Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
"BRÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 3677/90
av den 13 december 1990
om åtgärder för att försvåra avledningen av vissa ämnen för olaglig framställning av narkotika och
psykotropa ämnen
(EGT L 357, 20.12.1990, s. 1)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
"M1 Rådets förordning (EEG) nr 900/92 av den 31 mars 1992 L 96 1 10.4.1992
"M2 Kommissionens förordning (EEG) nr 3769/92 av den 21 december
1992 L 383 17 29.12.1992
"M3 Kommissionens förordning (EG) nr 260/2001 av den 8 februari
2001 L 39 11 9.2.20011990R3677 — SV — 01.03.2001 — 003.001 — 1
RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 3677/90
av den 13 december 1990
om åtgärder för att försvåra avledningen av vissa ämnen för olaglig
framställning av narkotika och psykotropa ämnen
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA
FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska
gemenskapen, särskilt artikel 113 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag, ochmed beaktande av följande:
Den 19 december 1988 antogs i Wien en konvention mot olaglig
hantering av narkotika och psykotropa ämnen, nedan kallad ”FN-kon-
ventionen”. FN-konventionen är en del av den världsomspännande
kampen mot narkotika. Gemenskapen medverkade i förhandlingarna om
denna konvention och visade därigenom sin politiska vilja att handla
inom ramen för sina befogenheter.
Artikel 12 i FN-konventionen gäller handel med prekursorer (mellan-
produkter), dvs. ämnen som ofta används i olaglig framställning av
narkotika och psykotropa ämnen. Tillämpningen av denna artikel är att
betrakta som industriländernas bidrag till den insats som avkrävs de
drogtillverkande länderna, som ofta är mycket fattigare än industri-
länderna. Bestämmelserna om handel med sådana prekursorer påverkar
gemenskapens tullregler. Med hänsyn till detta undertecknades FN-
konventionen på gemenskapens vägnar den 8 juni 1989. Rådet beslöt
därefter den 22 oktober 1990 att anta FN-konventionen. För att ge ett
konkret uttryck åt denna politiska vilja är det därför lämpligt att fastställa
gemenskapsregler om handel mellan gemenskapen och tredje land.
Bestämmelserna i artikel 12 i FN-konventionen bygger på ett övervak-
ningssystem för handeln med ämnena i fråga. Denna handel sker till
övervägande del på ett helt lagligt sätt. Dokumentationen till och
märkningen av försändelser av dessa ämnen måste vara tillräckligt
tydliga. Det är vidare av betydelse att, vid sidan av att de behöriga
myndigheterna ges de nödvändiga medlen för att ingripa, i FN-kon-
ventionens anda utveckla mekanismer som bygger på ett nära samarbete
mellan de berörda operatörerna samt metoder för insamling, utbyte och
utnyttjande av information.
I denna situation verkar det lämpligast med ett system där man på
förhand får underrättelse om leveranser av vissa ämnen och under vissa
förhållanden kan utfärda förbud mot transaktionerna i fråga. Ett flertal
länder har redan uppnått mycket positiva resultat med detta förfarande.
De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna bör ha jämförbara medel
för åtgärder. Det är därför nödvändigt att på gemenskapsnivå fastställa
gemensamma mål i denna fråga. Detta är av största vikt med hänsyn till
genomförandet av den inre marknaden och för att säkerställa den
enhetliga tillämpningen av de fastställda reglerna. Det är också viktigt i
detta sammanhang att varje medlemsstat föreskriver tillräckligt
avskräckande brottspåföljder.
Mekanismer för administrativt samarbete bör fastställas både inom
gemenskapen och med de tredje länder som också anslutit sig till
FN-konventionen. Vad gäller de behöriga myndigheterna inom gemen-
skapen är det i detta hänseende lämpligt att utgå från rådets förordning
(EEG) nr 1468/81 av den 19 maj 1981 om ömsesidigt bistånd mellan
medlemsstaternas administrativa myndigheter samt om samarbete mellan
dessa myndigheter och kommissionen i syfte att säkerställa en korrekt!B1990R3677 — SV — 01.03.2001 — 003.001 — 2
lagtillämpning i tull- och jordbruksfrågor (1), ändrad genom förordning
(EEG) nr 945/87 (2). Särskild uppmärksamhet bör ägnas de erhållna eller
utväxlade upplysningarnas konfidentiella karaktär.
