Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
"BRÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 1696/71
av den 26 juli 1971
om den gemensamma organisationen av marknaden för humle
(EGT L 175, 4.8.1971, s. 1)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
"M1 Rådets förordning (EEG) nr 1170/77 av den 17 maj 1977 L 137 7 3.6.1977
"M2 Rådets förordning (EEG) nr 235/79 av den 5 februari 1979 L 34 4 9.2.1979
"M3 Rådets förordning (EEG) nr 3332/85 av den 26 november 1985 L 318 1 29.11.1985
"M4 Rådets förordning (EEG) nr 3768/85 av den 20 december 1985 L 362 8 31.12.1985
"M5 Rådets förordning (EEG) nr 3800/85 av den 20 december 1985 L 367 32 31.12.1985
"M6 Kommissionens förordning (EEG) nr 3998/87 av den 23 december
1987L 377 40 31.12.1987
"M7 Rådets förordning (EEG) nr 3808/89 av den 12 december 1989 L 371 1 20.12.1989
"M8 Rådets förordning (EEG) nr 2780/90 av den 24 september 1990 L 265 1 28.9.1990
"M9 Rådets förordning (EEG) nr 3577/90 av den 4 december 1990 L 353 23 17.12.1990
"M10 Rådets förordning (EEG) nr 3124/92 av den 26 oktober 1992 L 313 1 30.10.1992
"M11 Rådets förordning (EG) nr 3290/94 av den 22 december 1994 L 349 105 31.12.1994
"M12 Rådets förordning (EG) nr 1554/97 av den 22 juli 1997 L 208 1 2.8.1997
"M13 Rådets förordning (EG) nr 1257/1999 av den 17 maj 1999 L 160 80 26.6.1999
Ändrad genom:
"A1 Anslutningsakten för Danmark, Irland, Förenade konungariket Storb-
ritannien och Nordirland (*)L 73 14 27.3.1972
(anpassad genom rådets beslut av den 1 januari 1973) (*) L 2 1 1.1.1973
"A2 Anslutningsakten för Grekland (*) L 291 17 19.11.1979
"A3 Anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige C 241 21 29.8.1994
(anpassad genom rådets beslut 95/1/EG, Euratom, EKSG) L 1 1 1.1.1995
Rättad genom:
"C1 Rättelse, EGT L 230, 21.8.1997, s. 19 (1554/97)
Anm.: I denna konsoliderade utgåva förekommer hänvisningar till den europeiska omräkningsenheten och/eller ecun. Från och med
den 1 januari 1999 skall båda benämningarna förstås som hänvisningar till euron — rådets förordning (EEG) nr 3308/80(EGT L 345, 20.12.1980, s. 1) och rådets förordning (EG) nr 1103/97 (EGT L 162, 19.6.1997, s. 1).
(*) Denna rättsakt finns inte publicerad på svenska.1971R1696 — SV — 03.07.1999 — 016.001 — 1
RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 1696/71
av den 26 juli 1971
om den gemensamma organisationen av marknaden för humle
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA
FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska
gemenskapen, särskilt artiklarna 42, 43, 113 och 235 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande (
1),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande, och
med beaktande av följande:
Funktionen hos och utvecklingen av den gemensamma marknaden för
jordbruksprodukter måste åtföljas av upprättandet av en gemensam
jordbrukspolitik vilken särskilt måste omfatta en gemensam organisation
av marknaderna som kan utformas på olika sätt beroende på den berörda
produkten.
Gemenskapens produktion av humle är av särskilt intresse för ekonomin
i vissa av regionerna inom gemenskapen. För vissa jordbrukare i dessa
regioner står humleproduktionen för en övervägande del av deras
inkomster.
Eftersom växtsaft och extrakt av humle inte anges i bilaga 2 till fördraget
är de, i motsats till humle, undantagna från tillämpningen av fördragets
jordbruksbestämmelser. Eftersom produkterna i stort sett är utbytbara
riskerar denna situation att äventyra verkan av den gemensamma
jordbrukspolitiken för humle. De bestämmelser för humle som antagits
i enlighet med artikel 113 vad gäller handeln med tredje land och de
bestämmelser om avsättning av humle som antagits i enlighet med artikel
235 bör utvidgas till att gälla växtsaft och extrakt av humle.
