1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS DIREKTIV
av den 4 oktober 1982
om tekniska föreskrifter för fartyg i inlandssjöfart
(82/714/EEG)
(EGT L 301, 28.10.1982, s. 1)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►A1Anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige C 241 21 29.8.1994
(anpassad genom rådets beslut 95/1/EG, Euratom, EKSG) L 1 1 1.1.1995
►A2Akt om villkoren för Republiken Tjeckiens, Republiken Estlands, Repu-
bliken Cyperns, Republiken Lettlands, Republiken Litauens, RepublikenUngerns, Republiken Maltas, Republiken Polens, Republiken Sloveniens
och Republiken Slovakiens anslutning till de fördrag som ligger till
grund för Europeiska Unionen och om anpassning av fördragenL 236 33 23.9.2003
▼B
RÅDETS DIREKTIV
av den 4 oktober 1982
om tekniska föreskrifter för fartyg i inlandssjöfart
(82/714/EEG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA
DIREKTIV,
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekono-
miska gemenskapen, särskilt artikel 75 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentetsyttrande (
1),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2), och
med beaktande av följande:
Målen för och genomförandet av en gemensam transportpolitik kräver
bl.a. i fråga om inlandssjöfart att fartygens förflyttningar på gemenska-
pensfarleder äger rum under bäs ta möjliga förhållanden vad gällersäkerhet och konkurrens.
Rådets direktiv 76/135/EEG av den 20 januari 1976 om ömsesidigt
erkännande av fartcertifikat för fartyg i inlandssjöfart (
3), senast ändrat
genom direktiv 78/1016/EEG (4), stadgar att rådet skall anta gemen-
samma bestämmelser med tekniska föreskrifter för fartyg som äravsedda för inlandssjöfart. Ändamålet med det här direktivet är att
fastställa sådana föreskrifter. Vissa slag av fartyg bör emellertid
undantasfrån det här direktivetstillämpnings område.
Gemenskapens inre vattenvägar skiljer sig åt i fråga om säkerhet och
bör därför delasupp i ett antal zoner. Det är öns kvärt att uppdelningeninte strider mot det system som inrättats genom den reviderade konven-tionen för sjöfarten på Rhen.
Det är önskvärt att införa ett fartcertifikat för gemenskapens inlands-
sjöfart, som gäller på alla vattenvägar inom gemenskapen, utom därden reviderade konventionen för sjöfarten på Rhen är tillämplig, ochsom intygar att fartygen uppfyller de gemensamma tekniska föreskrif-
terna.
Det skall också vara möjligt att använda det inspektionsintyg som
utfärdatsi enlighet med artikel 22 i den reviderade konventionen för
sjöfarten på Rhen på alla vattenvägar inom gemenskapen, i vissa fallunder förutsättning att fartyget medför ett kompletterande gemenskap-scertifikat.
Med hänsyn till deras lokala betydelse och särskilda säkerhetskrav skall
medlemsstaterna ha rätt att undanta vissa fartyg som inte trafikerarandra medlemsstaters inre vattenvägar från tillämpningen av dettadirektiv, helt eller delvis.
Nödvändiga datum bör fastställas för att verkställa de tekniska inspek-
tioner som leder till utfärdande av certifikat för fartyg i trafik.
För att bilagorna till detta direktiv snabbare skall kunna anpassas till
den tekniska utvecklingen bör ett förenklat ändringsförfarande stadgas.
I enlighet med artikel 7 i direktiv 76/135/EEG skall de åtgärder som
fastställs i det direktivet fortsätta att gälla tills det här direktivet träder
i kraft. Det är nödvändigt att direktiv 76/135/EEG fortsätter att gälla
för de fartyg som omfattas av det men som inte omfattas av det härdirektivet.1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 2
(1) EGT nr C 289, 19.11.1979, s. 25.
(2) EGT nr C 182, 21.7.1980, s. 16.
(3) EGT nr L 21, 29.1.1976, s. 10.
(4) EGT nr L 349, 13.12.1978, s. 31.
▼B
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
AVDELNING I
Allmänna bestämmelser
Artikel 1
I detta direktiv skall gemenskapens inre vattenvägar klassificeras på
följande sätt:
— Zonerna 1 och 2: de vattenvägar som finns upptagna i bilaga 1,
kapitel 1.
— Zon 3: de vattenvägar som finns upptagna i bilaga 1, kapitel 2.
— Zon 4: övriga vattenvägar inom gemenskapen.
Zon R omfattar de av de ovannämnda vattenvägarna för vilka inspek-
tionscertifikat skall utfärdas i enlighet med artikel 22 av den reviderade
konventionen för sjöfarten på Rhen, i den lydelse som artikeln har då
detta direktiv antas.
Artikel 2
1. Detta direktiv skall gälla
— fartyg med en total dödvikt om 15 ton eller mer eller, om det gäller
fartyg som inte är avsedda för transport av gods, med ett deplace-ment på 15 m
3eller mer,
— bogserfartyg och skjutbogserare, även de som har ett deplacement
på mindre än 15 m3, förutsatt att de är byggda för att bogsera
fartyg, skjuta dem framför sig eller bogsera dem vid sidan.
2. Följande fartyg omfattasinte av detta direktiv:
— Passagerarfartyg.
— Färjor.
— Flytande utrustning.
— Flytande anläggningar och materiel, även de som flyttas från en
platstill en annan.
— Nöjesbåtar.
— Tillsynsmyndigheters tjänstefartyg och brandbekämpningsfartyg.
— Militärfartyg.
— Havsgående fartyg, inklusive havsgående bogserbåtar och skjutbog-
serare som är beroende av tidvattnet för sin trafik eller tillfälligtvistrafikerar inre vattenvägar och som har giltiga fartcertifikat.
— Bogserfartyg och skjutbogserare med ett deplacement på mindre än
15 m
3, byggda för att uteslutande bogsera fartyg med ett deplace-
ment på mindre än 15 m3, för att skjuta dem framför sig eller
bogsera dem vid sidan.
Artikel 3
Fartyg som trafikerar de vattenvägar inom gemenskapen som tas upp i
artikel 1 skall medföra
— ett certifikat som utfärdats i enlighet med artikel 22 i den revide-
rade konventionen för sjöfarten på Rhen, då de trafikerar envattenväg i zon R,
— ett fartcertifikat för gemenskapens inre vattenvägar som utfärdats
för fartyg som uppfyller de tekniska föreskrifterna i bilaga 2, då
de trafikerar de inre vattenvägarna i andra zoner.
Gemenskapscertifikatet skall utformas i enlighet med förlagan i bilaga
3 och utfärdasi enlighet med detta direktiv.
Artikel 4
1. Alla fartyg som medför ett giltigt certifikat, utfärdat i enlighet
med artikel 22 i den reviderade konventionen för sjöfarten på Rhenfår trafikera gemenskapens vattenvägar enbart försedda med detta certi-fikat.1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 3
▼B
2. Alla fartyg som medför det certifikat som avses i punkt 1 skall
emellertid också vara försedda med ett kompletterande fartcertifikatför inre vattenvägar (det kompletterande gemenskapscertifikatet)
— då de trafikerar vattenvägarna i zonerna 3 och 4, om de vill dra
fördel av att de tekniska föreskrifterna är mindre omfattande på
dessa vattenvägar,
— då de trafikerar vattenvägarna i zonerna 1 och 2, om den berörda
medlemsstaten har antagit ytterligare tekniska föreskrifter för dessavattenvägar i enlighet med artikel 5.
Det kompletterande gemenskapscertifikatet skall utformas enligt
förlagan i bilaga 4 och utfärdasav behöriga nationella myndigheter,vid uppvisande av det certifikat som avses i punkt 1 och på villkorsom de bestämmer.
Artikel 5
1. Varje medlemsstat får, om inte annat följer av föreskrifterna i den
reviderade konventionen för sjöfarten på Rhen och efter samråd med
kommissionen, anta ytterligare tekniska föreskrifter utöver de somfinnsi bilaga 2 för fartyg s om trafikerar vattenvägarna i zonerna 1och 2 inom dess territorium.
Sådana ytterligare föreskrifter skall delges övriga medlemsstater och
kommissionen senast sex månader innan de träder i kraft, om de interedan gällde den 21 januari 1977.
2. Om fartygen uppfyller de ytterligare föreskrifterna skall detta
anges antingen i det gemenskapscertifikat som åsyftas i artikel 3 eller,om artikel 4.2 tillämpas, i det kompletterande gemenskapscertifikatet.
Artikel 6
Varje fartyg som medför ett certifikat som utfärdats i enlighet med
förordningen för transport av farliga ämnen på Rhen (ADNR) får fraktafarligt gods överallt inom gemenskapens territorium på de villkor somangesi detta certifikat.
Varje medlemsstat får begära att fartyg som inte har något ADNR-
certifkat får frakta farligt godsinom derasterritorier endas t omfartygen uppfyller ytterligare krav utöver dem som anges i dettadirektiv. Sådana krav skall anmälas till kommissionen och övriga
medlemsstater.
Artikel 7
1. Medlemsstaterna får från tillämpningen av hela eller delar av
detta direktiv undanta
a) fartyg som trafikerar farbara vattenvägar utan förbindelse med
vattenvägarna i övriga medlemsstater genom en inre vattenväg,
b) fartyg med en dödvikt om högst 350 ton, sjösatta före den 1 januari
1950, och som enbart trafikerar en nationell vattenväg.
2. En medlemsstat får medge undantag från en eller flera av direkt-
ivetsföres krifter i fråga om trafik på derasnationella vattenvägar omdet gäller begränsade resor av lokalt intresse eller inom hamnområden.Undantagen och resan eller området som de gäller skall anges i farty-
getscertifikat.
3. Kommissionen skall underrättas om undantag som medgivits med
stöd av denna artikel.
4. En medlemsstat som, på grund av undantag som medgivits med
stöd av punkterna 1 och 2, inte har några fartyg som omfattas avföreskrifterna i detta direktiv i trafik på sina vattenvägar behöver intefölja artiklarna 9, 10 och 12.1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 4
▼B
AVDELNING II
Villkor och regler för utfärdande av gemenskapscertifikatet för
inre vattenvägar
Artikel 8
1. Gemenskapscertifikatet skall utfärdas för fartyg som kölsträckts
efter den 1 januari 1985, efter en teknisk inspektion som genomförtsinnan fartyget sätts i trafik för att kontrollera om fartyget uppfyller detekniska föreskrifterna i bilaga 2.
2. Gemenskapscertifikatet skall utfärdas för fartyg som är i trafik
den 1 januari 1985 och för fartyg som kölsträckts före detta datum,efter en teknisk inspektion som skall genomföras mellan den 1 januari1986 och den 1 juli 1989, enligt den tidtabell som varje medlemsstat
fastställer, för att kontrollera att fartyget uppfyller de tekniska föreskrif-
terna i bilaga 2. Tidtabellen skall anmälas till kommissionen och övrigamedlemsstater.
Då det gäller fartyg som enbart trafikerar nationella farleder och som
kölsträckts före den 1 januari 1970 får en medlemsstat emellertid
förlänga den period då den tekniska inspektionen skall utföras med sjuår.
3. Vid de tekniska inspektioner som stadgas i föregående punkter
eller vid en teknisk inspektion som utförs på begäran av fartygetsägare skall, då det är lämpligt, kontrolleras om ett fartyg uppfyller deytterligare föreskrifter som avses i artikel 5.
Artikel 9
Gemenskapscertifikatet skall utfärdas av behörig myndighet i den
medlemsstat där fartyget är registrerat eller, om registrering saknas, iden medlemsstat där det har sin hemmahamn eller, om hemmahamn
saknas, i den medlemsstat där ägaren är etablerad.
Sådana myndigheter får i förekommande fall begära att behöriga
myndigheter i en annan medlemsstat skall utfärda certifikatet.
Varje medlemsstat skall upprätta en förteckning som anger vilka av
dess myndigheter som har behörighet att utfärda certifikaten ochöverlämna den till kommissionen och övriga medlemsstater.
Varje medlemsstat som, med stöd av artikel 7.4, inte utsett någon
behörig myndighet får begära att en eller flera av de övriga medlems-staterna anmodar sina behöriga myndigheter att utfärdagemenskapscertifikat för fartyg som är registrerade eller har sinhemmahamn inom dess territorium, eller som ägs av personer som är
etablerade där.
Artikel 10
Den tekniska inspektion som avses i artikel 8 skall utföras av behöriga
myndigheter, som helt eller delvis får avstå från teknisk inspektion av
fartyget om ett giltigt intyg, utfärdat av ett klassificeringssällskap somär godkänt av den stat där certifikatet utfärdats, klart visar att fartygethelt eller delvis uppfyller de tekniska föreskrifterna i bilaga 2.
Varje medlemsstat skall upprätta en förteckning som anger vilka
myndigheter i landet som har behörighet att utföra tekniska inspek-tioner och överlämna den till kommissionen och övriga medlemsstater.
Artikel 11
Giltighetstiden för gemenskapscertifikatet skall i varje särskilt fall
fastställas av den myndighet som är behörig att utfärda sådana certi-fikat. Perioden får emellertid inte överstiga 10 år.
Artikel 12
Varje medlemsstat skall fastställa på vilka villkor ett giltigt certifikat
som förkommit eller förstörts får ersättas.1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 5
▼B
AVDELNING III
Villkor och regler för förnyande eller ändring av certifikat
Artikel 13
Gemenskapscertifikatet skall förnyas när giltighetstiden löper ut, enligt
de villkor och regler som gäller för utfärdande av sådana certifikat.
Artikel 14
Den myndighet som utfärdat eller förnyat ett certifikat får undantagsvis
förlänga giltighetstiden med högst 12 månader.
En sådan förlängning skall anges i gemenskapscertifikatet.
Artikel 15
Om fartyget undergår större ändringar eller reparationer som förändrar
fartygets stabilitet eller egenskaper, skall fartyget underkastas förnyad
teknisk inspektion enligt artikel 8 innan fartyget får företa någon ytter-ligare resa.
Efter denna inspektion skall ett nytt certifikat utfärdas med uppgifter
om fartygets tekniska egenskaper.
Om detta certifikat utfärdas i någon annan medlemsstat än den där det
ursprungliga certifikatet utfärdades eller förnyades skall den behörigamyndighet som utfärdade eller förnyade certifikatet underrättas inomen månad.
AVDELNING IV
Avslag eller återkallande
Artikel 16
Ett beslut om avslag på en begäran att utfärda eller förnya ett gemens-
kapscertifikat skall ange skälen till detta. Den person som berörs skallunderrättas och få upplysning om hur beslutet kan överklagas och omvilka tidsgränser som gäller i den berörda medlemsstaten.
Ett giltigt certifikat får återkallasav den behöriga myndighet s om
utfärdade eller förnyade det om fartyget inte längre uppfyller de
tekniska föreskrifter som anges i dess certifikat.
AVDELNING V
Kontroll
Artikel 17
1. De behöriga myndigheterna i en medlemsstat får när som helst
kontrollera att ett fartyg medför ett certifikat som är giltigt enligt vill-koren i detta direktiv och uppfyller föreskrifterna i certifikatet.
2. Om myndigheterna vid inspektion finner att certifikatet är ogiltigt
eller att fartyget inte uppfyller föreskrifterna i certifikatet, men att ogil-tigheten eller det faktum att föreskrifterna inte är uppfyllda inte utgörnågon uppenbar fara, skall fartygets ägare eller dennes företrädare vidtaalla nödvändiga åtgärder för att råda bot på situationen. Den myndighet
som utfärdade certifikatet eller som senast förnyade det skall under-
rättas.
3. Om myndigheterna, då de utför den inspektion som avses i punkt
1, finner att certifikatet inte finnsombord eller att fartyget utgör enuppenbar fara, får de stoppa fartygets vidare resa till dess att
nödvändiga åtgärder vidtagitsför att råda bot på s ituationen.
De får också föreskriva åtgärder som gör att fartyget, eventuellt efter
avslutad transport, utan fara kan framföras till en plats där det antingenkan inspekteras eller repareras om det är lämpligt. Den myndighet somutfärdade eller senast förnyade certifikatet skall underrättas.1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 6
▼B
4. En medlemsstat som hindrat ett fartyg från att fortsätta sin resa,
eller som underrättat dess ägare om sin avsikt att göra detta om debrister som konstaterats inte avhjälpts, skall underrätta den myndighet
i en medlemsstat som utfärdat eller senast förnyat certifikatet om det
beslut den fattat eller avser att fatta.
5. Varje beslut om att avbryta ett fartygs resa som fattats med stöd
av regler som antagits för att genomföra detta direktiv skall noggrantange skälen till beslutet. Det skall anmälas till den berörda parten,som samtidigt skall underrättas om de möjligheter att överklaga som
står honom till buds enligt gällande lagstiftning i medlemsstaterna,
samt om tidsfristerna för detta.
AVDELNING VI
Föreskrifter som är tillämpliga på fartyg från tredje land
Artikel 18
I avvaktan på att gemenskapen ingår överenskommelser med tredje
land om ömsesidigt erkännande av fartcertifikat får medlemsstaternaerkänna fartcertifikat för fartyg från tredje land och i förekommandefall utfärda gemenskapscertifikat eller kompletterande gemenskapscerti-
fikat för fartyg från tredje land i enlighet med detta direktiv.
AVDELNING VII
Anpassning av direktivets bilagor till den tekniska utvecklingen
Artikel 19
Rådet skall med kvalificerad majoritet, på förslag av kommissionen,
anta de ändringar som behövs för att anpassa bilagorna till dettadirektiv till den tekniska utvecklingen.
AVDELNING VIII
Slutbestämmelser
Artikel 20
Direktiv 76/135/EEG skall fortsätta att gälla för
— fartyg i trafik som avses i artikel 8.2 i det här direktivet till dess att
de genomgår den inspektion som föreskrivs i samma artikel,
— passagerarfartyg,
— fartyg som medför ett gemenskapscertifikat men ännu inte uppfyller
föreskrifterna i bilaga 2, enligt reglerna i kapitel 13, punkt 13.01 a.
Artikel 21
Detta direktiv påverkar inte de föreskrifter som gäller i medlemssta-
terna i fråga om besättningarnas sammansättning och kvalifikationer
eller i fråga om nödvändiga intyg.
Artikel 22
Medlemsstaterna skall efter samråd med kommissionen anta de föresk-
rifter som är nödvändiga för att följa detta direktiv, senast den 1 januari
1985.
Artikel 23
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 7
▼B
BILAGA 1
FÖRTECKNING ÖVER GEMENSKAPENS INRE VATTENVÄGAR,
UPPDELADE GEOGRAFISKT I ZON 1, 2, 3 OCH 4
(Artikel 1 i direktivet)
KAPITEL I
Zon 1
Förbundsrepubliken TysklandEms: från en linje som förbinder Delfzijl och Knocks fyrtorn mot öppet hav till
latituden 53º 30 ′och longituden 6º 45 ′östlig längd (dvs. något utanför omlast-
ningszonen för torrlastfartyg på Alte Ems, med beaktande av Ems-Dollart
samarbetstraktaten).
Polen
Den del av Pomorskabukten som ligger söder om den linje som förbinder Nord
Perd på ön Rügen med Niechorze fyr.
Den del av Gdánskbukten som ligger söder om den linje som förbinder Hels fyr
och bojen vid infarten till Baltijsk hamn.
Zon 2
Förbundsrepubliken Tyskland
Ems: från en linje som går från infarten till hamnen mot Papenburg över Ems
och förbinder Diemenspumps tation (Diemer Schöpfwerk) och öppningen i
fördämningen vid Halte till en linje som förbinder Delfzijls och Knocks fyrtorn,
med beaktande av Ems-Dollart samarbetstraktaten.
Jade: inom en linje som förbinder Schillighörns övre ljus och Langwardens
kyrktorn.
Weser: från järnvägsbron i Bremen till en linje som förbinder Langwardens och
Kappelskyrktorn med flodarmen Schweiburg inklus ive bifloderna Kleine
Weser, Rekumder-Loch och Rechter Nebenarm.
Elbe: från nedre gränsen för Hamburgs hamn till en linje som förbinder
sjömärket i Döse och den nordvästra spetsen av Hohe Ufer (Dieksand) med till-
flödena Este, Lühe, Schwinge, Oste, Pinnau, Krückau och Stör (i samtliga fall
från fördämningen till mynningen) inklusive Nebenelbe.
Meldorfer Bucht: inom en linje som förbinder Hohe Ufers nordvästra spets
(Dieksand) och yttersta punkten på Büsums västra pir.
Flensburger Förde: inom en linje som förbinder Kekenis fyrtorn och Birknack.
Eckernförder Bucht: inom en linje som förbinder Bocknis-Eck med den
nordvästra spetsen av fastlandet vid Dänish Nienhof.
Kieler Förde: inom en linje som förbinder Bülks fyrtorn med marinens krigsmo-
nument i Laboe.
Leda: från yttre hamnens vid havsslussen i Leer infart till mynningen.Hunte: från Oldenburgshamn och från 200 m neds trömsfrån Amalienbrücke i
Oldenburg till mynningen.
Lesum: Från järnvägsbron i Bremen-Burg till mynningen.Este: från dammluckan i Buxtehude till Este-fördämningen.Lühe: från kvarnen 250 m uppströms från vägbron vid Marschdamm-Horneburg
till Lühe-fördämningen.