I FN-konventionens anda bör gemenskapen bidra till producentländernas
insatser för bekämpning av narkotikahandeln. För detta bör en särskild
mekanism upprättas för att övervaka produkterna i förteckning 2 i
bilagan, när dessa är föremål för handel med dessa länder, trots att dessa
produkter allmänt sett ingår i helt legal handel. Man bör sträva efter
samarbete mellan berörda länder för att säkerställa bättre övervakning av
sådan handel.
För att undersöka eventuella problem med tillämpningen av denna
förordning och för att stärka dess genomförande och utvecklingen av
administrativt samarbete i detta ärende, bör det föreskrivas att
kommissionen skall sammankalla speciella möten.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
A VDELNING I
ALLMÄNT
Artikel 1
1. Denna förordning föreskriver åtgärder för övervakning av handeln
mellan gemenskapen och tredje land med ämnen som ofta används för
olaglig framställning av narkotika och psykotropa ämnen, i syfte att
förebygga avledningen av sådana ämnen.
2. I denna förordning används följande beteckningar med de betydelser
som här anges:
a)förtecknat ämne: varje ämne som upptas i bilagan, även blandningar
som innehåller sådana ämnen. Härigenom undantas läkemedel eller
andra preparat som innehåller förtecknade ämnen och som är
beredda på ett sådant sätt att dessa ämnen inte lätt kan användas eller
utvinnas med metoder som kan tillämpas utan svårighet,
b)import: all fysisk införsel av förtecknade ämnen till gemenskapens
tullområde,
c)export: all fysisk utförsel av förtecknade ämnen från gemenskapens
tullområde, som kräver en tulldeklaration för export,
d)transitering: all transport av förtecknade ämnen mellan tredje land
genom gemenskapens tullområde och all omlastning på detta
område,
e)operatör: varje fysisk eller juridisk person som är verksam med
framställning, bearbetning, handel eller distribution av förtecknade
ämnen i gemenskapen eller som sysslar med andra, angränsande
verksamheter som till exempel import, export, transitering, mäklar-
verksamhet och bearbetning av listade ämnen. Denna definition
omfattar i synnerhet personer som i egenskap av egenföretagare
utfärdar tulldeklarationer antingen som huvud- eller bisyssla.
f)slutgiltig mottagare: varje fysisk eller juridisk person till vilken de
förtecknade ämnena levereras i mottagarlandet. Denna person kan
vara någon annan än slutanvändaren.
"M1g)3Internationella kontrollstyrelsen för narkotika: den sty-
relse som upprättats genom narkotikakonventionen 1961, efter
ändring genom 1972 års protokoll.!B
(1) EGT nr L 144, 2.6.1981, s. 1.
(2) EGT nr L 90, 2.4.1987, s. 3.!M1
!B1990R3677 — SV — 01.03.2001 — 003.001 — 3
A VDELNING II
ÖVERV AKNING A V HANDEL
Artikel 2
Dokumentation, register och märkning
Vid import, export och transitering av förtecknade ämnen gäller följande:
1) Alla import-, export- och transiteringstransaktioner skall dokumen-
teras på ett tillfredsställande sätt. I synnerhet skall handelsdokument
som fakturor, fraktsedlar, tulldokument, transportdokument och
andra fraktdokument innehålla tillräcklig information för att följande
klart skall framgå:
— det förtecknade ämnets namn i den form som används i bilagan,
— mängd och vikt av det förtecknade ämnet och, när det gäller en
blandning, mängd och vikt av blandningen samt mängd och vikt
ellerprocentuell andel av alla förtecknade ämnen som bland-
ningen innehåller,
— namn och adress till exportören, importören, distributören och,
enligt artiklarna 4, 5, och 5a, den slutgiltige mottagaren.