Den internationella handeln har traditionellt haft stor betydelse för
producenter och användare av humle inom gemenskapen. Den bästa
ekonomiska avkastningen har hittills i stort sett uppnåtts i gemenskapens
produktion genom dess konkurrenskraft på världsmarknaden och en
smidig anpassning av produktionens kvalitet och kvantitet till avsätt-
ningsmöjligheterna. Den gemensamma organisationen av marknaderna
bör inte innebära några större förändringar av denna situation, men kan
genom lämpliga åtgärder bidra till att förbättra produkternas kvalitet och
skydda producenterna från en försämring av deras nuvarande levnads-
standard.
En kvalitetsinriktad politik bör föras inom hela gemenskapen genom
tillämpning av bestämmelser som rör utfärdandet av ursprungsintyg
tillsammans med bestämmelser som i princip förbjuder avsättning av
produkter för vilka intyg inte har utfärdats eller av importerade produkter
som inte uppfyller motsvarande lägsta kvalitetskriterier. En definition av
en standardkvalitet bör fastställas, som skall utgöra en referenspunkt för
handelstransaktioner och säkra en tillfredsställande marknadsanpassning.
Det behövs tillräcklig information om den nuvarande marknadssituatio-
nen och utsikterna för marknadens utveckling inom gemenskapen. Det
faktum att en betydande del av produktionen avsätts enligt avtal som
ingåtts före skörden, ibland för flera år, kan underlätta en prognos över
marknadens utveckling. En registrering av alla avtal om leverans av
humle som producerats inom gemenskapen bör därför ske. Denna
information bör dock hållas hemlig för att garantera de berörda parterna
att den endast kommer för användas att statistikändamål och för att på så
sätt få helt objektiv information.!B
(1) EGT nr C 66, 1.7.1971, s. 28.1971R1696 — SV — 03.07.1999 — 016.001 — 2
För att stabilisera marknaderna och för att säkerställa en rimlig
levnadsstandard för jordbruksbefolkningen och rimliga priser vid
leverans till konsumenterna bör man främja en centralisering av utbudet
och en gemensam anpassning från odlarnas sida av deras produkter till
marknadens behov.
En sammanslutning av jordbrukarna i organisationer med krav på
medlemmarna att följa vissa gemensamma regler skulle därför gynna
uppfyllandet av målen i artikel 39 i fördraget. Dessa mål kan eftersträvas
inte bara genom att odlarna sluter sig samman i producentgrupper, men
också genom att man bildar föreningar av dessa grupper.
För att undvika att producenter särbehandlas och för att säkerställa att
vidtagna åtgärder är enhetliga och effektiva bör det fastställas villkor för
hela gemenskapen vilka producentgrupperna och deras föreningar måste
uppfylla för att bli erkända av medlemsstaterna. För att uppnå en effektiv
centralisering av utbudet är det särskilt nödvändigt dels att grupperna och
föreningarna är tillräckligt stora i ekonomiskt hänseende, dels att
producenternas eller gruppernas totala produktion avsätts av samman-
slutningen eller föreningen antingen direkt eller genom producenterna
enligt gemensamma regler.
Bestämmelser för att underlätta bildandet av dessa grupper och deras
verksamhet bör fastställas. Medlemsstaterna bör därför få bevilja dem
stöd som delvis finansieras av gemenskapen. Stödbeloppet bör dock
begränsas och stödet bör vara tillfälligt och minskande, så att
producenternas finansiella ansvar gradvis ökar.
Humleodlingarna inom gemenskapen behöver i vissa fall anpassas, både
vad gäller de sorter som produceras och möjligheten att rationalisera
arbetet med odling och skörd. Under ett visst antal år bör en omställning
till andra sorter och en omorganisation av humleodlingarna underlättas
genom att ett särskilt stöd beviljas till producentgrupper som vidtar
sådana åtgärder.
För att säkra en rimlig levnadsstandard för producenterna bör ett
stödsystem införas. Varje år efter avsättningen av skörden måste
kommissionen framlägga en rapport till rådet, så att det kan avgöras
om ett sådant stöd skall fastställas. Stödet får beviljas om denna rapport
visar att den genomsnittliga avkastningen per hektar har varit otillräcklig,
med hänsyn tagen till den nuvarande situationen och den förväntade
utvecklingen på marknaden.
