1999L0031 — SV — 20.11.2003 — 001.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS DIREKTIV 1999/31/EG
av den 26 april 1999
om deponering av avfall
(EGT L 182, 16.7.1999, s. 1)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Europaparlamentets och rådets förordning(EG) nr 1882/2003 av den 29
september 2003L 284 1 31.10.2003
▼B
RÅDETS DIREKTIV 1999/31/EG
av den 26 april 1999
om deponering av avfall
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenska-
pen, särskilt artikel 130s.1 i detta
med beaktande av kommissionens förslag(1),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),
i enlighet med förfarandet i artikel 189c i fördraget (3), och
av följande skäl:
1.Rådets resolution av den 7 maj 1990 om avfallspolitik (4)
välkomnar och stöder gemenskapens strategidokument och
uppmanar kommissionen att föreslå kriterier och standarder förbortskaffande av avfall genom deponering.
2.Enligt rådets resolution av den 9 december 1996 om avfallspo-litik bör inom hela gemenskapen deponering av avfall iframtiden endast ske under säkra och kontrollerade förhållanden.
3.För att hushålla med naturresurser och undvika onödigmarkanvändning bör uppkomst av avfall förebyggas samtåteranvändningoch återvinningav avfall liksom användningavåtervunna material och återvunnen energi uppmuntras.
4.Ytterligare uppmärksamhet bör ägnas åt frågorna om förbränningav kommunalt avfall och icke-farligt avfall, kompostering, biolo-gisk metangasbildning samt behandling av muddringsslam.
5.Enligt principen att förorenaren betalar är det nödvändigt attbland annat beakta alla skador på miljön som en deponi gerupphov till.
6.Deponering, liksom varje annat slag av avfallshantering, börövervakas och hanteras på ett lämpligt sätt så att potentiellt skad-liga effekter på miljön och risker för människors hälsa förebyggseller minskas.
7.Det är nödvändigt att vidta lämpliga åtgärder för att undvika attavfall överges, dumpas eller bortskaffas på ett okontrollerat sätt.Deponierna måste därför kunna övervakas med avseende på deämnen som finns i det deponerade avfallet. Dessa ämnen bör,
så långt möjligt, reagera enbart på förutsebara sätt.
8.Bäde mängden av och farligheten hos avfall som är avsett att
deponeras bör i förekommande fall minskas. Avfallshanteringen
bör underlättas och återvinning gynnas. Användningen av
behandlingsprocesser bör därför uppmuntras för att säkerställaatt deporteringen är förenlig med målen i detta direktiv. Defini-tionen av behandlingomfattar också sortering .
9.Medlemsstaterna bör kunna tillämpa närhetsprincipen ochsjälvförsörjandeprincipen för bortskaffande av sitt avfall pågemenskapsnivå och på nationell nivå, i enlighet med rådetsdirektiv 75/442/EEG av den 15 juli 1975 om avfall (
5). Med en
hög miljöskyddsnivå som utgångspunkt måste målen i detta1999L0031 — SV — 20.11.2003 — 001.001 — 2
(1) EGT C 156, 24.5.1997, s. 10.
(2) EGT C 355, 21.11.1997, s. 4.
(3) Europaparlamentets yttrande av den 19 februari 1998 (EGT C 80, 16.3.1998,
s. 196), rådets gemensamma ståndpunkt av den 4 juni 1998 (EGT C 333,30.10.1998, s. 15) och Europaparlamentets beslut av den 9 februari 1999
(EGT C 150, 28.5.1999, s. 78).
(
4) EGT C 122, 18.5.1990, s. 2.
(5) EGT L 194, 25.7.1975, s. 39. Direktivet senast ändrat genom kommission-
ens beslut 96/350/EG (EGT L 135, 6.6.1996, s. 32).
▼B
direktiv fullföljas och klargöras genom upprättande av ett
adekvat och integrerat nätverk av behandlingsanläggningar.
10.Skillnaderna mellan tekniska standarder för bortskaffande avavfall genom deponering och de lägre kostnader som är förknip-pade med detta kan leda till ökat bortskaffande av avfall ianläggningar med låg miljöskyddsstandard, och därigenom skapa
ett potentiellt allvarligt hot mot miljön därför att avfall transpor-
teras över onödigt långa sträckor och till följd av olämpligabortskaffandeförfaranden.
11.Det är följaktligen nödvändigt att på gemenskapsnivå fastställa
tekniska standarder för deponeringav avfall för att skydda,
bevara och förbättra miljökvaliteten inom gemenskapen.
12.Det är nödvändigt att klart ange de krav som deponier måsteuppfylla vad beträffar lokalisering, villkorsreglering, skötsel,
kontroll, avslutning samt åtgärder för förebyggande av och skydd
mot alla slags miljöhot på både kort och lång sikt, och särskiltmot förorening av grundvattnet genom lakvatteninfiltration imarken.
13.Det är mot bakgrund av det föregående nödvändigt att klart defi-niera deponiklasser och typer av avfall som kan tas emot viddeponier av de olika klasserna.
14.Platser för tillfälliglag ringav avfall bör uppfylla de relevantakraven i direktiv 75/442/EEG.
15.Återvinning, i enlighet med direktiv 75/442/EEG, av inert ellericke-farligt avfall som är lämpligt för användning vid restau-
rering och utfyllnadsarbete eller för byggnadsändamål, behöver
inte utgöra en deponeringsverksamhet.
16.Åtgärder bör vidtas för att minska deponiers produktion avmetangas, bland annat för att minska den globala uppvärm-
ningen, genom minskad deponering av biologiskt nedbrytbart
avfall och genom krav på införande av deponigaskontroll.
17.De åtgärder som vidtas för att minska deponeringen av biolo-giskt nedbrytbart avfall bör också syfta till att uppmuntra
separat insamlingav biolog iskt nedbrytbart avfall, sorteringi
allmänhet, återvinningoch återanvändning .
18.På grund av särdragen hos deponeringsmetoden för bortskaf-fande av avfall är det nödvändigt att införa ett särskilt
tillståndsförfarande för alla deponiklasser i enlighet med de
allmänna tillståndskrav som redan fastställts i direktiv 75/442/EEG och de allmänna kraven i direktiv 96/61/EG om samord-nade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar (
1).
Den behöriga myndigheten måste kontrollera att deponin är
förenligmed ett sådant tillstånd inom ramen för en besiktning
innan verksamheten påbörjas.
19.Det är lämpligt att i varje enskilt fall kontrollera om avfallet kanplaceras i den deponi som är avsedd att användas för det, och
detta gäller särskilt i fråga om farligt avfall.
20.För att förebygga hot mot miljön är det nödvändigt att införa ett
enhetligt förfarande för mottagning av avfall som bygger på ettklassificeringsförfarande, som särskilt inbegriper standardiserade
gränsvärden, för avfall som kan tas emot i de olika deponiklas-
serna. För detta ändamål måste ett konsekvent och standardiseratsystem för karakteriseringav avfall, provtag ningoch analys utar-betas i tillräckligt god tid för att underlätta genomförandet avdetta direktiv. Mottagningskriterierna måste vara särskilt tydliga
när det gäller inert avfall.
21.I avvaktan på att sådana analysmetoder eller nödvändiga
gränsvärden för karakterisering utarbetas, kan medlemsstaternaför tillämpningen av detta direktiv behålla eller upprätta, nation-1999L0031 — SV — 20.11.2003 — 001.001 — 3
(1) EGT L 257, 10.10.1996, s. 26.
▼B
ella förteckningar över avfall som kan tas emot eller inte kan tas
emot för deponeringeller ställa upp kriterier, inklusivegränsvärden, som liknar dem som i detta direktiv har angivits
för det enhetliga mottagningsförfarandet.
22.För visst farligt avfall som skall tas emot i deponier för icke-
farligt avfall bör den tekniska kommittén utarbeta kriterier förmottagning.
23.Det är nödvändigt att fastställa gemensamma övervakningsförfar-
anden under driftsfasen och efterbehandlingsfasen för en deponi
så att eventuella negativa miljöeffekter av deponin kan identifi-eras och lämpliga åtgärder för rättelse kan vidtas.
24.Det är nödvändigt att avgöra när och hur en deponi bör avslutassamt huvudmannens skyldigheter och ansvar för platsen under
efterbehandlingsperioden.
25.Deponier som har avslutats före tidpunkten för direktivets
överföringbör inte omfattas av dess bestämmelser om avslut-ningsförfarande.
