2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2001/82/EG
av den 6 november 2001
om upprättande av gemenskapsregler för veterinärmedicinska läkemedel
(EGT L 311, 28.11.2001, s. 1)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1 Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/28/EG av den 31 mars 2004 L 136 58 30.4.2004
▼B
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2001/82/
EG
av den 6 november 2001
om upprättande av gemenskapsregler för veterinärmedicinska
läkemedel
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR
ANTAGIT DETTA DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenska-
pen, särskilt artikel 95 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag,
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (2), och
av följande skäl:
(1) Rådets direktiv 81/851/EEG av den 28 september 1981 om
tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om veterinärmedi-cinska läkemedel (
3), rådets direktiv 81/852/EEG av den 28
september 1981 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstift-ning om analytiska, farmakologiska, toxikologiska och kliniska
normer och prövningsplaner för prövning av veterinärmedicinska
läkemedel (
4), rådets direktiv 90/677/EEG av den 13 december
1990 som utvidgar räckvidden av direktivet 81/851/EEG omtillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om veterinärmedi-cinska läkemedel och fastställer ytterligare bestämmelser omimmunologiska veterinärmedicinska läkemedel (
5), rådets
direktiv 92/74/EEG av den 22 september 1992 om utökad
räckvidd för direktiv 81/851/EEG om tillnärmning av medlems-staternas lagstiftning om veterinärmedicinska läkemedel ochfastställande av ytterligare bestämmelser som rör homeopatikaavsedda för djur (
6) har undergått flera och omfattande ändringar.
För att skapa klarhet och av rationella skäl bör därför en kodi-
fiering företas av nämnda direktiv genom att sammanföra demtill en enda text.
(2) Det främsta syftet med alla föreskrifter som reglerar tillverk-ningen och distributionen av veterinärmedicinska läkemedelmåste vara att värna om folkhälsan.
(3) Härvid gäller dock att detta syfte måste uppnås genom medelsom inte hindrar utvecklingen av industri och handel medläkemedel inom gemenskapen.
(4) Bland de medlemsstater som redan har vissa bestämmelser somfastställts genom lagar eller andra författningar och som rör vete-
rinärmedicinska läkemedel finns viktiga principiella skillnader.
Detta leder till att handeln med läkemedel inom gemenskapenhindras och påverkar därigenom direkt etableringen av den inremarknadens funktion.
(5) Sådana hinder måste följaktligen avlägsnas, något somnödvändiggör en tillnärmning av de relevanta bestämmelserna.
(6) Av hänsyn till folkhälsan och de veterinärmedicinska läkemed-lens fria rörlighet är det nödvändigt för de ansvarigamyndigheterna att i fråga om godkända veterinärmedicinskaläkemedel ha tillgång till all relevant information i form av2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 2
(1) EGT C 75, 15.3.2000, s. 11.
(2) Europaparlamentets yttrande av den 3 juli 2000 (ännu ej offentliggjort i
EGT) och rådets beslut av den 27 september 2001.
(3) EGT L 317, 6.11.1981, s. 1. Direktivet senast ändrat genom kommissionens
direktiv 2000/37/EG (EGT L 139, 10.6.2000, s. 25).
(4) EGT L 317, 6.11.1981, s. 16. Direktivet senast ändrat genom kommission-
ens direktiv 1999/104/EG (EGT L 3, 6.1.2000, s. 18).
(5) EGT L 373, 31.12.1990, s. 26.
(6) EGT L 297, 13.10.1992, s. 12.
▼B
godkända sammanfattningar av läkemedlens viktigare känne-
tecken.
(7) Med undantag av sådana läkemedel som omfattas av det centra-liserade förfarande för gemenskapstillstånd som införts genområdets förordning (EEG) nr 2309/93 av den 22 juli 1993 omgemenskapsförfaranden för godkännande för försäljning av ochtillsyn över humanläkemedel och veterinärmedicinska läkemedelsamt om inrättande av en europeisk läkemedelsmyndighet (
1) bör
ett godkännande för försäljning av ett veterinärmedicinskt
läkemedel utfärdat av behörig myndighet i en medlemsstaterkännas av de ansvariga myndigheterna i övriga medlemsstater,såvida det inte finns starka skäl att anta att det veterinärmedi-cinska läkemedlet, om det godkänns, kan medföra risker för
människors eller djurs hälsa eller för miljön. I händelse av tvist
mellan medlemsstaterna om ett läkemedels kvalitet, säkerheteller verkan bör en vetenskaplig utvärdering av frågan göras pågemenskapsnivå, och denna utvärdering bör leda till ett enhetligtbeslut inom det omdiskuterade området som skall vara bindandeför berörda medlemsstater. Sådana beslut bör antas genom ett
påskyndat förfarande som säkerställer ett nära samarbete mellan
kommissionen och medlemsstaterna.
(8) I detta syfte bör inrättas en kommitté för veterinärmedicinskaläkemedel som bör höra under den europeiska läkemedelsmyn-digheten vilken inrättades genom ovannämnda förordning
(EEG) nr 2309/93.
(9) Detta direktiv utgör ett viktigt steg på vägen mot målet att uppnå
en fri rörlighet för veterinärmedicinska läkemedel. För attförverkliga detta kommer det att behövas nya åtgärder för attavlägsna de återstående hindren mot en fri rörlighet, med ledningsärskilt av de erfarenheter som samlats inom den nämnda
kommittén för veterinärmedicinska läkemedel.
(10) Fodermedel som innehåller läkemedel faller inte inom tillä-
mpningsområdet för detta direktiv. Det är dock nödvändigt,såväl av folkhälsoskäl som av ekonomiska orsaker, att förbjudaanvändning av icke godkända läkemedel för framställning av
foderläkemedel.
(11) Begrepp sådana som skadlighet och terapeutisk effekt kan endast
bedömas i förhållande till varandra och har endast en relativinnebörd, beroende på den vetenskapliga kunskapens utvecklingoch läkemedlets avsedda användning. De uppgifter och den
dokumentation som skall åtfölja ansökan om att få släppa ut ett
veterinärmedicinskt läkemedel på marknaden måste visa attfördelarna med effekten uppväger de potentiella riskerna. Ominte detta visas måste ansökan avslås.
(12) Godkännande för försäljning bör vägras om läkemedlet saknarterapeutisk effekt eller om effekten är otillräckligt dokumen-
terad. Med terapeutisk effekt skall avses den effekt som utlovas
av tillverkarna.
(13) Godkännande för försäljning bör vägras om den angivna karens-tiden är otillräcklig för att eliminera de hälsorisker som härrörfrån restmängder.
(14) Innan godkännande för försäljning för ett immunologiskt vete-rinärmedicinskt läkemedel kan utfärdas måste tillverkaren styrkasin förmåga att uppnå likformighet mellan tillverkningsstaterna.
(15) De ansvariga myndigheterna bör även bemyndigas att förbjudaanvändning av ett immunologiskt veterinärmedicinskt läkemedel
när det behandlade djurets immunologiska reaktion inverkar på
genomförandet av ett nationellt program för diagnos, utrotandeeller kontroll av djursjukdom.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 3
(1) EGT L 214, 24.8.1993, s. 1 Förordningen ändrad genom kommissionens
förordning (EG) nr 649/98 (EGT L 88, 24.3.1998, s. 7).
▼B
(16) I första hand är det önskvärt att förse användare av homeopatika
med tydliga uppgifter om deras homeopatiska karaktär och med
tillräckliga garantier för deras kvalitet och säkerhet.
(17) Bestämmelserna i fråga om tillverkningen, kontrollen ochinspektionen av homeopatika avsedda för djur måste harmoni-seras för att tillåta fri rörlighet inom hela gemenskapen försäkra medel av god kvalitet.
(18) Med hänsyn till de speciella egenskaperna hos homeopatika,såsom deras mycket låga innehåll av verksamma beståndsdelaroch svårigheten att tillämpa konventionella statistiska metoderpå dem i samband med kliniska prövningar, är det lämpligt att
erbjuda ett särskilt, förenklat registreringssystem för de traditio-
nella homeopatika som släpps ut på marknaden utan terapeutiskaindikationer i en beredningsform och med en dosering som inteinnebär någon risk för djuret.
(19) Sedvanliga bestämmelser om tillstånd att försälja läkemedel börtillämpas på homeopatika avsedda för djur, som säljs med tera-peutiska indikationer eller i en form som kan innebära risker
vilka måste vägas mot deras förväntade terapeutiska effekt.
Medlemsstaterna bör ha möjlighet att tillämpa särskilda reglerför att utvärdera de undersökningar och prövningar som äravsedda att styrka säkerheten hos och effektiviteten av dessamedel vid användning på sällskapsdjur och exotiska djurarter,under förutsättning att de låter kommissionen ta del av dem.
(20) För att förbättra skyddet av människors och djurs hälsa ochundvika onödigt dubbelarbete vid granskningen av ansökningar
om godkännande för försäljning för veterinärmedicinska
läkemedel bör medlemsstaterna systematiskt utarbeta prövnings-rapporter för varje veterinärmedicinskt läkemedel som degodkänner och på begäran utbyta rapporter. Vidare bör enmedlemsstat kunna avbryta granskningen av en ansökan omgodkännande för försäljning för ett veterinärmedicinskt
läkemedel som samtidigt är föremål för pågående bedömning i
en annan medlemsstat i syfte att senare erkänna det beslut somfattas av denna medlemsstat.
(21) För att underlätta rörligheten över gränserna för veterinärmedi-cinska läkemedel och undvika att de kontroller som har utförts ien medlemsstat upprepas i en annan medlemsstat, bör veterinär-medicinska läkemedel vara underkastade minimikrav i fråga om
tillverkning och import från tredje land och tillstånd i samband
därmed.
(22) Kvalitén hos de veterinärmedicinska läkemedel som tillverkatsinom gemenskapen bör garanteras genom att kräva att princi-perna om god tillverkningssed respekteras i fråga om läkemedeloavsett deras slutliga destination.
(23) Åtgärder bör också vidtas för att säkerställa att distributörer avveterinärmedicinska läkemedel innehar tillstånd av medlemssta-terna och för ordentliga register.
(24) Normer och prövningsplaner om hur veterinärmedicinskaläkemedel skall undersökas och prövas är ett effektivt led ikontrollen av dessa produkter och därmed i skyddet av
folkhälsan och kan underlätta rörligheten för dessa produkter
genom att det fastställs enhetliga regler för hur undersökningarnaoch prövningarna skall utföras och hur ansökningshandlingarnaskall sammanställas. Det ger de ansvariga myndigheternamöjlighet att fatta sina beslut med ledning av enhetliga
undersökningar och utifrån enhetliga kriterier, vilket bidrar till
att undvika skillnader i bedömningen.
(25) Det finns anledning att mera exakt specificera de fall i vilkaresultaten av farmakologiska och toxikologiska undersökningareller kliniska prövningar inte behöver redovisas för att fågodkännande för försäljning för ett veterinärmedicinsktläkemedel som i allt väsentligt motsvarar en originalproduktoch samtidigt säkerställa att innovativa företag inte missgynnas.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 4
▼B
Det finns å andra sidan allmänpolitiska skäl för att inte upprepa
undersökningar på djur utan övergripande skäl.
(26) Efter det att den inre marknaden inrättats skall undantag från den
särskilda kvalitetskontrollen av veterinärmedicinska läkemedel
som importeras från tredje länder endast kunna göras, om ge-menskapen har vidtagit lämpliga åtgärder för att säkerställa attde nödvändiga kontrollerna utförs i det exporterande landet.
(27) För att säkerställa den fortsatta säkerheten hos veterinärmedi-
cinska läkemedel efter att de släppts ut på marknaden är det
nödvändigt att tillse att systemen för säkerhetsövervakning inomgemenskapen kontinuerligt anpassas till den vetenskapliga ochtekniska utvecklingen.
(28) Med tanke på skyddet av folkhälsan bör relevanta uppgifter somrör biverkningar hos människor och som är förbundna med
användningen av veterinärmedicinska läkemedel samlas in och
utvärderas.
(29) Systemen för säkerhetsövervakning bör utformas med hänsyn tilltillgängliga uppgifter om bristande effektivitet.
(30) Insamling av uppgifter som rör biverkningar på grund av ickeavsedd användning (”off-label”-användning), bedömning av
karensperioden och potentiella miljöproblem kan bidra till
förbättrade regelbundna kontroller av rätt användning av vete-rinärmedicinska läkemedel.
(31) Det är nödvändigt att beakta de förändringar som är resultatet avinternationell harmonisering av definitioner, terminologi och
teknisk utveckling inom säkerhetsövervakningens område.
(32) Avsikten med den ökade användningen av elektroniska kommu-
nikationsmedel för information om biverkningar avveterinärmedicinska läkemedel som säljs inom gemenskapen äratt göra det möjligt att samla rapporteringen om biverkningartill ett enda ställe i gemenskapen och samtidigt säkerställa att
dessa uppgifter meddelas de ansvariga myndigheterna i alla
medlemsstater.
(33) Det ligger i gemenskapens intresse att säkerställa att systemenför säkerhetsövervakning av veterinärmedicinska läkemedel somcentralt godkänns för försäljning och veterinärmedicinskaläkemedel som godkänns för försäljning genom andra förfa-
randen överensstämmer med varandra.
(34) Innehavare av godkännanden för försäljning bör dessutom vara
aktivt ansvariga för fortlöpande säkerhetsövervakning av deveterinärmedicinska läkemedel som de släpper ut på marknaden.
(35) De åtgärder som krävs för att genomföra detta direktiv bör antasi enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999
om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommis-
sionens genomförandebefogenheter (
1).
(36) För att förbättra skyddet av människors hälsa är det nödvändigtatt fastställa att livsmedel inte får härröra från djur som haranvänts vid kliniska prövningar av veterinärmedicinska
läkemedel, såvida inte ett gränsvärde har fastställts för
restmängder av det aktuella läkemedlet enligt bestämmelserna irådets förordning (EEG) nr 2377/90 av den 26 juni 1990 ominrättandet av ett gemenskapsförfarande för att fastställa maxi-malt tillåtna restmängder av veterinärmedicinska läkemedel ilivsmedel med animaliskt ursprung (
2).2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 5
(1) EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.
(2) EGT L 224, 18.8.1990, s. 1. Förordningen senast ändrad genom kommis-
sionens förordning (EG) nr 1274/2001 (EGT L 175, 28.6.2001, s. 14).
▼B
(37) Kommissionen bör bemyndigas att besluta om de ändringar som
krävs i bilaga 1 för anpassning till de vetenskapliga och tekniska
framstegen.
(38) Detta direktiv får inte påverka medlemsstaternas förpliktelservad gäller de tidsgränser för införlivande i nationell lagstiftningsom fastställs i bilaga 2 del B.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
AVDELNING I
DEFINITIONER
Artikel 1
I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som
här anges:
2.Veterinärmedicinskt läkemedel:
a) varje substans eller kombination av substanser som tillhandahålls
med uppgift om att den har egenskaper för att behandla eller
förebygga sjukdom hos djur, eller
b) varje substans eller kombination av substanser som kan användas på
eller administreras till djur i syfte antingen att återställa, korrigeraeller modifiera fysiologiska funktioner genom farmakologisk, immu-nologisk eller metabolisk verkan eller att ställa diagnos.
4.Substans:
varje ämne oavsett ursprung, såsom— humant, t.ex.
blod och blodprodukter från människa,
— animaliskt, t.ex.
mikroorganismer, hela djur, delar av organ, animala sekret, toxiner,
extrakt, blodprodukter,
— vegetabiliskt, t.ex.
mikroorganismer, växter, växtdelar, växtsekret, extrakter,
— kemiskt, t.ex.
grundämnen, naturligt förekommande kemiska ämnen samt kemiska
produkter erhållna genom kemisk omvandling eller syntes.
5.Förblandning för foderläkemedel:
varje veterinärmedicinskt läkemedel som färdigställts i förväg för att
användas senare för framställning av foderläkemedel
6.Foderläkemedel:
varje blandning av ett eller flera veterinärmedicinska läkemedel och ett
eller flera fodermedel, som färdigställts före försäljning och är avsettatt ges till djur utan föregående bearbetning, på grund av sina botandeeller förebyggande egenskaper eller andra egenskaper som anges ipunkt 2.
7.Immunologiskt veterinärmedicinskt läkemedel:
ett veterinärmedicinskt läkemedel som administreras till djur för att
framkalla aktiv eller passiv immunitet eller för att diagnosticera djurensimmunstatus.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 6
▼M1
▼B
▼M1
8.Homeopatikum avsett för djur:
varje veterinärmedicinskt läkemedel som framställts av substanser, s.k.
stamberedningar, enligt en homeopatisk tillverkningsmetod sombeskrivs i Europeiska farmakopén eller, om så inte är fallet, i de farma-kopéer som för närvarande används officiellt i medlemsstaterna. Etthomeopatikum avsett för djur kan innehålla flera beståndsdelar.
9.Karenstid:
den period som under normala användningsbetingelser och i enlighet
med bestämmelserna i detta direktiv måste förflyta från det att det vete-rinärmedicinska läkemedlet senast administreras till djur till dess attlivsmedel framställs från sådana djur, i syfte att skydda folkhälsan,
genom att säkerställa att dessa livsmedel inte innehåller några resthalter
utöver de gränsvärden för resthalter av aktiva substanser som fastställsi enlighet med förordning (EEG) nr 2377/90.
10. Biverkning:
en skadlig och oavsedd reaktion på ett veterinärmedicinskt läkemedel
som inträffar vid doser som normalt används på djur vid profylax,
diagnos eller behandling av sjukdomar eller för att återställa, korrigeraeller modifiera fysiologiska funktioner.
11. Biverkningar hos människor:
en reaktion som är skadlig och oavsedd och som uppträder hos en
människa som en följd av att personen exponerats för ett veterinärme-dicinskt läkemedel.
12. Allvarlig biverkning:
biverkning som leder till döden, är livshotande, leder till allvarlig akti-
vitetsbegränsning eller funktionsnedsättning, utgörs av en medföddanomali eller defekt, eller långvariga symptom hos det behandladedjuret.
13. Oförutsedd biverkning:
biverkning som med avseende på karaktär, allvarlighetsgrad eller
resultat inte överensstämmer med sammanfattningen av produktensviktigaste egenskaper.
14. Periodiska säkerhetsrapporter:
de periodiska rapporter som innehåller de register som avses i artikel
75.
15. Övervakningsundersökning efter det att produkten släppts ut på
marknaden:
en farmakoepidemiologisk undersökning eller klinisk prövning som
utförs enligt villkoren i godkännandet för försäljning, i syfte att identi-
fiera och utreda en säkerhetsrisk som rör ett godkänt
veterinärmedicinskt läkemedel.
16. Icke avsedd användning ('off-label' -användning):
en användning av ett veterinärmedicinskt läkemedel som inte
överensstämmer med sammanfattningen av produktens viktigaste egen-
skaper, inbegripet felaktig användning och allvarligt missbruk av
läkemedlet.
17. Distribution av veterinärmedicinska läkemedel:
all verksamhet som innefattar inköp, försäljning, import, export eller
alla andra kommersiella transaktioner med veterinärmedicinska2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 7
▼B
▼B
läkemedel oavsett om de sker i vinstsyfte eller ej, med undantag av
— leverans från en tillverkare av veterinärmedicinska läkemedel som
själv framställt dem,
— detaljhandelsleverans av veterinärmedicinska läkemedel av personer
som har tillstånd därtill i enlighet med artikel 66.
17a. Företrädare för innehavare av godkännandet för försäljning:
den person, vanligen kallad lokal företrädare, som innehavaren av
godkännandet för försäljning har utsett till sin företrädare i den berördamedlemsstaten.
18. Myndighet:
Europeiska läkemedelsmyndigheten, inrättad genom förordning (EG)
nr 726/2004 (
1).
19. Risk i samband med användning av produkten:
— varje risk i samband med det veterinärmedicinska läkemedlets
kvalitet, säkerhet och effekt med avseende på människors och djurshälsa,
— varje risk för oönskade miljöeffekter.
20. Risk/nyttaförhållandet:
en bedömning av ett läkemedels positiva terapeutiska effekter i
förhållande till ovannämnda risker.
21. Veterinärrecept:
varje förskrivning av veterinärmedicinska läkemedel som gjorts av en
sådan yrkesverksam person som har behörighet att göra detta enligttillämplig nationell lag.
22. Det veterinärmedicinska läkemedlets namn:
det namn som åsatts ett veterinärmedicinskt läkemedel och som kan
vara antingen ett fantasinamn, som inte kan förväxlas med den gängse
benämningen, eller en gängse eller vetenskaplig benämning tillsam-
mans med ett varumärke eller namnet på innehavaren avgodkännandet för försäljning.
23. Gängse benämning:
den internationella generiska benämning som rekommenderats av
Världshälsoorganisationen, eller, om sådan inte finns, den normala
gängse benämningen.
24. Styrka:
halten aktiva substanser uttryckt i mängd per dosenhet, volymenhet
eller vikt beroende på läkemedlet doseringsform.
25. Läkemedelsbehållare:
den behållare eller förpackning av annat slag som befinner sig i direkt
kontakt med läkemedlet.
26. Yttre förpackning:
den förpackning i vilken läkemedelsbehållaren placeras.
27. Märkning:
uppgifter på läkemedelsbehållaren eller den yttre förpackningen.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 8
(1) EUT L 136, 30.4.2004, s. 1.▼M1
▼M1
28. Bipacksedel:
det informationsblad för användaren som åtföljer läkemedlet.
AVDELNING II
TILLÄMPNINGSOMRÅDE
Artikel 2
1. Detta direktiv skall tillämpas på sådana veterinärmedicinska
läkemedel, inklusive förblandningar för foderläkemedel, som äravsedda att släppas ut på marknaden i medlemsstaterna och som hartillverkats på industriell väg eller som har tillverkats med hjälp av enindustriell process.
2. Vid tveksamhet om huruvida en produkt, med beaktande av alla
dess egenskaper, kan omfattas av definitionen av ett veterinärmedi-cinskt läkemedel och av definitionen av en produkt som omfattas avannan gemenskapslagstiftning skall bestämmelserna i detta direktivtillämpas.
3. Utan hinder av punkt 1 skall detta direktiv även tillämpas på
aktiva substanser som används som utgångsmaterial i enlighet medartiklarna 50, 50a, 51 och 80 och även på vissa substanser som kananvändas som veterinärmedicinska läkemedel med anabola, antiinfek-tiösa, antiparasitära, antiinflammatoriska, hormonella eller psykotropa
egenskaper i enlighet med artikel 68.
Artikel 3
1. Direktivet skall inte tillämpas på
a) foderläkemedel enligt rådets direktiv 90/167/EEG av den 26 mars
1990 om fastställande av villkor för framställning, utsläppande påmarknaden och användning av foderläkemedel inom gemenska-
pen (*),
b) inaktiverade immunologiska veterinärmedicinska läkemedel som
framställts utifrån patogener och antigener som erhållits från ett
djur eller flera djur hos samma uppfödare och som använts för attbehandla dessa djur på samma plats,
c) veterinärmedicinska läkemedel baserade på radioaktiva isotoper,
d) tillsatser enligt rådets direktiv 70/524/EEG av den 23 november
1970 om fodertillsatser (
1) när dessa blandas med djurfoder och till-
skottsfoder i enlighet med det direktivet, och
e) utan att det påverkar tillämpningen av artikel 95, veterinärmedi-
cinska läkemedel avsedda för prövning i anslutning till forskning
och utveckling.
Sådana foderläkemedel som avses i led a får dock bara beredas med
hjälp av sådana förblandningar för foderläkemedel som godkänts ienlighet med detta direktiv.
2. Med undantag för bestämmelserna om innehav, förskrivning,
utdelning och administrering av veterinärmedicinska läkemedel skall
detta direktiv inte tillämpas på
a) läkemedel som bereds på apotek enligt ett veterinärrecept utskrivet
för ett visst djur eller en liten grupp djur (vanligen kallat magistralberedning), och
b) läkemedel som bereds på apotek enligt indikationerna i en farma-
kopé och som skall utdelas direkt till slutanvändaren (vanligenkallat officinell beredning).2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 9
(*) EGT L 92, 7.4.1990, s. 42.
(1) EGT L 270, 14.12.1970, s. 1. Direktivet senast ändrat genom förordning
(EG) nr 1756/2002 (EGT L 265, 3.10.2002, s. 1).▼B
▼M1
▼B
Artikel 4
1. Medlemsstaterna får föreskriva att detta direktiv inte skall tillä-
mpas på icke aktiverade immunologiska veterinärmedicinska
läkemedel som tillverkats av patogener och antigener som erhållitsfrån ett djur eller från djur tillhörande en besättning och som användsför behandling av detta djur eller djuren i ifrågavarande besättning påsamma ort.
2. När det gäller veterinärmedicinska läkemedel som är avsedda
enbart för akvariefiskar, burfåglar, brevduvor, terrariedjur, smågnagaresamt illrar och kaniner avsedda som sällskapsdjur får medlemsstaternainom sitt territorium medge undantag från bestämmelserna i artiklarna
5-8, förutsatt att dessa preparat inte innehåller substanser vilkas
användning kräver veterinärkontroll och att alla nödvändiga åtgärdervidtas för att förebygga obehörig användning av preparaten för andradjurarter.
AVDELNING III
SALUFÖRING
KAPITEL 1
Tillstånd för saluföring
Artikel 5
1. Inget veterinärmedicinskt läkemedel får saluföras i en medlems-
stat utan att godkännande för försäljning har beviljats avmedlemsstatens behöriga myndighet i enlighet med detta direktiv eller
att godkännande för försäljning har beviljats i enlighet med förordning
(EG) nr 726/2004.
När ett veterinärmedicinskt läkemedel har beviljats ett ursprungligt
godkännande i enlighet med första stycket skall eventuella ytterligarearter, styrkor, läkemedelsformer, administreringsvägar och förpack-ningsformer, liksom varje ändring och utvidgning, också godkännas i
enlighet med första stycket eller inkluderas i det ursprungliga godkän-
nandet för försäljning. Alla dessa godkännanden för försäljning skallanses tillhöra samma övergripande godkännande för försäljning, särskiltför tillämpningen av artikel 13.1.
2. Innehavaren av godkännandet för försäljning skall ansvara för
saluföringen av läkemedlet. Att en företrädare har utsetts skall inte frita
innehavaren av godkännandet för försäljning från dennes rättsligaansvar.
Artikel 6
1. Ett veterinärmedicinskt läkemedel som är avsett att administreras
till livsmedelsproducerande djurslag får endast godkännas för
försäljning om de farmakologiskt aktiva substanser som det innehåller
finns angivna i bilagorna I, II eller III till förordning (EEG) nr 2377/90.
2. Om en ändring i bilagorna till förordning (EEG) nr 2377/90 berät-
tigar det, skall innehavaren av godkännandet för försäljning eller itillämpliga fall de behöriga myndigheterna vidta de åtgärder somkrävs för att ändra eller upphäva godkännandet för försäljning inom
60 dagar efter det att ändringen i bilagorna till den förordningen offent-
liggjordes i Europeiska unionens officiella tidning .
3. Med undantag från punkt 1 får ett veterinärmedicinskt läkemedel
som innehåller farmakologiskt aktiva substanser som inte är upptagna ibilagorna I, II eller III till förordning (EEG) nr 2377/90 godkännas för2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 10
▼M1
▼B
▼M1
▼M1
sådana hästdjur som förklarats inte vara avsedda för livsmedelsproduk-
tion i enlighet med kommissionens beslut nr 93/623/EEG av den20 oktober 1993 om en identitetshandling (pass) som skall åtfölja regi-
strerade hästdjur (
1), och kommissionens beslut 2000/68/EG av den
22 december 1999 om ändring av beslut 93/623/EEG om identifieringav hästdjur för avel och produktion (
2). Sådana veterinärmedicinska
läkemedel får varken innehålla de aktiva substanser som upptas i bilagaIV till förordning (EEG) nr 2377/90 eller vara avsedda att användas vid
behandling av de sjukdomstillstånd som anges i den godkända
sammanfattningen av produktens egenskaper för vilka det finns ettgodkänt veterinärmedicinskt läkemedel avsett för hästdjur.
Artikel 7
En medlemsstat får om hälsoläget så kräver tillåta försäljning eller
administrering till djur av veterinärmedicinska läkemedel för vilka
godkännande för försäljning utfärdats i en annan medlemsstat i enlighetmed detta direktiv.
Artikel 8
I händelse av en allvarlig epizooti får medlemsstaterna tillfälligt tillåta
användning av immunologiska veterinärmedicinska läkemedel utan
godkännande för försäljning, när lämpliga läkemedel saknas och efteratt ha informerat kommissionen om de närmare villkoren för derasanvändning.
Kommissionen får utnyttja den möjlighet som avses i första stycket när
denna är uttryckligen fastställd med stöd av gemenskapsbestämmelserom vissa allvarliga epizootier.
Om ett djur exporteras till eller importeras från ett tredje land och
därigenom omfattas av vissa bindande hälsobestämmelser, får enmedlemsstat tillåta användning, på det aktuella djuret, av ett immuno-
logiskt veterinärmedicinskt läkemedel som inte är godkänt för
försäljning i den berörda medlemsstaten, men som är godkänt enligtlagstiftningen i det tredje landet. Medlemsstaterna skall vidta allalämpliga åtgärder för att kontrollera import och användning av sådanaimmunologiska läkemedel.
Artikel 9
Ett veterinärmedicinskt läkemedel får administreras till djur endast om
godkännande för försäljning föreligger, utom i samband med deundersökningar av veterinärmedicinska läkemedel som avses i artikel12.3 j, för vilka medgivande lämnats av de ansvariga nationella
myndigheterna efter anmälan eller bemyndigande i enlighet med
gällande nationell lagstiftning.
Artikel 10
1. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att
säkerställa att den ansvarige veterinären, i de fall det i en medlemsstat
inte finns något godkänt veterinärmedicinskt läkemedel för ett tillstånd
som drabbar ett icke livsmedelsproducerande djurslag, undantagsvisoch på eget direkt ansvar och i synnerhet för att undvika att djuretvållas otillbörligt lidande, får behandla det berörda djuret med
a) ett veterinärmedicinskt läkemedel som godkänts i den berörda
medlemsstaten med stöd av detta direktiv eller med stöd av förord-ning (EG) nr 726/2004 för en annan djurart eller för ett annattillstånd hos samma djurart, eller2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 11
(1) EGT L 298, 3.12.1993, s. 45. Beslutet ändrat genom kommissionens beslut
2000/68/EG (EGT L 23, 28.1.2000, s. 72).
(2) EGT L 23, 28.1.2000, s. 72.▼B
▼M1
▼B
▼M1
▼M1
b) om det inte finns något sådant veterinärmedicinskt läkemedel som
avses i led a, antingen
i) ett humanläkemedel som godkänts i den berörda medlemsstaten i
enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/83/EGeller i enlighet med förordning (EG) nr 726/2004, eller
ii) i enlighet med specifika nationella åtgärder, ett veterinärmedi-
cinskt läkemedel som godkänts i en annan medlemsstat i
enlighet med detta direktiv för att användas för samma djurart,
eller en annan djurart, för samma tillstånd eller för ett annattillstånd, eller
c) om det inte finns något sådant läkemedel som avses i led b, och
inom de ramar som den berörda medlemsstatens lagstiftningmedger, ett veterinärmedicinskt ex tempore-läkemedel som beredsav en person som enligt den nationella lagstiftningen är behörig attgöra i enlighet med villkoren i ett veterinärrecept.
Veterinären får administrera läkemedlet själv eller tillåta en annan
person att göra det på veterinärens ansvar.
2. Med avvikelse från artikel 11 skall bestämmelserna i punkt 1 i
denna artikel också tillämpas vid veterinärs behandling av ett hästdjur,under förutsättning att detta djur i enlighet med kommissionens beslut93/623/EEG och 2000/68/EG, förklarats inte vara avsett för livsmedels-
produktion.
3. Med avvikelse från artikel 11, och i enlighet med förfarandet i
artikel 89.2, skall kommissionen fastställa en förteckning översubstanser som är oundgängliga vid behandling av hästdjur och förvilka karenstiden uppgår till minst sex månader enligt det kontroll-
system som föreskrivs i kommissionens beslut 93/623/EEG och 2000/
68/EG.
Artikel 11
1. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att
säkerställa att den ansvariga veterinären, i de fall när det i en medlems-stat inte finns något godkänt veterinärmedicinskt läkemedel för ett
tillstånd som drabbar ett livsmedelsproducerande djurslag, undantagsvis
och på eget direkt ansvar och i synnerhet för att undvika att djurenvållas otillbörligt lidande, får behandla de berörda djuren i en bestämdbesättning med
a) ett veterinärmedicinskt läkemedel som godkänts i den berörda
medlemsstaten med stöd av detta direktiv eller med stöd av förord-
ning (EG) nr 726/2004 för en annan djurart eller för ett annattillstånd hos samma djurart, eller
b) om det inte finns något sådant läkemedel som avses i led a, antingen
i) ett humanläkemedel som godkänts i den berörda medlemsstaten
med stöd av direktiv 2001/83/EG eller med stöd av förordning(EG) nr 726/2004, eller
ii) ett veterinärmedicinskt läkemedel som godkänts i en annan
medlemsstat i enlighet med detta direktiv för att användas för
samma djurslag eller annat livsmedelsproducerande djurslag, församma tillstånd eller för ett annat tillstånd, eller
c) om det inte finns något sådant läkemedel som avses i led b, och
inom de ramar som den berörda medlemsstatens lagstiftningmedger, ett veterinärmedicinskt ex tempore-läkemedel som beredsav en person som enligt den nationella lagstiftningen är behörig attgöra det i enlighet med villkoren i ett veterinärrecept.
Veterinären får administrera läkemedlet själv eller tillåta en annan
person att göra det på veterinärens ansvar.
2. Bestämmelserna i punkt 1 är tillämpliga under förutsättning att de
farmakologiskt aktiva substanserna i det veterinärmedicinskaläkemedlet finns upptagna i bilagorna I, II eller III till förordning(EEG) nr 2377/90 och att veterinären anger en lämplig karenstid.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 12
▼M1
Om det för det aktuella läkemedlet inte finns någon uppgift om
karenstid för den berörda djurarten, skall karenstiden vara minst
— 7 dagar för ägg,
— 7 dagar för mjölk,— 28 dagar för kött från fjäderfä och däggdjur innefattande fett och
slaktbiprodukter,
— 500 dygnsgrader för kött från fisk.
Den särskilda karenstiden kan emellertid ändras i enlighet med förfa-
randet i artikel 89.2.
3. Den karenstid som avses i punkt 2, andra stycket, skall reduceras
till noll för veterinärmedicinska homeopatika vars aktiva beståndsdelaringår i bilaga II till förordning (EEG) nr 2377/90.
4. När en veterinär agerar enligt bestämmelserna i punkterna 1 och 2
skall veterinären föra fullgoda journalanteckningar innehållande
uppgifter om det datum när djuren undersöktes, uppgifter om ägaren,
antalet djur som behandlats, diagnoser, vilka läkemedel som föreskri-vits, vilka doser som administrerats, behandlingstidens längd och vilkakarenstider som rekommenderats. Veterinären skall hålla dessa journa-lanteckningar tillgängliga för inspektion av de behöriga myndigheternaunder minst fem år.
5. Medlemsstaterna skall, utan att det påverkar tillämpningen av
övriga bestämmelser i detta direktiv, vidta de åtgärder som behövs förimport, distribution och utlämnande av information om de veterinärme-dicinska läkemedel som de godkänt för administrering tilllivsmedelsproducerande djur i enlighet med punkt 1 b ii.
Artikel 12
1. För att erhålla ett godkännande för försäljning av ett veterinärme-
dicinskt läkemedel som inte berörs av förfarandet enligt förordning(EG) nr 726/2004 skall en ansökan ges till den behöriga myndigheteni den berörda medlemsstaten.
När det veterinärmedicinska läkemedlet är avsett för ett eller flera livs-
medelsproducerande djurslag men de farmakologiskt aktiva
substanserna ännu inte har införts för de berörda djurslagen i bilagorna
I, II eller III till förordning (EEG) nr 2377/90 får ansökan om godkän-nande för försäljning inte göras förrän en giltig ansökan inlämnats omatt fastställa maximalt tillåtna resthalter i enlighet med den förord-ningen. Mellan ansökan om fastställande av maximalt tillåtna
resthalter och ansökan om ett godkännande för försäljning skall det gå
minst sex månader.