De planerade åtgärderna måste möjliggöra ett importsystem, som endast
innebär att Gemensamma tulltaxan tillämpas. Enligt fördraget gäller
denna tulltaxa automatiskt från och med den 1 januari 1970.
Med hänsyn till dessa åtgärder är det möjligt att avstå från tillämpningen
av alla kvantitativa restriktioner vid gemenskapens yttre gränser. I
undantagsfall kan detta förfarande dock visa sig otillräckligt. För att
gemenskapsmarknaden inte skall vara utan skydd mot störningar som
kan uppstå i sådana fall då tidigare importhinder avskaffats måste
gemenskapen snabbt få vidta alla nödvändiga åtgärder.
För handeln inom gemenskapen är uttagande av tullar eller avgifter med
motsvarande verkan samt tillämpning av kvantitativa restriktioner eller
åtgärder med motsvarande verkan förbjudna enligt fördraget från och
med den 1 januari 1970. Eftersom det inte existerade något minimipris
den 31 december 1969 är tillämpningen av artikel 44 i fördraget
automatiskt utesluten från och med den 1 januari 1970.
Effektiviteten av alla de åtgärder som reglerar den gemensamma
organisationen av marknaden för humle skulle hotas om medlems-
staterna beviljade vissa stöd. De bestämmelser i fördraget som möjliggör
en bedömning av stöd som beviljas av medlemsstaterna och ett förbud av
sådana stöd som är oförenliga med den gemensamma marknaden bör
tillämpas på marknaden för humle. Ett övergångssystem bör dock
fastställas för nationella stöd som beviljats för fleråriga avtal som ingicks
före ikraftträdandet av den gemensamma organisationen av marknaden.!B1971R1696 — SV — 03.07.1999 — 016.001 — 3
Gemenskapen bör vara finansiellt ansvarig för utgifter som medlems-
staterna ådrar sig i samband med förpliktelser som uppstår som en följd
av tillämpningen av denna förordning i enlighet med bestämmelserna om
finansieringen av den gemensamma jordbrukspolitiken.
Övergången från det system som gäller i medlemsstaterna till det som
fastställs i denna förordning måste ske under bästa möjliga förhållanden.
Tillfälliga åtgärder kan därför visa sig vara nödvändiga.
Den gemensamma organisationen av marknaden för humle måste
samtidigt och på lämpligt sätt ta hänsyn till de mål som anges i
artiklarna 39 och 110 i fördraget.
För att underlätta tillämpningen av de planerade åtgärderna bör ett
förfarande fastställas för att upprätta ett nära samarbete mellan
medlemsstaterna och kommissionen i form av en förvaltningskommitté.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. En gemensam organisation av marknaden för humle skall införas,
vilken omfattar följande produkter:
KN-nr Varubeskrivning
1210 Humle, färsk eller torkad, även mald, pulveriserad
eller i form av pelletar; lupulin
2. Bestämmelserna om saluföring och handel med tredje land skall
också gälla följande produkter:
KN-nr Varubeskrivning
1302 13 00 Humleextrakt
3. I denna förordning avses med
a)humle: de torkade blomställningarna, även kallade kottar, av
(hon-)humleplantan (humulus lupulus) . Dessa gröngula, äggformade
blomställningar har en stjälk och har vanligen en största längd på 2 -
5 cm,
b)humlepulver: den produkt som erhålls vid malning och som
innehåller alla naturliga beståndsdelar av humle,
c)lupulinberikat humlepulver: den produkt som erhålls genom malning
av humle efter mekanisk avskiljning av en del av bladen, stjälkarna,
stödbladen och humlespindlarna,
d)humleextrakt: de koncentrerade produkter som erhålls genom
lösningsmedels inverkan på humlet eller humlepulvret,
e)humleblandningar: en blandning av två eller fler av de produkter
som avses ovan.