Schwinge: från gångbron nedströms från Güldenstern-bastionen i Stade till
Schwinge-fördämningen.
Freiburger-Hafenpriel: från slussarna vid Freiburg/Elbe till mynningen.Oste: från Bremervörde kvarndamm till Oste-fördämningen.Pinnau: från järnvägsbron i Pinneburg till Pinnau-fördämningen.Krückau: från vattenkvarnen i Elmshorn till Krückau-fördämningen.1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 8
▼A2
▼B
▼B
Stör: från Pegel Rensing till Stör-fördämningen.
Eider: från Gieselau-kanalen till Eider-fördämningen.Nord-Ostsee-Kanal (Kielkanalen): från en linje som förbinder de yttersta punk-
terna på Brunsbüttels vågbrytare till en linje som förbinder infartsljusen i Kiel-
Holtenau med Schirnauer See, Bergstedter See, Audorfer See och Obereidersee
med Enge, Achterwehrer-kanalen och Flemhuder See.
Trave: från järnvägsbron och Holsten-bron (Stadttrave) i Lübeck till en linje
som förbinder de två yttersta punkterna på Travemündes vågbrytare med
Pötenitzer Wiek och Dassower See.
Schlei: inom en linje som förbinder de yttersta punkterna på Schleimündes
vågbrytare.
FrankrikeSeine: nedströms från Jeanne d'Arc-bron i Rouen.Garonne och Gironde: nedströms från stenbron i Bordeaux.
Rhône: nedströms från Trinquetaille-bron i Arles och därifrån mot Marseille.
NederländernaDollard.Eems.
Waddenzee: inklusive förbindelselederna till Nordsjön.
IJsselmeer: inklusive Markermeer och IJmeer men med undantag för Gouwzee.Rotterdam Waterweg och Scheur.HollandsDiep.
Haringvliet och Vuile Gat: inklusive vattenvägarna mellan Goeree-Overflakkee,
å ena sidan och Voorne-Putten och Hoekse Waard, å andra sidan.
Hellegat.
Volkerak.
Kramer.Grevelingen och Brouwershavense Gat: inklusive alla vattenvägar mellan
Schouwen-Duiveland och Goeree-Overflakkee.
Keten, Mastgat, Zijpe, Oosterschelde och Roompot: inklusive vattenvägarna
mellan Walcheren, Noord-Beveland och Zuid-Beveland, å ena sidan och
Schouwen-Duiveland och Tholen, å andra sidan, med undantag för Schelde-
Rhen-kanalen.
Schelde och Westerschelde och dess mynning mot havet: inklusive vatten-
vägarna mellan Zeeuws-Vlaanderen, å ena sidan och Walcheren och Zuid-
Beveland, å andra sidan, med undantag för Schelde-Rhen-kanalen.
Sverige
Trollhätte kanal and Göta älv.Vänern.
Södertälje kanal
Mälaren.Falsterbo kanal.Sotenkanalen.
Tjeckien
Lipno reservoar.UngernBalatonsjön.
Polen
Szczecinbukten.
Kamie ńviken.
Wisłabukten.1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 9
▼A1
▼A2
▼A2
Puckviken.
Włocławski reservoar.
Sjön Śniardwy.
Sjön Niegocin.
Sjön Mamry.
KAPITEL II
Zon 3
BelgienMaritima Schelde (nedströms från redden i Antwerpen).TysklandDonau: från Kelheim (414,6 km) till gränsen mellan Tyskland och Österrike.Rhen: från gränsen mellan Tyskland och Schweiz till gränsen mellan Tyskland
och Nederländerna.
Elbe: från mynningen av Elbe-Seiten-kanalen till nedre gränsen för Hamburgs
hamn.
FrankrikeRhen.NederländernaRhen.Sneekermeer, Koevordermeer, Heegermeer, Fluessen, Slotermeer, Tjeukemeer,
Beulakkerwijde, Belterwijde, Ramsdiep, Ketelmeer, Zwartemeer, Veluwemeer,
Eemmeer, Alkmaardermeer, Gouwzee, Buiten IJ, afgesloten IJ, Noordzeekanaal,
IJmuidens hamn, Rotterdams hamnområde, Nieuwe Maas, Noord, Oude Maas,
Beneden Merwede, Nieuwe Merwede, Dordtsche Kil, Boven Merwede, Waal,
Bijlandsch-kanalen, Boven Rijn, Pannersdensch-kanalen, Geldersche IJssel,
Neder Rijn, Lek, Amsterdam-Rhen-kanalen, Veerse Meer, Schelde-Rhen-
kanalen till mynningen i Volkerak, Amer, Bergsche Maas, Maas nedom Venlo.
Österrike
Donau från gränsen mellan Österrike och Tyskland till gränsen mellan Österrike
och Slovakien.
SverigeGöta kanal.Vättern.
Tjeckien
Labe: från Ústí nad Labem-St řekov sluss till Lovosice sluss.
Reservoarer: Baška, Brn ěnská (Kníni čky), Horka (Stráž pod Ralskem), Hracho-
lusky, Jesenice, Nechranice, Olešná, Orlík, Pastviny, Plumov, Rozkoš, Se č,
Skalka, Slapy, T ěrlicko, Žermanice.
Dammar: Oleksovice, Sv ět, Velké Dá řko.
UngernDonau: från rkm 1812 till rkm 1433.Donau Moson: från rkm 14 till rkm 0.Donau Szentendre: från rkm 32 till rkm 0.Donau Ráckeve: från rkm 58 till rkm 0.Floden Tisza: från rkm 685 till rkm 160.Floden Dráva: från rkm 198 till rkm 70.Floden Bodrog: från rkm 51 till rkm 0.Floden Kett ősKörös : från rkm 23 till rkm 0.
Floden HármasKörös : från rkm 91 till rkm 0.1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 10
▼B
▼A1
▼A2
▼A2
Sió-kanalen: från rkm 23 till rkm 0.
Sjön Velence.Sjön Fert ő.
Polen— Floden Biebrza från mynningen av Augustowski-kanalen till mynningen i
floden Narew.
— Floden Brda från sammanflödet med Bydgoski-kanalen i Bydgoszcz till
mynningen i floden Wisła.
— Floden Bug från mynningen av floden Muchawiec till mynningen i floden
Narew.
— Sjön D ąbie till gränsen med det inre havsvattnet.
— Augustowski-kanalen från sammanflödet med floden Biebrza till
statsgränsen, tillsammans med sjöarna längs kanalens lopp.
— Bartnicki-kanalen från sjön Ruda Woda till sjön Bart ężek, tillsammans med
sjön Bart ężek.
— Bydgoski-kanalen.
— Elbl ąski-kanalen från sjön Druzno till sjön Jeziorak och sjön Szel ąg Wielki,
tillsammans med dessa sjöar och sjöarna längs kanalens lopp, och en förgre-
ning i riktning mot Zalewo från sjön Jeziorak till och med sjön Ewingi.
— Gliwicki-kanalen tillsammans med K ędzierzy ński-kanalen.
— Jagiello ński-kanalen från sammanflödet med floden Elbl ąg till floden Nogat.
—Ł ączański.
—Śleśiński med sjöarna belägna längs denna kanals rutt och sjön Gopło.
—Żerański-kanalen.
— Floden Martwa Wisła från floden Wisła i Przegalina till gränsen med det
inre havsvattnet.
— Floden Narew från mynningen av floden Biebrza till mynningen i floden
Wisła, tillsammans med sjön Zegrzy ński.
— Floden Nogat från floden Wisła till mynningen i Wisła-bukten.
— Floden Note ć(övre) från sjön Gopło till sammanflödet med Górnonotecki-
kanalen samt Górnonotecki-kanalen och floden Note ć(nedre) från
sammanflödet med Bydgoski-kanalen till mynningen i floden Warta.
— Floden Nysa Łu życka från Gubin till mynningen i floden Oder.
— Floden Oder från staden Racibórz till sammanflödet med floden Östra Oder
som övergår i floden Regalica från passagen Klucz-Ustowo, tillsammans
med den floden och dess bifloder till sjön D ąbie samt en förgrening av
floden Oder från slussen Opatowice till slussen i staden Wrocław.
— Floden Västra Oder från dammen i Widuchowa (704,1 km av floden Oder)
till gränsen med det inre havsvattnet, tillsammans med bifloder samt
passagen Klucz-Ustowo, som förenar floden Östra Oder med floden Västra
Oder.
— Floden Parnica och Parnicki-passagen från floden Västra Oder till gränsen
med det inre havsvattnet.
— Floden Pisa från sjön Ro śtill mynningen i floden Narew.
— Floden Szkarpawa från floden Wisła till mynningen i Wisła-bukten.— Floden Warta från Ślesiński-bukten till mynningen i floden Oder.
— De stora masuriska sjöarnas system, omfattande de sjöar som förenas av de
floder och kanaler som utgör ett huvudlopp från och med sjön Ro śi Pisz till
och med W ęgorzewski-kanalen i W ęgorzewo, tillsammans med sjöarna
Seksty, Mikołajskie, Tałty, Tałtowisko, Kotek, Szymon, Szymoneckie,
Jagodne, Boczne, Tajty, Kisajno, Dargin, Łabap, Kirsajty och Święcajty, till-
sammans med Gi życki-kanalen och Niegoci ński-kanalen och Pi ękna Góra-
kanalen, samt en förgrening från och med sjön Ry ńskie i Ryn till sjön
Nidzkie (fram till 3 km, till gränsen med sjön Nidzkies naturreservat), till-
sammans med sjöarna Bełdany, Guzianka Mała och Guzianka Wielka.
— Floden Wisła från mynningen av floden Przemsza till sammanflödet med
Łączański-kanalen samt från den kanalens mynning i Skawina till floden
Wisłas mynning i Gda ńsk-bukten, utom Włocławski-reservoaren.
Slovakien
Donau: från Devín (km 1880,26) till slovakisk-ungerska gränsen.1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 11
▼B
KAPITEL III
Zon 4
BelgienHela kanalsystemet i Belgien med undantag för vattenvägarna i zon 3.
Förbundsrepubliken Tyskland
Alla vattenvägar i Förbundsrepubliken, med undantag för vattenvägarna i zon 1,
2 och 3.
Frankrike
Hela kanalsystemet i Frankrike, med undantag för vattenvägarna i zon 1, 2 och
3.
NederländernaAlla övriga floder, kanaler och innanhav som inte finns upptagna i zon 1, 2 och
3.
ItalienPo: från Piacenza till mynningen.
Kanalen mellan Milano och Cremona, Po: den sista sträckningen om 15 km till
Po.
Mincio: från Mantua, Governolo till Po.
Ferrara vattenväg: från Po (Pontelagoscuro), Ferrara till Porto Garibaldi.Brondolo- och Valle-kanalerna: från östra Po till Venedig-lagunen.
Canale Fissero — Tartaro — Canalbianco: från Adria till Po di Levante.
Venetianska kustlinjen: från lagunen i Venedig till Grado.Luxemburg
Mosel.
Sverige
Alla floder, kanaler och insjöar som inte finns upptagna i zon 1, 2 eller 3.
Tjeckien
Alla andra vattenvägar som inte finns upptagna i zon 1, 2 eller 3.Litauen
Hela det litauiska vattenvägssystemet.
UngernAlla andra vattenvägar som inte finns upptagna i zon 2 eller 3.
Polen
Alla andra vattenvägar som inte finns upptagna i zon 1, 2 eller 3.Slovakien
Alla andra vattenvägar som inte finns upptagna i zon 3.1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 12
▼A1
▼A2
▼B
BILAGA 2
TEKNISKA FÖRESKRIFTER, MINIMIKRAV, FÖR FARTYG SOM
TRAFIKERAR VATTENVÄGAR I ZON 1, 2, 3 OCH 4
(Artikel 3 i direktivet)
KAPITEL 1 — DEFINITIONER
KAPITEL 2 — KRAV BETRÄFFANDE SKEPPSBYGGNADSTEKNIK
2.01 Grundregel2.02 Skrov2.03 Uppvärmnings-, matlagnings- och kylutrustning
2.04 Uppvärmning med flytande bränsle med en antändningspunkt om mer än
55 ºC
2.05 Uppvärmning med fast bränsle
2.06 Maskinrum, pannrum och bränsleförråd
KAPITEL 3 — STYRINRÄTTNING OCH STYRHYTT
3.01 Allmänt
3.02 Styrinrättningenseffektivitet3.03 Allmänna krav beträffande utformningen3.04 Maskindriven styrinrättning3.05 Inkoppling av reservstyrinrättning
3.06 Handstyrning
3.07 Manuell hydraulisk styrning3.08 Hydraulisk styrning3.09 Elektrisk styrning3.10 Roderpropellrar och Voith-Schneiderutrustning3.11 Installationer för fjärrkontroll
3.12 Roderlägesangivare
3.13 Hjälpstyrning3.14 Fri sikt3.15 Ljudtryck3.16 Styrinrättningenselektris ka komponenter
3.17 Sänkbar styrhytt
KAPITEL 4 — SÄKERHETSAVSTÅND, FRIBORD OCH ÅMNING
4.01 Definitioner
4.02 Säkerhetsavstånd4.03 Fribord4.04 Lastmärken4.05 Åmning
KAPITEL 5 — MASKINERI
5.01 Allmänt
5.02 Säkerhetsutrustning
5.03 Framdrivningsanordningar5.04 Motorernasavgas rör1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 13
▼B
5.05 Tankar, bunkertankar och rörsystem
5.06 Länspumpar
5.07 Uppsamlingssystem för spillolja
5.08 Vinschar
5.09 Buller som framkallas av fartyget
KAPITEL 6 — ELEKTRISKA ANLÄGGNINGAR
6.01 Allmänt6.02 Högsta tillåtna spänning
6.03 Förbindelser med land
6.04 Generatorer och motorer
6.05 Ackumulatorer
6.06 Elektriska kopplingstavlor
6.07 Strömbrytare, stickproppar, säkringar och kabelskydd
6.08 Jordfelsbrytare
6.09 Belysning
6.10 Signalljus
6.11 Jordning
6.12 Nödströmkälla
KAPITEL 7 — UTRUSTNING
7.01 Ankare, ankarkättingar och -trossar
7.02 Annan utrustning
7.03 Brandsläckningsutrustning
7.04 Båtar7.05 Livbojar, flytredskap och räddningsvästar
KAPITEL 8 — ANLÄGGNINGAR MED FLYTANDE GAS FÖR
HUSHÅLLSÄNDAMÅL
8.01 Allmänt
8.02 Installation
8.03 Behållare
8.04 Placering och uppställning av försörjningsenheter
8.05 Reservbehållare och tomma behållare
8.06 Reduktionsventiler
8.07 Tryck
8.08 Rör och slangar
8.09 Fördelningssystem
8.10 Gasdrivna apparater och deras installation
8.11 Ventilation och avledning av förbränningsavgaserna
8.12 Bruksanvisning och säkerhetsföreskrifter
8.13 Besiktning
8.14 Provningar
8.15 Intyg1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 14
▼B
KAPITEL 9 — SÄRSKILDA STYRHYTTSANORDNINGAR FÖR RADAR-
STYRNING UTFÖRD AV EN PERSON
9.01 Allmänt9.02 Allmänna villkor för utformningen
9.03 Radarutrustning och girhastighetsindikator
9.04 Signalering och signalutrustning9.05 Installationer för styrning av fartyget och drift av maskinerna9.06 Utrustning för hantering av häckankare9.07 Telefonutrustning9.08 Larmsignaler
9.09 Övriga kontrollanordningar
9.10 Påteckning av inspektionscertifikat
KAPITEL 10 — SÄRSKILDA BESTÄMMELSER FÖR FARTYG SOM ÄR
UTFORMADE FÖR ATT INGÅ I EN FARTYGSKEDJA
SOM SKJUT- ELLER SLÄPBOGSERAS, ELLER FÖR ATT
TVÄRKOPPLAS OCH BOGSERAS FRÅN SIDAN
10.01 Skjutbogserare10.02 Läktare10.03 Motorfartyg och bogserfartyg för skjutbogsering10.04 Provning av skjutbogserade fartygskedjor
10.05 Fartyg för släpbogsering
10.06 Fartyg som utformats för att framdriva tvärkopplade fartyg
KAPITEL 11 — HÄLSA OCH SÄKERHET I BESÄTTNINGENS BOSTADS-
OCH ARBETSUTRYMMEN
11.01 Allmänt11.02 Placering och inredning av bostadsutrymmen11.03 Bostadsutrymmenas storlek
11.04 Rörsystem i bostadsutrymmen
11.05 Tillträdesvägar, dörrar och trappor i bostadsutrymmen11.06 Durk, skott och under däck i bostadsutrymmen11.07 Uppvärmning och ventilation av bostadsutrymmen11.08 Dagsljus och belysning i bostadsutrymmen11.09 Möblering av bostadsutrymmen
11.10 Kök, mässar och förrådsrum
11.11 Sanitära anordningar11.12 Anläggningar för dricksvatten11.13 Säkerhetsanordningar11.14 Arbetsplatsernas tillgänglighet11.15 Dimensionering av arbetsplatser
11.16 Skydd mot fall
11.17 Tillträde, dörrar och trappor till arbetsplatser11.18 Durkar, däcksytor, durkbeläggning i lastrum, skott, under däck, ljusven-
tiler och skylights
11.19 Ventilering och uppvärmning av arbetsplatser11.20 Dagsljus och belysning vid arbetsplatser11.21 Skydd mot buller och vibrationer1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 15
▼B
KAPITEL 12 — BESTÄMMELSER RÖRANDE DE TEKNISKA FÖRESK-
RIFTERNA FÖR FARTYG SOM TRAFIKERAR INRE
VATTENVÄGAR I ZON 3, UTÖVER TILLÄMPLIGA
FÖRESKRIFTER FÖR ZON 4
12.01 Krav som gäller skeppsbyggnad
12.02 Fribord, säkerhetsavstånd och åmning12.03 Utrustning
12.04 Särskilda bestämmelser för fartyg som utformats för att ingå i skjut- eller
släpbogserade fartygskedjor, eller för att tvärkopplas och bogseras från
sidan
KAPITEL 13 — AVVIKELSER FÖR FARTYG I DRIFT
KAPITEL 14 — FÖRFARANDE
14.01 Ansökan om besiktning
14.02 Uppvisning av fartyget för besiktning
14.03 Kostnader14.04 Information
14.05 Register över gemenskapscertifikat
14.06 Ifyllande av gemenskapscertifikat14.07 Anmärkningar till olika punkter i certifikatet1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 16
▼B
KAPITEL 1
DEFINITIONER
I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges:
a)Fartyg: fartyg i inlandssjöfart.
b)Vanligt maskindrivet fartyg : alla fartyg som är avsedda för godstransport,
utom tankfartyg, och som är byggda för att att framföras med eget framdriv-
ningsmaskineri.
c)Maskindrivet tankfartyg : alla fartyg som är avsedda för godstransport i fasta
tankar och som är byggda för att framföras med eget framdrivningsmaski-
neri.
d)Maskindrivet fartyg : ett vanligt maskindrivet fartyg eller ett maskindrivet
tankfartyg.
e)Bogserfartyg : ett fartyg som byggts särskilt för att utföra bogsering.
f)Skjutbogserare : alla fartyg som är särskilt byggda för skjutbogsering av en
grupp av fartyg.
g)Skjutbogserfartyg : fartyg som är särskilt byggda både för bogsering och för
skjutbogsering av en grupp av fartyg.
h)Vanlig pråm : alla fartyg, utom tankpråmar, som är avsedda för godstransport
och är byggda för att kunna bogseras och som
— antingen saknar egen framdrivningskraft,
— eller endast har framdrivningskraft nog för kortare förflyttningar.
i)Tankpråm : alla fartyg som är avsedda för godstransport i tankar och är
byggda för att kunna bogseras och som
— antingen saknar egen framdrivningskraft,
— eller endast har framdrivningskraft nog för kortare förflyttningar.
k)Pråm: vanlig pråm eller tankpråm.
l)Vanlig läktare : alla fartyg som är avsedda för godstransport, utom tankläk-
tare, och är byggda eller särskilt ombyggda för att kunna skjutbogseras och
som
— antingen saknar egen framdrivningskraft,
— eller endast har framdrivningskraft nog för kortare förflyttningar när de
inte ingår i skjutbogserad grupp av fartyg.
m)Tankläktare : alla fartyg som är avsedda för transport av gods i tankar, och är
byggda eller särskilt ombyggda för att kunna skjutbogseras och som
— antingen saknar egen framdrivningskraft,
— eller endast har framdrivningskraft nog för kortare förflyttningar när de
inte ingår i en skjutbogserad grupp av fartyg.
n)Skeppsburen läktare : en skjutbogserad läktare som är byggd för att kunna
tranporterasombord på havs gående fartyg och för trafik på inre vattenvägar.
o)Läktare : en vanlig läktare, tankläktare eller skeppsburen läktare.
p)Passagerarfartyg : alla fartyg som är byggda och utrustade för att kunna
transportera fler än 12 passagerare.
q)Flytande utrustning : alla flytande anordningar som bär mekaniska installa-
tioner och som är avsedda för arbete på vattenvägar eller i hamnar (t.ex.
mudderverk, elevator eller kranar).
r)Flytande anläggning : alla flytande installationer som i normala fall inte är
avsedda att flyttas (t.ex. simbad, docka, angöringsbrygga eller båtskjul).
s)Flytande materiel : flotte eller någon annan typ av konstruktion, anordning
eller föremål, som kan framföras men som inte är ett fartyg eller en flytande
utrustning eller anläggning.
t)Styrhytt : det utrymme där all utrustning som är nödvändig för att manövrera
fartyget är installerad.
u)Maskinrum : det utrymme där framdrivningsmaskineri och hjälpmaskineri är
installerade.
v)Bostadsutrymmen : alla utrymmen som är avsedda att användas av personer
som normalt bor ombord eller av passagerare och innefattar kök,
proviantförråd, toaletter och badrum, tvätteri, korridorer och trappavsatser
men inte styrhytten.
w)Största djupgående : den vattenlinje som motsvarar fartygets största tillåtna
nedlastning.
x)Fribord : avståndet mellan vattenlinjen för största djupgående och en paral-
lell linje som går genom den lägsta punkten på skarndäck, eller om
skarndäck saknas, lägsta punkten på den övre kanten av bordläggningen.1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 17
▼B
y)Säkerhetsavstånd : avståndet mellan vattenlinjen för största djupgående och
en parallell linje som går genom den lägsta punkt ovanför vilken fartyget
inte anses som vattentätt.
z)Certifikat : gemenskapscertifikatet för fartyg i inlandssjöfart.
