02020X1223 — SV — 09.06.2021 — 001.001

Den här texten är endast avsedd som ett dokumentationshjälpmedel och har ingen rättslig verkan. EU-institutionerna tar inget ansvar för innehållet. De autentiska versionerna av motsvarande rättsakter, inklusive ingresserna, publiceras i Europeiska unionens officiella tidning och finns i EUR-Lex. De officiella texterna är direkt tillgängliga via länkarna i det här dokumentet

Ändrad genom:









▼B

FN-föreskrift nr 44 – Enhetliga bestämmelser om godkännande av fasthållningsanordningar för barn i motorfordon [2020/1223]

Inbegripet all giltig text till och med:

Supplement 17 till ändringsserie 04 – dag för ikraftträdande: 29 maj 2020

INNEHÅLL FÖRESKRIFT 1 Tillämpningsområde 2 Definitioner 3 Ansökan om godkännande 4 Märkningar 5 Godkännande 6 Allmänna specifikationer 7 Särskilda specifikationer 8 Beskrivning av provningarna 9 Provningsrapporter för typgodkännande och för godkännande av tillverkningen 10 Ändringar och utökningar av godkännande av en typ av fasthållningsanordning för barn 11 Godkännande av tillverkning 12 Produktionsöverensstämmelse och rutinprovningar 13 Påföljder vid bristande produktionsöverensstämmelse 14 Slutgiltigt upphörande av produktionen 15 Anvisningar 16 Namn på och adress till typgodkännandemyndigheter och de tekniska tjänster som ansvarar för att utföra godkännandeprovningar 17 Övergångsbestämmelser BILAGOR 1 Meddelande 2 Godkännandemärkenas utformning 3 Utformning av apparat för dammprovning 4 Korrosionsprovning 5 Provning av nötning och mikroglidning 6 Beskrivning av vagnen 7 Kurva för vagnens retardation eller acceleration som funktion av tiden 8 Beskrivning av provdockor 9 Islagsprovning framifrån mot en barriär 10 Förfarande för islagsprovning bakifrån 11 Tilläggsförankringar som krävs för att fästa semiuniversella fasthållningsanordningar för barn i motorfordon 12 Stol 13 Standardiserat säkerhetsbälte 14 Typgodkännandeschema (flödesschema ISO 9002:2000) 15 Förklarande anmärkningar 16 Kontroll av produktionsöverensstämmelse 17 Provning av energiupptagande material 18 Metod för fastställande av huvudets islagsyta på anordningar med ryggstöd och fastställande av minsta storlek på sidostöd för bakåtvända anordningar 19 Beskrivning av konditionering av inställningsanordningar som är direkt monterade på fasthållningsanordningar för barn 20 Typisk anordning för provning av låsbeslagets hållfasthet 21 Installation för dynamisk krockprovning 22 Provning för bålens undre del 23 Anordning för anbringande av last 24 Brandfarlighet hos de material som används vid tillverkningen av inbyggda fasthållningsanordningar för barn

1. TILLÄMPNINGSOMRÅDE

1.1 Denna föreskrift gäller fasthållningsanordningar för barn som är lämpade för montering i motorfordon med tre eller fler hjul och inte är avsedda för användning tillsammans med uppfällbara säten eller med säten som är vända åt sidan.

2. DEFINITIONER

I denna föreskrift gäller följande definitioner:

2.1 fasthållningsanordning för barn (fasthållningsanordning): anordning med beståndsdelar som kan omfatta en kombination av band eller flexibla delar med ett låsbeslag, inställningsanordningar, fästen och i vissa fall en kompletterande anordning som en babylift, barnstol, barnsits och/eller ett kollisionsskydd, som kan förankras i ett motorfordon. Den är utformad för att minska risken för skador på barnet vid en kollision eller kraftig inbromsning av fordonet genom att den begränsar kroppens rörelsemöjligheter.

Isofix: system för montering av fasthållningsanordningar för barn i de fordon där det finns två fasta förankringar i fordonet, två motsvarande fasta fästen på fasthållningsanordningen och en funktion för att begränsa rotationen kring axeln hos fasthållningsanordningen.

2.1.1 Fasthållningsanordningar för barn indelas i fem viktgrupper:

2.1.1.1 Grupp 0 för barn som väger mindre än 10 kg.

2.1.1.2 Grupp 0+ för barn som väger mindre än 13 kg.

2.1.1.3 Grupp I för barn som väger 9–18 kg.

2.1.1.4 Grupp II för barn som väger 15–25 kg.

2.1.1.5 Grupp III för barn som väger 22–36 kg.

2.1.1.6 Isofix-fasthållningsanordningar för barn indelas i sju storleksklasser som beskrivs i tillägg 2 till bilaga 17 till FN-föreskrift nr 16:







A – ISO/F3: Framåtvänd fasthållningsanordning för småbarn, full höjd B – ISO/F2: Framåtvänd fasthållningsanordning för småbarn, reducerad höjd B1 – ISO/F2X: Framåtvänd fasthållningsanordning för småbarn, reducerad höjd C – ISO/R3: Bakåtvänd fasthållningsanordning för småbarn, full storlek D – ISO/R2: Bakåtvänd fasthållningsanordning för småbarn, reducerad storlek E – ISO/R1: Bakåtvänd fasthållningsanordning för spädbarn F – ISO/L1: Vänstervänd fasthållningsanordning för barn (babylift) G – ISO/L2: Högervänd fasthållningsanordning för barn (babylift)







Viktgrupp Isofix-storleksklass 0: upp till 10 kg F ISO/L1 G ISO/L2 E ISO/R1 0+: upp till 13 kg C ISO/R3 D ISO/R2 E ISO/R1 I: 9–18 kg A ISO/F3 B ISO/F2 B1 ISO/F2X C ISO/R3 D ISO/R2

2.1.2 Fasthållningsanordningar för barn indelas i fyra kategorier:

2.1.2.1 Kategorin universella för användning enligt punkterna 6.1.1, 6.1.3.1 och 6.1.3.2 på de flesta sittplatser i fordon och särskilt på dem som enligt FN-föreskrift nr 16 bedömts som kompatibla med en sådan kategori av fasthållningsanordning.

2.1.2.2 Kategorin begränsade för användning enligt punkterna 6.1.1 och 6.1.3.1 på därför avsedda sittplatser i vissa fordonstyper som anges antingen av tillverkaren av fasthållningsanordningen eller av fordonstillverkaren.

2.1.2.3 Kategorin semiuniversella för användning enligt punkterna 6.1.1 och 6.1.3.2.

2.1.2.4 Kategorin fordonsspecifika för användning antingen

2.1.2.4.1 i specifika fordonstyper, enligt punkterna 6.1.2 och 6.1.3.3, eller

2.1.2.4.2 som inbyggda fasthållningsanordningar.

2.1.3 Principen för fasthållande i fasthållningsanordningar för barn kan vara av två klasser:

en klass med integrerad fasthållning om fasthållandet av barnet i fasthållningsanordningen är oberoende av någon funktion direkt knuten till fordonet,

en klass med icke-integrerad fasthållning om fasthållandet av barnet i fasthållningsanordningen beror på någon funktion direkt knuten till fordonet.

2.1.3.1 partiell fasthållningsanordning: anordning, exempelvis en bälteskudde, som bildar en komplett fasthållningsanordning för barn när den används tillsammans med ett bilbälte för vuxna som går runt barnets kropp eller håller den anordning i vilken barnet är placerat.

2.1.3.2 bälteskudde: hård kudde, som kan användas tillsammans med ett bilbälte för vuxna.

2.2 bilbarnstol: fasthållningsanordning för barn som omfattar en stol i vilken barnet hålls fast.

2.3 bälte: fasthållningsanordning för barn som omfattar en kombination av band med ett låsbeslag, inställningsanordningar och fästen.

2.4 stol: konstruktion som utgör en del av fasthållningsanordningen för barn och är avsedd för barnet att sitta i.

2.4.1 babylift: fasthållningsanordning avsedd att hålla fast ett barn liggande på rygg eller mage med barnets ryggrad vinkelrätt mot fordonets längsgående mittplan. Den är så utformad att den vid en kollision fördelar de fasthållande krafterna över barnets huvud och kropp men inte över armar och ben.