4. I artikel 12.5 avses med
a) humle i första behandlingsstadiet: humle som torkats en första gång
och som är packat och färdigt för försäljning,
b) arealer i full produktion: arealer i full produktion räknat från det
tredje produktionsåret.!B
!M6
!B
!M10
!B
!M11971R1696 — SV — 03.07.1999 — 016.001 — 4
A VDELNING I
Avsättning
Artikel 2
1. De produkter som avses i artikel 1, vilka skördats inom gemen-
skapen eller framställts av humle som skördats inom gemenskapen eller
importerats från tredje land, skall genomgå ett certifieringsförfarande.
2. Intyg får endast utfärdas för produkter med de egenskaper som i ett
bestämt avsättningsled anges som minimikrav. "M10 För de produkter
som avses i artikel 1.3 b-e får intyg endast utfärdas om alfasyrahalten i
dessa produkter inte är lägre än halten i det humle ur vilket de utvinns.
3
3. Av intyget skall minst framgå
a) humlets produktionsplats eller produktionsplatser,b) skördeår,c) sort eller sorter.4. Rådet skall med kvalificerad majoritet på förslag av kommissionen
för varje produkt fastställa allmänna tillämpningsföreskrifter för denna
artikel samt från vilket datum den skall tillämpas.
5. Närmare tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas i
enlighet med förfarandet i artikel 20.
Artikel 3
1. Om bestämmelser för utfärdande
"M1 3tillämpas
på de produkter som avses i artikel 1 får de endast avsättas eller
exporteras om intyget har utfärdats.
2. Åtgärder som avviker från bestämmelsen i punkt 1 får beslutas i
enlighet med förfarandet i artikel 20:
a) för att uppfylla kraven för handel i vissa tredje länder, ellerb) för produkter avsedda för särskild användning.Åtgärderna i föregående stycke— får inte vara till skada för den normala avsättningen av produkter för
vilka
"M1 3har utfärdats, och
— måste åtföljas av garantier för att undvika en förväxling med sådana
produkter.
Artikel 5
1. De produkter som avses i artikel 1 och som kommer från tredje land
får endast importeras om deras kvalitetsegenskaper minst motsvarar de
lägsta gränserna för
avsättning som antagits för liknande produkter som skördats inom
gemenskapen eller som är framställda av sådana produkter.
2. De produkter som avses i artikel 1 skall anses motsvara den standard
som avses i punkt 1 om de åtföljs av ett intyg som utfärdats av
myndigheterna i ursprungslandet och som godkänts som likvärdigt med
det intyg som anges i artikel 2. Sådana intygs likvärdighet skall
"M2 3fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 20.!B
!M1
!B
!M1
!B
!M11971R1696 — SV — 03.07.1999 — 016.001 — 5
!B
3. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas i enlighet med
förfarandet i artikel 20.
A VDELNING II
Leveransavtal
Artikel 6
1. De avtal om leverans av humle, producerat inom gemenskapen,
mellan en producent eller producentgrupp och en köpare skall registreras
av de organ som varje producerande medlemsstat utser till att göra detta.
2. Avtal som gäller leverans av bestämda kvantiteter till avtalade priser
under en period som omfattar en eller flera skördar och som ingås före
den 1 augusti året för den första skörden skall benämnas ”avtal ingångna
på förhand”. De skall registreras separat.
3. Medlemsstaterna skall regelbundet lämna kommissionen statistiska
uppgifter om registreringen av avtal.
4. De data på vilka registreringen grundas får endast användas för
tillämpningen av denna förordning.
5. Tillämpningsföreskrifter för denna förordning skall antas i enlighet
med förfarandet i artikel 20.