KAPITEL 2
KRAV BETRÄFFANDE SKEPPSBYGGNADSTEKNIK
2.01Grundregel
Fartyg skall konstrueras enligt god skeppsbyggnadspraxis och stabili-
teten skall vara anpassad till det användningsområde de är avsedda för.
2.02Skrov
2.02.1 Skrovet skall vara tillräckligt starkt för att stå emot alla påkänningar
som det utsätts för under normala förhållanden.
2.02.2 Intag och utlopp för vatten och tillhörande rörsystem anses vattentäta
om de är gjorda på så sätt att vatten inte av misstag kan tränga in i
fartyget.
2.02.3 Skott som går ända upp till däck eller, om däck saknas, till den övre
kanten av skrovets bordläggning, skall installeras på följande sätt:
a) Ett kollisionsskott på lämpligt avstånd från förstäven.
b) I fartyg med en längd överallt på mer än 25 m, ett akterpikskott på
lämpligt avstånd från aktern.
2.02.4 Bostadsutrymmen, maskin- och pannrum och alla arbetsutrymmen som
utgör del av dem skall vara vattentätt åtskilda från lastrummen.
2.02.5 Varje avdelning som inte normalt är hermetiskt tillsluten under en resa
skall kunna länsas. Varje avdelning skall kunna länsas separat.
2.02.6 Det får inte finnas några bostadsutrymmen för om kollisionsskottet.
Bostadsutrymmena skall vara åtskilda från maskin- och pannrummen
med gastäta skott och kunna nås direkt från däck. Om de inte är
möjliga att nå direkt skall det finnas en nödutgång som leder direkt
upp på däck.
2.02.7 I de skott och skiljeväggar mellan utrymmen som krävs i 2.02.3 och
2.02.4 får det inte finnasnågra öppningar. Manhål tillåtsemellertid i
andra skott än kollisionsskottet, på villkor att de tillsluts på ett vattentätt
sätt. Nedgångar i akterpikskottet och genomföringar för propelleraxlar,
rörledningar osv. tillåts om de är konstruerade så att de inte minskar
verkningsgraden hos skotten och andra skiljeväggar mellan utrymmen.
2.02.8 Med avvikelse från 2.02.5 och 2.02.7 kan akterpiken ha förbindelse
med ett maskinrum genom en lätt åtkomlig dräneringsinstallation med
automatisk avstängning.
2.03Uppvärmnings-, matlagnings- och kylutrustning
2.03.1 Utrustningen för uppvärmning, matlagning och kylning och därtill
hörande utrustning skall vara utformad och placerad på ett sådant sätt
att den inte kan utgöra någon fara även om den blir överhettad. Den
skall monteras så att den inte av en olyckshändelse kan vältas eller
flyttas.
2.03.2 Om flytande bränsle används till utrustningen som avses i 2.03.1 får
endast bränslen med en antändningspunkt om mer än 55 ºC användas.
2.03.3 Köksutrustning och utrustning för uppvärmning och kylning, försedda
med brännare med vekar och som drivs med fotogen kan, med avvi-
kelse från 2.03.2, tillåtas i bostadsutrymmen och styrhytt, på villkor att
bränsletanken rymmer högst 12 liter.
2.03.4 Sådan utrustning som avses i 2.03.1 får inte placeras i utrymmen eller
maskinrum där ämnen av kategori K1n eller K1s eller K2 i Klass IIIa i
ADNR förvaraseller används .
Rökgaskanaler från sådan utrustning får inte passera genom dessa
utrymmen eller maskinrum.
2.03.5 Tillräckligt luftintag för förbränningsprocessen måste säkerställas. Det
får inte finnas någon avstängningsanordning på ventilationsfläktar.
2.03.6 Utrustningen för uppvärmning och matlagning skall vara säkert ansluten
till rökgaskanalerna. Rökgaskanalerna skall vara i gott skick och vara1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 18
▼B
försedda med passande övertäckning eller anordningar som skyddar mot
vind. Uppvärmningssystemets rökgaskanaler skall placeras så att de inte
riskerar att bli tilltäppta av förbränningsprodukter och så att rengöringen
underlättas.
2.03.7 Kylanläggningar som drivs med flytande bränsle skall förses med
rökrör.
2.04Uppvärmning med flytande bränsle med en antändningspunkt om
mer än 55 ºC
2.04.1 All utrustning skall vara konstruerad så att den kan tändas utan hjälp av
något annat flytande bränsle. Den skall placeras över en spillback av
metall som är tillräckligt stor för att förhindra att bränslet rinner över
och vara utrustad med en anordning som förhindrar läckage om lågan
av misstag skulle slockna. Om bränsletanken och utrustningen är sepa-
rata får nivåskillnaden mellan tanken och tillförseln till brännaren inte
överstiga den som angivits i tillverkarens bruksanvisning. Tanken får
inte stå nära en öppen låga. Bränsletillförseln skall kunna stoppas från
däck.
Bränsletankar på mer än 12 liter får inte installeras i bostadsutrymmen.
2.04.2 När en utrustning placeras i ett maskinrum måste installationsföreskrif-
terna anslås.
Om en utrustning med en öppen låga installeras i ett maskinrum, skall
den placeras över en läckagesäker back med kanter om minst 0,20 m
upp från golvet.
2.04.3 När en utrustning installeras i maskinrummet, skall lufttillförseln till
utrustningen och till maskinerna ordnas så att utrustningen och maskin-
erna kan fungera oberoende av varandra, effektivt och fullständigt
säkert. Vid behov skall separata ledningar för lufttillförsel installeras.
2.04.4 All utrustning med självdrag skall utrustas med en anordning som
förhindrar att luftströmmen vänds.
All utrustning för mekanisk lufttillförsel skall förses med en anordning
som automatiskt stoppar bränsletillförseln om det inte kommer in
tillräckligt med luft för förbränningen.
2.04.5 En central mekanisk varmluftsapparat som är placerad i ett maskinrum
eller i en avdelning som kan nås från maskinrummet skall också
uppfylla följande krav:
a) Vid start skall enbart fläkten köras till en början för att säkerställa
att pannan är väl ventilerad.
b) Ett termostat skall styra bränsletillförseln.
c) Bränslet skall antändas automatiskt, med en tändlåga eller på annat
sätt.
d) Fläkten och brännarens bränslepump skall kunna stoppas från däck.
e) Om den centrala mekaniska varmluftsapparaten är placerad i
maskinrummet, skall den vara så installerad att lågan från brännaren
inte kan nå andra föremål i utrymmet.
f) Om det finns en luftvärmare installerad i maskinrummet skall luftin-
tagen vara anslutna till kanaler som leder ut i fria luften.
2.05Uppvärmning med fast bränsle
2.05.1 Utom då uppvärmningsanläggningen är installerad i ett utrymme som är
konstruerat av brandsäkert material och särskilt utformat för att rymma
en panna, skall all utrustning för uppvärmning med fast bränsle placeras
på en metallplåt (med uppåtstående kanter) eller liknande skyddsanord-
ning för att garantera att varken glödande bränsle eller het aska kan
komma utanför denna platta.
2.05.2 Pannor för fast bränsle skall förses med termostatstyrd kontroll för att
reglera tillförseln av förbränningsluft.
2.05.3 En anordning som snabbt kan släcka glöden skall placeras i närheten av
varje uppvärmingsutrustning.
2.06Maskinrum, pannrum och bränsleförråd
2.06.1 Maskinrum och pannrum skall inrättas så att kontroll och underhåll av
installationerna kan ske riskfritt och utan besvär.1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 19
▼B
2.06.2 Förrådsrum för flytande bränsle eller smörjolja får inte ha gemensamma
skott med bostadsutrymmena.
2.06.3 Väggarna, taken och dörrarna till maskinrum, pannrum och
bränsleförråd skall vara av stål eller något annat lika brandsäkert mate-
rial.
2.06.4 Maskinrum, pannrum och andra utrymmen där brännbara eller giftiga
gaser kan bildas skall vara väl ventilerade.
2.06.5 Trappor och stegar som leder till maskinrum, pannrum och
bränsleförråd skall vara fast monterade och vara gjorda av stål eller
något annat lika starkt och brandsäkert material.
2.06.6 Maskinrum och pannrum skall ha två utgångar varav den ena kan vara
en nödutgång.
2.06.7 Högsta tillåtna ljudtrycksnivå i maskinrummet är 110 dB(A). Mätpunk-
terna skall väljas med hänsyn till det underhåll som skall utföras vid
normal drift.
Om ljudtrycksnivån är högre än 90 dB(A) skall det finnas en tydlig
varningsskylt vid varje ingång.
KAPITEL 3
STYRINRÄTTNING OCH STYRHYTT
3.01Allmänt
3.01.1 Alla fartyg skall vara utrustade med en driftsäker styrinrättning — vid
behov även ett förroder — som garanterar god manöverförmåga, med
hänsyn till fartygets användningsområde och storlek.
3.01.2 Styrinrättningen skall vara utformad så att rodret inte kan ändra position
om detta inte varit avsikten.
3.02Styrinrättningens effektivitet
Styrinrättningen skall uppfylla följande krav då det gäller effektiviteten:
a) Om styrinrättningen är manuell skall ett helt varv med ratten mots-
vara minst 3º av roderutslaget.
b) Om styrinrättningen är helt maskindriven skall det gå att få ett
medeltal om 4º roderrörelse per sekund inom hela det område rodret
skall röra sig när rodret är helt nedsänkt och fartyget går med full
fart.
c) Om styrinrättningen är försedd med en motordriven hjälpstyranord-
ning (en motordriven hjälpstyranordning till en manuell
huvudstyrinrättning) skall det gå att få ett medeltal om 3º roderrö-
relse per sekund inom området 30º på båda sidor om rodrets
neutrala position när det är helt nedsänkt och fartyget går med full
fart.
d) Om en helt maskindriven styrinrättning är försedd med en extra
handstyranordning skall fartyget med hjälp av denna åtminstone
med nedsatt hastighet kunna styra fartyget till en förtöjningsplats.
3.03Allmänna krav beträffande utformningen
3.03.1 Hela styrinrättningen skall vara utformad, konstruerad och installerad så
att den tål en permanent slagsida på upp till 15º och omgivande tempe-
raturer på upp till 40 ºC.
3.03.2 Styrinrättningens delar skall vara dimensionerade så att de kan tåla de
maximala påkänningar som de kommer att utsättas för vid normala
driftsförhållanden. Eftersom styrinrättningen på bästa sätt skall kunna
motstå exceptionella yttre påfrestningar får den inte utgöra systemets
svagaste del. Alla styrinrättningar som konstruerats enligt ett erkänt
klassificeringssällskaps regler får anses vara tillfredsställande på detta
område.
3.04Maskindriven styrinrättning
3.04.1 Om ett fartyg är utrustat med en maskindriven styrinrättning skall det
finnas en oberoende reservstyrinrättning så att fartyget kan manövreras
utan dröjsmål om huvudstyrinrättningen går sönder.
3.04.2 Den maskindrivna styrinrättningen skall förses med ett pålitligt belas-
tningsskydd som kan begränsa påkänningarna på styrledningen.1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 20
▼B
3.04.3 Tillfälliga urkopplingar eller motorstopp på den maskindrivna styrinrätt-
ningen skall anges med synliga och hörbara signaler på manöverplatsen.
3.05Inkoppling av reservstyrinrättning
3.05.1 Om reservstyrinrättningen inte kopplas in automatiskt när huvudsty-
rinrättningen går sönder skall den kunna startas för hand omedelbart
och enkelt med rodret i vilken position som helst. Det skall räcka med
två handgrepp som skall kunna utföras av en enda person.
3.05.2 Inkopplingen skall kunna utföras på högst fem sekunder. Vid manöver-
platsen skall det gå att avläsa vilken motor som är i drift.
3.06Handstyrning
3.06.1 Om den oberoende reservstyrinrättningen är manuell skall den kopplas
in automatiskt eller omedelbart kunna kopplas in från manöverplatsen
om det skulle inträffa att den maskindrivna styrinrättningen kopplas ur
eller går sönder. Klokopplingar får endast användas om de inte utsätts
för vridmoment vid inkopplingen.
3.06.2 Den maskindrivna styrinrättningen får inte sätta ratten i rörelse. En
särskild anordning skall förhindra att ratten återgår för varje roderposi-
tion när handstyrinrättningen är automatiskt inkopplad.
3.07Manuell hydrauliskstyrning
3.07.1 En manuell hydraulisk styrinrättning är en installation där rodret drivs
av en pump som i sin tur enbart drivs av ett handdrivet styrhjul (hand-
hjulspump).
3.07.2 Om den enda styrinrättningen är ett manuellt hydrauliskt system skall
den inte anses som en maskindriven styrinrättning i den mening som
avses i 3.04 och som kräver ett oberoende reservstyrsystem, förutsatt att
— rörens dimensionering, konstruktion och placering ger skydd mot
mekanisk förstörelse eller brandskador och
— styrhjulspumpens konstruktion garanterar felfri drift.
3.08Hydrauliskstyrning
3.08.1 Om huvudstyrinrättningen är hydraulisk och reservstyrinrättningen är ett
manuellt hydrauliskt system skall det manuella systemets rörledningar
vara åtskilda från huvudinstallationen.
Huvudinstallationen skall kunna drivas utan att använda reservinstalla-
tionens styrhjulspump.
3.08.2 Om både huvud- och reservstyrinrättningarna är hydrauliska skall
respektive pumpar drivas oberoende av varandra,
till exempel
— om huvudpumpen drivs av huvudmotorn skall reservpumpen vara
elektrisk,
— om huvudpumpen går på det allmänna elnätet skall reservpumpen
drivasmed res ervaggregatet,
— om huvudpumpen drivs av generator nr 1 skall reservpumpen drivas
av generator 2.
3.08.3 Om reservpumpen drivs av en reservmotor som inte är i kontinuerlig
drift när fartyget är i rörelse skall en hjälputrustning installeras för att
driva pumpen när reservmotorn inte fungerar.
3.08.4 De två installationerna skall ha separata rörsystem, ventiler, manöve-
rorgan osv. De kan däremot ha gemensamma delar om det finns
garanti för att de två installationerna fungerar oberoende av varandra.
3.09Elektrisk styrning
3.09.1 Om både huvud- och reservstyrinrättningarna är elektriska skall deras
tillförsel- och kontrollsystem vara oberoende av varandra. Varje instal-
lation skall ha sin egen motor.
3.09.2 Om reservmotorn drivs av en hjälpmaskin som inte är i kontinuerlig
drift när fartyget är i rörelse skall en hjälpanordning installeras för att
driva reservmotorn när hjälpmaskinen inte fungerar.1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 21
▼B
3.10Roderpropellrar och Voith-Schneiderutrustning
Om fjärrkontrollen för rodret och Voith-Schneider-propellrarna är elekt-
risk, hydraulisk eller pneumatisk skall det finnas två separata
kontrollsystem mellan manöverplatsen och framdrivningsanläggningen.
Om det finnstvå eller fler framdrivnings anläggningar behövsdet inte
något separat reservkontrollsystem så länge som fartyget går att manöv-
rera tillfredställande vid haveri på en av anläggningarna.
3.11Installationer för fjärrkontroll
Fjärrkontrollinstallationer, också sådana som finns utanför styrhytten,
skall vara permanent monterade. Om sådana installationer kan stängas
av, skall det finnas en indikator som visar om utrustningen är på- eller
avkopplad.
Kontrolldonen skall placeras och användas på ett sätt som
överensstämmer med deras funktion.
3.12Roderlägesangivare
Rodrets läge skall vara tydligt avläsbart från manöverplatsen. Om det är
nödvändigt skall en driftsäker roderlägesvisare installeras.
3.13Hjälpstyrning
3.13.1 Hjälpstyrningsinrättningar är motordrivna hjälpinstallationer som
monteratspå en manuell s tyrinrättning.
3.13.2 Om en reservstyrinrättning används skall förbindelserna mellan huvud-
och reservstyrinrättning vara sådana att det inte krävs någon betydande
ökning i den manuella kraft som används på styrhjulet.
3.13.3 Förutom vad som nämnts ovan skall hjälpstyrinrättningar uppfylla
följande krav:
a) En hjälpstyrinrättning skall kunna kopplas in och ur från bryggan,
oberoende av rodrets position. Positionerna ”till” och ”från” skall
vara tydligt avläsbara.
b) Elektriska, hydrauliska och pneumatiska ledningar mellan hjälpsty-
rinrättningen och den manuella mekaniska huvudstyrinrättningen får
inte försvåra en omedelbar inkoppling av huvudstyrinrättningen.
Andra fel på hjälpstyrningen får inte leda till att huvudsystemet går
sönder eller upphör att fungera.
c) Alla komponenter i den hjälpstyrinrättning som finns och alla nya
komponenter som monterats senare skall uppfylla de krav för
styrinrättningar som fastställts i detta kapitel.
3.13.4 Roderlägesangivaren skall fungera både för huvud- och hjälpstyrinrätt-
ningen.
3.13.5 Dessa krav gäller också då hjälpstyrinrättningar installerats efter det att
fartyget är färdigbyggt.
3.14Fri sikt
Sikten i alla riktningar från styrhytten skall vara tillräckligt god. I rikt-
ning förut skall den säkerställas med driftsäkra optiska hjälpmedel.
3.15Ljudtryck
Under normala driftsförhållanden får fartygets egna ljudtrycksnivå inte
överstiga 70 dB(A) i styrhytten i höjd med rorsmannens huvud.
3.16Styrinrättningens elektriska komponenter
3.16.1 Motorernas nominella kapacitet skall motsvara styrinrättningens maxi-
mala vridmoment. Om det finns hydrauliska installationer skall
drivmotornsnominella kapacitet kunna ge maximal effekt från pumpen
vid maximalt tryck i anläggningen (inställning av säkerhetsventiler)
med hänsyn till pumpens effektivitet.
3.16.2 Motorerna skall uppfylla följande minimikrav:
a) Maskindrivna styrinrättningar för tillfälligt bruk:
— Motorer med elektro-hydrauliska drev och tillhörande omkopp-
lare skall utformas för kontinuerlig drift med tillfällig last och1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 22
▼B
en belastning på 15 %. Man skall räkna med en belastningspe-
riod på 10 minuter.
— Motorer för elektriskt maskindrivna styrinrättningar skall vara
utformade för tillfälligt bruk utan att påverkas av uppstartnings-
processen och en belastning på 15 %. Man skall räkna med en
belastningsperiod på 10 minuter.
b) Styrinrättningar med ett kontinuerligt strömbehov skall utformas för
kontinuerlig drift.
3.16.3 Drivkretsar och styrkretsar får skyddas enbart mot kortslutningar.
Kontrollkretsarna skall skyddas mot två gånger den maximala
märkströmmen för det elektriska nätet. Märkdata för skyddsanordningen
skall vara minst 6 A.
3.16.4 Matarledningarna till motorn skall skyddas på följande sätt:
Om säkringar används skall deras märkström ligga två steg högre än
motorernas märkström, men inte på mer än 160 % av märkströmmen
om det gäller motorer för tillfällig eller kortvarig drift. Snabbrytare
(motorskydd) för kortslutning av huvudbrytare får inte ställas in för en
strömstyrka på mer än 10 gånger drivmotorns märkström.
3.16.5 Om det finns termiska brytare på huvudbrytare skall de antingen
kopplas ur eller ställas in på två gånger motorns märkström.
3.16.6 För den elektriska utrustningen skall följande övervaknings- och signal-
anordningar finnas:
a) En grön kontrollampa som visar att anläggningen fungerar.
b) En röd kontrollampa som tänds när anläggningen går sönder eller
vid tillfälligt strömavbrott, när den elektriska motorn är överbelastad
eller vid fel på en av faserna i ett trefas-system. En ljudsignal skall
höras samtidigt som den röda lampan tänds.
Faskontroll är inte nödvändig om strömförsörjningen enbart sker via
strömbrytare.
