1980L1268 — SV — 02.01.1994 — 002.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B ►M2 RÅDETS DIREKTIV
av den 16 december 1980
om motorfordons koldioxidutsläpp och bränsleförbrukning
(80/1268/EEG) ◄
(EGT L 375, 31.12.1980, s. 36)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Kommissionens direktiv 89/491/EEG av den 17 juli 1989 L 238 43 15.8.1989
►M2Kommissionens direktiv 93/116/EG av den 17 december 1993 L 329 39 30.12.1993
▼B
►M2 RÅDETS DIREKTIV
av den 16 december 1980
om motorfordons koldioxidutsläpp och bränsleförbrukning
(80/1268/EEG) ◄
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA
DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekono-
miska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag(1),
med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), och
med beaktande av följande:
De tekniska krav som motorfordon måste uppfylla enligt viss nationell
lagstiftning gäller bl.a. den mätmetod för bränsleförbrukning som skallanvändas för att ange bränsleförbrukning för en fordonstyp.
Dessa krav skiljer sig åt från en medlemsstat till en annan. Detta resul-
terar i tekniska handelshinder som skall undanröjas genom att allamedlemsstater antar samma krav, antingen som tillägg till eller i ställetför sina nuvarande regler, för att därmed för alla fordonstyper särskilt
medge det förfarande för EEG-typgodkännande som behandlats med
rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning avmedlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon ochsläpvagnar till dessa fordon(
4) senast ändrat genom direktiv 80/1267/
EEG(5).
Det är av yttersta vikt att fastställa en mätmetod för motorfordons
bränsleförbrukning som kan ingå i gemenskapens krav.
En mätmetod inom gemenskapen för bränsleförbrukningen är även
nödvändig för att säkerställa att särskilt köpare och användare förses
med objektiv och exakt information.
Kraven i detta direktiv gäller endast för motorfordon i den internatio-
nella motorfordonskategorin M1definierad i direktiv 70/156/EEG. För
andra kategorier av motorfordon skall en mätmetod för bränsleförbruk-
ningen fastställas så snart vissa tekniska svårigheter övervunnits.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
I detta direktiv avses med fordonvarje motorfordon som är avsett att
användas på väg, med eller utan karosseri, som har minst fyra hjuloch som är konstruerat för en högsta hastighet som överstiger 25 km/tim, med undantag av spårbundna fordon och jordbrukstraktorer ochlantbruksmaskiner.
Artikel 2
Ingen medlemsstat får vägra att bevilja EG-typgodkännande eller natio-
nellt typgodkännande för en fordonstyp, eller vägra eller förbjudaförsäljning, registrering, ibruktagande eller användning av ett fordonav skäl som hänför sig till dess koldioxidutsläpp eller dess bränsleför-brukning, om utsläpps- och bränsleförbrukningssiffrorna fastställtsenligt bilagorna 1 och 2 och angivits i ett dokument som tillställts1980L1268 — SV — 02.01.1994 — 002.001 — 2
(1) EGT nr C 104, 28.4.1980, s. 1.
(2) EGT nr C 265, 13.10.1980, s. 76.
(3) EGT nr C 182, 21.7.1980, s. 3.
(4) EGT nr L 42, 23.2.1970, s. 1.
(5) EGT nr L 375, 31.12.1980, s. 34.▼M2
▼M2
fordonsägaren vid inköpstillfället på ett sätt och i den form som
bestämts av varje enskild medlemsstat.
Artikel 3
Alla ändringar som är nödvändiga för att anpassa kraven i bilagorna till
den tekniska utvecklingen skall antas enligt det förfarande som
beskrivs i artikel 13 i direktiv 70/156/EEG.
Artikel 4
1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser som är
nödvändiga för att följa detta direktiv inom 18 månader efter dessanmälan. De skall genast underrätta kommissionen om detta.
2. Medlemsstaterna skall se till att texterna till centrala
bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det områdesom omfattas av detta direktiv överlämnas till kommissionen.