För sådana veterinärmedicinska läkemedel som avses i artikel 6.3 får
ansökan om godkännande för försäljning dock göras utan att en giltigansökan har lämnats in i enlighet med förordning (EEG) nr 2377/90.All vetenskaplig dokumentation som krävs för att styrka det veterinär-
medicinska läkemedlets kvalitet, säkerhet och effekt i enlighet med
punkt 3 skall inlämnas.
2. Ett godkännande för försäljning kan endast beviljas en person
som är etablerad inom gemenskapen.
3. Ansökan om godkännande för försäljning skall innehålla samtliga
administrativa uppgifter och all vetenskaplig teknisk dokumentation
som krävs för att styrka det veterinärmedicinska läkemedlets kvalitet,säkerhet och effekt. Ansökan skall göras enligt bilaga I och skallinnehålla följande uppgifter:
a) Namn eller firma och stadigvarande adress eller säte för den person
som är ansvarig för att produkten släpps ut på marknaden och, i
förekommande fall, motsvarande uppgifter för tillverkaren eller till-verkarna jämte produktionsställena.
b) Det veterinärmedicinska läkemedlets namn.
c) Uppgift om art och mängd av samtliga beståndsdelar som ingår i
det veterinärmedicinska läkemedlet, samt uppgift om det internatio-nella generiska namn (INN-namn) som erkänts av2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 13
▼M1
Världshälsoorganisationen, om det finns ett INN-namn på
läkemedlet, eller uppgift om det kemiska namnet.
d) Beskrivning av tillverkningsmetoden.
e) Terapeutiska indikationer, kontraindikationer och biverkningar.
f) Dosering för de olika djurarter för vilka det veterinärmedicinska
läkemedlet är avsett, dess läkemedelsform, administreringssätt och
administreringsväg samt förväntad hållbarhetstid.
g) Skälen till eventuella försiktighets- och säkerhetsåtgärder som skall
vidtas vid lagring av det veterinärmedicinska läkemedlet, admini-strering till djur och bortskaffande av avfallsprodukter, med
uppgift om potentiella risker som det veterinärmedicinska
läkemedlet kan medföra för miljön och för människors, djurs ellerväxters hälsa.
h) Anvisning om karenstiden för läkemedel avsedda för livsmedels-
producerande djur.
i) Beskrivning av de kontrollmetoder som används av tillverkaren.
j) Resultat av
— farmakologiska undersökningar (fysikalisk-kemiska, biologiska
eller mikrobiologiska),
— undersökningar av säkerheten och studier av resthalter,
— prekliniska och kliniska prövningar,— undersökningar för att utvärdera ett läkemedels eventuella
miljörisker; denna miljöpåverkan skall studeras och särskildabestämmelser för att minska den skall utarbetas för varje enskiltfall.
k) En detaljerad beskrivning av det system för säkerhetsövervakning
och i förekommande fall för riskhantering som sökanden skallinföra.
l) En sammanfattning, i överensstämmelse med artikel 14, av produk-
tens viktigaste egenskaper, en modell av läkemedelsbehållaren och
den yttre förpackningen för det veterinärmedicinska läkemedletsamt bipacksedeln, i överensstämmelse med artiklarna 58-61.
m) Ett dokument som visar att tillverkaren har tillstånd i sitt eget land
att tillverka veterinärmedicinska läkemedel.
n) Kopior av eventuella godkännanden för försäljning som erhållits i
andra medlemsstater eller i tredje land för det aktuella veterinärme-dicinska läkemedlet samt en förteckning över de medlemsstater därgranskning pågår av en ansökan om godkännande för försäljning
enligt detta direktiv. Kopior av den sammanfattning av produktens
egenskaper som sökanden föreslagit i enlighet med artikel 14 ellersom den ansvariga myndigheten i medlemsstaten godkänt i enlighetmed artikel 25 och kopior av den föreslagna bipacksedeln samtuppgifter om eventuella beslut att avslå en begäran om godkän-nande, som fattats inom gemenskapen eller i tredje land, samt
skälen till sådana beslut. Samtliga dessa uppgifter skall uppdateras
regelbundet.
o) Bevis på att sökanden har en person med särskild kompetens som
skall ansvara för säkerhetsövervakningen samt nödvändiga medelför att rapportera varje misstänkt biverkning i gemenskapen eller
tredje land.
p) I fråga om veterinärmedicinska läkemedel avsedda för en eller flera
livsmedelsproducerande djurarter och som innehåller en eller flerafarmakologiskt aktiva substanser som ännu inte införts för den eller
de berörda arterna i bilaga I, II eller III till förordning (EEG)
nr 2377/90, ett intyg på att en giltig ansökan om fastställande avmaximalt tillåtna resthalter har lämnats till myndigheten i enlighetmed bestämmelserna i den förordningen.
Handlingar och uppgifter som rör resultaten av de undersökningar som
avses i första stycket j skall åtföljas av detaljerade och kritiskasammanfattningar utformade enligt bestämmelserna i artikel 15.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 14
▼M1
Artikel 13
1. Med avvikelse från artikel 12.3 första stycket j, och utan att det
påverkar tillämpningen av lagstiftningen om skydd av industriell ochkommersiell äganderätt, skall sökanden inte åläggas att tillhandahålla
resultatet av undersökningarna av säkerheten, studier av resthalter eller
prekliniska och kliniska undersökningar, om han/hon kan påvisa att detveterinärmedicinska läkemedlet är ett generikum till ett referensläke-medel som är eller har varit godkänt i enlighet med artikel 5 i minståtta år i en medlemsstat eller i gemenskapen.
Ett generiskt veterinärmedicinskt läkemedel som godkänts i enlighet
med denna bestämmelse skall inte släppas ut på marknaden förrän tio
år förflutit från det att det ursprungliga godkännandet beviljades för
referensläkemedlet.
Första stycket skall även tillämpas även om referensläkemedlet inte har
godkänts i den medlemsstat där ansökan om det generiska läkemedletlämnades in. I så fall skall sökanden i ansökan ange namnet på denmedlemsstat där referensläkemedlet är eller har varit godkänt. Påbegäran av den behöriga myndigheten i den medlemsstat där ansökan
har lämnats in skall den behöriga myndigheten i den andra medlems-
staten inom en månad översända en bekräftelse på attreferensläkemedlet är eller har varit godkänt tillsammans med enuppgift om referensläkemedlets fullständiga sammansättning och omnödvändigt annan relevant dokumentation.
Den period om tio år som anges i andra stycket skall förlängas till
tretton år för veterinärmedicinska läkemedel avsedda för fisk eller bin
eller andra arter som fastställts i enlighet med förfarandet i artikel 89.2.
2. I denna artikel används följande beteckningar med de betydelser
som här anges:
a)referensläkemedel:
ett läkemedel som har godkänts med stöd av artikel 5, i enlighet med
bestämmelserna i artikel 12.
b) generiskt läkemedel:
ett läkemedel som har samma kvalitativa och kvantitativa sammansätt-
ning i fråga om aktiva substanser och samma läkemedelsform som ettreferensläkemedel och vars bioekvivalens med referensläkemedlet har
påvisats genom lämpliga biotillgänglighetsstudier. Olika salter, estrar,
etrar, isomerer, blandningar av isometrer, komplex eller derivat av enaktiv substans skall anses vara samma aktiva substans, såvida de intehar avsevärt skilda egenskaper med avseende på säkerhet och/ellereffekt. I sådana fall skall sökanden tillhandahålla ytterligare uppgifterför att påvisa säkerheten och/eller effekten hos de olika salterna,
estrarna eller derivaten av en godkänd aktiv substans. Olika perorala
läkemedelsformer med omedelbar frisättning skall anses vara sammaläkemedelsform. Sökanden kan befrias från kravet att genomförabiotillgänglighetsstudier om han/hon kan påvisa att det generiskaläkemedlet motsvarar de relevanta kriterier som fastställs i de tillämp-liga detaljerade riktlinjerna.
3. Om det veterinärmedicinska läkemedlet inte omfattas av defini-
tionen av ett generiskt läkemedel i punkt 2 b eller om bioekvivalens
inte kan påvisas genom biotillgänglighetsstudier eller vid ändring avden eller de aktiva substanserna, de terapeutiska indikationerna,styrkan, läkemedelsformen eller administreringsvägen i jämförelsemed referensläkemedlet, skall resultaten av lämpliga undersökningarav säkerheten, studier av restmängder och prekliniska undersökningar
och kliniska prövningar tillhandahållas.
4. Om ett biologiskt läkemedel som liknar ett biologiskt referenslä-
kemedel inte uppfyller villkoren i definitionen av generiska läkemedel,särskilt på grund av skillnader vad gäller utgångsmaterialet eller i till-verkningsprocesser mellan det biologiska läkemedlet och det biologiskareferensläkemedlet, skall resultaten av lämpliga prekliniska studier ellerkliniska prövningar med avseende på dessa villkor tillhandahållas. De2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 15
▼M1
ytterligare uppgifter som skall lämnas skall i fråga om typ och antal
uppfylla de relevanta kriterierna i bilaga I och de tillhörande utförligariktlinjerna. Resultaten av andra studier och prövningar som nämns i
referensläkemedlets dokumentation skall inte tillhandahållas redovisas.
5. För veterinärmedicinska läkemedel avsedda för livsmedelsprodu-
cerande djur av en eller flera arter och som innehåller en ny aktivsubstans som den 30 april 2004 ännu inte var godkänd i gemenskapen,skall den i punkt 1 andra stycket föreskrivna tidsperioden på tio år
förlängas med ett år för varje gång godkännandet utvidgas till att
omfatta ett annat livsmedelsproducerande djurslag, om det har godkäntsunder de fem närmast påföljande åren efter att det ursprungligagodkännande för försäljning beviljades.
Denna period skall dock inte överskrida sammanlagt tretton år när det
gäller ett godkännande för försäljning som gäller fyra eller fler arter
livsmedelsproducerande djur.
Förlängning av denna tioårsperiod till elva, tolv eller tretton år för ett
veterinärmedicinskt läkemedel avsett för en livsmedelsproducerandedjurart skall beviljas endast under förutsättning att innehavaren avgodkännandet för försäljning också från början har ansökt om faststäl-
lande av maximalt tillåtna resthalter för den art som omfattas av
godkännandet.
6. Genomförandet av sådana studier, undersökningar och prövningar
som är nödvändiga för tillämpningen av punkterna 1-5 och de däravföljande praktiska kraven skall inte anses strida mot patenträttigheter
eller tilläggsskydd för läkemedel.
Artikel 13a
1. Med avvikelse från artikel 12.3 första stycket j, och utan att det
påverkar tillämpningen av lagstiftningen om skydd av industriell ochkommersiell äganderätt, skall sökanden inte åläggas att lägga framresultatet av undersökningar av säkerheten, studier av resthalter eller
prekliniska undersökningar eller kliniska prövningar, om han/hon kan
påvisa att de aktiva substanserna i det veterinärmedicinska läkemedlethar en väletablerad medicinsk användning i gemenskapen sedan minsttio år tillbaka, med erkänd effekt och en godtagbar säkerhetsnivå sommotsvarar villkoren i bilaga I. I detta fall skall sökanden överlämna
lämplig vetenskaplig litteratur.
2. Det utredningsprotokoll som myndigheten offentliggör efter
prövningen av en ansökan om fastställande av maximalt tillåtnaresthalter med stöd av förordning (EEG) nr 2377/90 får på lämpligtsätt användas som litteratur, särskilt när det gäller undersökningarnaav säkerheten.
3. När vetenskaplig litteratur används av en sökande för att erhålla
godkännande för en viss livsmedelsproducerande djurart och denne till-handahåller för samma läkemedel, i syfte att erhålla godkännande fören annan livsmedelsproducerande djurart, nya studier av resthalter ienlighet med förordning (EEG) nr 2377/90 samt nya kliniska
prövningar, får tredje man inte använda sig av dessa studier och
prövningar inom ramen för artikel 13 under tre år från beviljandet avdet godkännande för vilket de utfördes.
Artikel 13b
När det gäller veterinärmedicinska läkemedel som innehåller aktiva
substanser som används i godkända veterinärmedicinska läkemedel
men som inte tidigare har använts i kombination för terapeutiskt bruk,
skall resultaten av undersökningar av säkerheten, undersökningar avresthalter och i förekommande fall nya prekliniska undersökningar ochkliniska prövningar som avser denna kombination tillhandahållas ienlighet med artikel 12.3 första stycket j, men det är inte nödvändigtatt lämna vetenskapliga referenser för varje enskild aktiv substans.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 16
▼M1
Artikel 13c
När ett godkännande för försäljning har beviljats, får innehavaren av
godkännandet samtycka till att den dokumentation om farmaceutiskaaspekter, säkerhet, resthalter, prekliniska och kliniska försök somlämnats om det veterinärmedicinska läkemedlet används vid gransk-ningen av senare ansökningar för ett veterinärmedicinskt läkemedel
med samma kvalitativa och kvantitativa sammansättning i fråga om
aktiva substanser och med samma läkemedelsform.
Artikel 13d
Med avvikelse från artikel 12.3 första stycket j skall sökanden i undan-
tagsfall när det gäller immunologiska veterinärmedicinska läkemedelinte åläggas att tillhandahålla resultaten från vissa fältstudier av denberörda arten, om dessa av vederbörligen motiverade skäl inte kangenomföras, särskilt på grund av förekomsten av andra gemenskapsbe-stämmelser.
Artikel 14
Sammanfattningen av produktens egenskaper skall innehålla följande
uppgifter i den ordning som anges nedan:
1. Det veterinärmedicinska läkemedlets namn åtföljt av styrka och
läkemedelsform.
2. Art och mängd av de aktiva substanser och hjälpämnen som det är
väsentligt att känna till för att administrera läkemedlet korrekt. Degängse benämningarna eller kemiska beskrivningarna skall
användas.
3. Läkemedelsform.
4. Kliniska uppgifter:
4.1 Vilka djurarter läkemedlet är avsett för.
4.2 Indikationer för användningen med angivande av vilka djur-
arter läkemedlet är avsett för.
4.3 Kontraindikationer.4.4 Särskilda varningar för varje avsedd djurart.4.5 Särskilda försiktighetsåtgärder, bl.a. de som skall vidtas av
den som administrerar läkemedlet till djur.
4.6 Biverkningar (frekvens och svårighetsgrad).4.7 Användning under dräktighet, laktation och äggläggning.4.8 Interaktion med andra läkemedel och andra former av interak-
tion.
4.9 Dosering och administreringsväg.
4.10 Överdosering (symtom, akuta åtgärder, antidoter) i tillämpliga
fall.
4.11 Karenstid för olika livsmedelsprodukter, inbegripet uppgift
om när denna tidsperiod är noll.
5. Farmakologiska egenskaper:
5.1 Farmakodynamiska egenskaper.
5.2 Farmakokinetiska egenskaper.
6. Farmaceutiska uppgifter:
6.1 Förteckning över hjälpämnen.
6.2 Betydande inkompatibilitet.
6.3 Hållbarhetstid, om så erfordras efter beredning av läkemedlet
eller efter det att läkemedelsbehållaren öppnats första gången.
6.4 Särskilda förvaringsanvisningar.
6.5 Läkemedelsbehållarens art och sammansättning.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 17
▼M1
6.6 Särskilda försiktighetsåtgärder vid bortskaffande av oanvända
veterinärläkemedel eller avfall som härrör från dessa produkter,om så erfordras.
7. Innehavaren av godkännandet för försäljning.
8. Nummer på godkännande för försäljning.
9. Datum för det första godkännandet eller förnyat godkännande.
10. Datum för revidering av texten.
När det gäller godkännanden enligt artikel 13 är det inte nödvändigt att
inkludera de delar av sammanfattningen av referensläkemedlets egen-skaper, vilka avser indikationer eller doseringsformer, som fortfarande
omfattades av patentlagar vid den tidpunkt då ett generiskt läkemedel
salufördes.
Artikel 15
1. Sökanden skall se till att de detaljerade och kritiska sammanfatt-
ningar som avses i artikel 12.3 andra stycket upprättas ochundertecknas av personer med tillräckliga tekniska och yrkesmässigakvalifikationer, som skall redovisas i en kortfattad meritförteckning,innan sammanfattningarna överlämnas till de behöriga myndigheterna.
2. Personer med sådana tekniska och yrkesmässiga kvalifikationer
som avses i punkt 1 skall motivera eventuella hänvisningar till veten-
skaplig litteratur enligt artikel 13a.1, i enlighet med de villkor somfastställs i bilaga I.
3. En kortfattad meritförteckning för de personer som avses i punkt
1 skall bifogas de detaljerade och kritiska sammanfattningarna.
KAPITEL 2
Särskilda bestämmelser som tillämpas på homeopatika avsedda för
djur
Artikel 16
1. Medlemsstaterna skall se till att de homeopatika avsedda för djur
som tillverkas och släpps ut på marknaden inom gemenskapen är regi-
strerade eller godkända i enlighet med bestämmelserna i artiklarna 17-
19, såvida inte de veterinärmedicinska läkemedlen omfattas av en regi-strering eller ett godkännande som beviljats i enlighet med nationelllagstiftning fram till och med den 31 december 1993. När det gällerhomeopatika som är registrerade i enlighet med bestämmelserna iartikel 17 skall artikel 32 och artikel 33.1-3 tillämpas.
2. Medlemsstaterna skall inrätta ett särskilt, förenklat förfarande för
registrering av sådana homeopatika avsedda för djur som avses i artikel
17.
3. Homeopatika avsedda för djur får med avvikelse från artikel 10
under en veterinärs ansvar administreras till icke livsmedelsproduce-rande djur.
4. Med avvikelse från artikel 11.1 och 11.2 skall medlemsstaterna
under en veterinärs ansvar tillåta administrering av homeopatika
avsedda för livsmedelsproducerande djurarter, om de verksamma
beståndsdelarna finns upptagna i bilaga II till förordning (EEG)nr 2377/90. Medlemsstaterna skall vidta lämpliga åtgärder för attkontrollera användningen av sådana homeopatika avsedda för djursom i enlighet med detta direktiv är registrerade eller godkända i enannan medlemsstat för användning för samma djurart.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 18
▼B
▼M1
▼B
Artikel 17
1. Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i förord-
ning (EEG) nr 2377/90 om fastställande av gränsvärden förrestmängder av farmakologiskt aktiva substanser avsedda för livsme-
delsproducerande djur, får endast sådana homeopatiska läkemedel
avsedda för djur som uppfyller samtliga följande villkor bli föremålför ett särskilt, förenklat registreringsförfarande:
a) Administrationsvägen beskrivs i Europeiska farmakopén eller, om så
inte är fallet, i de farmakopéer som för närvarande används officiellti medlemsstaterna.
b) Ingen specifik terapeutisk indikation förekommer i märkningen eller
i annan information som avser det veterinärmedicinska läkemedlet.
c) Graden av utspädning skall vara tillräcklig för att garantera att
medlet är säkert. Särskilt får medlet inte innehålla mer än en delpå 10 000 av modertinkturen.
Om nya vetenskapliga rön motiverar detta får kommissionen ändra
bestämmelserna i första stycket b och c i enlighet med förfarandet i
artikel 89.2.
Vid registreringen skall medlemsstaterna fastställa vilken klassificering
som skall gälla för utlämnandet av läkemedlet.
2. De kriterier och procedurregler som fastställts genom kapitel 3,
med undantag för artikel 25, skall tillämpas analogiskt på det särskildaförenklade registreringsförfarandet för homeopatika avsedda för djurenligt artikel 17.1, med undantag för bevis på terapeutisk effekt.
Artikel 18
En ansökan om särskild förenklad registrering kan omfatta en serie
medel som härrör från samma stamberedning eller samma stambered-ningar. Följande dokumentation skall ingå i ansökan för att särskilt
styrka den farmaceutiska kvaliteten och att produkten är likformig
från sats till sats:
— Det vetenskapliga namnet, eller ett annat namn som anges i en
farmakopé, på den homeopatiska stamberedningen, eller stambered-ningarna, tillsammans med ett omnämnande av de olika
administrationsvägar, beredningsformer och spädningsgrader som
skall registreras.
— Dokumentation som beskriver hur stamberedningen (eller stambe-
redningarna) framställs och kontrolleras och som styrker dess
homeopatiska karaktär med stöd av en adekvat bibliografi. I frågaom homeopatika avsedda för djur, som innehåller biologiskasubstanser skall dessutom en beskrivning lämnas av de åtgärdersom vidtagits för att säkerställa att produkten är fri från patogena
organismer.
— Tillverknings- och kontrolljournal för varje läkemedelsform och en
beskrivning av metoden för utspädning och potensering.
— Tillverkningstillstånd för det berörda medlet.
— Kopior av eventuella registreringsbevis eller tillstånd som utfärdats
för samma medel i andra medlemsstater.
— En eller flera modeller av den yttre förpackningen och av läkeme-
delsbehållaren för de läkemedel som skall registreras.
— Uppgifter om medlets stabilitet.
— Föreslagen karenstid och samtliga nödvändiga intyg.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 19
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼M1
▼M1
Artikel 19
1. Andra homeopatika avsedda för djur än de som avses i artikel
17.1 skall godkännas i enlighet med artiklarna 12, 13a, 13b, 13c, 13d,och 14.
2. En medlemsstat får inom sitt territorium införa eller behålla
särskilda bestämmelser för undersökningar av säkerheten och prekli-niska och kliniska prövningar av andra homeopatika avsedda för
sällskapsdjur och exotiska djurarter som inte används inom livsmedels-
produktionen än sådana som avses i artikel 17.1 i enlighet med deprinciper och särdrag som utmärker homeopatin i den medlemsstaten.I detta fall skall medlemsstaten underrätta kommissionen om vilkasärskilda bestämmelser som gäller.
Artikel 20
Detta kapitel skall inte tillämpas på immunologiska homeopatika
avsedda för djur.
Bestämmelserna i avdelningarna VI och VII skall tillämpas på homeo-
patika avsedda för djur.
KAPITEL 3
Förfarande angående godkännande för försäljning
Artikel 21
1. Medlemsstaterna skall vidta alla åtgärder som är nödvändiga för
att se till att förfarandet för beviljande av ett godkännande för
försäljning av ett veterinärmedicinskt läkemedel är avslutat inom
högst 210 dagar, efter det att en giltig ansökan inlämnats.
Ansökningar om godkännande för försäljning av samma veterinärmedi-
cinska läkemedel i fler än en medlemsstat skall lämnas in i enlighet
med artiklarna 31-43.
2. Om en medlemsstat finner att en ansökan om godkännande för
försäljning av samma läkemedel redan granskas i en annan medlems-stat, skall den vägra att pröva ansökan och underrätta sökanden om attartiklarna 31-43 skall tillämpas.
Artikel 22
En medlemsstat som i enlighet med artikel 12.3 n underrättas om att en
annan medlemsstat har godkänt ett veterinärmedicinskt läkemedel för
vilket en ansökan om godkännande för försäljning har lämnats in iden förstnämnda medlemsstaten skall avslå ansökan om denna inte harlämnats in i enlighet med artiklarna 31-43.
Artikel 23
Vid handläggningen av en ansökan som gjorts enligt artiklarna 12-13d
skall följande gälla för en medlemsstats behöriga myndighet:
1. Den skall kontrollera att den dokumentation som bifogats som stöd
för ansökan överensstämmer med vad som föreskrivs i artiklarna 12-
13d och undersöka om villkoren för att utfärda godkännande förförsäljning är uppfyllda.
2. Den får vid ett officiellt laboratorium för läkemedelskontroller eller
ett annat laboratorium som en medlemsstat har anvisat för dettaändamål låta undersöka det veterinärmedicinska läkemedlet, dess
utgångsmaterial och, om så erfordras, mellanprodukter eller andra
beståndsdelar och förvissa sig om att de kontrollmetoder somanvänts av tillverkaren och redovisats i ansökningshandlingarna ienlighet med artikel 12.3 första stycket i, är tillfredsställande.
3. Den kan också, särskilt genom att konsultera ett nationellt referens-
laboratorium eller gemenskapens referenslaboratorium, kontrollera2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 20
▼B
▼M1
▼M1
att den analysmetod för att fastställa restmängder som sökanden har
lagt fram i enlighet med artikel 12.3 j andra strecksatsen är till-fredsställande.
4. Den får i förekommande fall ålägga sökanden att lämna ytterligare
uppgifter i fråga om de punkter som räknas upp i artiklarna 12,13a, 13b, 13c och 13d. När den behöriga myndigheten utnyttjardenna möjlighet skall de i artikel 21 angivna tidsfristerna tillfälligt
sluta löpa till dess att begärd komplettering kommit in. Dessa frister
slutar också tillfälligt att löpa under den tid som sökanden iförekommande fall beviljas för att inkomma med muntliga ellerskriftliga förklaringar.
Artikel 24
Medlemsstaterna skall vidta alla lämpliga åtgärder för att se till att
a) de behöriga myndigheterna förvissar sig om att tillverkarna och de
som importerar veterinärmedicinska läkemedel från tredje land är istånd att genomföra tillverkningen i enlighet med artikel 12.3 d och/
eller företa kontroll enligt de metoder som beskrivits i den doku-
mentation som skall åtfölja ansökan enligt artikel 12.3 i,
b) de behöriga myndigheterna, när omständigheterna så kräver, får ge
tillstånd till tillverkarna och dem som importerar veterinärmedi-
cinska läkemedel från tredje land att till tredje man överlåta vissa
steg i tillverkningsproceduren och/eller vissa av de kontroller somavses under punkt a. I så fall skall de behöriga myndigheternaskontroller även innefatta de berörda företagen.
Artikel 25
1. När ett godkännande för försäljning har beviljats skall den
behöriga myndigheten informera innehavaren om den sammanfattningav produktens egenskaper som myndigheten har godkänt.
2. Den behöriga myndigheten skall vidta alla nödvändiga åtgärder
för att säkerställa att den information om det veterinärmedicinska
läkemedlet som lämnas, i synnerhet i märkningen och på bipacksedeln,överensstämmer med den sammanfattning av produktens egenskapersom godkändes när godkännandet för försäljning beviljades ellersenare.
3. Den behöriga myndigheten skall utan dröjsmål offentliggöra
godkännandet för försäljning tillsammans med en sammanfattning av
produktens egenskaper för varje veterinärmedicinsk produkt som den
har godkänt.
4. Den behöriga myndigheten skall utarbeta ett utredningsprotokoll
och kommentarer till dokumentationen i fråga om resultaten av defarmaceutiska undersökningarna, undersökningen av säkerheten, studi-erna av resthalter och de prekliniska studierna och kliniska prövningen
av det aktuella veterinärmedicinska läkemedlet. Utredningsprotokollet
skall uppdateras så snart det föreligger ny information som är av bety-delse för utvärderingen av det veterinärmedicinska läkemedlets kvalitet,säkerhet och effekt.
Den behöriga myndigheten skall utan dröjsmål offentliggöra utred-
ningsprotokollet tillsammans med en motivering av dess ståndpunktoch efter det att alla uppgifter som rör affärshemligheter har
utelämnats.
Artikel 26
1. Godkännandet för försäljning får göras avhängigt av att inneha-
varen av godkännandet på läkemedelsbehållaren och/eller den yttreförpackningen samt i bipacksedeln, om sådan krävs, lämnar andraupplysningar som är viktiga för att tillgodose kravet på säkerhet ochskydd för folkhälsan, däribland särskilda försiktighetsåtgärder som skall2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 21
▼B
▼M1
▼B
▼M1
▼M1
iakttas vid användningen och andra varningar som föranletts av de
kliniska och farmakologiska undersökningar som föreskrivs i artikel12.3 j och artiklarna 13-13d eller av de erfarenheter som gjorts vid
användningen av det veterinärmedicinska läkemedlet efter det att det
släpptes ut på marknaden.
3. I undantagsfall och efter samråd med sökanden får godkännandebeviljas på villkor att sökanden inför särskilda förfaranden, särskilt ifråga om det veterinärmedicinska läkemedlets säkerhet, rapporteringtill de behöriga myndigheter av alla eventuella tillbud i samband med
användningen och åtgärder som skall vidtas. Ett sådant godkännande
får beviljas endast på objektiva och verifierbara grunder. För att detursprungliga godkännandet skall fortsätta måste villkoren omprövasårligen.
Artikel 27
1. Efter det att godkännande för försäljning meddelats måste inneha-
varen med iakttagande av de tillverknings- och kontrollmetoder som
avses i artiklarna 12.3 d och 12.3 i, ta hänsyn till den vetenskapliga
och tekniska utvecklingen och vidta de ändringar som kan krävas föratt det veterinärmedicinska läkemedlet skall kunna framställas ochkontrolleras med allmänt vedertagna vetenskapliga metoder.
Dessa ändringar måste godkännas av de ansvariga myndigheterna i
ifrågavarande medlemsstat.
2. Den behöriga myndigheten i en medlemsstat får begära att inne-
havaren av godkännandet skall tillhandahålla substanser i de mängdersom krävs för att genomföra kontroller för att spåra restmängder av deberörda veterinärmedicinska läkemedlen.
På den behöriga myndighetens begäran skall innehavaren av godkän-
nandet tillhandahålla sin tekniska sakkunskap för att underlätta
genomförande av analysmetoden för resthaltbestämning av de vete-
rinärmedicinska läkemedlen vid det nationella referenslaboratoriumsom utsetts enligt rådets direktiv 96/23/EG av den 29 april 1996 ominförande av kontrollåtgärder för vissa ämnen och restsubstanser avdessa i levande djur och i produkter framställda därav (
1).
3. Innehavaren av godkännandet skall omedelbart till den behöriga
myndigheten överlämna nya uppgifter som kan medföra ändringar av
de uppgifter och handlingar som anges i artiklarna 12.3, 13, 13a, 13b
och 14 eller i bilaga I.
Särskilt skall innehavaren omedelbart underrätta den behöriga myndig-
heten om eventuella förbud eller inskränkningar som utfärdats av debehöriga myndigheterna i något land där det veterinärmedicinskaläkemedlet har släppts ut på marknaden och om nya uppgifter som
kan påverka bedömningen av nyttan och riskerna för det veterinärmedi-
cinska läkemedlet i fråga.
För att risk/nyttaförhållandet kontinuerligt skall kunna bedömas får den
behöriga myndigheten när som helst begära att innehavaren av godkän-nandet för försäljning överlämnar uppgifter som visar att risk/nyttaförhållandet fortfarande är gynnsamt.
5. Innehavaren av godkännandet för försäljning skall för att erhålla
ett godkännande omedelbart underrätta de behöriga myndigheterna om
de eventuella ändringar som han/hon ämnar göra i de uppgifter ellerden dokumentation som avses i artiklarna 12-13d.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 22
(1) EGT L 125, 23.5.1996, s. 10. Direktivet ändrat genom förordning (EG)
nr 806/2003 (EUT L 122, 16.5.2003, s. 1).▼B
▼M1
▼M1
Artikel 27a
Sedan godkännande för försäljning beviljats, skall innehavaren av
godkännandet informera den behöriga myndigheten i den medlemsstatsom beviljat godkännandet om datum för det veterinärmedicinskaläkemedlets faktiska marknadsintroduktion i den medlemsstaten ochdärvid beakta de olika godkända varianterna av läkemedlet.
Innehavaren skall också meddela den behöriga myndigheten om
försäljningen av det veterinärmedicinska läkemedlet upphör tillfälligteller permanent. Ett sådant meddelande skall, utom i undantagsfall,göras minst två månader innan försäljningen av produkten upphör.
På begäran av den behöriga myndigheten, särskilt i samband med
säkerhetsövervakningen, skall innehavaren av godkännandet förförsäljning ge den behöriga myndigheten fullständiga upplysningar omförsäljningsvolymen för veterinärläkemedlen samt varje uppgift denne
har tillgång till beträffande förskrivningsvolymen.
Artikel 28
1. Utan att det påverkar tillämpningen av punkterna 4 och 5 skall ett
godkännande för försäljning vara giltigt under fem år.
2. Detta godkännande kan förnyas efter fem år genom att det görs
en ny bedömning av risk/nyttaförhållandet.
Innehavaren av godkännandet för försäljning skall för detta ändamål
lämna en konsoliderad förteckning över samtliga handlingar som lagtsfram vad avser kvalitet, säkerhet och effekt, med samtliga ändringarsom införts efter det att godkännandet beviljats, minst sex månaderinnan godkännandet för försäljning upphör att gälla enligt punkt 1.Den behöriga myndigheten får när som helst begära att sökanden
lämnar in dessa handlingar.
3. Efter sitt förnyande skall godkännandet för försäljning gälla utan
tidsbegränsning, såvida inte den behöriga myndigheten av skäl som ärmotiverade med hänsyn till säkerhetsövervakningen beslutar om ytterli-
gare ett femårigt förnyande i enlighet med punkt 2.
4. Varje godkännande som inte inom tre år leder till att det vete-
rinärmedicinska läkemedlet faktiskt släpps ut på marknaden i denmedlemsstat som beviljat godkännandet skall upphöra att gälla.
5. Om ett godkänt veterinärmedicinskt läkemedel som tidigare
släppts ut på marknaden i den medlemsstat som beviljat godkännandetunder tre på varandra följande år inte längre faktiskt saluförs i denmedlemsstaten skall godkännandet upphöra att gälla för detta
läkemedel.
6. I undantagsfall och med hänsyn till skyddet av folk- eller
djurhälsan får den behöriga myndigheten bevilja undantag från punk-terna 4 och 5. Sådana undantag måste vara vederbörligen motiverade.
Artikel 29
Godkännandet skall inte inverka på det ansvar enligt allmänna
rättsregler som åvilar tillverkaren och i förekommande fall innehavarenav godkännandet för försäljning.
Artikel 30
Godkännande för försäljning skall inte beviljas om den dokumentation
som lämnas in till de behöriga myndigheterna inte överensstämmermed artiklarna 12-13d och artikel 15.
Godkännande för försäljning skall heller inte beviljas om det efter
granskning av de uppgifter och handlingar som anges i artikel 12 och
artikel 13.1 framgår att
a) risk/nyttaförhållandet är ogynnsamt för det veterinärmedicinska
läkemedlet vid den användning som godkänns; om ansökan gäller2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 23
▼B
▼M1
▼M1
veterinärmedicinska läkemedel för zooteknisk användning, skall
särskild hänsyn tas till fördelarna för djurens hälsa och välbefin-nande och för konsumentsäkerheten, eller
b) det veterinärmedicinska läkemedlet saknar terapeutisk effekt eller
att sökanden inte tillfredsställande har dokumenterat den terapeu-tiska effekten på den djurart som är avsedd att behandlas, eller
c) det veterinärmedicinska läkemedlets sammansättning till art och
mängd inte överensstämmer med den uppgivna, eller
d) den av sökanden angivna karenstiden är otillräckligt dokumenterad
eller är för kort för att säkerställa att livsmedel som framställts avde behandlade djuren inte innehåller resthalter som kan utgöra enhälsorisk för konsumenten, eller
e) den märkning eller den bipacksedel som sökanden har föreslagit inte
uppfyller kraven i detta direktiv, eller
f) det veterinärmedicinska läkemedlet saluförs för en användning som
är förbjuden enligt andra gemenskapsbestämmelser.
I avvaktan på gemenskapsregler får de behöriga myndigheterna dock
vägra att bevilja ett godkännande för försäljning av ett veterinärmedi-cinskt läkemedel om en sådan åtgärd är nödvändig för att skyddafolkhälsan, konsumenternas hälsa eller djurens hälsa.
Sökanden eller innehavaren av godkännandet för försäljning skall
ansvara för att de handlingar och uppgifter som lämnats in är korrekta.
KAPITEL 4
Förfarande för ömsesidigt erkännande och decentraliserat förfa-
rande
Artikel 31
1. En samordningsgrupp skall inrättas för att granska alla frågor som
rör godkännande för försäljning av ett veterinärmedicinskt läkemedel itvå eller flera medlemsstater i enlighet med förfarandena i detta kapitel.Myndigheten skall tillhandahålla samordningsgruppens sekretariat.
2. Samordningsgruppen skall bestå av en företrädare för varje
medlemsstat; denne företrädare skall utses för en förnybar period omtre år. Samordningsgruppens ledamöter får åtföljas av experter.
3. Samordningsgruppen skall själv fastställa sin arbetsordning, som
träder i kraft efter tillstyrkan från kommissionen. Arbetsordningen skall
offentliggöras.