A VDELNING III
Producentgrupper
Artikel 7
1. I denna förordning avses med producentgrupp en grupp som enbart
eller, i de fall då den nationella lagstiftningen medger det, huvudsakligen
består av humleproducenter och som bildats på producenternas initiativ
särskilt i syfte att
a) uppnå en koncentration av utbudet och medverka till att stabilisera
marknaden genom att avsätta medlemmarnas totala produktion eller,
i förekommande fall, genom att återköpa humlet till ett högre pris än
vad som anges i artikel 7.3 b,
b) gemensamt anpassa produktionen till marknadens krav och förbättra
produktionen, bland annat genom omställning till andra sorter,
omorganisation av humleodlingar, marknadsföring samt forskning
om produktion, avsättning och integrerat skydd,
c) främja rationalisering och mekanisering av arbetet med odling och
skörd för att göra produktionen lönsammare och förbättra miljö-
skyddet,
d) besluta vilka humlesorter som deras medlemmar får producera och
anta gemensamma produktionsbestämmelser,
e) administrera stödsystemet enligt artikel 12 genom att till varje
medlem i gruppen fördela hans andel av stödet i proportion till den
odlade arealen, om inte annat följer av tillämpningen av bestäm-
melserna i artikel 12.5,
och som har godkänts av en medlemsstat i enlighet med bestämmelserna
i punkt 3.!M1
!M12
!M11971R1696 — SV — 03.07.1999 — 016.001 — 6
"M31a.3"M12 Producentgrupperna får använda upp till 20 % av
stödet för åtgärder som medverkar till att de mål som anges i punkt a —
d uppnås. 3
2. I denna förordning avses med sammanslutning en sammanslutning
av godkända producentgrupper vilken har samma syfte som dessa
grupper och som har godkänts av en medlemsstat i enlighet med
bestämmelserna i punkt 3.
3. Medlemsstaterna skall godkänna sådana producentgrupper och
sammanslutningar av sådana, vilka ansöker om godkännande och
uppfyller följande allmänna villkor:
a) De skall tillämpa gemensamma regler om produktion och utsläp-
pande på marknaden (första avsättningsledet).
b) I stadgarna skall ingå skyldighet för producenter som är medlemmar
i en grupp och för godkända grupper som är medlemmar i en
sammanslutning att
— iaktta de gemensamma produktionsreglerna och besluten om
vilka sorter som får produceras,
— sälja den samlade produktionen genom gruppen eller samman-
slutningen.
Denna skyldighet gäller inte i fråga om de produkter för vilka
producenterna träffat försäljningsavtal innan de blev medlemmar i
gruppen under förutsättning att gruppen har informerats om och
godkänt dessa avtal.
Om producentorganisationen tillåter det och på de villkor som den
fastställer, får de anslutna producenterna
— ersätta skyldigheten att avsätta den samlade produktionen genom
producentgruppen med att produktionen avsätts i enlighet med
de gemensamma regler som fastställs i stadgarna, genom vilka
producentgruppen garanteras rätten att kontrollera försäljnings-
priserna vilka gruppen måste godkänna och om priset inte
godkänns skall gruppen köpa upp detta humle till ett högre pris,
— avsätta genom en annan producentorganisation, som deras egen
organisation har utsett, de produkter som på grund av sina
karaktäristiska egenskaper primärt inte omfattas av den senare
producentorganisationens handelsverksamhet.
c) De skall kunna förete bevis för att deras verksamhet är ekonomiskt
bärkraftig.
d) De skall inom hela sitt verksamhetsområde utesluta all diskrimine-
ring mellan gemenskapens producenter eller producentgrupper,
särskilt vad gäller nationalitet eller etableringsplats.
e) De skall utan diskriminering garantera alla producenter som
förbinder sig att följa stadgarna rätten att tillhöra en grupp.
f) Stadgarna skall innehålla bestämmelser om att de medlemmar i en
grupp eller sammanslutning som önskar utträda kan göra detta efter
att ha varit medlemmar i minst tre år och under förutsättning att de
informerar gruppen eller sammanslutningen minst ett år i förväg om
sin avsikt att utträda.
Sådana bestämmelser skall inte påverka tillämpningen av nationella
lagar eller andra författningar som syftar till att i speciella fall
skydda gruppen eller sammanslutningen eller deras kreditorer mot
de ekonomiska konsekvenser som kan uppstå när en medlem utträder
eller till att hindra en medlem från att utträda under löpande
budgetår.
g) De skall ha rättssubjektivitet eller tillräcklig rättskapacitet för att
kunna åtnjuta rättigheter och åläggas förpliktelser enligt nationell
lagstiftning.!M3
!M12
!M11971R1696 — SV — 03.07.1999 — 016.001 — 7
h) De skall i sina stadgar införa skyldigheten att hålla separat bokföring
för de verksamheter för vilka de godkänts.
i) De skall inte inneha en marknadsdominerande ställning i gemen-
skapen.