26.De framtida driftsvillkoren för befintliga deponier bör
bestämmas så att nödvändiga åtgärder inom en särskilt angiven
tidsperiod kan vidtas för att på grundval av en platsspecifikanpassningsplan anpassa dessa deponier till detta direktiv.
27.När det gäller huvudmän för befintliga deponier som, i enlighetmed nationella bindande bestämmelser som är likvärdiga medbestämmelserna i artikel 14 i detta direktiv, redan har lagt fram
de handlingar som avses i artikel 14.a i detta direktiv före dess
ikraftträdande och för vilka den behöriga myndigheten har tillåtitfortsatt drift behöver dessa handlingar inte läggas fram på nyttoch den behöriga myndigheten behöver inte ge något nytttillstånd.
28.Huvudmannen skall med hjälp av en ekonomisk säkerhet eller påannat likvärdigt sätt vidta lämpliga åtgärder för att säkerställafullgörande av alla de skyldigheter som följer av tillståndet,inklusive dem som rör avslutningsproceduren och efterbehand-lingen av platsen.
29.Åtgärder bör vidtas för att säkerställa att det deponeringspris
som tas ut ger täckning för alla kostnader som har samband
med inrättande och drift av anläggningen, inklusive, så långtdet är möjligt, den ekonomiska säkerhet eller motsvarande somhuvudmannen måste ställa och den beräknade kostnaden för attavsluta deponin, inklusive nödvändiga efterbehandlingsåtgärder.
30.Om en behörigmyndig het anser att det är osannolikt att endeponi innebär risker för miljön under längre tid än under enviss period får de beräknade kostnader som skall omfattas avdet pris som huvudmannen skall ta ut begränsas till den peri-oden.
31.Det är nödvändigt att säkerställa en riktig tillämpning av
bestämmelserna för att genomföra detta direktiv inom hela ge-
menskapen och att se till att huvudmän och personal vid endeponi får den utbildningoch kunskap som krävs för att erhållade nödvändiga färdigheterna.
32.Kommissionen måste utarbeta ett enhetligt förfarande för
mottagning av avfall och upprätta en standardiserad klassifi-
ceringav avfall som kan tas emot vid en deponi i enlig het meddet kommittéförfarande som anges i artikel 18 i direktiv 75/442/EEG.
33.Anpassing av bilagorna till detta direktiv till den vetenskapliga
och tekniska utvecklingen och standardisering av metoder för
övervakning, provtagning och analys måste genomföras medhjälp av samma kommittéförfarande.
34.Medlemsstaterna måste regelbundet till kommissionen sändarapporter om genomförandet av detta direktiv, varvid särskildhänsyn skall tas till de nationella strategier som skall utarbetas i1999L0031 — SV — 20.11.2003 — 001.001 — 4
▼B
enlighet med artikel 5. Kommissionen skall rapportera till Euro-
paparlamentet och rådet på grundval av dessa rapporter.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Övergripande mål
1. I syfte att uppfylla de krav som ställs i direktiv 75/442/EEG,
särskilt artiklarna 3 och 4 i detta, är detta direktivs mål att genom
stränga operativa och tekniska krav på avfall och deponier tillhan-
dahålla åtgärder, förfaranden och ledning för att förebygga eller sålångt möjligt minska avfallsdeponeringens negativa effekter på miljön,särskilt när det gäller förorening av ytvatten, grundvatten, mark ochluft, och på den globala miljön, inbegripet växthuseffekten, samt alla
risker deponeringav avfall kan medföra för människors hälsa, under
deponins hela livscykel.
2. I fråga om deponiernas tekniska egenskaper innehåller detta
direktiv, när det gäller sådana deponier som omfattas av direktiv 96/
61/EG, relevanta tekniska krav för den konkreta utformningen av deallmänna kraven i det direktivet. De relevanta kraven i direktiv 96/61/EG skall anses uppfyllda om kraven i detta direktiv efterlevs.
Artikel 2
Definitioner
I detta direktiv avses med
a)Avfall: varje ämne eller föremål som omfattas av direktiv 75/442/
EEG,
b)kommunalt avfall : hushållsavfall och annat avfall, som på grund av
sina egenskaper eller sin sammansättning liknar hushållsavfall,
c)farligt avfall : allt avfall som omfattas av artikel 1.4 i rådets direktiv
91/689/EEG av den 12 december 1991 om farligt avfall (
1),
d)icke-farligt avfall : avfall som inte omfattas av punkt c,
e)inert avfall : avfall som inte genomgår några väsentliga fysikaliska,
kemiska eller biologiska förändringar. Inert avfall löses inte upp,
brinner inte och reagerar inte fysikaliskt eller kemiskt på något
annat sätt, inte heller bryts det ned biologiskt eller inverkar påandra material som det kommer i kontakt med på ett sätt som kanorsaka skador på miljön eller människors hälsa. Den totala lakbar-heten och det totala föroreningsinnehållet i avfallet samt
ekotoxiciteten hos lakvattnet skall vara obetydliga och får framför
allt inte äventyra kvaliteten på yt- och/eller grundvatten,
f)underjordsförvar : permanent anläggning för lagring av avfall i en
djup geologisk hålighet, exempelvis en salt- eller kaliumgruva,
g)deponi: upplagsplats för avfall på eller i jorden (det vill säga under
mark), inklusive
— interna upplag(det vill säg a en deponi där en avfallproducent
själv hanterar avfall på produktionsplatsen), samt
— en permanent plats (det vill säga för mer än ett år) för tillfällig
lagring av avfall
men med uteslutande av
— anläggningar där avfall omlastas för att beredas för vidare trans-
port för återvinning, behandling eller bortskaffande på annanplats, samt
— lagring av avfall innan det återvinns eller behandlas för en
period av som regel mindre än tre år, eller1999L0031 — SV — 20.11.2003 — 001.001 — 5
(1) EGT L 377, 31.12.1991, s. 20. Direktivet senast ändrat genom direktiv 94/
31/EG (EGT L 168, 2.7.1994, s. 28).
▼B
— lagring av avfall innan det bortskaffas för en period av mindre
än ett år,
h)behandling : användningav fysikaliska, termiska, kemiska eller
biologiska metoder, inklusive sortering, som ändrar avfallets egen-skaper så att dess mängd eller farlighet minskas, hanteringenunderlättas eller återvinningg ynnas.
i)lakvatten: all vätska som rinner genom det deponerade avfallet och
som tränger ut ur eller innehålls i en deponi,
j)deponigas : alla gaser som genereras från det deponerade avfallet,
k)eluat: den lösningsom erhålls vid ett laktest i laboratorium,
l)huvudman : den fysiska eller juridiska person som är ansvarigför en
deponi i enlighet med den nationella lagstiftningen i den medlems-
stat där deponin finns. Denna person får bytas ut mellan
anläggningsfasen och efterbehandlingsfasen,
m)biologiskt nedbrytbart avfall : allt avfall som kan genomgå anaerob
eller aerob nedbrytning, såsom livsmedels- och trädgårdsavfall,
papper och kartong,
n)innehavare : den som producerar avfallet eller den fysiska eller juri-
diska person som äger eller är i besittning av det,
o)sökande: en person som ansöker om tillstånd för en deponi enligt
detta direktiv,
p)behörig myndighet : den myndighet som medlemsstaterna utser som
ansvarig för att utföra de åligganden som följer av detta direktiv,
q)flytande avfall : allt avfall i flytande form, inbegripet spillvatten
men med undantagav slam,
r)glesbebyggelse : bebyggelse
— med högst 500 invånare per kommun eller bebyggelse och högst
5 invånare per kvadratkilometer och
— där avståndet till närmaste tätort med minst 250 invånare per
kvadratkilometer är minst 50 kilometer eller från vilket det ärsvårt att nå dessa närmaste tätorter på landsvägberoende påsvåra meteorologiska förhållanden under en betydande del av
året.
Artikel 3
Räckvidd
1. Medlemsstaterna skall tillämpa detta direktiv på alla deponier
enligt definitionen i artikel 2 g.
2. Utan att det påverkar tillämpningen av befintlig gemenskapslag-
stiftningskall följande vara uteslutet från direktivets räckvidd:
— Spridningav slam, inklusive avloppsslam och slam från muddring s-
verksamhet och liknande material, för gödnings- eller
jordförbättringsändamål.
— Användningav lämplig t inert avfall vid restaureringoch utfyllnads-
arbete, eller för byggnadsändamål i deponier.