Artikel 32
1. Den som ansöker om godkännande för försäljning av ett vete-
rinärmedicinskt läkemedel i fler än en medlemsstat skall lämna in enansökan baserad på identisk ansökningsdokumentation i dessa
medlemsstater. Ansökningsdokumentationen skall innefatta samtliga
administrativa uppgifter och den vetenskapliga och tekniska dokumen-tation som anges i artiklarna 12-14. De bifogade handlingarna skallockså innehålla en förteckning över de medlemsstater som berörs avansökan.
Sökanden skall begära att en medlemsstat fungerar som referensmed-
lemsstat och utarbetar ett utredningsprotokoll för det
veterinärmedicinska läkemedlet i enlighet med punkterna 2 eller 3.
I förekommande fall skall utredningsprotokollet innehålla en bedöm-
ning för de ändamål som avses i artikel 13.5 eller artikel 13a.3.
2. Om det veterinärmedicinska läkemedlet redan är godkänt för
försäljning när ansökan görs, skall den eller de berörda medlemssta-
terna erkänna det godkännande som beviljats avreferensmedlemsstaten. För detta ändamål skall innehavaren avgodkännandet för försäljning begära att referensmedlemsstaten antingenutarbetar ett utredningsprotokoll för det veterinärmedicinska läkemedleteller vid behov uppdaterar ett eventuell befintlig utredningsprotokoll.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 24
▼M1
Referensmedlemsstaten skall utarbeta eller uppdatera utredningsproto-
kollet inom 90 dagar efter mottagandet av en giltig ansökan.Utredningsprotokollet skall, tillsammans med den godkända samman-
fattningen av produktens egenskaper, märkningen och bipacksedeln,
sändas till de berörda medlemsstaterna och till sökanden.
3. Om det veterinärmedicinska läkemedlet inte är godkänt när
ansökan görs, skall sökanden begära att referensmedlemsstaten utar-betar ett förslag till utredningsprotokoll, ett förslag till sammanfattning
av produktens egenskaper och ett förslag till märkning och bipacksedel.
Referensmedlemsstaten skall utarbeta dessa förslag inom 120 dagarefter mottagandet av en giltig ansökan och skall sända dem till deberörda medlemsstaterna och till sökanden.
4. Inom 90 dagar efter mottagande av de handlingar som avses i
punkterna 2 och 3 skall de berörda medlemsstaterna godkänna utred-
ningsprotokoll, sammanfattningen av produktens egenskaper,märkningen och bipacksedeln, och underrätta referensmedlemsstatenom detta. Referensmedlemsstaten skall konstatera att enighet föreligger,avsluta förfarandet och underrätta sökanden.
5. Varje medlemsstat där en ansökan har lämnats in i enlighet med
punkt 1 skall inom 30 dagar efter det att enighet har konstaterats fattaett beslut i enlighet med det godkända utredningsprotokollet, samman-fattningen av produktens egenskaper, märkningen och bipacksedeln.
Artikel 33
1. Om en medlemsstat på grund av en potentiell allvarlig risk för
människors eller djurs hälsa eller för miljön inte inom den tid somanges i artikel 32.4 kan godkänna utredningsprotokollet, sammanfatt-ningen av produktens egenskaper, märkningen och bipacksedeln, skallden utförligt motivera sitt ställningstagande för referensmedlemsstaten,andra berörda medlemsstater och sökanden. Innehållet i detta medde-
lande skall omedelbart översändas till samordningsgruppen.
Om en medlemsstat i vilken ansökan har gjorts åberopar de skäl som
avses i artikel 71.1 skall den inte längre betraktas som ”berördmedlemsstat” i den betydelse som avses i detta kapitel.
2. Vad som utgör en potentiell allvarlig risk för människors eller
djurs hälsa eller för miljön skall definieras i riktlinjer som skall antas
av kommissionen.
3. I samordningsgruppen skall alla de medlemsstater som avses i
punkt 1 göra sitt yttersta för att uppnå enighet om vilka åtgärder somskall vidtas. De skall bereda sökanden möjlighet att muntligen eller
skriftligen redogöra för sina ståndpunkter. Om medlemsstaterna uppnår
enighet inom 60 dagar efter det att meddelandet om oenighet haröversänts till gruppen, skall referensmedlemsstaten konstatera attenighet föreligger, avsluta förfarandet och underrätta sökanden. Artikel32.5 skall tillämpas.
4. Om medlemsstaterna inte har uppnått enighet inom 60 dagar,
skall myndigheten utan dröjsmål underrättas, så att förfarandet i artik-larna 36-38 kan tillämpas. En utförlig redovisning av de frågor därenighet inte har kunnat nås och motiven för de olika ståndpunkternaskall översändas till myndigheten. En kopia av denna redovisning skall
översändas till sökanden.
5. Så snart sökanden har underrättats om att frågan har hänskjutits
till myndigheten, skall han/hon utan dröjsmål förse myndigheten meden kopia av uppgifterna och handlingarna i artikel 32.1 första stycket.
6. I de fall som avses i punkt 4 får de medlemsstater som har
godkänt referensmedlemsstatens utredningsprotokoll, sammanfattningen
av produktens egenskaper, märkningen och bipacksedeln på sökandensbegäran bevilja godkännande för försäljning av det veterinärmedicinskaläkemedlet utan att invänta resultatet av förfarandet i artikel 36.Godkännandet för försäljning skall under sådana omständigheterbeviljas utan att det påverkar resultatet av förfarandet.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 25
▼M1
Artikel 34
1. Om fler än en ansökning har lämnats in enligt artiklarna 12-14
om godkännande för försäljning av ett visst veterinärmedicinsktläkemedel och olika beslut har fattats i medlemsstaterna beträffande
godkännande av det veterinärmedicinska läkemedlet, eller tillfälligt
återkallande eller upphävande av godkännandet, får en medlemsstat,kommissionen eller innehavaren av godkännandet för försäljninghänskjuta frågan till Kommittén för veterinärmedicinska läkemedel(nedan kallad ”kommittén”) för tillämpningen av förfarandet i artik-
larna 36, 37 och 38.
2. För att främja harmonisering av godkända veterinärmedicinska
läkemedel i gemenskapen, och stödja syftet med bestämmelserna i
artiklarna 10 och 11, skall medlemsstaterna senast den 30 april 2005till samordningsgruppen översända en förteckning över de veterinärme-dicinska läkemedel för vilka harmoniserade sammanfattningar avproduktens egenskaper bör utarbetas.
Samordningsgruppen skall med beaktande av medlemsstaternas förslag
fastställa en förteckning över veterinärmedicinska läkemedel och
översända den till kommissionen.
De veterinärmedicinska läkemedel som finns med i förteckningen skall
omfattas av bestämmelserna i punkt 1 enligt en tidsplan som fastställs isamråd med myndigheten.
Kommissionen skall i samarbete med myndigheten, och med hänsyn
till berörda parters ståndpunkter, fastställa den slutgiltiga förteckningenoch tidtabellen.
Artikel 35
1. Medlemsstaterna, kommissionen, sökanden eller innehavaren av
godkännandet för försäljning skall i särskilda fall, då gemenskapensintressen berörs, hänskjuta frågan till kommittén för tillämpning av
förfarandet i artiklarna 36-38, innan beslut fattas om en begäran om
godkännande för försäljning, om tillfälligt återkallande ellerupphävande av ett godkännande eller om varje annan ändring av vill-koren för ett godkännande för försäljning som framstår somnödvändig, i synnerhet för att beakta den information som inhämtats ienlighet med avdelning VII.
Den berörda medlemsstaten eller kommissionen skall klart definiera
den fråga som hänskjuts till kommittén för behandling och underrätta
sökanden eller innehavaren av godkännandet för försäljning om detta.
Medlemsstaterna och sökanden eller innehavaren av godkännandet
skall förse kommittén med all tillgänglig information som berör ärendeti fråga.
2. Om den hänskjutna frågan rör en grupp läkemedel eller en tera-
peutisk klass, får myndigheten begränsa förfarandet till vissa bestämdadelar av godkännandet.
I detta fall skall artikel 39 tillämpas på dessa läkemedel endast om de
omfattas av de förfaranden för godkännande för försäljning som avses i
detta kapitel.
Artikel 36
1. När det hänvisas till förfarandet i denna artikel, skall kommittén
behandla den fråga det gäller och avge ett motiverat yttrande inom 60
dagar från det att frågan hänsköts till den.
När frågor hänskjuts till kommittén enligt artiklarna 34 och 35 får
kommittén dock förlänga denna tidsfrist med ytterligare högst 90 dagar,med beaktande av synpunkter från de berörda innehavarna av godkän-nanden för försäljning.
I brådskande fall får kommittén på förslag från sin ordförande medge
att tidsfristen förkortas.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 26
▼M1
2. Kommittén skall utse en av sina ledamöter som rapportör vid
behandlingen av en fråga. Kommittén får även utse oberoende experterför att inhämta råd i särskilda frågor. När kommittén utser experter
skall den definiera dessas uppdrag och ange inom vilken tid uppdragen
skall vara avslutade.
3. Innan kommittén avger sitt yttrande skall den bereda innehavaren
av godkännandet för försäljning möjlighet att lämna muntliga ellerskriftliga förklaringar inom en tidsfrist som kommittén skall fastställa.
Kommitténs yttrande skall åtföljas av ett förslag till sammanfattning av
produktens egenskaper och förslag till märkning och bipacksedel.
Kommittén får vid behov anmoda varje annan person att lämna infor-
mation i frågan till den.
Kommittén får förlänga tidsfristen i punkt 1 för att ge sökanden eller
innehavaren av godkännandet för försäljning tid att utarbeta sina
förklaringar.
4. Myndigheten skall utan dröjsmål underrätta sökanden eller inne-
havaren av godkännandet för försäljning om kommittén i sitt yttrandefinner att
— ansökan inte uppfyller kriterierna för godkännande för försäljning,
eller att
— den sammanfattning av produktens egenskaper som sökanden eller
innehavaren av godkännandet för försäljning föreslagit i enlighet
med artikel 14 bör ändras, eller att
— godkännandet bör beviljas på vissa villkor av hänsyn till
förhållanden som den anser väsentliga för en säker och effektiv
användning av det veterinärmedicinska läkemedlet, däribland ävenfrågor som rör säkerhetsövervakning, eller att
— ett godkännande för försäljning bör återkallas tillfälligt, ändras eller
upphävas.
Inom 15 dagar efter att ha mottagit yttrandet får sökanden eller inneha-
varen av godkännandet för försäljning skriftligen underrättamyndigheten om sin önskan att begära en förnyad prövning avyttrandet. I så fall skall han/hon utförligt redovisa skälen till sin
begäran för myndigheten inom 60 dagar efter det att yttrandet motta-
gits.
Kommittén skall inom 60 dagar efter att ha mottagit skälen till begäran
göra en förnyad prövning av sitt yttrande i enlighet med bestämmel-serna i artikel 62.1 fjärde stycket i förordning (EEG) nr 726/2004.Skälen till slutsatserna skall bifogas det utredningsprotokoll som avsesi punkt 5 i den här artikeln.
5. Inom 15 dagar efter det att kommitténs slutliga yttrande har anta-
gits skall myndigheten överlämna det till medlemsstaterna,
kommissionen och sökanden eller innehavaren av godkännandet förförsäljning tillsammans med en rapport om utredningen av det vete-rinärmedicinska läkemedlet och skälen till kommitténs slutsatser.
Om yttrandet tillstyrker att godkännande för försäljning beviljas eller
upprätthålls för det aktuella läkemedlet, skall följande handlingarbifogas yttrandet:
a) Ett förslag till sammanfattning av produktens egenskaper i enlighet
med artikel 14. Om så är nödvändigt skall det i detta förslag tas
hänsyn till skillnader i veterinära förhållanden mellan medlemssta-terna.
b) Eventuella villkor som skall gälla för godkännandet i enlighet med
punkt 4.
c) Uppgifter om eventuella rekommenderade villkor eller begräns-
ningar avseende en säker och effektiv användning avveterinärläkemedlet.
d) Förslag till märkning och bipacksedel.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 27
▼M1
Artikel 37
Kommissionen skall, inom 15 dagar efter det att den mottagit yttrandet,
utarbeta ett förslag till beslut om ansökan med beaktande av gemens-
kapslagstiftningen.
Om det i förslaget till beslut uppges att det veterinärmedicinska
läkemedlet skall godkännas för försäljning, skall de handlingar somavses i artikel 36.5 andra stycket bifogas.
Om förslaget till beslut, i undantagsfall, inte överensstämmer med
myndighetens yttrande, skall kommissionen även bifoga en utförligförklaring av skälen till denna skiljaktighet.
Utkastet till beslut skall tillställas medlemsstaterna och sökanden eller
innehavaren av godkännandet för försäljning.
Artikel 38
1. Kommissionen skall fatta ett slutligt beslut i enlighet med förfa-
randet i artikel 89.3 och detta skall ske inom 15 dagar efter det att
förfarandet har avslutats.
2. Arbetsordningen för den ständiga kommitté som inrättas i artikel
89.1 skall anpassas med beaktande av de uppgifter som kommittén
åläggs genom detta kapitel.
Denna anpassning skall omfatta följande:
— Ständiga kommitténs yttrande skall lämnas skriftligt, utom i de fall
som avses i artikel 37 tredje stycket.
— Medlemsstaterna skall ha 22 dagar på sig för att till kommissionen
lämna skriftliga synpunkter på förslaget till beslut. Om beslutet ärbrådskande får dock ordföranden fastställa en kortare tidsfrist, med
hänsyn till hur brådskande frågan är. Denna tidsfristen skall endast i
undantagsfall vara kortare än fem dagar.
— Varje medlemsstat skall skriftligt kunna begära att förslaget till
beslut diskuteras i den ständiga kommittén vid ett plenarsam-manträde.
Om kommissionen finner att de skriftliga anmärkningar som lämnats
av en medlemsstat väcker betydelsefulla nya frågor av vetenskaplig
eller teknisk natur som inte behandlats i myndighetens yttrande, skall
ordföranden avbryta förfarandet och återremittera förslaget till myndig-heten för vidare behandling.
De bestämmelser som krävs för att genomföra denna punkt skall antas
av kommissionen enligt det förfarande som fastställs i artikel 89.2.
3. Beslut enligt punkt 1 skall riktas till alla medlemsstater och
meddelas innehavaren av godkännandet för försäljning eller sökandenför kännedom. De berörda medlemsstaterna och referensmedlemsstatenskall med hänvisning till beslutet inom 30 dagar efter det att beslut har
meddelats antingen bevilja eller återkalla godkännandet för försäljning
eller göra de ändringar som krävs för att följa beslutet. De skallunderrätta kommissionen och myndigheten om detta.
Artikel 39
1. Då innehavaren av försäljningstillståndet för ett veterinärmedi-
cinskt läkemedel ansöker om ändring av ett godkännande förförsäljning, som meddelats enligt detta kapitel, skall ansökan ställastill samtliga medlemsstater som tidigare godkänt det veterinärmedi-cinska läkemedlet i fråga.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 28
▼B
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼B
Kommissionen skall i samråd med myndigheten besluta om lämpliga
förfaranden för granskning av ändringar av villkoren i godkännandetför försäljning.
Dessa förfaranden skall antas av kommissionen genom en tillä-mpningsförordning enligt det förfarande som fastställs i artikel 89.2.
2. Då kommissionens skiljedomsförfarande skall tillämpas, skall
förfarandet i artiklarna 36, 37 och 38 i tillämpliga delar gälla ändringari godkännanden för försäljning.
Artikel 40
1. Om en medlemsstat finner att det av hänsyn till skyddet av
människors eller djurs hälsa eller av miljön är nödvändigt att ändravillkoren i ett godkännande för försäljning, som meddelats enligtbestämmelserna i detta kapitel, eller att tillfälligt eller slutgiltigtåterkalla det, skall denna medlemsstat utan dröjsmål hänskjuta ärendet
till myndigheten för tillämpning av förfarandet i artiklarna 36-38.
2. Utan att detta skall påverka bestämmelserna i artikel 35, får
medlemsstaten i undantagsfall, då skyndsamma åtgärder är avavgörande betydelse för skyddet av människors eller djurs hälsa ellerav miljön, tillfälligt förbjuda försäljning och användning av läkemedlet
inom dess territorium i avvaktan på det definitiva beslutet. Medlems-
staten skall senast följande vardag underrätta kommissionen ochövriga medlemsstater om skälen till sin åtgärd.
Artikel 41
Artiklarna 39 och 40 skall analogt gälla veterinärmedicinska läkemedel
som före den 1 januari 1995 godkänts av medlemsstaterna efter
yttrande från kommittén enligt artikel 4 i direktiv 87/22/EEG.
Artikel 42
1. Myndigheten skall publicera en årlig rapport om tillämpningen av
de förfaranden som fastställs i detta kapitel och överlämna denna
rapport för kännedom till Europaparlamentet och rådet.
2. Kommissionen skall åtminstone vart tionde år offentliggöra en
rapport om de erfarenheter som har gjorts på grundval av förfarandenai detta kapitel och föreslå eventuella ändringar som kan behövas för attförbättra dessa förfaranden. Kommissionen skall lägga fram rapportenför Europaparlamentet och rådet.
Artikel 43
Artikel 33.4, 33.5 och 33.6 samt artiklarna 34-38 skall inte tillämpas på
de homeopatika avsedda för djur som avses i artikel 17.
Artiklarna 32-38 skall inte tillämpas på de homeopatika avsedda för
djur som avses i artikel 19.2.
AVDELNING IV
TILLVERKNING - IMPORT
Artikel 44
1. Medlemsstaterna skall vidta alla lämpliga åtgärder för att se till
att tillverkning av veterinärmedicinska läkemedel på deras territorium
sker med tillstånd. Detta tillverkningstillstånd skall likaså krävas för
veterinärmedicinska läkemedel avsedda för export.
2. Det tillstånd som åsyftas i punkt 1 krävs oavsett om tillverk-
ningen avser hela produkten, vissa steg i tillverkningsprocessen ellerde olika förfarandena för uppdelning, förpackning eller presentation.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 29
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼B
Sådant tillstånd skall dock inte krävas för beredning, uppdelning,
ändring av förpackning eller presentation när dessa förfaranden utförsuteslutande i samband med utlämnande till enskilda av farmaceuter på
apotek eller av andra personer som enligt gällande föreskrifter inom
medlemsstaterna är behöriga att ombesörja sådana förfaranden.
3. Tillstånd enligt punkt 1 krävs också för import till en medlemsstat
från tredje land. Denna avdelning och artikel 83 skall tillämpas påsamma sätt på sådan import som på tillverkning.
Medlemsstaterna skall vidta alla lämpliga åtgärder för att se till att
veterinärmedicinska läkemedel som förts in till deras territorium fråntredje land och som är avsedda för en annan medlemsstat åtföljs av en
kopia av det tillstånd som avses i punkt 1.
4. Medlemsstaterna skall sända en kopia av de tillstånd som avses i
punkt 1 till myndigheten. Myndigheten skall föra in den informationen
i den gemenskapsdatabas som avses i artikel 80.6.
Artikel 45
För tillstånd till tillverkning krävs minst följande:
a) Att sökanden specificerar vilka veterinärmedicinska läkemedel och
läkemedelsformer som skall tillverkas eller importeras jämte platsen
där tillverkningen och/eller kontrollen skall äga rum.
b) Att sökanden förfogar över ändamålsenliga och tillräckliga
utrymmen för tillverkning eller import av produkterna samt tekniskutrustning och kontrollmöjligheter som motsvarar de författningsen-liga krav i fråga om tillverkning, kontroll och förvaring av
läkemedlen som medlemsstaten har ställt upp i enlighet med artikel
24.
c) Att sökanden bland sina anställda har minst en person med den
kompetens som avses i artikel 52.
I sin ansökan skall sökanden lämna uppgifter som styrker att han
uppfyller dessa fordringar.
Artikel 46
1. Den behöriga myndigheten i medlemsstaten skall inte utfärda
tillstånd till tillverkning förrän den genom undersökningar som utförsav dess företrädare har försäkrat sig om riktigheten hos de uppgiftersom lämnats i enlighet med artikel 45.
2. I syfte att säkerställa att de krav som åsyftas i artikel 45 uppfylls
får som villkor för tillståndet krävas att sökanden uppfyller vissa
förpliktelser som åläggs antingen när tillståndet utfärdas eller vidsenare tidpunkt.
3. Tillståndet skall gälla endast för de lokaler som beskrivits i
ansökan och endast för de veterinärmedicinska läkemedel och läkeme-delsformer som angivits i samma ansökan.
Artikel 47
Medlemsstaterna skall genom lämpliga åtgärder säkerställa att tiden för
förfarandet för att bevilja tillstånd till tillverkning inte överskrider 90dagar räknat från den dag då ansökan kom in till den behöriga myndig-heten.
Artikel 48
Om innehavaren av tillståndet till tillverkning skulle begära ändring i
något av de förhållanden som avses i artikel 45 första stycket a och b,får handläggningstiden för detta ärende inte överskrida 30 dagar.Undantagsvis kan denna tid utsträckas till 90 dagar.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 30
▼M1
▼B
▼B
Artikel 49
Medlemsstatens behöriga myndighet får kräva att sökanden lämnar
kompletterande uppgifter enligt artikel 45 samt om den person medsärskild kompetens som avses i artikel 52. I de fall den behöriga
myndigheten begagnar sig av denna möjlighet skall de i artiklarna 47
och 48 angivna tidsfristerna flyttas fram tills de kompletterande uppgif-terna har lämnats.
Artikel 50
Den som innehar tillstånd till tillverkning skall minst vara skyldig att
a) ha tillgång till personal med sådan behörighet som föreskrivits i
medlemsstaten såväl i fråga om tillverkning som kontroll,
b) lämna ut de godkända veterinärmedicinska läkemedlen endast i
enlighet med den lagstiftning som gäller i de berörda medlemssta-terna,
c) lämna besked i förväg till den behöriga myndigheten om de
ändringar som han kan önska göra i fråga om någon eller några avde uppgifter som lämnats i enlighet med artikel 45, och i allahändelser omedelbart underrätta den behöriga myndigheten i fallden person med särskild behörighet som avses i artikel 52 oväntatskulle ersättas med någon annan,
d) medge att företrädare för medlemsstatens behöriga myndighet när
som helst bereds tillträde till hans lokaler,
e) möjliggöra för den person med särskild behörighet som avses i
artikel 52 att fullgöra sina åligganden, särskilt genom att ställa alla
nödvändiga hjälpmedel till hans förfogande,
f) rätta sig efter principerna och riktlinjerna för god tillverkningssed
för läkemedel och därvid som aktiva substanser endast användautgångsmaterial som tillverkats i enlighet med de detaljerade riktlin-jerna för god tillverkningssed för utgångsmaterial,
g) föra utförliga register över alla veterinärmedicinska läkemedel som
levererats av honom, inklusive prover, i enlighet med destinations-landets lagstiftning. För varje transaktion skall minst följandeuppgifter registreras, oavsett om den utförts mot betalning:
— Datum.
— Det veterinärmedicinska läkemedlets namn.
— Levererad mängd.— Mottagarens namn och adress.
— Satsnummer.
Dessa register skall hållas tillgängliga för inspektion av de ansvariga
myndigheterna under en tid av minst tre år.
Artikel 50a
1. I detta direktiv avses med tillverkning av aktiva substanser som
används som utgångsmaterial dels fullständig eller partiell tillverkningeller import av en aktiv substans som används som utgångsmaterial (i
enlighet med definitionen i del 2 avsnitt C i bilaga I), dels de olika
åtgärder som utförs bl.a. av distributörer av utgångsmaterial i frågaom delning, packning eller presentation före införlivandet med ett vete-rinärmedicinskt läkemedel, inbegripet ompackning eller ommärkning.
2. Varje ändring som kan behövas för att anpassa bestämmelserna i
denna artikel till den tekniska och vetenskapliga utvecklingen skallantas i enlighet med förfarandet i artikel 89.2.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 31
▼M1
▼B
▼M1
▼B
Artikel 51
De principer om och riktlinjer för god tillverkningssed för veterinärme-
dicinska läkemedel som avses i artikel 50 f skall ges formen av ettdirektiv i enlighet med det förfarande som fastställts i artikel 89.2.
Utförliga riktlinjer skall, i enlighet med dessa principer, offentliggöras
genom kommissionens försorg och revideras när så krävs för att ta
hänsyn till vetenskapliga och tekniska framsteg.
Principer för god tillverkningssed för aktiva substanser som används
som utgångsmaterial enligt artikel 50 f skall antas i form av detaljeraderiktlinjer.
Kommissionen skall också offentliggöra riktlinjer om form för och
innehåll i det tillstånd som avses i artikel 44.1, de rapporter som avsesi artikel 80.3 och om form för och innehåll i det intyg om god tillverk-ningssed som avses i artikel 80.5.
Artikel 52
1. Medlemsstaterna skall genom lämpliga åtgärder se till att inneha-
varen av tillståndet till tillverkning stadigvarande och fortlöpande har
tillgång till minst en person med den särskilda kompetens som före-
skrivs i artikel 53, med särskild uppgift att svara för de åliggandensom räknas upp i artikel 55.
2. Om innehavaren av tillståndet själv uppfyller villkoren enligt
artikel 53, kan han personligen åta sig de uppgifter som annars åliggerden som avses i punkt 1 ovan.
Artikel 53
1. Medlemsstaterna skall se till att den person med särskild kompe-
tens som avses i artikel 52.1 uppfyller de krav som avses i punkterna 2och 3.
2. Personen med särskild kompetens skall inneha diplom, certifikat
eller annat bevis på formella kvalifikationer som uppnåtts efter genom-
gången högskoleutbildning eller annan utbildning som i medlemsstatenbetraktas som likvärdig. Utbildningen skall omfatta åtminstone fyra årsteoretiska och praktiska studier inom en av de vetenskapliga discipli-nerna: farmaci, medicin, veterinärmedicin, kemi, farmaceutisk kemioch teknologi, eller biologi.
Minimilängden för högskoleutbildningen får minskas till tre och ett
halvt år, om högskoleutbildningen följs av en teoretisk och praktisk
utbildning på minst ett år som innefattar minst sex månaders praktikpå ett för allmänheten öppet apotek och som avslutas med en examenpå högskolenivå.
Om det i medlemsstaten parallellt existerar två högskoleutbildningar
eller motsvarande och den ena sträcker sig över fyra år och den andraöver tre år, varvid treårskursen leder till diplom, certifikat eller annat
formellt utbildningsbevis efter fullbordad högskoleutbildning eller
motsvarande, skall den senare anses uppfylla villkoret om utbild-ningslängd enligt första stycket, under förutsättning att de diplom,certifikat eller formella utbildningsbevis som utfärdats efter genomgångav respektive utbildning betraktas såsom likvärdiga av staten ifråga.
Utbildningen skall omfatta teoretiska och praktiska studier med inrikt-
ning på åtminstone ämnesområdena
— tillämpad fysik
— allmän och oorganisk kemi
— organisk kemi— analytisk kemi
— farmaceutisk kemi, inklusive analys av läkemedel2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 32
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼B
— allmän och tillämpad biokemi (medicinsk)
— fysiologi
— mikrobiologi
— farmakologi
— farmaceutisk teknologi
— toxikologi
— farmakognosi (studiet av innehållsämnena och effekterna av de
aktiva substanserna i naturligt förekommande ämnen av vegetabi-
liskt eller animaliskt ursprung).
Studierna i dessa ämnen skall avvägas så att den studerande blir i stånd
att fullgöra de åligganden som specificerats i artikel 55.
Skulle något av de diplom, certifikat eller andra formella utbildnings-
bevis som nämns i första stycket inte motsvara vad som föreskrivs i
denna punkt skall den behöriga myndigheten i medlemsstaten se tillatt den som berörs kan styrka att han besitter de kunskaper inom deberörda ämnesområdena som krävs för tillverkning och kontroll avveterinärmedicinska läkemedel.
3. Personen med särskild kompetens skall ha minst två års praktisk
erfarenhet hos ett eller flera företag som är godkända tillverkare, däraktiviteterna varit kvalitativ analys av läkemedel, kvantitativ analys av
aktiva substanser och sådan testning och kontroll som är nödvändig för
att säkerställa kvaliteten på veterinärmedicinska läkemedel.
Praktikens längd får minskas med ett år om högskoleutbildningen
omfattar minst fem år, och med ett och ett halvt år om sistnämndautbildning omfattar minst sex år.
Artikel 54
1. En person som i en medlemsstat utförde de uppgifter som avses i
artikel 52.1 vid den tidpunkt då direktiv 81/851/EEG blev tillämpligt,
men som inte uppfyller kraven enligt artikel 53, skall ha rätt att fort-
sätta att utföra dessa uppgifter inom gemenskapen.
2. Den som innehar diplom, certifikat eller något annat formellt
utbildningsbevis, som utfärdats efter genomgången högskoleutbildning
eller en utbildning som man i ifrågavarande medlemsstat anserlikvärdig inom en vetenskaplig disciplin som enligt landets lagstiftninggör honom kvalificerad att fullgöra de uppgifter som åligger en personsom avses i artikel 52, får, om han påbörjat sin utbildning före den 9oktober 1981, anses kvalificerad att inom den medlemsstaten fullgöra
de åligganden som tillkommer den som avses i artikel 52, förutsatt att
han före den 9 oktober 1991 kan hänvisa till minst två års erfarenhet iett eller flera företag som innehar tillstånd till tillverkning. Härmedavses tillverkningskontroll och/eller kvalitativ eller kvantitativ analysav aktiva substanser samt sådan undersökning och kontroll under direkt
ledning av en i artikel 52 avsedd person som behövs för att säkerställa
kvalitén hos veterinärmedicinska läkemedel.
Om personen i fråga förvärvat praktisk erfarenhet av det slag som
åsyftas i första stycket innan den 9 oktober 1971, skall ytterligare ettårs praktik enligt villkoren i första stycket fullgöras av honom omedel-bart innan han anlitas för de uppgifter som här avses.
Artikel 55
1. Medlemsstaterna skall genom lämpliga åtgärder se till att den
person med särskild kompetens som avses i artikel 52, utan att det
inverkar menligt på hans förhållande till innehavaren av tillståndet tilltillverkning, i samband med förfaranden som åsyftas i artikel 56 bäransvaret för
a) att varje tillverkningssats av veterinärmedicinska läkemedel som
framställts i den berörda medlemsstaten har tillverkats och kontrol-lerats i enlighet med den lagstiftning som gäller i medlemsstatenoch i överensstämmelse med villkoren för försäljningstillståndet,2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 33
▼M1
▼B
▼M1
b) att varje tillverkningssats av veterinärmedicinska läkemedel som
kommer från tredje land, även om tillverkningen har skett i gemen-skapen, har undergått en fullständig kvalitativ analys i en
medlemsstat, en kvantitativ analys av åtminstone alla de aktiva
substanserna och alla andra undersökningar eller kontroller somkrävs för att garantera de veterinärmedicinska läkemedlens kvaliteti enlighet med de krav som legat till grund för godkännandet förförsäljning.
De tillverkningssatser av veterinärmedicinska läkemedel som
genomgått sådan kontroll i en medlemsstat skall undantas från nämndakontroller om de när de förs ut på marknaden i en annan medlemsstatåtföljs av ett analysbesked som undertecknats av en person med den
särskilda kompetensen.
2. I fråga om veterinärmedicinska läkemedel som importeras från ett
tredje land, med vilket gemenskapen har träffat lämpliga föranstalt-
ningar för att säkerställa att läkemedelstillverkaren tillämpar normerför god tillverkningssed som minst är likvärdiga med dem somfastställts av gemenskapen samt att de kontroller, som avses i punkt 1första stycket b, har utförts i exportlandet, får personen med särskildkompetens befrias från sitt ansvar att utföra dessa kontroller.
3. I samtliga fall, och särskilt när de veterinärmedicinska
läkemedlen släpps ut till försäljning, gäller att den som har särskild
kompetens måste intyga, i en journal eller annan likvärdig handling
som upprättats för detta ändamål, att varje tillverkningssats uppfyllerbestämmelserna i denna artikel. Journalen eller den därmed likvärdigahandlingen skall hållas aktuell i takt med produktionen och hållasdisponibel för kontrollmyndighetens företrädare under den tid som
fastställts i medlemsstatens bestämmelser och i varje fall under minst
fem år.
Artikel 56
Medlemsstaterna skall säkerställa att de åligganden fullgörs som
ankommer på den som har särskild kompetens enligt artikel 52. Detta
kan ske antingen genom lämpliga myndighetsåtgärder eller genom
uppställande av yrkesetiska regler.
Medlemsstaterna får föreskriva att en sådan person interimistiskt kan
avstängas efter det att ett administrativt eller disciplinärt förfarandehar inletts mot honom på grund av hans underlåtenhet att fullgöra sinaskyldigheter.
Artikel 57
Bestämmelserna i denna avdelning skall tillämpas på homeopatika
avsedda för djur.
AVDELNING V
ETIKETTERING OCH PACKSEDLAR
Artikel 58
1.►M1 Utom när det gäller de läkemedel som avses i artikel 17.1
skall den behöriga myndigheten godkänna läkemedelsbehållaren ochden yttre förpackningen för veterinärmedicinska läkemedel. Följande
information skall framgå med tydlig text på förpackningen och
överensstämma med de uppgifter och handlingar som skall lämnas ienlighet med artiklarna 12-13d och i sammanfattningen av produktensegenskaper: ◄
a) Det veterinärmedicinska läkemedlets namn åtföljt av styrka och
läkemedelsform. Den gängse benämningen skall anges omläkemedlet endast innehåller en aktiv substans och om dess namnär ett fantasinamn.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 34
▼B
▼M1
▼M1
b) En deklaration av de aktiva substanserna med angivande av såväl art
som mängd per dosenhet eller, beroende på administreringssätt, fören bestämd volym eller viktenhet med användning av de gängse
benämningarna.
c) Tillverkarens satsnummer.
d) Numret på godkännandet för försäljning.
e) Namn eller firma och stadigvarande adress eller driftställe för inne-
havaren av godkännandet för försäljning och i förekommande falldennes företrädare.
f) De djurarter för vilka det veterinärmedicinska läkemedlet är avsett
samt administreringssätt och, vid behov, administreringsväg. Entom yta skall lämnas där den föreskrivna doseringen kan anges.
g) Karenstiden för veterinärmedicinska läkemedel avsedda för livsme-
delsproducerande djur skall anges för samtliga berörda djurarter ochför olika livsmedelsprodukter (kött och slaktbiprodukter, ägg, mjölk,
honung), inbegripet uppgift om när denna tidsperiod är lika med
noll.
h) Utgångsdatum i klartext.
i) Särskilda förvaringsföreskrifter, i förekommande fall.
j) Särskilda försiktighetsåtgärder vid bortskaffande av oanvända
läkemedel eller av avfall som härrör från veterinärmedicinskaläkemedel om så erfordras, samt en hänvisning till lämpliga ochbefintliga insamlingssystem.
k) Uppgifter som måste anges enligt artikel 26.1, i förekommande fall.
l) Texten ”Enbart för behandling av djur” eller, för de läkemedel som
avses i artikel 67, texten ”Enbart för behandling av djur - tillhan-
dahålls endast efter förskrivning från veterinär”.
2. Läkemedelsform och mängdangivelse genom vikt, volym eller
antal dosenheter behöver endast anges på den yttre förpackningen.
3. Bestämmelserna i bilaga 1, del 1 avsnitt A skall, i den mån de
berör den kvalitativa och kvantitativa sammansättningen av veterinär-
medicinska läkemedel med avseende på aktiva substanser, gälla
beträffande de uppgifter som skall lämnas enligt punkt 1 b.
4. De uppgifter som nämns i punkt 1 f-1 l skall anges på den yttre
förpackningen och på läkemedelsbehållaren på språket eller språken i
det land där läkemedlen släpps ut på marknaden.
5. För de läkemedel för vilka godkännande för försäljning beviljats
enligt förordning (EG) nr 726/2004 får medlemsstaterna tillåta ellerkräva att den yttre förpackningen innehåller ytterligare upplysningarom distribution, innehav, försäljning eller nödvändiga försiktighetså-tgärder, under förutsättning att dessa upplysningar inte strider mot
gemenskapslagstiftningen eller mot villkoren för godkännandet för
försäljning, och att de inte är av reklamkaraktär.