4. Den medlemsstat på vars territorium producentgruppen eller
sammanslutningen har sitt säte skall vara behörig att godkänna
producentgrupper och sammanslutningar för sådana.
5. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel, särskilt i fråga om
administrationen av stödsystemet enligt punkt 1 e, definitionen av
”utsläppande på marknaden” enligt punkt 3 a och föreskrifter för
bestämmelserna i punkt 3 f, skall antas i enlighet med förfarandet i
artikel 20.
Artikel 8
1. Medlemsstaterna får bevilja stöd till godkända producentgrupper
under de tre följande åren efter det att de godkänts enligt artikel 7.3 för
att främja bildandet av grupper och underlätta deras verksamhet. För
första, andra och tredje året får stödet inte överstiga 3, 2 respektive 1 %
av värdet på de produkter som godkännandet avser och som släpps ut på
marknaden. Stödet får dock inte överstiga 60 % under det första året, 40
% under det andra året och 20 % under det tredje året av producent-
gruppens administrativa kostnader.
För varje år skall värdet på de produkter som avsätts beräknas på
grundval av
— den genomsnittliga produktion som medlemmarna avsatte på
marknaden under de tre närmast föregående kalenderåren innan de
blev medlemmar,
— de genomsnittliga producentpriser som dessa producenter uppnådde
under samma period.
2. Rådet skall med kvalificerad majoritet på förslag av kommissionen
fastställa allmänna tillämpningsföreskrifter för denna artikel.
Närmare tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall fastställas i
enlighet med det förfarande som anges i artikel 20.
Artikel 10
1. Rådet skall på kommissionens förslag och i enlighet med omröst-
ningsförfarandet i artikel 43.2 i fördraget anta allmänna tillämpnings-
föreskrifter för artikel 8.
2. Närmare tillämpningsföreskrifter för artikel 8 skall antas i enlighet
med förfarandet i artikel 20.
AVDELNING IV
Stöd till producenter
Artikel 11
Varje år före den 30 april skall kommissionen framlägga en redogörelse
för rådet om situationen för produktion och avsättning av humle.
Redogörelsen skall särskilt ta hänsyn till prisutvecklingen och utveck-
lingen av humleodlingar, produktion och förbrukning.!M1
!M12
!B1971R1696 — SV — 03.07.1999 — 016.001 — 8
!M1
Artikel 12
1. Ett stödsystem skall införas för humle som produceras inom
gemenskapen.
2. Stödet får beviljas till producenter för att göra det möjligt för dem att
uppnå en rimlig inkomst.
3. a) I de områden inom gemenskapen där godkända producent-
grupper kan tillförsäkra sina medlemmar en rimlig inkomst och
genomföra en rationell hantering av produktionen skall stödet
beviljas endast till sådana producentgrupper.
b) Om producenten i det enskilda fallet är etablerad i en annan
medlemsstat än den i vilken producentgruppen denne tillhör är
etablerad, skall hela stödet betalas ut direkt till producenten av
de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där denne är
etablerad.
c) I övriga områden skall stödet beviljas till enskilda producenter.
4. Rådet skall på förslag av kommissionen och på grundval av de
upplysningar som medlemsstaterna lämnat till denna, med kvalificerad
majoritet och i god tid fastställa en förteckning över de områden som
avses i punkt 3 första stycket.
5. a) Stödbeloppet per hektar skall vara detsamma för alla grupper av
sorter. Det skall fastställas till 480 ecu per hektar för en period
av fem år från och med 1996 års skörd.
b) Om stödet beviljas till en godkänd producentgrupp enligt punkt
3 första stycket, skall denna grupp ha möjlighet att besluta om
hela detta stöd varje år skall betalas ut till medlemmarna i
proportion till den odlade arealen eller om endast en del av det,
dock minst 80 %, skall betalas ut, beroende på om det
fortfarande föreligger ansökningar om omställning till andra
sorter eller om det eventuellt finns andra mål att uppnå i enlighet
med artikel "C17.1 a - d 3.
c) Om stödet beviljas till en godkänd producentgrupp och denna
grupp inte avsätter medlemmarnas totala produktion, skall
gruppen varje år obligatoriskt hålla inne 20 % av stödet till
producenterna för att uppnå målen i punkt b ovan.
d) Innehållet stöd kan sammanslås under en period som är
begränsad till fem år. Vid utgången av denna period skall hela
det innehållna stödet ha betalats ut.
e) I de fall som avses i punkt 3 b i denna artikel skall den berörda
producenten till den producentgrupp som han är medlem i utge
ett belopp som är lika stort som det som hålls inne i enlighet med
punkterna b eller c ovan.