2) I fall då operatörer förser förtecknade ämnen avsedda för export,
import eller transitering med etiketter som anger typen av produkt
eller deras handelsbeteckning, måste sådana etiketter visa namnet på
ämnena i den form som används i bilagan.
3) Operatörer som befattar sig med import, export och transitering av
förtecknade ämnen skall föra detaljerade register över dessa
transaktioner.
4) De dokument och register som avses i punkt 1 och 3 skall bevaras i
tre år räknat från utgången av det kalenderår under vilket det
förfarande som avses i punkt 1 ägt rum, och skall på anmodan av de
behöriga myndigheterna vara tillgängliga för inspektion.
Artikel 2a
Tillstånd för och registrering av operatörer
1. Med undantag för tulltjänstemän, lagerinnehavare och transportfö-
retagare som uppträder uteslutande i denna egenskap, skall de operatörer
som är sysselsatta med import, export och transitering av förtecknade
ämnen i kategori 1 i bilagan inneha ett tillstånd från den medlemsstat i
vilken de bedriver sin verksamhet för att kunna utöva denna. När de
behöriga myndigheterna beslutar om ifall ett sådant tillstånd skall
utfärdas, skall de ta hänsyn till den sökandes kompetens och redbarhet.
Tillståndet kan dras in tillfälligt eller återkallas av de behöriga
myndigheterna när det finns fog för antagandet att innehavaren inte
längre är en lämplig person för innehav av ett sådant tillstånd, eller när
förutsättningarna under vilka tillståndet meddelades inte längre är
uppfyllda.
2. Med undantag för tulltjänstemän, lagerinnehavare och transportfö-
retagare som uppträder uteslutande i denna egenskap, skall de operatörer
som är sysselsatta med import, export och transitering av förtecknade
ämnen ur kategori 2 eller export och import av förtecknade ämnen ur
kategori 3 i bilagan underrätta de behöriga myndigheterna om adresserna
till de lokaler där de framställer eller bedriver handel med dessa ämnen
och hålla dessa uppgifter aktuella.
Detta krav gäller dock inte operatörer som sysslar med export av små
mängder förtecknade ämnen ur kategori 3 eller export av blandningar
som innehåller förtecknade ämnen ur kategori 3 som har identifierats
som sådana.!B
!M1
!B
!M11990R3677 — SV — 01.03.2001 — 003.001 — 4
3. Medlemsstaterna skall fastställa förfarandet för utfärdande av
tillstånd, inbegripet särskilda villkor, t. ex. giltighetstid och avgifter för
utfärdandet.
Artikel 3
Samarbete
Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för samarbete mellan
de behöriga myndigheterna och operatörerna, så att de senare
— omgående underrättar de behöriga myndigheterna om alla omstän-
digheter, t. ex. ovanliga beställningar och transaktioner i vilka
förtecknade ämnen ingår, vilka tyder på att sådana ämnen som är
avsedda för import, export eller transitering kan komma att avledas
till olaglig framställning av narkotika eller psykotropa ämnen,
— tillhandahåller de behöriga myndigheterna sådana upplysningar i
sammanfattad form om sina exportförfaranden som de behöriga
myndigheter begär.
Artikel 4
Exporttillstånd
Förtecknade ämnen i kategori 1 i bilagan.
1. Export av förtecknade ämnen i kategori 1 i bilagan skall vara
beroende av tillstånd i form av individuella exporttillstånd utfärdade av
de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där tulldeklarationen för
export skall lämnas in enligt gällande regler.
2. Ansökningar om sådant tillstånd som avses i punkt 1 skall innehålla
följande uppgifter:
— Namn och adress för exportören, importören i tredje land och alla
andra operatörer som deltar i exporttransaktionen eller frakten, samt
även namn på den slutgiltige mottagaren.
— Namnet på de förtecknade ämnena angivet på samma sätt som i
kategori 1 i bilagan.
— Mängd och vikt av det förtecknade ämnet och, när detta utgör en
blandning, mängd och vikt av blandningen samt mängd och vikt eller
procentuell andel av alla förtecknade ämnen som blandningen
innehåller.
