Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
"BRÅDETS DIREKTIV 93/75/EEG
av den 13 september 1993
om minimikrav för fartyg som anlöper eller avgår från gemenskapens hamnar med farligt eller
förorenande gods
(EGT L 247, 5.10.1993, s. 19)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
"M1 Kommissionens direktiv 96/39/EG av den 19 juni 1996 L 196 7 7.8.1996
"M2 "C1Kommissionens direktiv 97/34/EG av den 6 juni 1997 3 L 158 40 17.6.1997
Rättat genom:
"C1 Rättelse, EGT L 162, 19.6.1997, s. 56 (97/34/EG)1993L0075 — SV — 07.07.1997 — 002.001 — 1
RÅDETS DIREKTIV 93/75/EEG
av den 13 september 1993
om minimikrav för fartyg som anlöper eller avgår från gemen-
skapens hamnar med farligt eller förorenande gods
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA
DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska
gemenskapen, särskilt artikel 84.2 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag (1),
med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2)
med beaktande av yttrandet från Ekonomiska och sociala kommittén (3),
och
med beaktande av följande:Mängden av farligt eller förorenande gods som transporteras till sjöss har
ökat konstant, vilket ökar risken för fortsatta allvarliga olyckor.
Det framstår som nödvändigt att vidta alla lämpliga åtgärder för att
undvika situationer som kan förväntas förorsaka olyckor av detta slag
och för att minska den skada som uppstår när sådana olyckor inträffar.
Minimikrav måste därför ställas på de fartyg som anlöper eller avgår från
en gemenskapshamn.
Bättre information kan bidra till att förebygga och minimera olyckorna.
Bättre information gör det också möjligt för de behöriga myndigheterna
att vidta nödvändiga försiktighetsåtgärder när det gäller fartyg med last
av farligt eller förorenande gods som anlöper eller avgår från gemen-
skapens hamnar.
Enligt SOLAS- och MARPOL-konventionerna skall de behöriga
myndigheterna informeras om arten och placeringen av det farliga eller
förorenande godset ombord på fartyg.
Viss reguljär tidtabellsbunden trafik får undantas från informations-
kravet.
För att minska olycksrisken är det lämpligt att lägga särskild vikt vid
vissa navigationsregler.
I IMO:s resolution A 648 (16) uppmanas medlemsstaternas regeringar
kraftigt att se till att rapporteringssystemen och rapporteringskraven för
fartyg så långt möjligt följer de allmänna principer som anges i bilagan
till resolutionen.
Om det till sjöss inträffar ett tillbud eller en händelse som utgör ett hot
mot landets kust eller därmed sammanhängande intressen, bör de
behöriga myndigheterna därför omedelbart informeras av fartygets
befälhavare om detta och om förekomsten av farligt eller förorenande
gods ombord så att de kan vidta alla de åtgärder som krävs.
Därutöver erinras i detta direktiv om de åtgärder som medlemsstaterna
kan vidta enligt internationell rätt.
Enligt SOLAS- och MARPOL-konventionerna åläggs ett fartyg att
informera andra fartyg och kustmyndigheterna om fara för fartyget
självt, för andra fartyg och sjöfarten samt om otillåtet eller onormalt
utsläpp av förorenande gods som faktiskt har förekommit eller kan
komma att ske. Då det förefaller befogat skall de behöriga myndighe-
terna sända ut den mottagna informationen över radio.!B
(1) EGT nr C 147, 14.6.1989, s. 3.
EGT nr C 294, 24.11.1990, s. 12.
(2) EGT nr C 175, 16.7.1990, s. 41.
EGT nr C 255, 20.8.1993.
(3) EGT nr C 329, 20.12.1989, s. 20.1993L0075 — SV — 07.07.1997 — 002.001 — 2
Alla medlemsstater bör vidta de åtgärder som krävs för att fullt ut
utnyttja denna information.
Ett sådant informationsutbyte förutsätter ett fungerande samarbete
mellan myndigheterna inom hela gemenskapen, avlastare, ansvariga för
fartygstransporten, befälhavare och lotsar.
Genomförandet av direktivet kan komma att kräva vissa ändringar som
antas av kommissionen biträdd av en kommitté eller, under vissa
omständigheter, av rådet självt.
Kommissionen bör framlägga nya förslag som gör det system som
fastställs i detta direktiv fullständigt.
Detta direktiv upphäver rådets direktiv 79/116/EEG av den 21 december
1978 om minimikrav för vissa tankfartyg som anlöper eller avgår från
gemenskapens hamnar (1).
Detta direktiv påverkar inte medlemsstaternas rätt att ställa ytterligare
krav på fartygen.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. Medlemsstaterna skall vidta alla nödvändiga och lämpliga åtgärder
för att säkerställa att befälhavare eller ansvariga för fartyg som anlöper
eller avgår från en gemenskapshamn med last av farligt eller förorenande
gods, i bulk eller i förpackad form, samt avlastare av sådant gods
uppfyller de minimikrav som ställs på dem enligt detta direktiv.