Artikel 5
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.1980L1268 — SV — 02.01.1994 — 002.001 — 3
▼B
▼M2
BILAGA 1
FASTSTÄLLANDE AV KOLDIOXIDUTSLÄPP OCH BRÄNSLEFÖR-
BRUKNING
1. RÄCKVIDD
Detta direktiv gäller för koldioxid CO2-utsläpp och bränsleförbruk-
ning hos alla motorfordon i kategori M1.
2. ANSÖKAN OM EG-TYPGODKÄNNANDE
2.1 Ansökan om EG-typgodkännande enligt artikel 3.4 i direktiv 70/156/
EEG för en fordonstyp vad avser CO2-utsläpp och bränsleförbruk-
ning skall lämnas in av tillverkaren.
2.2 En mall för informationsdokumentet finns i bilaga 2 till direktiv 70/
220/EEG. När det redan finns ett typgodkännandenummer skall detta
också meddelas. När det är lämpligt skall kopior av andra
typgodkännanden med relevanta uppgifter inlämnas för att göra det
möjligt att utvidga godkännanden i enlighet med punkt 11. På
begäran av den tekniska tjänst som har hand om provningarna eller
tillverkaren kan kompletterande teknisk information komma i fråga
för vissa fordon som är särskilt bränslesnåla.
2.3 För provningen som beskrivs i punkt 6 i denna bilaga skall ett
provexemplar av den fordonstyp som skall godkännas lämnas in när
den tekniska tjänsten som är ansvarig för provningarna för
typgodkännande själv utför provningarna. Under provningen skall
den tekniska tjänsten kontrollera att detta fordon uppfyller de
gränsvärden som är tillämpliga på denna typ i enlighet med direktiv
70/220/EEG enligt dess senaste ändring.
3. BEVILJANDE AV EG-TYPGODKÄNNANDE
3.1 Om de tillämpliga kraven är uppfyllda skall EG-typgodkännande
enligt artikel 4.3 i direktiv 70/156/EEG beviljas.
3.2 En mall för EG-typgodkännandeintyg finns i bilaga 2.3.3 Ett godkännandenummer i enlighet med bilaga 7 i direktiv 70/156/
EEG skall tilldelas varje godkänd fordonstyp. Samma medlemsstat
skall inte tilldela en annan fordonstyp samma nummer.
4. ALLMÄNNA KRAV
4.1 CO
2-utsläpp mäts under provkörningen som skall simulera körcykler
i tätort och utanför tätort enligt vad som beskrivs i tillägg 1 till
bilaga 3 till rådets direktiv 91/441/EEG(1).
4.2 Provningsresultaten skall uttryckas som koldioxidutsläpp i g/km
avrundat till närmaste heltal.
4.3 Bränsleförbrukningen beräknas enligt punkt 7 genom kolbalansme-
toden genom att använda de uppmätta utsläppen av CO2och andra
kolrelaterade utsläpp (CO och HC). Resultaten skall avrundas till en
decimal.
4.4 Provningsbränsle
Det lämpliga referensbränsle enligt bilaga 8 till direktiv 91/441/EEG
skall användas vid provning.
För den beräkning som anges i punkt 4.3 skall följande bränsleegen-
skaper användas:
a) täthet: mäts på provbränslet enligt ISO 3675 eller en likvärdig
metod,
b) förhållandet mellan hydrogen och kol: de fastställda värdena skall
användas som är 1,85 för bensin och 1,86 för diesel.1980L1268 — SV — 02.01.1994 — 002.001 — 4
(1) EGT nr L 242, 30.8.1991, s. 1.
▼M2
5. PROVNINGSVILLKOR
5.1. Provfordon
5.1.1 Fordonet skall tillhandahållas i gott mekaniskt skick. Det skall vara
inkört och kört minst 3 000 km, men mindre än 15000 km, innan
provet utförs.
5.1.2 Motorns och manöverorganens inställningar skall överensstämma
med vad som rekommenderas av tillverkaren. Detta krav gäller
särskilt inställningen av tomgången, kallstartanordningen och avgas-
reningsutrustningen.
5.1.3 Den tekniska tjänsten kan kontrollera att fordonets prestanda
överensstämmer med tillverkarens uppgifter, att det kan användas
för normal körning och särskilt att det kan startas i kallt och varmt
skick.