— Uppgifter angående transporten, särskilt förmodat datum för
avsändning, transportsätt, namn på det tullkontor där tulldeklaratio-
nen för export skall lämnas in, samt, om sådan information är
tillgänglig vid detta tillfälle, identifikation av transportmedel, rutt,
förmodad gränsövergång ut ur gemenskapens tullområde och
gränsövergång in i importlandet.
I fall som avses i punkt 10 skall en kopia av importtillståndet utfärdat av
mottagarlandet bifogas ansökan.
3. Beslut över en ansökan skall fattas inom 15 arbetsdagar räknat från
den dag då den behöriga myndigheten finner att en fullständig ansökan
har inkommit. Denna tidsperiod skall förlängas om myndigheterna, i fall
som avses i punkt 10, är tvungna att göra en ytterligare utredning för att
vara helt säkra på att tillstånd getts för import av ämnena.
4. Utan att detta påverkar en eventuell tillämpning av tekniska
straffåtgärder, skall det exporttillstånd som avses i punkt 1 vägras om:
a) det finns fog för misstanken att uppgifterna som lämnats in i enlighet
med punkt 2 är falska eller oriktiga,
b) det har fastställts, i fall som avses i punkt 10, att import av
förtecknade ämnen inte har tillåtits av de behöriga myndigheterna i
mottagarlandet,!M11990R3677 — SV — 01.03.2001 — 003.001 — 5
c) det finns fog för misstanken att ämnena i fråga är avsedda för olaglig
framställning av narkotika eller psykotropa ämnen.
5. Om uppgifterna beträffande rutt och transportmedel inte upptas i den
ansökan som avses i punkt 2, skall det av exporttillståndet framgå att
operatören skall lämna in dessa uppgifter till tullmyndigheten eller annan
behörig myndighet vid gränsövergången ut ur gemenskapens tullområde
innan försändelsen fysiskt lämnar området. I sådant fall skall detta anges
på exporttillståndet vid utfärdandet.
6. Exporttillståndet skall alltid uppvisas för tullmyndigheterna för
inspektion när tulldeklarationen för export inlämnas.
En kopia av detta tillstånd skall dessutom åtfölja försändelsen till
tullkontoret vid gränsövergången där de förtecknade ämnena lämnar
gemenskapens tullområde. Detta kontor skall vid behov komplettera
tillståndet med de uppgifter som avses i punkt 5 och med övriga
nödvändiga uppgifter samt stämpla kopian av tillståndet innan den
återsänds till den utfärdande myndigheten.
7. Utfärdandet av exporttillstånd utesluter inte eventuellt administrativt
eller annat ansvar hos innehavaren av ett sådant tillstånd.
8. Exporttillståndet kan dras in tillfälligt eller återkallas av de behöriga
myndigheterna när det finns fog för misstanken att ämnena kan komma
att avledas till olaglig framställning av narkotika eller psykotropa ämnen.
9. Om en begäran om underrättelse före export riktas till gemenskapen
av tredje land i enlighet med artikel 12.10 i FN-konventionen gäller
följande:
a) Kommissionen skall omgående underrätta de behöriga myndighe-
terna i medlemsstaterna om varje sådan begäran.
b) De behöriga myndigheterna i den berörda medlemsstaten skall före
export av förtecknade ämnen till det land som inkommit med
begäran befordra de uppgifter som beskrivs i punkt 2 till de behöriga
myndigheterna i detta land. En kopia av detta svar skall överlämnas
till kommissionen för att delges de övriga medlemsstaterna.
c) Den myndighet som tillhandahåller sådana upplysningar skall begära
att myndigheten i tredje land som mottar dessa behandlar alla
handels-, industri- affärs- eller yrkeshemligheter konfidentiellt,
vilket också gäller sådant handels-bruk som anges i upplysningarna.
10. När det finns en överenskommelse mellan gemenskapen och tredje
land om att export får tillåtas endast om importtillstånd har utfärdats för
ämnena i fråga av de behöriga myndigheterna i tredje land gäller
följande:
a) Kommissionen skall underrätta de behöriga myndigheterna i
medlemsstaten om namn och adress till den behöriga myndigheten
i tredje land tillsammans med all praktisk information detta land
meddelat.
b) De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna skall försäkra sig om
att all import har fått nödvändigt tillstånd, om nödvändigt genom att
begära bekräftelse av detta från den myndighet som avses i a.