2.4.2 fasthållningsanordning för babylift: anordning som används för att spänna fast en babylift i fordonskonstruktionen.

2.4.3 bakåtvänd bilbarnstol: fasthållningsanordning avsedd för ett barn i bakåtvänt halvliggande läge. Den är så utformad att den vid en frontalkollision fördelar de fasthållande krafterna över barnets huvud och kropp men inte över armar och ben.

2.5 underrede: den del av en fasthållningsanordning för barn med vilken stolen kan höjas.

2.6 stolsinsats: den del av en fasthållningsanordning för barn med vilken barnet kan höjas inuti fasthållningsanordningen.

2.7 kollisionsskydd: anordning som är fastsatt framför barnet och utformad för att i händelse av en frontalkollision fördela de fasthållande krafterna över större delen av barnkroppens längd.

Dessa anordningar delas in i två klasser med hänvisning till punkt 2.1.3:

Klass A: Integrerad

Klass B: Icke-integrerad

2.8 band: flexibel komponent som är utformad för att överföra krafter.

2.8.1 höftband: band, antingen i form av ett komplett bälte eller i form av en del av ett sådant bälte, som löper tvärs över och direkt eller indirekt håller fast barnets bäcken.

2.8.2 axelband: den del av ett bälte som håller fast den övre delen av barnets bål.

2.8.3 grenband: band (eller delade band, i de fall grenandet består av två eller flera banddelar) fäst vid fasthållningsanordningen och höftbandet och som är så placerat att de går mellan barnets lår. Det är utformat för att hindra att barnet glider under höftbältet vid normal användning och att höftbältet flyttas upp från bäckenet vid en sammanstötning.

2.8.4 barnfasthållningsband: band som utgör en del av bältet och endast håller fast barnets kropp.

2.8.5 fästband för fasthållningsanordning för barn: band som fäster fasthållningsanordningen i fordonskonstruktionen och som får utgöra en del av fordonssätets fasthållningsanordning.

2.8.6 sele: bältesenhet som består av ett höftbälte, axelband och, om sådant är monterat, ett grenband.

2.8.7 Y-format bälte: bälte där kombinationen av band bildas av ett band som dras mellan barnets ben och ett band för vardera axeln.

2.8.8 styrband: band eller anordning som håller axelbandet på bilbältet för vuxna i ett läge som passar barnet och med vilket det faktiska läge där axelbandet byter riktning kan ställas in med en anordning som kan flyttas upp och ned på bandet för att anpassas till barnets axel och därefter låsas i detta läge. Detta styrband är inte avsett att ta upp någon betydande del av den dynamiska belastningen. Ett styrband betraktas som en del av fasthållningsanordningen för barn och kan inte godkännas separat som en fasthållningsanordning för barn enligt denna föreskrift.

2.9 låsbeslag: snabbkopplingsanordning som gör att barnet hålls fast i fasthållningsanordningen eller fasthållningsanordningen i bilens konstruktion och som snabbt kan öppnas. Låsbeslaget kan innehålla inställningsanordningen.

2.9.1 infälld öppningsknapp för låsbeslag: öppningsknapp för låsbeslag som är utformad så att det inte är möjligt att öppna låsbeslaget med en sfär med en diameter av 40 mm.

2.9.2 icke infälld öppningsknapp för låsbeslag: öppningsknapp för låsbeslag som är utformad så att det är möjligt att öppna låsbeslaget med en sfär med en diameter av 40 mm.

2.10 inställningsanordning: anordning som möjliggör att fasthållningsanordningen eller dess fästen ställs in efter den fastspända personens kroppsbyggnad, efter fordonets utformning eller efter bådadera. Inställningsanordningen kan vara en del av låsbeslaget, ett upprullningsdon eller någon annan del av säkerhetsbältet.

2.10.1 snabbinställningsanordning: inställningsanordning som kan skötas med en hand med ett enkelt handgrepp.

2.10.2 inställningsanordning direktmonterad på en fasthållningsanordning: inställningsanordning för den integrerade selen som är direktmonterad på fasthållningsanordningen, istället för att vara direkt placerad på det band som den är konstruerad för att ställa in.

2.11 fästen: de delar av fasthållningsanordningen för barn, inklusive förankringsdelar, som gör det möjligt att ordentligt fästa fasthållningsanordningen i fordonskonstruktionen antingen direkt eller via fordonssätet.

2.11.1 stödben: permanent fäste för en fasthållningsanordning för barn som bildar en tryckbelastningsfördelning mellan fasthållningsanordningen och fordonskonstruktionen för att avleda effekterna från sittdynan under retardationen; ett stödben kan vara inställbart.

2.12 energiupptagare: anordning som konstruerats för att avleda energi oberoende av eller tillsammans med bandet och som utgör en del av fasthållningsanordningen för barn.

2.13 upprullningsdon: anordning utformad för att rymma en del av eller hela bandet för fasthållningsanordningen för barn. Termen omfattar följande anordningar:

2.13.1 automatiskt låsande upprullningsdon: upprullningsdon som möjliggör att bandet dras ut till önskad längd och automatiskt anpassar bandet till den fastspända personens kroppsbyggnad då låsbeslaget fästs. Bandet kan inte dras ut ytterligare utan en medveten åtgärd av den fastspända personen.

2.13.2 nödlåsande upprullningsdon: ett upprullningsdon som under normala körförhållanden inte begränsar den fastspända personens rörelsefrihet. Upprullningsdonet har en längdinställningsanordning som automatiskt anpassar bandet till bärarens kroppsbyggnad och en låsningsmekanism som aktiveras i en nödsituation genom

2.13.2.1 fordonets retardation, utdragning av bandet från upprullningsdonet eller på annat automatiskt sätt (enkelfunktion), eller

2.13.2.2 en kombination av dessa sätt (flerfunktion).

2.14 förankringar för fasthållningsanordning: de delar av fordonskonstruktionen eller sätenas stomme i vilka fästena för fasthållningsanordningen är förankrade.

2.14.1 tilläggsförankring: del av fordonskonstruktionen eller sätenas stomme eller någon annan del av fordonet i vilken fasthållningsanordningen är avsedd att förankras och som är utöver de förankringar som godkänts enligt FN-föreskrift nr 14 eller FN-föreskrift nr 145. Detta omfattar golvpanelen i provningsvagnen enligt bilaga 6 eller andra delar av konstruktionen i det specifika fordonet eller de specifika fordonen när de belastas med ett stödben.

2.14.2 nedre Isofix-förankring: styv, rund, vågrät stång med diametern 6 mm, som utgår från fordons- eller säteskonstruktionen och till vilken en Isofix-fasthållningsanordning för barn ansluts och förankras med Isofix-fästen.

2.14.3 Isofix-förankringssystem: system som består av två nedre Isofix-förankringar som uppfyller kraven i FN-föreskrift nr 14 eller FN-föreskrift nr 145 och som utformats för fastsättning av en Isofix-fasthållningsanordning för barn tillsammans med en rotationshämmande anordning.

2.14.4 rotationshämmande anordning:

a) En rotationshämmande anordning för en universell Isofix-fasthållningsanordning för barn består av den övre Isofix-hållremmen.

b) En rotationshämmande anordning för en semiuniversell Isofix-fasthållningsanordning för barn består antingen av en övre hållrem, fordonets instrumentpanel eller av ett stödben som ska begränsa fasthållningsanordningens rotation vid en frontalkollision.

c) För universella och semiuniversella Isofix-fasthållningsanordningar för barn utgör själva fordonssätet inte någon rotationshämmande anordning.

2.14.5 Isofix-förankring för övre hållrem: anordning som uppfyller kraven i FN-föreskrift nr 14 eller FN-föreskrift nr 145, exempelvis en stång, som placerats inom ett avgränsat område och utformats för att ett anslutningsband för den övre hållremmen för Isofix ska kunna anslutas och dess hämmande kraft överföras till fordonsstommen.

2.15 framåtvänd: vänd i fordonets normala färdriktning.

2.16 bakåtvänd: vänd i riktningen rakt emot fordonets normala färdriktning.

2.17 lutande läge: särskilt stolsläge som gör det möjligt för barnet att sitta tillbakalutat.

2.18 liggande läge/på rygg/på mage: läge där minst barnets huvud och kropp, bortsett från armar och ben, ligger på en vågrät yta i vila i fasthållningsanordningen.