5.1.4 Innan provningen skall fordonet förvaras i en lokal där temperaturen
är relativt konstant mellan 293 och 303 K (20 och 30 ºC). Denna
konditioneringsperiod skall pågå minst sex timmar och skall fortsätta
tills temperaturen hos motoroljan och kylvätskan inte avviker mer än
± 2 K från lokalens temperatur. Om tillverkaren kräver det, skall
provet utföras inte mer än 30 timmar efter det att fordonet körts vid
normal temperatur.
Om tillverkaren kräver det kan bensindrivna fordon förkonditioneras
enligt det förfarande som föreskrivs i punkt 5.1.11 i bilaga 6 till
direktiv 91/441/EEG. Fordon med kompressionständningsmotorer
skall konditioneras enligt förfarandet i punkt 5.3 i bilaga 3 till
samma direktiv.
5.1.5 Endast den utrustning som krävs för körning av fordonet under prov-
ningen skall vara igång. Om det finns en manuellt styrd anordning
på förgasarens inlopp för uppvärmning av luften skall den vara
inställd för ”sommar”-förhållanden. Allmänt gäller att den tilläggsut-
rustning som krävs för normal körning av fordonet skall vara igång.
5.1.6 Om kylfläkten är temperaturstyrd, skall den vara igång på samma
sätt som den normalt är i fordonet. Värmesystemet för passagerarut-
rymmet får inte vara igång och inte heller
luftkonditioneringssystemet, men dess kompressor skall arbeta
normalt.
5.1.7 Om ett turboaggregat är monterat, skall det arbeta normalt för prov-
ningshastigheten.
5.2 Smörjmedel
Alla smörjmedel skall vara de som rekommenderas av fordonstillver-
karen och de skall anges på provningsrapporten.
5.3 Däck
Däcken skall vara av en av de typer som anges som originalutrust-
ning av fordonstillverkaren, och de skall ha det tryck som
rekommenderas för den last och de hastigheter som används vid
provningen (vid behov anpassat för provbänkskörning under prov-
ningsvillkor). De tryck som används skall anges på
provningsrapporten.
6. MÄTNING AV CO2OCH KOLRELATERADE UTSLÄPP
6.1 Körcykeln
Körcykeln beskrivs i tillägg 1 till bilaga 3 till direktiv 91/441/EEG
inbegripet både del 1 (tätortscykeln) och del 2 (utanför tätortscy-
keln). Alla körningsföreskrifter som finns i detta tillägg skall gälla
för CO2-mätning.
6.2 Definition
6.2.1 Referensmassa
Fordonets massa i körklart skick förutom förarens enhetsmassa på 75
kg och utökat med en enhetsmassa av 100 kg.1980L1268 — SV — 02.01.1994 — 002.001 — 5
▼M2
6.3 Inställning av dynamometer
6.3.1 Inställning av belastning och tröghetsmassa för dynamometern
bestäms enligt vad som anges i bilaga 3 till direktiv 91/441/EEG
med undantag av punkt 5.1 och tillägg 2, punkt 3.3.1.
6.3.2 För bestämning av CO2-utsläpp och den relaterade bränsleförbruk-
ningen skall den tröghetsmassevikt som används för att ställa in
dynamometern väljas enligt nedanstående tabell:
Fordonets referensmassa
RM
(kg)Upptagen effekt av dynamo-
metern Pa
(kW)Ekvivalent tröghetsmassa
T
(kg)
RM≤480 3,8 455
480 < RM ≤540 4,1 510
540 < RM ≤595 4,3 570
595 < RM ≤650 4,5 625
650 < RM ≤710 4,7 680
710 < RM ≤765 4,9 740
765 < RM ≤850 5,1 800
850 < RM ≤965 5,6 910
965 < RM ≤1080 6,0 1 020
1 080 < RM ≤1190 6,3 1 130
1 190 < RM ≤1305 6,7 1 250
1 305 < RM ≤1420 7,0 1 360
1 420 < RM ≤1530 7,3 1 470
1 530 < RM ≤1640 7,5 1 590
1 640 < RM ≤1760 7,8 1 700
1 760 < RM ≤1870 8,1 1 810
1 870 < RM ≤1980 8,4 1 930
1 980 < RM ≤2100 8,6 2 040
2 100 < RM ≤2210 8,8 2 150
2 210 < RM ≤2380 9,0 2 270
2 380 < RM ≤2610 9,4 2 270
2 610 < RM 9,8 2 270
Om den motsvarande ekvivalenta tröghetsmassan inte finns på dyna-
mometern, skall det högre värde närmast fordonets referensmassa
användas.