Artikel 5
Särskilda exportkrav
Förtecknade ämnen i kategori 2 i bilagan.
1. Export av förtecknade ämnen ur kategori 2 i bilagan skall vara
beroende av tillstånd som utfärdas i enlighet med punkt 2 och 3 av de
behöriga myndigheterna i den medlemsstat där tulldeklarationen för
export skall lämnas in enligt gällande föreskrifter.!M11990R3677 — SV — 01.03.2001 — 003.001 — 6
2. Vid sådan export som avses i punkt 1 skall bestämmelserna i artikel
4 också i tillämpliga delar gälla i fall där exporten direkt eller indirekt
verkar vara avsedd för något tredje land, för vilket det är konstaterat att
det berörs av sådan olaglig framställning av narkotika eller psykotropa
ämnen till vilken de förtecknade ämnena i fråga används. Detta
konstaterande skall i synnerhet vara grundat på en motiverad begäran
till kommissionen från berörda tredje land.
Bestämmelserna i artikel 4 skall också tillämpas när ett öppet
individuellt tillstånd inte kan utfärdas enligt punkt 3.
3. I alla andra fall får export av förtecknade ämnen ur kategori 2 tillåtas
på begäran av berörda operatörer, genom utfärdande av ett allmänt
exporttillstånd som är öppet och individuellt. Vid beslut om utfärdande
av ett sådant tillstånd skall man ta hänsyn till den sökandes kompetens
och redbarhet samt till arten, omfattningen och mönstret för hans
verksamhet i fråga om dessa ämnen. I sådana fall skall innehavaren fylla
i uppgifter om detta tillstånd i tulldeklarationen för export.
I enlighet med de behöriga myndigheternas föreskrifter skall innehavaren
av ett sådant tillstånd tillhandahålla upplysningar i sammanfattad form
beträffande export-transaktioner som gjorts med stöd av detta tillstånd.
Det öppna individuella tillståndet får tillfälligt upphävas eller återkallas
när det finns fog att tro att innehavaren inte längre är lämplig att inneha
ett sådant tillstånd, eller när de villkor under vilka tillståndet utfärdades
inte längre uppfylls.
Artikel 5a
Särskilda exportkrav
Förtecknade ämnen i kategori 3 i bilagan
1. När export av förtecknade ämnen ur kategori 3 i bilagan är avsedd
direkt eller indirekt till något tredje land, skall sådan export vara
beroende av tillstånd i enlighet med vad som föreskrivs i punkterna 2 och
3. Tillstånd utfärdas av de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där
tulldeklarationen för export skall lämnas in enligt gällande bestämmel-
ser. Detta gäller
a) om gemenskapen och tredje land har ingått en överenskommelse,
enligt vilken export från gemenskapen till detta land får tillåtas
endast om de behöriga myndigheterna i detta land utfärdar ett
importtillstånd för försändelsen i fråga, eller
b) om det har konstaterats i fråga om det tredje landet att det berörs av
olaglig framställning av heroin eller kokain på sitt område eller att
det är ett känsligt land vad gäller möjlig avledning av ämnena i fråga.
2. Export av de ämnen som avses i punkt 1 skall i tillämpliga delar
omfattas av bestämmelserna i artikel 4 när individuellt tillstånd för
export krävs, om inte annat följer av särskilda avtal mellan gemenskapen
och de länder som avses i punkt 1. Dessa bestämmelser skall också
tillämpas när ett öppet individuellt tillstånd enligt punkt 3 inte kan
utfärdas.
3. När omständigheterna så tillåter får det utfärdas ett tillstånd, öppet
och individuellt, för export av ämnen i kategori 3 över hela världen.
Beslut om att utfärda sådana tillstånd samt att tillfälligt upphäva eller
återkalla dem skall fattas med stöd av tillämpliga delar i artikel 5.3.