6. När den rapport som avses i artikel 11 visar att det finns risk för
produktionsöverskott eller störningar i utbudet på humlemarknaden inom
gemenskapen, får rådet på förslag av kommissionen och enligt
förfarandet i artikel 43.2 i fördraget justera det stödbelopp som fastställs
i föregående punkt genom att antingen
a) begränsa beviljandet av stöd till att avse en del av den humleareal
som registrerats för året i fråga, och vid behov även ändra stödnivån,
eller
b) undanta humlearealer i första och/eller andra produktionsåret från
stöd.!M12
!M1
!M121971R1696 — SV — 03.07.1999 — 016.001 — 9
8. Genomförandebestämmelserna för denna artikel skall fastställas i
enlighet med förfarandet i artikel 20.
Artikel 13
1. Enligt artikel 12.6 skall stöd beviljas för registrerade arealer som har
skördats.
Medlemsstaterna skall utse de organ som är behöriga att för varje
producent registrera humlearealerna och som ansvarar för kontroll och
uppdatering av registret.
2. För tillämpningen av denna artikel får medlemsstaterna betrakta en
erkänd producentgrupp som en enda producent.
3. Rådet skall på kommissionens förslag och i enlighet med omröst-
ningsförfarandet i artikel 43.2 i fördraget anta allmänna tillämpnings-
föreskrifter för denna artikel.
4. Närmare tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas i
enlighet med förfarandet i artikel 20.
AVDELNING V
Handel med tredje land
Artikel 14
Om inte annat föreskrivs i denna förordning, skall tullsatserna i
Gemensamma tulltaxan gälla för de produkter som förtecknas i artikel 1.
Artikel 15
1. De allmänna bestämmelserna om tolkningen av den kombinerade
nomenklaturen och dess särskilda tillämpningsföreskrifter skall gälla
tullklassificeringen av produkter som omfattas av denna förordning.
2. Om inte annat föreskrivs i denna förordning eller i de bestämmelser
som antagits i enlighet därmed, skall följande vara förbjudet i handeln
med tredje land:
— Uttag av en avgift som har motsvarande verkan som en tull.
— Tillämpning av kvantitativa begränsningar eller åtgärder med
motsvarande verkan.
Artikel 15a
1. Om gemenskapsmarknaden för en eller flera av de produkter som
förtecknas i artikel 1 på grund av import eller export påverkas eller hotas
av allvarliga störningar som sannolikt kommer att äventyra uppnåendet
av de mål som anges i artikel 39 i fördraget, får lämpliga åtgärder vidtas i
samband med handeln med tredje land till dess att sådan störning eller
sådant hot om störning har upphört.
Rådet skall på kommissionens förslag och i enlighet med det röstnings-
förfarande som föreskrivs i artikel 43.2 i fördraget anta allmänna till-
lämpningsföreskrifter till denna punkt och skall bestämma i vilka fall och
inom vilka gränser inom vilka medlemsstater får vidta skyddsåtgärder.!M1
!M12
!B
!M1
!B
!M111971R1696 — SV — 03.07.1999 — 016.001 — 10
2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår, skall kommissionen
på begäran från en medlemsstat eller på eget initiativ, besluta om de
nödvändiga åtgärderna. Medlemsstaterna skall underrättas om sådana
åtgärder, vilka skall träda i kraft omedelbart. Om kommissionen mottar
en begäran från en medlemsstat, skall den fatta beslut därom inom tre
arbetsdagar från och med mottagandet av begäran.
3. En medlemsstat får inom tre arbetsdagar från och med underrättelsen
hänskjuta kommissionens beslut om sådana åtgärder till rådet. Rådet
skall sammanträda utan dröjsmål. Det får med kvalificerad majoritet
ändra eller upphäva beslutet ifråga.
4. Denna artikel skall tillämpas med beaktande av de skyldigheter som
följer av avtal som slutits i enlighet med artikel 228.2 i fördraget.