2.19 typ av fasthållningsanordning för barn: fasthållningsanordningar för barn som inte skiljer sig åt i följande väsentliga avseenden:

2.19.1 Den kategori, den eller de viktgrupper, den placering och den riktning (enligt definitionerna i punkterna 2.15 och 2.16) i vilka fasthållningsanordningen är avsedd att användas.

2.19.2 Fasthållningsanordningens geometri.

2.19.3 Mått, vikt, material och färg på

a) sätet,

b) stoppningen och

c) kollisionsskyddet.

2.19.4 Material, vävning, mått och färg på banden.

2.19.5 De styva komponenterna (låsbeslag, fästen, osv.).

2.20 säte: konstruktion, oavsett om den ingår som en del av fordonets konstruktion eller ej, komplett med klädsel, som utgör sittplats för en vuxen person. I detta sammanhang gäller följande:

2.20.1 grupp av säten: antingen ett bänksäte eller flera separata säten som är monterade sida vid sida (dvs. monterade på så sätt att de främre förankringarna till ett säte ligger i linje med de främre eller bakre förankringarna till ett annat eller på en linje mellan dessa förankringar) där varje säte utgör sittplats för en eller flera vuxna personer.

2.20.2 bänksäte: konstruktion, komplett med klädsel, avsedd som sittplats för minst två vuxna personer.

2.20.3 framsäten: den grupp av säten som är placerad längst fram i passagerarutrymmet, dvs. som inte har något annat säte framför sig.

2.20.4 baksäten: fasta, framåtvända säten placerade bakom en annan grupp av säten.

2.20.5 Isofix-läge: system som tillåter installering av

a) antingen en universell framåtvänd Isofix-fasthållningsanordning för barn enligt definitionen i denna föreskrift,

b) eller en semiuniversell framåtvänd Isofix-fasthållningsanordning för barn enligt definitionen i denna föreskrift,

c) eller en semiuniversell bakåtvänd Isofix-fasthållningsanordning för barn enligt definitionen i denna föreskrift,

d) eller en semiuniversell sidovänd Isofix-fasthållningsanordning för barn enligt definitionen i denna föreskrift,

e) eller en fordonsspecifik Isofix-fasthållningsanordning för barn enligt definitionen i denna föreskrift.

2.21 inställningssystem: den kompletta anordning med vilken fordonssätet eller dess delar kan anpassas till en vuxen sittande persons kroppsbyggnad. Denna anordning får i synnerhet möjliggöra

2.21.1 inställning i längdled och/eller

2.21.2 inställning i höjdled och/eller

2.21.3 vinkelinställning.

2.22 sätesförankring: det system genom vilket hela sätet för vuxna är fastsatt i fordonets konstruktion, inklusive de berörda delarna av fordonets konstruktion.

2.23 sätestyp: kategori av säten för vuxna som inte skiljer sig åt i väsentliga avseenden som

2.23.1 form, mått och material i sätets konstruktion,

2.23.2 de typer av inställningssystem och spärrsystem som används samt måtten på dessa, och

2.23.3 typer av förankringar på sätet för säkerhetsbälten för vuxna, av sätesförankringar och av berörda delar av fordonets konstruktion samt måtten på dessa.

2.24 förskjutningssystem: anordning som gör det möjligt i vinkel eller längdled förskjuta sätet för vuxna eller en av dess delar, utan något fast mellanläge, för att underlätta passagerarnas in- och urstigning i fordonet och lastning och urlastning av föremål.

2.25 spärrsystem: anordning som håller fast sätet för vuxna och dess delar i varje användningsläge.

2.26 spärranordning: anordning som låser och hindrar att en del av säkerhetsbältet för vuxna rör sig i förhållande till en annan del av samma bälte. Sådana anordningar kan verka antingen på den diagonala delen eller på höftdelen eller tillsammans säkra både höftdelen och den diagonala delen av bältet för vuxna. Termen omfattar följande klasser:

2.26.1 anordning av klass A: anordning som förhindrar att barnet drar ut band från upprullningsdonet genom bältets höftdel när bältet för vuxna används för att direkt hålla fast barnet.

2.26.2 anordning av klass B: anordning som gör att sträckningen behålls i höftdelen av ett säkerhetsbälte för vuxna när bältet för vuxna används för att hålla fast fasthållningsanordningen. Anordningen är avsedd att hindra att bandet glider ur upprullningsdonet genom anordningen vilket skulle lätta spänningen och göra att fasthållningsanordningen inte hålls kvar i sitt optimala läge.

2.27 fasthållningsanordning för barn med särskilda behov: fasthållningsanordning utformad för barn med särskilda behov till följd av antingen fysiska eller mentala funktionsnedsättningar. Denna anordning får i synnerhet inkludera tilläggsanordningar för fasthållning av någon del av barnet men ska omfatta minst en primär fasthållning som uppfyller kraven i denna föreskrift.

2.28 Isofix-fäste: en av två anslutningar som uppfyller kravet i punkt 6.3.2 i denna föreskrift, som utgår från konstruktionen för Isofix-fasthållningsanordningen för barn och som passar till en nedre Isofix-förankring.

2.29 Isofix-fasthållningsanordning för barn: fasthållningsanordning för barn som ska fästas vid ett Isofix-förankringssystem som uppfyller kravet i FN-föreskrift nr 14 eller FN-föreskrift nr 145.

2.30 utrymme mellan sittdyna och ryggstöd: området vid skärningspunkten för fordonets sittdyne- och ryggstödsytor.

2.31 fordonssätesfixtur: fixtur enligt de Isofix-storleksklasser som definieras i punkt 2.1.1.6, vars mått anges i figurerna 1–6 i tillägg 2 till bilaga 17 till FN-föreskrift nr 16 och som används av en tillverkare av fasthållningsanordningar för att bestämma lämpliga mått för en Isofix-fasthållningsanordning för barn och placeringen av dess Isofix-fästen.

2.32 Isofix-anslutning för övre hållrem: anordning som är avsedd att fästas vid en Isofix-förankring för övre hållrem.

2.33 Isofix-krok för övre hållrem: Isofix-anslutning för övre hållrem som normalt sett används för att fästa ett Isofix-band för övre hållrem vid en Isofix-förankring för övre hållrem enligt definitionen i figur 3 i FN-föreskrift nr 14 eller FN-föreskrift nr 145.

2.34 Isofix-band för övre hållrem: bältesband (eller motsvarande) som sträcker sig från toppen av en Isofix-fasthållningsanordning för barn till Isofix-förankringen för övre hållrem och som är utrustat med en inställningsanordning, en spänningsreducerande anordning och en Isofix-anslutning för övre hållrem.

2.35 Isofix-fäste för övre hållrem: anordning för att säkra Isofix-bandet för övre hållrem vid Isofix-fasthållningsanordningen för barn.

2.36 spänningsreducerande anordning: system som gör det möjligt att lossa den anordning som ställer in och behåller spänningen i Isofix-bandet för övre hållrem.

2.37 bandstyrning för säkerhetsbälten för vuxna: anordning genom vilken säkerhetsbältet för vuxna passerar för en korrekt dragning vilket möjliggör fri rörlighet för bandet.

2.38 typgodkännandeprovning: provning för att avgöra i vilken utsträckning en typ av fasthållningsanordning för barn som lämnats in för godkännande kan uppfylla kraven.

2.39 provning för godkännande av tillverkning: provning för att avgöra om tillverkaren kan tillverka en fasthållningsanordning för barn som överensstämmer med de fasthållningsanordningar som lämnats in för typgodkännande.

2.40 rutinprovning: provning av ett antal fasthållningsanordningar som valts ut från en enda sats för att kontrollera i vilken utsträckning de uppfyller kraven.

2.41 förskjutningssystem för fasthållningsanordning för barn: anordning som gör det möjligt att i vinkel eller längdled förskjuta fasthållningsanordningen eller en av dess delar.

2.42 spärrsystem för fasthållningsanordning för barn: anordning som håller fasthållningsanordningen och dess delar i användningsläget.

2.43 belastningsbegränsande anordning: anordning som kan gå sönder eller fastna under specifika belastningsförhållanden. Anordningen ska uttryckligen vara utformad för dessa förhållanden och dess reaktion ska vara reproducerbar och objektivt dokumenterad i det tekniska underlaget.