2. Detta direktiv skall inte gällaa) krigsfartyg och andra statsfartyg som används för icke-kommersiella
ändamål,
b) bunkrar, förråd och utrustning som används ombord på fartyg.
Artikel 2
I detta direktiv avses med
a)ansvariga för fartygstransporten : fartygets ägare/redare, befraktare,
driftledare eller agenter,
b)fartyg : alla lastfartyg, olje-, kemikalie- eller gastankfartyg eller
passagerarfartyg på väg till eller från en gemenskapshamn med last
av farligt eller förorenande gods i bulk eller i förpackad form,
c)farligt gods : gods som är klassificerat i IMDG-koden, i kapitel 17 i
IBC-koden och i kapitel 19 i IGC-koden,
d)förorenande gods :
— oljor enligt definitionen i MARPOL, bilaga 1,— skadliga flytande ämnen enligt definitionen i MARPOL, bilaga
2,
— skadliga ämnen enligt definitionen i MARPOL, bilaga 3,
e)MARPOL : 1973 års internationella konvention om förhindrande av
förorening från fartyg och dess protokoll från 1978,
"M1så som
den var utformad den 1 januari 1996 3,
f)IMDG-koden : den internationella koden för sjötransport av farligt
gods,"M2så som den var utformad den 1 januari 1997 3,
g)IBC-koden : IMO:s internationella kod för konstruktion och utrust-
ning av fartyg som transporterar farliga kemikalier i bulk, "M1så
som den var utformad den 1 januari 1996 3,!B
(1) EGT nr L 33, 8.2.1979, s. 33. Direktivet ändrat genom direktiv 79/1034/EEG
(EGT nr L 315, 11.12.1979, s. 16).1993L0075 — SV — 07.07.1997 — 002.001 — 3
h)IGC-koden : IMO:s internationella kod för konstruktion och
utrustning av fartyg för transport av flytande gaser i bulk, "M1så
som den var utformad den 1 januari 1996 3,
i)IMO:s resolution A 648 (16) : Internationella sjöfartsorganisationens
resolution 648 (16) antagen av dess församling vid den sextonde
sessionen den 19 oktober 1989 och med titeln ”General principles
for ship reporting systems and ship reporting requirements, including
guidelines for reporting incidents involving dangerous goods,
harmful substances and/or marine pollutants”, så som den är
utformad då detta direktiv antas,
j)behöriga myndigheter : myndigheter och organisationer som utsetts
av medlemsstaterna i enlighet med artikel 3,
k)avlastare : varje person som ingår avtal med ett transportföretag om
sjötransport av gods, eller i vars namn eller på vars vägnar ett sådant
avtal ingås.
Artikel 3
Medlemsstaterna skall utse de behöriga myndigheter som skall ta emot
upplysningar och anmälningar enligt detta direktiv och underrätta
kommissionen om vilka dessa är.
Kommissionen skall offentliggöra förteckningen över de behöriga
myndigheter som medlemsstaterna har utsett samt dessas samband-
sförbindelser.
Artikel 4
Farligt eller förorenande gods får inte lämnas till transport eller tas
ombord på något fartyg om inte en deklaration har lämnats till
befälhavaren eller den för fartyget ansvarige som anger de korrekta
tekniska benämningarna för det farliga eller förorenande godset, Förenta
Nationernas (UN) nummer om sådana finns, IMO:s riskklasser i enlighet
med IMDG-, IBC- och IGC-koderna, godsets kvantiteter och, om det rör
sig om flytbara tankar eller containrar, dessas identifieringsmärkningar.
Det skall vara avlastarens skyldighet att lämna befälhavaren eller den för
fartyget ansvarige den deklaration som krävs enligt detta direktiv och att
se till att den skeppslast som lämnas till transport verkligen är den som
angetts i deklarationen i överensstämmelse med vad som sägs i första
stycket.
Artikel 5
1. Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att
tillämpa kraven enligt nedanstående punkter för alla fartyg.
2. Den ansvarige för ett fartyg som lämnar en hamn i en medlemsstat
skall före fartygets avgång lämna alla de upplysningar som anges i bilaga
1 till den behöriga myndigheten i den medlemsstaten.
3. Den ansvarige för ett fartyg som kommer från en hamn utanför
gemenskapen och är på väg till en hamn inom gemenskapen eller en
ankarplats inom en medlemsstats territorialvatten skall, som ett villkor
för att få anlöpa den hamnen eller ankarplatsen, vid avresan från
lasthamnen lämna alla upplysningar som anges i bilaga 1 till den
behöriga myndigheten i den medlemsstat där den första destinations-
hamnen eller ankarplatsen är belägen.