3.16.7 Om roderlägesvisaren är elektrisk skall den ha separat strömförsörjning.
3.17Sänkbar styrhytt
Om styrhytten är sänkbar skall det finnas en anordning som förhindrar
att personer kan komma i närheten av den då den sänks ned. Om
personer kan passera under en sådan styrhytt skall det finnas ett ljud-
larm som ringer automatiskt när styrhytten sänks. Om fel skulle
inträffa på styrhyttens sänkanordnng skall denna manöver kunna utföras
på annat sätt.
KAPITEL 4
SÄKERHETSAVSTÅND, FRIBORD OCH ÅMNING
4.01Definitioner
I detta kapitel avses med
a)längd L : skrovets största längd med undantag för rodret och
bogsprötet,
b)midskepps : halva längden av L,
c) en anordning eller byggnadsdel anses täta mot vågstänk och
vädertäta om den vid normala förhållanden endast släpper in ytterst
litet vatten.
4.02Säkerhetsavstånd
Minsta säkerhetsavstånd skall vara
a) 0,15 m för dörrar och öppningar som inte är luckor och som kan
stängas så att de blir täta mot vågstänk och vädertäta,
b) 0,20 m för dörrar och öppningar som inte är luckor och som inte kan
stängas så att de blir täta mot vågstänk och vädertäta,
c) 0,30 m för luckor som kan stängas så att de blir täta mot vågstänk
och vädertäta,
d) 0,50 m för luckor som inte kan stängas med specialanordningar eller
som inte stängs (öppna lastrum).1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 23
▼B
4.03Fribord
Fribordet skall vara tillräckligt för att säkerställa att säkerhetsavstånden
upprätthållsoch får inte vara negativt.
4.04Lastmärken
4.04.1 Största djupgående skall fastställas så att kraven på säkerhetsavstånd
uppfylls samtidigt som det säkerställs att denna nivå inte på någon
punkt får vara högre än skarndäck eller om skarndäck saknas, bordlägg-
ningensövre kant.
4.04.2 Största djupgående skall framgå av klart synliga, outplånliga
lastmärken.
4.04.3 Lastmärkena skall bestå av en rektangel som är 0,30 m lång och 0,04 m
hög med en baslinje som är vågrätt och sammanfaller med det största
djupgående som tillåts i denna bilaga. Dessa märken får kombineras
med andra som krävs enligt andra föreskrifter.
4.04.4 Varje fartyg skall ha åtminstoner tre par lastmärken, ett par midskepps
och de andra på ett avstånd av ungefär en sjättedel av fartygets längd
från både för och akter.
Dock gäller följande:
— Om fartygen är kortare än 40 m räcker det med två par märken på
ett avstånd av ungefär en fjärdedel av fartygets längd från både för
och akter.
— Om fartygen inte är avsedda för godstransport räcker det med ett
par märken ungefär midskepps.
4.04.5 Märken eller uppgifter som efter en ny besiktning inte längre gäller
skall tas bort eller markeras som ogiltiga, under överinseende av den
tillståndsgivande myndigheten.
Om ett lastmärke av någon anledning försvinner får det endast ersättas
under överinseende av den tillståndsgivande myndigheten.
4.04.6 Om ett fartyg har mättsi enlighet med konventionen om mätning av
fartyg i inlandssjöfart (1) och åmningen uppfyller kraven i denna bilaga,
skall åmningen godtas som alternativ till lastmärken.
4.05Åmning
4.05.1 Alla fartyg med ett möjligt djupgående på 1 m skall ha åmning på båda
sidor akterut. De kan ha ytterligare åmning.
4.05.2 Åmningensnollpunkt s kall ligga vertikalt under åmningen på en punkt
som är parallell med linjen för största djupgående och som går genom
skrovets lägsta del eller kölen om sådan finns. Det vertikala avståndet
ovanför noll skall graderas i decimeter. Från den lätta vattenlinjen upp
till 10 cm ovanför största djupgående skall dessa graderingar vara
utmärkta med linjer som präglats eller graverats in och målats i två
olika färger för att synas tydligt. Graderingen skall anges med siffror
ner längs skalan med högst 5 dm mellanrum och högst upp på varje
skala.
4.05.3 De två mätskalorna i aktern som anbragts i enlighet med konventionen
som nämndes i 4.04.6 kan ersätta djupgåendeskalor förutsatt att de
graderatsi enlighet med kraven ovan och att mätvärden för djupgående
vid behov lagtstill.
KAPITEL 5
MASKINERI
5.01Allmänt
5.01.1 Alla maskiner och tillhörande delar skall utformas, byggas och instal-
leras enligt god skeppsbyggnadsstandard.
5.01.2 Pannor och andra tryckkärl med tillbehör skall följa gällande föresk-
rifter i den medlemsstat som utfärdar certifikatet, i avvaktan på att
gemenskapsregler införs.1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 24
(1) Nr E/ECE/626.
Nr E/ECE/546 av den 15 februari 1966.
▼B
5.01.3 Det är förbjudet att driva huvud- och hjälpmaskineri med bränsle som
har flampunkt under 55 ºC.
Trots detta får maskiner som används för ankarspel, båtar tillhöriga
fartyget och bärbara motorpumpar använda bränsle med flampunkt
under 55 ºC.
5.01.4 Startanordningar får använda bränsle med flampunkt under 55 ºC.
5.02Säkerhetsutrustning
5.02.1 Alla maskiner skall installeras och monteras så att de är lätt åtkomliga
för drift och underhåll och så att de inte utgör någon fara för berörd
personal.
5.02.2 Huvud- och hjälpmaskineri, pannor och all tillhörande utrustning skall
vara försedda med säkerhetsanordningar enligt gällande föreskrifter i
den medlemsstat som utfärdar certifikatet.
5.02.3 De motorer som driver fläktarna för inblåsning och utsugning skall
också kunna stoppas från en plats utanför det utrymme där de är place-
rade.
5.03Framdrivningsanordningar
5.03.1 Det skall vara möjligt att snabbt och säkert kunna starta och stoppa
fartygets framdrivningsanordningar (propeller, hjul etc.) och att kasta
om rotationen.
5.03.2 Om framdrivningsanordningen inte styrs från styrhytten när fartyget är
på resa, skall det finnas ett driftsäkert tvåvägs-kommunikationssystem
mellan styrhytten och maskinrummet.
5.04Motorernas avgasrör
5.04.1 Avgasrör som går genom bostadsutrymmen eller styrhytten skall omges
av ett tillräckligt gastätt hölje. Utrymmet mellan höljet och avgasröret
skall ha förbindelse med utomhusluften.
5.04.2 Alla avgaser skall ledas ut från fartyget. Alla passande försiktighetså-
tgärder skall vidtas för att förhindra att skadliga gaser tränger in i de
olika avdelningarna. Huvudmaskineriet får inte ha avgasrör som mynnar
ut genom eller över fartygetss ida.
5.04.3 Avgasrören skall vara värmeisolerade eller kylas på lämpligt sätt.
5.04.4 Där avgasrören går bredvid eller genom brandfarliga material skall
dessa skyddas av ett lager isolerande material eller någon annan lämplig
anordning som ger ett gott isoleringsskydd.
5.05Tankar, bunkertankar och rörsystem
5.05.1 Flytande bränsle skall lagras i tankar som är väl fastgjorda vid skrovet
eller i bunkertankar.
5.05.2 Tankar och bunkertankar med rörsystem och andra tillbehör skall
placeras och monteras så att varken bränsle eller gas kan läcka ut i
fartyget.
5.05.3 Påfyllningsrören för tankar eller bunkertankar med flytande bränsle
skall mynna ut på däck, utom då det gäller tankar som fylls för daglig
förbrukning. Påfyllningsröret skall ha en stängningsanordning. Varje
tank och bunkertank skall förses med ett utluftningsrör som leder ut i
fria luften ovanför däck och som är så placerat att vatten inte kan tränga
in i det.
5.05.4 Fördelningsrören för flytande bränsle skall vara försedda med en
stängningsanordning vid tank- eller bunkertanköppningen.
I matarrör som leder direkt till motorer, pannor och uppvärmnings-
anordningar måste flödet kunna stoppas från däck.
Bränslerör får inte utsättas för värmeskador och skall kunna besiktigas i
hela sin längd.
5.05.5 Nivåmätare på tankar och bunkertankar för flytande bränsle skall vara
väl skyddade mot slagskada, försedda med kranar med automatisk
avstängning och ha förbindelse med tankarna eller bunkertankarna på
översidan.
5.05.6 Tankar och bunkertankar för flytande bränsle skall förses med
öppningar med tät tillslutning så att de kan rengöras och besiktigas.1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 25
▼B
5.05.7 Tankar som har direkt tillförsel till framdrivningsmaskineriet skall
anslutas till en anordning som ger en signal som både syns och hörs i
styrhytten när bränslenivån inte längre är tillräcklig för en säker drift.
5.05.8 Rör för farliga gaser eller vätskor, särskilt sådana rör som utsätts för ett
sådant tryck att en läcka kan innebära fara för människor, får inte
installeras i bostadsutrymmen och gångar. Detta krav gäller inte ångrör
och rör till hydrauliska system, förutsatt att de är omgivna av ett skyd-
dande hölje av metall.
5.06Länspumpar
5.06.1 Föreskrifterna i 2.02.5 skall gälla.5.06.2 Bemannade fartyg skall vara utrustade med åtminstone en länspump.
Fartyg som har en maskindriven framdrivningsanläggning med en
effekt på mer än 225 kW och fartyg på mer än 350 dwt skall vara utrus-
tade med två separata länspumpar, av vilka åtminstone den ena skall
vara motordriven.
För vattentäta avdelningar med en längd på mindre än 4 m är det
tillräckligt med manuella länspumpar.
5.06.3 Länsrörets inre diameter (d) skall vara minst
d¼1;5ﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃ
LBþC ðÞ þ 25ðim mÞp
Grenrören till de olika sugfiltren skall ha en inre diameter (d
a) på minst
da¼2;0ﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃ
lBþC ðÞ þ 25ðim mÞp
där
— L är fartygetslängd mellan perpendiklarna (i m),
— B är fartygetsmallade bredd (i m),— C är det mallade djupet upp till huvuddäck (i m),— l är längden (i m) av motsvarande vattentäta avdelning.
5.06.4 Den motordrivna länspumpen skall ha en kapacitet på minst 0,1 d
2l/
min.
Reservlänspumpen skall ha en kapacitet på minst 0,1da2l/min, och då
hänför sig datill den längsta vattentäta avdelningen.
En manuell länspump som endast skall användas i en avdelning skall ha
en kapacitet på minst
0,1 da2l/min och då hänför sig datill den avdelningen.
5.06.5 Endast självsugande länspumpar är tillåtna.5.06.6 För varje avdelning med flat botten som är mer än 5 m bred skall det
finnas åtminstone ett sugfilter på varje sida. Om maskinrummet är mer
än 5 m långt skall det finnas minst två sugfilter.
5.06.7 Akteravdelningen skall kunna dräneras från maskinrummet med hjälp
av rör som stängs automatiskt (2.02.8).
5.06.8 Sidodräneringsrör från de olika avdelningarna skall anslutas till ett
uppsamlingsrör genom backventiler som kan stängas.
Avdelningar eller andra utrymmen som är avsedda för ballast behöver
bara anslutas till dräneringssystemet med en enkel avstängningsanord-
ning.
5.07Uppsamlingssystem för spillolja
Installationer för dränering av slagvatten i maskinrummet skall vara
utformade så att oljan eller det oljehaltiga vatten som kan finnas i slaget
stannar kvar ombord.
En dynamisk oljeavskiljare skall installeras i rörsystemet, efter
länspumpen, men om detta inte är möjligt skall en statisk separator
monterasvid varje s ugfilter.
Dessa anordningar skall vara lagom stora och av en typ som är godkänd
av den behöriga myndigheten i någon av medlemsstaterna.1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 26
▼B
5.08Vinschar
5.08.1 Ankarspel skall finnas för ankare på mer än 50 kg.
5.08.2 Vinschar som utformats för att användas både med maskinkraft och
handkraft skall utformas så att motorn omöjligen kan sätta det manuella
drevet i rörelse.
5.09Buller som framkallas av fartyget
5.09.1 Det buller som fartyget framkallar under gång, särskilt sådant buller
som förorsakas av motorns insugning och utblåsning skall dämpas med
lämpliga medel.
5.09.2 Vid normal drift får det buller fartyget alstrar, mätt lateralt vid en punkt
25 m från fartygets sida, inte överstiga 75 dB(A).
KAPITEL 6
ELEKTRISKA ANLÄGGNINGAR
6.01Allmänt
6.01.1 Alla elektriska anläggningar skall uppfylla föreskrifterna i detta kapitel.
6.01.2 Följande skall finnas ombord:
a) Ett kopplings- och installationsschema, kontrollerat och signerat av
tillsynsmyndigheten med uppgift om
— typ och fabrikat för de maskiner och utrustningar som används,
— typ och tvärarea för ledningarna,— alla övriga uppgifter som behövs för bedömning av säkerheten.
b) Bruksanvisningar för de elektriska anläggningarna.
6.01.3 Alla elektriska anläggningar skall utformas, konstrueras och installeras
för att kunna tåla en bestående slagsida på upp till 15º och omgivande
temperaturer på upp till 40 ºC.
6.02Högsta tillåtna spänning
6.02.1 Följande spänningstal får inte överskridas:
Typ av installationHögsta tillåtna spänningstal
LikströmEnfas
växelströmTrefas
växelström
A. Kraft- och värmeanläggningar, inkl.
vanliga strömuttag250 V 250 V 500 V
B.Belysningsinstallationer, inkl. vanliga
strömuttag250 V 250 V —
C. Strömuttag för handapparater som används
på öppna däck eller i trånga eller fuktiga
utrymmen med inklädning av metall,
utom pannor och tankar:
1. i allmänhet 50 V 50 V —
2. då en isolertransformator används för
en enskild apparat. Systemets båda
ledningar skall vara jordade— 250 V —
3. vid användning av apparater med
förstärkt eller dubbel isolering250 V 250 V —
D. Strömuttag för handapparater som används
i pannor och tankar50 V 50 V —
6.02.2 Högre spänningtal kan tillåtas om föreskrivna säkerhetsåtgärder har
vidtagits
a) i installationer för uppladdning av batterier, enligt vad som krävs för
laddningsprocessen,
b) i maskiner vars kapacitet kräver det,
c) för särskilda installationer ombord (t.ex. radioanläggningar och
tändningssystem).1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 27
▼B
6.03Förbindelser med land
6.03.1 Om en elektrisk anläggning utnyttjar en strömkälla på land skall
kablarna vara fast anslutna ombord eller vara utrustade med en kabe-
lsko eller med strömavledare.
Försiktighetsåtgärder skall vidtas för att förhindra att kablarna och deras
anslutningar utsätts för dragpåkänning.
6.03.2 Endast böjliga kablar, isolerade med oljehärdig och svårantändlig
armering får användas.
6.03.3 Vid inkommande spänningstal på mer än 50 V, skall skrovet jordas
effektivt. Uttaget i skrovet skall ha särskilda markeringar.
6.03.4 Huvudkopplingstavlan skall visa om anslutningen till nätet på land är
strömförande.
6.04Generatorer och motorer
6.04.1 Generatorer och motorer skall placeras så att de är lätt åtkomliga för
inspektion, mätning och reparation och för att förhindra att vatten och/
eller olja når lindningarna. Kopplingsdosorna skall vara lätt åtkomliga.
6.04.2 Generatorer som drivs av huvudmotorn, propelleraxeln eller hjälpag-
gregat, avsedda för andra funktioner, skall vara utformade för variation
av varvtalet under driften.
6.05Ackumulatorer
6.05.1 Ackumulatorerna skall vara särskilt utformade för användning ombord
på ett fartyg. Cellkärlen skall vara gjorda i stötsäkert material som inte
är lättantändligt och utformade så att spill av elektrolyt förhindras vid
en lutning om 40º från lodrätt.
6.05.2 Ackumulatorerna skall fastgöras så att de inte följer fartygets rörelser.
De får inte placeras så att de utsätts för extrem värme eller kyla,
vågstänk eller ånga.
De skall placeras så att de är lätt åtkomliga och så att den ånga de
avger inte kan skada apparater i närheten.
Ackumulatorbatterier får inte installeras i styrhytten, i bostadsutrymmen
eller i lastrum.
Ackumulatorer för bärbara apparater får däremot placerasi s tyrhytter
och bostadsutrymmen.
6.05.3 Batterier som behöver mer än 2 kW för uppladdning (beräknat på den
maximala laddningsströmmen och batteriets märkspänning) skall instal-
leras i ett rum som avsatts särskilt för dem. Om de placeras på däck
skall de stängas in i ett skåp eller en låda.
Batterier som behöver högst 2 kW för uppladdning kan installeras under
däck i ett skåp eller en låda. De får också installeras i maskinrummet
eller i något annat väl ventilerat utrymme, förutsatt att de skyddas mot
fallande föremål och droppande vatten.
6.05.4 Insidan av alla utrymmen, skåp, lådor, hyllor och andra byggnadstill-
behör för batterier skall skyddas mot elektrolytens skadliga verkningar
genom ett lager färg eller infodring med ett material som tål elektrolyt.
6.05.5 Det skall finnas goda vädringsmöjligheter om batterierna placeras i en
sluten avdelning, i ett skåp eller i en låda. Luften skall komma in
nerifrån och släppas ut vid överdelen så att gasen töms ut fullständigt.
Ventilationskanalerna får inte innehålla anordningar som hindrar luften
från att passera fritt (t.ex. stängventiler).
6.05.6 Behovet av lufttillförsel i liter per timme skall beräknas med följande
formel:
Q=110·J·n .
där
— J motsvarar en fjärdedel av den maximalt tillåtna strömstyrkan för
laddningsanordningen (i ampere),
— n motsvarar antalet celler.
6.05.7 Vid naturlig luftväxling skall kanalernas tvärarea vara anpassad till den
mängd luft som behövs vid en hastighet på 0,5 m/sekund. Den får inte
understiga 80 cm2för blybatterier eller 120 cm2för alkaliska batterier.1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 28
▼B
6.05.8 Där det inte går att få tillräcklig luftväxling med naturlig luftge-
nomströmning, skall det finnas en fläkt, helst försedd med en
utblåsningsapparat som har en motor som ligger fritt från gas- eller
luftströmmar.
Särskilda anordningar skall förhindra att gaser tränger in i motorn.Fläktarnas utformning och material skall förebygga att gnistor bildas
vid kontakt mellan en vinge och fläktkåpan och förhindra statisk elekt-
ricitet.
6.05.9 Skylten ”Rökning förbjuden” med en diameter på minst 0,10 m skall
sättas upp på dörrar eller lock till avdelningar, skåp eller lådor som
innehåller batterier.
6.06Elektriska kopplingstavlor
6.06.1 Kopplingstavlor skall placeras åtkomligt på väl ventilerade platser, fritt
från utsläpp av gaser eller syror. De skall monteras så att de skyddas
från stötar och skador förorsakade av dåligt väder, vatten, olja, flytande
bränsle, ånga eller imma.
Kopplingstavlorna får inte placeras i närheten av pejlrör eller nära
ventilationsöppningar till tankar med flytande bränsle.
6.06.2 Material som används till kopplingstavlor skall vara av passande meka-
nisk styrka, hållbara och flamsäkra. De får inte suga åt sig vatten.
6.06.3 Om spänningstalet är högre än 50 V
a) skall de strömförande komponenterna på kopplingstavlorna placeras
eller skyddas så att oavsedd kontakt förhindras,
b) skall det finnas en isolermatta eller ett gallerverk av impregnerat trä.
Detta gäller emellertid inte för frånskiljartavlor,
c) skall de metalliska delarna av kontrollbordets ramar eller under-
byggnad och apparaternashöljen av metall jordasnoggrant.
6.06.4 Alla delar av kopplingstavlorna, inklusive anslutningarna, skall vara lätt
åtkomliga for inspektion, underhåll eller utbyte och kunna göras
spänningsfria.
6.06.5 Skyltar med kompletta kretsscheman, där den berörda kretsen visas,
skall fästas vid kopplingstavlorna.
6.07Strömbrytare, stickproppar, säkringar och kabelskydd
6.07.1 Hela installationen, med anslutningskablar från huvudtavlan och gren-
kablar från fördelningstavlan skall kunna kopplas bort med hjälp av
vanliga eller automatiska strömbrytare som stänger av alla strömförande
ledare samtidigt.
Om spänningen ligger på 50 V eller mindre får undantag göras för
grenkablar från fördelningstavlor, särskilt om det gäller kretsar med
separata brytare för varje apparat.
6.07.2 Alla generatorer och kretsar skall skyddas mot överström i ojordade
poler eller ledare. Automatiska strömbrytare med utlösning vid kortslut-
ning eller överbelastning eller proppsäkringar får användas för detta
ändamål. De elektriska skyddsanordningarna skall installeras så att de
ger ett tillräckligt skydd mot stötar.
6.07.3 Föreskrifterna i 3.16.3, 3.16.4 och 3.16.5 skall uppfyllas då det gäller
skyddet för komponenterna i styrinrättningen.
6.07.4 Lägena ”till” och ”från” skall anges på avstängningsanordningarna.
Detta gäller inte belysningsströmbrytare på mindre än 10 A.
6.07.5 Alla strömbrytare och stickproppar skall vara utformade för att koppla
från alla ledare samtidigt. Belysningsströmbrytare på mindre än 10 A
kan undantasutom då det gäller belys ning i fuktiga utrymmen.