Dessutom skall det vara ett villkor för utfärdandet av sådana tillstånd att
innehavaren, vid behov och för varje export, behåller för kontroll en
kopia av det importtillstånd som myndigheterna i tredje land har utfärdat,
för uppvisande inför de behöriga myndigheterna i medlemsstaten från
vilken export har skett. I tveksamma fall får de behöriga myndigheterna i
medlemsstaten från vilken export sker kontakta de myndigheter som har
utfärdat importtillståndet.!M11990R3677 — SV — 01.03.2001 — 003.001 — 7
A VDELNING III
ÖVERV AKNINGSÅTGÄRDER
Artikel 6
De behöriga myndigheternas befogenheter
1. För att säkerställa att artiklarna 2, 4, 5 och 5a tillämpas korrekt, skall
varje medlemsstat inom ramen för sin nationella lagstiftning vidta
nödvändiga åtgärder för att de behöriga myndigheterna skall kunna
a) skaffa sig uppgifter om alla beställningar eller transaktioner i vilka
förtecknade ämnen ingår,
b) gå in i rörelseidkarnas affärslokaler för att skaffa bevis för
oegentligheter.
2. Utan att detta påverkar de åtgärder som föreskrivs i artiklarna 4, 5,
och 5a samt punkt 1 i den här artikeln, får de behöriga myndigheterna i
varje medlemsstat förbjuda införsel av förtecknade ämnen till gemen-
skapens tullområde eller deras utförsel därifrån, om det finns fog för
misstanken att ämnena är avsedda för olaglig framställning av narkotika
eller psykotropa ämnen.
3. För att förebygga särskild risk för avledning i frizoner och på andra
känsliga områden som t. ex. tullnederlag, skall medlemsstaterna
säkerställa att övervakningen av varje led av verksamheten på dessa
områden är effektiv och inte mindre rigorös än den som utförs på det
övriga tullområdet.
AVDELNING IV
ADMINISTRATIVT SAMARBETE
Artikel 7
Vid tillämpningen av denna förordning skall, utan att det påverkar
tillämpningen av artikel 10, bestämmelserna i förordning (EEG) nr
1468/81, särskilt de som gäller sekretess, gälla i tillämpliga delar. Varje
medlemsstat skall till de övriga medlemsstaterna och till kommissionen
meddela namnen på de behöriga myndigheter som utsetts till
kontaktorgan enligt artikel 2.2 i förordning (EEG) nr 1468/81.
AVDELNING V
SLUTBESTÄMMMELSER
Artikel 8
Varje medlemsstat skall fastställa de påföljder som skall gälla vid
överträdelse av bestämmelserna i denna förordning. Påföljderna skall
vara tillräckligt avskräckande för att tillförsäkra att dessa bestämmelser
efterlevs.
Artikel 9
1. För att möjliggöra eventuella nödvändiga ändringar av överenskom-
melserna om övervakning av handel med förtecknade ämnen mellan
gemenskapen och tredje land skall behöriga myndigheter i varje
medlemsstat varje år anmäla till kommissionen alla relevanta uppgifter
om genomförandet av de övervakningsåtgärder som föreskrivs i denna
förordning, särskilt i fråga om ämnen som används vid olaglig
framställning av narkotika eller psykotropa ämnen, samt metoder för
avledning och olaglig framställning.!B
!M1
!B1990R3677 — SV — 01.03.2001 — 003.001 — 8
2. På grundval av de uppgifter som kommissionen erhåller enligt punkt
1, skall den i enlighet med artikel 12.12 i FN-konventionen och i samråd
med medlemsstaterna utarbeta en årlig rapport som skall föreläggas
Internationella narkotika-kontrollstyrelsen.
Artikel 10
1. Kommissionen skall bistås av en kommitté som skall bestå av
företrädare för medlemsstaterna och ha en företrädare för kommissionen
som ordförande.
Kommittén skall granska alla ärenden rörande tillämpningen av denna
förordning, vilka ordföranden tar upp, antingen på eget initiativ eller på
begäran av en företrädare för en medlemsstat.
2. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till
åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som
ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är.