Dessa ytterligare uppgifter skall lämnas i en ruta med blå ram, för att
de klart skall kunna skiljas från de uppgifter som föreskrivs i punkt 1.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 35
▼B
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼M1
▼B
Artikel 59
1. I fråga om ampuller skall de uppgifter som räknas upp i artikel
58.1 anges på den yttre förpackningen. På läkemedelsbehållarna räckerdet med
— det veterinärmedicinska läkemedlets namn,
— mängden aktiva substanser,— administeringsväg,— tillverkarens satsnummer,— utgångsdatum,— påskriften ”Enbart för behandling av djur”.
2. I fråga om andra små endosbehållare än ampuller, på vilka det
inte är möjligt att ange uppgifterna enligt punkt 1, skall föreskrifternai artikel 58.1-58.3 gälla endast för den yttre förpackningen.
3. De uppgifter som nämns i punkt 1 tredje och sjätte strecksatserna
skall anges på den yttre förpackningen och på läkemedelsbehållaren på
språket eller språken i det land där läkemedlet har släppts ut på mark-naden.
Artikel 60
När yttre förpackning saknas skall samtliga uppgifter som enligt artik-
larna 58 och 59 skall finnas där i stället anges på läkemedelsbehållaren.
Artikel 61
1. En bipacksedel skall ingå i förpackningen, såvida inte alla
uppgifter som krävs enligt denna artikel återges på läkemedelsbehål-laren eller den yttre förpackningen. Medlemsstaterna skall vidta allalämpliga åtgärder för att se till att bipacksedeln endast avser det vete-rinärmedicinska läkemedel som den packats med. Bipacksedeln skallvara avfattad så att den kan förstås av allmänheten och på det eller de
officiella språken i den medlemsstat där läkemedlet saluförs.
Bestämmelsen i första stycket hindrar inte att bipacksedeln avfattas på
flera språk, förutsatt att samma uppgifter anges på alla språk.
De behöriga myndigheterna får undanta enskilda veterinärmedicinska
läkemedel från kravet på att märkningen och bipacksedeln skall
innehålla vissa uppgifter samt att bipacksedeln skall vara avfattade på
det eller de officiella språken i den medlemsstat där produkten harsläppts ut på marknaden, om läkemedlet är avsett att enbart admini-streras av en veterinär.
2. De behöriga myndigheterna skall godkänna bipacksedeln. Den
skall innehålla minst följande information i den angivna ordningen,
och den skall överensstämma med de uppgifter och handlingar somlämnats i enlighet med artiklarna 12-13d och i den godkända samman-fattningen av produktens egenskaper:
a) Namn eller firma och stadigvarande adress eller säte för inneha-
varen av godkännandet för försäljning och för tillverkaren, och i
förekommande fall innehavarens företrädare.
b) Det veterinärmedicinska läkemedlets namn åtföljt av styrka och
läkemedelsform. Den gängse benämningen skall anges om
läkemedlet endast innehåller en aktiv substans och om dess namnär ett fantasinamn. När läkemedlet godkänns i enlighet med förfa-randet i artiklarna 31-43 och har olika namn i de olikamedlemsstaterna, skall det ingå en förteckning över de namn somgodkänts i varje medlemsstat.
c) Huvudsakliga terapeutiska indikationer.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 36
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼B
d) Kontraindikationer och biverkningar i den mån dessa uppgifter är
nödvändiga för användning av det veterinärmedicinska läkemedlet.
e) De djurarter för vilka det veterinärmedicinska läkemedlet är avsett,
doseringen för varje djurart, administreringssätt och administre-ringsväg och anvisning om hur läkemedlet konkret skall användas,om så är nödvändigt.
f) Den läkemedelsfria tiden, även om den är noll, i fråga om veterinär-
medicinska läkemedel som administreras tilllivsmedelsproducerande djur.
g) Särskilda förvaringsföreskrifter, i förekommande fall.
h) Uppgifter som måste anges i enlighet med artikel 26.1, i förekom-
mande fall.
i) Särskilda försiktighetsåtgärder vid bortskaffandet av oanvända
läkemedel eller avfall som härrör från läkemedel, om så erfordras.
Artikel 62
Om någon bryter mot bestämmelserna i denna avdelning och trots
skriftlig uppmaning underlåter att rätta sig efter dessa, får de behörigamyndigheterna i medlemsstaten tillfälligt återkalla eller upphävagodkännandet för försäljning.
Artikel 63
Medlemsstaternas krav vad gäller villkor för distribution till allmän-
heten, utsättande av priser på veterinärmedicinska läkemedel och
immateriella rättigheter skall inte påverkas av bestämmelserna i dennaavdelning.
Artikel 64
1. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 2 skall homeopatika
avsedda för djur vara försedda med etikett i överensstämmelse med
bestämmelserna i denna avdelning och skall kunna kännas igen genom
texten ”homeopatikum för veterinärmedicinskt bruk” som tryckts
tydligt och lättläst på etiketten.
2. Förutom att texten ”homeopatiskt läkemedel för veterinärmedi-
cinskt bruk utan erkända terapeutiska indikationer” skall anges tydligt,skall märkningen och i förekommande fall bipacksedeln, för sådana
homeopatiska läkemedel som avses i artikel 17.1 endast innehålla
följande uppgifter:
— Det vetenskapliga namnet på stamprodukten (eller stamprodukterna)
åtföljt av utspädningsgraden, med användning av symbolerna i den
farmakopé som används i enlighet med artikel 1.8. Om ett homeo-
patikum avsett för djur består av två eller flera stamprodukter, fårmärkningen innehålla det vetenskapliga namnet förutom ett fantasi-namn.
— Namn på och adress till innehavaren av godkännandet för
försäljning av produkten samt, i tillämpliga fall, tillverkaren.
— Administrationssätt och, om så är nödvändigt, administrationsväg.
— Utgångsdatum i klartext (månad, år).— Beredningsform.— Försäljningsförpackningens innehåll.— Eventuella särskilda lagringsföreskrifter.— Avsedd djurart.— Om så är nödvändigt, en särskild varningstext beträffande medlet.— Tillverkarens satsnummer.
— Registreringsnummer.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 37
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼M1
AVDELNING VI
INNEHAV, DISTRIBUTION OCH DETALJFÖRSÄLJNING AV
VETERINÄRMEDICINSKA LÄKEMEDEL
Artikel 65
1. Medlemsstaterna skall vidta alla lämpliga åtgärder för att se till
att partihandel med veterinärmedicinska läkemedel sker med tillståndoch se till att handläggningstiden för en ansökan om tillstånd inteöverskrider 90 dagar räknat från det datum då den ansvariga myndig-heten tar emot ansökan.
Medlemsstaterna får också medge undantag för leverans av små
mängder av veterinärmedicinska läkemedel från en detaljist till enannan.
2. För distributionstillstånd krävs att sökanden har tillgång till
personal med teknisk kompetens och lämpliga och tillräckliga lokaleri enlighet med de krav som fastställts i den berörda medlemsstaten i
fråga om lagerhållning och hantering av veterinärmedicinska
läkemedel.
3. Den som innehar distributionstillstånd skall åläggas att föra
noggranna register. Minst följande uppgifter skall noteras i fråga om
varje inkommande och utgående transaktion:
a) Datum.
b) Det veterinärmedicinska läkemedlets exakta identitet.
c) Tillverkarens satsnummer; utgångsdatum.
d) Erhållen eller levererad mängd.
e) Leverantörens eller mottagarens namn och adress.
Minst en gång om året skall göras en ingående granskning för att
jämföra in- och utgående leveranser med den aktuella lagersituationen,varvid alla avvikelser skall noteras.
Register skall hållas tillgängliga för granskning av de ansvariga
myndigheterna under en tid av minst tre år.
3a. Innehavaren av ett distributionstillstånd skall ha en beredskaps-
plan som garanterar att det vid behov är möjligt att genomföra ensnabb indragning av ett läkemedel efter beslut av de behöriga myndig-heterna eller genom åtagande i samarbete med tillverkaren avläkemedlet i fråga eller med innehavaren av godkännandet för
försäljning.
4. Medlemsstaterna skall vidta alla lämpliga åtgärder för att se till
att partihandlare levererar veterinärmedicinska läkemedel endera tillpersoner som innehar tillstånd att bedriva detaljhandel enligt artikel 66
eller till andra personer som har rätt att ta emot veterinärmedicinska
läkemedel från partihandlare.
5. En distributör som inte är innehavare av godkännandet för
försäljning och som importerar ett läkemedel från en annan medlems-stat skall meddela innehavaren av godkännandet för försäljning och den
behöriga myndigheten i den medlemsstat dit läkemedlet skall impor-
teras om sin avsikt att importera det. För läkemedel som inte omfattasav ett godkännande i enlighet med förordning (EG) nr 726/2004 skallunderrättelsen till den behöriga myndigheten inte påverka tillä-ggsförfaranden som föreskrivs i den medlemsstatens lagstiftning.
Artikel 66
1. Medlemsstaterna skall vidta alla lämpliga åtgärder för att se till
att detaljhandel med veterinärmedicinska läkemedel endast bedrivs av2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 38
▼B
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼B
personer som innehar tillstånd till sådan verksamhet enligt den berörda
medlemsstatens lagstiftning.
2.►M1 Var och en som har rätt i enlighet med punkt 1 att tillhan-
dahålla veterinärmedicinska läkemedel skall vara skyldig att förautförliga register över receptbelagda veterinärmedicinska läkemedel,
och följande uppgifter skall noteras för alla in- och utgående transak-
tioner:◄
a) Datum.
b) De veterinärmedicinska läkemedlens exakta namn eller beteckning.
c) Tillverkarens satsnummer.
d) In- och utgående kvantitet.
e) Namn och adress på leverantören eller mottagaren.
f) Om relevant, namn och adress på den förskrivande veterinären
jämte en kopia av receptet.
Minst en gång årligen skall det göras en grundlig revision och inkom-
mande och utgående läkemedel skall stämmas av mot dem som vid
tillfället i fråga finns i lager, varvid alla avvikelser skall noteras.
Dessa register skall hållas tillgängliga för granskning av de behöriga
myndigheterna under en tid av fem år.
3. Medlemsstaterna får inom det egna territoriet tillåta att veterinär-
medicinska läkemedel avsedda för livsmedelsproducerande djur och
som endast kan fås mot veterinärrecept, lämnas ut av, eller underöverinseende av, en registrerad person som svarar för kvalifikationer,registerföring och rapportering i den utsträckning som krävs enligtnationell lagstiftning. Medlemsstaterna skall underrätta kommissionenom de relevanta nationella bestämmelserna. Denna bestämmelse gäller
inte utlämnande av veterinärmedicinska läkemedel för oral eller paren-
teral behandling av bakterieinfektioner.
Artikel 67
Utan att det påverkar tillämpningen av strängare gemenskapsrättsliga
eller nationella bestämmelser i fråga om utlämnande av veterinärmedi-cinska läkemedel skall, av hänsyn till människors och djurs hälsa,
krävas recept för utelämnande till allmänheten av följande veterinärme-
dicinska läkemedel:
a) Läkemedel som omfattas av officiella begränsningar sådana som
— begränsningar på grund av tillämpning av FN-konventioner som
rör narkotiska och psykotropa substanser,
— begränsningar i användningen av veterinärmedicinska
läkemedel på grund av gemenskapsrätten.
aa) Veterinärmedicinska läkemedel avsedda för livsmedelsproduce-
rande djur.
Medlemsstaterna får dock bevilja undantag från detta krav enligt de
kriterier som fastställts i enlighet med förfarandet i artikel 89.2.
Medlemsstaterna får fortsätta att tillämpa nationella bestämmelser
fram till
i) tillämpningsdatum för det beslut som antagits i enlighet med
första stycket, eller
ii) den 1 januari 2007 om inget sådant beslut antagits senast den
31 december 2006.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 39
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼M1
▼B
b) Läkemedel som kräver särskild försiktighet från veterinärens sida
för att undvika all onödig risk för
— den djurart som medlet är avsett för,
— den som administrerar läkemedlen till djuret,
— miljön.
c) De läkemedel som är avsedda för behandlingar eller sjukdomspro-
cesser som kräver en på förhand ställd exakt diagnos eller vilkasanvändning kan vålla effekter som förhindrar eller försvårarefterföljande diagnostiska eller terapeutiska åtgärder.
d) Officinella beredningar enligt artikel 3.2 b avsedda för livsmedels-
producerande djur.
Medlemsstaterna skall vidta alla nödvändiga åtgärder avseende recept-
belagda läkemedel för att se till att den mängd som föreskrivs och
lämnas ut begränsas till vad som är nödvändigt för den aktuellabehandlingen eller terapin.
Dessutom krävs recept för sådana nya veterinärmedicinska läkemedel
som innehåller en aktiv substans vars användning i veterinärmedicinskaläkemedel har varit tillåten i mindre än fem år.
Artikel 68
1. Medlemsstaterna skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till
att endast personer med tillstånd i enlighet med gällande nationellalagstiftning innehar eller har uppsikt över veterinärmedicinskaläkemedel eller substanser som kan användas som veterinärmedicinska
läkemedel med anabola, antiifektiösa, antiparasitära, antiinflammato-
riska, hormonella eller psykotropa egenskaper.
2. Medlemsstaterna skall föra register över tillverkare och försäljare
med tillstånd att inneha aktiva substanser med de egenskaper som avsesi punkt 1, och som kan användas för framställning av veterinärmedi-cinska läkemedel. De berörda personerna måste föra utförliga register
över alla transaktioner med substanser som kan användas för frams-
tällning av veterinärmedicinska läkemedel och hålla dessa registertillgängliga för inspektion av de ansvariga myndigheterna under en tidav minst tre år.
3. Alla ändringar som behöver göras i den förteckning över
substanser som avses i punkt 1 skall verkställas i enlighet med den
procedur som avses i artikel 89.2.
Artikel 69
Medlemsstaterna skall se till att de personer som äger eller håller livs-
medelsproducerande djur kan styrka inköp, innehav och administrationav veterinärmedicinska läkemedel för dessa djur under en period påfem år efter administreringen, bl.a. när djuret slaktas under femårspe-
rioden.
Medlemsstaterna får i synnerhet kräva att minst följande uppgifter regi-
streras:
a) Datum.
b) Det veterinärmedicinska läkemedlets namn.
c) Mängd.
d) Namn och adress på den som levererat det veterinärmedicinska
läkemedlet.
e) Identifiering av de djur som behandlats.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 40
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼B
Artikel 70
Genom undantag från artikel 9 och utan att det påverkar tillämpningen
av artikel 67 skall medlemsstaterna se till att veterinärer som tjänstgör ien annan medlemsstat har rätt att medföra och administrera till djurmindre mängder som inte överstiger dagsbehovet av andra veterinärme-
dicinska läkemedel än immunologiska veterinärmedicinska läkemedel,
om dessa läkemedel inte är godkända för användning inom denmedlemsstat i vilken han tjänstgör (nedan kallad ”värdlandet”), påföljande villkor:
a) Försäljningstillstånd i enlighet med artiklarna 5, 7 och 8 har
utfärdats av de ansvariga myndigheterna i den medlemsstat i vilkenveterinären tjänstgör.
b) De veterinärmedicinska läkemedlen transporteras av veterinären i
tillverkarens originalförpackning.
c) De veterinärmedicinska läkemedel som är avsedda att ges till livs-
medelsproducerande djur har samma kvalitativa och kvantitativasammansättning i fråga om aktiva substanser som de läkemedel
som godkänts i enlighet med artiklarna 5, 7 och 8 i den medlemsstat
som utgör värdland.
d) En veterinär som tjänstgör i en annan medlemsstat skall ta del av de
yrkesetiska regler som gäller i den medlemsstaten. Han skall se till
att den läkemedelsfria tid som angivits på märkningen av det vete-rinärmedicinska läkemedlet ifråga iakttas, såvida han inte har godaskäl hävda att en längre läkemedelsfri tid bör tillämpas för att stå iöverensstämmelse med dessa yrkesetiska regler.
e) Veterinären skall till ägare eller vårdare av de djur som behandlas i
den medlemsstat som är värdland endast tillhandahålla veterinärme-dicinska läkemedel som är tillåtna i enlighet med bestämmelserna i
värdlandet. Härvid skall han tillhandahålla endast vad som är
nödvändigt för de djur han behandlar och endast de minimikvanti-teter av veterinärmedicinska läkemedel som krävs för attgenomföra behandlingen av de berörda djuren.
f) Veterinären skall åläggas att föra en utförlig journal över de djur
som behandlas, diagnos, vilka veterinärmedicinska läkemedel somadministreras, vilken dosering som tillämpas, behandlingstidenslängd och vilken läkemedelsfri tid som tillämpas. Dessa anteck-
ningar skall hållas tillgängliga för de ansvariga myndigheterna i
värdlandet under en period av minst tre år.
g) Det totala sortimentet och de mängder av veterinärmedicinska
läkemedel som veterinären för med sig skall inte överstiga vad
som i allmänhet krävs för att täcka det dagliga behovet i enlighetmed god veterinärsed.
Artikel 71
1. I frånvaro av särskild gemenskapslagstiftning om användning av
immunologiska veterinärmedicinska läkemedel för utrotning eller
kontroll av djursjukdomar kan en medlemsstat i enlighet med sinnationella lagstiftning förbjuda tillverkning, import, innehav,försäljning tillhandahållande och/eller användning av immunologiskaveterinärmedicinska läkemedel inom hela eller en del av sitt territo-
rium, om det kunnat fastställas att
a) administrering av läkemedlet till djur inverkar på genomförandet av
ett nationellt program för diagnos, kontroll eller utrotning av någondjursjukdom eller orsakar svårigheter när det gäller att fastställafrånvaro av någon förorening hos levande djur eller i livsmedel eller
i andra produkter som erhållits från behandlade djur,
b) den sjukdom som läkemedlet avser att framkalla immunitet emot i
stort sett saknas inom det berörda territoriet.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 41
▼M1
▼B
▼M1
Medlemsstaten får också åberopa bestämmelserna i första stycket för
att avslå en ansökan om godkännande för försäljning i enlighet medett sådant decentraliserat förfarande som avses i artiklarna 31-43.
2. De ansvariga myndigheterna i medlemssaten skall underrätta
kommissionen om samtliga fall på vilka bestämmelserna i punkt 1 tillä-mpas.
AVDELNING VII
SÄKERHETSÖVERVAKNING
Artikel 72
1. Medlemsstaterna skall vidta alla lämpliga åtgärder för att främja
att misstänkta biverkningar av veterinärmedicinska läkemedel anmälstill de ansvariga myndigheterna.
2. Medlemsstaterna får föreskriva särskilda krav för veterinärer och
annan hälso- och sjukvårdspersonal i fråga om rapportering av
misstänkta allvarliga eller oväntade biverkningar och biverkningar hos
människor.
Artikel 73
Medlemsstaterna skall ha ett system för säkerhetsövervakning för att
säkerställa att lämpliga och harmoniserade föreskrifter avseende deveterinärmedicinska läkemedel som är godkända i gemenskapen antas,med beaktande av de uppgifter som framkommit om misstänkta biverk-
ningar av veterinärmedicinska läkemedel vid normal användning. Detta
system skall användas för att samla in information som är av betydelseför kontrollen av veterinärmedicinska läkemedel, särskilt i fråga omsådana biverkningar hos djur och människor som är förbundna medanvändningen av veterinärmedicinska läkemedel, samt för att veten-skapligt utvärdera denna information.
Informationen skall kopplas till tillgängliga uppgifter om försäljning
och förskrivning av veterinärmedicinska läkemedel.
Medlemsstaterna skall se till att lämplig information som samlas in
med hjälp av detta system överlämnas till de andra medlemsstaternaoch till myndigheten. Informationen skall registreras i den databassom avses i artikel 57.1 andra stycket k i förordning (EG) nr 726/
2004 och skall ständigt vara tillgänglig för alla medlemsstater och
utan dröjsmål för allmänheten.
I detta system skall också beaktas all tillgänglig information som rör
brist på förutsedd effektivitet, icke avsedd användning (”off-label”-användning), bedömning av karensperioden och om potentiella miljö-problem som kan förorsakas av användning av läkemedlet, som kan
ha betydelse för bedömningen av nyttan och riskerna med läkemedlen,
och tolkningen skall göras i enlighet med de riktlinjer från kommis-sionen som avses i artikel 77.1.
Artikel 73a
De behöriga myndigheterna skall kontinuerligt kontrollera förvalt-
ningen av de medel som avsatts för säkerhetsövervakning,kommunikationsnät och marknadsövervakning i syfte att säkerställaderas oberoende.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 42
▼B
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼M1
▼B
Artikel 74
Innehavaren av godkännandet för försäljning skall fortlöpande och
oavbrutet till sitt förfogande ha en person som är ansvarig för säker-hetsövervakning och som har lämpliga kvalifikationer.
Denna kvalificerade person skall vara hemmahörande i gemenskapen
och skall ansvara för följande:
a) Upprättande och vidmakthållande av ett system som säkerställer att
information om samtliga misstänkta biverkningar som rapporterastill företagets personal och representanter samlas in och granskasså att de finns tillgängliga på åtminstone ett ställe inom gemenska-pen.
b) Utarbetande av de rapporter till de ansvariga myndigheterna, som
avses i artikel 75, i en form som dessa myndigheter kan fastställaenligt de riktlinjer som avses i artikel 77.1.
c) Säkerställande av att varje begäran från de ansvariga myndigheterna
om kompletterande information som är nödvändig för att bedöma
nyttan och riskerna med ett veterinärmedicinskt läkemedel besvarasfullständigt och utan dröjsmål, även i de fall informationen gällerförsäljningsvolymen eller antal förskrivningar av det aktuella vete-rinärmedicinska läkemedlet.
d) De ansvariga myndigheternas tillhandahållande av eventuella ytterli-
gare uppgifter som har betydelse för bedömningen av nyttan ochriskerna med ett veterinärmedicinskt läkemedel, inbegripet relevantinformation om övervakningsundersökningar efter det att produktensläppts ut på marknaden.
Artikel 75
1. Innehavaren av godkännandet för försäljning skall föra detaljerade
register över samtliga misstänkta biverkningar inom gemenskapen elleri tredje land.
Uppgifterna om dessa biverkningar skall, utom i undantagsfall, lämnas
i form av en rapport som förmedlas på elektronisk väg och i
överensstämmelse med riktlinjerna i artikel 77.1.
2. Innehavaren av godkännandet för försäljning skall registrera alla
misstänkta allvarliga biverkningar och biverkningar hos människorsom kan hänföras till användningen av veterinärmedicinska läkemedeloch som har kommit till dennes kännedom, samt omgående rapporteradem till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där biverkningen
inträffat, och senast 15 dagar efter det att informationen mottogs.
Innehavaren av godkännandet för försäljning skall också registrera alla
misstänkta allvarliga biverkningar och biverkningar hos människor somkan knytas till användningen av veterinärmedicinska läkemedel, somdenne rimligen borde känna till, och omgående rapportera dem tillden behöriga myndigheten i den medlemsstat där händelsen inträffat,och senast 15 dagar efter det att informationen mottogs.
3. Innehavaren av godkännandet för försäljning skall se till att alla
misstänkta allvarliga eller oförutsedda biverkningar och misstänkta
biverkningar hos människor och varje misstänkt överföring av ettsmittämnen via ett veterinärmedicinska läkemedel som inträffar i tredjeland omgående och senast 15 dagar efter det att informationen mottogsrapporteras i enlighet med de riktlinjer som avses i artikel 77.1, så attde finns tillgängliga för myndigheten och de behöriga myndigheterna i
de medlemsstater där det veterinärmedicinska läkemedlet är godkänt
för försäljning.
4. Med avvikelse från punkterna 2 och 3 skall innehavaren av
godkännandet för försäljning av ett veterinärmedicinskt läkemedel somomfattas av direktiv 87/22/EEG eller som har omfattats av förfarandetför godkännande för försäljning enligt artiklarna 31 och 32 i det härdirektivet eller som omfattas av förfarandena i artiklarna 36, 37 och2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 43
▼M1
▼B
▼M1
▼M1
38 i det här direktivet, dessutom se till att alla misstänkta allvarliga
biverkningar och biverkningar hos människor som inträffar inom ge-menskapen rapporteras så att dessa uppgifter finns tillgängliga för
referensmedlemsstaten eller för en behörig myndighet som utsetts till
referensmedlemsstat. Referensmedlemsstaten skall ansvara för analysoch uppföljning av sådana biverkningar.
5. Om inte andra krav har fastställts som villkor för godkännandet
för försäljning, eller fastställts senare i enlighet med de riktlinjer som
avses i artikel 77.1, skall rapporter om alla biverkningar överlämnastill de behöriga myndigheterna i form av en periodisk säkerhetsrapport,omedelbart efter begäran eller åtminstone var sjätte månad efter det attgodkännandet för försäljning beviljades fram till utsläppandet på mark-naden. Periodiska säkerhetsrapporter skall även överlämnas omedelbart
efter begäran eller åtminstone var sjätte månad under de första två åren
efter det första utsläppandet på marknaden och en gång om året underde följande två åren. Därefter skall rapporterna överlämnas vart tredjeår eller omedelbart efter begäran.
De periodiska säkerhetsrapporterna skall innehålla en vetenskaplig
utvärdering av det veterinärmedicinska läkemedlets risk/nyttaförhål-
lande.
6. Ändringar i punkt 5 kan antas i enlighet med förfarandet i artikel
89.2 mot bakgrund av den erfarenhet som vunnits i samband med
tillämpningen.
7. Efter det att godkännandet för försäljning beviljats får inneha-
varen av detta godkännande begära en ändring av de perioder somavses i punkt 5 i denna artikel, i enlighet med förfarandet i kommis-sionens förordning (EG) nr 1084/2003 (
1).
8. Innehavare av godkännanden för försäljning får inte ge allmän-
heten information som rör säkerhetsövervakningen om dennesgodkända veterinärläkemedel, utan att först eller vid samma tillfälleunderrättat den behöriga myndigheten.
Innehavaren av godkännandet för försäljning skall alltid se till att infor-
mationen presenteras objektivt och utan att vara missledande.
Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att se till att en
innehavare av ett godkännande för försäljning som åsidosätter dessaskyldigheter kan bli föremål för effektiva, proportionella och
avskräckande påföljder.
Artikel 76
1. Myndigheten skall tillsammans med medlemsstaterna och
kommissionen upprätta ett nätverk för databehandling för att underlättautbytet av information om säkerhetsövervakningen av veterinärmedi-
cinska läkemedel som saluförs inom gemenskapen, i syfte att låta alla
behöriga myndigheter ta del av informationen samtidigt.
2. Med hjälp av det nätverk som avses i punkt 1 skall medlemssta-
terna säkerställa att rapporter om misstänkta allvarliga biverkningar ochbiverkningar hos människor, enligt de riktlinjer som avses i artikel77.1, som inträffat på deras territorium görs tillgängliga för myndig-heten och övriga medlemsstater utan dröjsmål och inte i något fallsenare än 15 dagar efter det att de anmälts.
3. Medlemsstaterna skall säkerställa att rapporter om misstänkta
allvarliga biverkningar och biverkningar hos människor som inträffatpå deras territorium görs tillgängliga för innehavaren av godkännandetför försäljning utan dröjsmål och inte i något fall senare än 15 dagarefter det att de anmälts.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 44
(1) EUT L 159, 27.6.2003, s. 1.▼B
▼M1
▼B
▼B
Artikel 77
1. För att underlätta informationsutbytet om säkerhetsövervakning
inom gemenskapen skall kommissionen i samråd med myndigheten,medlemsstaterna och berörda parter utforma riktlinjer för hur rapporter
om biverkningar skall samlas in, kontrolleras och presenteras, inbe-
gripet tekniska krav för informationsutbyte på elektronisk väg omveterinärmedicinsk säkerhetsövervakning i enlighet med internationelltgodkänd terminologi.
I enlighet med riktlinjerna skall innehavaren av godkännandet för
försäljningen vid översändandet av rapporterna om biverkningar
använda en internationellt vedertagen veterinärmedicinsk terminologi.
Kommissionen skall offentliggöra dessa riktlinjer och de skall utformas
med hänsyn till det internationella harmoniseringsarbete som utförs påsäkerhetsövervakningens område.
2. För tolkning av de definitioner som avses i artikel 1.10-1.16 och
de principer som beskrivs i denna avdelning skall innehavaren av
godkännandet för försäljning och de ansvariga myndigheterna hänvisas
till de riktlinjer som avses i 1.
Artikel 78
1. Om en medlemsstat efter att ha utvärderat uppgifter som rör
säkerhetsövervakning av veterinärmedicinska läkemedel kommer tillslutsatsen att ett godkännande för försäljning bör dras in tillfälligt,återkallas eller ändras för att begränsa indikationerna eller tillgänglig-heten, ändra posologin, lägga till en kontraindikation eller en nyförsiktighetsåtgärd, skall den utan dröjsmål underrätta myndigheten, de
övriga medlemsstaterna och innehavaren av godkännandet för
försäljning.
2. Om en brådskande åtgärd är nödvändig för att skydda djurs eller
människors hälsa får den berörda medlemsstaten tillfälligt återkallagodkännandet för försäljning av ett veterinärmedicinskt läkemedel,förutsatt att myndigheten, kommissionen och övriga medlemsstater
underrättas om detta senast följande vardag.
3. När myndigheten underrättas i enlighet med punkterna 1 och 2
skall den lämna sitt yttrande så snabbt som möjligt beroende på hurbrådskande frågan är.
På grundval av detta yttrande kan kommissionen begära att alla
medlemsstater där det veterinärmedicinska läkemedlet saluförs omedel-bart vidtar tillfälliga åtgärder.
Slutliga åtgärder skall antas i enlighet med det förfarande som avses i
artikel 89.3.
Artikel 79
Varje ändring som kan visa sig nödvändig för att anpassa bestämmel-
serna i artiklarna 72-78 med hänsyn till den vetenskapliga och tekniska
utvecklingen skall antas enligt förfarandet i artikel 89.2.
AVDELNING VIII
ÖVERVAKNING OCH SANKTIONER
Artikel 80
1. Den behöriga myndigheten i den berörda medlemsstaten skall
genom upprepade inspektioner och vid behov inspektioner utan förvar-ning och, när det är lämpligt, genom att ge ett officielltläkemedelslaboratorium eller ett annat laboratorium som anvisats för2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 45
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼M1
▼M1
detta ändamål i uppdrag att göra stickprovskontroller se till att de
rättsliga kraven i fråga om veterinärmedicinska läkemedel uppfylles.
Den behöriga myndigheten får också utan förvarning genomföra
inspektioner hos tillverkare av aktiva substanser som används somutgångsmaterial vid tillverkning av veterinärmedicinska läkemedel och
i lokaler som tillhör innehavare av godkännanden för försäljning, om
den anser att det finns skäl att förmoda att bestämmelserna i artikel51 inte följs. Sådana inspektioner får också göras på begäran av enannan medlemsstat, kommissionen eller myndigheten.
För att kontrollera att de uppgifter som lämnats för erhållande av ett
intyg om överensstämmelse är förenliga med monografierna i Europe-iska farmakopén får standardiseringsorganet för nomenklatur ochkvalitetsnormer enligt konventionen om utarbetande av en europeisk
farmakopé (
1) (Europeiska direktionen för läkemedelskvalitet) vända
sig till kommissionen eller myndigheten för att begära en sådan inspek-tion när utgångsmaterialet är föremål för en monografi i Europeiskafarmakopén.
Den behöriga myndigheten i den berörda medlemsstaten får göra en
inspektion hos en tillverkare av utgångsmaterial på tillverkarens egenbegäran.
Sådana inspektioner skall genomföras av bemyndigade tjänstemän vid
den behöriga myndigheten, med befogenhet att
a) inspektera enheter för tillverkning och försäljning och varje labora-
torium som innehavare av tillverkningstillstånd har anförtrottuppgiften att svara för de kontroller som avses i artikel 24,
b) ta prov även med syfte att få en oberoende analys utförd av ett offi-
ciellt läkemedelslaboratorium eller av ett annat laboratorium som enmedlemsstat anvisat för detta ändamål,
c) granska alla handlingar av betydelse för inspektionen under iaktta-
gande av de bestämmelser som gällde i medlemsstaterna den9 oktober 1981 gäller i medlemsstaterna och som innebär inskränk-
ningar i rätten att kräva beskrivning av tillverkningsmetod,
d) inspektera affärslokaler, register och dokument hos innehavarna av
godkännanden för försäljning eller hos varje företag som av inneha-varen fått i uppdrag att genomföra de åtgärder som beskrivs iavdelning VII, särskilt i artiklarna 74 och 75.
2. Medlemsstaterna skall vidta alla lämpliga åtgärder för att se till
att de tillverkningsprocesser som används vid tillverkningen av immu-nologiska veterinärmedicinska läkemedel är fullständigt validerade och
att likformigheten från sats till sats är säkerställd.
3. Efter varje sådan inspektion som avses i punkt 1 skall de
godkända företrädare som företräder den behöriga myndigheten rappor-
tera huruvida de principer och riktlinjer för god tillverkningssed somavses i artikel 51, eller i förekommande fall, de krav som anges iavdelning VII efterlevs. Innehållet i dessa rapporter skall överlämnastill den tillverkare eller innehavare av godkännande för försäljningsom varit föremål för inspektionen.
4. Utan att det påverkar tillämpningen av eventuella överenskom-
melser mellan gemenskapen och tredje land får en medlemsstat,
kommissionen eller myndigheten begära att en tillverkare som är
etablerad i ett tredje land underkastar sig en sådan inspektion somavses i punkt 1.
5. Inom 90 dagar efter en sådan inspektion som avses i punkt 1 skall
ett intyg om god tillverkningssed utfärdas för tillverkaren, om inspek-tionen leder till slutsatsen att tillverkaren följer de principer ochriktlinjer för god tillverkningssed som fastställs i gemenskapslagstift-ningen.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 46
(1) EGT L 158, 25.6.1994, s. 19.▼B
▼M1
▼M1
Om en inspektion görs på begäran av Europeiska farmakopén skall det,
om det är tillämpligt, utfärdas ett intyg om överensstämmelse medmonografin i farmakopén.
6. Medlemsstaterna skall införa de intyg om god tillverkningssed
som de utfärdar i en gemenskapsdatabas som myndigheten skall förapå gemenskapens vägnar.
7. Om en sådan inspektion som avses i punkt 1 leder till slutsatsen
att tillverkaren inte följer de principer och riktlinjer för god tillverk-ningssed som fastställs i gemenskapslagstiftningen, skall en uppgift
om detta införas i den gemenskapsdatabas som avses i punkt 6.
Artikel 81
1. Medlemsstaterna skall genom lämpliga åtgärder se till att inneha-
varen av godkännande för försäljning och, i förekommande fall
innehavaren av tillverkningstillstånd, styrker att kontroll av det vete-rinärmedicinska läkemedlet och/eller beståndsdelarna jämte mellanstegi tillverkningsprocessen har verkställts enligt de metoder som redovi-sades i anslutning till ansökan om godkännande för försäljning.
2. Vid tillämpning av punkt 1 får medlemsstaterna ålägga dem som
ansvarar för försäljning av immunologiska veterinärmedicinskaläkemedel att tillställa de ansvariga myndigheterna kopior av samtligaundersökningsprotokoll, undertecknade av en person med särskild
kompetens i enlighet med artikel 55.
Innehavaren av godkännande för försäljning för immunologiska vete-
rinärmedicinska läkemedel skall se till att ett tillräckligt antalrepresentativa prover av varje sats av de veterinärmedicinska
läkemedlen hålls i lager åtminstone fram till utgångsdatum och skall
på begäran omgående överlämna prover till de ansvariga myndighe-terna.
Artikel 82
1. Om en medlemsstat anser det nödvändigt av hänsyn till djurs eller
människors hälsa, får den ålägga innehavaren av godkännandet förförsäljning av ett immunologiskt veterinärmedicinskt läkemedel att,innan läkemedlet sätts i omlopp, lämna in prover på produkten och/eller läkemedlet för analys vid ett officiellt laboratorium för läkeme-
delskontroller.
2. På de behöriga myndigheternas begäran skall innehavaren av
godkännandet för försäljning skyndsamt tillhandahålla de prov som
avses i punkt 1 tillsammans med de undersökningsprotokoll som avses
i artikel 81.2.
Den behöriga myndigheten skall informera övriga medlemsstater där
det veterinärmedicinska läkemedlet är godkänt och Europeiska direkt-
ionen för läkemedelskvalitet om sin avsikt att kontrollera den eller deaktuella satserna.