3. ANSÖKAN OM GODKÄNNANDE

3.1 Ansökan om godkännande av en typ av fasthållningsanordning för barn ska lämnas in av varumärkesinnehavaren eller av dennes behöriga ombud och följa det typgodkännandeschema som beskrivs i bilaga 14.

3.2 Ansökan om godkännande ska för varje typ av fasthållningsanordning för barn åtföljas av följande:

3.2.1 En teknisk beskrivning av fasthållningsanordningen med uppgifter om de band och andra material som används tillsammans med de belastningsbegränsande anordningarnas förutsedda och reproducerbara reaktion. Den ska åtföljas av ritningar över fasthållningsanordningens delar och monteringsanvisningar för upprullningsdon och deras avkänningsanordningar, intyg om giftighet (punkt 6.1.5) och brandfarlighet (punkt 6.1.6); ritningarna ska ange den placering som avses för godkännandenummer och tilläggssymboler i förhållande till godkännandemärkets cirkel. I beskrivningen ska färgen på den modell som lämnas in för godkännande anges.

3.2.2 Fyra exemplar av fasthållningsanordningen.

3.2.3 Tio meter av varje kategori av band som används i fasthållningsanordningen.

3.2.4 Ytterligare exemplar ska lämnas in på begäran av den tekniska tjänst som ansvarar för att utföra provningen.

3.2.5 Anvisningar och uppgifter om förpackning enligt punkt 15.

3.2.6 I fråga om babyliftar, om fasthållningsanordningen kan användas tillsammans med ett antal olika typer av babyliftar ska tillverkaren av fasthållningsanordningen tillhandahålla en förteckning över dessa.

3.3 När ett godkänt säkerhetsbälte för vuxna används för att fästa fasthållningsanordningen för barn ska ansökan ange den kategori av säkerhetsbälte för vuxna, t.ex. fasta höftbälten, som ska användas.

3.4 Typgodkännandemyndigheten i en part i överenskommelsen ska innan typgodkännande beviljas kontrollera att tillfredsställande arrangemang och förfaranden för att säkerställa effektiv kontroll finns så att de fasthållningsanordningar för barn, deras utrustning eller delar som är under tillverkning överensstämmer med den godkända typen.

4. MÄRKNINGAR

4.1 De exemplar av fasthållningsanordningar som lämnas in för godkännande i överensstämmelse med bestämmelserna i punkterna 3.2.2 och 3.2.3 ska tydligt och outplånligt märkas med tillverkarens namn, initialer eller varumärke.

4.2 En av de delar av fasthållningsanordningen som är tillverkade av plast (som ytterhölje, kollisionsskydd, bälteskudde, osv.), förutom band eller sele, ska tydligt (och outplånligt) märkas med tillverkningsår.

4.3 Om fasthållningsanordningen ska användas tillsammans med ett säkerhetsbälte för vuxna ska korrekt banddragning vara tydligt angiven med hjälp av en skiss som är varaktigt fäst vid fasthållningsanordningen. Om fasthållningsanordningen hålls på plats av ett säkerhetsbälte för vuxna ska banddragningen vara tydligt markerad på produkten med en färgkodning. Färgen ska vara röd för den dragning av säkerhetsbältet som ska användas när anordningen monteras framåtvänd och blå för den dragning som ska användas när anordningen monteras bakåtvänd. För anordningar som kan monteras både bakåtvända och framåtvända utan att bältesdragningen ändras (t.ex. vändbara anordningar) ska båda färgerna användas. Samma färger ska även användas på de etiketter på anordningen som visar hur anordningen ska användas.

Det ska finnas en tydlig skillnad mellan de avsedda dragningarna för höftdelen och den diagonala delen av säkerhetsbältet. Sådana tecken som färgkodning, text, konturteckningar osv. ska skilja mellan säkerhetsbältets olika delar.

I varje illustration av bältesdragningen på produkten ska riktningen på fasthållningsanordningen i förhållande till fordonet tydligt anges. Bältesdragningsillustrationer som inte visar fordonssätet kan inte godtas.

Den märkning som anges i denna punkt ska vara synlig när fasthållningsanordningen är placerad i fordonet. För fasthållningsanordningar av grupp 0 ska denna märkning även vara synlig när barnet är placerat i fasthållningsanordningen.

4.4 På den synliga innerytan (inklusive innerytan på ett av sidostöden bredvid barnets huvud) inom ungefär det område där barnets huvud vilar i fasthållningsanordningen ska bakåtvända fasthållningsanordningar ha den etikett som visas varaktigt fastsatt.

Etikettens mått ska vara minst 120 × 60 mm eller motsvarande yta.

Etiketten får anpassas så att dess utformning skiljer sig från det exemplet som visas, men innehållet ska motsvara de exakta föreskrifterna. Ingen annan typ av information får inkluderas på etiketten, om den inte placeras utanför en tydligt markerad rektangel som åtminstone har de mått som anges ovan. Genom undantag från ovannämnda bestämmelse får ett artikelnummer, en streckkod eller liknande identifieringsmärkning med en storlek på högst 8 mm × 35 mm eller motsvarande yta placeras på etiketten.

Det ska också säkerställas att inga avvikelser i fråga om de angivna piktogrammens form och riktning är tillåtna, framför allt ska varje individualiserad utformning av de angivna piktogrammen vara förbjuden, med undantag för handen med ett visande pekfinger och den uppslagna broschyren med bokstaven ”i” på högra sidan, förutsatt att de är lätt igenkännliga.

Små avvikelser beträffande linjetjocklek, fastsättning av märkning och andra relevanta tillverkningstoleranser ska godtas.

Etiketten ska sys fast i klädseln runt hela sin omkrets och/eller varaktigt sammanfogas med klädseln över hela sin bakre yta. Varje annat sätt att fästa etiketten som är varaktigt och inte kan avlägsnas från produkten eller bli skymd kan accepteras. Etiketter av flaggtyp är förbjudna.

Om delar av fasthållningsanordningen eller några tillbehör som tillhandahålls av tillverkaren av fasthållningsanordningen kan skymma etiketten krävs ytterligare en etikett. En varningsetikett ska vara varaktigt synlig i alla situationer då fasthållningsanordningen förbereds för användning i någon konfiguration.

Figur A

Varningsetikett

Figur B

Piktogram enligt ISO 2575:2004 – Z.01 som ska användas och som ska ha en yttre diameter på minst 38 mm

Figur C

Piktogram som visar fara för utlösning av krockkudde ska användas och ska ha en bredd på 40 mm och en höjd på 28 mm, eller större, med samma proportioner

4.5 I fråga om fasthållningsanordningar för barn som kan användas både framåtvända och bakåtvända, ska även följande text inkluderas:

”VIKTIGT – ANVÄND INTE FRAMÅTVÄND FÖRRÄN BARNET VÄGER MER ÄN … (se anvisningarna)”

4.6. I fråga om fasthållningsanordningar med alternativa bältesdragningar, ska de alternativa belastningsbärande kontaktpunkterna mellan fasthållningsanordningen och säkerhetsbältet för vuxna vara varaktigt märkta. Denna märkning ska ange att det är fråga om en alternativ bältesdragning och ska överensstämma med ovanstående krav om kodning för framåtvänd och bakåtvänd montering.

4.7 Om fasthållningsanordningen har alternativa belastningsbärande kontaktpunkter ska det i den märkning som krävs enligt punkt 4.3 ingå en uppgift om att den alternativa bältesdragningen beskrivs i anvisningarna.

4.8 Isofix-märkning

Om produkten innehåller Isofix-fästen ska följande uppgifter vara varaktigt synliga för den som installerar fasthållningsanordningen i ett fordon:

Isofix ISO-logotyp, åtföljd av den eller de bokstäver som motsvarar produktens Isofix-storleksklass (klasser). Minst en symbol som består av en cirkel med en diameter av minst 13 mm och som innehåller ett piktogram som kontrasterar mot cirkelns bakgrund. Piktogrammet ska vara klart synligt antingen med hjälp av kontrastfärger eller genom en lämplig relief om det är pressat eller präglat.