6.3.3 När den alternativa metoden för att ställa in dynamometern används
justeras bromsen i enlighet med de Pa-värden som anges i ovan-
stående tabell.
6.4 Beräkning av utsläpp
6.4.1 Allmänna bestämmelser6.4.1.1 Utsläpp av gasföroreningar beräknas med hjälp av följande ekvation:
M
i¼Vmix/C1Qi/C1Ci/C110/C06
d(1)
där:
Mi= utsläppen av gasformiga föroreningen i gram per kilo-
meter,
Vmix= volymen utspädda avgaser uttryckt i liter per prov och
korrigerad till standardbetingelser (273,2 K och
101,33 kPa),
Qi= densiteten hos föroreningen i gram per liter vid normal
temperatur och normalt tryck(273,2 K och 101,33 k Pa).
Ci= föroreningen i:s koncentration i de utspädda avgaserna,
uttryckt i ppm och korrigerad för mängden av samma
förorening i utspädningsluften. Om Ciuttrycks i volymp-
rocent, ersätts 10−6med 10−2,
d = verklig körsträcka motsvarande körcykeln i km.
6.4.1.2 Volymbestämning
6.4.1.2.1 Beräkning av volymen när en anordning med variabel utspädning
och konstant flödesreglering med strypfläns eller venturirör används.
De parametrar som visar volymflödet registreras kontinuerligt och
den totala volymen under provet beräknas.1980L1268 — SV — 02.01.1994 — 002.001 — 6
▼M2
6.4.1.2.2 Beräkning av volymen när en kolvpump används. Volymen
utstpädda avgaser i system med kolvpump beräknas med följande
formel:
V¼Vo/C1N
där
V = volymen utspädda avgaser uttryckt i liter per prov (före
korrigering),
Vo= volymen gas levererad av kolvpumpen under provningen i
liter per varv,
N = antalet varv per prov.
6.4.1.2.3 Korrigering av den utspädda avgasvolymen till standardbetingelser.
Den utspädda avgasvolymen korrigeras med följande formel:
Vmix¼V/C1K1/C1Pp
Tp(2)
i vilken
K1¼273 ;2
101 ;33¼2;6961 K /C1kPa/C01/C0/C1
(3)
där
Pp= absolut tryck vid inloppet till kolvpumpen i kPa,
Tp= medeltemperatur hos de utspädda avgaser som leds in i
kolvpumpen under provet (K).
6.4.1.3 Beräkning av den korrigerade föroreningskoncentrationen i prov-
säcken
Ci¼Ce/C0Cd1/C01
DF/C18/C19
(4)
där
Ci= föroreningen i:s koncentration i de utspäda avgaserna,
uttryckt i ppm eller i volymprocent och korrigerad för
mängden av samma förorening i utspädningsluften,
Ce= föroreningen i:s uppmätta koncentration i de utspädda avga-
serna i ppm eller i volymprocent,
Cd= föroreningen i:s uppmätta koncentration i utspädningsluften i
ppm eller i volymprocent,
DF = utspädningsfaktor.
Utspädningsfaktorn beräknas på följande sätt:
DF¼13;4
CCO2þCHCþCCO ðÞ 10/C04(5)
där
CCO2=C O2-koncentrationen i de utspädda avgaserna i prov-
säcken i volymprocent,
CHC= HC-koncentrationen i de utspädda avgaserna i prov-
säcken, uttryckt som kolekvivalenter,
CCO= CO-koncentrationen i de utspädda avgaserna i provsäcken
i ppm.
6.4.1.4 Exempel
6.4.1.4.1 Data6.4.1.4.1.1 Omgivande förhållanden:
temperatur: 23 ºC = 296,2 ºK,barometertryck: P
B= 101,33 kPa.