I så fall får inte de behöriga myndigheterna i en annan medlemsstat
tillämpa bestämmelserna i punkt 1.
3. Efter att ha granskat de undersökningsprotokoll som avses i
artikel 81.2 skall det laboratorium som har ansvaret för undersökning-
arna, på de tillhandahållna proverna göra om samtliga prov som
tillverkaren genomfört på den färdiga produkten i enlighet medbestämmelserna om detta i akten för beviljandet av ett godkännandeför försäljning.
Förteckningen över de prover som skall göras om av det laboratorium
som har ansvaret för undersökningen kan begränsas till de mest moti-verade proven, under förutsättning att medlemsstaterna är eniga om det,och i förekommande fall i samråd med Europeiska direktionen förläkemedelskvalitet.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 47
▼B
▼M1
▼M1
För sådana veterinärmedicinska immunologiska läkemedel som är
föremål för ett godkännande för försäljning enligt förordning (EG)nr 726/2004 får förteckningen över de prover som skall upprepas inte
begränsas utan tillstyrkande av myndigheten.
4. Samtliga berörda medlemsstater skall godta resultaten av dessa
prover.
5. Medlemsstaterna skall, utom när kommissionen har fått medde-
lande om att analyserna kräver längre tid, se till att ifrågavarande
undersökning slutförs inom 60 dagar efter det att proverna mottagits.
Den behöriga myndigheten skall inom samma tidsfrist meddela resul-
taten av dessa prover till de berörda medlemsstaterna, Europeiskadirektionen för läkemedelskvalitet, innehavaren av godkännandet och iförekommande fall även tillverkaren.
Om en behörig myndighet konstaterar att en sats av ett veterinärmedi-
cinskt immunologiskt läkemedel inte överensstämmer med tillverkarensundersökningsprotokoll eller med de villkor som fastställts för bevil-jande av godkännande för försäljning skall den vidta alla nödvändigaåtgärder gentemot innehavaren av godkännandet för försäljning och i
förekommande fall tillverkaren, samt informera andra medlemsstater
där det veterinärmedicinska läkemedlet är godkänt.
Artikel 83
1.►
M1 De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna skall tillfäl-
ligt återkalla, upphäva, dra tillbaka eller ändra godkännandet för
försäljning om följande står klart: ◄
a) Risk/nyttaförhållandet är ogynnsamt för det veterinärmedicinska
läkemedlet vid den användning som godkänts, särskilt med hänsyntill djurens hälsa och välbefinnande och konsumentsäkerheten, omgodkännandet gäller veterinärmedicinska läkemedel för zootekniskanvändning.
b) Det har inte någon terapeutisk effekt på de djurarter för vilka det är
avsett att användas.
c) Dess kvalitativa och kvantitativa sammansättning överensstämmer
inte med vad som uppgivits.
d) Den rekommenderade läkemedelsfria tiden är för kort för att
säkerställa att livsmedel som erhållits från behandlade djur inteinnehåller några restmängder som kan utgöra en hälsorisk för konsu-menten.
e) Det veterinärmedicinska läkemedlet saluförs för en användning som
är förbjuden enligt andra gemenskapsbestämmelser.
f) De uppgifter som har lämnats i ansökningshandlingarna i enlighet
med artiklarna 12-13d och artikel 27 är oriktiga.
g) De kontroller som avses i artikel 81.1 har inte utförts.
I avvaktan på gemenskapsregler får de behöriga myndigheterna vägra
meddela godkännande för ett veterinärmedicinskt läkemedel, om dettaär nödvändigt för att skydda folkhälsan, konsumenternas hälsa ellerdjurens hälsa.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 48
▼B
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼M1
▼B
2.►M1 De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna skall tillfäl-
ligt återkalla, upphäva, dra tillbaka eller ändra godkännandet förförsäljning om det står klart att ◄
a) de uppgifter till stöd för ansökan som avses i artiklarna 12-13d inte
har ändrats i enlighet med artikel 27.1 och 27.5,
b) ny information av det slag som avses i artikel 27.3 inte har lämnats
till de behöriga myndigheterna.
Artikel 84
1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 83 skall medlems-
staterna vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till atttillhandahållandet av ett veterinärmedicinskt läkemedel förbjuds ochdet berörda läkemedlet dras in från marknaden när
a) det står klart att nytta/riskförhållandet är ogynnsamt för det vete-
rinärmedicinska läkemedlet vid den användning som godkänts,
särskilt med hänsyn till nyttan för djurens hälsa och välbefinnandesamt till säkerheten och fördelarna för konsumenternas hälsa, omgodkännandet gäller veterinärmedicinska läkemedel för zootekniskanvändning,
b) det veterinärmedicinska läkemedlet inte har någon terapeutisk effekt
på de djurarter som behandlingen var avsedd för,
c) den kvalitativa och kvantitativa sammansättningen av det veterinär-
medicinska läkemedlet inte är såsom uppgivits,
d) den rekommenderade läkemedelsfria tiden är otillräcklig för att
säkerställa att livsmedel som erhållits från behandlade djur inteinnehåller restmängder som kan utgöra en hälsorisk för konsu-menten,
e) de kontroller som avses i artikel 81.1 inte har verkställts eller något
annat krav eller åliggande som rör beviljandet av tillverknings-
tillstånd inte har uppfyllts.
2. Den behöriga myndigheten kan begränsa förbudet mot tillhan-
dahållande och indragningen från marknaden till att gälla enbart deifrågasatta tillverkningssatserna.
Artikel 85
1. Den behöriga myndigheten i en medlemsstat skall tillfälligt dra in
eller återkalla tillverkningstillståndet för en produktkategori eller föralla produkter, om något av de krav som fastställts i enlighet medartikel 45 inte längre uppfylls.
2. Vid underlåtenhet att följa bestämmelserna om tillverkning eller
import från tredje land får den behöriga myndigheten i en medlemsstat,utöver de åtgärder som föreskrivits i artikel 84, antingen tillfälligt dra
in rätten att tillverka eller importera ett veterinärmedicinskt läkemedel
från tredje land eller tillfälligt dra in eller återkalla tillverknings-tillståndet för en produktkategori eller för alla produkter.
3. Medlemsstaterna skall förbjuda reklam riktad till allmänheten för
veterinärmedicinska läkemedel som
a) i enlighet med artikel 67 är receptbelagda,
b) innehåller psykotropa eller narkotiska ämnen som dem som omfattas
av Förenta nationernas konventioner från 1961 och 1971.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 49
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼M1
▼B
Artikel 86
Bestämmelserna i denna avdelning skall gälla för homeopatika avsedda
för djur.
Artikel 87
Medlemsstaterna skall vidta alla åtgärder för att uppmuntra veterinärer
och andra berörda yrkesutövare att rapportera till de ansvariga myndig-
heterna om alla oönskade effekter av veterinärmedicinska läkemedel.
AVDELNING IX
STÄNDIG KOMMITTÉ
Artikel 88
De ändringar som är nödvändiga för att anpassa bilaga 1 med hänsyn
till de tekniska framstegen skall antas i enlighet med det förfarandesom anges i artikel 89.2.
Artikel 89
1. Kommissionen skall biträdas av en ständig kommitté för vete-
rinärmedicinska läkemedel för anpassning till tekniska framsteg avdirektiven för avskaffande av tekniska handelshinder inom sektornveterinärmedicinska läkemedel, nedan kallad ständiga kommittén.
2. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut
1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i
det beslutet.
Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre
månader.
3. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 4 och 7 i beslut
1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i
det beslutet.
Den tid som avses i artikel 4.3 i beslut 1999/468/EG skall vara en
månad.
4. Den ständiga kommittén skall själv anta sin arbetsordning. Denna
arbetsordning skall offentliggöras.
AVDELNING X
ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
Artikel 90
Medlemsstaterna skall vidta alla åtgärder som är nödvändiga för att se
till att de berörda behöriga myndigheterna utbyter lämplig information,
i synnerhet sådan som är av betydelse för att se till att kraven för de
tillstånd som avses i artikel 44, de intyg som avses i artikel 80.5 ellerför godkännanden för försäljning uppfylls.
På motiverad begäran skall medlemsstaterna utan dröjsmål till de
behöriga myndigheterna i en annan medlemsstat överlämna de
rapporter som avses i artikel 80.3.
Resultaten av de inspektioner som avses i artikel 80.1 och som
genomförs av inspektörer från den berörda medlemsstaten skall varagiltiga i gemenskapen.
I sådana undantagsfall då en medlemsstat av tungt vägande skäl med
hänsyn till människors eller djurs hälsa, inte kan godta resultatet av eninspektion enligt artikel 80.1, skall den medlemsstaten skyndsamtunderrätta kommissionen och myndigheten. Myndigheten skallunderrätta den berörda medlemsstaten.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 50
▼M1
▼B
▼M1
▼M1
När kommissionen underrättas om dessa tungt vägande skäl kan den,
efter samråd med de berörda medlemsstaterna, begära att inspektörenvid den behöriga kontrollmyndigheten genomför en ny inspektion;
denne inspektör får då åtföljas av två inspektörer från medlemsstater
som inte berörs av meningsskiljaktigheten.
Artikel 91
1. Varje medlemsstat skall vidta alla lämpliga åtgärder för att se till
att myndigheten omedelbart delges beslut om godkännande förförsäljning jämte alla beslut att vägra eller återkalla försäljning-stillstånd, att upphäva beslut att avslå eller återkalla ett godkännande
för försäljning, att förbjuda leverans eller att dra in en produkt från
marknaden tillsammans med de skäl på vilka dessa beslut grundas.
2. Innehavaren av godkännande för försäljning skall vara skyldig att
utan dröjsmål underrätta medlemsstaterna om varje åtgärd som vidta-
gits av honom för att inställa försäljningen av det veterinärmedicinskaläkemedlet eller att dra in ett veterinärmedicinskt läkemedel jämteskälen för denna åtgärd, om den berör effekten av det veterinärmedi-cinska läkemedlet eller skyddet för folkhälsan. Medlemsstaterna skall
se till att myndigheten får kännedom om detta.
3. Medlemsstaterna skall se till att lämplig information om åtgärder
som vidtagits i enlighet med punkterna 1 och 2 och som kan beröra
skyddet av folkhälsan i tredje land utan dröjsmål delges vederbörande
internationella organisationer med en kopia till myndigheten.
Artikel 92
Medlemsstaterna skall låta varandra ta del av alla uppgifter som är
nödvändiga för att garantera kvaliteten och säkerheten hos homeopatikaavsedda för djur, som tillverkas och försäljs inom gemenskapen och isynnerhet de uppgifter som nämns i artiklarna 90 och 91.
Artikel 93
1. På begäran av tillverkaren eller exportören av veterinärmedi-
cinska läkemedel eller myndigheterna i ett importerande tredje landskall medlemsstaterna intyga att ifrågavarande tillverkare innehar till-verkningstillstånd. Vid utfärdandet av sådana intyg skallmedlemsstaterna uppfylla följande villkor:
a) Medlemsstaterna skall ta hänsyn till de befintliga administrativa
överenskommelserna med Världshälsoorganisationen.
b) För veterinärmedicinska läkemedel avsedda för export och för vilka
redan utfärdats tillstånd inom respektive territorium skall de lämna
ut den sammanfattning av produktens viktigare egenskaper som
godkänts i enlighet med artikel 25 eller, om denna saknas, ettlikvärdigt dokument.
2. När tillverkaren inte kan uppvisa ett godkännande för försäljning
skall han tillställa de behöriga myndigheter som svarar för utfärdandetav det intyg som avses i punkt 1 en förklaring till varför sådantgodkännande inte kan uppvisas.
Artikel 94
Alla beslut som medlemsstaternas behöriga myndigheter fattar enligt
detta direktiv får endast fattas på de grunder som anges i detta direktiv
och skall motiveras utförligt.
Beslutet skall delges den berörda parten tillsammans med uppgifter om
vilka möjligheter till prövning av beslutet som står till buds enligt
gällande lagstiftning och inom vilken tid prövning skall begäras.
Beslut om att bevilja eller upphäva ett godkännande för försäljning
skall offentliggöras.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 51
▼B
▼M1
▼M1
Artikel 95
Medlemsstaterna skall inte tillåta livsmedel som härrör från försöksdjur
som ingått i läkemedelsförsök, om inte de behöriga myndigheterna har
fastställt en lämplig karenstid. En sådan karenstid skall
a) vara åtminstone så lång som den tid som avses i artikel 11.2, när så
är lämpligt justerad med en säkerhetsfaktor med hänsyn till vilkensubstans som prövas, eller
b) om maximalt tillåtna resthalter som har fastställts av gemenskapen i
enlighet med bestämmelserna i förordning (EEG) nr 2377/90,
säkerställa att detta gränsvärde inte kommer att överskridas i livs-
medlen.
Artikel 95a
Medlemsstaterna skall se till att det finns lämpliga system för insam-
ling av oanvända veterinärmedicinska läkemedel eller vars sistaförbrukningsdag har gått ut.
Artikel 95b
Om ett läkemedel skall godkännas i enlighet med förordning (EG)
nr 726/2004 och den vetenskapliga kommittén i sitt yttrande hänvisartill de rekommenderade villkor eller begränsningar avseende säker ocheffektiv användning av det veterinärmedicinska läkemedlet som avses i
artikel 34.4 d i den förordningen skall ett beslut som riktas till
medlemsstaterna antas i enlighet med förfarandet i artiklarna 37 och38 i det här direktivet, för genomförandet av dessa villkor ellerbegränsningar.
AVDELNING XI
SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 96
Direktiv 81/851/EEG, 81/852/EEG, 90/677/EEG och 92/74/EEG i deras
lydelse enligt direktiven i bilaga 2, del A skall upphöra att gälla utan
att det påverkar medlemsstaternas förpliktelser vad gäller de tidsgränsersom fastställs i bilaga 2, del B.
Hänvisningar till de upphävda direktiven skall tolkas som hänvisningar
till detta direktiv och skall läsas i enlighet med jämförelsetabellen ibilaga 3.
Artikel 97
Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har
offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning .
Artikel 98
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 52
▼B
▼B
BILAGA I
STANDARDER OCH PROTOKOLL I FRÅGA OM ANALYTISKA,
PREKLINISKA OCH KLINISKA UNDERSÖKNINGAR SAMT OSKAD-
LIGHETSUNDERSÖKNINGAR AV VETERINÄRMEDICINSKA
LÄKEMEDEL
INLEDNING
De särskilda uppgifter och handlingar som skall bifogas en ansökan om godkän-
nande för försäljning enligt artikel 12 och artikel 13.1 skall redovisas enligt de
krav som anges i denna bilaga och med beaktande av den vägledning som
lämnas i ”Meddelande till sökande av godkännande för försäljning för veterinär-
medicinska läkemedel i medlemsstaterna inom Europeiska gemenskapen”, som
offentliggjorts av kommissionen i Läkemedelsregler inom Europeiska gemenska-
pen, volym V: Veterinärmedicinska läkemedel.
När de sökande sammanställer ansökningshandlingarna för godkännandet, skall
de beakta gemenskapens riktlinjer för veterinärmedicinska läkemedels kvalitet,
säkerhet och effekt som har offentliggjorts av kommissionen i Läkemedelsregler
inom Europeiska gemenskapen.
Alla upplysningar som är av betydelse för bedömningen av läkemedlet i fråga
skall ingå i ansökan vare sig de är fördelaktiga eller ofördelaktiga för produkten.
Det är av särskild betydelse att ange alla väsentliga omständigheter i samband
med ofullständiga eller inte slutförda prövningar eller försök, som har samband
med det veterinärmedicinska läkemedlet. Efter det att godkännande för
försäljning har beviljats, skall dessutom samtliga nytillkomna uppgifter som
inte återfinns i den ursprungliga ansökan och som är av betydelse för bedöm-
ningen av läkemedlets värde i förhållande till riskerna med det lämnas till den
behöriga myndigheten.
Medlemsstaterna skall se till att alla djurförsök utförs enligt rådets direktiv 86/
609/EEG av den 24 november 1986 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar
och andra författningar om skydd av djur som används vid försök och i andra
vetenskapliga syften (1).
Bestämmelserna i avdelning 1 av denna bilaga skall tillämpas på veterinärmedi-
cinska läkemedel med undantag av immunologiska veterinärmedicinska
läkemedel som är avsedda att tillföras djur i syfte att skapa aktiv eller passiv
immunitet eller för att diagnosticera immunitetsstatus.
Bestämmelserna i avdelning 2 av denna bilaga skall tillämpas på immunologiska
veterinärmedicinska läkemedel.
AVDELNING 1
Krav på veterinärmedicinska läkemedel med undantag av immunologiska vete-
rinärmedicinska läkemedel
DEL 1
Sammanfattning av ansökningshandlingarna
A. ADMINISTRATIVA UPPGIFTER
Det veterinärmedicinska läkemedel som ansökan gäller skall identifieras med
namn och namn på aktiv(a) substans(er) samt styrka och läkemedelsform, admi-
nistreringssätt och administreringsväg och en beskrivning av den slutliga
utformningen av produkten vid försäljning.
Den sökandes namn och adress skall anges samt namn och adress för tillver-
karna och de tillverkningsställen som medverkar i de olika skedena av
tillverkningen (inklusive tillverkaren av slutprodukten och tillverkaren eller till-
verkarna av den eller de aktiva substanserna och i förekommande fall
importörens namn och adress.
Den sökande skall ange hur många bilagor med dokumentation som inlämnas
till stöd för ansökan och titlarna på dessa samt, om så har skett, vilka produkt-
prover som även har bifogats.
Till de administrativa uppgifterna bifogas en handling som styrker att tillver-
karen har tillverkningstillstånd för de berörda veterinärmedicinska läkemedlen
enligt artikel 44 samt en förteckning över de länder i vilka tillverkningstillstånd
har beviljats, kopior av samtliga sammanfattningar av produktens viktigaste2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 53
(1) EGT L 358, 18.12.1986, s. 1.
▼B
egenskaper enligt artikel 14 i den utformning som har godkänts av medlemssta-
terna och en förteckning över de länder i vilka en ansökan har lämnats in.
B. SAMMANFATTNING AV PRODUKTENS VIKTIGASTE EGENSKAPER
Den sökande skall föreslå en sammanfattning av produktens viktigaste egen-
skaper enligt artikel 14.
Dessutom skall den sökande tillhandahålla ett eller flera prover på eller modeller
av det veterinärmedicinska läkemedlets försäljningsförpackning samt en bipack-
sedel om en sådan krävs.
C. EXPERTRAPPORTER
Enligt artikel 15.2 och 15.3 skall den sökande lämna expertrapporter om den
analytiska dokumentationen, den farmakologiska och toxikologiska dokumenta-tionen, dokumentationen om restprodukter samt den kliniska dokumentationen.
Varje expertrapport skall bestå av en kritisk bedömning av de undersökningar
och/eller försök som har utförts enligt detta direktiv och meddela alla uppgifter
som är av betydelse för bedömningen. Experten skall lämna ett yttrande om
huruvida tillräckliga garantier har lämnats för produktens kvalitet, säkerhet och
effekt. En faktasammanfattning är inte tillräcklig.
Samtliga viktiga uppgifter skall sammanfattas i en bilaga till expertrapporten
som, i alla de fall då detta är möjligt, även skall innehålla grafisk presentation
eller tabeller. Expertrapporten och sammanfattningarna skall innehålla
noggranna korshänvisningar till de upplysningar som återfinns i huvuddokumen-
tationen.
Samtliga expertrapporter skall utarbetas av en person med lämpliga kvalifika-
tioner och lämplig erfarenhet. Rapporten skall undertecknas av experten med
angivande av datum och till den skall fogas kortfattade upplysningar om exper-
tens utbildningsbakgrund samt om hans yrkesmässiga vidareutbildning och
erfarenhet. Expertens yrkesmässiga förhållande till sökanden skall anges.
DEL 2
Analytiska (fysikalisk-kemiska, biologiska eller mikrobiologiska) prövningar
av veterinärmedicinska läkemedel med undantag av immunologiska vete-
rinärmedicinska läkemedel
Samtliga undersökningsmetoder skall överensstämma med den vetenskapliga
ståndpunkten vid det aktuella tillfället och vara validerade. Resultaten av vali-
deringarna skall tillhandahållas.
Undersökningsmetoden, eller i förekommande fall samtliga undersökningsmeto-
derna, skall beskrivas tillräckligt ingående för att kontrollundersökningar skall
kunna utföras på begäran av den behöriga myndigheten. Eventuell särskild appa-
ratur och utrustning som kan komma att användas skall beskrivas med
angivande av alla väsentliga detaljer, om möjligt åtföljt av figur. Sammansätt-
ningen av de reagens som har använts vid laboratorieförsöken skall om så är
nödvändigt kompletteras med framställningsmetoden. Då det gäller under-
sökningsmetoder som ingår i Europeisk farmakopé eller i någon medlemsstats
farmakopé kan denna beskrivning ersättas av en detaljerad hänvisning till den
farmakopé som avses.
A. KVALITATIVA OCH KVANTITATIVA UPPGIFTER OM BESTÅNDS-
DELARNA
De uppgifter och dokument som skall åtfölja ansökan om godkännande för
försäljning enligt artikel 12.3 c skall ställas samman enligt följande anvisningar:
1. Kvalitativa uppgifter
Med kvalitativa uppgifter om läkemedlets samtliga beståndsdelar skall avses
beteckningen på eller beskrivning av.
— den eller de aktiva substanserna,
— hjälpämnet eller hjälpämnena, oavsett art eller mängd, däribland
färgämnen, konserveringsmedel, adjuvans, stabilisatorer, förtjocknings-
medel, emulgatorer, smakämnen och aromämnen o.s.v.,
— beståndsdelar avsedda att förtäras eller på annat sätt administreras till
djur, vilka ingår i läkemedlets hölje såsom kapslar, gelatinkapslar o.s.v.
Dessa uppgifter skall kompletteras med alla relevanta uppgifter i fråga om
läkemedelsbehållaren och, i tillämpliga fall, om dess förslutningsanordning
samt detaljer om de tillbehör som krävs vid användningen eller administrer-
ingen av läkemedlet och som skall levereras tillsammans med läkemedlet.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 54
▼B
2. Med den gängse terminologi som skall användas vid beskrivningen av
beståndsdelarna i läkemedel skall, utan hinder av övriga bestämmelser i
artikel 12.3 c, avses
— för substanser som är upptagna i Europeiska farmakopén - eller, om så
inte är fallet, i den nationella farmakopén i någon av medlemsstaterna -
den beteckning som används i huvudtiteln i monografin tillsammans
med hänvisning till berörd farmakopé,
— för andra substanser, det internationella generiska namn som har rekom-
menderats av Världshälsoorganisationen (WHO), eventuellt åtföljt av
annat generiskt namn eller, om inga sådana finns, den exakta vetenskap-
liga beteckningen. För substanser som saknar internationellt generiskt
namn eller exakt vetenskaplig benämning skall utgångsmaterialet och
framställningssättet beskrivas, i tillämpliga fall tillsammans med övriga
relevanta detaljer,
— vad beträffar färgämnen, deras beteckning genom den ”E”-kod som de
har tilldelats i rådets direktiv 78/25/EEG av den 12 december 1977 om
tillnärmning av medlemsstaternas bestämmelser om färgämnen som är
godkända för användning i läkemedel (1).
3. Kvantitativa uppgifter
3.1 Vad gäller kvantitativa uppgifter om de verksamma beståndsdelarna i ett
läkemedel måste, beroende på den aktuella läkemedelsformen, för varje
aktiv substans anges massa eller antalet enheter för biologisk aktivitet,
antingen per dosenhet eller per mass- eller volymenhet.
Enheter av biologisk aktivitet skall användas för ämnen som inte kan defi-
nieras kemiskt. Om en internationell enhet av biologisk aktivitet har
definierats av Världshälsoorganisationen skall denna användas. Om ingen
internationell enhet har definierats, skall enheterna av biologisk aktivitet
uttryckas på ett sådant sätt att det ger otvetydiga upplysningar om ämnenas
aktivitet.
Biologisk aktivitet skall alltid, när så är möjligt, anges i mass- eller voly-
menheter.
Denna information skall kompletteras
— i fråga om injektionspreparat, med den massa eller det antal enheter för
biologisk aktivitet av varje aktiv substans som enhetsbehållaren
innehåller, med hänsyn tagen till den tillgängliga volymen av produkten,
i förekommande fall efter färdigställning,
— i fråga om läkemedel som är avsedda att ges droppvis, med den massa
eller det antal enheter för biologisk aktivitet av varje aktiv substans som
ingår i det antal droppar som motsvarar 1 ml eller 1 g av beredningen,
— i fråga om siraper, emulsioner, granulat och andra läkemedelsformer
som är avsedda att tillföras i uppmätta mängder, med massa eller antal
enheter för biologisk aktivitet av varje aktiv substans per uppmätt
mängd.
3.2 Aktiva substanser som föreligger i form av föreningar eller derivat skall
anges kvantitativt genom totalvikten och, om så är nödvändigt eller rele-
vant, genom massan av den aktiva delen eller delarna av molekylen.
3.3 För läkemedel som innehåller en aktiv substans för vilken försäljning-
stillstånd söks för första gången i någon medlemsstat skall den kvantitativa
uppgiften, om den aktiva substansen är ett salt eller ett hydrat, konsekvent
uttryckas genom massan av den eller de aktiva delarna av molekylen. För
alla läkemedel med samma aktiva substans som därefter godkänns i
medlemsstaterna skall den kvantitativa sammansättningen anges på samma
sätt.
4. Farmaceutiskt utvecklingsarbete
En förklaring skall ges om valet av sammansättning, beståndsdelar och
behållare samt om hjälpämnenas avsedda funktion i slutprodukten. Denna
förklaring skall stödjas med vetenskapliga uppgifter från det farmaceutiska
utvecklingsarbetet. Översatsning skall anges och motiveras.
B. BESKRIVNING AV TILLVERKNINGSMETODEN
Den beskrivning av tillverkningsmetoden som skall ingå i ansökan om
försäljningstillstånd enligt artikel 12.3 d skall utformas så att den ger en adekvat
sammanfattning av de tillvägagångssätt som har använts.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 55
(1) EGT L 11, 14.1.1978, s. 18. Direktivet senast ändrat genom 1985 års anslutningspakt.
▼B
Av denna anledning skall den minst omfatta:
— Ett omnämnande av de olika stegen i tillverkningsprocessen så att det går att
bedöma om de tillvägagångssätt som har använts vid framställningen av
läkemedelsformen kan ha medfört någon ogynnsam förändring av
beståndsdelarna.
— Vid kontinuerlig tillverkning, fullständiga uppgifter om de försiktighetsmått
som har vidtagits för att se till att den färdiga produkten är homogen.
— Den faktiska tillverkningsformeln med mängduppgifter för alla substanser
som används, varvid dock i fråga om hjälpämnen endast ungefärliga
mängder behöver uppges, om läkemedelsformen kräver detta. Varje substans
som kan försvinna under tillverkningsprocessens gång skall omnämnas.
Varje översatsning skall anges och motiveras.
— Uppgifter om på vilka stadier i tillverkningen prover tas för processkontroll,
när andra uppgifter i den dokumentation som ingår i registreringsansökan
visar att sådan kontroll är nödvändig som ett led i kvalitetskontrollen av slut-
produkten.
— Experimentella studier för validering av tillverkningsprocessen, om tillverk-
ningsmetoden inte är allmänt använd eller om den är av avgörande betydelse
för produkten.
— För sterila produkter, detaljer om steriliseringsprocesserna och/eller de asep-
tiska förfaranden som används.
C. KONTROLL AV UTGÅNGSMATERIALET
1. I detta avsnitt avses med utgångsmaterial alla beståndsdelar som ingår i
läkemedlet och, om så är nödvändigt, i den behållare som avses i punkt 1 i
avsnitt A ovan.
I fråga om
— en aktiv substans som inte beskrivs i Europeiska farmakopén eller i
någon medlemsstats farmakopé, eller
— en aktiv substans som beskrivs i Europeiska farmakopén eller i någon
medlemsstats farmakopé, om den framställs enligt en metod som kan
medföra förekomst av föroreningar som inte omnämns i monografin i
farmakopén och för vilken monografin är otillräcklig för en tillfredsstäl-
lande kvalitetskontroll
som tillverkas av någon annan än sökanden, kan denne vidta åtgärder så att
tillverkaren av den aktiva substansen sammanställer en detaljerad beskriv-
ning av tillverkningsmetoden, kvalitetskontrollen under
tillverkningsprocessen och valideringen av processen och lämnar dessa
handlingar direkt till den behöriga myndigheten. I detta fall skall tillver-
karen dock förse sökanden med alla uppgifter som kan krävas för att den
senare skall kunna ansvara för läkemedlet. Tillverkaren skall skriftligt
bekräfta för sökanden att han kommer att se till att tillverkningssatsernas
egenskaper inte varierar och att han inte kommer att förändra tillverknings-
processen eller specifikationerna utan att underrätta sökanden. Dokument
och uppgifter till stöd för ansökan om en sådan förändring skall lämnas till
de behöriga myndigheterna.
De uppgifter och handlingar som skall åtfölja en ansökan om försäljning-
stillstånd enligt artikel 12.3 i och 12.3 j såväl som artikel 13.1 skall
innehålla resultaten av de undersökningar som gäller kvalitetskontrollen av
samtliga beståndsdelar som används, däribland också analyser av tillverk-
ningssatser som särskilt gäller aktiva substanser. Dessa resultat skall
sammanställas enligt följande föreskrifter:
1.1 Utgångsmaterial som är upptagna i farmakopéer
Monografierna i Europeiska farmakopén skall gälla för alla substanser som
förekommer där.
Beträffande övriga substanser kan varje medlemsstat i fråga om produkter
som framställs inom dess territorium kräva att de skall motsvara kraven i
den nationella farmakopén.
Beståndsdelar som uppfyller kraven i Europeiska farmakopén eller farma-
kopén i någon medlemsstat skall anses uppfylla kraven i artikel 12.3 i. I
detta fall får beskrivningen av analysmetoderna ersättas med en utförlig
hänvisning till ifrågavarande farmakopé.
Dock gäller att när ett utgångsmaterial, som är upptaget i Europeiska farma-
kopén eller i den nationella farmakopén i en medlemsstat, har framställts
enligt en metod som kan ge upphov till föroreningar som inte täcks av
farmakopémonografin, skall dessa föroreningar och de maximalt tillåtna
halterna av dem uppges samtidigt som en lämplig analysmetod skall anges.
Färgämnen skall alltid uppfylla kraven i direktiv 78/25/EEG.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 56
▼B
Rutinundersökningar av varje tillverkningssats av utgångsmaterial skall ske
på det sätt som har angivits i ansökningen om godkännande för försäljning.
Om andra undersökningar än de som nämns i farmakopén utförs, skall det
styrkas att utgångsmaterialen uppfyller kvalitetskraven i denna farmakopé.
Om specifikationerna för någon substans enligt monografin i Europeiska
farmakopén eller en medlemsstats farmakopé inte är tillräckliga för att
säkerställa substansens kvalitet, kan den behöriga myndigheten kräva mer
relevanta specifikationer från innehavaren av godkännande för försäljning.
De behöriga myndigheterna skall underrätta de myndigheter som är ansva-
riga för farmakopén i fråga. Innehavaren av godkännande för försäljning
skall till de myndigheter som ansvarar för farmakopén tillhandahålla detal-
jerade upplysningar om de brister som har ansetts finnas och om de
ytterligare specifikationer som tillämpas.
Om ett utgångsmaterial varken finns beskrivet i Europeiska farmakopén
eller i någon medlemsstats farmakopé, kan det godtas att materialet
motsvarar kraven i farmakopén i tredje land. I sådana fall skall den sökande
lämna in en kopia av monografin och, om så är nödvändigt, valideringen av
de undersökningsmetoder som nämns i monografin samt en översättning om
detta krävs.
1.2 Utgångsmaterial som inte är upptagna i en farmakopé
Beståndsdelar som inte är upptagna i någon farmakopé skall beskrivas i
form av en monografi med följande rubriker:
a) Namnet på substansen enligt anvisningarna i avsnitt A, punkt 2, skall
kompletteras med uppgift om eventuella handelsnamn och vetenskapliga
synonymer.
b) Definitionen av substansen, utformad på liknande sätt som i Europeiska
farmakopén, skall åtföljas av erforderliga förklarande detaljer, med
särskilt angivande av den molekylära strukturen i tillämpliga fall. Den
måste åtföljas av en tillfredsställande beskrivning av syntesmetoden.
Om substanserna endast kan beskrivas med hjälp av tillverkningsme-
toden, måste beskrivningen vara tillräckligt utförlig för att karakterisera
en substans som är konstant med avseende på såväl sammansättning som
verkan.
c) Identifieringsmetoder får redovisas i form av en fullständig redogörelse
för hur substansen framställs och i form av undersökningar som bör
utföras rutinmässigt.
d) Undersökningar av renhet skall beskrivas i relation till summan av förut-
sebara föroreningar, särskilt de som kan ha en skadlig effekt och, om så
är nödvändigt, de som, med hänsyn till den kombination av substanser
som avses i ansökan om godkännande för försäljning, kan ha en negativ
inverkan på läkemedlets stabilitet eller störa analysresultaten.
e) Med hänsyn till komplexa substanser av vegetabiliskt eller animaliskt
ursprung måste en distinktion göras mellan de fall då ett flertal farmako-
logiska effekter gör det nödvändigt att kontrollera huvudbeståndsdelarna
i kemiskt, fysikaliskt eller biologiskt avseende och de fall då substan-
serna innehåller en eller flera grupper av huvudbeståndsdelar med
likartad verkan och en övergripande analysmetod kan accepteras.
f) Om material av animaliskt ursprung används skall åtgärder för att
säkerställa att materialet är fritt från potentiellt sjukdomsalstrande agens
beskrivas.
g) Eventuella särskilda försiktighetsåtgärder som kan vara nödvändiga vid
lagring av ett utgångsmaterial och, om det är nödvändigt, längsta
lagringstid före förnyad undersökning skall anges.
1.3 Fysikalisk-kemiska egenskaper som kan påverka biotillgängligheten
Följande information om de aktiva substanserna skall, vare sig de finns
upptagna i farmakopéerna eller inte, ingå som en del av den allmänna
beskrivningen av de aktiva substanserna om läkemedlets biotillgänglighet
är beroende av dessa förhållanden:
— Kristallform och löslighetskoefficienter.
— Partikelstorlek, i tillämpliga fall efter pulvrisering.— Kristallvattenhalt.— Fördelningskoefficient olja/vatten (
1).2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 57
(1) De behöriga myndigheterna kan även begära pK- och pH-värden om de anser att dessa
upplysningar är väsentliga
▼B
De tre första uppgifterna är inte tillämpliga på substanser som uteslutande
används i lösningar.
2. Om källmaterial som mikroorganismer, vävnader av vegetabiliskt eller
animaliskt ursprung, celler eller vätskor (även blod) av humant eller anima-
liskt ursprung och bioteknologiskt modifierade celler används vid
tillverkningen av veterinärmedicinska läkemedel skall dessa utgångsmate-
rials ursprung och bakgrundshistoria beskrivas och dokumenteras.
I beskrivningen av utgångsmaterialen skall följande ingå: Tillverkningsme-
toderna, metoder för rening och inaktivering, validering och alla metoder
för kontroll av pågående tillverkningsprocesser som är avsedda att
säkerställa slutproduktens kvalitet, säkerhet och oföränderlighet från till-
verkningssats till tillverkningssats.
2.1 Om cellbanker används skall det kunna visas att cellernas egenskaper har
förblivit oförändrade vid den nivå då de används i tillverkningen och
därefter.
2.2 Frömaterial, cellbanker och pooler för sera och andra material av biologiskt
ursprung och, såvitt möjligt, källmaterialen som de utvunnits från skall
undersökas för att spåra eventuella främmande agens.
Om det är ofrånkomligt att potentiellt sjukdomsalstrande främmande agens
finns i materialet skall detta endast kunna användas om en senare process
säkerställer att dessa agens elimineras och/eller inaktiveras, vilket skall
styrkas genom validering.
D. SPECIFIKA ÅTGÄRDER FÖR ATT HINDRA ÖVERFÖRING AV
ANIMAL SPONGIFORM ENCEFALOPATI
Den sökande skall styrka att det veterinärmedicinska läkemedlet har tillverkats i
enlighet med den vägledning om minimering av risken för överföring av animal
spongiform encefalopati via veterinärmedicinska läkemedel och de uppdater-
ingar av denna som offentliggjorts i volym 7 av Europeiska kommissionens
publikation ”Läkemedelsregler inom Europeiska gemenskapen”.