— Deponering av icke-farligt muddringsslam längs med mindre
vattenvägar, från vilka det har muddrats, och av icke-farligt slam iytvatten, inbegripet bottnen.
— Deponeringav icke-förorenad jord eller icke-farlig t inert avfall som
uppkommer vid prospekteringoch utvinning , behandlingochlagring av mineraltillgångar samt vid drift av stenbrott.
3. Utan att det påverkar tillämpningen av direktiv 75/442/EEG får
medlemsstaterna, efter eget val, förklara att deponering av annat icke-
farligt avfall än inert avfall, enligt den definition som uppställs av den
kommitté som inrättas enligt artikel 17, vilket uppkommer vid prospek-tering och utvinning, behandling och lagring av mineraltillgångar samtvid drift av stenbrott och deponeras på ett sådant sätt att det hindrarföroreningav miljön eller skador på människors hälsa, får undantasfrån bestämmelserna i punkterna 2 och 3.1—3 i bilaga I.1999L0031 — SV — 20.11.2003 — 001.001 — 6
▼B
4. Utan att det påverkar tillämpningen av direktiv 75/442/EEG får
medlemsstaterna, efter eget val, förklara att delar av eller hela artik-larna 6.d, 7.i, 8.a iv, 10, 11.1 a, 11.1 b, 11.1 c, 12.a och 12.c i detta
direktiv samt punkterna 3 och 4 i bilaga I, bilaga II (utom punkt 3
nivå 3 och punkt 4) och punkterna 3—5 i bilaga III till detta direktivinte skall vara tillämpliga på
a) deponeringsanläggningar för icke-farligt eller inert avfall med en
sammanlagd kapacitet på högst 15 000 ton eller med en årlig till-
försel av högst 1 000 ton på öar, om det endast finns en deponi påön och om denna är avsedd uteslutande för deponeringav avfallsom uppkommit på den ön. När den sammanlagda kapaciteten fördenna deponi har utnyttjats skal varje ny deponi som inrättas på önuppfylla kraven i detta direktiv,
b) deponeringsanläggningar för icke-farligt eller inert avfall i glesbe-
byggelser, förutsatt att deponianläggningen är avsedd fördeponering av avfall som uteslutande uppkommit i glesbebyggelsen.
Senast två år efter den tidpunkt som anges i artikel 18.1 skall medlems-
staterna till kommissionen anmäla en förteckningöver de öar ochglesbebyggelser som skall vara undantagna. Kommissionen skalloffentliggöra förteckningen över öarna och glesbebyggelserna.
5. Utan att det påverkar tillämpningen av direktiv 75/442/EEG får
medlemsstaterna, efter eget val, förklara att deponering under markenligt artikel 2 f i detta direktiv kan undantas från bestämmelserna iartikel 13.d och i punkterna 2 (utom första strecksatsen) samt 3—5 ibilaga I och i punkterna 2, 3 och 5 i detta direktiv i bilaga III.
Artikel 4
Deponiklasser
Varje deponi skall hänföras till någon av följande klasser:
— Deponi för farligt avfall.
— Deponi för icke-farligt avfall.— Deponi för inert avfall.
Artikel 5
Avfall som inte tas emot och behandling som inte accepteras vid en
deponi
1. Medlemsstaterna skall senast två år efter den tidpunkt som anges i
artikel 18.1 ställa upp en nationell strategi för att nedbringa mängdenbiologiskt nedbrytbart avfall som går till deponier och anmäla dennastrategi för kommissionen. Denna strategi bör omfatta åtgärder för att
nå de mål som anges i punkt 2, i synnerhet genom återanvändning,
kompostering och framställning av biogas eller material-/energiåtervin-ning. Inom trettio månader från den tidpunkt som anges i artikel 18.1skall kommissionen till Europaparlamentet och rådet överlämna enrapport som innehåller en sammanställningav de nationella strateg i-erna.
2. Genom denna strategi skall följande säkerställas:
a) Senast fem år efter den tidpunkt som anges i artikel 18.1 skall det
biologiskt nedbrytbara kommunala avfall som går till deponier hanedbringats till 75 % av den totala mängden (vikt) av det biologiskt
nedbrytbara kommunala avfall som producerades 1995 eller det
senaste år före 1995 för vilket standardiserade Eurostatuppgifterfinns tillgängliga.
b) Senast åtta år efter den tidpunkt som anges i artikel 18.1 skall det
biologiskt nedbrytbara kommunala avfall som går till deponier hanedbringats till 50 % av den totala mängden (vikt) av det biologisktnedbrytbara kommunala avfall som producerades 1995 eller detsenaste år före 1995 för vilket standardiserade Eurostatuppgifter
finns tillgängliga.
c) Senast femton år efter den tidpunkt som anges i artikel 18.1 skall
det biologiskt nedbrytbara kommunala avfall som går till deponier1999L0031 — SV — 20.11.2003 — 001.001 — 7
▼B
ha nedbringats till 35 % av den totala mängden (vikt) biologiskt
nedbrytbart kommunalt avfall som producerades 1995 eller detsenaste år före 1995 för vilket standardiserade Eurostatuppgifter
finns tillgängliga.
Två år före den tidpunkt som anges i punkt c skall rådet på nytt
granska ovanstående mål på grundval av en rapport från kommissionen
om medlemsstaternas praktiska erfarenheter av sina ansträngningar att
uppnå de mål som anges i punkterna a och b, om det är lämpligt åtföljdav ett förslagför att bekräfta eller ändra detta mål i syfte att g aranteraen högnivå i fråg a om miljöskydd.
De medlemsstater som 1995 eller det senaste år före 1995 vilket stan-
dardiserade Eurostatuppgifter finns tillgängliga lät mer än 80 % av sittinsamlade kommunala avfall gå till deponier får senareläggauppnåendet av de mål som anges i punkterna a, b eller c med högst
fyra år. Medlemsstater som avser att utnyttja denna bestämmelse skall
i förvägunderrätta kommissionen om sitt beslut. Kommissionen skallunderrätta övriga medlemsstater och Europaparlamentet om dessabeslut.
Genomförandet av bestämmelserna i föregående stycke får inte under
några omständigheter medföra att målet i punkt c uppnås senare änfyra år efter den tidpunkt som anges i punkt c.
3. Medlemsstaterna skall vidta åtgärder för att se till att följande
avfall inte tas emot vid en deponi:
a) Flytande avfall
b) Avfall som, beroende på de förhållanden som råder i en deponi, är
explosivt, frätande, oxiderande, mycket brandfarligt eller brandfar-ligt, enligt definitionen i bilaga 3 till direktiv 91/689/EEG.
c) Sjukvårdsavfall och annat kliniskt avfall från medicinska eller vete-
rinärmedicinska verksamheter, som är smittfarligt enligt definitionen(egenskap H9 i bilaga 3) i direktiv 91/689/EEG samt avfall som
omfattas av punkt 14 (bilaga 1 A) i det direktivet.
d) Hela begagnade däck, två år från och med den tidpunkt som anges i
artikel 18.1 med undantag av däck som används som byggnadsma-terial, samt fragmenterade begagnade däck, fem år från och med dentidpunkt som anges i artikel 18.1 (med undantag i båda fallen förcykeldäck och däck med en yttre diameter på mer än 1 400 mm).
e) Varje annat slag av avfall som inte uppfyller de mottagningskriterier
som bestämts i enlighet med bilaga II.
4. Utspädningeller blandningav avfall enbart för att iaktta mottag -
ningskriterierna för avfall skall vara förbjuden.
Artikel 6
Avfall som skall tas emot i de olika deponiklasserna
Medlemsstaterna skall vidta åtgärder för att
a) endast behandlat avfall deponeras. Denna bestämmelse behöver inte
tillämpas på inert avfall för vilket behandlinginte är teknisktgenomförbar eller på något annat avfall med avseende på vilketsådan behandlinginte bidrar till uppfyllande av de mål som ang es iartikel 1 genom minskning av mängden avfall eller riskerna för
människors hälsa eller miljön,
b) endast farligt avfall som uppfyller de kriterier som har ställts upp i
enlighet med bilaga II förs till en deponi för farligt avfall,
c) deponier för icke-farligt avfall får användas
i) för kommunalt avfall,
ii) för icke-farligt avfall av något annat ursprung som uppfyller de
kriterier för mottagning av avfall vid deponier för icke-farligt
avfall som har ställts upp i enlighet med bilaga II,
iii) för stabilt, icke-reaktivt farligt avfall (exempelvis avfall som har
solidifierats eller förglasats) med lakningsegenskaper som ärlikvärdiga med dem som gäller för icke-farligt avfall enligt1999L0031 — SV — 20.11.2003 — 001.001 — 8
▼B
punkt ii och som uppfyller de relevanta kriterierna för mottag-
ning enligt bilaga II. Detta avfall får inte deponeras i cellersom är avsedda för biologiskt nedbrytbart icke-farligt avfall,
d) deponier för inert avfall skall användas endast för inert avfall.