6.07.6 Apparater som behöver en strömstyrka på mer än 10 A skall anslutas
till en särskild krets.
6.07.7 Kablarna skall ha ett vattentätt hölje som är svårantändligt och av en
typ som normalt används på fartyg.
Andra kabeltyper får också användas i bostadsutrymmen på villkor att
de är väl skyddade och svårantändliga.
Kablarna skall skyddas mot risker för förstörelse vid normal drift,
särskilt på däck och i lastrum.1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 29
▼B
6.07.8 Kablarna till flyttbara apparater får på inga villkor ha metallhölje.
6.07.9 Kablar och utrustning skall anslutas med hjälp av robusta och hållbara
anordningar som förhindrar att anslutningarna utsätts för dragpåkän-
ning.
6.08Jordfelsbrytare
Alla ojordade kretsar på mer än 50 V skall förses med lämplig jordfels-
brytare.
6.09Belysning
6.09.1 All belysning skall installeras så att den avgivna värmen inte kan
antända näraliggande brandfarliga föremål eller delar.
6.09.2 I stängda rum där ackumulatorer eller färger och andra mycket brand-
farliga ämnen förvaras får endast belysningsapparatur med liten
explosionsrisk användas.
6.09.3 Belysningsapparatur i maskin- och pannrum måste fördelas mellan
minst två kretsar.
6.10Signalljus
6.10.1 Signalljustavlan skall installeras i styrhytten och förses med ström via
en separat kabel från huvudtavlan.
6.10.2 Varje lampa skall förses med ström separat från signalljustavlan och
skyddas och övervakas separat. Ljus som utgör en grupp kan få ström
från samma krets på villkor att alarm utlöses i kontrollanläggningen om
något av ljusen slocknar.
6.10.3 Om det inte går att övervaka ljusen direkt från styrhytten skall de
övervakasav kontrollampor eller liknande anordningar på kontrollpa-
nelen i styrhytten. Ett fel på en kontrollampa får inte påverka den
lampa som den övervakar.
6.11Jordning
6.11.1 Metalldelar som inte är strömförande vid drift, t.ex. maskinstativ och
motorblock, apparater, armatur och tillbehör skall jordas om de inte
redan är monterade så att de faktiskt har metallisk kontakt med skrovet.
6.11.2 Vid användning av likström skall metallarmaturer och tillbehör,
metallkåpor till kablar och rör vara jordade åtminstone i båda ändar.
Om kablarna är monterade på ett underlag av trä eller plast räcker det
med en jordanslutning. Vid användning av växelström behöver kablar
och rör till en ledare bara vara jordade på ett ställe.
6.11.3 I installationer där spänningstalet inte överstiger 50 V är jordanslutning
inte nödvändig.
6.11.4 Om spänningstalet är högre än 50 V och kåporna till flyttbara
strömförbrukande apparater inte är utförda i isolerande material eller
inte är skyddade, skall dessa jordas genom en matarkabel med hjälp
av en extra ledare som normalt inte är strömförande.
6.12Nödströmkälla
6.12.1 Följande nödströmkällor är tillåtna:
a) Ett hjälpaggregat med ett bränsletillförselsystem, som är oberoende
av huvudmaskinen och ett separat kylsystem som vid fel på huvud-
kretsen startar automatiskt eller kan startas för hand om den är
installerad i omedelbar närhet av styrhytten eller någon annan plats
som fortlöpande är bemannad av kompetent personal och som
självständigt kan täcka energibehoven inom 30 sekunder.
b) Ett ackumulatorbatteri som automatiskt tar över strömtillförseln vid
fel på huvudkretsen eller som kan startas manuellt från styrhytten
eller från någon annan platss om är fortlöpande bemannad av
kompetent personal och som kan förse de uppräknade strömförbru-
kande apparaterna med ström för återstoden av den föreskrivna
perioden utan att behöva laddas upp och utan otillåtligt spännings-
fall.
6.12.2 Hjälpaggregat, nödbatterier och tillhörande brytarutrustning får instal-
leras i maskinrummet men då så högt upp som möjligt.1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 30
▼B
6.12.3 Ett minimikrav är att nödströmkällor skall kunna garantera att följande
elektriska installationer kan fungera samtidigt, där det är föreskrivet och
i den mån de inte har egen nödutrustning:
a) Signallampor.
b) Ljudsignaler.
c) Nödbelysning.
d) Radiotelefon.
e) Allmänt alarm, lämplig högtalare eller andra nödsystem.
f) Nödstrålkastare.
Den period då nödinstallationen måste kunna fungera skall bestämmas
med hänsyn till det användningsområde fartyget är avsett för, men får
inte understiga 30 minuter.
KAPITEL 7
UTRUSTNING
7.01Ankare, ankarkättingar och -trossar
Antalet ankare med tillhörande trossar och deras vikt skall vara anpas-
sade till förhållandena på de vattenvägar som används och skall
fastställas av behörig myndighet på platsen.
7.02Annan utrustning
7.02.1 Följande utrustning är obligatorisk ombord:
a) Apparatur och anordningar för att avge ljud- och ljussignaler och
för förande av föreskrivna signalfigurer.
b) Nödljus, som är oberoende av fartygets huvudströmkrets, och som
vid behov kan ersätta de ljus som föreskrivs i ovan nämnda
bestämmelser för fartyg till ankars, på grund eller sjunkna fartyg.
c) Rep och vajrar.
d) Läcktätare, om inte certifikatet anger att detta inte behövs.
e) En landgång, minst 0,40 m bred och 4 m lång, med en ljus rand på
sidorna. Landgången skall vara försedd med ledstång.
f) Osänkbara fendrar eller flytande fendrar av trä.
g) Båtshake.h) Första förband.
i) Kikare.
j) Ett anslag med instruktioner om räddning och återupplivning vid
drunkningsolyckor.
k) En behållare med lock för förvaring av oljiga trasor.
l) En kastlina.
m) En yxa.
7.02.2 Fartyg som har en däckslinje på mer än 1,50 m ovanför den lätta
vattenlinjen skall ha en lejdare eller en fallrepstrappa.
7.03Brandsläckningsutrustning
7.03.1 Följande utrustning är obligatorisk ombord:
a) I styrhytten: En bärbar brandsläckare.
b) I närheten av varje ingång från däck till bostadsutrymmen: En
bärbar brandsläckare.
c) Vid ingången till varje arbetsutrymme som inte kan nås från
bostadsutrymmena och där det finns utrustning för uppvärmning,
matlagning eller kylning som använder fast eller flytande bränsle:
En bärbar brandsläckare.
d) Vid ingången till varje maskin- och pannrum: En bärbar brands-
läckare.
e) I fartyg med en total effekt på mer än 110 kW, på en lämplig plats
under däck i maskinrummet: En bärbar brandsläckare.1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 31
▼B
7.03.2 De bärbara brandsläckare som föreskrivs skall uppfylla följande krav:
a) Bärbara brandsläckare med flytande innehåll skall rymma högst 13,5
l och lägst 9 l. Pulversläckare skall rymma minst 6 kg.
b) Ett minimikrav är att släckmedlet skall vara lämpat för att släcka en
sådan brand som har den största sannolikheten att inträffa i det ellerde utrymme/n/ där brandsläckaren främst är avsedd att användas. På
fartyg vars elektriska anläggningar har en driftspänning på mer än
50 volt skall släckmedlet också vara lämpat för bekämpning av
brand i elektriska anläggningar. Det skall finnas en tydlig bruksan-
visning på varje bärbar brandsläckare.
c) Släckmedlet i de bärbara brandsläckarna som föreskrivs i 7.03.1 får
inte utgörasav CO
2eller innehålla ämnen som kan avge giftiga
gaser då de används (t.ex. koltetraklorid).
d) Brandsläckare som är känsliga för extrem kyla eller värme skall
installeras eller skyddas på sådant sätt att de bibehåller sin effekti-
vitet.
7.03.3 All brandsläckningsutrustning skall besiktigas minst vartannat år.
Fartyget skall medföra ett certifikat som signerats av den person som
utfört besiktningen.
7.03.4 Om brandsläckningsutrustningen installerats för att inte synas skall den
mellanvägg som döljer den märkas med en röd bokstav ”F”, minst 10
cm hög.
7.03.5 Ett brandsläckningssystem som använder vatten under tryck och som
omfattar rörledningar som matas av en eller flera pumpar och som går
till munstycken via brandposter och slangar får installeras på följande
villkor:
a) Brandpumparna skall vara motordrivna. De får inte installeras för
om kollisionsskottet.
b) Vattentrycket i brandposterna skall vara minst 3 bar.
c) Rören och brandposterna skall vara utformade för att underlätta
koppling av slangarna.
d) Alla munstycken skall förses med en anordning för att ställa in
vattenstrålen på högtryck, vattendimma och för att stänga av flödet.
e) Hela systemet skall följa gällande standard.
7.03.6 Det enda släckmedel som är tillåtet i permanent installerad utrustning är
halon 1301 (CBrF3). För att det skall få användas måste följande villkor
vara uppfyllda:
a) Utrustningen får endast användas i maskinrum, pannrum och
pumprum.
b) Mängden släckmedel skall vara tillräckligt stor för att, i gasform vid
20 ºC, fylla 4,25 till 7 % av den totala volymen i det rum som skall
skyddas, inklusive ventilationsschakt.
Vid beräkningen av hur mycket släckmedel som behövs anses ett
kilo halon 1301 vid 20 ºC fylla en volym på 0,160 m3.
c) De tryckbehållare som är avsedda för förvaring av halon 1301 skall
vara utformade i överensstämmelse med godkända tillsynsmyndig-
heters krav. Kärlen skall också kunna tåla samma tryck som hela
systemet vid förhållanden då den omgivande temperaturen når
maximalt 60 ºC. Behållarna skall vara märkta med följande upplys-
ningar, i tydligt läsbar och outplånlig skrift: Nominellt drifttryck,
tryck under vilket släckmedlet förvaras, tillverkningsår, år för
senaste besiktning och typ och mängd släckmedel.
d) Behållare som finns i de rum som skall skyddas skall förses med en
automatisk säkerhetsanordning som gör att släckmedlet släpps ut i
det skyddade området om, vid en brand, behållaren skulle utsättas
för eld och brandsläckningssystemet inte startats. Denna säkerhets-
anordning skall kunna fungera vid en omgivande temperatur på 60
ºC.
e) De behållare som finns utanför skyddsområdet skall ges tillräckligt
skydd mot övertryck upp till en omgivande temperatur på maximalt
60 ºC. Detta villkor gäller också för behållare som innehåller
drivgas.
f) Alla behållare som också innehåller en drivgas skall utrustas med
en manometer eller motsvarande instrument för kontroll av drivg-
asen. En tabell som visar förhållandet mellan tryck och temperatur
skall finnas i närheten.1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 32
▼B
g) Rörledningar med tillbehör skall vara av stål eller annat material
som är lika värmebeständigt.
h) Den enda tillåtna drivgasen för behållare inom skyddsområdet är
kväve, som skall förvaras i behållarna under tillräckligt tryck.
i) Utloppsventilerna skall monteras så att släckmedlet får en jämn
spridning och skall utformas så att släckmedlet kan blandas jämnt
och fullständigt med luften, för att förhindra att det uppstår starka
lokala koncentrationer av medlet.
j) Systemet för rörledningar och utloppsventiler skall utformas så att
släckmedlet släpps ut i skyddsområdet inom 10 sekunder, om
släckmedlet är flytande vid en omgivande temperatur på 0 ºC.
k) Släckningssystemet skall kunna styras manuellt från styrhytten eller
från någon annan platss om kan vara lämplig. Denna platss kall
vara belägen utanför skyddsområdet.
Det är inte tillåtet att installera en automatisk utsläppsanordning
som inte är försedd med en hörbar varningssignal.
l) Om ett släckningssystem skall skydda flera områden skall det finnas
en tydlig bruksanvisning som anger hur stor mängd släckmedel som
behövsför varje område.
m) Pneumatiska, hydrauliska och elektriska kontrollsystem skall instal-
leras för att minska risken för att fel skall uppstå vid brand eller
explosion.
n) Brandsläckningssystemet skall kontrolleras minst en gång om året.
Kontrollen skall minst omfatta
— yttre besiktning av hela systemet,
— kontroll av att det elektriska systemet för brytande av förseg-
lingarna fungerar,
— kontroll av trycket i behållarna.
Den tillåtna tryckminskningen får inte vara större än 10 % i varje
behållare.
Vid den andra kontrollen skall också mängden släckmedel i behål-
larna kontrolleras. Den får inte ha minskat med mer än 5 % i varje
brandsläckare.
o) Inspektionscertifikaten, signerade av dem som utfört besiktningen,
skall medföras ombord.
p) Om fartyget är utrustat med ett eller fler släckningssystem som
använder halon 1301 och som har besiktigats, skall följande anges
under punkt 18 i det certifikat som utfärdas för fartyget:
”… (antal) fasta brandsläckningssystem som använder halon 1301.
De certifikat som behövs skall medföras ombord.”
7.04Båtar
7.04.1 Motordrivna fartyg och pråmar på mer än 150 dwt, såväl som fartyg
som utför släpbogsering och/eller skjutbogsering, med ett deplacement
på mer än 150 m3skall ha minst en båt ombord.
7.04.2 Båten skall placeras på fartyget på så sätt att den kan sänkas ner i
vattnet under helt säkra förhållanden och med minsta möjliga förhinder,
vid behov med hjälp av lämpliga sjösättningsanordningar.
7.04.3 De båtar som föreskrivs i 7.04.1 och 7.04.2 skall uppfylla följande krav:
a) De skall vara utrustade med sittplatser för minst tre personer och
sätets bredd per person skall vara minst 0,45 m.
b) De skall vara tillräckligt starka.
c) Rymden skall vara minst 1,5 m3eller summan av längden × bredden
× djupet skall vara minst 2,7 m3.
d) Med en last av tre personer med en vikt på ca 75 kg per person skall
båtarna ha ett fribord på minst 25 cm.
e) De skall vara tillräckligt stabila. De skall anses som tillräckligt
stabila om fribordet är minst 10 cm när två personer som väger ca
75 kg var sitter på samma sida, så nära relingen som möjligt.
f) Båtens reservflytkraft (i kg) skall vara minst 30 × längden × bredden
× djupet, utan personer ombord men helt fylld med vatten.
g) Följande utrustning skall finnas ombord:
— Ett par åror.
— En förtöjningslina.1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 33
▼B
— Ett öskar.
7.04.4 I 7.04.3 är
— längden lika med båtensmaximala längd (i m),
— bredden lika med största bredd (i m),
— djupet lika med största mallade djup (i m).
7.05Livbojar, flytredskap och räddningsvästar
7.05.1 Alla fartyg skall medföra minst tre livbojar eller två livbojar och två
flytredskap. Dessa skall vara klara för användning och placerade på en
passande plats på däck, men inte fastgjorda vid sina hållare. Minst en
livboj skall placeras i omedelbar närhet av styrhytten.
På motorfartyg som är upp till 40 m långa räcker det med två livbojar.Minst en av livbojarna eller flytredskapen skall ha en tillräckligt lång
kastlina.
7.05.2 Livbojar skall
— ha en flytförmåga på minst 7,5 kg i sötvatten,
— vara tillverkade av passande material, tåla olja och oljeprodukter
samt temperaturer på upp till 50 ºC,
— ha en färg som gör att de syns bra i vattnet,
— väga minst 2,5 kg,
— ha en invändig diameter på 0,45 m (± 10 %),
— omges av ett rep som ger fäste för handen.
7.05.3 Flytredskapen skall
— ha en flytkraft på minst 7,5 kg i sötvatten,
— vara tillverkade av passande material, tåla olja och oljeprodukter
samt temperaturer på upp till 50 ºC,
— ha en färg som gör att de syns bra i vattnet,
— väga minst 1 kg,
— omges av ett nät som ger fäste för handen.
7.05.4 Det skall finnas en räddningsväst inom omedelbart räckhåll för alla
personer som normalt finns ombord.
7.05.5 Flytkraften, materialet och färgen på räddningsvästarna skall uppfylla
villkoren i 7.05.2.
Uppblåsbara räddningsvästar skall blåsas upp automatiskt eller manu-
ellt. De skall också gå att blåsa upp med munnen.
KAPITEL 8
ANLÄGGNINGAR MED FLYTANDE GAS FÖR HUSHÅLLSÄNDAMÅL
8.01Allmänt
8.01.1 Varje anläggning för flytande gas består huvudsakligen av försörjning-
senhet med en eller flera gasbehållare, en eller flera reduktionsventiler,
ett distributionssystem och ett antal gasdrivna apparater.
8.01.2 Anläggningarna får bara drivasmed propan.
8.02Installation
8.02.1 Anläggningar för flytande gas skall på alla sätt vara lämpade för
användning av propan, installerade enligt god praxis och följa gällande
bestämmelser i den medlemsstat som utfärdat certifikatet.
8.02.2 En anläggning för flytande gas får endast användas för hushållsändamål
i bostadsutrymmena och i styrhytten.
8.02.3 Det får finnasflera s eparata anläggningar ombord. En enda anläggning
får inte användas för att betjäna bostadsutrymmen som är åtskilda av ett
lastrum eller en fast tank.
8.03Behållare
8.03.1 Endast behållare med godkänd rymd, 5-35 kg, är tillåtna.8.03.2 Behållarna skall uppfylla gällande föreskrifter i den medlemsstat som
utfärdat certifikatet.1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 34
▼B
De skall ha en officiell stämpel som bevis på att de genomgått föresk-
rivna provningar.
8.04Placering och uppställning av försörjningsenheten
8.04.1 Vid användning av behållare med en kapacitet på upp till 35 kg skall
försörjningsenheten installeras på däck i ett särskilt skåp eller väggskåp
utanför bostadsutrymmena, på ett sådant sätt att de inte hindrar rörelse-
friheten ombord. De får emellertid inte installeras mot brädgången i
fören eller aktern. Skåpet får vara ett väggskåp som är inbyggt i
överbyggnaden, förutsatt att det endast kan öppnas utåt. Det skall vara
placerat så att rören till de ställen där gasen förbrukas blir så korta som
möjligt.
Varje anläggning får omfatta upp till fyra behållare för samtidig drift,
med eller utan användning av en automatisk omkopplare. Antalet behål-
lare ombord, inklusive reservbehållare, får inte vara fler än sex per
anläggning.
Reduktionsventilen eller den första reduktionsventilen, om det gäller
tryckminskning i två steg, skall monteras på ett skott i samma skåp
som behållarna.
8.04.2 Försörjningsenheten skall installeras så att läckande gas kan ledas ut
från skåpet där enheten finns utan risk för att den tränger in i fartyget
eller kommer i kontakt med någonting som kan antända den.
8.04.3 Skåpet skall vara konstruerat av obrännbart material och skall vara väl
ventilerat genom öppningar ovanpå och i botten. Behållarna skall
förvaras upprätt i skåpet på ett sådant sätt att de inte kan vältas omkull.
8.04.4 Skåpet skall vara utformat och placerat så att temperaturen i behållarna
inte kan överstiga 50 ºC.
8.04.5 Texten ”anläggning för flytande gas” och symbolen för ”Rökning
förbjuden”, som beskrivits i 6.05.9, skall anbringas på skåpets utsida.
8.04.6 Om det behövs belysning inuti skåpet skall den vara elektrisk och
installationen skall vara explosionssäker.
8.05Reservbehållare och tomma behållare
Reservbehållare och tomma behållare som inte förvaras i försörjning-
senheten skall förvaras utanför bostadsutrymmena och styrhytten i ett
skåp som utformats enligt föreskrifterna i punkt 8.04 i detta kapitel.
8.06Reduktionsventiler
8.06.1 Gasdrivna apparater får endast anslutas till behållarna genom ett distri-
butionssystem som utrustats med en eller flera reduktionsventiler för att
få ner gastrycket till arbetstryck. Trycket kan reduceras i ett eller två
steg. Alla reduktionsventiler skall vara permanent inställda på ett tryck
som bestämts enligt punkt 8.07 nedan.
8.06.2 De sista reduktionsventilerna skall antingen vara utrustade med eller
omedelbart följas av en anordning som automatiskt skyddar röret mot
övertryck om reduktionsventilen inte skulle fungera. Gas som strömmar
ut genom en sådan skyddsanordning skall ledas ut i fria luften utan risk
för att den kan tränga in i fartyget eller komma i beröring med någon-
ting som kan antända den. Vid behov skall ett särskilt rör monteras för
detta ändamål.
8.06.3 Både skyddsanordningar och ventilationsöppningar skall skyddas mot
inträngande vatten.
8.07Tryck
8.07.1 Trycket vid den sista reduktionsventilens utlopp får inte vara mer än
0,05 bar över atmosfärtrycket, med en tillåten avvikelse på 10 %.
8.07.2 Då system med reducering i två steg används får medeltrycket inte vara
mer än 2,5 bar över atmosfärtrycket.
8.08Rör och slangar
8.08.1 Rörsystemet skall bestå av fasta rör av stål eller koppar.
Rören till behållarna skall däremot vara högtrycksslangar eller spirals-
langar för propan. Gasdrivna apparater får, om de inte är permanent
installerade, anslutas med passande slangar, högst 1 m långa.1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 35
▼B
8.08.2 Rören skall kunna motstå alla typer av påkänningar eller korrosionsan-
grepp som kan inträffa vid normal användning ombord och deras
egenskaper och placering skall vara sådana att de förser gasdrivna appa-
rater med tillräcklig mängd gasmed rätt tryck.