Följande uppgifter får förmedlas genom piktogram och/eller text. Märkningen ska ange följande:

a) De huvudsakliga steg som behöver vidtas för att färdigställa sätet för installering. Exempelvis ska metoden för att utöka Isofix-spärrsystemet förklaras.

b) Varje indikators placering, funktion och tolkning ska förklaras.

c) Placering och, om så krävs, dragning av övre hållremmar eller andra medel för att begränsa sätets rotation som kräver att åtgärder vidtas ska i tillämpliga fall anges med följande symboler:

d) Inställning av Isofix-spärrar och av den övre hållremmen eller av andra medel för att begränsa sätets rotation som kräver att åtgärder vidtas ska anges.

e) Märkningen ska vara varaktigt anbringad och synlig för den som installerar sätet.

f) När så krävs ska hänvisning göras till bruksanvisningen för fasthållningsanordningen och till detta dokuments placering med användande av nedanstående symbol.

4.9 Märkning av en bälteskudde utan ryggstöd.

Om produkten är en bälteskudde utan ryggstöd ska följande etikett vara varaktigt synlig för den som installerar fasthållningsanordningen i ett fordon och ska vara dold när bälteskudden används tillsammans med sitt avtagbara ryggstöd:

5. GODKÄNNANDE

5.1 Varje provexemplar som lämnas in i enlighet med punkterna 3.2.2 och 3.2.3 ska i alla avseenden uppfylla de specifikationer som anges i punkterna 6–8 i denna föreskrift innan godkännande kan beviljas.

5.2 Varje godkänd typ ska ges ett godkännandenummer. De två första siffrorna i numret (för närvarande 04 för ändringsserie 04 som trädde i kraft den 12 september 1995) ska ange den ändringsserie (innehållande de senaste större tekniska ändringarna av föreskriften) som gäller vid tidpunkten för utfärdandet av godkännandet. En och samma part i överenskommelsen får inte ge samma nummer till någon annan typ av fasthållningsanordning för barn som godkänts enligt denna föreskrift.

5.3 Ett meddelande om beviljat, utökat eller ej beviljat godkännande av en fasthållningsanordning för barn enligt denna föreskrift ska lämnas till de parter i överenskommelsen som tillämpar denna föreskrift, med hjälp av ett formulär som överensstämmer med mallen i bilaga 1 till denna föreskrift.

5.4 Förutom de märkningar som föreskrivs i punkt 4 ska följande uppgifter finnas på en lämplig plats på varje fasthållningsanordning som överensstämmer med en typ som godkänts enligt denna föreskrift:

5.4.1 Ett internationellt godkännandemärke som är utformat på följande sätt:

5.4.1.1 En cirkel som omger bokstaven E, följd av det särskiljande numret för det land som beviljat godkännandet. ( 1 )

5.4.1.2 Ett godkännandenummer.

5.4.2 Följande tilläggssymboler:

5.4.2.1 Ordet (orden) ”universell”, ”begränsad”, ”semiuniversell” eller ”fordonsspecifik” beroende på fasthållningsanordningens kategori.

5.4.2.2. Det viktområde för vilket fasthållningsanordningen är utformad, nämligen:

0–10 kg, 0–13 kg, 9–18 kg, 15–25 kg, 22–36 kg, 0–18 kg, 9–25 kg, 15–36 kg, 0–25 kg, 9–36 kg, 0–36 kg.

5.4.2.3 Symbolen S om det är fråga om en fasthållningsanordning för barn med särskilda behov.

5.5 Det godkännandemärke som föreskrivs i punkt 5.4 får inte ersättas med en sådan unik identifiering som avses i bilaga 5 till 1958 års överenskommelse.

5.6 I bilaga 2 till denna föreskrift ges exempel på godkännandemärkets utformning.

5.7 De uppgifter som avses i punkt 5.4 ska vara lätt läsbara och outplånliga och får anbringas med en etikett eller genom direkt märkning. Etiketten eller märkningen ska tåla nötning.

5.8 De etiketter som avses i punkt 5.6 får vara utfärdade antingen av den myndighet som beviljade godkännandet eller, under förutsättning att den myndigheten ger sitt tillstånd, av tillverkaren.

6. ALLMÄNNA SPECIFIKATIONER

6.1 Placering och fastsättning i fordonet

6.1.1 Användning av fasthållningsanordningar för barn av kategorierna universella, semiuniversella och begränsade är tillåten på sittplatser i fram- och baksäten om fasthållningsanordningarna är monterade enligt tillverkarens anvisningar.

6.1.2 Användning av fasthållningsanordningar för barn av kategorin fordonsspecifik är tillåten på alla sittplatser och även inom bagageutrymmet om fasthållningsanordningarna är monterade enligt tillverkarens anvisningar. I fråga om bakåtvända fasthållningsanordningar ska utformningen vara sådan att stöd för barnets huvud säkerställs när fasthållningsanordningen är färdig för användning. Detta ska fastställas med en linje vinkelrät mot ryggstödet genom ögonlinjen som ska ha en skärningspunkt med ryggstödet som ligger minst 40 mm under rundningens början på ett sådant huvudstöd.

▼M1

6.1.3 Beroende på kategori ska fasthållningsanordningen fästas i fordonskonstruktionen eller i säteskonstruktionen.







Möjliga konfigurationer för godkännande Tabell över grupper och kategorier Grupp Universella (1) Semiuniversella (2) Begränsade Fordonsspecifika CRS ISOFIXCRS CRS ISOFIXCRS CRS ISOFIXCRS CRS ISOFIXCRS 0 Babylift A (3) NA A (3) A (3) A (3) NA A (3) A (3) Bakåtvänd A (3) NA A (3) A (3) A (3) NA A (3) A (3) 0+ Bakåtvänd A (3) NA A (3) A (3) A (3) NA A (3) A (3) I Bakåtvänd A (3) NA A (3) A (3) A (3) NA A (3) A (3) Framåtvänd (med integrerad fasthållning) A (3) A (3) A (3) A (3) A (3) NA A (3) A (3) Framåtvänd (med icke-integrerad fasthållning) NA NA NA NA NA NA NA NA Framåtvänd (med icke-integrerad fasthållning, se punkt 6.1.12) A (3) NA A (3) NA A (3) NA A (3) A (3) II Bakåtvänd A (3) NA A (3) NA A (3) NA A (3) A (3) Framåtvänd (med integrerad fasthållning) A (3) NA A (3) NA A (3) NA A (3) A (3) Framåtvänd (med icke-integrerad fasthållning) A (3) NA A (3) NA A (3) NA A (3) A (3) III Bakåtvänd A (3) NA A (3) NA A (3) NA A (3) A (3) Framåtvänd (med integrerad fasthållning) A (3) NA A (3) NA A (3) NA A (3) A (3) Framåtvänd (med icke-integrerad fasthållning) A (3) NA A (3) NA A (3) NA A (3) A (3)

där

CRS : Fasthållningsanordning för barn (Child restraint system)

A : Tillämpligt

NA : Ej tillämpligt

(1) Med universella Isofix-fasthållningsanordningar för barn avses framåtvända fasthållningsanordningar för användning i fordon på platser utrustade med Isofix-förankringssystem och en förankring med övre hållrem.

(2) Med semiuniversella Isofix-fasthållningsanordningar för barn avses

— framåtvända fasthållningsanordningar som är utrustade med stödben, eller

— bakåtvända fasthållningsanordningar som är utrustade med ett stödben eller ett övre hållremsband för användning i fordon på platser utrustade med Isofix-förankringssystem och en förankring med övre hållrem om så behövs, eller

— bakåtvända fasthållningsanordningar, stödda av fordonets instrumentpanel, för användning i det främre passagerarsäte som är utrustat med Isofix-förankringssystem, eller

— sidovända fasthållningsanordningar som, om så behövs, är utrustade med en rotationshämmande anordning för användning i fordon på platser som är utrustade med Isofix-förankringssystem och, om så behövs, förankring med övre hållrem.

(3) Nya godkännanden och utökningar kommer att beviljas i enlighet med punkterna 17.16–17.23.

▼B

6.1.3.1 För kategorierna universella och begränsade ska fasthållningsanordningen fästas med ett säkerhetsbälte för vuxna (med eller utan upprullningsdon) som uppfyller kraven i FN-föreskrift nr 16 (eller likvärdiga krav) och som monterats på de förankringar som uppfyller kraven i FN-föreskrift nr 14 (eller likvärdiga krav).