Artikel 7
Ansökan om tillstånd
Medlemsstaterna skall vidta åtgärder för att en ansökan om tillstånd för
en deponi åtminstone skall innehålla följande uppgifter:
a) Sökandens och, om det rör sigom olika enheter, huvudmannens
identitet.
b) En beskrivningav de slagoch de totala mäng der av avfall som skall
deponeras.
c) Föreslagen kapacitet för deponin.
d) En beskrivning av platsen, inklusive dess hydrogeologiska och
geologiska egenskaper.
e) Föreslagna metoder för att förebygga och minska förorening.
f) Föreslagen plan för drift, övervakning och kontroll.
g) Föreslagen avslutnings- och efterbehandlingsplan.
h) Om en miljökonsekvensbeskrivningkrävs i enlig het med
bestämmelserna i rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985
om bedömningav inverkan på miljön av vissa offentlig a och privata
projekt (
1), de uppgifter som exploatören lämnar i enlighet med
artikel 5 i det direktivet.
i) Sökandens ekonomiska säkerhet, eller motsvarande, enligt vad som
krävs enligt artikel 8.a iv i detta direktiv.
Sedan en ansökan om ett tillstånd har godkänts skall denna information
på begäran för statistiska ändamål göras tillgänglig för de behöriganationella statistikmyndigheterna och gemenskapens behöriga statis-
tiska organ.
Artikel 8
Villkor för tillstånd
Medlemsstaterna skall vidta åtgärder för att
a) den behöriga myndigheten inte skall utfärda tillstånd för deponering
om inte följande villkor uppfylls:
i) Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 3.4 och 3.5 skall
deponeringsprojektet uppfylla samtliga relevanta krav i detta
direktiv, inklusive bilagorna.
ii) Skötseln av deponin skall anförtros en fysisk person som är
tekniskt kompetent att sköta anläggningen. Yrkesmässig ochteknisk utvecklingsamt utbildningav deponihuvudmän ochpersonal skall anordnas.
iii) Deponin skall drivas så att nödvändiga åtgärder vidtas för att
hindra olyckor och begränsa följderna av dem.
iv) Sökanden skall, på grundval av de metoder som medlemssta-
terna skall besluta om innan driften påbörjas, ha vidtagit eller
komma att vidta lämpliga åtgärder i form av en ekonomisk
säkerhet eller någon motsvarighet för att säkerställa iakttagandeav de skyldigheter (inbegripet efterbehandlingsåtgärder) somåligger sökanden enligt det tillstånd som utfärdas i enlighetmed bestämmelserna i det här direktivet och att de avslutnings-
förfaranden som krävs enligt artikel 13 tillämpas. Denna
säkerhet eller dess motsvarighet skall bibehållas så länge somdetta i enlighet med artikel 13.d är nödvändigt för underhålls-1999L0031 — SV — 20.11.2003 — 001.001 — 9
(1) EGT L 175, 5.7.1985, s. 40. Direktivet ändrat genom direktiv 97/11/EG
(EGT L 73, 14.3.1997, s. 5).
▼B
och efterbehandlingsverksamheten på platsen. Medlemsstaterna
får, efter eget val, förklara att denna punkt inte skall gälla depo-nier för inert avfall.
b) deponeringsprojekt är förenligt med den relevanta avfallsplan eller
de relevanta avfallsplaner som avses i artikel 7 i direktiv 75/442/EEG,
c) den behöriga myndigheten, innan driften påbörjas, skall inspektera
platsen för att försäkra sigom att de relevanta villkoren i tillståndet
är uppfyllda. Detta minskar inte på något sätt huvudmannens ansvarenligt villkoren i tillståndet.
Artikel 9
Tillståndets innehåll
För att förtydliga och komplettera bestämmelserna i artikel 9 i direktiv
75/442/EEG och artikel 9 i direktiv 96/61/EG skall tillståndet för depo-
neringsverksamheten åtminstone innehålla följande:
a) Uppgift om vilken deponiklass tillståndet avser.
b) En förteckningöver typer av avfall och den totala mäng d avfall som
får deponeras.
c) Uppgift om de krav som ställs på förberedande arbeten, driften av
deponin och förfarandena för övervakningoch kontroll, inbeg ripet
beredskapsplaner (punkt 4 b i bilaga III), samt provisoriska kravför avslutningoch efterbehandling .
d) Sökandens skyldighet att minst en gång per år till den behöriga
myndigheten överlämna en rapport om de typer och mängder av
avfall som har deponerats, och om resultaten av övervakningspro-
grammmet enligt artiklarna 12 och 13 samt bilaga III.
Artikel 10
Kostnaden för deponering av avfall
Medlemsstaterna skall vidta åtgärder för att se till att alla kostnader för
att inrätta och driva en deponeringsanläggning, så långt möjligt inbe-
gripet kostnaden för den ekonomiska säkerheten eller dess
motsvarighet som avses i artikel 8.a iv och de beräknade kostnadernaför avslutningoch efterbehandlingav platsen under minst trettio år,skall omfattas av det pris som huvudmannen skall ta ut för deponeringav alla slagav avfall på den platsen. Medlemsstaterna skall i enlig het
med kraven i rådets direktiv 90/313/EEG av den 7 juni 1990 om rätt att
ta del av miljöinformation (
1) säkerställa insyn i fråga om insamling
och användningav all nödvändiginformation rörande kostnaderna.
Artikel 11
Rutiner för mottagning av avfall
1. Medlemsstaterna skall innan avfallet tas emot vid deponin vidta
åtgärder så att,
a) förutsatt att det rör sigom samma typ av avfall, innehavaren eller
huvudmannen före leverans, när leverans sker, eller när den första
av en serie leveranser sker, genom lämplig dokumentation kan visaatt avfallet i fråga kan tas emot på en sådan plats under iakttagandeav villkoren i tillståndet, och att det uppfyller mottagningskriteriernai bilaga II,
b) följande mottagningsrutiner iakttas av huvudmannen:
— Handlingar som rör avfallet, inklusive de handlingar som krävs
enligt artikel 5.3 i direktiv 91/689/EEG och, i förekommandefall, även de handlingar som krävs enligt rådets förordning(EEG) nr 259/93 av den 1 februari 1993 om övervakningoch1999L0031 — SV — 20.11.2003 — 001.001 — 10
(1) EGT L 158, 23.6.1990, s. 56.
▼B
kontroll av avfallstransporter inom, till och från Europeiska ge-
menskapen (1), skall kontrolleras.
— Okulärbesiktningav avfallet skall g öras vid infarten och vid
tippsåret och överensstämmelsen med den beskrivningsomlämnats i de handlingar som innehavaren har lagt fram skall, iförekommande fall, kontrolleras. Om representativa provermåste tas enligt punkt 3 nivå 3 i bilaga II skall analysresultatensparas och provtagningen utföras i enlighet med punkt 5 i bilaga
II. Dessa prov skall sparas minst en månad.
— Ett register skall föras som innehåller uppgifter om mängderna
av och egenskaperna hos det deponerade avfallet, liksomursprung, leveransdatum, avfallproducentens identitet eller, omdet rör sigom kommunalt avfall, insamlarens identitet och, om
det rör sigom farlig t avfall, dettas exakta placeringi deponin.
På begäran skall denna information för statistiska ändamålgöras tillgänglig för de behöriga nationella statistikmyndighe-terna och gemenskapens behöriga statistiska organ.
c) huvudmannen för deponin alltid skall tillhandahålla ett skriftligt
mottagningsbevis avseende varje leverans som mottas vid deponin,
d) utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i förordning
(EEG) nr 259/93, huvudmannen, om avfall inte tas emot vid endeponi, utan dröjsmål skall underrätta den behöriga myndighetenom att avfallet inte tagits emot.
2. För deponier som är undantagna från bestämmelserna i detta
direktiv i enlighet med artikel 3.4 och 3.5 skall medlemsstaterna vidtaalla nödvändiga åtgärder för att åstadkomma
— regelbunden okulärbesiktning av avfallet på deponeringsplatsen för
att säkerställa att endast icke-farligt avfall från ön eller glesbebyg-gelsen mottas vid anläggningen, och
— att det förs ett register över mängden avfall som deponeras på
platsen.