6.4.1.4.1.2 Uppmätt volym korrigerad till standardbetingelser
V¼51961 l
6.4.1.4.1.3 Avläsningar på analysutrustningen:1980L1268 — SV — 02.01.1994 — 002.001 — 7
▼M2
Spädda avgaser Utspädningsluft
HC(1) 92 ppm 3,0 ppm
CO 470 ppm 0 ppm
CO21,6 volymprocent 0,03 volymprocent
(1) I ppm kolekvivalenter.
6.4.1.4.2 Beräkning
6.4.1.4.2.1 Utspädningsfaktor (DF) (se formel 5)
DF¼13;4
CCO2þCCHþCCO ðÞ 10/C04(5)
DF¼13;4
1;6þ92þ470 ðÞ 10/C04
DF¼8;091
6.4.1.4.2.2 Beräkning av den korrigerade koncentrationen föroreningar i prov-
säcken:
Utsläppt massa HC (se formel 4 och 1)
Ci¼Ce/C0Cd1/C01
DF/C18/C19
(4)
CHC¼92/C031 /C01
8;091/C18/C19
CHC¼89;371 ppm
MHC¼CHC/C1Vmix/C1QHC/C11
d/C110/C06(1)
QHC¼0;619
MHC¼89;371/C151961 /C10;619/C110/C06/C11
d
MHC¼2;88
dg=km
Utsläppt massa CO (se formel 1)
MCO¼CCO/C1Vmix/C1QCO/C11
d/C110/C06(1)
QCO¼1;25
MCO¼470/C151961 /C11;25/C110/C06/C11
d
MCO¼30;5
dg=km
Utsläppt massa CO2(se formel 1)
Ci¼Ce/C0Cd1/C01
DF/C18/C19
(4)
CCO2¼1;6/C00;03 1 /C01
8;091/C18/C19
CCO2¼1;573 % vol
QCO2¼1;9641980L1268 — SV — 02.01.1994 — 002.001 — 8
▼M2
MCO2¼CCO2/C1Vmix/C1QCO2/C110/C02/C11
d(1)
MCO2¼1;573/C151961 /C11;964/C110/C02/C11
d
MCO2¼1605 ;27
dg=km
6.4.2 Särskilda bestämmelser för fordon med kompressionständningsmo-
torer
HC-mätning för kompressionständningsmotorer
För att beräkna den utsläppta massan HC för kompressions-
tändningsmotorer beräknas medelkoncentrationen av HC med
följande formel:
Ce¼Zt2
t1CHC/C1dt
t2/C0t1(7)
där:
Zt2
t1CHC/C1dt= integralen för avläsningen från uppvärmd FID
under provperioden (t2−t1
Ce= uppmätt koncentration HC i de utspädda avga-
serna beräknat på ingående spår av HC i ppm
kolekvivalent.
6.5 Tolkning av resultaten
6.5.1 Det CO2-värde som antas som typgodkännandevärde skall vara det
värde som uppgetts av tillverkaren, om det värde som uppmätts av
den tekniska tjänsten inte överskrider det uppgivna värdet med mer
än 4 %. Det uppmätta värdet kan vara lägre utan några begräns-
ningar.
6.5.2 Om det uppmätta CO2-värdet överskrider tillverkarens uppgivna
CO2-värde med mer än 4 % skall ytterligare en provning utföras på
samma fordon.
När medelvärdet för de två provningsresultaten inte överskrider det
av tillverkaren uppgivna värdet med mer än 4 % skall det av tillver-
karen uppgivna värdet tas som typgodkännandevärde.
6.5.3 Om medelvärdet fortfarande överstiger det uppgivna värdet med mer
än 4 % skall en slutlig provning utföras på samma fordon.
Medelvärdet från de tre provresultaten tas som typgodkännan-
devärde.
7. BERÄKNING AV BRÄNSLEFÖRBRUKNING
7.1 Bränsleförbrukningen beräknas med utgångspunkt från utsläpp av
kolväte, kolmonoxid och koldioxid och i enlighet med punkt 6.