8.08.3 Rören skall ha så få skarvstycken som möjligt. Både rören och skar-
varna skall vara gastäta, också om de utsätts för vibration eller
expansion.
8.08.4 Rören skall vara lätt åtkomliga, ordentligt fastsatta och skyddade
överallt där de kan utsättas för stötar eller nötning, särskilt där de går
igenom stålskott eller skiljeväggar av metall.
Stålrör skall vara rostskyddsbehandlade på hela utsidan.
8.08.5 Slangar med skarvstycken skall tåla alla påkänningar som kan inträffa
vid normal användning ombord. De skall placeras fritt och monteras så
att de kan besiktigas i hela sin längd.
8.09Fördelningssystem
8.09.1 Ingen del av en anläggning för flytande gasfår finnasi mas kinrummet.
På tankfartyg som lyder under reglerna för transport av farligt gods får
ingen del av anläggningen för flytande gasplacerasinom las tområdet.
8.09.2 Hela distributionssystemet skall kunna stängas av med hjälp av en
ventil som är lätt och snabbt åtkomlig.
8.09.3 Varje gasdriven apparat skall matas genom en separat gren av distribu-
tionssystemet, och varje gren skall kontrolleras av en separat
avstängningsanordning.
8.09.4 Ventilerna skall i möjligaste mån monteras där de är skyddade från
väderleken och stötar.
8.10Gasdrivna apparater och deras installation
8.10.1 De enda gasdrivna apparater som får installeras är sådana apparater som
är avsedda för propan och som är godkända i den medlemsstat som
utfärdat certifikatet och dessutom försedda med anordningar som effek-
tivt förhindrar att gasläcker ut, både om lågorna s locknar och om
evighetslågan slocknar.
8.10.2 Alla apparater skall placeras och anslutas så att risken för att de anslu-
tande rören rycks loss av en olyckshändelse minskas.
8.10.3 Apparatur för uppvärmning av luft eller vatten skall anslutas till ett rör
som leder ut förbränningsgaserna.
8.10.4 Gasdrivna apparater får bara installeras i styrhytten om denna är så
konstruerad att läckande gas inte kan tränga in i fartygets lägre delar, i
synnerhet inte genom kontrollsystemet som leder till maskinrummet.
Gasdrivna apparater får inte placeras i styrhytten på tankfartyg som
lyder under reglerna för transport av farligt gods.
8.10.5 Gasdrivna apparater får bara installeras i sovrum om förbränningspro-
cessen är oberoende av luften i rummen.
8.10.6 Gasdrivna apparater vars förbränningsprocess är beroende av luften i de
rum där de är placerade skall installeras i rum som är tillräckligt stora.
8.10.7 På tankfartyg som lyder under reglerna för transport av farligt gods
skall gasdrivna apparater vara försedda med ett väl synligt rött märke.
8.11Ventilation och avledning av förbränningsgaserna
8.11.1 I rum som innehåller gasdrivna apparater vars förbränningsprocess är
beroende av den omgivande luften, skall tillförseln av frisk luft och
avledningen av förbränningsgaser säkerställas genom ventilationsöpp-
ningar av tillräcklig storlek, beroende på apparaturens kapacitet.
8.11.2 Ventilationsöppningarna får inte ha stänganordningar och får inte vetta
mot sovrum.
8.11.3 Avledningsanordningarna skall vara utformade så att förbränningsga-
serna leds bort på ett säkert sätt. De skall vara driftsäkra och
obrännbara. Derasfunktion får inte påverkasav fläktarna.1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 36
▼B
8.12Bruksanvisning och säkerhetsföreskrifter
Ett anslag med bruksanvisning för anläggningen skall sättas upp på
lämplig plats ombord. Anslaget skall bl.a. innehålla följande instruk-
tioner på det eller de språk som behövs:
— ”Avstängningsventilerna till behållare som inte är anslutna till distri-
butionssystemet skall vara stängda även om behållarna antas vara
tomma.”
— ”Slangar skall bytas vid behov.”
— ”Alla behållare skall förbli anslutna om inte motsvarande anslut-
ningsrör stängts med kranar eller förseglats.”
8.13Besiktning
Innan en anläggning för flytande gastasi bruk, efter en förändring eller
en reparation och vid varje förnyelse av det intyg som avses i punkt
8.15, skall hela anläggningen besiktigas av en godkänd expert i den
medlemsstat som utfärdat certifikatet. Vid denna besiktning skall
experten kontrollera om installationen uppfyller föreskrifterna i detta
kapitel. Han skall lägga fram en besiktningsrapport till den behöriga
myndighet som utfärdar certifikatet.
8.14Provningar
Provningar av anläggningen, efter montering, skall utföras på följande
sätt:
8.14.1 Rörledningar under medeltryck mellan den första reduceranordningens
utlopp och de ventiler som monterats före den sista reduktionsventilen:
a) Tryckprov, utfört med luft, en inert gaseller en väts ka vid ett tryck
på 20 bar över atmosfärtrycket.
b) Täthetsprov, utfört med luft eller en inert gas vid ett tryck på 3,5 bar
över atmosfärtrycket.
8.14.2 Rör under arbetstryck mellan den enda eller den sista reduktionsventilen
och de ventiler som monterats före de gasdrivna apparaterna:
— Täthetsprov, utfört med luft eller med en inert gas vid ett tryck på 1
bar över atmosfärtrycket.
8.14.3 Rör som är belägna mellan den enda eller den sista reduktionsventilen
och den gasdrivna apparatens reglage:
— Täthetsprov vid ett tryck på 0,2 bar över atmosfärtrycket.
8.14.4 Vid de provningar som avses i 8.14.1 b, 8.14.2 och 8.14.3 anses rören
vara gastäta om, efter den tid som behövs för att uppnå fortfarighets-
tillstånd, det inte kan iakttas något fall i provningstrycket under de
följande 10 minuterna.
8.14.5 Anslutningar till behållare, rörsystem och annan armatur som utsätts för
trycket i behållarna och skarvstycken mellan en reduktionsventil och
fördelningsröret:
— Täthetsprov, utfört med ett skummande ämne, vid arbetstryck.
8.14.6 All gasdriven apparatur skall tas i drift och provas vid nominellt tryck
för att säkerställa att förbränningen är tillfredsställande då reglagen står
i olika positioner.
Säkerhetsanordningarna skall kontrolleras för att säkerställa att de
fungerar tillfredsställande.
8.14.7 Efter provningen som avses i 8.14.6 skall varje gasdriven apparat som
är ansluten till en rökgång kontrolleras för att avgöra om
förbränningsgas läcker ut genom spjället efter fem minuters drift vid
nominellt tryck, med fönster och dörrar stängda och ventileringsanord-
ningarna i gång.
Om gas läcker ut mer än tillfälligtvis skall orsaken genast utrönas och
avhjälpas. Apparaten får inte godkännas för användning förrän alla fel
har avlägsnats.
8.15Intyg
8.15.1 Certifikatet skall inkludera ett intyg om att alla anläggningar för
flytande gas uppfyller föreskrifterna i detta kapitel, efter en sådan
besiktning som avses i punkt 8.13.
8.15.2 Intyget skall gälla för en period av högst tre år. Det kan bara förnyas
efter en ny besiktning, utförd i enlighet med punkt 8.13.1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 37
▼B
Om fartygetsägare eller dennesombud lägger fram en motiverad
begäran kan den medlemsstat som utfärdade certifikatet förlänga inty-
gets giltighetstid med högst sex månader, utan att verkställa den
besiktning som krävs i punkt 8.13. En sådan förlängning skall skrivas
in i certifikatet. Det datum då nästföljande besiktning normalt skulle
ha ägt rum får inte senareläggas på grund av förlängningen.
KAPITEL 9
SÄRSKILDA STYRHYTTSANORDNINGAR FÖR RADARSTYRNING
UTFÖRD AV EN PERSON
9.01Allmänt
En styrhytt skall anses vara iordningställd för radarstyrning utförd av en
person om den uppfyller villkoren i detta kapitel.
9.02Allmänna villkor för utformningen
9.02.1 Styrhytten skall vara utformad för att rymma en rorsman i sittande
ställning.
9.02.2 Alla apparater, instrument och reglage skall vara placerade så att rors-
mannen bekvämt kan använda dem under resan utan att lämna sin stol
och utan att förlora radarskärmen ur sikte.
Dessa reglage skall lätt kunna ställas i arbetsställning och positionen
skall då vara omöjlig att ta fel på.
9.02.3 Övervakningsinstrumenten skall vara lätta att avläsa och belysningen
skall när som helst kunna regleras ned till släckningspunkten,
oberoende av styrhyttens ljusförhållanden, så att belysningen varken är
besvärande eller hindrar sikten.
9.02.4 Styrhytten skall vara utrustad med reglerbar uppvärmning. Styrhyttens
mörkläggningsanordning får inte hindra ventilationen.
9.03Radarutrustning och girhastighetsindikator
9.03.1 Radarskärmen skall i huvudsak ligga inom rorsmannens synfält när han
befinner sig i normal position vid ratten.
9.03.2 Radarbilden skall förbli klart synlig, utan hjälp av mask eller skärm,
oberoende av de ljusförhållanden som råder utanför styrhytten.
9.03.3 Det skall finnas en girhastighetsindikator omedelbart ovanför eller
under radarskärmen.
9.04Signalering och signalutrustning
9.04.1 Ljus och ljussignaler skall kontrolleras av strömbrytare vars placering
skall avspegla ljusens och ljussignalernas verkliga läge. Varje ljus eller
ljussignal skall övervakas av en kontrollampa i samma färg som det ljus
eller den ljussignal som den övervakar, inbyggd i strömbrytaren eller
monterad vid sidan av den. Vid fel på ett ljus eller en ljussignal skall
motsvarande kontrollampa slockna.
9.04.2 Akustiska varningsanordningar skall kontrolleras med foten.
9.05Installationer för styrning av fartyget och drift av maskinerna
9.05.1 Fartygets styrinrättning skall kontrolleras av en horisontell spak. Spaken
skall vara lätt att hantera och vinkeln mellan spaken och fartygets
centerlinje skall exakt återspegla rodervinkeln. Det skall gå att släppa
spaken, oberoende av dess läge, utan att roderbladets läge ändras. Ett
motsvarande reglagesystem tillåts för Voith-Schneider och styrbara
propellrar.
Om fartyget också är utrustat med backroder eller förroder skall dessa
kontrolleras av separata spakar.
9.05.2 Varje maskin skall kontrolleras av en enda spak som rör sig i en
cirkelbåge i ett vertikalt plan som är mer eller mindre parallellt med
fartygets längdaxel. Om spaken förs framåt skall fartyget gå framåt
och om den försbakåt s kall det gå bakåt. Inkoppling av motorn eller
omkastning av färdriktningen skall ske när spaken befinner sig ungefär
i neutralläget. Det skall höras ett tydligt klickande när spaken kommer i
neutralläget. Spakensförflyttning från neutralläget till läget för ”full fart
framåt” och från neutralläget till läget för ”full fart bakåt” får inte
överstiga 90º.1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 38
▼B
9.05.3 Propellrarnas riktning och rotationshastighet skall utvisas.
9.06Utrustning för hantering av häckankare
Rorsmannen skall kunna kasta ankar utan att lämna sin stol. Detta krav
gäller inte skjutbogserade grupper av fartyg eller tvärkopplade fartyg
som bogseras från sidan och som inte är längre än 86 m.
9.07Telefonutrustning
9.07.1 Fartyg skall vara utrustade med en radiotelefonanläggning för kommu-
nikation mellan fartyg. Mottagning skall ske via en högtalare och
sändning genom en fast mikrofon. Rorsmannen skall kunna utföra
båda dessa operationer. Omkopplingen från mottagning till sändning
skall utföras med tryckknappssystem. Rorsmannen skall kunna nå
anläggningningen från sin stol.
Om det är nödvändigt skall samma krav gälla för navigeringsutrust-
ningen.
9.07.2 Om det finns en anläggning för radiotelefoni i styrhytten som är
ansluten till det allmänna nätet skall mottagningen ske genom en högta-
lare vid rorsmannens stol. Mikrofonen för kommunikationen mellan
fartyg får emellertid under inga förhållanden användasför anrop via
det allmänna nätet.
9.07.3 Alla fartyg skall ha ett högtalande kommunikationssystem, åtminstone
på följande platser:
— I fartygets för eller i täten av en bogserad fartygskedja.
— I besättningens bostadsutrymmen.
— I styrhytten.
Mottagningen skall ske med en separat högtalare och sändning via en
fast mikrofon som kan vara densamma som används för kommunika-
tionen mellan fartyg, på villkor att de två nätverken inte stör varandra.
Omkopplingen från mottagning till sändning skall utföras med tryck-
knappssystem eller omkopplare.
9.08Larmsignaler
9.08.1 Ett alarmsystem som kontrolleras av en ”till/från”-strömbrytare skall
finnas tillgängligt för rorsmannen. Strömbrytare som automatiskt
återgår till ”från”-läge när de släpps är inte tillåtna.
9.08.2 Signalstyrkan skall vara minst 75 dB(A) i bostadsutrymmen. I maskin-
rummet skall signalstyrkan vara 5 dB(A) mer än den omgivande
bullernivån när framdrivningsmaskineriet går med full fart.
9.09Övriga kontrollanordningar
Kontrollanordningar utöver de ovan angivna skall begränsas till ett
minimum.
9.10Påteckning av inspektionscertifikatet
Om fartyget uppfyller föreskrifterna i detta kapitel skall certifikatet
påtecknasmed följande:
”Godkänt för styrning med radar utförd av en person.”
KAPITEL 10
SÄRSKILDA BESTÄMMELSER FÖR FARTYG SOM ÄR UTFORMADE
FÖR ATT INGÅ I EN FARTYGSKEDJA SOM SKJUT- ELLER
SLÄPBOGSERAS, ELLER FÖR ATT TVÄRKOPPLAS OCH BOGSERAS
FRÅN SIDAN
10.01Skjutbogserare
10.01.1 Skjutbogserare skall ha en plattform för skjutbogsering i fören, en
anordning som skall ha en bredd på minst 2/3 av fartygets största bredd.
Plattformen skall vara så utformad att den besättning som berörs kan
röra sig obehindrat och utan fara från det ena fartyget till det andra
med kopplingsutrustningen, från kopplingsmanövrernas början.
Plattformen skall också vara sådan att skjutbogseraren kan inta en fast
position i förhållande till läktarna och att den i synnerhet förhindrar att
skjutbogseraren driver sidledes mot läktarnas akter.1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 39
▼B
10.01.2 Skjutbogserarna skall vara utrustade med den kopplingsutrustning som
behövs. Om trossar används för ihopkopplingen skall skjutbogserarna
utrustas med minst två speciella vinschar eller motsvarande anord-
ningar.
10.01.3 Huvudmaskinerna skall kontrolleras från styrhytten. Driften skall
övervakas genom anordningar som är installerade i styrhytten.
10.02Läktare
10.02.1 Kapitel 3 och 7.02, 7.04 och 7.05.1 skall inte gälla läktare. Punkt 5.06
skall inte gälla läktare som saknar bostadsutrymmen och maskin- eller
pannrum.
10.02.2 Skeppsburna läktare skall också uppfylla följande konstruktionsföresk-
rifter:
a) De vattentäta tvärskeppsskott som avses i 2.02.3 behövs inte om
fören kan tåla en stöt motsvarande minst 2,5 gånger den som
erfordras för kollisionsskottet på ett fartyg för inlandssjöfart med
samma djupgående, som byggts enligt specifikationerna från ett
klassificeringssällskap som är godkänt i den medlemsstat som skall
utfärda certifikatet.
b) Med avvikelse från 2.02.5. behöver dubbelbottnade sektioner som är
svåråtkomliga inte vara dränerbara om inte det berörda utrymmets
volym är större än 5 % av den skeppsburna läktarens deplacement
vid största tillåtna djupgående.
c) Ytorna på däck, skarndäck och täckluckor skall göras ytsträva. Vid
behov skall sluttande ytor förses med upphöjda lister.
d) Längs den linje där däcket eller skarndäck möter fartygets sida skall
det finnas fotlister eller kanter som är minst 0,03 m höga och
skyddsräcken som är minst 0,90 m höga. Skyddsräckena får vara
löstagbara.
Det behövs inga skyddsräcken i fören.
10.03Motorfartyg och bogserfartyg för skjutbogsering
För att erhålla godkännande för skjutbogsering skall motorfartyg och
bogserfartyg
a) ha en plattform för skjutbogsering enligt kraven i 10.01.1 eller
b) utrustas med passande och effektiva anordningar för att förhindra att
det skjutbogserande fartyget driver sidledes mot aktern av det fartyg
som skall skjutbogseras.
10.04Provning av skjutbogserade fartygskedjor
10.04.1 I syfte att utfärda ett certifikat för en skjutbogserare eller för ett bogser-
fartyg som både utför släp- och skjutbogsering eller för att påteckna
certifikatet för ett motorfartyg eller ett bogserfartyg med omdömet
”lämpat för skjutbogsering” skall den behöriga myndigheten besluta
huruvida och vilka fartygskedjor som skall företes för myndigheten
och utföra provningar med sådana grupperingar som man anser vara
de minst gynnsamma. Certifikatet skall ange de villkor som gäller för
skjutbogserarens certifikat eller när påteckningen ”lämpat för skjutbog-
sering” är giltig.
10.04.2 Provningarna skall visa att
a) fartygskedjan har tillräcklig styrstabilitet,
b) att en större kursförändring som omedelbart följs av en återgång till
den ursprungliga kursen kan göras snabbt och lätt,
c) att fartygskedjan har tillräcklig fart genom vattnet,
d) att framdrivningskraften vid backning vid behov är tillräcklig för att
stoppa fartygskedjan när den går medströms,
e) att kopplingsutrustningen kan hanteras lätt och säkert när fartyg-
skedjan kopplas ihop eller ifrån.
Kopplingsutrustningen skall också uppfylla följande krav:
— Fartygskedjans stabilitet skall bibehållas.
— Kopplingsutrusningen skall säkerställa att spänningen är konstant
helst med hjälp av speciella vinschar.
10.04.3 Under provningarna skall den myndighet som har behörighet att utfärda
certifikatet inte ta hänsyn till effekterna av särskilda anordningar (roder,1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 40
▼B
framdrivningsmaskineri, osv.) som installerats ombord på läktare om de
senare inte alltid ingår i fartygskedjan. Om de alltid ingår i fartyg-
skedjan skall de godkända läktarna anges i certifikatet för det fartyg
som driver fartygskedjan framåt.
10.05Fartyg för släpbogsering
För att få tillstånd att utföra släpbogsering skall fartyg uppfylla följande
föreskrifter:
a) Släputrustningen skall vara så installerad att den när den används
inte får äventyra besättningens eller lastens säkerhet. Fartyget skall
ha tillräcklig manöverförmåga och stabilitet när det utför släpbog-
sering.
b) Rorsmannen skall kunna sköta framdrivningsmaskineriet själv eller
kunna kontrollera driften utan att lämna sin plats.
c) Om trossar används för släpbogsering skall släputrustningen omfatta
vinschar eller en släpkrok som kan frigöras från styrplatsen. Släput-
rustningen skall installeras för om propellrarna. Detta gäller
emellertid inte för ledade bogserfartyg.
10.06Fartyg som utformats för att framdriva tvärkopplade fartyg
För att få tillstånd att framdriva tvärkopplade fartyg skall ett fartyg1. uppfylla föreskrifterna i 10.05 a och 10.05 b,
2. ha en tillräckligt stor utrustning som är placerad så att gruppen av
motordrivna och bogserade fartyg är säkert tvärkopplade oberoende
av vädret och om de är lastade eller inte.
KAPITEL 11
HÄLSA OCH SÄKERHET I BESÄTTNINGENS BOSTADS- OCH
ARBETSUTRYMMEN
11.01Allmänt
11.01.1 Fartyg där det krävs att personer oavbrutet är närvarande utanför arbets-
tiden skall ha de bostadsutrymmen som behövs.
11.01.2 Bostadsutrymmen skall vara utformade, dimensionerade och utrustade
så att de ombordvarandes behov av hälsa, säkerhet och välbefinnande
är tillfredsställda. Bostadsutrymmen skall uppfylla föreskrifterna i
11.02-11.12.
11.01.3 Tillsynsmyndigheterna får medge undantag från nedan angivna regler
om de ombordvarandes hälsa, säkerhet och välbefinnande är
säkerställda på likvärdigt sätt genom andra åtgärder.
11.01.4 11.03, 11.08.2, 11.09, 11.10 och 11.11 gäller inte för bostadsutrymmen
som enbart används av besättningsmedlemmar som saknar anställning-
skontrakt. Dessa avvikelser skall anges under punkt 21 i certifikatet.
11.02Placering och inredning av bostadsutrymmen
11.02.1 Bostadsutrymmen skall placeras akter om kollisionsskottet och i möjli-
gaste mån över däck.
I fartygetsförliga del får inga golv ligga lägre än 1,20 m under linjen
för största djupgående.
Undantag kan medges för bostadsutrymmen som inte används perma-
nent.