Medlemsstaterna skall se till att uppgifter om mängd och, om möjligt,
typ av avfall som går till sådana undantagna platser tas med i de regel-bundna rapporterna till kommissionen om direktivets genomförande.
Artikel 12
Kontroll- och övervakningsförfaranden under driftsfasen
Medlemsstaterna skall vidta åtgärder så att kontroll- och övervaknings-
förfarandena under driftsfasen åtminstone uppfyller följande krav:
a) Huvudmannen för en deponi skall under driftsfasen genomföra det
kontroll- och övervakningsprogram som specificeras i bilaga III.
b) Huvudmannen skall underrätta den behöriga myndigheten om all
betydande negativ miljöpåverkan som visar sig vid kontroll- och
övervakningsförfarandena och följa den behöriga myndighetens
beslut om arten och tidpunkten för de rättelseåtgärder som skallvidtas. Dessa åtgärder skall genomföras på huvudmannensbekostnad.
Huvudmannen skall i den omfattning som den behöriga myndig-
heten bestämmer och åtminstone en gång om året på grundval avsamlade uppgifter rapportera alla övervakningsresultat till debehöriga myndigheterna, i syfte att avgöra om tillståndsvillkoren
följs och för att öka kunskaperna om vad som händer med avfallet
i deponin.
c) Kvalitetskontrollen av de analytiska delarna av de kontroll- och
övervakningsförfaranden och/eller de analyser som avses i artikel11.1 b skall utföras av sakkunniga laboratorier.1999L0031 — SV — 20.11.2003 — 001.001 — 11
(1) EGT L 30, 6.2.1993, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr
120/97 (EGT L 22, 24.1.1997, s. 14).
▼B
Artikel 13
Förfaranden för avslutning och efterbehandling
Medlemsstaterna skall, när det är lämpligt i enlighet med det tillstånd
som beviljats, vidta följande åtgärder:
a) Avslutningsförfarandet vid en deponi eller en del av denna skall
påbörjas
i) när de relevanta villkoren i tillståndet är uppfyllda, eller
ii) efter tillstånd av den behöriga myndigheten, på huvudmannens
begäran, eller
iii) genom ett motiverat beslut av den behöriga myndigheten.
b) En deponi, eller en del av den, kan endast anses som definitivt
avslutad när den behöriga myndigheten har utfört en slutbesiktningpå platsen, har utvärderat alla rapporter som lagts fram av huvud-
mannen och har meddelat huvudmannen att den godkänner
avslutningen. Detta skall inte på något sätt minska huvudmannensansvar enligt villkoren i tillståndet.
c) Sedan en deponi slutgiltigt har avslutats skall huvudmannen vara
ansvarigför dess underhåll, övervakningoch kontroll i efterbehand-
lingsfasen så länge som den behöriga myndigheten kräver det, medbeaktande av den tid under vilken deponin kan utgöra en risk.
Huvudmannen skall underrätta den behöriga myndigheten om all
betydande negativ miljöpåverkan som visar sig vid kontrollförfaran-dena och följa den behöriga myndighetens beslut rörande arten ochtidpunkten för de rättelseåtgärder som skall vidtas.
d) Så länge den behöriga myndigheten anser att en deponi kan medföra
risk för miljön och utan att det påverkar någon gemenskapslagstift-ningeller nationell lag stiftningsåvitt avser innehavarens ansvar,skall huvudmannen för deponin vara ansvarigför övervakningochanalys av deponigas och lakvatten från deponin samt för grundvat-
tentillståndet i närområdet kring deponin i enlighet med bilaga III.
Artikel 14
Befintliga deponier
Medlemsstaterna skall vidta åtgärder för att deponier för vilka tillstånd
gäller eller som redan är i drift vid tidpunkten för överföring av dettadirektiv, inte får fortsätta att vara i drift om inte de åtgärder som angesnedan vidtas så snart som möjligt och senast inom åtta år från dentidpunkt som anges i artikel 18.1.
a) Inom ett år efter den tidpunkt som anges i artikel 18.1 skall huvud-
mannen för en deponi förbereda och för de behöriga myndigheternaför godkännande lägga fram en omställningsplan för platsen sominbegriper de uppgifter som förtecknas i artikel 8 och alla rättel-seåtgärder som huvudmannen anser nödvändiga för att följa kraven
i detta direktiv med undantagav kraven i punkt 1 i bilag a I.
b) Sedan omställningsplanen har lagts fram skall de behöriga myndig-
heterna fatta definitivt beslut om huruvida driften får fortsätta pågrundval av nämnda omställningsplan och detta direktiv. Medlems-
staterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att i enlighet med
artiklarna 7.goch 13 så snart som möjlig t avsluta deponier för vilkatillstånd till fortsatt verksamhet i enlighet med artikel 8 inte givits.
c) På grundval av den godkända omställningsplanen för platsen skall
den behöriga myndigheten tillåta nödvändiga arbeten och ange enövergångsperiod för planens genomförande. Varje befintlig deponiskall överensstämma med kraven i detta direktiv, med undantagavkraven i punkt 1 i bilaga I, senast åtta år efter den dag som anges iartikel 18.1.
d) i) Inom ett år efter den tidpunkt som anges i artikel 18.1, skall
artiklarna 4, 5 och 11 och bilaga II tillämpas på deponier förfarligt avfall.
ii) Inom tre år efter den tidpunkt som anges i artikel 18.1 skall
artikel 6 tillämpas på farligt avfall.1999L0031 — SV — 20.11.2003 — 001.001 — 12
▼B
Artikel 15
Rapporteringsskyldighet
Vart tredje år skall medlemsstaterna till kommissionen sända en rapport
om genomförandet av detta direktiv, varvid de nationella strategier som
skall införas enligt artikel 5 särskilt skall beaktas. Rapporten skall
upprättas på grundval av ett frågeformulär eller en förlaga som utar-betas av kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 6 i direktiv91/692/EEG (
1). Frågeformuläret eller förlagan skall sändas till
medlemsstaterna sex månader före början av den period som omfattasav rapporten. Rapporten skall sändas till kommissionen inom nio
månader från utgången av den treårsperiod som omfattas av rapporten.
Kommissionen skall inom nio månader från mottagandet av rapporterna
från medlemsstaterna offentliggöra en gemenskapsrapport om genom-
förandet av detta direktiv.
Artikel 16
Kommitté
Alla ändringar som är nödvändiga för att anpassa bilagorna till detta
direktiv till den vetenskapliga och tekniska utvecklingen samt allaförslagtill standardiseringav kontroll, provtag ningoch analysmetodersom rör deponeringav avfall skall antas av kommissionen, som skall
biträdas av den enligt artikel 18 i direktiv 75/442/EEG inrättade
kommittén, och i enlighet med de principer som anges i detta direktivoch på det sätt som uttrycks i bilagorna. När det gäller bilaga II skallkommittén därför iaktta följande: Med beaktande av de allmänna prin-ciperna och förfarandena i fråga om kriterier för kontroll och
mottagning enligt bilaga II bör särskilda kriterier och/eller testmetoder
och därmed förbundna gränsvärden fastställas för varje deponiklass,inbegripet, om det behövs, särskilda typer av deponier inom varje klass,inklusive underjordsförvar. Förslagtill standardiseringav kontroll-,provtagnings- och analysmetoder som rör bilagorna till detta direktivskall antas av kommissionen, som skall biträdas av kommittén, inom
två år från detta direktivs ikraftträdande.
Kommissionen kommer, med biträde av kommittén, att anta
bestämmelser om harmoniseringoch reg elbunden överföringav de
statistiska uppgifter som avses i artiklarna 5, 7 och 11 i detta direktiv,
inom två år från detta direktivs ikraftträdande och, vid behov, ocksåom ändringar i sådana bestämmelser.
Artikel 17
1. Kommissionen skall biträdas av en kommitté.
2. När det hänvisas till denna artikel skall artiklarna 5 och 7 i beslut
1999/468/EG (
2) tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel
8 i det beslutet.
Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre
månader.
3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.
Artikel 18
Överföring
1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och
andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast1999L0031 — SV — 20.11.2003 — 001.001 — 13
(1) EGT L 377, 31.12.1991, s. 48.