7.2 Bränsleförbrukningen uttryckt i liter per 100 km beräknas enligt
följande formel:
a) för bensindrivna fordon:
FC¼0;1154
D0;866/C1HC ðÞ þ 0;429/C1CO ðÞ þ 0;273/C1CO2 ðÞ ½/C138
b) för dieseldrivna fordon:
FC¼0;1155
D0;866/C1HC ðÞ þ0;429/C1CO ðÞ þ0;273/C1CO2 ðÞ ½/C138
där:
FC = bränsleförbrukning i liter/100 km,
HC = uppmätt utsläpp av kolväte i g/km,CO = uppmätt utsläpp av kolmonoxid i g/km,CO
2= uppmätt utsläpp av koldioxid i g/km,
D = provbränslets täthet.1980L1268 — SV — 02.01.1994 — 002.001 — 9
▼M2
8. ÄNDRINGAR AV GODKÄNNANDEN
8.1 Vid ändringar av godkännanden som beviljats enligt detta direktiv
skall bestämmelserna i artikel 5 i direktiv 70/156 gälla.
9. ÖVERENSSTÄMMELSE MED GODKÄND TYP AVSEENDE
CO2-UTSLÄPP
9.1 Som allmän regel gäller att åtgärder för att säkerställa produktionens
överensstämmelse med godkänd typ vad avser CO2-utsläpp från
fordon kontrolleras på grundval av den beskrivning i typgodkännan-
deintyget som anges i bilaga 2 till detta direktiv och i enlighet med
bestämmelserna i direktiv 70/156/EEG, artikel 10.
Om myndigheten inte accepterar tillverkarens granskningsförfarande
skall punkterna 2.4.2 och 2.4.3 i bilaga 10 till direktiv 70/156/EEG
gälla.
9.1.1 Om en fordonstyp har fått en eller flera utvidgningar kommer prov-
ningarna att utföras på det/de fordon som beskrivs i
informationspaketet som åtföljde den första ansökan om typgodkän-
nande.
9.1.1.1 Fordonets överensstämmelse för CO2-prov.
9.1.1.1.1 Tre fordon tas slumpmässigt ur produktionen och provas enligt punkt
6 i denna bilaga.
9.1.1.1.2 Om myndigheten accepterar den produktionsstandardavvikelse som
angetts av tillverkaren enligt bilaga 10 till direktiv 70/156/EEG
utförs provningarna enligt punkt 9.2 i denna bilaga.
Om myndigheten inte accepterar den standardavvikelse i förhållande
till den godkända typen som angetts av tillverkaren enligt bilaga 10
till direktiv 70/156/EEG utförs provningarna enligt punkt 9.3 i denna
bilaga.
9.1.1.1.3 En serieproduktion anses överensstämma eller icke överensstämma
på grundval av provningarna av de tre provfordonen, när ett beslut
om överensstämmelse eller inte fattas för CO2enligt de provkriterier
som gäller i den tillämpliga tabellen.
Om inget beslut kan fattas om godkännande eller icke godkännande
vad avser CO2utförs en provning på ytterligare ett fordon (se figur I/
8).
FIGUR I/8
1980L1268 — SV — 02.01.1994 — 002.001 — 10
▼M2
9.1.1.2 Trots kraven i punkt 5.1.1 i denna bilaga utförs provningarna på
fordon som inte har körts över huvud taget.
9.1.1.2.1 På begäran av tillverkaren utförs emellertid provningarna med
fordon som har körts in högst 15000 km.
I det fallet kommer inkörningsförfarandet att ledas av tillverkaren
som skall förbinda sig att inte göra några justeringar på dessa
fordon.
9.1.1.2.2 Om tillverkaren vill leda ett inkörningsförfarande (x km, där
×≤15000 km) kan det utföras enligt följande:
—C O2-utsläpp mäts vid noll och vid × km på det första provfor-
donet (som kan vara det typgodkända fordonet),
— utvecklingskoefficienten för utsläppet mellan noll och × km
beräknas enligt följande:
EC¼utsl¨app/C2km
utsl¨app nollkm
det kan vara mindre än ett,
— följande fordon blir föremål för inkörningsförfarande, men deras
utsläpp vid 0 km kommer att modifieras genom utvecklingskoef-
ficienten, EC.