6.1.3.2 För universella Isofix-fasthållningsanordningar för barn ska fasthållningsanordningen fästas med de Isofix-fästen och det Isofix-band för övre hållrem som uppfyller kraven i denna föreskrift och som monterats på de Isofix-förankringssystem och den Isofix-förankring för övre hållrem som uppfyller kraven i FN-föreskrift nr 14 eller FN-föreskrift nr 145.

6.1.3.3 För kategorin semiuniversella ska fasthållningsanordningen fästas med de nedre förankringar som föreskrivs i FN-föreskrift nr 14 eller FN-föreskrift nr 145 och de tilläggsförankringar som uppfyller rekommendationen i bilaga 11 till denna föreskrift.

6.1.3.4 För semiuniversella Isofix-fasthållningsanordningar för barn som uppfyller kraven i denna föreskrift och monterats på de Isofix-fästen och/eller den Isofix-förankring för övre hållrem som uppfyller kraven i FN-föreskrift nr 14 eller FN-föreskrift nr 145 ska fasthållningsanordningen fästas med Isofix-fästen och Isofix-band för övre hållrem eller ett stödben eller fordonets instrumentpanel.

6.1.3.5 För kategorin fordonsspecifik ska fasthållningsanordningen fästas med de förankringar som utformats av fordonstillverkaren eller tillverkaren av fasthållningsanordningen.

6.1.3.6 I fråga om barnfasthållningsband eller fästband för de fasthållningsanordningar som använder bältesförankringar i vilka bälten för vuxna redan finns monterade, ska den tekniska tjänsten kontrollera att

det effektiva bältesförankringsläget för vuxna är godkänt enligt FN-föreskrift nr 14 eller likvärdiga bestämmelser,

effektiv funktion för båda anordningarna inte hindras av den andra,

låsbeslagen för systemet för vuxna och tilläggssystemet inte är sinsemellan utbytbara.

I fråga om de fasthållningsanordningar för barn som använder stänger eller tilläggsanordningar som är fästa vid de förankringar som godkänts enligt FN-föreskrift nr 14 och som flyttar det effektiva förankringsläget utanför det område som avses i föreskrift nr 14, ska följande gälla:

Sådana anordningar får endast godkännas som semiuniversella eller fordonsspecifika anordningar.

Den tekniska tjänsten ska tillämpa kraven i bilaga 11 till denna föreskrift på stången och fästanordningarna.

Stången ska ingå i den dynamiska provningen, med belastningen anbringad i mittläget och stången i sitt yttersta läge om den kan ställas in.

Det effektiva läget och funktionen för alla bältesförankringar för vuxna i vilka stången är fastsatt får inte försämras.

6.1.3.7 De fasthållningsanordningar för barn som använder ett stödben får endast godkännas i den semiuniversella eller fordonsspecifika kategorin och kraven i bilaga 11 till denna föreskrift ska tillämpas. Tillverkaren av fasthållningsanordningar för barn ska beakta vad som behövs för att stödbenet ska fungera korrekt i varje fordon samt tillhandahålla dessa uppgifter.

6.1.4 En bälteskudde ska hållas fast antingen med ett bälte för vuxna, med användande av den provning som anges i punkt 8.1.4, eller på annat sätt.

6.1.5 Tillverkaren av fasthållningsanordningen för barn ska skriftligen intyga att giftigheten hos de material som används vid tillverkningen och som är åtkomliga för det fasthållna barnet överensstämmer med tillämpliga delar av EN 71-3:2013+A1:2014 (punkt 4.2, tabell 2, kategori III för specifika krav och punkt 7.3.3 för provningsmetod). Provningar som bekräftar intygets giltighet får utföras om den tekniska tjänsten så önskar. Denna punkt gäller inte fasthållningsanordningar av grupperna II och III.

6.1.6 Brandfarligheten hos fasthållningsanordningar för barn som har lämnats in för godkännande ska bedömas med någon av följande metoder:

Metod 1 är endast tillämplig på icke inbyggda fasthållningsanordningar för barn och metod 2 är endast tillämplig på fordonsspecifika inbyggda fasthållningsanordningar för barn.

Metod 1

Tillverkaren av fasthållningsanordningen för barn ska skriftligen intyga att brandfarligheten hos de material som används vid tillverkningen av fasthållningsanordningen för barn överensstämmer med den metod som anges i avsnitt 5.4 i EN 71-2:2011+A1:2014 med en högsta spridningshastighet för elden på 30 mm/s. Provningar som bekräftar intygets giltighet får utföras om den tekniska tjänsten så önskar. När tyger har monterats tillsammans ska dessa provas som ett kompositmaterial.

Med kompositmaterial menas ett material bestående av flera skikt av liknande eller olika material som hålls fast tillsammans i ytorna genom kittning, vulkning, plätering, svetsning etc. I sådana fall ska materialet provas som ett kompositmaterial. När olika material är sammanfogade punktvis anses de inte vara kompositmaterial och ska provas separat.

Provningar som bekräftar intygets giltighet får utföras om den tekniska tjänsten så önskar.

Metod 2

Sökanden ska skriftligen intyga att när material provas i enlighet med bilaga 24 till denna föreskrift ska de material som används inte brinna och flammans främre del får inte spridas över materialets yta med en hastighet på mer än 100 mm per minut. Alla material som används i en fasthållningsanordning för barn ska uppfylla dessa krav. Kravet i fråga om spridning av flammans främre del ska inte tillämpas på en yta som har skapats genom att en provbit har klippts ut för att användas vid provning i enlighet med bilaga 24.

Kraven ska vara uppfyllda både när fasthållningsanordningen för barn är i uppfällt och i hopfällt läge.

Om ett material slutar att brinna innan det har brunnit i 60 sekunder från det att tidtagningen startade och inte har brunnit mer än 51 mm från den punkt där tidtagningen startade, ska materialet anses uppfylla det krav på brinnhastighet som anges ovan.

Provningar som bekräftar intygets giltighet får utföras om den tekniska tjänsten så önskar.

6.1.7 I fråga om de bakåtvända fasthållningsanordningar för barn som stöds av fordonets instrumentpanel, förutsätts i samband med godkännande enligt denna föreskrift att instrumentpanelen är tillräckligt styv.

6.1.8 Integrerade universella fasthållningsanordningar för barn, förutom universella Isofix-fasthållningsanordningar, ska ha en huvudsaklig belastningsbärande kontaktpunkt mellan fasthållningsanordningen och säkerhetsbältet för vuxna. Denna punkt får inte vara mindre än en radie på 150 mm från Cr-axeln, uppmätt enligt figurerna nedan med fasthållningsanordningen installerad på den dynamiska provbänken i enlighet med bilaga 21 till denna föreskrift utan provdocka.

Icke integrerade universella fasthållningsanordningar för barn ska ha en huvudsaklig belastningsbärande kontaktpunkt mellan fasthållningsanordningen och säkerhetsbältet för vuxna. Denna punkt får inte vara mindre än 65 mm lodrätt ovanför provningsbänkens sittdyna och får inte vara mindre än 150 mm från Cr-axeln, uppmätt enligt figurerna nedan med fasthållningsanordningen installerad på den dynamiska provbänken i enlighet med bilaga 21 till denna föreskrift, utan provdocka.

Figurer för förklaring av mätningsförfarandet

(Alla mått i millimeter)

Kontrollen ska utföras på båda sidorna av fasthållningsanordningen för barn och längs ett längsgående plan parallellt med fasthållningsanordningens mittplan.

Ytterligare alternativa bältesdragningar är tillåtna. Om det finns en alternativ bältesdragning ska tillverkaren särskilt nämna detta alternativ i bruksanvisningen, enligt vad som krävs i punkt 15. Vid provning med sådana alternativa bältesdragningar ska fasthållningsanordningen uppfylla alla krav i den här föreskriften.

6.1.9 Om säkerhetsbältet för vuxna krävs för att fästa en universell fasthållningsanordning för barn anges den maximilängd som ska användas på den dynamiska provningsbänken i bilaga 13 till denna föreskrift.