(2) Rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som
skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter
(EGT L 184, 17.7.1999, s. 23).▼M1
▼B
▼B
två år efter dess ikraftträdande. De skall genast unterrätta kommis-
sionen om detta.
När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en
hänvisningtill detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisningnär
de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall görasskall varje medlemsstat själv utfärda.
2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till
de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det områdesom omfattas av detta direktiv.
Artikel 19
Ikraftträdande
Detta direktiv träder i kraft samma dagsom det offentlig g örs i Europe-
iska gemenskapernas officiella tidning .
Artikel 20
Adressater
Detta direktiv riktar sigtill medlemsstaterna.1999L0031 — SV — 20.11.2003 — 001.001 — 14
▼B
BILAGA I
ALLMÄNNA FÖRESKRIFTER FÖR ALLA DEPONIKLASSER
1.Lokalisering
1.1 Vid lokaliseringav en deponi skall hänsyn tas till krav som rör
a) avståndet från platsens yttre gräns till bostads- och rekreationsområden,
vattenleder, vattenförekomster och jordbruksområden eller tätbebyggelse,
b) förekomsten av grundvatten, kustvatten eller naturskyddszoner i området,
c) de geologiska och hydrogeologiska förhållandena i området,
d) risken för översvämningar, sättningar, jordskred eller snöskred på
platsen,
e) skyddet av natur- eller kulturarvet i området.
1.2 Deponin kan tillåtas endast om det framkommer att deponin med beaktande
av platsens särdragmed hänsyn till ovannämnda krav eller rättelseåtg ärder
som skall vidtas inte utgör någon allvarlig risk för miljön.
2.Vattenkontroll och lakvattenhantering
Lämpliga åtgärder skall, med hänsyn till deponins egenskaper och de mete-
orologiska omständigheterna, vidtas för att
— kontrollera vatten från nederbörd som tränger in i deponin,
— hindra att ytvatten och/eller grundvatten tränger in i det deponerade
avfallet,
— samla in förorenat vatten och lakvatten. Om en bedömningsom g rundas
på beaktande av deponins lokaliseringoch på vilket avfall som skall tas
emot visar att deponin inte utgör någon potentiell risk för miljön, kan
den behöriga myndigheten besluta att denna bestämmelse inte skall
vara tillämplig,
— behandla förorenat vatten och lakvatten som samlats in från deponin så
att detta når upp till den kvalitet som krävs för att det skall få släppas ut.
Ovannämnda bestämmelser behöver inte tillämpas på deponier för inert
avfall.
3.Skydd av mark och vatten
3.1 En deponi skall vara lokaliserad och utformad så att de nödvändiga vill-
koren för att förebygga förorening av mark, grundvatten eller ytvatten
uppfylls och så att en effektiv uppsamlingav lakvatten g aranteras, vid den
tid och på de villkor som anges i punkt 2. Skydd av mark, grundvatten och
ytvatten skall genomföras genom att kombinera en geologisk barriär och en
bottentätningunder driftsfasen/den aktiva fasen och g enom att kombinera en
geologisk barriär och en topptätning under den passiva fasen/efter avslut-
ningen.
3.2 En geologisk barriär föreligger när de geologiska och hydrogeologiska
förhållandena under och i närheten av en deponi innebär en fastläggande
förmåga som är tillräcklig för att förebygga en potentiell risk för mark och
grundvatten.
Deponins botten och sidor skall bestå av ett mineralskikt som uppfyller krav
i fråga om permeabilitet och tjocklek med en kombinerad effekt när det
gäller skydd av mark, grundvatten och ytvatten som minst är likvärdig
med effekterna av följande krav:
— Deponi för farligt avfall: K ≤1,0 × 10−9m/s; mäktighet ≥5m .
— Deponi för icke-farligt avfall: K ≤1,0 × 10−9m/s; mäktighet ≥1m .
— Deponi för inert avfall: K ≤1,0 × 10−7m/s; mäktighet ≥1m .
m/s: meter/sekundOm den geologiska barriären inte på ett naturligt sätt uppfyller ovanstående
villkor kan den kompletteras på konstgjord väg och förstärkas på andra sätt
som ger likvärdigt skydd. En geologisk barriär som har framställts på konst-
gjord väg bör inte ha en tjocklek på mindre än 0,5 m.
3.3 Förutom den geologiska barriär som beskrivs ovan skall ett system för
uppsamlingav lakvatten och bottentätningtillföras i enlig het med följande
principer för att säkerställa att lakvattenansamlingen på bottnen av deponin
är så liten som möjligt:1999L0031 — SV — 20.11.2003 — 001.001 — 15
▼B
Uppsamling av lakvatten och tätning av botten
Deponiklass Icke-farligt Farligt
Artificiellt tätskikt krävs krävs
Dräneringsskikt ≥− 0,5 m krävs krävs
Medlemsstaterna får fastställa allmänna eller särskilda krav på deponier för
inert avfall och på de ovannämnda tekniska hjälpmedlens egenskaper.
Om den behöriga myndigheten efter beaktande av de potentiella riskerna för
miljön finner att det är nödvändigt att hindra lakvattenbildning, får en
topptätningföreskrivas. För topptätningrekommenderas följande:
Deponiklass Icke-farligt Farligt
Gasdräneringsskikt krävs krävs ej
Artificiellt tätskikt krävs ej krävs
Ogenomsläppligt mineralskikt krävs krävs
Dräneringsskikt > 0,5 m krävs krävsJordtäckning> 1 m krävs krävs
3.4 Om den behöriga myndigheten på grundval av en bedömning av miljörisker
och med särskilt beaktande av direktiv 80/68/EEG (
1), i enlighet med avsnitt
2 (”vattenkontroll och lakvattenhantering”), beslutar att uppsamling och
behandlingav lakvatten inte är nödvändig , eller om det har konstaterats att
deponin inte utgör någon potentiell risk för mark, grundvatten eller ytvatten,
får kraven i punkterna 2 och 3 ovan minskas i enlighet därmed. När det
gäller deponi för inert avfall kan dessa krav anpassas genom nationell
lagstiftning.
3.5 Den metod som skall användas för stämningav permeabilitetskoefficienten
för deponier, i fält och för platsens hela utsträckning, skall utvecklas och
godkännas av den kommitté som inrättas enligt artikel 17 i detta direktiv.
4.Gaskontroll
4.1 Lämpliga åtgärder skall vidtas för att kontrollera ackumulation och migra-
tion av deponigas (bilaga III).
4.2 Deponigas skall insamlas från alla deponier som tar emot biologiskt
nedbrytbart avfall och deponigasen skall behandlas och utnyttjas. Om den
insamlade gasen inte kan användas för energiproduktion, skall den facklas.
4.3 Insamling, behandling och användning av deponigas enligt punkt 4.2 skall
ske på ett sådant sätt att skador på eller försämringav miljön och risker
för människors hälsa begränsas så mycket som möjligt.
5.Olägenheter och risker
Åtgärder skall vidtas för att minska olägenheter och risker som orsakas av
deponin genom
— utsläpp av lukt och damm,
— material som transporteras med vinden,
— buller och trafikrörelser,— fåglar, skadedjur och insekter,— bildningav aerosoler,— bränder.
Deponin skall vara utrustad så att smuts från deponin inte sprids till
allmänna vägar och till omgivningen.1999L0031 — SV — 20.11.2003 — 001.001 — 16
(1) EGT L 20, 26.1.1980, s. 43. Direktivet senast ändrat genom direktiv 91/692/EEG (EGT
L 377, 31.12.1991, s. 48).
▼B
6.Stabilitet
Placeringen av avfall på platsen skall äga rum på ett sådant sätt att stabilitet
för avfallsmassorna och för med avfallet förbundna strukturer garanteras,
särskilt när det gäller att undvika glidningar. Om en konstgjord barriär
upprättas skall det konstateras att det geologiska underlaget, med beaktande
av deponins morfologi, är tillräckligt stabilt för att förhindra sättningar som
kan orsaka skada på barriären.
7.Avspärrning
Deponin skall skyddas för att hindra fritt tillträde till platsen. Grindarna
skall vara låsta när deponin inte är öppen. Systemet för kontroll och tillträde
till varje anläggning bör omfatta ett åtgärdsprogram för att upptäcka och
förhindra illegal dumpning vid anläggningen.1999L0031 — SV — 20.11.2003 — 001.001 — 17
▼B
BILAGA II
KRITERIER OCH FÖRFARANDEN FÖR MOTTAGNING AV AVFALL
1.Inledning
I denna bilaga beskrivs följande:
— Allmänna principer för mottagning av avfall i de olika deponiklasserna.