11.02.2 Bostadsutrymmen skall vara lätt tillgängliga och vägen dit helt säker.
Som regel skall bostadsutrymmen och kök kunna nås från däck genom
en korridor.
11.02.3 Bostadsutrymmen skall placeras och utrustas i syfte att så långt möjligt
undvika att förorenad luft från andra delar av fartyget (t.ex. maskin- och
lastrum) tränger in. Om mekanisk ventilation används skall luftintagen
placeras så att dessa krav uppfylls. Skämd luft från kök eller sanitära
anordningar skall ledas ut från fartyget så direkt som möjligt.
11.02.4 Bostadsutrymmen skall skyddas från oacceptabelt ljud och vibration.
Högsta tillåtna ljudtrycksnivåer är
— 70 dB(A) i uppehållsrum,1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 41
▼B
— 60 dB(A) i sovrum, med undantag för fartyg som endast används på
dagtid.
11.02.5 För att evakuering skall kunna ske snabbt i händelse av haveri eller
brand skall bostadsutrymmen vara försedda med nödutgångar, helst på
avstånd från varandra och om möjligt på både babord och styrbord.
Detta gäller inte för
a) bostadsutrymmen med flera utgångar, ljusventiler eller skylights som
möjliggör snabb evakuering,
b) sanitära anläggningar.
11.02.6 Nödutgångar och ljusventiler eller skylights som är avsedda för att
användas som nödutgångar skall kunna öppnas minst 0,36 m2och den
minsta dimensionen skall vara minst 0,50 m.
11.03Bostadsutrymmenas storlek
11.03.1 Besättningens bostadsutrymmen skall ha en fri höjd på minst 2 m.
11.03.2 Bostadens fria golvyta skall vara minst 2 m2per person. Den yta som
upptas av flyttbara möbler som t.ex. stolar och bord skall räknas in i
den fria golvytan.
11.03.3 Luftvolymen per boende skall vara minst 3,5 m3i uppehållsrum och i
sovrum minst 5 m3för boende nr 1 och 3 m3för boende nr 2. Luftvo-
lymen är den volym som återstår efter lämpliga avdrag för skåp, bäddar
osv.
11.03.4 Rymden för varje enhet i uppehålls- och sovrum skall vara minst 7 m3.
11.03.5 WC-rum skall ha en golvyta på minst 1 m3(bredd minst 0,75 m och
längd minst 1,1 m).
11.03.6 Sovhytter får inte planerasför att bebosav fler än två vuxna.
11.04Rörsystem i bostadsutrymmen
Rörsystem i bostadsutrymmen skall uppfylla föreskrifterna i 5.05.8.
11.05Tillträdesvägar, dörrar och trappor i bostadsutrymmen
11.05.1 Placeringen och storleken på tillträdesvägar till bostadsutrymmen skall
vara sådana att de kan användas utan fara eller svårighet.
Detta krav anses vara uppfyllt när
a) utrymmet framför tillträdesöppningen tillåter fri passage,
b) tillträdesvägen ligger på tillräckligt avstånd från installationer som
kan innebära fara, som t.ex. vinschar, utrustning för släp- och skjut-
bogsering och lastutrustning,
c) passagen har en fri bredd på minst 0,60 m och summan av dess
totala höjd och karmen är minst 1,90 m, den senare dimensionen
får uppnås med hjälp av skyddstak eller liknande,
d) karmar i dörröppningar inte är högre än 0,40 m, utan att det
påverkar tillämpningen av bestämmelserna i andra säkerhetsföresk-
rifter,
e) tillträdesvägar i nödutgångar är isolerade och klädda med icke-
brännbara material.
11.05.2 Dörrar och luckor på gångjärn får inte kunna öppnaseller s tängas
oavsiktligt.
11.05.3 Dörrar skall förses med stängningsanordningar som kan användas från
båda sidor.
11.05.4 Om bostaden saknar tillträde i däcksnivå och nivåskillnaden är 0,30 m
eller mer skall bostaden kunna nås genom trappor.
11.05.5 Trapporna skall vara fasta. De skall vara säkert framkomliga och skall
anses vara det när
a) de är minst 0,50 m breda,
b) steghöjden är minst 0,15 m,
c) stegplanen är ytsträva,
d) trappor med fler än fyra steg är utrustade med minst ett räcke.1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 42
▼B
11.06Durk, skott och under däck i bostadsutrymmen
11.06.1 Durkar, skott och under däck skall vara lätta att rengöra. Durkbelägg-
ningen skall vara ytsträv. Material som används för ytbehandling får
inte vara hälsovådliga.
11.06.2 Bostadsutrymmena, inklusive gångarna i den del av fartyget som
används för besättningens bostäder skall isoleras mot kyla och värme
utifrån eller från närbelägna eller angränsande avdelningar.
11.07Uppvärmning och ventilation av bostadsutrymmen
11.07.1 Bostadsutrymmen skall förses med ett uppvärmningssystem som kan
hålla en tillfredsställande temperatur under de väder- och klimatförhål-
landen som fartyget utsätts för.
11.07.2 Bostadsutrymmen skall vara väl ventilerade, också när tillträdesöpp-
ningarna är stängda.
Ventilationen skall kunna ställas in så att luften kan cirkulera på bästa
sätt vid alla klimatförhållanden.
11.08Dagsljus och belysning i bostadsutrymmen
11.08.1 Bostadsutrymmen skall vara väl upplysta. Uppehållsrum, sovrum och
kök skall ha dagsljus och om möjligt vetta ut från fartyget.
11.08.2 Lämplig elektrisk belysning skall installeras i bostadsutrymmen.
11.08.3 Alla belysningsanordningar som använder flytande bränsle skall vara av
metall och endast använda bränsle med flampunkt över 55 ºC eller
fotogen. De skall monteras så att de inte utgör någon brandrisk.
11.09Möblering av bostadsutrymmen
11.09.1 Varje medlem av besättningen skall ha en egen bädd. Bäddarna skall
stämma överens med människans kroppsmått.
11.09.2 Bäddarna får inte placeras vid sidan om varandra så att det är
nödvändigt att kliva över en bädd för att nå nästa bädd.
11.09.3 Bäddarna får inte placeraslägre än 0,30 m över golvet. När en bädd
placerasöver en annan s kall den övre bädden placerasungefär mitt
emellan den lägre bäddens botten och undersidan av däcksbalkarna.
Den fria höjden över varje bädd skall vara minst 0,60 m.
11.09.4 Bäddarna, inklusive infästningen, skall vara gjorda av hårt och slätt
material. Om en bädd placeras över en annan skall ett dammsäkert
skydd placeras under den övre bädden.
11.09.5 Varje medlem av besättningen skall ha ett lämpligt klädskåp med lås.
Skåpen skall ha en fri höjd på minst 1,70 m och en tillgänglig yta på
0,25 m2.
11.09.6 Det skall finnas väl ventilerade utrymmen för upphängning av arbets-
kläder som används vid arbete i dåligt väder och för smutsigt arbete,
men inte i hytter, dagrum eller mässar.
11.10Kök, mässar och förrådsrum
11.10.1 Som regel skall fartygen ha åtminstone en avdelning som är avskärmad
från sovplatserna och som används som kök eller som kombinerat
dagrum och kök.
11.10.2 Kök och kombinerade dagrum och kök skall vara försedda med
a) matlagningsutrustning,
b) passande diskbänk med avlopp,
c) anläggning för tillförsel av dricksvatten,
d) kylskåp med tillräcklig kapacitet för antalet besättningsmedlemmar,
e) nödvändiga skåp och hyllor.
11.10.3 Mässar och kombinerade dagrum och kök skall vara tillräckligt stora
för det antal besättningsmedlemmar som normalt använder dem samti-
digt; sittplatserna skall vara minst 0,60 m breda.
11.10.4 Mässar och kombinerade dagrum och kök skall ha tillräckligt många
bord och sittplatser med ryggstöd.
11.10.5 Fartyg med fast besättning skall ha kylskåp och förvaringsutrymme för
livsmedel. Utrymmet skall hållas torrt och väl ventilerat. Det skall vara1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 43
▼B
möjligt att hålla hygienen på en oklanderlig nivå. Kylskåp och kylrum
skall kunna öppnas inifrån även om de låsts utifrån.
11.11Sanitära anordningar
11.11.1 Följande sanitära anordningar skall minst finnas ombord på ett fartyg
med bostadsutrymmen:
a) Tvättställ med varmt och kallt dricksvatten för varje bostadsut-
rymme eller för varje grupp av fyra besättningsmedlemmar.
Tvättställen skall vara i lämplig storlek och utförda i slätt material
som inte krackelerar eller fräts sönder.
b) Badkar eller dush med varmt och kallt dricksvatten för varje
bostadsutrymme eller för varje grupp av sex besättningsmedlemmar.
c) WC-rum för varje bostadsutrymme eller för varje grupp av sex
besättningsmedlemmar.
11.11.2 De sanitära anordningarna skall ligga i omedelbar anslutning till
bostadsutrymmena. WC-rummen får inte ha direkt tillträde till kök,
mässar eller kombinerade dagrum och kök.
11.11.3 De ytor där det finns sanitära anordningar skall uppfylla följande krav:
a) Golv och väggar skall vara av hållbart och vattentätt material.
b) Fogarna mellan golv och väggar skall vara vattentäta.
11.11.4 WC-rum skall ha ventilation till fria luften.
11.11.5 WC-stolar skall ha spolsystem. Toalettsitsarna skall vara lätta att
rengöra.
11.12Anläggningar för dricksvatten
11.12.1 a) Fartyg med bostadsutrymmen skall vara utrustade med en eller flera
dricksvattentankar eller en fäskvattengenerator.
b) Dricksvattentankarna skall ha tillräcklig kapacitet för det antal
personer som finns ombord, minst 150 l per person.
11.12.2 Dricksvattentankarna skall utformas och placeras så att det inte finns
någon risk för förorening eller försämring av vattnets smak eller lukt,
framför allt inte på grund av brännolja eller smörjolja.
Dricksvattentankarna skall i möjligaste mån skyddas från överhettning.
11.12.3 Dricksvattentankarna skall vara försedda med en vattenståndsvisare.11.12.4 Dricksvattentankarna får inte ha skiljeväggar gemensamma med tankar
som är avsedda för annan användning.
11.12.5 Dricksvattentankarna skall ha en öppning eller ett manhål för rengöring
av insidan.
11.12.6 Hydroforer för dricksvatten får bara använda komprimerad luft med
naturlig sammansättning. Om den komprimerade luften kommer från
tryckluftsbehållare som används vid driften av fartyget eller för andra
ändamål, eller framställs med hjälp av kompressorer, skall ett luftfilter
eller en oljeavskiljare installeras omedelbart före hydroforen, om inte
vattnet och luften är åtskiljda av membran.
11.12.7 Rör för dricksvatten får inte passera genom cisterner eller tankar som
innehåller andra vätskor. Rör som transporterar andra vätskor får inte
passera genom cisterner eller tankar för dricksvatten.
Anslutningar mellan försörjningssystemet för dricksvatten och andra
rörsystem är förbjudna.
Rör som reserverats för dricksvatten skall vara hållbara, ha slät yta och
vara försedda med anslutningar till vattenposter på kaj.
11.12.8 Påfyllningsöppningarna och anslutningsrören till dricksvattencisterner
eller -tankar skall vara märkta så att användare varnas för att hälla i
andra vätskor.
11.13Säkerhetsanordningar
11.13.1 Fartyg skall vara utrustade så att besättningen fritt kan röra sig och
arbeta ombord. Vid behov skall rörliga delar och öppningar i däck
skyddas med säkerhetsanordningar och räckverk, skyddsräcken och
ledstänger skall installeras. Vinschar och bogserkrokar för släpbog-
sering skall vara utformade för att garantera säkerhet i arbetet.1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 44
▼B
Alla installationer som behövs för arbete ombord skall vara utformade,
belägna och skyddade på så sätt att manövrer, underhåll och repara-
tioner ombord kan utförass äkert och obehindrat.
11.13.2 Däck i närheten av vinschar och pollare, såväl som skarndäck, golv i
maskinrum, trappavsatser, trappor och översidan av pollarna på
skarndäck skall vara ytsträva.
11.13.3 Översidan av pollarna på skarndäck och alla hinder på ytor där
besättningen förflyttar sig (t.ex. trappsteg) skall vara märkta med ljus
färg.
11.13.4 Det skall finnas lämpliga anordningar för att hålla fast staplade
täckluckor.
11.14Arbetsplatsernas tillgänglighet
11.14.1 Arbetsplatserna skall kunna nås snabbt och säkert.11.14.2 Trappor, lejdare, stegpinnar eller liknande anordningar skall finnas om
det är en nivåskillnad på mer än 0,50 m vid tillträden, utgångar eller
gångar. Vid permanent bemannade arbetsplatser skall det finnas trappor
om nivåskillnaden överstiger 1 m.
11.14.3 Nödutgångar skall vara tydligt märkta.
11.14.4 Antal, utformning och dimensionering av utgångar, inklusive
nödutgångar skall anpassas till utrymmenas ändamål och storlek.
11.15Dimensionering av arbetsplatser
11.15.1 Arbetsplatser skall vara så dimensionerade att varje besättningsmedlem
som arbetar där har tillräcklig rörelsefrihet.
11.15.2 Permanent bemannade arbetsplatser skall ha tillräckliga dimensioner för
att säkerställa
a) en nettovolym luft på minst 7 m
3, med undantag för styrhytten på
fartyg med en längd på mindre än 40 m,
b) att varje arbetsplats har en fri golvyta och en fri höjd som ger
tillräcklig rörelsefrihet för arbete och besiktning och för normal
underhålls- och reparationsverksamhet.
11.15.3 Skarndäckensfria bredd får inte unders tiga 0,60 m; denna bredd får
minskas kring förtöjningspollarna.
11.16Skydd mot fall
11.16.1 Arbetsplatser som ligger nära vatten eller på platser där nivåskillnaden
är mer än 1 m skall vara utrustade för att förhindra att medlemmar av
besättningen halkar eller faller.
11.16.2 På bemannade fartyg skall skyddsräcken, bestående av en ledstång, en
stång i knähöjd och en fotlist, förhindra att personer halkar eller faller
överbord. På obemannade fartyg räcker det med en ledstång.
11.17Tillträde, dörrar och trappor till arbetsplatser
11.17.1 Gångar, tillträden och korridorer avsedda för förflyttning av personer
och last skall vara anordnade och dimensionerade så att de kan
användas utan risk för olyckor. Minimikraven skall anses vara uppfyllda
när
a) utrymmet framför tillträdesöppningen tillåter fri passage,
b) öppningarna är på tillräckligt avstånd från installationer som kan
utgöra fara,
c) gångens fria bredd är anpassad till arbetsplatsens funktion och är
minst 0,60 m, med undantag för fartyg med en bredd på mindre än
8 m, där gångarnasbredd får mins kastill 0,50 m,
d) summan av den fria höjden och karmens höjd är minst 1,90 m.
11.17.2 Dörrarnas utformning och placering skall vara sådan att personer som
öppnar eller stänger dem inte utsätts för fara. Dörrar får inte kunna
öppnas eller stängas oavsiktligt och skall kunna öppnas och stängas
från båda sidor.1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 45
▼B
11.17.3 Konstruktioner för passage från en nivå till en annan, särskilt trappor,
lejdare och stegpinnar skall vara sådana att de kan användas utan risk.
Minimikraven är uppfyllda när
a) trappor och lejdare är fast monterade eller försedda med anordningar
som förhindrar att de glider eller välter,
b) trapporna är minst 0,50 m breda och bredden mellan ledstängerna
inte understiger 0,60 m; bredden på lejdare och stegpinnar är minst
0,30 m,
c) trappstegsdjupet är minst 0,15 m,
d) trappstegen och stegpinnarna kan användas säkert och utan halkrisk;
stegpinnarna skall vara synliga uppifrån,
e) trappor med mer än fyra trappsteg är utrustade med ledstänger,
f) vertikala lejdare är försedda med grabbräcken ovanför utgångarna,
g) flyttbara lejdare (lastrumslejdare) är försedda med anordningar som
förhindrar att de glider eller välter och är tillräckligt långa för att nå
1 m ovanför luckanskant när de lutar 60º från vågrätt. Lejdarna
skall vara minst 0,40 m breda och 0,50 m vid basen,
h) stegpinnarna är så fastsatta i pelaren att de inte kan rotera eller
lossna och det största avståndet mellan stegpinnarna är 0,30 m.
11.17.4 Nödutgångar och ljusventiler eller skylights som utformats för använd-
ning som nödutgångar skall ha en fri öppning på minst 0,36 m2och den
minsta dimensionen skall vara minst 0,50 m.
11.18Durkar, däcksytor, durkbeläggning i lastrum, skott, under däck,
ljusventiler och skylights
11.18.1 Durkar och durkbeläggningar i lastrum vid arbetsplatser inomhus,
däcksytor vid arbetsplatser utomhus och ytor där personal förflyttar
sig, skott och under däck skall vara robusta och utformade för att
förhindra att personer halkar och faller.
11.18.2 Öppningar i däck och durkar skall när de står öppna vara försedda med
anordningar för att förhindra att personer kan falla ner.
11.18.3 Durkar, däcksytor, durkbeläggningar i lastrum, skott och under däck
skall vara utformade så att de kan rengöras.
11.18.4 Ljusventiler och skylights skall placeras och utrustas så att de kan
hanterasoch rengörasutan ris k.
11.19Ventilering och uppvärmning av arbetsplatser
11.19.1 Stängda utrymmen där arbete utförs, med undantag för förrådsut-
rymmen, skall kunna vädras. Vädringsanordningarna får inte orsaka
drag och skall ge tillräcklig och regelbunden luftväxling till de personer
som arbetar där.
Om den naturliga ventilationen är otillräcklig, skall det finnas mekanisk
ventilation. Luftväxlingen skall anses tillräcklig om den sker minst fem
gånger per timme.
11.19.2 Förbrännings- eller ventilationsutrustning får inte orsaka att kvaliteten
på den luft som finns på arbetsplatsen försämras.
11.19.3 Permanenta arbetsplatser inuti fartyget skall ha anordningar för
uppvärmning som kan upprätthålla tillräcklig temperatur.
11.20Dagsljus och belysning vid arbetsplatser
11.20.1 Om möjligt skall arbetsplatser få tillräckligt dagsljus även när dörrarna
är stängda. Permanent bemannade arbetsplatser skall vetta direkt ut från
fartyget i den mån driftseller konstruktionsföreskrifterna tillåter det.
11.20.2 Belysningen skall anordnas så att bländningseffekter undviks.11.20.3 Belysningsströmbrytare på arbetplatser skall placeras på lätt tillgängliga
platser nära dörrar.
11.21Skydd mot buller och vibrationer
11.21.1 Permanenta arbetsplatser och de installationer som finns där skall vara
så utformade och ljudisolerade att användarnas hälsa och säkerhet
skyddas mot buller och vibrationer.
Utan att det påverkar tillämpningen av 2.06.7 och 3.15 får den omgi-
vande bullernivån på permanent bemannade arbetsplatser inte överstiga1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 46
▼B
90 dB(A) i öronhöjd och var och en av tillträdesvägarna skall vara
försedd med en tydligt formulerad varning.
11.21.2 Om denna nivå överskrids skall individuella bullerskydd finnas tillgäng-
liga i tillräckligt antal.
11.21.3 Arbetsplatser skall placeras, utrustas och utformas så att besättningen
inte utsätts för skadliga vibrationer.
KAPITEL 12
BESTÄMMELSER RÖRANDE DE TEKNISKA FÖRESKRIFTERNA
FÖR FARTYG SOM TRAFIKERAR INRE VATTENVÄGAR I ZON 3,
UTÖVER TILLÄMPLIGA FÖRESKRIFTER FÖR ZON 4
(Föreskrifterna i 4.02 och 4.03 gäller inte för vattenvägar i zon 3)
12.01Krav som gäller skeppsbyggnad
Fartyg, skjutbogserade fartygskedjor och tvärkopplade fartyg som
bogseras från sidan, med en största längd om mer än 86 m.
12.01.1 Alla fartyg med mekanisk framdrivning och en största längd om mer än
86 m skall vara byggda och utrustade så att de kan stoppas i tid med
färdriktningen medströms och ändå ha tillräcklig manöverförmåga
både då de stoppas och därefter. Detta krav gäller också för skjutbogse-
rade fartygskedjor och tvärkopplade fartyg som bogseras från sidan och
som har en längd på mer än 86 m.
Med hjälp av ett manöverprov kontrollerasdärför om framdrivnings -
kraften är tillräcklig vid gång akterut. Det är inte nödvändigt med
manöverprov om det på annat sätt kan påvisas att kravet är uppfyllt.
Fartygets eller fartygskedjans största tillåtna deplacement under färd
medströms bestäms på grundval av resultaten från stopptesten eller
annat underlag och uppgifterna noteras i inspektionscertifikatet.
12.01.2 Fartyget, den skjutbogserade fartygskedjan eller fartygen som bogseras
sidledes i grupp skall kunna uppnå en tillräcklig minimifart.