4. Medlemsstaterna får från tillämpningen av punkterna 2 och 3
undanta reguljär tidtabellsbunden trafik där överfarten tar mindre än en
timme. Kommissionen får på begäran av en medlemsstat medge en
rimlig förlängning av denna tid.
I sådant fall skall den för transporten ansvarige vara beredd att när som
helst på begäran av myndigheterna i den medlemstat där godset lastas
eller lossas lämna de uppgifter som anges i bilaga 1.!B1993L0075 — SV — 07.07.1997 — 002.001 — 4
5. Fartyg som anlöper eller avgår från en hamn i en medlemsstat skall i
enlighet med den statens nationella bestämmelser
a) utnyttja det lokala fartygstrafiksystemets tjänster (VTS), där sådana
förekommer,
b) använda lotsar.
Artikel 6
1. Varje medlemsstat skall, om det till sjöss inträffar ett tillbud eller en
händelse som utgör ett hot mot landets kust eller därmed sammanhäng-
ande intressen, kräva att befälhavaren på fartyget i fråga åtminstone
omedelbart informerar den behöriga myndigheten i den berörda
medlemsstaten om de närmare omständigheterna kring händelsen samt
lämnar de uppgifter som anges i bilaga 1.
Den behöriga myndigheten får betrakta skyldigheten att rapportera
uppgifterna i bilaga 1 som fullgjord om fartyget anger vilken behörig
myndighet inom gemenskapen som har de uppgifter som krävs enligt
artikel 5.
2. Anmälan enligt punkt 1 skall lämnas i överensstämmelse med IMO:s
resolution A 648 (16) och skall ske åtminstone i alla de fall som anges i
denna resolution.
3. I bilaga 3 anges vilka åtgärder som medlemsstaterna kan vidta enligt
internationell rätt.
Artikel 7
Artiklarna 5 och 6 skall gälla utan att det påverkar tillämpningen av
befintliga krav som är en följd av internationella konventioner eller
nationella regler för hamnanmälningar.
Artikel 8
1. Fartygens befälhavare skall sanningsenligt och noggrant fylla i den
kontrollista som är återgiven i bilaga 2 till detta direktiv och som
information hålla den tillgänglig för lotsen och den behöriga myndig-
heten om denna begär det.
2. Lotsar som anlitas vid anlöp, avgång eller manövrering av fartyg
skall omedelbart informera den behöriga myndigheten närhelst de
märker brister som kan påverka fartygets säkra framförande.
Artikel 9
Den behöriga myndigheten i medlemsstaten i fråga skall då så är befogat
sända ut ett radiomeddelande inom de berörda områdena om varje tillbud
som anmälts enligt artikel 6.1 och information om varje fartyg som utgör
ett hot mot annan sjöfart.
Artikel 10
De behöriga myndigheter som informerats i enlighet med artiklarna 5
och 6.1 skall vidta lämpliga åtgärder för att när som helst kunna ställa
denna information till förfogande då en behörig myndighet i en annan
medlemsstat av säkerhetsskäl begär detta.
Varje medlemsstat där de behöriga myndigheterna, i enlighet med detta
direktiv eller på annat sätt, informerats om förhållanden som innebär en
risk eller ökar risken för att en annan medlemsstat kan utsättas för fara i
vissa havs- och kustområden skall vidta alla de åtgärder som kan vara
lämpliga för att så snart som möjligt informera den berörda medlems-
staten om detta.
Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att fullt
ut utnyttja de rapporter som fartygen är skyldiga att sända dem vid ett
tillbud som kan förorsaka mycket allvarlig skada.!B1993L0075 — SV — 07.07.1997 — 002.001 — 5
Artikel 11
Detta direktiv kan ändras i enlighet med det förfarande som anges i
artikel 12 för att
— på detta direktiv tillämpa senare ändringar av den internationella
konvention, de koder och den resolution som anges i artikel 2 e, f, g,
h och i som trätt i kraft,
— anpassa genomförandet av detta direktiv till den vetenskapliga och
tekniska utvecklingen, dock utan att därvid utvidga dess till-
lämpningsområde.
Artikel 12
1. Kommissionen skall biträdas av en kommitté som består av
företrädare för medlemsstaterna och med en företrädare för kommis-
sionen som ordförande.
2. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till
åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som
ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Den
skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 148.2 i
fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av
kommissionen, varvid medlemsstaternas röster skall vägas enligt
nämnda artikel i fördraget. Ordföranden får inte rösta.
3. a) Kommissionen skall själv anta förslaget om det är förenligt med
kommitténs yttrande.
b) Om förslaget inte är förenligt med kommitténs yttrande eller om
inget yttrande avges, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå
rådet vilka åtgärder som skall vidtas. Rådet skall fatta sitt beslut
med kvalificerad majoritet.