För att kontrollera överensstämmelsen med detta krav ska fasthållningsanordningen säkras vid provningsbänken med användning av det lämpliga standardiserade säkerhetsbälte som beskrivs i bilaga 13. Provdockan får inte installeras om inte fasthållningsanordningens utformning är sådan att installeringen av en provdocka ökar den mängd bälte som används. Med fasthållningsanordningen i installerat läge får det inte finnas någon spänning i bältet bortsett från den som utövas av det standardiserade upprullningsdonet om ett sådant monterats. Om ett bälte med upprullningsdon används ska detta villkor uppfyllas med minst 150 mm av bältet kvar på rullen.

6.1.10 Fasthållningsanordningar av grupperna 0 och 0+ får inte användas framåtvända.

6.1.11 Fasthållningsanordningar av grupperna 0 och 0+, med undantag av babyliftar enligt punkt 2.4.1, ska tillhöra klassen med integrerad fasthållning.

6.1.12 Fasthållningsanordningar av grupp I ska tillhöra klassen med integrerad fasthållning, om de inte är försedda med ett kollisionsskydd av klass B enligt definitionen i punkt 2.7 i denna föreskrift.

6.1.13 Bälteskuddar utan ryggstöd ska endast typgodkännas som fasthållningsanordning för barn i grupp III enligt definitionen i punkt 2.1.1.5 i denna föreskrift. (Viktområde 22–36 kg.)

6.2 Konfiguration

6.2.1 Fasthållningsanordningens konfiguration ska vara sådan att följande krav uppfylls:

6.2.1.1 Fasthållningsanordningen ska ge erforderligt skydd i alla de lägen som är avsedda för denna typ av fasthållningsanordning. För fasthållningsanordningar för barn med särskilda behov ska den primära fasthållningen ge erforderligt skydd i alla de lägen som är avsedda för denna typ av fasthållningsanordning utan att ytterligare anordningar för fasthållning används.

6.2.1.2 Barnet ska lätt och snabbt kunna sättas i och tas ur fasthållningsanordningen. När det gäller en fasthållningsanordning i vilken barnet hålls fast med en sele eller ett Y-format bälte utan upprullningsdon ska vart och ett av axelbanden och höftbandet kunna röra sig i förhållande till varandra under det förfarande som föreskrivs i punkt 7.2.1.4.

I dessa fall får fasthållningsanordningens bältesenhet vara utformad med två eller fler sammanbindande delar. För en fasthållningsanordning för barn med särskilda behov godkänns att de ytterligare anordningarna för fasthållning begränsar den snabbhet med vilken ett barn kan sättas i och tas ur. De ytterligare anordningarna ska emellertid i möjligaste mån utformas så att de snabbt kan öppnas.

6.2.1.3. Om det är möjligt att ändra fasthållningsanordningens lutning får denna lutningsändring inte kräva ytterligare manuell inställning av banden. Ett avsiktligt handgrepp ska krävas för att ändra fasthållningsanordningens lutning.

6.2.1.4 Fasthållningsanordningar av grupperna 0, 0+ och I ska hålla barnet i sådant läge att erforderligt skydd ges även när barnet sover.

6.2.1.5 För att hindra att barnet glider ner under bandet vid en kollision eller på grund av barnets egna rörelser krävs ett grenband på alla framåtvända fasthållningsanordningar av grupp I som har en integrerad sele.

6.2.2 Alla fasthållningsanordningar som använder höftband ska aktivt styra höftbandet liksidigt på båda sidor för att säkerställa att den belastning som överförs av höftbandet överförs via bäckenet. Enheten får inte utsätta svaga delar av barnets kropp (buk, skrev osv.) för alltför stora påfrestningar.

När det gäller bälteskuddar och bältesstolar ska höftdelen på bilbältet för vuxna aktivt styras liksidigt på båda sidor för att säkerställa att den belastning som överförs av bilbältet för vuxna överförs via bäckenet. Den aktiva styrningen av belastningar över bäckenet ska inledas så snart barnet har placerats i fasthållningsanordningen. Höftbältet ska passera över lårets övre del och precis vidröra vecket vid bäckenet. Vinklarna α och β mellan den tangentlinje där bältet vidrör låren och den horisontella tangenten ska vara större än 10°.

Figurer över det fastspända barnet

6.2.2.1 Med grenbandet fäst, och i dess längsta läge om det är möjligt att ställa in, får det inte vara möjligt att ställa in höftbandet så att det ligger ovanför bäckenet, vare sig för den minsta eller för den största provdockan inom de viktgrupper som godkännandet omfattar. För alla framåtvända fasthållningsanordningar får det inte vara möjligt att ställa in höftbandet så att det ligger ovanför bäckenet, vare sig för den minsta eller för den största provdockan inom de viktgrupper som godkännandet omfattar.

6.2.2.2 Under den dynamiska provningen enligt punkt 8.1.3 får höftbandet inte passera helt utanför provdockans bäckenstruktur under tiden före huvudets största utslag. En bedömning ska göras med hjälp av höghastighetsvideo.

6.2.3 Fasthållningsanordningens alla band ska vara så placerade att de inte kan orsaka obehag vid normal användning eller anta en form som kan innebära fara för den fastspända. Avståndet mellan axelbanden i närheten av halsen ska minst ha bredden av halsen på en motsvarande provdocka.

6.2.4 Utformningen ska vara sådan att komprimerande belastningar inte överförs till barnets hjässa i händelse av en kollision.

6.2.4.1 Y-formade bälten får endast användas i bakåtvända och sidovända fasthållningsanordningar för barn (babyliftar).

6.2.5 Fasthållningsanordningen för barn ska vara utformad och monterad så att

6.2.5.1 risken för skada på barnet eller andra personer i fordonet orsakade av skarpa kanter eller framskjutande delar minimeras (anges t.ex. i FN-föreskrift nr 21),

6.2.5.2 den inte har skarpa kanter eller framskjutande delar som kan orsaka skada på fordonssätets klädsel eller kläder på förare eller passagerare,

6.2.5.3 den inte utsätter svaga delar av barnets kropp (buk, skrev osv.) för de extra tröghetskrafter den bygger upp,

6.2.5.4 det säkerställs att dess styva delar inte, på ställen där de står i förbindelse med band, har skarpa kanter som kan skava på banden.

6.2.6 Alla delar som gjorts delbara för att möjliggöra att komponenterna kan sättas samman eller tas isär ska vara utformade så att alla risker för felaktig sammansättning och användning i möjligaste mån undviks. Fasthållningsanordningar för barn med särskilda behov får ha ytterligare anordningar för fasthållning. Dessa ska vara så utformade att alla risker för felaktig sammansättning undviks och att öppnings- och användningssättet omedelbart står klart i ett nödläge.

6.2.7 Om det i de fasthållningsanordningar som är avsedda för grupperna I, II eller grupperna I och II i kombination ingår en stolsrygg, får den inre höjden på denna fastställd i enlighet med diagrammet i bilaga 12 inte vara lägre än 500 mm.

6.2.8 Endast automatiskt låsande upprullningsdon eller nödlåsande upprullningsdon får användas.

6.2.9 I anordningar avsedda för grupp I får det inte vara möjligt för barnet att på ett enkelt sätt lossa den del av systemet som håller fast bäckenet sedan barnet placerats. För detta ändamål ska kraven i punkt 7.2.5 (spärranordningar) vara uppfyllda. Alla anordningar som är utformade för att uppnå detta ska vara permanent monterade på fasthållningsanordningen.

6.2.10 En fasthållningsanordning för barn får utformas för att användas i mer än en viktgrupp och/eller av mer än ett barn, förutsatt att fasthållningsanordningen uppfyller de bestämmelser som gäller för vardera av de berörda grupperna. En universell fasthållningsanordning för barn ska uppfylla bestämmelserna för denna kategori för alla viktgrupper för vilken den blivit godkänd.

6.2.11 Fasthållningsanordningar med upprullningsdon

När det gäller fasthållningsanordningar som omfattar ett upprullningsdon, ska upprullningsdonet uppfylla kraven i punkt 7.2.3.

6.2.12 I fråga om bälteskuddar ska den lätthet varmed band och låstunga på ett bälte för vuxna passerar genom fästpunkterna undersökas. Detta gäller särskilt för bälteskuddar som är utformade för bilens framsäte, vilka kan ha långa halvstyva utskott. Det fasta låsbeslaget ska inte tillåtas passera genom fästpunkterna på bältesstolar eller medge en helt annan bältesanläggning än provvagnens.