I det fallet tas följande värden:
— värdet vid × km för det första fordonet,
— värdet vid noll km multiplicerat med utvecklingskoefficienten
för de följande fordonen.
9.1.1.2.3 Som ett alternativ till detta förfarande kan fordonstillverkaren
använda en fast utvecklingskoeffcient EC på 0,92 och multiplicera
alla CO2-värden uppmätta vid noll km med denna faktor.
9.1.1.2.4 Referensbränslen som beskrivs i bilaga 7 till direktiv 91/441/EEG
skall användas för denna provning.
9.2 Överensstämmelse när det finns statistiska data från tillverkaren.
9.2.1 Följande avsnitt beskriver det förfarande som skall användas för att
kontrollera att CO2överensstämmer med produktionskraven när till-
verkarens produktionsstandardavvikelse är tillfredsställande.
9.2.2 Med minst tre stickprov är urvalförfarandet bestämt så att sannolik-
heten att ett partiklarar en provning med 40 % av produktionen
defekt är 0,95 (tillverkarens risk = 5 %) medan sannolikheten att ett
parti godtas med 65 % av produktionen defekt är 0,1 (konsumentens
risk= 10 %).
9.2.3 Följande förfarande används (Se figur I/8).
Där L är den naturliga logaritmen för CO2-typgodkännandevärdet:
xi= den naturliga logaritmen för mätning av fordonet i i provet,
s = en uppskattning av produktionsstandardavvikelse (efter
bestämning av den naturliga logaritmen i mätningarna),
n = det gällande antalet stickprov.
9.2.4 Provningsvärdena för stickprovet som kvantifierar summan av stan-
dardavvikelser i förhållande till gränsen sammanställs enligt följande
definition:
1
sXn
i¼1L/C0xi ðÞ
9.2.5 Därpå gäller följande:
— om provningsvärdet är högre än det godkännandevärde för stick-
provsstorleksom anges i tabell I/-/9.2.5, fattas ett beslut om
godkännande,
— om provningsvärdet är lägre än det värde för icke godkännande
för stickprovsstorleken som anges i tabell I/-/9.2.5, fattas ett
beslut om icke godkännande,
— i annat fall provas ytterligare ett fordon enligt punkt 6 i denna
bilaga och förfarandet tillämpas på stickprovet med en ytterligare
enhet.1980L1268 — SV — 02.01.1994 — 002.001 — 11
▼M2
TABELL I/—/9.2.5
Stickprovsstorlek
(ackumulerat antal provade
fordon)Godkända beslutsvärden Icke godkända beslutsvärden
(a) (b) (c)
3 3,327 − 4,724
4 3,261 − 4,7905 3,195 − 4,8566 3,129 − 4,9227 3,063 − 4,9888 2,997 − 5,0549 2,931 − 5,120
10 2,865 − 5,185
11 2,799 − 5,251
12 2,733 − 5,31713 2,667 − 5,38314 2,601 − 5,44915 2,535 − 5,51516 2,469 − 5,58117 2,403 − 5,64718 2,337 − 5,71319 2,271 − 5,779
20 2,205 − 5,845
21 2,139 − 5,91122 2,073 − 5,97723 2,007 − 6,04324 1,941 − 6,10925 1,875 − 6,17526 1,809 − 6,24127 1,743 − 6,30728 1,677 − 6,37329 1,611 − 6,439
30 1,545 − 6,505
31 1,479 − 6,57132 − 2,112 − 2,112
9.3 Överensstämmelse med godkänd typ när tillverkarens statistiska data
är otillfredsställande eller saknas.
9.3.1 Följande avsnitt beskriver det förfarande som skall användas för att
kontrollera att CO
2-värdet överensstämmer med produktionskraven
när tillverkarens bevis på produktionsstandardavvikelse är antingen
otillfredsställande eller saknas.
9.3.2 Med minst tre stickprov är provningsförfarandet sådant att sannolik-
heten för att klara en provning med 40 % av produktionen defekt är
0,95 (tillverkarens risk = 5 %) medan sannolikheten för att ett parti
blir godkänt med 65 % av produktionen defekt är 0,1 (konsumentens
risk= 10 %).