Kommittén skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel
148. 2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på
förslag av kommissionen. Medlemsstaternas röster skall vägas enligt
förfarandet som föreskrivs i den artikeln. Ordföranden får inte rösta.
Kommissionen skall besluta med omedelbar verkan. Om beslutet inte är
förenligt med kommitténs yttrande, skall kommissionen emellertid
genast underrätta rådet. I sådana fall skall kommissionen uppskjuta
verkställande av de beslutade åtgärderna under tre månader från dagen
då rådet underrättats.
Rådet får fatta ett annat beslut med kvalificerad majoritet inom den tid
som anges i föregående stycke.
3. Förfarandet enligt punkt 2 skall i synnerhet följas vida) fastställande av mängder av förtecknade ämnen i kategori 3 och
identifiering av blandningar innehållande förtecknade ämnen i
kategori 3 i enlighet med artikel 2a. 2 andra stycket,
b) identifiering av länder och ämnen enligt artikel 5.2,c) antagande av krav för exporttillstånd enligt artikel 5a.1b när det
saknas en överenskommelse med det tredje landet i fråga,
d) antagande av den mall för ansökningsblankett om exporttillstånd
som avses i artikel 4 samt närmare bestämmelser om dess
användning och tillämpningsföreskrifter för systemet med öppna
individuella tillstånd som avses i artiklarna 5 och 5a,
e) ändring av bilagan till denna förordning om FN-konventionens
bilagor ändras.
Artikel 11
Varje medlemsstat skall underrätta kommissionen om de åtgärder som
den vidtar till följd av denna förordning.
Kommissionen skall vidarebefordra denna information till de övriga
medlemsstaterna.
Artikel 11a
Kommissionen bemyndigas härmed att på gemenskapens vägnar ta
ställning för ändring av förteckningarna 1 och 2 i bilagan till
FN-konventionen som överensstämmer med bilagan till denna förord-
ning.!B
!M1
!B
!M1
!B1990R3677 — SV — 01.03.2001 — 003.001 — 9
Artikel 12
Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1991.
Den skall tillämpas från och med den 1 juli 1991.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.!B1990R3677 — SV — 01.03.2001 — 003.001 — 10
BILAGA
KATEGORI 1 (1)
ÄmneBeteckning enligt KN
(om avvikande)KN-nummer (2)
1-fenyl-2-propanon Fenylaceton 2914 31 00
N-acetylantranilsyra 2-Acetamidobensoesyra 2924 22 00Isosafrol (cis + trans) 2932 91 00
3,4-Metylenedioxifenylpropan-2-on 1-(1,3-Bensoedioxol-5-yl)propan-2-on 2932 92 00Piperonal 2932 93 00
Safrol 2932 94 00
Efedrin 2939 41 00
Pseudoefedrin 2939 42 00
Norefedrin ex 2939 49 00
Ergometrin 2939 61 00
Ergotamin 2939 62 00
Lysergsyra 2939 63 00
(
1)Salter av ämnena i denna kategori där sådana salter kan förekomma.
(2)EGT L 278, 28.10.1999, s. 1.
KATEGORI 2 (1)
ÄmneBeteckning enligt KN
(om avvikande)KN-nummer (2)
Ättiksyraanhydrid 2915 24 00
Fenylättiksyra 2916 34 00
Antranilsyra 2922 43 00
Piperidin 2933 32 00
(1)Salter av ämnena i denna kategori där sådana salter kan förekomma.
(2)EGT L 278, 28.10.1999, s. 1.
KATEGORI 3
ÄmneBeteckning enligt KN
(om avvikande)KN-nummer (1)
Klorvätesyra Saltsyra 2806 10 00
Svavelsyra 2807 00 10
Kaliumpermanganat (*) 2841 61 00Toluen (*) 2902 30 10 (90)
Etyleter (*) Dietyleter 2909 11 00Aceton (*) 2914 11 00
Metyletylketon (MEK) (*) Butanon 2914 12 00
(*)
Salter av ämnena i denna kategori där sådana salter kan förekomma.
(1)EGT L 278, 28.10.1999, s. 1.!M31990R3677 — SV — 01.03.2001 — 003.001 — 11