12.02Fribord, säkerhetsavstånd och åmning
12.01.1Definitioner
I detta kapitel avses med
a)längden L : skrovets största längd, med undantag för roder och
bogspröt,
b)bredden B : största bredd, mätt på bordläggningens utsida, med
undantag för skovelhjul,
c)midskepps : mitt på längden L,
d)sluten överbyggnad : en överbyggnad som består av solida, vattentäta
skott över däck och som är ansluten till däcket på ett stadigvarande
och vattentätt sätt,
—en överbyggnads bredd : dess medelbredd, och
—en överbyggnads höjd : dess vertikala medelhöjd, mätt vid farty-
gets sida, mellan överbyggnadens översta däck och fribordsdäck;
om skotten har öppningar som t.ex. dörrar eller fönster mäts
överbyggnadernashöjd bara upp till öppningarnaslägs ta punkt,
e) byggnadsdelar och -anordningar anses vattentäta när de är utfor-
made så att de hindrar vatten från att tränga in i fartyget, antingen
— då det utsätts för ett tryck motsvarande en meters vattenpelare i
en minut eller
— då det utsätts för en vattenstråle med ett tryck på minst 1 bar i
tio minuter i alla riktningar och på hela ytan,
f) byggnadsdelar och -anordningar anses täta mot vågstänk och
vädertäta om de vid normala förhållanden bara släpper in en mycket
liten mängd vatten.
12.02.2Säkerhetsavstånd
1. Säkerhetsavståndet skall vara minst 30 cm.
2. På fartyg vars öppningar inte kan stängas med anordningar som är
täta mot vågstänk och vädertäta och fartyg som färdas med öppna
lastrum skall säkerhetsavståndet ökas med 20 cm.1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 47
▼B
Då det gäller fartyg med öppna lastrum gäller ökningen bara karmarna
på de öppna lastrummen och bara tills det föreskrivna avståndet på 50
cm uppnås mellan linjen för största djupgående och karmens översta
kant.
12.02.3Fribord
1. Fartyg med genomgående däck, utan språng och överbyggnader,
skall ha ett fribord på 150 mm.
Detta värde är också basfribord för fartyg med språng och överbygg-
nader.
2. Fribord för fartyg med språng och överbyggnader skall beräknas
med följande formel:
F¼F0l/C0αðÞ /C0β1/C1Se1þβ2/C1Se2
15
Fribordet (F) får under inga förhållanden vara mindre än noll.
I denna formel
—ä rF0grundvärdet för fribord som avses i 12.02.3.1 (i mm),
—ä r αen korrigeringskoefficient som tar hänsyn till alla berörda
överbyggnader,
— beräknas αmed följande formel:
α¼Ple
L
där
— le är en överbyggnadsfaktis ka längd (i m) och
— L är fartygetslängd (i m) enligt definition i 12.02.1,—S e
1och Se2är det faktiska språnget i fören respektive aktern (i mm),
—β1ochβ2är korrigeringskoefficienter för effekten av språng i fören
respektive aktern som är resultatet av att det finns överbyggnader på
fartygetsytters ta delar,
—β1beräknasmed följande formel:
β1¼1/C03le1
L
där
—β2beräknasmed följande formel:
β2¼1/C03le2
L
I dessa formler är
—l e1de förliga överbyggnadernasfaktis ka längd (i m) och
—l e2de aktre överbyggnadernasfaktis ka längd (i m).
Den faktiska längden tas emellertid bara i betraktande om den är
belägen i den främre fjärdedelen eller den aktre fjärdedelen av fartygets
längd L.
3. Det faktiska språnget beräknas med följande formel:
Se=pS
där
— S är det verkliga språnget i den yttersta del det är frågan om (i mm),
— S i fören inte får vara större än 1 000 mm,— S i aktern inte får vara större än 500 mm, och— p är en koefficient som tagits från tabellen nedan i linje med
förhållandet:
X
L1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 48
▼B
X
L0,25 och
över0,20 0,15 0,10 0,05 0
p 1 0,8 0,6 0,4 0,2 0
För mellanliggande värden för förhållandetX
Lfår man fram koeffi-
cienten p genom lineär interpolering.
X är abskissan mätt från den yttersta punkten, från den punkt där
språnget är lika med 0,25 S (se skiss nedan).
Omβ2Se2är större än β1Se1tar man β1Se1som värde för β2Se2.
4. Överbyggnadensfaktis ka längd beräknasmed formeln:
le¼l2;5b
B/C01;5/C18/C19h
0;6/C20;6
där
— l är den aktuella överbyggnadensverkliga längd (i m),
— b är den aktuella överbyggnadensbredd (i m),— B är fartygetsbredd enligt definition i 12.02.1 (i m) (för le
1och le2skall emellertid fartygets bredd vid överbyggnadens mittpunkt
användas),
— h är den aktuella överbyggnadenshöjd (i m)
(då det gäller luckor, får man emellertid fram h genom att minska
karmarnas höjd med halva det säkerhetsavstånd som angivits i
12.02.2).
Ett värde som är större än 0,6 × 0,6 m (dvs. 0,36 m) får inte under
några omständigheter tillskrivas h.
Omb
Bär mindre än 0,6 skall parentesens värde antas vara noll (dvs.
överbyggnadens faktiska längd skall antas vara noll).
12.02.4Minimifribord
Med hänsyn till de minskningar som avses i 12.02.3. får minimifri-
bordet inte vara mindre än 50 mm.
Den behöriga myndigheten får emellertid fastställa ett mindre fribord
om det är säkerställt att besättningen utan fara kan förflytta sig längs
hela fartyget för att utföra sitt arbete.
12.02.5Lastmärken
Då det gäller fartyg som trafikerar de olika zonerna på de inre vatten-
vägarna (zon 1, 2, 3 och 4) skall det finnas en lodrät linje och
ytterligare en eller flera lastlinjer med en längd av 150 mm i riktning
mot fören på lastmärkena i fören och aktern för en eller flera zoner på
de inre vattenvägarna.1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 49
▼B
Den lodräta linjen och de vågräta linjerna skall vara 30 mm tjocka.
Bredvid det lastmärke som går i riktning mot fören skall det finnas en
figur med måtten 60 × 40 mm som anger motsvarande zon (se figurerna
1 och 2).
12.03Utrustning
Livbojar, flytredskap och räddningsvästar.
Fartyg med eget framdrivningsmaskineri som är upp till 40 m långa
skall ha minst tre livbojar eller två livbojar och två flytredskap ombord.
1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 50
▼B
12.04Särskilda bestämmelser för fartyg som utformats för att ingå i
skjut- eller släpbogserade fartygskedjor eller för att tvärkopplas
och bogseras från sidan
12.04.1 Skjutbogserare skall förses med motordrivna ankarspel.12.04.2Fartyg för bogsering
För att få utföra släpbogsering skall fartyg uppfylla följande krav:
a) Fartygen får inte vara längre än 86 m; undantagsvis kan den lokala
behöriga myndigheten ge fartyg som är längre än 86 m tillstånd att
släpbogsera medströms när vissa villkor, som den skall fastställa, är
uppfyllda. Detsamma gäller för skjutbogserare som är avsedda för
skjutbogsering av fartygskedjor på 86 × 12 m och därutöver.
b) Om det finns risk för att bogsertrossarna fastnar på fartygets akter
skall det finnas bogserskenor.
KAPITEL 13
AVVIKELSER FÖR FARTYG I DRIFT
13.01 Fartyg som redan är i drift eller som kölsträckts före den 1 januari
1985, men vars byggnad och utrustning inte helt uppfyller bestämmel-
serna i detta direktiv, skall bringas i överensstämmelse med dem inom
ett år från datum för den första tekniska besiktningen, fastställd i artikel
8.2 i detta direktiv, med undantag för bestämmelserna i tabell 1 nedan,
för vilka följande villkor gäller:
a) Föreskrifterna i tabellens första kolumn skall vara uppfyllda inom
fem år från datum för den första besiktningen, fastställd i artikel 8
i detta direktiv.
b) Föreskrifterna i den andra kolumnen gäller inte för fartyg som redan
är i drift om fartygets och besättningens säkerhet är säkerställd på
annat lämpligt sätt.
c) De avvikelser som avses i i 13.01 a och 13.01 b gäller inte för delar
som ändrats eller ersatts.
d) Om föreskrifterna i 13.01, 13.01 a (efter övergångsperiodens slut)
och 13.01 c inte kan uppfyllaseller om det s kulle medföra orimliga
kostnader att uppfylla dem, får den myndighet som ansvarar för
utfärdande av certifikatet medge avvikelser.
e) Detaljer av betydelse för en avvikelse som beviljats med stöd av
13.01 a skall antecknas i certifikatet vid den första besiktningen efter
detta direktivs ikraftträdande; avvikelser med stöd av 13.01 d skall
förasin när de beviljas .
13.02 Fartyg som redan godkänts för radarstyrning av en person har fem års
frist att uppfylla kraven i kapitel 9. Fartyg som begär ett sådant godkän-
nande för första gången skall bringas i överensstämmelse med kapitel 9
innan de kan erhålla godkännande.
13.03 Fartyg som den 1 januari 1985 har fast installerad brandsläckningsut-
rustning med CO
2som släckmedel får behålla sådan utrustning
förutsatt att följande villkor uppfylls:
För fast installerad brandsläckningsutrustning får CO2användass om
släckmedel på följande villkor:
a) CO2-utrustning får bara användas i maskin-, pann- och pumprum.
b) All CO2-utrustning som är fast installerad skall förses med ett alarm
vars signal kan höras tydligt i alla rum som skall fyllas med CO2,
också vid driftsförhållanden med maximalt buller, och som klart
går att skilja från övriga akustiska varningssignaler ombord.
Alarmsignaler för CO2skall också kunna höras tydligt i angränsande
rum - genom stängda luckor och vid driftsförhållanden med maxi-
malt buller - om dessa rum kan utrymmas genom det rum som är
avsett att fyllas med CO2.
Ett anslag med röda bokstäver mot vit bakgrund, på holländska,
franska och tyska, samt språket/en i de medlemsstater som fartyget
trafikerar, skall sättas upp på en lämplig plats vid ingången och
utgången till ett rum som eventuellt kan fyllas med CO2och detta
anslag skall ha följande text:
”Lämna området omedelbart när ni hör varningssignalen för CO2(beskrivning av signalen) — risk för kvävning.”
c) En lättläst och hållbar bruksanvisning på holländska, franska och
tyska, samt språket/en i den medlemsstat fartyget trafikerar, skall1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 51
▼B
sättas upp i närheten av alla anordningar för utlösning av släcknings-
system som använder CO2.
Rörledningar till rum som eventuellt kan påverkas av CO2skall
förses med avstängningsanordningar.
Den varningsanordning som krävs i b ovan skall sättas i gång auto-
matiskt innan ett släckningssystem utlöses.
d) CO2-behållare skall installeras i ett gastätt rum, avskilt från övriga
rum.
Rummet skall bara kunna nås direkt utifrån och skall ha ett tillräck-
ligt och oberoende ventilationssystem som är helt separat från övriga
ventilationssystem ombord.
Temperaturen i detta rum får inte överstiga 60 ºC.
Alla behållare under tryck skall vara märkta ”CO2” i vitt mot en röd
bakgrund. Bokstäverna skall vara minst 6 cm höga.
e) CO2-behållare, tillbehör och rörledningar som är under tryck skall
överensstämma med gällande regler i den medlemsstat som utfärdat
certifikatet. De skall ha en officiell stämpel som intygar att de
godkäntsefter föres krivna provningar.
f) Den alarmanordning som nämns i b ovan skall kontrolleras minst en
gång om året.
Brandsläckningssystem skall kontrolleras minst vartannat år.
Kontrollen skall minst omfatta
— yttre besiktning av hela systemet,
— kontroll av rör och utsprutmunstyckens funktion,— kontroll av utlösningsanordningens funktion,— kontroll av CO
2-mängden i varje behållare.
g) Besiktningscertifikaten, signerade av besiktningsmännen, skall
medföras ombord. Dessa certifikat skall minst ange kontrollerna
ovan, de resultat som erhållits och kontrolldatum.
h) Om fartyget är utrustat med ett eller flera CO2-släckningssystem som
har kontrolleratss kall följande noterasunder punkt 18 i det certifikat
som utfärdats för fartyget:
”… (antal) fasta CO2-brandsläckningssystem. De nödvändiga certifi-
katen skall medföras ombord.”
13.04 Föreskrifterna i kapitel 11 är enbart tillämpliga på sådana fartyg som
avses i artikel 8.1 i direktivet. Av säkerhetsskäl är föreskrifterna i
11.01.1, 11.01.3, 11.01.4 och, inom föreskrivna tidsgränser, föreskrif-
terna i tabell 2 i det här kapitlet, även tillämpliga på de fartyg som
avses i 13.01.
13.05 På existerande fartyg med skarndäck vars bredd understiger 0,50 m, får
ett räcke i form av en sträckt tross längs fartygssidan eller räcken längs
luckkarmarna ersätta skyddsräcket.
TABELL 1
AvvikelseFöreskrifter tillämpliga på fartyg i
drift inom fem år från datum för den
första besiktningenKrav som inte är tillämpliga på
fartyg i drift
Kapitel Artikel Punkt Artikel Punkt
2. Krav beträffande
skeppsbyggnads-
teknik2.02 3, 6, 7
2.03 2, 32.04 1, 2, 3, 4, 52.05 1, 2, 32.06 3, 5, 6 2.06 2, 71982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 52
▼B
AvvikelseFöreskrifter tillämpliga på fartyg i
drift inom fem år från datum för den
första besiktningenKrav som inte är tillämpliga på
fartyg i drift
Kapitel Artikel Punkt Artikel Punkt
3. Styrinrättning och
styrhytt3.01 2
3.02
3.03 2 3.03 13.04 1, 2, 33.05 1, 23.06 1, 23.08 1, 2, 3, 43.09 1, 23.103.113.123.13 2, 3, 4, 5
3.14
3.15
3.16 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7
3.17
4. Fribord, säker-
hetsavstånd och
åmning4.05 1, 2, 3
5. Maskineri5.01 3
5.02 2, 3
5.03 2/växelverkan5.04 1, 2, 3, 4
5.05 2, 3, 4, 5, 6 5.05 7, 85.06 8 5.06 2, 3, 4, 5, 6, 7
5.08 1, 25.09 2
6. Elektriska anlägg-
ningar6.01 2, 3
6.02 1, 2
6.03 1, 2, 3, 4
6.04 1, 2
6.05 1, 2, 5, 6, 7, 8 6.05 36.06 1, 2, 3, 4, 5
6.07 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8,
9
6.086.09 1, 2 6.09 3
6.10 1, 2, 3
6.11 1, 2, 3, 4
6.12 1, 2, 3
7. Utrustning7.03 6 7.03 5
7.04 1, 2 7.04 3, 4
7.05 2, 3, 5
8. Anläggningar med
flytande gasför
hushållsbrukHela
kapitlet
med
undant-
ag för
8.15Tre år i stället för
fem år1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 53
▼B
AvvikelseFöreskrifter tillämpliga på fartyg i
drift inom fem år från datum för den
första besiktningenKrav som inte är tillämpliga på
fartyg i drift
Kapitel Artikel Punkt Artikel Punkt
12. Bestämmelser
rörande de
tekniska föresk-
rifterna för
fartyg som
trafikerar inre
vattenvägar i
zon 3, utöver
tillämpliga
föreskrifter för
zon 412.02 2, 3, 4
12.03
TABELL 2
AvvikelseFöreskrifter tillämpliga på fartyg i
drift inom fem år från datum för den
första besiktningenFöreskrifter tillämpliga på fartyg i
drift inom fem år från datum för den
första besiktningen
Kapitel Artikel Punkt Artikel Punkt
11. Hälsa och
säkerhet i
bostads- och i
arbetsutrymmen11.01 2
11.02 5
11.05 2
11.08 3
11.12 5, 6, 7 11.12 8
11.13 1, 2, 3, 4
11.14 1, 3, 4
11.16 1, 211.17 2 11.17 3 a
11.18 1, 2, 4
11.20 2, 3
11.21 2
KAPITEL 14
FÖRFARANDE
14.01Ansökan om besiktning
Det är de myndigheter som utfärdar certifikaten som skall besluta om
hur ansökan om besiktning skall ske och om hur plats och datum för
besiktning skall bestämmas. Förfarandet skall vara sådant att besikt-
ningen kan äga rum inom en rimlig tid efter ansökan.
14.02Uppvisning av fartyget för besiktning
14.02.1 Ägaren eller hans ombud skall uppvisa fartyget olastat, rengjort och
utrustat; han skall lämna nödvändigt bistånd vid besiktningen, t.ex. till-
handahålla en lämplig båt, ställa personal till förfogande och underlätta
undersökningen av delar av skrovet eller installationer som inte är
direkt åtkomliga eller synliga.
14.02.2 Om det finns särskilda skäl får myndigheten också begära
a) besiktning av fartyget torrsatt,
b) driftprov,
c) att skrovets hållfasthet bevisas med hjälp av beräkningar,
d) att stabiliteten bevisas med hjälp av beräkningar och vid behov med
hjälp av krängningsprov.1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 54
▼B
14.03Kostnader
Om fartygets ägare eller dennes ombud är skyldig att betala kostnader i
samband med besiktningen och utfärdandet av certifikatet, enligt en
detaljerad tabell som skall fastställas av varje medlemsstat, får diskrimi-
nering på grundval av registreringsland, ägarens nationalitet eller
hemvist inte förekomma.
14.04Information
Personer som kan visa att de har giltiga skäl för att ta del av innehållet i
certifikatet för ett visst fartyg får göra detta hos den utfärdande myndig-
heten och får, mot betalning, erhålla utdrag eller bestyrkta kopior av
certifikatet, som skall betecknas som sådana.
14.05Register över gemenskapscertifikat
14.05.1 Myndigheter som utfärdar certifikat skall ge varje certifikat ett
löpnummer och föra in det i ett register.
14.05.2 Utfärdande myndigheter skall bevara en kopia av alla certifikat de
utfärdar och på dessa notera alla anteckningar, tillägg, upphävanden
och utbyten av certifikat.
14.06Ifyllande av gemenskapscertifikat
1. Certifikat skall fyllas i på maskin eller med tryckbokstäver. Använd
svart eller blått bläck.
2. Uppgifter som följs av en hänvisning skall vid behov strykas över
med svart eller blått bläck.
3. Om en rad inte är tillämplig, stryk över den prickade linjen med en
oavbruten svart eller blå vågrät linje.
4. Uppgifter som behöver ändras skall strykas över med rött. Uppgifter
som strukits över med svart eller blått skall strykas under med rött.
5. Nya uppgifter skall införas med svart eller blått under punkt 23 i
certifikatet.
14.07Anmärkningar till olika punkter i certifikatet
2. När fartygstypen anges skall de termer som är definierade i kapitel 1
användas i möjligaste mån. Referenserna till dessa termer skall också
anges(t.ex. ”bogs erfartyg, referens1 e”).
3. Det officiella numret är det som föreskrivs för trafik på Rhen eller
Mosel eller ett nummer som följer nationella föreskrifter, om ett sådant
tilldelatsfartyget.
4. Gällande postadress för ägaren.15 och 17. När en myndighet utfärdar ett certifikat som bara gäller
några zoner skall övriga rutor strykas över. Innehavaren av ett sådant
certifikat får senare ansöka om ett kompletterande certifikat som gäller
för övriga zoner eller få certifikatet ändrat.
15. De uppgifter som lämnats i mätbrevet, med två decimaler.
16. Ange endast vikt, längd och faktisk brottlast. De upplysningar som
lämnas i denna kolumn skall avse ankare och ankarkättingar som fanns
ombord när besiktningen ägde rum.
20. Listan får kompletteras med upplysningar om vad som fastställts
om utrustning och redskap i nationella föreskrifter.
Antalet föremål skall uppges, men typen behöver däremot bara uppges
om så önskas.
21. Ange stadigvarande och tillfälliga föreskrifter, berörda artiklar samt
tidsgräns.
Särskilda bestämmelser eller villkor med anknytning till driften, last-
ning osv., får också nämnas under denna rubrik. Uppgift får här
lämnasom certifikat för trans port av farliga ämnen.
22-25. Vid behov får särskilda sidor bifogas för ytterligare upplys-
ningar. Dessa skall numreras 5a, 5b, 6a, 6b osv. De ursprungliga
sidorna skall lämnas kvar i certifikatet.
Sidan 10 och, vid behov, sidorna 10a, 10b osv. förbehålls nationella
certifikat för godkännande, deklarationer och tillstånd.1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 55
▼B
Certifikatet skall förvaras i ett hållbart fodral. Certifikatets rubrik skall
återges på fodralet, om detta inte är genomskinligt (dvs. åtminstone
sidan 1 av certifikatet, återgiven med t.o.m. ”fartygets namn”).1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 56
▼B
BILAGA 3
FÖRLAGA TILL GEMENSKAPSCERTIFIKAT FÖR SJÖFART PÅ INRE VATTENVÄGAR
(Artikel 3 i direktivet)
1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 57
▼B
1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 58
▼B
1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 59
▼B
1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 60
▼B
1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 61
▼B
1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 62
▼B
1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 63
▼B
1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 64
▼B
1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 65
▼B
1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 66
▼B
BILAGA 4
FÖRLAGA TILL KOMPLETTERANDE GEMENSKAPSCERTIFIKAT FÖR FARTYG I INLANDSSJÖFART
(Artikel 4 i direktivet)
1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 67
▼B
1982L0714 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 68