Det framtida klassificeringsförfarandet för avfall bör grundas på dessa
principer.
— Riktlinjer som preliminärt anger vilka preliminära förfaranden för motta-
gande av avfall som skall följas tills en enhetlig klassificering för avfall
och ett enhetligt förfarande för mottagning har utvecklats. Detta förfa-
rande kommer tillsammans med de relevanta provtagningsförfarandena
att utvecklas av den tekniska kommitté som avses i artikel 16 i detta
direktiv. Den tekniska kommittén skall utveckla kriterier som måste
uppfyllas för visst farligt avfall som skall tas emot i deponier för icke-
farligt avfall. I dessa kriterier bör särskilt beaktas detta avfalls laknings-
egenskaper på kort, medellång och lång sikt. Dessa kriterier skall
utvecklas inom två år efter detta direktivs ikraftträdande. Den tekniska
kommittén skall också utveckla kriterier som måste uppfyllas för avfallsom skall tas emot för underjordsförvar. I dessa kriterier måste särskilt
beaktas att avfallet inte förväntas reagera internt eller med berggrunden.
Den tekniska kommitténs arbete skall i detta hänseende slutföras inom tre år
efter direktivets ikraftträdande och skall utföras med beaktande av de
målsättningar som anges i artikel 1 i detta direktiv med undantag för förslag
till standardisering av kontroll-, provtagnings- och analysmetoder som rör
bilagorna till detta direktiv, vilka förslag skall antas inom två år efter
ikraftträdandet av detta direktiv.
2.Allmänna principer
Avfall som skall deponeras måste vara känt så exakt som möjligt i fråga om
sammansättning, lakbarhet, egenskaper på lång sikt och allmänna egenskaper.
Mottagning av avfall vid en deponi får ske på grundval av en förteckning
både över avfall som skall tas emot eller avfall som inte skall tas emot, defi-
nierat i enlighet med art och ursprung, samt på grundval av metoder för
avfallsanalys och gränsvärden för egenskaperna hos det avfall som skall tas
emot. De framtida förfaranden för mottagning av avfall som beskrivs i detta
direktiv skall så långt möjligt grundas på standardiserade metoder för avfalls-
analys och gränsvärden för egenskaperna hos det avfall som skall tas emot.
Innan sådana analysmetoder och gränsvärden har definierats bör medlemssta-
terna för varje deponiklass fastställa åtminstone nationella förteckningar över
avfall som skall tas emot eller inte skall tas emot, eller definiera de kriterier
som skall uppfyllas för att avfallet skall tas upp i förteckningarna. För att tas
emot i en viss deponiklass måste ett avfallsslagfinnas på den relevanta
nationella förteckningen eller uppfylla kriterier som motsvarar dem som
gäller för att upptas i förteckningen. Dessa förteckningar, eller de likvärdiga
kriterierna, samt analysmetoderna och gränsvärdena skall sändas till kommis-
sionen inom sex månader från överföringen av detta direktiv eller när de
antas på nationell nivå.
Dessa förteckningar eller kriterier för mottagning skall användas för att
fastställa anläggningsspecifika förteckningar, det vill säga en förteckning
över mottaget avfall som specificeras i tillståndet i enlighet med artikel 9 i
direktivet.
Kriterierna för mottagning av avfall på referensförteckningarna eller i en
deponiklass kan grundas på annan lagstiftning och/eller på avfallets egen-
skaper.
Kriterierna för mottagning av en speciell deponiklass skall grundas på
överväganden om
— skydd av omgivande miljö (särskilt grundvatten och ytvatten),
— skydd av miljöskyddssystemen (dvs. tätskikt och anordningar för lakvat-
tenbehandling),
— skydd av den eftersträvade avfallsstabiliseringsprocessen inuti deponin,
— skydd mot risker för människors hälsa.
Exempel på kriterier som grundas på avfallets egenskaper är
— krav när det gäller kännedom om total sammansättning,
— begränsningar av halten organiskt material i avfallet,
— krav eller begränsningar när det gäller den biologiska nedbrytbarheten
hos de organiska avfallskomponenterna,1999L0031 — SV — 20.11.2003 — 001.001 — 18
▼B
— begränsningar av mängden specificerade, potentiellt skadliga/farliga
komponenter (med beaktande av de ovannämnda skyddskriterierna),
— begränsningar av den potentiella och förväntade lakbarheten för specifice-
rade, potentiellt skadliga/farliga komponenter (i förhållande till de
ovannämnda skyddskriterierna),
— ekotoxikologiska egenskaper hos avfallet och det lakvatten som detta ger
upphov till.
De kriterier för mottagning av avfall som grundas på avfallets egenskaper
skall generellt vara mycket utförliga för deponier för inert avfall och kan
vara mindre utförliga för deponier för icke-farligt avfall och ännu mindre
utförliga för deponier för farligt avfall på grund av den högre miljöskydds-
nivån hos de två senare.
3.Allmänna förfaranden för kontroll och mottagning av avfall
Den allmänna karakteriseringen och kontrollen av avfall skall grundas på
följande tre nivåer:
Nivå 1: Grundläggande karakterisering. Detta innebär en noggrann
bestämning, enligt standardiserad analys och testmetoder för
avfallets beteende, dess lakningsbeteende på kort och lång siktoch/eller avfallets karakteristiska egenskaper.
Nivå 2: Provning av överensstämmelse. Detta innebär regelbunden prov-
ningg enom enklare standardiserade analyser och testmetoder för
avfallets beteende för att bestämma huruvida ett avfall uppfyller
villkoren för tillståndet och/eller specifika referenskriterier. Prov-
ningarna avser främst nyckelparametrar och beteende som
identifierats genom den grundläggande karakteriseringen.
Nivå 3: Kontroll på platsen. Detta innebär snabba kontrollmetoder för att
bekräfta att ett visst avfall är detsamma som det som har
genomgått provning av överensstämmelse och det som har
beskrivits i de medföljande handlingarna. Den kan bestå i enbart
en okulärbesiktningav en avfallslast före och efter lossningvid
deponin.
Varje typ av avfall skall normalt karakteriseras enligt nivå 1 och uppfylla de
tillämpliga kriterierna för att kunna godtas på en referensförteckning. För att
få stå kvar på en anläggningsspecifik förteckning måste en avfallstyp med
regelbundna intervall (t.ex. årligen) provas enligt nivå 2 och uppfylla de
tillämpliga kriterierna. Varje avfallslast som anländer till deponins infart
måste underkastas kontroll enligt nivå 3.
Vissa typer av avfall kan permanent eller tillfälligt undantas från provning på
nivå 1. Skälet till detta kan vara att provningarna är praktiskt ogenomförbara,
att tillämpliga provningsrutiner och kriterier för mottagning inte finns att
tillgå, eller på att det finns lagstiftning som innehåller andra regler för detta.
4.Riktlinjer för preliminära förfaranden för mottagning av avfall
Fram till dess att denna bilaga är fullständig är endast kontroll på nivå 3 obli-
gatorisk, medan kontroll enligt nivåerna 1 och 2 skall tillämpas i möjligaste
mån. På detta preliminära stadium skall avfall som skall tas emot vid en
deponi av en speciell klass antingen finnas på en restriktiv nationell eller
anläggningsspecifik förteckning för den deponiklassen eller uppfylla kriterier
som är likvärdiga med dem som utgör krav för att upptas på förteckningen.
Följande allmänna riktlinjer kan användas för att ställa upp preliminära krite-
rier för mottagning av avfall vid deponier av de tre huvudsakliga klasserna
eller på de motsvarande förteckningarna:
Deponier för inert avfall: endast inert avfall som anges i artikel 2 e får
godtas på förteckningen.
Deponier för icke-farligt avfall: För att godtas på förteckningen får en
avfallstyp inte omfattas av tillämpningsområdet för direktiv 91/689/EEG.