E. KONTROLL AV MELLANPRODUKTERNA UNDER TILLVERKNINGS-
PROCESSEN
De uppgifter och den dokumentation som enligt artiklarna 12.3 i, 12.3 j samt
13.1 skall åtfölja ansökan om godkännande för försäljning skall omfatta upplys-
ningar om de kontroller som kan göras av mellanprodukterna under
tillverkningsprocessens gång i syfte att säkerställa likformighet i tillverknings-
processen och i fråga om produktens tekniska egenskaper.
Dessa analyser är väsentliga för att säkerställa att läkemedlets sammansättning
överensstämmer med deklarationen, när en sökande undantagsvis föreslår en
analysmetod för kontroll av den färdiga produkten som inte omfattar haltbestäm-
ning av samtliga aktiva substanser (eller av samtliga hjälpsubstanser som
omfattas av samma krav som de aktiva substanserna).
Detsamma gäller när kontrollen av den färdiga produktens kvalitet är beroende
av processkontrollen, särskilt i de fall då substansen huvudsakligen definieras
genom tillverkningssättet.
F. KONTROLL AV DEN FÄRDIGA PRODUKTEN
1. Vid kontrollen av den färdiga produkten skall en tillverkningssats av denna
omfatta samtliga enheter av en läkemedelsform som har producerats av
samma ursprungliga mängd material och som har genomgått samma serier
av produktions- och/eller steriliseringsprocesser eller, i fråga om en kontinu-
erlig produktionsprocess, alla de enheter som har tillverkats under en viss
tidsperiod.
I ansökan om försäljningstillstånd skall alla undersökningar som utförs
rutinmässigt på varje sats av den färdiga produkten uppges. För de
undersökningar som inte utförs rutinmässigt skall frekvensen uppges. Kvan-
titetsgränser för tillverkningen skall anges.
De uppgifter och den dokumentation som enligt artikel artiklarna 12.3 i,
12.3 j samt 13.1 skall åtfölja ansökan om godkännande för försäljning skall
omfatta uppgifter om de kontroller som skall göras av den färdiga
produkten innan den släpps ut på marknaden. De skall redovisas enligt
följande krav:
Bestämmelserna i de allmänna monografierna i Europeiska farmakopén
eller, om sådana saknas där, i en medlemsstats farmakopé skall tillämpas
på samtliga produkter, som definieras där.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 58
▼B
Om man använder andra undersökningsmetoder eller gränsvärden än dem
som nämns i monografierna i Europeiska farmakopén eller, om sådana
saknas där, i den nationella farmakopén i en medlemsstat, skall bevisning
lämnas för att den färdiga produkten skulle ha uppfyllt kvalitetskraven för
läkemedelsformen i fråga i denna farmakopé, om den hade undersökts enligt
de monografier som återfinns där.
1.1 Allmänna kännetecken för den färdiga produkten
Vissa undersökningar med avseende på produktens allmänna kännetecken
skall alltid ingå i kontrollen av den färdiga produkten. Dessa undersök-
ningar skall i tillämpliga fall avse kontroll av genomsnittlig massa med
största tillåtna avvikelser, mekaniska, fysikaliska eller mikrobiologiska
undersökningar, organoleptiska kännetecken, fysikaliska kännetecken
såsom densitet, pH, brytningsindex etc. För vart och ett av dessa känne-
tecken skall den sökande ange de normer och toleransgränser som gäller i
varje särskilt fall.
Förhållandena vid undersökningarna i tillämpliga fall, den utrustning och
apparatur som används och normerna skall beskrivas med exakta detaljupp-
gifter om sådana inte återfinns i Europeiska farmakopén eller
medlemsstaternas farmakopéer. Detsamma skall gälla om de metoder som
föreskrivs i de nämnda farmakopéerna inte kan tillämpas.
Dessutom skall fasta läkemedelsformer som skall administreras oralt under-
kastas in vitro -undersökningar beträffande den eller de aktiva substansernas
frisättnings- och upplösningshastighet. Sådana undersökningar skall även
utföras för läkemedel med andra administreringsvägar, om de behöriga
myndigheterna i medlemsstaten i fråga anser att detta är nödvändigt.
1.2 Identifiering och haltbestämning av den eller de aktiva substanserna.
Identifieringen och haltbestämningen av den eller de aktiva substanserna
skall utföras antingen på ett representativt prov från tillverkningssatsen eller
genom att ett antal doseringsenheter analyseras individuellt.
Högsta tillåtna avvikelse för halten av den aktiva substansen i den färdiga
produkten skall inte överstiga ± 5 % vid tillverkningstillfället, såvida inte
något godtagbart motiv kan lämnas för en större avvikelse.
På grundval av hållbarhetsundersökningarna skall tillverkaren lämna ett
underbyggt förslag till högsta godtagbara toleransgräns för innehållet av
den aktiva substansen i den färdiga produkten fram till slutet av den föres-
lagna hållbarhetstiden.
I vissa undantagsfall med särskilt komplexa blandningar, där en haltbestäm-
ning av aktiva substanser som ingår i stort antal eller föreligger i ringa
mängd skulle kräva mycket komplicerade undersökningar, något som skulle
vara svårt att genomföra för alla tillverkningssatser, kan haltbestämning av
en eller flera aktiva substanser i slutprodukter utelämnas på det uttryckliga
villkoret att sådana analyser utförs på mellansteg i tillverkningsprocessen.Detta undantag får inte utsträckas till att omfatta karakteriseringen av
ifrågavarande substanser. Detta förenklade tillvägagångssätt skall komplet-
teras med en metod för kvantitativ bestämning som möjliggör för den
behöriga myndigheten att försäkra sig om att läkemedlets sammansättning
överensstämmer med den uppgivna specifikationen efter det att det har
börjat säljas.
En biologisk haltbestämning in vivo eller in vitro skall vara obligatorisk om
fysikalisk-kemiska metoder är otillräckliga för att ge nödvändiga upplys-
ningar om produktens kvalitet. En sådan haltbestämning skall i samtliga
fall då detta är möjligt kompletteras med referensmaterial och en statistisk
analys som möjliggör en beräkning av felmarginalen för resultatet. Om
dessa undersökningar inte kan utföras på den färdiga produkten får de
genomföras på ett tidigare stadium så sent som möjligt under tillverknings-
processen.
När uppgifterna enligt avsnitt B visar att en betydande översatsning av en
aktiv substans görs vid tillverkningen av läkemedlet, skall beskrivningen
av kontrollmetoden för den färdiga produkten i tillämpliga fall innefatta
den kemiska och, om så behövs, den toxikologisk-farmakologiska undersök-
ningen av de förändringar som ifrågavarande beståndsdel har undergått
samt, om möjligt, en karakterisering och/eller haltbestämning av nedbryt-
ningsprodukterna.
1.3 Identifiering och kvantitativ bestämning av hjälpsubstanserna
Så långt det är möjligt skall hjälpsubstanserna åtminstone underkastas iden-
titetsbestämningar.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 59
▼B
Den undersökningsmetod som föreslås för identifiering av färgämnen måste
kunna göra det möjligt att kontrollera att dessa ämnen är uppförda på den
lista som ingår som bilaga i direktiv 78/25/EEG.
En kontroll på högsta och lägsta tillåtna gränsvärde är obligatorisk för
konserveringsmedel och en kontroll på det högsta tillåtna gränsvärdet är
obligatorisk för varje annan hjälpsubstans som kan antas påverka fysiolo-
giska funktioner negativt. En kontroll på högsta och lägsta tillåtna
gränsvärde är obligatorisk för en hjälpsubstans som kan antas påverka den
aktiva substansens biotillgänglighet, såvida inte biotillgängligheten kan
garanteras genom andra lämpliga undersökningar.
1.4 Test på oskadlighet
Oberoende av de toxikologisk-farmakologiska undersökningar som redo-
visas tillsammans med ansökan om försäljningstillstånd skall de analytiskauppgifterna innefatta dokumentation som visar att produkten är oskadlig,
t.ex. beträffande sterilitet, bakteriella endotoxiner, pyrogenicitet och lokal
tolerans hos djur, i de fall en sådan kontroll måste utföras rutinmässigt för
att säkerställa produktens kvalitet.
G. HÅLLBARHETSUNDERSÖKNINGAR
De uppgifter och den dokumentation som enligt artikel 12.3 f och 12.3 i måste
åtfölja ansökan om godkännande för försäljning skall uppfylla följande krav:
En redogörelse skall lämnas över de undersökningar enligt vilka hållbarhets-
tiden, de rekommenderade lagringsförhållandena och de specifikationer för
slutet av hållbarhetstiden som den sökande föreslår har fastställts.
I fråga om premixer för foder som innehåller läkemedel skall även nödvändiga
upplysningar lämnas om hållbarhetstiden vid rekommenderad användning för
det foder med läkemedelsinnehåll som framställs med hjälp av dessa premixer.
Om en slutprodukt behöver färdigställas före administrering krävs uppgifter om
hållbarhetstiden för den färdigställda produkten med stöd av relevanta hållbar-
hetsfakta.
I fråga om flerdosbehållare för injektion skall hållbarhetsfakta lämnas som
stödjer hållbarhetstiden för innehållet i behållaren efter uttag av första dosen.
Om det färdiga läkemedlet kan ge upphov till sönderfallsprodukter måste den
sökande deklarera dessa och anvisa metoder för karakterisering och analys.
Konklusionerna skall innefatta de analysresultat som ligger till grund för beräk-
ningen av hållbarhetstiden under de rekommenderade lagringsbetingelserna och
specifikationerna för den färdiga produkten vid utgången av hållbarhetstiden
under samma rekommenderade lagringsbetingelser.
Den högsta godtagbara nivån för sönderfallsprodukter vid utgången av hållbar-
hetstiden skall anges.
En studie av interaktionen mellan läkemedlet och behållaren skall redovisas om
risk anses föreligga för en sådan interaktion, särskilt i fråga om injektionspre-
parat eller aerosoler för invärtes bruk.
DEL 3
Oskadlighetstest och kontroll av restprodukter
De uppgifter och de dokument som enligt artiklarna 12.3 j och 13.1 måste
åtfölja ansökan om godkännande för försäljning skall uppfylla de krav som
anges nedan.
Medlemsstaterna skall säkerställa att testen på oskadlighet utförs enligt de
bestämmelser om god laboratoriesed som anges i rådets direktiv 87/18/EEG av
den 18 december 1986 om harmonisering av lagar och andra författningar om
tillämpningen av principerna för god laboratoriesed och kontrollen av tillämp-
ningen vid prov med kemiska ämnen (
1) och 88/320/EEG av den 9 juni 1988
om tillsyn och kontroll avseende god laboratoriesed (GLP) (2).2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 60
(1) EGT L 15, 17.1.1987, s. 29. Direktivet ändrat genom kommissionens direktiv 1999/11/
EG (EGT L 77, 23.3.1999, s. 8).
(2) EGT L 145, 11.6.1981, s. 35. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv
1999/12/EG (EGT L 77, 23.3.1999, s. 22).
▼B
A. OSKADLIGHETSTEST
Kapitel I
Utförande av undersökningarna
1. Inledning
Av dokumentationen om läkemedlets oskadlighet måste följande framgå:
1. Den potentiella toxiciteten hos läkemedlet och de eventuella farliga
och oönskade effekter som kan uppträda när det används på djur enligt
föreskrift. Dessa skall bedömas med hänsyn till hur allvarligt det sjuk-
domstillstånd är som skall behandlas.
2. De potentiellt skadliga effekter på människor som kan orsakas av rester
av det veterinärmedicinska läkemedlet eller läkemedelssubstansen i
livsmedel som härrör från behandlade djur och de problem som dessa
rester kan orsaka inom livsmedelsindustrin.
3. De potentiella risker som kan uppstå då människor exponeras för
läkemedlet, till exempel då det administreras till djur.
4. De potentiella risker för miljön som kan uppstå då läkemedlet används.
Alla resultat måste vara tillförlitliga och allmängiltiga. När så är lämpligt
skall matematiska och statistiska metoder användas vid planeringen av
försöken och utvärderingen av resultaten. Dessutom är det nödvändigt att
ge den personal som skall utföra den kliniska prövningen uppgifter om
läkemedlets användbarhet vid sjukdomsbehandling samt om de risker
som är förenade med användningen av det.
I vissa fall kan det vara nödvändigt att undersöka den ursprungliga
föreningens metaboliter om det är detta slag av restprodukter som ger
anledning till oro.
Ett hjälpämne som för första gången används farmaceutiskt skall
behandlas som en aktiv substans.
2. Farmakologi
Farmakologiska studier är av grundläggande betydelse för att klargöra
genom vilka mekanismer läkemedlet utövar sin effekt vid behandling och
därför bör farmakologiska studier som utförts på försöksdjur och på den
avsedda djurarten ingå i del 4.
Farmakologiska studier kan dock även bidra till förståelsen av toxikolo-
giska fenomen. Om ett läkemedel ger farmakologiska effekter utan toxisk
respons eller vid lägre doser än vad som krävs för att framkalla toxicitet
bör dessutom dessa farmakologiska effekter beaktas vid bedömningen av
produktens oskadlighet.
Dokumentationen om läkemedlets oskadlighet skall därför alltid inledas
med en detaljerad redogörelse för de farmakologiska undersökningar som
företagits på försöksdjur samt för alla relevanta observationer under de
kliniska studierna på den djurart som läkemedlet är avsett för.
3. Toxikologi
3.1 Toxicitet efter enstaka dos
Studier av toxicitet vid enstaka dos kan användas för att förutsäga
— de möjliga effekterna av akut överdosering hos den djurart som
läkemedlet är avsett för,
— de möjliga effekterna av oavsiktlig administrering till människa,— lämpliga doser vid studier av upprepad dosering.
Studier av toxicitet efter enstaka dos skall påvisa substansens akuta
toxiska effekter och efter vilka tidsintervall dessa effekter inträder respek-
tive avklingar.
Dessa undersökningar skall normalt utföras på minst två däggdjursarter.
En däggdjursart kan i tillämpliga fall ersättas av en djurart som
läkemedlet är avsett för. Normalt skall minst två olika administrerings-vägar undersökas. En av dessa kan vara identisk med eller liknande den
som föreslagits för användning på den avsedda djurarten. Om det kan
förutses att den som använder läkemedlet kommer att exponeras i bety-
dande utsträckning, till exempel genom inandning eller kontakt med
huden, skall dessa administreringsvägar undersökas.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 61
▼B
För att begränsa antalet djur som används i försöken och dessa djurs
lidande utvecklas fortlöpande nya försöksplaner för undersökning av
toxicitet efter enstaka dos. Studier som utförs enligt sådana nya metoder
kommer att godkännas när metoderna har validerats på ett tillfredsstäl-
lande sätt liksom även studier som utförs enligt etablerade, internationellt
erkända riktlinjer.
3.2 Toxicitet vid upprepad dosering
Undersökningar av toxiciteten vid upprepad dosering är avsedda att påvisa
de fysiologiska och/eller patologiska förändringar som kan framkallas
genom upprepad administrering av den aktiva substans, eller den kombi-
nation av aktiva substanser, som är föremål för undersökning och att
fastställa sambandet mellan dessa förändringar och doseringen.
Då det gäller substanser eller läkemedel som uteslutande är avsedda att
användas på icke livsmedelsproducerande djur är det normalt tillräckligt
med att undersöka toxiciteten vid upprepad dosering på ett slag av
försöksdjur. En sådan studie kan ersättas med en studie som utförs påden djurart som läkemedlet är avsett för. Valet av doseringsfrekvens,
administreringsväg och längd för undersökningen skall göras med beak-
tande av de föreslagna kliniska användningsbetingelserna. Försöksledaren
skall ange sin motivering för försökens omfattning och tidslängd samt för
vald dosering.
Då det gäller substanser eller läkemedel som är avsedda att användas på
livsmedelsproducerande djur skall studien utföras på minst två djurarter av
vilka en skall vara icke-gnagare. Försöksledaren skall ange sin motivering
för valet av djurarter med beaktande av tillgänglig kunskap om produktens
metabolism hos djur och människor. Försökssubstansen skall administreras
oralt. Undersökningens längd skall vara minst 90 dagar. Försöksledaren
skall klart ange och motivera administreringssätt och doseringsfrekvens
samt försökstidens längd.
Den högsta dosen bör normalt sättas tillräckligt högt för att skadliga verk-
ningar skall framträda. Den lägsta dosen bör inte framkalla någon påvisbar
toxicitet.
Utvärderingen av de toxiska effekterna skall grundas på observationer av
beteende och tillväxt samt hematologiska och fysiologiska undersök-
ningar, särskilt sådana som berör utsöndringsorganen, och dessutom på
obduktionsrapporter och tillhörande histologiska data. Valet och omfatt-
ningen av varje grupp av undersökningar skall anpassas till den djurart
som används och den aktuella vetenskapliga kunskapen.
När det gäller nya kombinationer av kända substanser som har undersökts
enligt bestämmelserna i detta direktiv får studierna av upprepad dosering,
med undantag av de fall där toxicitetsundersökningarna har visat
förekomst av potentiering eller nya toxiska effekter, modifieras på
lämpligt sätt av försöksledaren, samtidigt som skälen för en sådan åtgärd
skall redovisas.
3.3 Tolerans hos den djurart som läkemedlet är avsett för
Detaljerade upplysningar skall lämnas om de eventuella tecken på intole-
rans som har iakttagits under studier på den djurart som läkemedlet är
avsett för enligt föreskrifterna i del 4, kapitel I, avsnitt B. Uppgifter skall
lämnas om vilka studier det gäller, vid vilken dosering intoleransen
uppträdde och hos vilka djurarter och raser. Upplysningar skall även
lämnas om eventuella oväntade fysiologiska förändringar.
3.4 Reproduktiv toxicitet (även teratogenicitet)
3.4.1 Undersökning av effekt på fortplantningsfunktionen
Syftet med detta slag av studier är att utreda möjliga störningar av
fortplantningsförmågan hos hanne eller hona eller skadliga effekter på
avkomman som uppkommer genom tillförsel av de läkemedel eller
substanser som undersöks.
Då det gäller substanser eller läkemedel som är avsedda att användas på
livsmedelsproducerande djur skall undersökningar av effekterna på
fortplantningsförmågan utföras som en tvågenerationsstudie på åtminstone
en djurart, vanligen en gnagare. Den substans eller produkt som undersöks
skall administreras till hannar och honor vid en lämplig tidpunkt föreparningen. Administreringen skall fortsätta till och med avvänjningen av
F
2-generationen. Minst tre doseringsnivåer skall användas. Den högsta
dosen bör sättas tillräckligt högt för att skadliga verkningar skall
framträda. Den lägsta doseringsnivån bör inte ge upphov till någon
påvisbar toxicitet.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 62
▼B
Utvärderingen av effekterna på fortplantningsförmågan skall baseras på
iakttagelser av (a) fruktbarhet, dräktighet och moderns beteende, (b) F1-
avkommans diande, tillväxt och utveckling från konception till full
utveckling och © F2-avkommans utveckling till och med avvänjningen.
3.4.2 Undersökning av toxiska effekter på embryo och foster (även teratogeni-
citet)
Då det gäller substanser eller läkemedel som är avsedda att användas på
livsmedelsproducerande djur skall undersökningar av toxiska effekter på
embryo och foster (även teratogenicitet) genomföras. Dessa undersök-
ningar skall utföras på minst två däggdjursarter, vanligen en gnagare och
kanin. Den detaljerade försöksuppläggningen (antal djur, dosering,
tidpunkt för administreringen och kriterier för utvärderingen av resultaten)
skall anpassas till den vetenskaplig kunskapen vid tiden för ansökan om
försäljningstillstånd samt till den statistiska signifikansnivå som krävs för
resultaten. Undersökningen på gnagare kan kombineras med undersök-
ningen av effekterna på fortplantningsförmågan.
Då det gäller substanser eller läkemedel som inte är avsedda att användas
på livsmedelsproducerande djur krävs en undersökning av de toxiska
effekterna på embryo och foster (även teratogenicitet) på minst en djurart,
som kan vara den djurart som läkemedlet är avsett för, om produkten är
avsedd att användas på djur som kan komma att användas för avel.
3.5 Mutagenicitet
Syftet med mutagenicitetsstudierna är att fastställa substansernas förmåga
att framkalla ärftliga förändringar i det genetiska cellmaterialet.
En mutagenicitetsprövning är obligatorisk för samtliga nya substanser som
är avsedda att användas i veterinärmedicinska läkemedel.
Arten och antalet av undersökningarna och kriterierna för utvärdering av
resultaten skall vara beroende av hur långt de vetenskapliga kunskaperna
nått vid den tid då ansökan lämnas in.
3.6 Cancerogenicitet
Långtidsundersökningar av cancerogenicitet hos djur skall normalt krävas
för substanser som människor kommer att exponeras för, och
— som uppvisar nära kemisk släktskap med kända cancerogena ämnen
— som under mutagenicitetsundersökningarna uppvisade resultat som
tyder på att cancerogena effekter kan förekomma,
— som under toxicitetsundersökningarna uppvisade resultat som ger
anledning till misstanke.
Utformningen av cancerogenicitetsstudierna och utvärderingen av resul-
taten skall göras med beaktande av aktuell vetenskaplig kunskap vid den
tid då ansökan lämnas in.
3.7 Undantag
Om ett läkemedel är avsett för utvärtes bruk skall den systemiska absorp-
tionen undersökas hos den djurart som läkemedlet är avsett för. Om det
kan visas att den systemiska absorptionen är försumbar kan undersökning-
arna av toxicitet vid upprepad dosering, toxiska effekter på
fortplantningsförmågan och cancerogenicitet uteslutas, såvida inte
— det kan förväntas att djuret intar läkemedlet oralt då detta används på
föreskrivet sätt,
— läkemedlet kan tränga in i livsmedel som härrör från det behandlade
djuret (intramammarier).
4. Övriga krav
4.1 Immunotoxicitet
Om specifika förändringar av lymfkörtlarnas vikt och/eller histologi och
cellförändringar i lymfoida vävnader, benmärg eller perifera leukocyter
har iakttagits under studierna av toxicitet vid upprepad dosering hos djur,
skall försöksledaren överväga om behov finns av ytterligare studier av
produktens effekt på immunsystemet.
Utformningen av dessa studier och utvärderingen av resultaten skall göras
med beaktande av aktuell vetenskaplig kunskap vid den tid då ansökan
lämnas in.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 63
▼B
4.2 Restprodukternas mikrobiologiska egenskaper
4.2.1 Potentiella effekter på människans tarmflora
De mikrobiologiska risker som rester av antimikrobiella föreningar medför
för människans tarmflora skall undersökas med beaktande av aktuell
vetenskaplig kunskap vid den tid då ansökan lämnas in.
4.2.2 Potentiella effekter på mikroorganismer som används inom livsmedelsin-
dustrin
I vissa fall kan det vara nödvändigt att utföra undersökningar för att
fastställa om restprodukter kan orsaka problem som påverkar tekniska
processer inom livsmedelsindustrin.
4.3 Observationer på människa
Information skall lämnas som visar om beståndsdelarna i det veterinärme-
dicinska läkemedlet används som humanterapeutiskt läkemedel. Om så är
fallet skall en rapport sammanställas om samtliga effekter (även biverk-
ningar) som iakttagits på människa och om orsakerna till dessa, i den
utsträckning som detta kan vara av betydelse för bedömningen av det
veterinärmedicinska läkemedlet och, om så är lämpligt, i belysning av
försöksresultat som är dokumenterade i litteraturen. Om beståndsdelarna i
det veterinärmedicinska läkemedlet inte används, eller inte längre
används, som läkemedel i humanterapi skall orsakerna till detta anges.
5. Ekotoxicitet
5.1 Syftet med undersökningarna av veterinärmedicinska läkemedels ekotoxi-
citet är att fastställa de potentiella skadliga effekter på miljön som
användningen av produkten kan medföra och att påvisa eventuella
förebyggande åtgärder som kan vara nödvändiga för att minska sådana
risker.
5.2 En prövning av ekotoxiciteten skall vara obligatorisk vid samtliga ansök-
ningar om försäljningstillstånd för veterinärmedicinska läkemedel med
undantag av ansökningar som inlämnas enligt artiklarna 12.3 j och 13.1.
5.3 Denna prövning skall normalt utföras i två etapper.
Under den första etappen skall försöksledaren bedöma i hur hög grad
miljön potentiellt kan komma att exponeras för produkten, dess aktiva
substanser eller relevanta metaboliter med beaktande av
— avsedd djurart och föreslaget användningssätt (till exempel massmedi-
cinering eller medicinering av enstaka djur),
— administreringssätt, särskilt i vilken utsträckning det är troligt att
produkten direkt kan komma att tillföras ekosystemen,
— den exkretion som kan komma att ske av produkten, dess aktiva
substanser eller relevanta metaboliter i miljön genom de djur som
behandlats och produktens (substansernas, metaboliternas)
beständighet i exkrement,
— oskadliggörande av oanvända produkter eller avfallsprodukter.
5.4 I en andra etapp skall försöksledaren, mot bakgrund av exponeringsgraden
för produkten i miljön och tillgänglig information om föreningens fysika-
liska, kemiska, farmakologiska och/eller toxikologiska egenskaper som
framkommit under de andra prövningar och försök som föreskrivs,
överväga om ytterligare specifika undersökningar av produktens verk-
ningar på vissa ekosystem är nödvändiga.
5.5 Ytterligare undersökningar kan i tillämpliga fall komma att krävas rörande
produktens
— nedbrytning och reaktionssätt i marken,
— nedbrytning och reaktionssätt i vatten och luft,
— påverkan på vattenlevande organismer,— påverkan på andra organismer än dem som produkten är avsedd för.
Dessa ytterligare undersökningar skall utföras enligt de försöksplaner som
fastställts i bilaga 5 till rådets direktiv 67/548/EEG (
1) av den 27 juni 1967
om tillnärmning av lagar och andra författningar om klassificering,
förpackning och märkning av farliga ämnen eller, om ett slutstadium inte
utreds tillfredsställande genom dessa försöksplaner, enligt andra interna-2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 64
(1) EGT 196, 16.8.1967, s. 1. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv
2000/33/EG (EGT L 136, 8.6.2000, s. 90).
▼B
tionellt erkända försöksplaner för det veterinärmedicinska läkemedlet och/
eller dess aktiva substans(er) och/eller de utsöndrade metaboliterna efter
vad som är tillämpligt i varje enskilt fall. Vilka undersökningar som skall
göras och i vilket antal samt kriterierna för utvärderingen skall vara
beroende av aktuell vetenskaplig kunskap vid tiden för ansökan.
Kapitel II
Redovisning av särskilda uppgifter och handlingar
I dokumentationen om testerna på oskadlighet skall, liksom i varje vetenskapligt
arbete, följande ingå:
a) En inledning som definierar ämnet med de eventuella litteraturhänvisningar
som kan vara av betydelse.
b) En detaljerad beskrivning av den undersökta substansens identitet, i vilken
ingår
— internationell generisk benämning (INN),
— benämning enligt International Union of Pure and Applied Chemistry
(IUPAC),
— nummer enligt Chemical Abstract Service (CAS),
— terapeutisk och farmakologisk klassificering,
— synonymer och förkortningar,— strukturformel,— molekylformel,— molekylvikt,
— grad av föroreningar,
— föroreningarnas art och mängd,— beskrivning av fysikaliska egenskaper,— smältpunkt,
— kokpunkt,
— ångtryck,— löslighet i vatten och organiska lösningsmedel, uttryckt i g/l, med angi-
vande av temperatur,
— densitet,
— brytningsindex, rotation etc.
c) En detaljerad försöksplan med motivering för eventuellt utelämnande av
vissa undersökningar som angivits ovan, beskrivning av de metoder, den
utrustning och det material som använts, upplysningar om djurens art, ras
eller stam, varifrån de anskaffats, deras antal, betingelser för förvaring och
utfodring samt en särskild uppgift om huruvida de var fria från specifika
patogena ämnen (SPF).
d) Samtliga uppnådda resultat, såväl gynnsamma som ogynnsamma. Data från
försöken skall beskrivas så detaljerat att resultaten kan utvärderas kritiskt
och oberoende av den tolkning som gjorts av författaren. Resultaten kan
åtföljas av förklarande illustrationer.
e) En statistisk analys av resultaten, om försöksprogrammet kräver detta, med
uppgifter om statistisk varians.
f) En objektiv diskussion av de uppnådda resultaten som utmynnar i slutsatser
om substansens oskadlighet, dess säkerhetsmarginal hos försöksdjur och hos
den djurart som läkemedlet är avsett för och de möjliga biverkningarna, dess
användningsområde, aktiva dosnivåer och eventuella möjliga inkompatibili-
teter.
g) En detaljerad beskrivning och en ingående diskussion av resultaten av
undersökningen av restprodukteras oskadlighet i livsmedel och dennas rele-
vans vid utvärderingen av de potentiella risker som restprodukterna kan
medföra för människor. Denna diskussion skall följas av förslag som syftar
till att säkerställa att varje fara för människor elimineras med tillämpning
av internationellt erkända bedömningskriterier, till exempel halt utan
påvisbar effekt hos djur, förslag till val av skyddsfaktor och högsta tillåtna
dagsintag (ADI).
h) En ingående diskussion om de eventuella riskerna för personer som bereder
läkemedlet eller administrerar det till djur, följd av förslag till lämpliga
åtgärder för att minska sådana risker.
i) En ingående diskussion av de risker som den praktiska användningen av det
veterinärmedicinska läkemedlet kan innebära för miljön, följd av lämpliga
förslag för att minska sådana risker.
j) All information som är nödvändig för att så fullständigt som möjligt göra
den kliniskt ansvarige förtrogen med den föreslagna produktens värde. Denna
diskussion skall kompletteras med förslag i fråga om biverkningar och till2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 65
▼B
möjlig behandling av akuta toxiska reaktioner hos djur som produkten är
avsedd att administreras till.
k) En avslutande expertrapport som ger en detaljerad kritisk analys av den
information som angetts ovan i belysning av aktuell vetenskaplig kunskap
vid tiden för anmälan samt en detaljerad sammanfattning av resultaten av
samtliga relevanta oskadlighetstester och fullständiga litteraturhänvisningar.
B. KONTROLL AV RESTPRODUKTER
Kapitel I
Utförandet av undersökningarna
1. Inledning
I detta direktiv avses med rester alla aktiva substanser eller metaboliter av
dessa som finns kvar i kött eller andra livsmedel som härrör från det djur
som tillförts det aktuella veterinärmedicinska läkemedlet.
Syftet med att undersöka rester är att bestämma om och i vilken omfattning
och under vilka förutsättningar rester finns kvar i livsmedel som framställts
av de behandlade djuren och att fastställa vilka karensperioder som bör
iakttas för att undanröja varje risk för människors hälsa och/eller problem
inom livsmedelsindustrin.
För att kunna bedöma riskerna i samband med rester krävs det att man
fastställer om rester förekommer i djur som behandlats enligt de rekommen-
derade anvisningarna för läkemedlet samt att man undersöker verkan av
dessa rester.
Då det gäller veterinärmedicinska läkemedel som är avsedda att användas
på livsmedelsproducerande djur skall det framgå av restämnesdokumenta-
tionen
1. i vilken utsträckning och hur länge rester av det veterinärmedicinska
läkemedlet eller metaboliter av detta finns kvar i vävnader från det
behandlade djuret eller i livsmedel som framställts av dessa,
2. att det är möjligt att fastställa realistiska karensperioder som kan iakttas
under de förhållanden som råder inom husdjursproduktion, så att det går
att undanröja varje hälsorisk vid konsumtionen av livsmedel från behand-
lade djur samt problem inom livsmedelsindustrin,
3. att det finns praktiskt genomförbara analysmetoder för att kontrollera att
karensperioderna iakttas och att dessa analysmetoder är lämpade för
rutinmässig användning.
2. Metabolism och restproduktskinetik
2.1 Farmakokinetik (absorption, distribution, biotransformering, exkretion)
Syftet med farmakokinetiska undersökningar i fråga om rester av veterinär-
medicinska läkemedel är att utvärdera produktens absorption, distribution,
omvandling i kroppen och utsöndring hos den djurart som produkten är
avsedd för.
Slutprodukten, eller en bioekvivalent formulering, skall administreras till
den djurart som läkemedlet är avsett för i högsta rekommenderade dos.
Omfattningen av läkemedlets absorption skall beskrivas fullständigt med
beaktande av administreringssättet. Om det kan visas att den systemiska
absorptionen av läkemedel för utvärtes bruk är försumbar krävs inga ytterli-
gare undersökningar av restprodukterna.
Läkemedlets distribution i den djurart som läkemedlet är avsett för skall
beskrivas. Möjligheten till plasmaproteinbindning eller övergång till mjölk
eller ägg och till ackumulering av lipofila föreningar skall beaktas.
Vägarna för utsöndringen av produkten från det djur som läkemedlet är
avsett för skall beskrivas. De viktigaste metaboliterna skall identifieras och
karakteriseras.
2.2 Restproduktsreduktion
Syftet med detta slag av undersökningar, som mäter den hastighet med
vilken restprodukterna reduceras i det djur som läkemedlet är avsett för
efter det att läkemedlet sist administrerats, är att göra det möjligt att
fastställa karensperioder.
Vid skilda tillfällen efter det att försöksdjuret har fått den sista dosen av
läkemedlet skall de befintliga restmängderna bestämmas med lämpliga fysi-2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 66
▼B
kaliska, kemiska eller biologiska metoder. De tekniska metoderna och deras
tillförlitlighet och känslighet skall anges.
3. Rutinmässig analysmetod för påvisande av restprodukter
Förslag skall ges till analysmetoder som kan genomföras vid en rutinun-
dersökning och som har en känslighetsnivå som gör det möjligt att med
säkerhet påvisa brott mot de lagstadgade gränsvärdena för restmängder.
Den föreslagna analysmetoden skall beskrivas i detalj. Den skall valideras
och vara tillräckligt osofistikerad för att kunna användas under normala
förhållanden vid rutinkontroll av restprodukter.
Följande utmärkande drag skall beskrivas:
— Specificitet.
— Noggrannhet, även känslighet.— Precision.— Gräns för påvisande.— Gräns för kvantifiering.— Genomförbarhet och tillämplighet vid normala laboratorieförhållanden.— Känslighet för störningar.
Den föreslagna analysmetodens lämplighet skall bedömas i belysning av
aktuell vetenskaplig och teknisk kunskap vid tiden för ansökan.
Kapitel II
Redovisning av särskilda uppgifter och handlingar
I dokumentationen om restproduktskontrollerna skall, liksom i varje vetenskap-
ligt arbete, följande ingå:
a) En inledning som definierar ämnet med de eventuella litteraturhänvisningar
som kan vara av betydelse.
b) En detaljerad beskrivning av den undersökta substansens identitet, i vilken
ingår:
— sammansättning,
— renhet,— identifikationsuppgifter för tillverkningssatsen,— förhållande till den slutliga produkten,— specifik aktivitet och radioaktiv renhet hos märkta substanser,— de märkta atomernas position i molekylen.
c) En detaljerad försöksplan med motivering för eventuellt utelämnande av
vissa undersökningar som angivits ovan, beskrivning av de metoder, den
utrustning och det material som använts, upplysningar om djurens art, ras
eller stam, varifrån de anskaffats, deras antal, betingelser för förvaring och
utfodring.
d) Samtliga uppnådda resultat, såväl gynnsamma som ogynnsamma. Data från
försöken skall beskrivas så detaljerat att resultaten kan utvärderas kritiskt
och oberoende av den tolkning som gjorts av författaren. Resultaten kan
åtföljas av illustrationer.
e) En statistisk analys av resultaten, om försöksprogrammet kräver detta, med
uppgifter om statistisk varians.
f) En objektiv diskussion av de uppnådda resultaten som utmynnar i förslag till
gränsvärden för restmängder av de aktiva substanser som ingår i produkten,
med uppgift om vilken markörrest och vilka målvävnader det gäller, samt
förslag till nödvändiga karensperioder för att säkerställa att inga rester som
kan utgöra en fara för konsumenten finns i livsmedel som härrör från
behandlade djur.
g) En avslutande expertrapport som ger en detaljerad kritisk analys av den
information som angetts ovan i belysning av aktuell vetenskaplig kunskap
vid tiden för anmälan samt en detaljerad sammanfattning av resultaten av
testerna rörande restprodukter och fullständiga litteraturhänvisningar.