9.3.3 Mätningen av CO2anses normalt fördelad enligt logaritmen och bör
först omvandlas genom att de naturliga logaritmerna tas. m0och m
anger respektive minimi- och maximistickprovsstorlekarna (m0=3
och m = 32) och n anger det gällande stickprovsantalet.
9.3.4 Om de naturliga logaritmerna för mätningarna i serien är x1,x2,..xjoch L är den naturliga logaritmen för CO2-typgodkännandevärde,
definieras:
dj¼xj/C0L
/C22ddn¼1
nXn
j¼1dj
och1980L1268 — SV — 02.01.1994 — 002.001 — 12
▼M2
V2
n¼1
nXn
j¼1dj/C0/C22ddn/C0/C12
9.3.5 Tabell I/-/9.3.5 visar värdena för godkända (Anoch icke godkända
(Bn)) beslutsvärden mot gällande stickprovsvärden. Provningsvärdet
är förhållandet /C22ddn/Vnoch skall användas för att bestämma om serien
har blivit godkänd eller inte enligt följande:
för m0≤n≤m:
— godkänd serie om /C22ddn/Vn≤An,
— icke godkänd serie om /C22ddn/Vn≥Bn,
— en ytterligare mätning görs om An</C22ddn/Vn<Bn
9.3.6 Anmärkningar
Följande rekursiva formler är användbara för att beräkna de succes-
siva värdena för provningsvärdet:
/C22ddn¼1/C01
n/C18/C19
/C22ddn/C01þ1
ndn
V2
n¼1/C01
n/C18/C19
V2
n/C01þ/C22ddn/C0dn/C0/C12
n/C01
n¼2;3;...;/C22dd1¼d1;V 1 ¼0/C0/C1
TABELL I/—/9.3.5
Stickprovsstorlek
(ackumulerat antal provad
fordon)
nGodkända beslutsvärden
AnIcke godkända beslutsvärden
Bn
(a) (b) (c)
3 − 0,80381 16,64743
4 − 0,76339 7,686275 − 0,72982 4,671366 − 0,69962 3,255737 − 0,67129 2,454318 − 0,64406 1,943699 − 0,6175 1,59105
10 − 0,59135 1,33295
11 − 0,56542 1,13566
12 − 0,5396 0,979713 − 0,51379 0,8530714 − 0,48791 0,7480115 − 0,46191 0,6592816 − 0,43573 0,5832117 − 0,40933 0,5171818 − 0,38266 0,4592219 − 0,3557 0,4078820 − 0,3284 0,36203
21 − 0,30072 0,32078
22 − 0,27263 0,2834323 − 0,2441 0,2494324 − 0,21509 0,2183125 − 0,18557 0,189726 − 0,1555 0,1632827 − 0,12483 0,138828 − 0,09354 0,1160329 − 0,06159 0,0948
30 − 0,02892 0,07493
31 − 0,00449 0,0562932 − 0,03876 0,038761980L1268 — SV — 02.01.1994 — 002.001 — 13
▼M2
10. SÄRSKILDA BESTÄMMELSER
10.1 I framtiden kan fordon med särskilt bränslesnål teknik erbjudas som
då kan underkastas kompletterande provningsprogram. Dessa
program specificeras vid en senare etapp på begäran av tillverkaren
för att visa lösningens fördelar.
11. UTVIDGNING AV GODKÄNNANDE
11.1 Typgodkännande kan utvidgas till fordon av samma typ eller en
annan typ som skiljer sig vad avser följande egenskaper i bilaga 2,
om CO2-utsläppen som uppmäts av tekniska tjänsten överskrider
typgodkännandevärdet med högst 4 %:
11.1.1 Massa.
11.1.2 Högsta tillåtna massa.
11.1.3 Karosserityp: sedan, stationsvagn, kupé.11.1.4 Utväxlingsförhållanden.
11.1.5 Motorutrustning och tillbehör.1980L1268 — SV — 02.01.1994 — 002.001 — 14
▼M2
BILAGA 2
MALL
(största format: A4 [210 × 297 mm])
EG-TYPGODKÄNNANDEINTYG
1980L1268 — SV — 02.01.1994 — 002.001 — 15
▼M2
1980L1268 — SV — 02.01.1994 — 002.001 — 16