AVDELNING VI
Allmänna bestämmelser
Artikel 16
Om inte annat följer av bestämmelserna i denna förordning skall
artiklarna 92—94 i fördraget tillämpas på produktionen och avsättandet
av de produkter som avses i artikel 1.1.
Artikel 16a
Om det finns risk för produktionsöverskott eller störningar i utbudet på
marknaden, kan rådet med kvalificerad majoritet på förslag av kommis-
sionen vidta lämpliga åtgärder för att förhindra obalans på marknaden.
Sådana åtgärder kan till exempel ha till syfte att påverka
— produktionens omfattning,
— utbudsvolymen,— avsättningsvillkoren.
Artikel 17
1. Förordningarna om finansiering av den gemensamma jordbruks-
politiken skall tillämpas på marknaden för de produkter som anges i
artikel 1.1 från och med den dag då det system som fastställts i denna
förordning börjar tillämpas.
2. Det stöd som avses i artikel 8 skall medfinansieras av gemenskapen.
3. De stöd som avses i artikel 12 skall medlemsstaterna betala till
producenterna mellan den 16 oktober och den 31 december det
regleringsår som stödet avser.
4. I enlighet med förfarandet i artikel 20 skall kommissionen anta
tillämpningsföreskrifter för denna artikel.
Artikel 18
Medlemsstaterna och kommissionen skall meddela varandra den infor-
mation som är nödvändig för att genomföra bestämmelser i denna
förordning. Bestämmelserna för meddelande, bedömning och spridning
av sådan information skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 20.
På grundval av sådan information skall kommissionen före den 1
september 2000 till rådet göra en bedömning av sektorn, vilket vid behov
kan åtföljas av förslag.!M11
!B
!M12
!M1
!M13
!M121971R1696 — SV — 03.07.1999 — 016.001 — 11
Artikel 19
1. En förvaltningskommitté för humle (nedan kallad ”kommittén”)
skall upprättas. Denna skall bestå av företrädare för medlemsstaterna och
ha en företrädare från kommissionen som ordförande.
2. Inom kommittén skall medlemsstaternas röster vägas enligt artikel
148.2 i fördraget. Ordföranden får inte rösta.
Artikel 20
1. I de fall då det förfarande som anges i denna artikel skall tillämpas
skall ordföranden hänskjuta frågan till kommittén, antingen på eget
initiativ eller på begäran av företrädaren för en medlemsstat.
2. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till
åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som
ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Den
skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 148.2 i
fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av
kommissionen. Medlemsstaternas röster skall vägas enligt fördragets
artikel 148.2. Ordföranden får inte rösta.
3. Kommissionen skall besluta med omedelbar verkan. Om beslutet
strider mot kommitténs yttrande skall kommissionen emellertid genast
underrätta rådet. I sådana fall får kommissionen uppskjuta verkställandet
av åtgärderna under högst en månad från den dag då rådet underrättats.
Rådet får inom en månad fatta ett annat beslut enligt det omröstnings-
förfarande som anges i artikel 43.2 i fördraget.
Artikel 21
Kommittén får beakta alla andra frågor som dess ordförande, antingen på
eget initiativ eller på begäran av en representant från någon av
medlemsstaterna, hänskjuter till den.
Artikel 22
Vid tillämpningen av denna förordning skall hänsyn samtidigt tas till de
mål som anges i artikel 39 och 110 i fördraget.
Artikel 23
Om övergångsbestämmelser behövs för att underlätta övergången till det
ändrade system som införs genom förordning (EEG) nr 1170/77, särskilt
om beslutet om ändrat datum förorsakar betydande svårigheter, skall
sådana bestämmelser antas i enlighet med förfarandet i artikel 20. De
skall gälla längst till och med den 31 december 1980.
Fram till detta datum är Förenade kungariket behörigt att betala ut
produktionsstödet till producenterna via ett organ som det själv utser.
Artikel 24
Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har
offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning .
Bestämmelserna i artiklarna 11, 12 och 13 skall tillämpas för första
gången för 1971 års skörd.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.!B
!A3
!B
!M1
!B1971R1696 — SV — 03.07.1999 — 016.001 — 12