamnar som en inspektör eller en grupp av inspektörer har hand om. En
och samma inspektör kan också vara verksam i flera hamnar eller
geografiska områden.
1.2 Totala antalet individuella fartygsom anlöpt medlemsstatens hamnar.
2. Medlemsstaterna skall antingen
a) varje halvår till kommissionen lämna uppgifter om individuella fartygsrö-
relser i deras hamnar, med undantagför reg elbunden färjetrafik, med
uppgift om fartygens IMO-nummer och ankomstdag, eller
b) lämna uppgifter till Sirenac om IMO-nummer och ankomstdag för de
fartyg som dagligen anlöpt deras hamnar, med undantag för regelbunden
färjetrafik.
Medlemsstaterna skall tillställa kommissionen en förteckningöver reg el-
bunden färjetrafik enligt a och b ovan senast sex månader efter
genomförandet av detta direktiv och därefter varje gång som ändringar görs
i denna färjetrafik.1995L0021 — SV — 29.11.2002 — 004.001 — 31
▼M4
BILAGA XI
A. KATEGORIER AV FARTYG SOM KAN VÄGRAS TILLTRÄDE TILL
GEMENSKAPENS HAMNAR (enligt artikel 7b.1)
1. Gastankfartygoch kemikalietankfartyg
2. Bulkfartyg
3. Oljetankfartyg4. Passagerarfartyg
B. FÖRFARANDEN VID VÄGRAT TILLTRÄDE TILL GEMENSKAPENS
HAMNAR (enligt artikel 7b.2)
1. Om förutsättningarna enligt artikel 7b föreligger, skall den behöriga
myndigheten i den hamn i vilken fartyget kvarhölls för andra respektive
tredje gången skriftligen underrätta befälhavaren och ägaren, eller den
som är ansvarigför fartyg stransporten, om att förbud mot tillträde
utfärdats för fartyget.
Den behöriga myndigheten skall också underrätta flaggstatens administra-
tion, det berörda klassificeringssällskapet, de övriga medlemsstaterna,
Europeiska gemenskapernas kommission, ”Centre Administratif des
Affaires Maritimes” och MOU:s sekretariat.
Förbudet mot tillträde skall träda i kraft så snart fartyget har getts
tillstånd att lämna hamnen, efter det att de brister som föranledde
kvarhållandet har avhjälpts.
2. För att förbudet mot tillträde skall kunna upphävas, måste ägaren eller
den som är ansvarig för fartygstransporten rikta en formell begäran till
den behöriga myndigheten i den medlemsstat som utfärdade förbudet
mot tillträde. Till denna begäran skall fogas ett intyg från flaggstatsadmi-
nistrationen om att fartyget uppfyller alla tillämpliga bestämmelser i de
internationella konventionerna. I tillämpliga fall skall till begäran dess-
utom fogas ett intyg från det klassificeringssällskap som klassificerat
fartyget. Av detta intyg skall framgå att fartyget uppfyller klassificerings-
sällskapets klassificeringsnormer.
3. Förbudet mot tillträde får endast upphävas efter det att fartyget har
inspekterats på nytt i en överenskommen hamn av inspektörer från den
behöriga myndigheten i den medlemsstat som utfärdade förbudet mot till-
träde och om denna medlemsstat får tillräckliga bevis på att fartyget till
fullo uppfyller tillämpliga krav i de internationella konventionerna.
Om den överenskomna hamnen ligger i gemenskapen får den behöriga
myndigheten i den medlemsstat där anlöpshamnen ligger, med samtycke
från den behöriga myndigheten i den medlemsstat som utfärdade förbudet
mot tillträde, bevilja att fartyget fortsätter till denna anlöpshamn uteslu-
tande för kontroll av att fartyget uppfyller de villkor som anges i punkt 2.
Den förnyade inspektionen skall utgöras av en utökad inspektion som
måste omfatta åtminstone de relevanta punkterna i avsnitt C i bilaga V.
Alla kostnader för den utökade inspektionen skall bäras av fartygets ägare
eller den som är ansvarigför fartyg stransporten.
4. Om resultatet av den utökade inspektionen tillfredsställer medlemsstaten i
enlighet med punkt 2 måste förbudet mot tillträde hävas. Fartygets ägare
eller den som är ansvarig för fartygstransporten skall skriftligen infor-
meras om detta.
Den behöriga myndigheten skall också skriftligen meddela flaggstatens
administration, det berörda klassificeringssällskapet, de övriga medlems-
staterna, kommissionen, ”Centre Administratif des Affaires Maritimes”
och MOU:s sekretariat.
5. Uppgifter om fartyg som har vägrats tillträde till gemenskapens hamnar
skall finnas tillgängliga i Sirenac-systemet och offentliggöras i enlighet
med bestämmelserna i artikel 15 och bilaga VIII.1995L0021 — SV — 29.11.2002 — 004.001 — 32
▼M4
BILAGA XII
Internationella krav och gemenskapskrav avseende manöverskrivare (VDR-
system)
Fartygi följande klasser måste, i den mån de anlöper en hamn i en av g emen-
skapens medlemsstater, vara utrustade med ett VDR-system som uppfyller de
standarder om prestanda som anges i IMO:s resolution A.861(20) och uppfyller
de provningsstandarder som fastställs i Internationella elektroniska kommission-
ens (IEC) standard nr 61996:
— passagerarfartyg byggda den 1 juli 2002 eller senare,
— ro-ro-passagerarfartyg byggda före den 1 juli 2002, inte senare än den första
översikten den 1 juli 2002 eller senare,
— andra passagerarfartyg än ro-ro-passagerarfartyg byggda före den 1 juli
2002, inte senare än den 1 januari 2004,
— andra fartyg än passagerarfartyg med en bruttodräktighet på minst 3 000 ton,
byggda den 1 juli 2002.
Fartyg i följande klasser byggda före den 1 juli 2002 måste, i den mån de
anlöper en hamn i en av gemenskapens medlemsstater, vara utrustade med ett
VDR-system som uppfyller relevanta IMO-standarder:
— lastfartygmed en bruttodräktig het på minst 20000 ton senast det datum som
fastställts av IMO eller, om det inte finns något beslut av IMO, senast den 1
januari 2007,
— lastfartygmed en bruttodräktig het på minst 3 000 ton men mindre än 20000
bruttoton, senast det datum som fastställts av IMO eller, om det inte finns
något beslut av IMO, senast den 1 januari 2008.1995L0021 — SV — 29.11.2002 — 004.001 — 33