DEL 4
Prekliniska och kliniska prövningar
De särskilda uppgifter och handlingar som skall bifogas en ansökan om
försäljningstillstånd enligt artiklarna 12.3 j och 13.1 skall redovisas enligt
bestämmelserna i denna del.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 67
▼B
Kapitel I
Prekliniska krav
Prekliniska studier krävs för att fastställa produktens farmakologiska aktivitet
och tolerans.
A. FARMAKOLOGI
A.1. Farmakodynamik
De farmakodynamiska studierna skall planeras utifrån två klart skilda utgångs-
punkter.
För det första skall den verkningsmekanism och de farmakologiska effekter som
den rekommenderade praktiska användningen grundar sig på beskrivas på ett
tillfredsställande sätt. Resultaten skall uttryckas kvantitativt (med användning
t.ex. av dos-effektkurvor, tid-effektkurvor etc.) och om möjligt i jämförelse
med en substans med väl känd effekt. När effekten anges vara starkare för en
aktiv substans skall skillnaden påvisas och styrkas genom statistisk signifikans.
För det andra skall den ansvarige forskaren lägga fram en allmän farmakologisk
karakteristik av den aktiva substansen med särskild hänsyn till möjliga biverk-
ningar. I allmänhet skall huvudfunktionerna undersökas.
Den ansvarige forskaren skall bestämma vilken verkan administreringsväg,
formulering o.s.v. har på den aktiva substansens farmakologiska aktivitet.
Dessa undersökningar skall göras mer ingående om den rekommenderade dosen
närmar sig den som kan väntas ge biverkningar.
Försökstekniken skall, om det inte är fråga om standardprocedurer, beskrivas
tillräckligt ingående för att kunna upprepas och den ansvarige forskaren måste
styrka dess tillämplighet. De experimentella resultaten skall läggas fram på ett
överskådligt sätt, och statistisk signifikans skall anges för vissa slag av försök.
Om inte goda skäl för motsatsen kan anföras, skall även en undersökning göras
för att fastställa om upprepad tillförsel av substansen medför någon kvantitativ
förändring av effekterna.
Kombinationer av läkemedel kan vara berättigade antingen på farmakologiska
grunder eller på grund av kliniska indikationer. I det första fallet skall den
farmakodynamiska och/eller farmakokinetiska studien påvisa interaktioner som
skulle kunna göra kombinationen av värde vid kliniskt bruk. I det senare fallet,
när man eftersträvar ett vetenskapligt berättigande för kombinationen genom
kliniska försök, skall det av undersökningen framgå om de effekter som
förväntas från kombinationen kan påvisas hos djur och betydelsen av eventuella
biverkningar skall åtminstone undersökas. Om en ny aktiv substans ingår i
kombinationen skall denna först ha undersökts grundligt.
A.2. Farmakokinetik
Grundläggande farmakokinetisk information om en ny aktiv substans är i
allmänhet värdefull i kliniskt sammanhang.
Målen för farmakokinetiska studier gäller två huvudområden:
i) deskriptiv farmakokinetik som leder till en bedömning av grundläggande
parametrar som elimination ur kroppen, distributionsvolym(er), genomsnittlig
tid som läkemedlet kvarstannar i kroppen o.s.v.,
ii) användning av dessa parametrar för att undersöka förhållandena mellan
doseringsföreskrifter, koncentration i plasma och vävnader och de farmako-
logiska, terapeutiska eller toxiska effekterna.
Det är som regel nödvändigt att genomföra farmakokinetiska studier på den
djurart läkemedlet är avsett för för att kunna använda läkemedel med största
möjliga effektivitet och säkerhet. Dessa studier är särskilt värdefulla som stöd
för kliniker i upprättandet av doseringsföreskrifter (administreringsväg och
-ställe, dos, doseringsintervall, antal administreringar o.s.v.) och i anpassningen
av doseringsföreskrifterna till vissa populationsvariabler (t.ex. ålder, sjukdom).
Sådana studier kan vara effektivare räknat i antal djur och, allmänt sett, ge mer
information än de klassiska dostitreringsstudierna.
Då det gäller nya kombinationer av kända substanser som har undersökts enligt
bestämmelserna krävs inte farmakokinetiska studier av den fasta kombinationen
om det kan visas att de aktiva substansernas farmakokinetiska egenskaper inte
förändras då de administreras i en fast kombination.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 68
▼B
A.2.1 Biotillgänglighet/bioekvivalens
Lämpliga biotillgänglighetsstudier skall företas för att fastställa bioekvivalens
— då en produkt med ny formulering jämförs med den redan existerande
produkten,
— då ett nytt administreringssätt eller en ny administreringsväg skall jämföras
med en vedertagen metod,
— i samtliga fall som avses i artikel 13.1.
B. TOLERANS HOS DEN DJURART SOM LÄKEMEDLET ÄR AVSETT
FÖR
Syftet med denna studie, som skall utföras på alla djurarter som läkemedlet är
avsett för, är att genomföra lokala och allmänna toleransförsök på samtliga
dessa djurarter med en utformning som syftar till att fastställa ett tolererat doser-
ingsintervall som är tillräckligt stort för att ge en tillräcklig säkerhetsmarginal
samt också de kliniska symptomen på intolerans, då rekommenderad(e) admini-
streringsväg(ar) används, i den utsträckning detta kan uppnås genom att
behandlingsdosen och/eller behandlingstiden ökas. Försöksrapporten skall
innehålla så många detaljer som möjligt om de förväntade farmakologiska effek-
terna och biverkningarna. Vid bedömningen av de senare skall vederbörlig
hänsyn tas till att värdet av de djur som används kan vara mycket högt.
Läkemedlet skall åtminstone administreras via den rekommenderade administre-
ringsvägen.
C. RESISTENS
Uppgifter om uppkomst av resistenta organismer är nödvändiga då det gäller
läkemedel som är avsedda att förebygga eller behandla infektionssjukdomar
eller parasitangrepp hos djur.
Kapitel II
Kliniska krav
1.Allmänna principer
Syftet med kliniska prövningar är att påvisa eller dokumentera det veterinär-
medicinska läkemedlets effekt efter att det administrerats i rekommenderad
dos, att ange indikationer och kontraindikationer för det med hänsyn till
djurart, ålder, ras och kön, bruksanvisningar och eventuella biverkningar
samt dess oskadlighet och tolerans under normala användningsbetingelser.
Om inte undantag från detta kan motiveras skall kliniska prövningar utföras
med en kontrollgrupp djur (kontrollerade kliniska prövningar). Den uppnådda
effekten skall jämföras med ett placebopreparat eller avsaknad av behandling
och/eller effekten av ett godkänt läkemedel med känt terapeutiskt värde.
Samtliga erhållna resultat, såväl positiva som negativa, skall rapporteras.
Diagnosmetoderna skall redovisas. Resultaten skall framläggas med tillämp-
ning av kvantitativa eller konventionella kliniska kriterier. Lämpliga
statistiska metoder skall användas och valet motiveras.
Då det gäller veterinärmedicinska läkemedel som i första hand är avsedda att
verka prestationshöjande skall särskild uppmärksamhet ägnas
— avkastningen av husdjursproduktionen,
— husdjursproduktionens kvalitet (organoleptiska, näringsmässiga, hygie-
niska och tekniska kvaliteter),
— näringsmässig effektivitet och tillväxten hos djuret,— djurets allmänna hälsostatus.
Experimentella data skall bekräftas av data som erhållits under normala
produktionsbetingelser.
Om den sökande kan visa att han saknar möjlighet att ge fullständiga data
om den terapeutiska effekten vid vissa indikationer av något av följande skäl:
a) De indikationer läkemedlet är avsett för är så sällsynta att den sökande
inte rimligen kan förväntas kunna lämna fullständig bevisning.
b) På vetenskapens nuvarande ståndpunkt kan fullständig bevisning inte
lämnas.
Vid sådant förhållande kan försäljningstillstånd endast lämnas på följande
villkor:
a) Läkemedlet i fråga skall endast kunna förskrivas av veterinär och, i vissa
fall, endast administreras under strikt veterinärkontroll.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 69
▼B
b) Bipacksedeln och eventuellt annat informationsmaterial måste fästa den
praktiserande veterinärens uppmärksamhet på att de befintliga uppgifterna
om läkemedlet i fråga ännu i vissa, särskilt angivna, avseenden är
ofullständiga.
2.Utförande av prövningarna
Alla veterinärmedicinska kliniska prövningar skall utföras enligt en full-
ständig och detaljerad försöksplan som skall redovisas skriftligt innan
prövningen påbörjas. Försöksdjurens välbefinnande skall stå under tillsyn av
veterinär och beaktas fullt ut varje gång en försöksplan utarbetas och under
hela den tid prövningen pågår.
I förväg upprättade, systematiska och skriftligt redovisade metoder skall
krävas för organisation, genomförande, datainsamling och kontroll av de
kliniska prövningarna.
Innan en prövning påbörjas skall ägaren till de djur som skall användas vid
prövningen ges fullständig information och lämna sitt medgivande. Medgi-
vandet skall dokumenteras. Särskilt skall djurägaren skriftligen informeras
om följderna av att djuren deltar i prövningen för det fortsatta handhavandet
av djuren eller för livsmedel från behandlade djur. En kopia av detta medde-
lande, kontrasignerad av djurägaren med angivande av datum skall ingå i
dokumentationen för prövningen.
Såvida inte prövningen genomförs som blindprov skall bestämmelserna i
artiklarna 58, 59 och 60 om märkning av veterinärmedicinska produkter tillä-
mpas analogiskt på beredningar som är avsedda att användas vid
veterinärmedicinska kliniska prövningar. I samtliga fall skall texten ”får
endast användas vid veterinärmedicinska kliniska prövningar” förekomma i
märkningen på framträdande plats och med outplånlig skrift.
Kapitel III
Särskilda uppgifter och dokument
I dokumentationen om läkemedlets effekt skall, liksom i varje vetenskapligt
arbete, ingå en inledning som definierar ämnet med de eventuella litteraturhän-
visningar som kan vara av betydelse.
All preklinisk och klinisk dokumentation skall vara tillräckligt detaljerad för att
en objektiv bedömning skall kunna göras. Alla studier och försök skall redo-
visas, oavsett om de är gynnsamma eller ogynnsamma för den sökande.
1. Redovisning av prekliniska iakttagelser
När så kan ske skall alltid uppgifter lämnas om
a) försök som påvisar farmakologiska effekter,
b) försök som påvisar de farmakologiska mekanismer som ligger bakom
den terapeutiska effekten,
c) försök som visar de huvudsakliga farmakokinetiska processerna.
Om oväntade resultat uppträder under prövningarna skall dessa redovisas
ingående.
Dessutom skall följande uppgifter lämnas i alla prekliniska studier:
a) En sammanfattning.
b) En detaljerad försöksplan som beskriver de metoder, den apparatur och
det material som använts och innehåller uppgifter om t.ex. djurart,
ålder, vikt, kön, antal, djurens ras eller stam och identitet, dosering,
administreringsväg och tidsplan för administreringen.
c) En statistisk resultatanalys, när detta är motiverat.
d) En objektiv diskussion av de erhållna resultaten som utmynnar i slut-
satser om produktens oskadlighet och effekt.
En förklaring måste lämnas om dessa uppgifter utelämnas helt eller delvis.
2.1 Redovisning av kliniska iakttagelser
Samtliga uppgifter skall lämnas av varje försöksansvarig, vid individuell
behandling på individuella journaler och vid kollektiv behandling på kollek-
tiva journaler.
Uppgifter skall lämnas enligt följande:
a) Den ansvarige forskarens namn, adress, befattning och kvalifikationer.
b) Tid och plats för behandlingen samt djurägarens namn och adress.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 70
▼B
c) Uppgifter i försöksplanen som beskriver de metoder som använts, även
randomiseringsmetoder och metoder för blindförsök, samt bl.a. admini-
streringsväg, tidsplan för administreringen, dosering,
identifikationsuppgifter för försöksdjuren, djurart, raser eller stammar,
ålder, vikt, kön och fysiologisk status.
d) Uppfödnings- och utfodringsmetoder med uppgift om fodersammansätt-
ningen och art och mängd för eventuella fodertillsatser.
e) Anamnes (så fullständig som möjligt), eventuella tillstötande sjukdomar
och dessas förlopp.
f) Diagnos och de medel som använts vid denna.
g) Sjukdomssymptom och sjukdomens svårighetsgrad, om möjligt enligt
konventionella kriterier.
h) Detaljerad beskrivning av den kliniska försöksformulering som använts
vid undersökningen.
i) Doseringen av läkemedlet, administreringssätt, -väg och -frekvens och
de eventuella försiktighetsåtgärder som vidtagits under administreringen
(t.ex. hastigheten vid injicering).
j) Behandlingstidens och den efterföljande observationsperiodens längd.
k) Fullständiga upplysningar om de läkemedel (utöver det läkemedel som
prövades) som administrerades under undersökningstiden, antingen före
eller samtidigt med testprodukten samt i det senare fallet upplysningar
om observerade interaktioner.
l) Samtliga resultat av de kliniska prövningarna (även ogynnsamma eller
negativa resultat) med en fullständig redogörelse för de kliniska obser-
vationerna och resultaten av de objektiva aktivitetstest
(laboratorieanalyser, fysiologiska test) som krävs för att bedöma
ansökan. De använda teknikerna måste specificeras och signifikansen
av eventuella variationer i resultaten förklaras (till exempel metodva-
rians, varians mellan individer eller effekt av medicineringen). Att
farmakodynamisk effekt kan påvisas hos djur skall inte i sig vara
tillräcklig bevisning för slutsatser om eventuell terapeutisk effekt.
m) Samtliga uppgifter om eventuella oavsedda effekter, skadliga eller ej,
och om de åtgärder som kan ha vidtagits till följd av dessa. Förhållandet
orsak-verkan skall om möjligt undersökas.
n) Effekter på djurens produktivitet (till exempel: värpning, mjölkproduk-
tion och fortplantningsförmåga).
o) Effekter på kvaliteten hos de livsmedel som härrör från behandlade djur,
särskilt då prövningen gäller läkemedel som är avsedda att användas
som prestationshöjande medel.
p) En sammanfattning av varje individuellt fall eller, i fråga om kollektiv
behandling, varje kollektivt fall.
Om en eller flera av punkterna a till p utelämnas, skall detta motiveras.Innehavaren av godkännande för försäljning för det veterinärmedicinska
läkemedlet skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att de
originaldokument som ligger till grund för inlämnade data bevaras underminst fem år efter det att godkännandet för försäljning för produkten har
upphört att gälla.
2.2 Sammanfattning och slutsatser av de kliniska iakttagelserna
De kliniska iakttagelserna vid varje klinisk prövning skall redovisas kort-
fattat i en sammanfattning av försöken och dessas resultat, varvid följande
särskilt skall anges:
a) Antalet djur i kontrollgruppen, antalet - individuellt eller kollektivt -
behandlade djur med uppdelning efter djurart, ras eller stam, ålder och
kön.
b) antal djur som i förtid avskildes från prövningarna och skälen till detta.
c) i fråga om djur i kontrollgruppen, uppgift om de
— inte fick någon behandling,
— fick ett placebopreparat,— fick ett annat läkemedel som är godkänt och har känd verkan,— fick den prövade aktiva substansen i en annan formulering eller via
en annan administreringsväg.
d) de iakttagna biverkningarnas frekvens.
e) iakttagelser om effekter på produktiviteten (till exempel värpning,
mjölkproduktion, fortplantningsförmåga och livsmedelskvalitet).2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 71
▼B
f) uppgifter om försöksdjur som kan löpa större risker på grund av ålder,
uppfödnings- eller utfodringsmetod eller den användning de är avsedda
för eller djur vilkas fysiologiska eller patologiska tillstånd kräver särskild
uppmärksamhet.
g) en statistisk utvärdering av resultaten, om försöksprogrammet motiverar
detta.
Slutligen skall försöksledaren dra allmänna slutsatser av vad som fram-
kommit under försöken och ange sin uppfattning om läkemedlets
oskadlighet under de föreslagna användningsbetingelserna och dess terapeu-
tiska effekt samt lämna eventuell betydelsefull information om indikationer
och kontraindikationer, dosering och genomsnittlig behandlingstid samt, i
tillämpliga fall, om eventuella observerade interaktioner med andra
läkemedel eller med fodertillsatser samt om eventuella särskilda försiktig-
hetsåtgärder som bör vidtas under behandlingen och om kliniska symptom
på överdosering.
Då det gäller kombinationsprodukter skall försöksledaren även dra slutsatser
om produktens oskadlighet och effekt jämfört med separat administrering av
de aktiva substanser som ingår i kombinationen.
3. Avslutande expertrapport
I den avslutande expertrapporten skall en ingående kritisk analys göras av
all preklinisk och klinisk dokumentation i belysning av aktuell vetenskapligkunskap vid tiden för ansökan och en detaljerad sammanfattning lämnas av
resultaten av de försök och prövningar som rapporterats med fullständiga
bibliografiska hänvisningar.
AVDELNING II
Krav för immunologiska veterinärmedicinska läkemedel
Utan inskränkning av de särskilda kraven i gemenskapslagstiftningen
beträffande bekämpning och utrotande av djursjukdomar skall följande krav
gälla för immunologiska veterinärmedicinska läkemedel.
DEL 5
Sammanfattning av ansökningshandlingarna
A. ADMINISTRATIVA UPPGIFTER
Det immunologiska veterinärmedicinska läkemedel som ansökan gäller skall
identifieras med namn och namn på aktiva substanser samt styrka och läkeme-
delsform, administreringssätt och administreringsväg och en beskrivning av
produktens slutliga utformning i samband med försäljning.
Den sökandes namn och adress skall anges samt namn och adress för tillver-
karna och de tillverkningsställen som medverkar i de olika skedena av
tillverkningen (inklusive tillverkaren av slutprodukten och tillverkaren eller till-
verkarna av den eller de aktiva substanserna) och i förekommande fall
importörens namn och adress.
Den sökande skall ange hur många bilagor med dokumentation som inlämnas
till stöd för ansökan och titlarna på dessa samt, om så har skett, vilka produkt-
prover som även har bifogats.
Till de administrativa uppgifterna bifogas kopior av en handling som styrker att
tillverkaren har tillverkningstillstånd för de berörda immunologiska veterinärme-
dicinska läkemedlen enligt artikel 44 (med en kort beskrivning av
produktionsanläggningen). Dessutom skall en förteckning lämnas över de orga-
nismer som hanteras på produktionsanläggningen.
Den sökande skall lämna en förteckning över de länder i vilka godkännande för
försäljning har beviljats, kopior av samtliga sammanfattningar av produktens
viktigaste egenskaper enligt artikel 14 i den utformning som har godkänts av
medlemsstaterna och en förteckning över de länder i vilka en ansökan har
lämnats in.
B. SAMMANFATTNING AV PRODUKTENS VIKTIGASTE EGEN-
SKAPER
Den sökande skall föreslå en sammanfattning av produktens viktigaste egen-
skaper enligt artikel 14.
Dessutom skall den sökande tillhandahålla ett eller flera prover på, eller
modeller av, det immunologiska veterinärmedicinska läkemedlets
försäljningsförpackning samt en bipacksedel om en sådan krävs.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 72
▼B
C. EXPERTRAPPORTER
Enligt artikel 15.2 och 15.3 skall den sökande lämna expertrapporter om samt-
liga delområden som ingår i dokumentationen.
Varje expertrapport skall bestå av en kritisk bedömning av de undersökningar
och/eller försök som har utförts enligt detta direktiv och meddela alla uppgifter
som är av betydelse för bedömningen. Experten skall lämna ett yttrande om
huruvida tillräckliga garantier har lämnats för produktens kvalitet, säkerhet och
effekt. En faktasammanfattning är inte tillräcklig.
Samtliga viktiga uppgifter skall sammanfattas i en bilaga till expertrapporten
som, i alla de fall då detta är möjligt, även skall innehålla grafisk presentation
eller tabeller. Expertrapporten och sammanfattningarna skall innehålla
noggranna korshänvisningar till de upplysningar som återfinns i huvuddokumen-
tationen.
Samtliga expertrapporter skall utarbetas av en person med lämpliga kvalifika-
tioner och lämplig erfarenhet. Rapporten skall undertecknas av experten med
angivande av datum och till den skall fogas kortfattade upplysningar om exper-
tens utbildningsbakgrund samt om hans yrkesmässiga vidareutbildning och
erfarenhet. Expertens yrkesmässiga förhållande till sökanden skall anges.
DEL 6
Analytiska (fysikalisk-kemiska, biologiska eller mikrobiologiska) prövningar
av immunologiska veterinärmedicinska läkemedel
Samtliga undersökningsmetoder skall överensstämma med den vetenskapliga
ståndpunkten vid det aktuella tillfället och vara validerade. Resultaten av vali-
deringarna skall tillhandahållas.
Undersökningsmetoden, eller i förekommande fall samtliga undersökningsme-
toder, skall beskrivas tillräckligt ingående för att kontrollundersökningar skall
kunna utföras på begäran av den behöriga myndigheten. Eventuell särskild appa-
ratur och utrustning skall beskrivas med angivande av alla väsentliga detaljer,
om möjligt åtföljt av figur. Sammansättningen av de reagens som har använts
vid laboratorieförsöken skall om så är nödvändigt kompletteras med tillverk-
ningsmetoden. Då det gäller undersökningsmetoder som ingår i Europeiska
farmakopén eller i någon medlemsstats farmakopé kan denna beskrivning
ersättas av en fullständig hänvisning till den farmakopé som avses.
A. KVALITATIVA OCH KVANTITATIVA UPPGIFTER OM BESTÅNDS-
DELARNA
De uppgifter och dokument som skall åtfölja ansökan om godkännande för
försäljning enligt artikel 12.3 c skall ställas samman enligt följande anvisningar:
1. Kvalitativa uppgifter
Med kvalitativa uppgifter om det immunologiska veterinärmedicinska
läkemedlets samtliga beståndsdelar skall avses beteckningen på eller
beskrivning av
— den eller de aktiva substanserna,
— adjuvansämnena,— hjälpämnena, oavsett art eller mängd, däribland konserveringsmedel,
stabilisatorer, emulgatorer, färgämnen, smakämnen, aromämnen,
markörer o.s.v.,
— beståndsdelarna i den läkemedelsform som är avsedd att administreras
till djur.
Dessa uppgifter skall kompletteras med alla relevanta uppgifter i fråga om
läkemedelsbehållaren och, i tillämpliga fall, om dess förslutningsanordning
samt detaljer om de tillbehör som krävs vid användningen eller administrer-
ingen av det immunologiska veterinärmedicinska läkemedlet och som skall
levereras tillsammans med produkten.
2. Med den gängse terminologi som skall användas vid beskrivningen av
beståndsdelarna i immunologiska veterinärmedicinska läkemedel skall,
oavsett övriga bestämmelser i artikel 12.3 c, avses:
— för substanser som är upptagna i Europeiska farmakopén - eller, om så
inte är fallet, i den nationella farmakopén i någon av medlemsstaterna -
huvudtiteln i monografin, som skall vara obligatorisk för alla substanser
av detta slag, tillsammans med hänvisning till berörd farmakopé,
— för andra substanser, det internationella generiska namn som har rekom-
menderats av Världshälsoorganisationen, eventuellt åtföljt av annat
generiskt namn eller, om inga sådana finns, den exakta vetenskapliga
beteckningen; för substanser som saknar internationellt generiskt namn
eller exakt vetenskaplig benämning skall utgångsmaterialet och frams-2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 73
▼B
tällningssättet beskrivas, i tillämpliga fall tillsammans med övriga rele-
vanta detaljer,
— vad beträffar färgämnen, deras beteckning genom den ”E”-kod som de
har tilldelats i direktiv 78/25/EEG.
3. Kvantitativa uppgifter
Vad gäller kvantitativa uppgifter om de verksamma beståndsdelarna i ett
immunologiskt veterinärmedicinskt läkemedel är det nödvändigt att alltid
då så är möjligt ange antalet organismer, specifikt proteininnehåll, massa,
antalet internationella enheter (IE) eller enheter av biologisk aktivitet,
antingen per dosenhet eller per volymenhet för varje aktiv substans samt,
för adjuvans och hjälpämnen, massa eller volym för vart och ett av dem
med vederbörligt beaktande av vad som föreskrivs i avsnitt B.
Om en internationell enhet av biologisk aktivitet har definierats skall denna
användas.
Enheter av biologisk aktivitet för vilka uppgifter saknas i publicerat material
skall uttryckas på att sådant sätt att det ger otvetydiga upplysningar om
substansernas aktivitet, t.ex. genom att man anger de immunologiska
effekter som ligger till grund för metoden för att bestämma doseringen.
4. Farmaceutiskt utvecklingsarbete
En förklaring skall ges om valet av sammansättning, beståndsdelar och
behållare med stöd av vetenskapliga uppgifter från det farmaceutiska
utvecklingsarbetet. Översatsning skall anges och motiveras. Effektiviteten
hos eventuella konserveringssystem skall styrkas.
B. BESKRIVNING AV TILLVERKNINGSMETODEN FÖR SLUTPRO-
DUKTEN
Den beskrivning av tillverkningssmetoden som skall ingå i ansökan om godkän-
nande för försäljning enligt artikel 12.3 d skall utformas så att den ger en
adekvat sammanfattning av de tillvägagångssätt som har använts.
Av denna anledning skall den minst omfatta
— de olika stegen i tillverkningsprocessen (även reningsmetoder) så att det går
att bedöma reproducerbarheten samt om risker finns för ogynnsamma
effekter på slutprodukterna, som t.ex. mikrobiologisk kontaminering,
— vid kontinuerlig tillverkning, fullständiga uppgifter om de försiktighetsmått
som har vidtagits för att se till att varje sats av slutprodukten är homogen
och att de olika tillverkningssatserna har identiska egenskaper,
— uppgift om de substanser som inte kan återvinnas under tillverkningspro-
cessen,
— fullständiga uppgifter om blandningen med mängduppgifter för alla använda
substanser,
— uppgifter om på vilket stadium i tillverkningen prover tas för processkont-
roll.
C. PRODUKTION OCH KONTROLL AV UTGÅNGSMATERIALET
I detta avsnitt avses med utgångsmaterial alla beståndsdelar som används vid
produktionen av det immunologiska veterinärmedicinska läkemedlet. De
odlingssubstrat som används för att producera den aktiva substansen betraktas
som ett enda utgångsmaterial.
I fråga om
— en aktiv substans som inte beskrivs i Europeiska farmakopén eller i någon
medlemsstats farmakopé,
eller
— en aktiv substans som beskrivs i Europeiska farmakopén eller i någon
medlemsstats farmakopé, om den framställs enligt en metod som kan
medföra förekomst av föroreningar som inte omnämns i monografin i farma-
kopén och för vilken monografin är otillräcklig för en tillfredsställande
kvalitetskontroll
som tillverkas av någon annan än sökanden, kan denne vidta åtgärder så att till-
verkaren av den aktiva substansen sammanställer en detaljerad beskrivning av
tillverkningsmetoden, kvalitetskontrollen under tillverkningsprocessen och vali-
deringen av processen och lämnar dessa handlingar direkt till den behörigamyndigheten. I detta fall skall tillverkaren dock förse sökanden med alla
uppgifter som kan krävas för att den senare skall kunna ansvara för läkemedlet.
Tillverkaren skall skriftligt bekräfta för sökanden att han kommer att se till att
tillverkningssatsernas egenskaper inte varierar och att han inte kommer att
förändra tillverkningsprocessen eller specifikationerna utan att underrätta2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 74
▼B
sökanden. Dokument och uppgifter till stöd för ansökan om en sådan förändring
skall lämnas till de behöriga myndigheterna.
De uppgifter och handlingar som skall åtfölja en ansökan om godkännande för
försäljning enligt artiklarna 12.3 i, 12.3 j samt 13.1 skall innehålla resultaten av
de undersökningar som gäller kvalitetskontrollen av samtliga beståndsdelar som
används och sammanställas enligt följande föreskrifter.
1. Utgångsmaterial som är upptagna i farmakopéer
Monografierna i Europeiska farmakopén skall gälla för alla substanser som
förekommer där.
Beträffande övriga substanser kan varje medlemsstat i fråga om produkter
som framställs inom dess territorium kräva att de skall motsvara kraven i
den nationella farmakopén.
Beståndsdelar som uppfyller kraven i Europeiska farmakopén eller farma-
kopén i någon medlemsstat skall anses uppfylla kraven i artikel 12.3 i. I
detta fall får beskrivningen av analysmetoderna ersättas med en utförlig
hänvisning till ifrågavarande farmakopé.
Hänvisningar till farmakopéer i tredje land kan tillåtas i de fall då
substansen varken finns beskriven i Europeiska farmakopén eller i den
nationella farmakopén i fråga. I detta fall skall monografin inlämnas, om
så är nödvändigt tillsammans med en översättning för vilken den sökande
är ansvarig.
Färgämnen skall alltid uppfylla kraven i direktiv 78/25/EEG.Rutinundersökningar av varje tillverkningssats av utgångsmaterial skall ske
på det sätt som har angivits i ansökningen om godkännande för försäljning.
Om andra undersökningar än de som nämns i farmakopén utförs, skall det
styrkas att utgångsmaterialen uppfyller kvalitetskraven i denna farmakopé.
Om specifikationerna, eller de övriga bestämmelserna, för någon substans
enligt monografin i Europeiska farmakopén eller en medlemsstats farma-
kopé inte är tillräckliga för att säkerställa substansens kvalitet, kan de
behöriga myndigheterna kräva mer relevanta specifikationer från inneha-
varen av godkännande för försäljning.
De behöriga myndigheterna skall underrätta de myndigheter som är ansva-
riga för farmakopén i fråga. Innehavaren av godkännande för försäljning
skall förse de myndigheter som ansvarar för farmakopén med detaljerade
upplysningar om de brister som har ansetts finnas och om de ytterligare
specifikationer som tillämpas.
Om ett utgångsmaterial varken finns beskrivet i Europeiska farmakopén
eller i någon medlemsstats farmakopé, kan det godtas att materialet
motsvarar kraven i farmakopén i tredje land. I sådana fall skall den sökande
lämna in en kopia av monografin och, om så är nödvändigt, valideringen av
de undersökningsmetoder som nämns i monografin samt en översättning om
detta krävs. Då det gäller aktiva substanser skall bevisning lämnas för att
monografin ger tillräckliga garantier för en tillfredsställande kontroll av
deras kvalitet.
2. Utgångsmaterial som inte är upptagna i en farmakopé
2.1 Utgångsmaterial av biologiskt ursprung
Produktionen av vaccin skall alltid när så är möjligt baseras på lotsystem för
frömaterial och på etablerade cellbanker. Vid produktion av immunologiska
veterinärmedicinska produkter som består av sera skall de producerande
djurens ursprung, allmänna hälsostatus och immunologiska status anges.
Väl beskrivna pooler för källmaterial skall användas.
Utgångsmaterialens ursprung och bakgrund skall beskrivas och dokumen-
teras. Då det gäller gentekniskt framställda utgångsmaterial skall i denna
information bl.a. ingå en beskrivning av utgångsceller eller -stammar,
expressionsvektorns konstruktion (namn, ursprung, replikonfunktion,
promotor och andra styrelement), kontroll av den DNA- eller RNA-sekvens
som slutinpassat, oligonukleotidsekvenser för plasmidvektorn i cellerna, den
plasmid som använts för kotransfektion, tillförda eller avlägsnade gener,
slutkonstruktionens biologiska egenskaper och exprimerade gener, kopie-
nummer och genetisk stabilitet.
Frömaterial, inklusive cellbanker och råserum för antiserumproduktion skall
kontrolleras i fråga om identitet och främmande agens.
Information skall lämnas om samtliga substanser av biologiskt ursprung som
används på varje stadium av tillverkningsprocessen. I denna information
skall ingå
— uppgifter om råvarukällan,2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 75
▼B
— uppgifter om eventuell förädling, rening eller inaktivering med upplys-
ningar om valideringen av dessa processer och om kontroller av
pågående processer,
— uppgifter om de eventuella kontamineringsprov som utförs på varje sats
av substansen.
Om det upptäcks eller misstänks att främmande agens förekommer skall det
material som berörs kasseras eller endast användas under ytterst exceptio-
nella förhållanden då en ytterligare behandling av produkten kan
säkerställa att dessa agens elimineras och/eller inaktiveras. Det skall styrkas
att en sådan eliminering och/eller inaktivering av dessa främmande agens
har skett.
Då cellbanker används skall det styrkas att cellernas egenskaper har förblivit
oförändrade fram till och med den mest framskridna nivån i produktionen.
I fråga om levande försvagade vacciner skall bevisning lämnas för att
försvagningen av fröets egenskaper är stabil.
Om så krävs skall prover på det biologiska utgångsmaterialet eller de
reagens som används i testmetoderna lämnas så att den behöriga myndig-
heten ges möjlighet att låta utföra kontrollprövningar.
2.2 Utgångsmaterial av icke-biologiskt ursprung
Beskrivningen skall lämnas i form av en monografi med följande rubriker:
— Namnet på utgångsmaterialet enligt anvisningarna i avsnitt A, punkt 2,
skall kompletteras med uppgift om eventuella handelsnamn eller veten-
skapliga synonymer.
— Beskrivning av utgångsmaterialet, med en utformning som är likartad
med den som tillämpas i Europeiska farmakopén.
— Utgångsmaterialets funktion.
— Identifieringsmetoder.
— Renheten skall beskrivas i relation till summan av förutsebara förore-
ningar, särskilt de som kan ha en skadlig effekt och, om så är
nödvändigt, de som, med hänsyn till substanskombination som ansökan
om godkännande för försäljning gäller, kan ha en negativ inverkan på
det veterinärmedicinska läkemedlets stabilitet eller störa analysresul-
taten. En kort beskrivning skall lämnas av de tester som görs för att
fastställa renheten hos varje sats av utgångsmaterialet.
— Eventuella särskilda försiktighetsåtgärder som kan vara nödvändiga vid
lagring av ett utgångsmaterial och, om det är nödvändigt, längsta
lagringstid skall anges.
D. SPECIFIKA ÅTGÄRDER FÖR ATT HINDRA ÖVERFÖRING AV
ANIMAL SPONGIFORM ENCEFALOPATI
Den sökande skall styrka att det veterinärmedicinska läkemedlet har tillverkats i
enlighet med den vägledning om minimering av risken för överföring av animalspongiform encefalopati via veterinärmedicinska läkemedel och de uppdater-
ingar av denna som offentliggjorts i volym 7 av Europeiska kommissionens
publikation ”Läkemedelsregler inom Europeiska gemenskapen ”.
E. KONTROLLER UNDER TILLVERKNINGSPROCESSEN
1.De uppgifter och den dokumentation som enligt artiklarna 12.3 i, 12.3 j samt
13.1 skall åtfölja ansökan om godkännande för försäljning skall omfatta upplys-
ningar om de kontroller som utförs av mellanprodukterna i syfte att säkerställa
likformighet i tillverkningsprocessen och i fråga om den färdiga produkten.
2.Då det gäller inaktiverade eller avgiftade vacciner skall inaktiveringen eller
avgiftningen kontrolleras vid varje tillverkningstillfälle omedelbart efter inakti-
verings- eller avgiftningsprocessen.
F. KONTROLL AV DEN FÄRDIGA PRODUKTEN
I de särskilda uppgifter och dokument som skall åtfölja ansökan om godkän-
nande för försäljning enligt artiklarna 12.3 i, 12.3 j samt 13.1 skall ingå
upplysningar om kontroller av den färdiga produkten. Då tillämpliga monogra-
fier finns gäller att, om man använder andra undersökningsmetoder och
gränsvärden än dem som nämns i monografierna i Europeiska farmakopén eller,
om sådana saknas där, i den nationella farmakopén i en medlemsstat, skall
bevisning lämnas för att den färdiga produkten skulle ha uppfyllt kvalitetskraven
för läkemedelsformen i fråga i denna farmakopé, om den hade undersökts enligt
de monografier som återfinns där. I ansökan om godkännande för försäljning
skall en förteckning lämnas över alla undersökningar som utförs på representa-
tiva prover av varje sats av den färdiga produkten. För de undersökningar som2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 76
▼B
inte utförs på varje tillverkningssats skall frekvensen anges. Kvantitetsgränser
för tillverkningen skall anges.