Om rådet inte har fattat något beslut efter åtta veckor från det att
förslaget mottagits, skall kommissionen själv besluta att de
föreslagna åtgärderna skall vidtas.
Artikel 13
1. Kommissionen skall senast den 31 december 1995 till rådet
överlämna en rapport samt vid behov lämna förslag till åtgärder för
genomförandet av detta direktiv.
2. Kommissionen skall också så snart som möjligt och i varje fall senast
den 31 december 1993 framlägga nya förslag om införande av ett mera
fullständigt: rapporteringssystem för gemenskapen. Dessa förslag får
omfatta fartyg som passerar längs medlemsstaternas kuster och inbegripa
elektroniska system för dataöverföring mellan fartyg och landbaserade
installationer.
Artikel 14
1. Medlemsstaterna skall anta de lagar och andra författningar som är
nödvändiga för att följa detta direktiv senast 12 månader efter det att det
har antagits. De skall omedelbart underrätta kommissionen om detta.
2. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en
hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de
offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningar skall göras skall
varje medlemsstat själv utfärda.
3. De skyldigheter som följer av detta direktiv skall träda i kraft 24
månader efter det att direktivet har antagits.
4. Medlemsstaterna skall senast 12 månader efter det att detta direktiv
har antagits till kommissionen överlämna texterna till de grundläggande
bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som
omfattas av detta direktiv.
Sjöfarten skall dessutom underrättas om dessa bestämmelser genom de
nationella varnings- och informationssystemen inom sektorn.!B1993L0075 — SV — 07.07.1997 — 002.001 — 6
Artikel 15
Direktiv 79/116/EEG upphör att gälla 24 månader efter det att detta
direktiv har antagits.
Artikel 16
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.!B1993L0075 — SV — 07.07.1997 — 002.001 — 7
BILAGA 1
Information om fartyg med last av farligt eller förorenande gods
(Artikel 5)
1. Fartygets namn och signalbokstäver
2. Fartygets nationalitet
3. Fartygets längd och djupgående
4. Destinationshamn5. Beräknad tidpunkt för ankomst till destinationshamnen eller lotsstationen i
enlighet med den behöriga myndighetens krav
6. Beräknad avgångstid
7. Planerad rutt8. De korrekta tekniska benämningarna på farligt eller förorenande gods,
Förenta Nationernas (UN) nummer, där sådana finns, IMO:s riskklasser i
enlighet med IMDG-, IBC- och IGC-koderna, godsets kvantiteter och
placering ombord och, om det är i flytbara tankar eller containrar, dessasidentifieringsmärkningar.
9. En bekräftelse på att det ombord finns en förteckning eller ett manifest eller
en ändamålsenlig lastplan som närmare beskriver det farliga eller förorenande
gods som transporteras och dess placering ombord på fartyget.!
B1993L0075 — SV — 07.07.1997 — 002.001 — 8
BILAGA 2
KONTROLLISTA FÖR FARTYG
(Artikel 6.3, artikel 8 och bilaga 3)
!B1993L0075 — SV — 07.07.1997 — 002.001 — 9
!B1993L0075 — SV — 07.07.1997 — 002.001 — 10
!B1993L0075 — SV — 07.07.1997 — 002.001 — 11
BILAGA 3
Åtgärder som medlemsstaterna kan vidta enligt internationell rätt
(Artikel 6.3)
Vid ett tillbud eller en händelse av det slag som beskrivs i artikel 6.1 och 6.2 som
drabbar ett fartyg som omfattas av detta direktiv, får den behöriga myndigheten i
den berörda medlemsstaten inom ramen för internationell rätt (1), om den anser att
det är nödvändigt för att förhindra, mildra eller eliminera en allvarlig ochöverhängande fara för den egna kusten eller därmed sammanhängande intressen,för andra fartygs säkerhet, för säkerheten för besättningar, passagerare eller
människor iland eller för att skydda den marina miljön, särskilt
— begränsa fartygets rörelser eller dirigera det att följa en viss rutt; detta krav
skall inte åsidosätta befälhavarens ansvar för fartygets säkra framförande,
— begära att befälhavaren lämnar relevant information från kontrollistan i bilaga
2 till detta direktiv och bekräftar att en kopia av den förteckning eller det
manifest eller den ändamålsenliga lastplan som anges i punkt 9 i bilaga 1finns tillgänglig ombord.!
B
(1) — Förenta Nationernas havsrättskonvention (UNCLOS) 1983, artikel 221,
— Den internationella konventionen om ingripanden på det fria havet vid oyckor som
är ägnade att leda till förorening genom olja, 1969, artiklarna 1, 2, 3 och 5,
— Protokoll om ingripanden på det fria havet vid havsföroreningar genom andra
ämnen än olja, 1973, artiklarna 1 och 2.1993L0075 — SV — 07.07.1997 — 002.001 — 12