Deponier för farligt avfall: en preliminär summarisk förteckningöver depo-
nier för farligt avfall torde endast omfatta de avfallstyper som omfattas av
direktiv 91/689/EEG. Sådana avfallstyper bör dock inte godtas på förteck-
ningen utan föregående behandling om de uppvisar en total halt eller
lakbarhet av potentiellt farliga komponenter som är tillräckligt hög för att
innebära en arbetsmiljö- eller miljörisk på kort sikt eller för att förhindra
tillräckligstabiliseringav avfallet inom den projekterade driftstiden för
deponin.1999L0031 — SV — 20.11.2003 — 001.001 — 19
▼B
5.Provtagning av avfall
Provtagning av avfall kan ge upphov till allvarliga problem med avseende på
representativitet och tekniker, på grund av den heterogena beskaffenheten hos
många slag av avfall. En europeisk standard för provtagning kommer att
utvecklas. Innan denna standard har godkänts av medlemsstaterna i enlighet
med artikel 17 i detta direktiv, får medlemsstaterna tillämpa nationella stan-
darder och förfaranden.1999L0031 — SV — 20.11.2003 — 001.001 — 20
▼B
BILAGA III
FÖRFARANDEN FÖR KONTROLL OCH ÖVERVAKNING UNDER
DRIFTS- OCH EFTERBEHANDLINGSFASERNA
1.Inledning
Ändamålet med denna bilaga är att ange minimiförfaranden för övervakning
för att kontrollera
— att avfall har mottagits för deponering i enlighet med de kriterier som
satts upp för den aktuella deponiklassen,
— att processerna inuti deponin fortskrider som önskat,— att miljöskyddssystemen fungerar fullt ut på avsett sätt,— att villkoren i tillståndet för deponin är uppfyllda.
2.Meteorologiska data
Enligt skyldigheten att rapportera (artikel 15) skall medlemsstaterna tillhan-
dahålla data om insamlingsmetoden för meteorologiska data. Det åligger
medlemsstaterna att besluta hur dessa data skall samlas in (på platsen, natio-
nellt meteorologiskt nätverk, etc.).
Skulle medlemsstaterna besluta att vattenbalansen är ett effektivt verktygför
att utvärdera om lakvatten ackumuleras i deponin eller läcker ut, rekommen-
deras att följande data samlas in genom övervakning av deponin eller från
den närmaste meteorologiska stationen, om så krävs av den behöriga myndig-
heten i enlighet med artikel 13.c i detta direktiv:
Driftsfas Efterbehandlingsfas
1.1 Mängd nederbörd dagligen dagligen, samt månatliga
värden
1.2 Temperatur (min, max, 14.00 CET) dagligen månadsmedelvärde
1.3 Riktning och styrka på rådande vind dagligen krävs ej
1.4 Avdunstning(lysimeter) (1) dagligen dagligen, samt månatliga
värden
1.5 Luftfuktighet (14.00 CET) dagligen månadsmedelvärde
(1) Eller med hjälp av andra lämpliga metoder.
3.Utsläppsdata: vatten, lakvatten och gaskontroll
Prov på lakvatten och ytvatten (om det finns) skall samlas in vid representa-
tiva punkter. Provtagning och mätning (volym och sammansättning) av
lakvattnet måste utföras separat vid varje punkt där lakvatten leds ut från
platsen. Referens: allmänna riktlinjer om provtagningsteknologi, ISO 5667-2
(1991). Övervakningav ytvatten (om sådant finns) skall utföras vid minst två
punkter, en uppströms deponin och en nedströms.
Gasövervakningen måste vara representativ för varje sektion av deponin.Frekvensen för provtagning och analys förtecknas i nedanstående tabell.
För lakvatten och vatten skall ett prov tas, som är representativt för den
genomsnittliga sammansättningen.
Driftsfas Efterbehandlingsfas (3)
2.1 Lakvattenvolym månatligen (1)(3) var sjätte månad
2.2 Lakvattensammansättning(2) kvartalsvis (3) var sjätte månad
2.3. Volym och sammansättningpå ytvatten (7) kvartalsvis (3) var sjätte månad1999L0031 — SV — 20.11.2003 — 001.001 — 21
▼B
Driftsfas Efterbehandlingsfas (3)
2.4 Potentiella gasutsläpp och atmosfär-
tryck (4)(CH4,C O2,O2,H2S, H2etc.)månatligen (3)(5) var sjätte månad (6)
(1) Provtagningsfrekvensen kann anpassas på grundval av morfologin hos avfallet (i en kulle, begravt, etc.). Detta måste
specificeras i tillståndet.
(2) De parametrar som skall mätas och de ämnen som skall analyseras varierar med sammansättningen av det deponerade
avfallet; de måste fastställas i tillståndsdokumentet och avspegla lakegenskaperna hos avfallet.
(3) Om utvärderingen av data visar att längre intervall är lika effektivt, kan de anpassas. För lakvatten måste kondukti-
viteten alltid mätas minst en gång om året.
(4) Dessa mätningar har huvudsakligen samband med innehållet i organiskt material i avfallet.
(5)C H4,C O2,O2regelbundet, andra gaser som krävs enligt sammansättningen av det deponerade avfallet, för att
avspegla dess lakegenskaper.
(6) Effektiviteten hos gasutvinningssystemen måste kontrolleras regelbundet.
(7) På grundval av egenskaperna hos deponin kan den behöriga myndigheten bestämma att dessa mätningar inte krävs,
och följaktligen rapportera på det sätt som förutsetts i artikel 15 i direktivet.2.1 och 2.2 är tillämpliga endast när
lakvatteninsamling äger rum (se bilaga I.2).
4.Skydd av grundvatten
A.Provtagning
Mätningarna måste vara sådana att de ger information om grundvatten
som sannolikt påverkas av deponeringen av avfall, med minst en
mätpunkt i grundvattnets inflödesregion och två i utflödesregionen. Detta
antal kan ökas på grundval av en specifik hydrogeologisk undersökning
och för att tidigt identifiera oavsiktliga utsläpp av lakvatten i grund-
vattnet.
Provtagningen måste utföras på åtminstone tre ställen innan deponering
påbörjas för att fastställa referensvärden för framtida provtagning. Refe-
rens: provtagning av grundvatten, ISO 5667, del 11, 1993.
B.Övervakning
De parametrar som skall analyseras i proven måste bestämmas i
förhållande till den förväntade sammansättningen av lakvattnet och
grundvattnets kvalitet i området. När parametrarna för analys väljs skall
hänsyn tas till mobilitet i grundvattenzonen. Parametrarna kan inkludera
indikatorparametrar för att garantera tidig upptäckt av förändringar i
vattenkvaliteten (1).
Driftsfas Efterbehandlingsfas
Grundvattennivå var sjätte månad (1) var sjätte månad (1)
Grundvattensammansättningplatsspecifikt (2)(3) platsspecifikt (2)(3)
(1) Om grundvattennivån fluktuerar, måste frekvensen ökas.
(2) Frekvensen måste baseras på möjligheten till sanerande åtgärder mellan två provtagningar om en riktvärdes-/
gränsvärdesnivå nås, det vill säga frekvensen måste bestämmas på basis av kunskap och utvärdering av hastig-
heten på grundvattenflödet.
(3) När en riktvärdes-/gränsvärdesnivå har uppnåtts (se C), måste kontroller göras genom förnyad provtagning. När
en riktvärdes-/gränsvärdesnivå har bekräftats måste en beredskapsplan (inskriven i tillståndet) följas.
C.Riktvärdes-/gränsvärdesnivåer
Sådana betydande negativa verkningar för miljön, som anges i artiklarna
12 och 13 i detta direktiv, skall anses ha inträffat vad gäller grundvatten,
när en analys av ett grundvattenprov visar en väsentlig förändring i
vattenkvaliteten. En riktvärdes-/gränsvärdesnivå måste bestämmas med
hänsyn till de specifika hydrogeologiska förhållandena i deponin, och
grundvattnets kvalitet. Riktvärdes-/gränsvärdesnivån måste inskrivas i
tillståndet om det är möjligt.
Observationerna måste utvärderas genom kontrollkartor med fastställda
kontrollregler och nivåer för varje nedgående brunn. Kontrollnivåerna
måste bestämmas från lokala variationer i grundvattenkvaliteten.1999L0031 — SV — 20.11.2003 — 001.001 — 22
(1) Rekommenderade parametrar: pH, TOC, fenoler, tungmetaller, fluor, As, olja/kolväten.
▼B
5.Platsens topografi: data om deponin
Driftsfas Efterbehandlingsfas
5.1 Struktur och sammansättningav deponin (1) årligen
5.2 Sättningsbeteende hos ytan på deponin årligen årlig avläsning
(1) Data för statusplanen för den berörda deponin: yta som täcks av avfall, avfallets volym och sammansättning, depo-
neringsmetoder, tid och varaktighet för deponeringen, beräkning av den återstående kapaciteten som fortfarande finnsi deponin.1999L0031 — SV — 20.11.2003 — 001.001 — 23