1. Allmänna kännetecken för den färdiga produkten
Vissa undersökningar med avseende på produktens allmänna kännetecken
skall ingå i kontrollen av den färdiga produkten även om de utförts under
tillverkningsprocessens gång.
Dessa undersökningar skall i tillämpliga fall avse kontroll av genomsnittlig
massa med största tillåtna avvikelser, mekaniska, fysikaliska, kemiska eller
mikrobiologiska undersökningar, fysikaliska kännetecken som densitet, pH,
brytningsindex etc. För vart och ett av dessa kännetecken skall den sökande
ange de specifikationer och toleransgränser som gäller i varje särskilt fall.
2. Identifiering och haltbestämning av den eller de aktiva substanserna.
För alla slag av undersökningar skall beskrivningen av teknikerna för
analysen av den färdiga produkten vara så detaljerad att en kontrollun-
dersökning med samma metoder kan utföras utan att ytterligare
upplysningar krävs.
Bestämningen av den, eller de aktiva substansernas biologiska aktivitet skall
utföras antingen på ett representativt prov från tillverkningssatsen eller
genom att ett antal doseringsenheter analyseras individuellt.
Om så är nödvändigt skall även ett särskilt identifieringstest utföras.I vissa undantagsfall då en haltbestämning av aktiva substanser som ingår i
stort antal eller föreligger i ringa mängd skulle kräva mycket komplicerade
undersökningar, något som skulle vara svårt att genomföra för alla tillverk-
ningssatser, kan haltbestämning av en eller flera aktiva substanser i
slutprodukter utelämnas på det uttryckliga villkoret att sådana analyser
utförs på mellansteg i ett så sent skede som möjligt i tillverkningsprocessen.
Detta undantag får inte utsträckas till att omfatta karakteriseringen av
ifrågavarande substanser. Detta förenklade tillvägagångssätt skall komplet-
teras med en metod för kvantitativ bestämning som möjliggör för den
behöriga myndigheten att försäkra sig om att det immunologiska veterinär-
medicinska läkemedlets sammansättning överensstämmer med den uppgivna
specifikationen efter det att det har börjat säljas.
3. Identifiering och haltbestämning av adjuvans
I den utsträckning lämpliga undersökningsmetoder finns skall adjuvansens
och dess beståndsdelars art och mängd kontrolleras i den färdiga produkten.
4. Identifiering och kvantitativ bestämning av hjälpämnena
Så långt det är möjligt skall hjälpämnena åtminstone underkastas identitets-
bestämningar.
Den undersökningsmetod som föreslås för identifiering av färgämnen måste
kunna göra det möjligt att kontrollera att dessa ämnen är tillåtna enligt
listan som återfinns i bilagan till direktiv 78/25/EEG.
En kontroll på högsta och lägsta tillåtna gränsvärde är obligatorisk för
konserveringsmedel. En kontroll på det högsta tillåtna gränsvärdet är obliga-
torisk för varje annan hjälpsubstans som kan antas ge ogynnsam reaktion.
5. Tester på oskadlighet
Oberoende av resultaten av undersökningar som inrapporterats enligt del 7 i
denna bilaga skall upplysningar om tester på oskadlighet inlämnas. Dessa
tester skall lämpligen vara undersökningar av överdosering som utförts på
åtminstone en av de känsligaste djurarter läkemedlet är avsett för och minst
via den rekommenderade administreringsväg som innebär det största riskta-
gandet.
6. Kontroll av sterilitet och renhet
Lämpliga undersökningar för att styrka frånvaro av kontaminering av
främmande agens eller andra substanser skall utföras och vara anpassade
till det immunologiska veterinärmedicinska läkemedlets art och tillverk-
ningsmetoden och -betingelserna.
7. Inaktivering
I tillämpliga fall skall en kontrollundersökning av inaktiveringen utföras på
produkten i dess slutliga behållare.
8. Kvarvarande fuktighet
Varje sats av en frystorkad produkt skall kontrolleras med avseende på
kvarvarande fuktighet.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 77
▼B
9. Konstanta egenskaper för tillverkningssatserna
För att säkerställa att produktens effekt inte varierar mellan tillverkningssat-
serna och för att styrka att produkten motsvarar specifikationerna skall
styrketester, som bygger på in vitro- eller in vivo- metoder och utnyttjar
lämpligt referensmaterial om sådant finns tillgängligt, utföras på varje
färdigt parti eller varje sats av den färdiga produkten, varvid lämpliga säker-
hetsmarginaler skall tillämpas. I exceptionella fall får styrkeundersökning
utföras på ett mellansteg i ett så sent skede som möjligt av tillverkningspro-
cessen.
G. HÅLLBARHETSUNDERSÖKNINGAR
De uppgifter och den dokumentation som enligt artikel 12.3 f och 12.3 i måste
åtfölja ansökan om godkännande för försäljning skall uppfylla följande krav.
En redogörelse skall lämnas över de undersökningar som utförts för att styrka
den hållbarhetstid som föreslås av den sökande. Dessa undersökningar skallalltid vara realtidsundersökningar. De skall utföras på ett tillräckligt stort antal
satser som tillverkats med den beskrivna tillverkningsprocessen och på
produkter som förvaras i slutliga behållare. I dessa undersökningar skall ingå
biologiska och fysikalisk-kemiska hållbarhetstester.
I redovisningen av slutsatserna skall analysresultaten ingå och dessa skall stödja
den föreslagna hållbarhetstiden vid alla föreslagna lagringsförhållanden.
Då det gäller produkter som administreras uppblandade i fodret skall även
nödvändig information lämnas om produktens hållbarhetstid i olika uppbland-
ningsstadier om blandningen sker enligt tillverkarens anvisningar.
Om en slutprodukt måste färdigställas innan den administreras skall upplys-
ningar lämnas om den föreslagna hållbarhetstiden för produkten efter det att
den färdigställts enligt anvisningarna. Uppgifter till stöd för den föreslagna
hållbarhetstiden för den färdigställda produkten skall lämnas.
DEL 7
Test på oskadlighet
A. INLEDNING
1. Testerna på oskadlighet skall visa de potentiella risker med det immunolo-
giska veterinärmedicinska läkemedlet som kan uppstå vid den föreslagna
användningen på djur. Dessa risker skall utvärderas i relation till produktens
potentiella värde.
Då immunologiska veterinärmedicinska läkemedel består av levande orga-
nismer, särskilt sådana som kan spridas av vaccinerade djur, skall en
bedömning göras av den potentiella risken för ovaccinerade djur av samma
art eller för annan djurart som kan komma att exponeras.
2. De särskilda uppgifter och dokument som enligt artiklarna 12.3 j och 13.1
måste åtfölja en ansökan om godkännande för försäljning skall motsvara
kraven i avsnitt B.
3. Medlemsstaterna skall säkerställa att laboratorieförsöken utförs i enlighet
med de principer för god laboratoriesed som fastställts i direktiv 87/18/
EEG och 88/320/EEG.
B. ALLMÄNNA KRAV
1. Testerna på oskadlighet skall utföras på den djurart läkemedlet är avsett för.
2. Den dosering som skall användas är den mängd av produkten som föreslås
som rekommenderad dos och som innehåller den högsta titer eller styrka
som ansökan gäller.
3. Det prov som används vid oskadlighetstesterna skall tas från en eller flera
tillverkningssatser som framställts med den tillverkningsprocess som
beskrivs i ansökan om godkännande för försäljning.
C. LABORATORIEFÖRSÖK
1. Oskadlighet vid administrering av en dos
Det immunologiska veterinärmedicinska läkemedlet skall administreras i
rekommenderad dos och via varje rekommenderad administreringsväg till
djur av samtliga arter och kategorier som det är avsett att användas på.
Djuren skall observeras och undersökas med avseende på tecken på syste-
miska och lokala reaktioner. I tillämpliga fall skall även detaljerade
makroskopiska och mikroskopiska post mortem- undersökningar av injek-2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 78
▼B
tionsstället ingå. Andra objektiva kriterier skall registreras, som t.ex. rektal-
temperatur och prestationsmätningar.
Djuren skall observeras och undersökas till dess att inga reaktioner längre
kan förväntas, dock i samtliga fall under minst fjorton dagar efter admini-
streringen.
2. Oskadlighet vid administrering av en överdos
En överdos av det immunologiska veterinärmedicinska läkemedlet skall
administreras via varje rekommenderad administreringsväg till djur som
tillhör den känsligaste kategorin av den djurart läkemedlet är avsett för.
Djuren skall observeras och undersökas med avseende på tecken på syste-
miska och lokala reaktioner. Andra objektiva kriterier skall registreras, som
t.ex. rektaltemperatur och prestationsmätningar.
Djuren skall observeras och undersökas under minst fjorton dagar efter
administreringen.
3. Oskadlighet vid upprepad administrering av en dos
Upprepad administrering av en dos kan krävas för att upptäcka eventuella
biverkningar som orsakas av sådan administrering. Sådana undersökningar
skall utföras på den känsligaste kategorin av den djurart läkemedlet är avsett
för via rekommenderad administreringsväg.
Djuren skall observeras och undersökas under minst fjorton dagar efter den
sista administreringen med avseende på tecken på systemiska och lokala
reaktioner. Andra objektiva kriterier skall registreras, som t.ex. rektaltempe-
ratur och prestationsmätningar.
4. Undersökning av fortplantningsförmågan
Undersökning av fortplantningsförmågan skall övervägas om uppgifter tyder
på att det utgångsmaterial som används vid framställning av produkten kan
utgöra en potentiell riskfaktor. Hannars samt icke-dräktiga och dräktiga
honors fortplantningsförmåga skall undersökas vid rekommenderad dosering
via varje rekommenderad administreringsväg. Dessutom skall skadliga
effekter på avkomman, samt även teratogena och abortframkallande
effekter, undersökas.
Detta slag av studier kan ingå som en del av de studier av oskadlighet som
beskrivs i punkt 1.
5. Undersökning av immunfunktionerna
Om det immunologiska veterinärmedicinska läkemedlet skulle kunna
påverka det vaccinerade djurets eller dess avkommas immunsvar negativt
skall lämpliga undersökningar av immunfunktionerna utföras.
6. Särskilda krav för levande vaccin
6.1 Spridning av vaccinstammen
Spridning av vaccinstammen från vaccinerade till ovaccinerade djur av den
djurart som läkemedlet är avsett för skall undersökas med avseende på den
administreringsväg som mest sannolikt kan medföra spridning. Dessutom
kan det vara nödvändigt att undersöka spridning till djurarter som
läkemedlet inte är avsett för men som kan vara i hög grad mottagliga för
en levande vaccinstam.
6.2 Spridning i det vaccinerade djuret
Fekalier, urin, mjölk, ägg samt orala, nasala och övriga sekret skall under-
sökas i syfte att spåra eventuell förekomst av organismen. Dessutom kan det
krävas studier av vaccinstammens spridning i kroppen med särskilt avse-
ende på de replikationsställen som organismen föredrar. Sådana studier
måste företas då det gäller levande vaccin mot väl etablerade zoonoser hos
livsmedelsproducerande djur.
6.3 Återgång till virulens hos försvagade vaccin
Återgång till virulens skall undersökas på material från den minst försva-
gade spridningsnivån mellan ursprungsinokulatet och den färdiga
produkten. Den inledande vaccineringen skall ske via den rekommenderadeadministreringsväg som mest sannolikt medför återgång till virulens. Minst
fem på varandra följande spridningar av vaccinet i djur av den djurart som
läkemedlet är avsett för skall företas. Om detta inte är tekniskt möjligt på
grund av att organismen inte förmår reproducera sig i tillräcklig utsträck-
ning skall så många spridningar som möjligt företas på den djurart som
läkemedlet är avsett för. Om så är nödvändigt kan in vitro- spridning av
organismen genomföras mellan in vivo- spridningar. Spridningarna skall
företas via den administreringsväg som mest sannolikt kan leda till återgång
till virulens.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 79
▼B
6.4 Vaccinstammens biologiska egenskaper
Andra undersökningar kan vara nödvändiga för att så noggrant som möjligt
fastställa vaccinstammens inneboende biologiska egenskaper (t.ex. neurotro-
pism).
6.5 Rekombinering eller genomvariation hos vaccinstammar
Möjligheten till rekombinering eller genomvariation med fältstammar och
andra stammar skall behandlas.
7. Undersökningar med avseende på restprodukter
I fråga om immunologiska veterinärmedicinska läkemedel är det normalt
inte nödvändigt att företa undersökningar med avseende på restprodukter.
Om adjuvans och/eller konserveringsmedel används vid framställningen avdet immunologiska veterinärmedicinska läkemedlet skall dock möjligheten
av att restprodukter kan finnas kvar i livsmedel beaktas. Om så är
nödvändigt skall sådana restprodukters verkan undersökas. Då det gäller
levande vaccin mot zoonoser kan dessutom en bestämning av restprodukter
på injektionsstället krävas förutom de undersökningar som beskrivs i punkt
6.2.
Ett förslag till läkemedelsfri tid skall lämnas och dennas lämplighet skall
bedömas mot bakgrund av de eventuella restproduktundersökningar som
har genomförts.
8. Interaktioner
Om kända interaktioner med andra produkter förekommer skall dessa anges.
D. FÄLTSTUDIER
Resultaten av laboratorieförsöken skall kompletteras med stödjande data från
fältstudier, om inte undantag från detta kan motiveras.
E. EKOTOXICITET
Syftet med undersökningarna av immunologiska veterinärmedicinska läkemedels
ekotoxicitet är att fastställa de potentiella skadliga effekter på miljön som
användningen av produkten kan medföra och att påvisa eventuella förebyggande
åtgärder som kan vara nödvändiga för att minska sådana risker.
En prövning av ekotoxiciteten skall vara obligatorisk vid samtliga ansökningar
om försäljningstillstånd för immunologiska veterinärmedicinska läkemedel med
undantag av ansökningar som inlämnas enligt artiklarna 12.3 j och 13.1.
Denna prövning skall normalt utföras i två etapper.
Den första etappen skall alltid genomföras. Försöksledaren skall bedöma i hur
hög grad miljön potentiellt kan exponeras för produkten, dess aktiva substanser
eller relevanta metaboliter med beaktande av
— vilken djurart läkemedlet är avsett för och det föreslagna användningssättet
(till exempel massmedicinering eller medicinering av enstaka djur),
— administreringssätt, särskilt i vilken utsträckning det är troligt att produkten
direkt kan komma att tillföras ekosystemen,
— den exkretion som kan ske av produkten, dess aktiva substanser eller rele-
vanta metaboliter i miljön genom de djur som behandlats och produktens
beständighet i sådana exkrement,
— oskadliggörande av oanvända produkter eller avfallsprodukter.
Om de slutsatser som den första etappen leder fram till visar på att en miljöex-
ponering kan komma att ske av produkten skall den sökande fortsätta med den
andra etappen och bedöma produktens potentiella ekotoxicitet. I detta syfte skall
han beakta i vilken omfattning och under hur lång tid miljön kommer att expo-
neras för produkten samt den information om föreningens fysikaliska, kemiska,
farmakologiska och/eller toxikologiska egenskaper som framkommit under de
övriga prövningar och försök som krävs i detta direktiv. Om så är nödvändigt,
skall ytterligare undersökningar företas om produktens miljöpåverkan (på mark,
vatten, luft, akvatiska system och organismer som läkemedlet inte är avsett för).
Dessa ytterligare undersökningar skall utföras enligt de försöksplaner som
fastställts i bilaga 5 till direktiv 67/548/EEG, eller, om ett slutstadium inte
utreds tillfredsställande genom dessa försöksplaner, enligt andra internationellterkända försöksplaner för det immunologiska veterinärmedicinska läkemedlet
och/eller dess aktiva substanser och/eller de utsöndrade metaboliterna efter vad
som är tillämpligt i varje enskilt fall. Vilka undersökningar som skall göras och
i vilket antal samt kriterierna för utvärderingen skall vara beroende av aktuell
vetenskaplig kunskap vid tiden för ansökan.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 80
▼B
DEL 8
Undersökningar av läkemedlets effekt
A. INLEDNING
1. Syftet med de undersökningar som beskrivs i denna del är att styrka eller
bekräfta det immunologiska veterinärmedicinska läkemedlets effekt. Allt
som den sökande hävdar i fråga om produktens egenskaper, effekt och
användningsområde skall kunna stödjas fullt ut genom resultaten av
särskilda prövningar som ingår i ansökningshandlingarna för försäljning-
stillståndet.
2. De särskilda uppgifter och dokument som enligt artiklarna 12.3 j och 13.1
måste åtfölja ansökningar om försäljningstillstånd skall utformas enligt
följande föreskrifter.
3. Alla veterinärmedicinska kliniska prövningar skall utföras enligt en full-
ständig och detaljerad försöksplan som skall redovisas skriftligt innan
prövningen påbörjas. Försöksdjurens välbefinnande skall stå under tillsyn
av veterinär och beaktas fullt ut varje gång en försöksplan utarbetas och
under hela den tid prövningen pågår.
I förväg upprättade, systematiska och skriftligt redovisade metoder skall
krävas för organisation, genomförande, datainsamling, dokumentation och
kontroll av de kliniska prövningarna.
4. Ingen prövning får påbörjas utan att ägaren till de djur som skall användas
vid prövningen efter att ha fått fullständig information har lämnat sitt
medgivande, vilket skall dokumenteras. Särskilt skall djurägaren skriftligt
informeras om följderna av att djuren deltar i prövningen för det fortsatta
handhavandet av djuren eller för livsmedel från behandlade djur. En kopia
av detta meddelande, kontrasignerad av djurägaren med angivande av datum
skall ingå i dokumentationen för prövningen.
5. Såvida inte prövningen genomförs som blindprov skall bestämmelserna i
artiklarna 58, 59 och 60 om märkning av veterinärmedicinska produkter
tillämpas analogiskt på beredningar som är avsedda att användas vid vete-
rinärmedicinska kliniska prövningar. I samtliga fall skall texten ”får endast
användas vid veterinärmedicinska kliniska prövningar” förekomma i
märkningen på framträdande plats och med outplånlig skrift.
B. ALLMÄNNA KRAV
1. Valet av vaccinstammar skall vara motiverat med stöd av epizoologiska
data.
2. Laboratorieundersökningar av läkemedlets effekt skall vara kontrollerade
försök i vilka en kontrollgrupp med obehandlade djur ingår.
Normalt skall sådana försök stödjas av fältförsök som också omfattar en
kontrollgrupp med obehandlade djur.
Alla försök skall beskrivas så ingående att kontrollförsök skall kunna
utföras på begäran av de behöriga myndigheterna. Försöksledaren skall vali-
dera alla tekniker som används. Samtliga resultat skall redovisas med största
möjliga exakthet.
Samtliga resultat, såväl gynnsamma som ogynnsamma, skall redovisas.
3. Det immunologiska veterinärmedicinska läkemedlets effekt skall styrkas för
varje kategori av varje djurart som läkemedlet är avsett för och för vilken
vaccination rekommenderas samt via varje rekommenderad administre-
ringsväg med den föreslagna tidsplanen för administreringen. En
tillfredsställande bedömning skall göras av den påverkan passivt förvärvade
och från moder till foster överförda antikroppar kan utöva på vaccinets
effekt. Alla uppgifter om skyddets etablering och varaktighet skall stödjas
av försöksresultat.
4. Effekten hos varje beståndsdel i multivalenta och kombinerade immunolo-
giska veterinärmedicinska läkemedel skall styrkas. Om det rekommenderas
att produkten administreras i kombination eller samtidigt med ett annat
veterinärmedicinskt läkemedel skall det kunna styrkas att läkemedlen är
kompatibla.
5. Då produkten ingår i ett vaccinationsprogram som rekommenderas av den
sökande skall denne alltid styrka produktens promotor- eller boostereffekt
eller dess bidrag till det sammantagna vaccinationsprogrammets effekt.
6. Den dosering som skall användas är den mängd av produkten som föreslås
som rekommenderad dos och som innehåller den högsta titer eller styrka
som ansökan gäller.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 81
▼B
7. De prover som används vid undersökningarna av läkemedlets effekt skall
tas från en eller flera tillverkningssatser som framställts med den tillverk-
ningsprocess som beskrivs i ansökan om godkännande för försäljning.
8. Då det gäller immunologiska veterinärmedicinska diagnostika som skall
administreras till djur skall den sökande ange hur reaktionerna på produkten
skall tolkas.
C. LABORATORIEFÖRSÖK
1. Normalt skall påvisande av effekt ske under väl kontrollerade laborato-
rieförhållanden genom provokationsprov efter det att det immunologiska
veterinärmedicinska läkemedlet administrerats till den djurart som
läkemedlet är avsett för under rekommenderade användningsbetingelser. Så
långt möjligt skall förhållandena vid provokationsprovet efterlikna de natur-
liga infektionsbetingelserna i fråga om t.ex. mängden av
provokationsorganismen och administreringsvägen för provokationen.
2. Om så är möjligt skall den immunmekanism (cellförmedlad/humoral, lokal/
allmänna immunglobulinklasser) som igångsätts efter det att det immunolo-
giska veterinärmedicinska läkemedlet administrerats till djur som det är
avsett för via den rekommenderade administreringsvägen specificeras och
dokumenteras.
D. FÄLTSTUDIER
1. Resultaten av laboratorieförsöken skall kompletteras med stödjande data
från fältstudier, om inte undantag från detta kan motiveras.
2. Om effekten inte kan styrkas genom laboratorieförsök, kan resultat som
uteslutande uppnåtts vid fältstudier godtas.
DEL 9
Särskilda uppgifter och dokument beträffande immunologiska veterinärme-
dicinska läkemedels oskadlighet och effekt
A. INLEDNING
I dokumentationen om läkemedlets säkerhet och effekt skall, liksom i varje
vetenskapligt arbete, ingå en inledning som definierar ämnet och anger vilka
försök som har utförts enligt delarna 7 och 8 samt en sammanfattning med
hänvisningar till publicerad litteratur. Om någon eller några av de prövningar
och försök som anges i delarna 7 och 8 har utelämnats skall detta påpekas och
motiveras.
B. LABORATORIEFÖRSÖK
Följande uppgifter skall lämnas om alla studier:
1. En sammanfattning.2. Namnet på det organ som utförde studierna.3. En detaljerad försöksplan som beskriver de metoder, den apparatur och det
material som använts och innehåller uppgifter om t.ex. djurens art, ras eller
stam, djurkategorier, varifrån de anskaffats, identifikationsuppgifter och
antal, förvarings- och utfodringsbetingelser (bl.a. med uppgift om huruvida
de var fria från eventuellt angivna antigener och/eller antikroppar, art och
mängd av eventuella fodertillsatser), dosering, administreringsväg och
tidsplan med datum för administreringen samt en beskrivning av de använda
statistiska metoderna.
4. Uppgift om djuren i kontrollgruppen fick ett placebopreparat eller ingen
behandling.
5. Samtliga individuella och generella observationer och erhållna resultat (med
medelvärden och standardavvikelser), såväl gynnsamma som ogynnsamma.
Data skall vara tillräckligt detaljerade för att möjliggöra en kritisk
utvärdering av resultaten oberoende av författarens tolkning av dem. Obear-
betade data skall presenteras i tabellform. Till resultaten kan som förklaring
eller illustration fogas reproduktioner av registreringar och mikrofotografier
o.s.v.
6. De observerade biverkningarnas art, frekvens och varaktighet.
7. Antal djur som i förtid avskildes från studierna och orsakerna till detta.8. En statistisk resultatanalys, när försöksprogrammet motiverar detta, samt
datavarians.
9. Eventuell förekomst av tillstötande sjukdomar och dessas förlopp.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 82
▼B
10. Fullständiga uppgifter om läkemedel (vid sidan av det undersökta) som
behövde administreras under undersökningstiden.
11. En objektiv diskussion av de erhållna resultaten som utmynnar i slutsatser
om produktens oskadlighet och effekt.
C. FÄLTSTUDIER
Upplysningarna om fältstudierna skall vara tillräckligt detaljerade för att
möjliggöra en objektiv bedömning. Följande skall ingå:
1. En sammanfattning.
2. Den ansvarige forskarens namn, adress, befattning och kvalifikationer.
3. Tid och plats för administreringen samt djurägarens namn och adress.4. Uppgifter i försöksplanen som beskriver de metoder, den apparatur och det
material som använts samt bl.a. administreringsväg, tidsplan för administrer-
ingen, dosering, djurkategorier, observationstidens längd, serologisk respons
och andra undersökningar som utfördes på djuren efter avslutad admini-
strering.
5. Uppgift om djuren i kontrollgruppen fick ett placebopreparat eller ingen
behandling.
6. Identifikationsuppgifter för de behandlade djuren samt för djuren i kontroll-
gruppen (kollektiva eller individuella, beroende på vad som är tillämpligt),
som t.ex. djurarter, raser eller stammar, ålder, vikt, kön, fysiologisk status.
7. En kort beskrivning av uppfödnings- och utfodringsmetoderna med uppgift
om art och mängd av eventuella fodertillsatser.
8. Fullständiga upplysningar om observationer, prestationer och resultat (med
medeltal och standardavvikelse). Individuella uppgifter skall anges om tester
eller mätningar har utförts på individuella djur.
9. Samtliga observationer som gjorts och samtliga resultat från studierna, såväl
gynnsamma som ogynnsamma, med en fullständig redogörelse för observa-
tionerna och resultaten från de objektiva aktivitetstest som krävs för att
utvärdera produkten. De tekniker som använts måste specificeras och signi-
fikansen av eventuella resultatvariationer klargöras.
10. Effekten på djurens prestationer (t.ex. värpning, mjölkproduktion, fortplant-
ningsförmåga).
11. Antal djur som i förtid avskildes från studierna och orsakerna till detta.
12. De observerade biverkningarnas art, frekvens och varaktighet.13. Eventuell förekomst av tillstötande sjukdomar och dessas förlopp.14. Fullständiga uppgifter om läkemedel (vid sidan av det undersökta) som
administrerades antingen före eller samtidigt med den undersökta produkten
eller under observationsperioden. Uppgifter om eventuella observerade
interaktioner.
15. En objektiv diskussion av de erhållna resultaten som utmynnar i slutsatser
om läkemedlets oskadlighet och effekt.
D. ALLMÄNNA SLUTSATSER
Allmänna slutsatser skall lämnas beträffande samtliga resultat av de prövningar
och försök som utförts enligt delarna 7 och 8. De skall innefatta en objektiv
diskussion av samtliga erhållna resultat och utmynna i ett slutomdöme om det
immunologiska veterinärmedicinska läkemedlets oskadlighet och effekt.
E. LITTERATURHÄNVISNINGAR
De litteraturhänvisningar som upptas i den sammanfattning som nämns i avsnitt
A skall innehålla fullständiga uppgifter.2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 83
▼B
BILAGA II
DEL A
Upphävda direktiv och senare ändringar
(hänvisningar i artikel 96)
Rådets direktiv 81/851/EEG (EGT L 317, 6.11.1981, s. 1).
Rådets direktiv 90/676/EEG (EGT L 373, 31.12.1990, s. 15).
Rådets direktiv 90/677/EEG (EGT L 373, 31.12.1990, s. 26)Rådets direktiv 92/74/EEG (EGT L 297, 13.10.1992, s. 12).
Rådets direktiv 93/40/EEG (EGT L 214, 24.8.1993, s. 31).
Kommissionens direktiv 2000/37/EG (EGT L 139, 10.6.2000, s. 25).Rådets direktiv 81/852/EEG (EGT L 317, 6.11.1981, s. 16).Rådets direktiv 87/20/EEG (EGT L 15, 17.1.1987, s. 34).
Rådets direktiv 92/18/EEG (EGT L 97, 10.4.1992, s. 1).
Rådets direktiv 93/40/EEG.Kommissionen direktiv 1999/104/EG (EGT L 3, 6.1.2000, s. 18).
DEL B
Tidsgränser för genomförande i nationell lagstiftning
(hänvisningar i artikel 96)
Direktiv Tidsgräns för genomförande
Direktiv 81/851/EEG 9 oktober 1983
Direktiv 81/852/EEG 9 oktober 1983
Direktiv 87/20/EEG 1 juli 1987
Direktiv 90/676/EEG 1 januari 1992
Direktiv 90/677/EEG 20 mars 1993
Direktiv 92/18/EEG 1 april 1993Direktiv 92/74/EEG 31 december 1993
Direktiv 93/40/EEG 1 januari 1995
1 januari 1998 (artikel 1.7)
Direktiv 1999/104/EG 1 januari 2000
Direktiv 2000/37/EG 5 december 20012001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 84
BILAGA III
JÄMFÖRELSETABELL
Detta direktiv Direktiv 65/65/EEG Direktiv 81/851/EEG Direktiv 81/852/EEG Direktiv 90/677/EEG Direktiv 92/74/EEG
artikel 1.1 och 1.2 artikel 1.1 och 1.2 artikel 1.1
artikel 1.3 artikel 1.2 andra strecksatsenartikel 1.4 artikel 1.3 artikel 1.1artikel 1.5 och 1.6 artikel 1.2 tredje och fjärde
strecksatserna
artikel 1.7 artikel 1.2
artikel 1.8 artikel 1
artikel 1.9 artikel 5 tredje stycket punkt
8
artikel 1.10-1.16 artikel 42b första stycketartikel 1.17 artikel 50a.1 andra stycket
artikel 1.18 artikel 16.1
artikel 1.19 artikel 18.1 fotnotartikel 2 artikel 2.1artikel 3.1 första stycket artikel 2.2 första strecksatsen
artikel 3.1 andra stycket artikel 2.3
artikel 3.2 artikel 1.3
artikel 3.3 och 3.4 artikel 1.4 och 1.5 och art 2.3 artikel 1.1artikel 3.5 artikel 2.2 tredje strecksatsen▼B2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 85
Detta direktiv Direktiv 65/65/EEG Direktiv 81/851/EEG Direktiv 81/852/EEG Direktiv 90/677/EEG Direktiv 92/74/EEG
artikel 3.6 artikel 1.4
artikel 4.1 artikel 1.4
artikel 4.2 artikel 3
artikel 5 artikel 4.1 första stycket
artikel 6 artikel 4.2 första stycketartikel 7 artikel 4.1 andra stycketartikel 8 artikel 4.1 tredje stycket
artikel 9 artikel 4.3 första stycket
artikel 10.1 och 10.2 första och
andra styckenaartikel 4.4 första och andra
styckena
artikel 10.2 tredje stycket artikel 2.1 andra stycket
artikel 11 artikel 4.4 tredje stycketartikel 12.1 artikel 5 första stycketartikel 12.2 artikel 5 andra stycketartikel 12.3 a-12.3 i artikel 5 tredje stycket punkt
1-9artikel 1 första stycket
artikel 12.3 j artikel 5 tredje stycket punkt
10 första stycket
artikel 12.3 k-12.3 n artikel 5 tredje stycket punkt
11-14
artikel 13.1 artikel 5 tredje stycket punkt
10 andra stycket
artikel 13.2 artikel 1 andra stycket▼B2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 86
Detta direktiv Direktiv 65/65/EEG Direktiv 81/851/EEG Direktiv 81/852/EEG Direktiv 90/677/EEG Direktiv 92/74/EEG
artikel 14 artikel 5a
artikel 15.1 artikel 6artikel 15.2 och 15.3 artikel 7
artikel 16 artikel 6
artikel 17.1 artikel 7.1
artikel 17.2 artikel 7.3
artikel 17.3 artikel 4 andra stycket
artikel 18 artikel 8
artikel 19 artikel 9
artikel 20 första stycket artikel 2.3
artikel 20 andra stycket artikel 9
artikel 21 artikel 8
artikel 22 artikel 8aartikel 23 artikel 9artikel 24 artikel 10artikel 25 artikel 5b
artikel 26.1 och 26.2 artikel 12
artikel 26.3 artikel 15.2artikel 27.1 artikel 14.1 första stycketartikel 27.2 artikel 14.1 andra stycket▼B2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 87
Detta direktiv Direktiv 65/65/EEG Direktiv 81/851/EEG Direktiv 81/852/EEG Direktiv 90/677/EEG Direktiv 92/74/EEG
artikel 27.3 artikel 14.2
artikel 27.4 och 27.5 artikel 14.3 och 14.4artikel 28 artikel 15.1
artikel 29 artikel 13
artikel 30 artikel 11artikel 31.1 artikel 16.1artikel 31.2 artikel 16.2 Artikel 2
artikel 31.3 artikel 16.3
artikel 32.1 artikel 17.3artikel 32.2 artikel 17.1artikel 32.3 artikel 17.2
artikel 32.4 artikel 17.4
artikel 33 artikel 18artikel 34 artikel 19artikel 35 artikel 20artikel 36 artikel 21
artikel 37 artikel 22.1
artikel 38 artikel 22.2, 22.3 och 22.4artikel 39 artikel 23artikel 40 artikel 23a▼B2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 88
Detta direktiv Direktiv 65/65/EEG Direktiv 81/851/EEG Direktiv 81/852/EEG Direktiv 90/677/EEG Direktiv 92/74/EEG
artikel 41 artikel 23b
artikel 42 artikel 23c
artikel 43 artikel 22.5
artikel 44 artikel 24
artikel 45 artikel 25
artikel 46 artikel 26
artikel 47 artikel 28.1
artikel 48 artikel 28.2
artikel 49 artikel 28.3
artikel 50 artikel 27
artikel 51 artikel 27a
artikel 52 artikel 29
artikel 53 artikel 31
artikel 54 artikel 32
artikel 55.1 artikel 30.1 första och andra
stycket
artikel 55.2 artikel 30.1 tredje stycket
artikel 55.3 artikel 30.2
artikel 56 artikel 33
artikel 57 artikel 3▼B2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 89
Detta direktiv Direktiv 65/65/EEG Direktiv 81/851/EEG Direktiv 81/852/EEG Direktiv 90/677/EEG Direktiv 92/74/EEG
artikel 58.1-58.3 artikel 43
artikel 58.4 artikel 47
artikel 59.1 artikel 44
artikel 59.2 artikel 45
artikel 59.3 artikel 47
artikel 60 artikel 46
artikel 61.1 artikel 48 första stycket
artikel 61.2 artikel 48 andra stycket
artikel 61.3 artikel 48 tredje stycket
artikel 62 artikel 49 första stycket
artikel 63 artikel 50
artikel 64.1 artikel 2.2
artikel 64.2 artikel 7.2
artikel 65.1 artikel 50a.1 första och tredje
styckena
artikel 65.2, 65.3 och 65.4 artikel 50a.2, 50a.3 och 50a.4
artikel 66 artikel 50b
artikel 67 artikel 4.3 tredje stycket
artikel 68 artikel 1.5
artikel 69 artikel 50c▼B2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 90
Detta direktiv Direktiv 65/65/EEG Direktiv 81/851/EEG Direktiv 81/852/EEG Direktiv 90/677/EEG Direktiv 92/74/EEG
artikel 70 artikel 4.5
artikel 71 artikel 4
artikel 72 artikel 42e
artikel 73 artikel 42a
artikel 74 artikel 42c
artikel 75 artikel 42d
artikel 76 artikel 42f
artikel 77.1 artikel 42g
artikel 77.2 artikel 42b andra stycket
artikel 78 artikel 42h
artikel 79 artikel 42i
artikel 80.1 artikel 34 första och andra
styckena
artikel 80.2 artikel 3.1
artikel 80.3 artikel 34 tredje stycket
artikel 81.1 artikel 35
artikel 81.2 artikel 3.2
artikel 82 artikel 3.3
artikel 83 artikel 36
artikel 84 artikel 37▼B2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 91
Detta direktiv Direktiv 65/65/EEG Direktiv 81/851/EEG Direktiv 81/852/EEG Direktiv 90/677/EEG Direktiv 92/74/EEG
artikel 85 artikel 38
artikel 86 artikel 4 första stycket
artikel 87 artikel 38a
artikel 88 artikel 2a
artikel 89 artikel 42j artikel 2bartikel 90 artikel 39artikel 91 artikel 42
artikel 92 artikel 5
artikel 93 artikel 24aartikel 94 artiklarna 40, 41 och 49 andra
stycket
artikel 95 artikel 4.2 andra stycketartikel 96 — — — — —artikel 97 — — — — —artikel 98 — — — — —
bilaga 1 bilaga
bilaga 2 — — — — —bilaga 3 — — — — —▼B2001L0082 — SV — 30.04.2004 — 001.001 — 92