6.2.13 Om fasthållningsanordningen är utformad för mer än ett barn, ska de olika fasthållningsanordningarna vara helt oberoende när det gäller belastningsöverföring och inställningar.

6.2.14 De fasthållningsanordningar för barn som omfattar uppblåsbara delar ska vara utformade så att användningsförhållandena (tryck, temperatur, fuktighet) inte påverkar deras förmåga att uppfylla kraven i denna föreskrift.

6.3 Specifikationer för Isofix-fasthållningsanordningar

6.3.1 Allmänna egenskaper

6.3.1.1 Mått

Maximimåtten i sidled, nedåt och bakåt för Isofix-fasthållningsanordningen för barn och placeringarna av de Isofix-förankringssystem i vilka dess fästen ska kopplas fast bestäms för tillverkaren av Isofix-fasthållningsanordningen genom den fordonssätesfixtur som definieras i punkt 2.31 i denna föreskrift.

6.3.1.2 Vikt

Vikten av en Isofix-fasthållningsanordning i kategorierna universella och semiuniversella och i viktgruppen 0, 0+, I får inte överskrida 15 kg.

6.3.2 Isofix-fästen

6.3.2.1 Typ

Isofix-fästen får överensstämma med de exempel som visas i figur 0 a eller ha annan lämplig utformning som är en del av en fast mekanism med utrymme för sådan inställning vars egenskaper bestäms av tillverkaren av Isofix-fasthållningsanordningen.

Figur 0 a

Mått i mm

Förklaring:

1 Fäste för Isofix-fasthållningsanordning för barn – exempel 1

2 Fäste för Isofix-fasthållningsanordning för barn – exempel 2

6.3.2.2 Mått

Måtten för den del av fästet för Isofix-fasthållningsanordningen som ansluts till Isofix-förankringssystemet får inte överskrida maximimåtten i figur 0 b.

Figur 0 b

Mått i mm

6.3.2.3 Partiella låsindikationer

I Isofix-fasthållningsanordningen ska det finnas en tydlig indikation om att båda Isofix-fästena är fullständigt låsta med motsvarande nedre Isofix-förankringar. Indikationen kan vara hörbar, taktil eller visuell eller en kombination av två eller flera. I fråga om en visuell indikation ska den vara möjlig att uppfatta under alla normala ljusförhållanden.

6.3.3 Specifikationer för bandet för övre hållrem för Isofix-fasthållningsanordningen för barn

6.3.3.1 Anslutningen för den övre hållremmen

Anslutningen för den övre hållremmen ska vara den Isofix-krok för övre hållrem som visas i figur 0 c eller liknande anordningar som överensstämmer med de yttermått som anges i figur 0 c.

6.3.3.2 Egenskaper hos Isofix-bandet för övre hållrem

Isofix-bandet för övre hållrem ska stödjas av band (eller motsvarande) med ett utrymme för inställning och spänningslättande.

6.3.3.2.1 Längden hos Isofix-bandet för övre hållrem

Längden hos Isofix-bandet för övre hållrem ska vara minst 2 000 mm.

6.3.3.2.2 Indikation på avsaknad av slack

Isofix-bandet för övre hållrem eller Isofix-barnsätet ska vara utrustade med en anordning som ska ange att allt slack avlägsnats från bandet. Anordningen får ingå som en del i anordningen för inställning och spänningslättande.

6.3.3.2.3 Mått

Inkopplingsmåtten för Isofix-krokarna för övre hållrem visas i figur 0 c.

Figur 0 c

Mått för Isofix-anslutning (kroktyp) för övre hållrem

Mått i mm

Förklaring







Omgivande konstruktion (i förekommande fall) Område som den övre hållremmens hela anslutningsprofil ska vara belägen inom

6.3.4 Inställningsbestämmelser

Isofix-fästena eller själva Isofix-fasthållningsanordningen ska kunna ställas in för att anpassas till serien av Isofix-förankringslägen i FN-föreskrift nr 14 eller FN-föreskrift nr 145.

6.4 Kontroll av märkningar

6.4.1 Den tekniska tjänst som utför godkännandeprovningarna ska kontrollera att märkningarna överensstämmer med kraven i punkt 4.

6.5 Kontroll av installerings- och bruksanvisningarna

6.5.1 Den tekniska tjänst som utför godkännandeprovningarna ska kontrollera att installerings- och bruksanvisningarna överensstämmer med punkt 15.

7. SÄRSKILDA SPECIFIKATIONER

7.1 Bestämmelser tillämpliga på den sammansatta fasthållningsanordningen

7.1.1 Motståndskraft mot korrosion

7.1.1.1 En komplett fasthållningsanordning, eller de delar därav som kan utsättas för korrosion, ska genomgå korrosionsprovningen i punkt 8.1.1.

7.1.1.2 Efter den korrosionsprovning som föreskrivs i punkterna 8.1.1.1 och 8.1.1.2 får inga tecken på någon påverkan som sannolikt kan försämra funktionen hos fasthållningsanordningen eller någon betydande korrosion kunna ses med blotta ögat av en kvalificerad observatör.

7.1.2 Energiupptagning

7.1.2.1 För alla anordningar med ryggstöd ska de områden som anges i bilaga 18 till denna föreskrift vid provning enligt bilaga 17 ha en accelerationstopp av mindre än 60 g. Denna bestämmelse gäller även ytor i kollisionsskydd i det område som huvudet träffar.

7.1.2.2 I fråga om fasthållningsanordningar med permanenta mekaniskt fästade, inställbara huvudstöd där antingen höjden på säkerhetsbältet för vuxna eller på barnselen direkt styrs med det inställbara huvudstödet krävs inte att de områden som definieras i bilaga 18 och som inte kan beröras av provdockans huvud, dvs. befinner sig bakom huvudstödet, är energiupptagande.

7.1.3 Vältning

7.1.3.1 Fasthållningsanordningen för barn ska provas så som föreskrivs i punkt 8.1.2. Inte vid något tillfälle under hela provningen får provdockan helt kastas ur anordningen och dessutom får provdockans huvud inte röra sig mer än 300 mm från sitt ursprungliga läge i lodrät riktning i förhållande till provningsbänken när denna är i upp- och nedvänt läge när den påförda belastningen har avlägsnats.

7.1.4 Dynamisk provning

7.1.4.1 Allmänt Fasthållningsanordningen för barn ska genomgå en dynamisk provning i överensstämmelse med punkt 8.1.3.

7.1.4.1.1 Fasthållningsanordningar av kategorierna universella, begränsade och semiuniversella ska provas på provningsvagnen med hjälp av det provningssäte som föreskrivs i punkt 6 och i överensstämmelse med punkt 8.1.3.1.

7.1.4.1.2 Fasthållningsanordningar för barn av kategorin fordonsspecifik ska provas tillsammans med varje fordonsmodell för vilken fasthållningsanordningen är avsedd. Den tekniska tjänst som ansvarar för utförandet av provningen får minska antalet fordonsmodeller om de inte är mycket olika i de avseenden som förtecknas i punkt 7.1.4.1.2.3. Fasthållningsanordningen får provas på ett av följande sätt:

7.1.4.1.2.1 I ett komplett fordon enligt punkt 8.1.3.3.

7.1.4.1.2.2 I ett fordonschassi på provningsvagnen enligt punkt 8.1.3.2.

7.1.4.1.2.3 I tillräckliga delar av fordonschassit för att det ska vara representativt för fordonets konstruktion och islagsytor. Om fasthållningsanordningen är avsedd att användas i baksätet ska dessa delar omfatta framsätets baksida, baksäte, golvpanel, B- och C-stolpar samt tak. Om fasthållningsanordningen för barn är avsedd att användas i framsätet ska dessa delar omfatta instrumentpanel, A-stolpar, vindruta, alla handtag och knappar som finns installerade i golvet eller på en konsol, framsäte, golvpanel samt tak. Om fasthållningsanordningen för barn är avsedd att användas tillsammans med bilbältet för vuxna ska dessa delar dessutom omfatta det berörda bilbältet för vuxna. Den tekniska tjänst som ansvarar för utförandet av provningen får tillåta att föremål undantas om de anses överflödiga. Provningen ska utföras enligt punkt 8.1.3.2.

7.1.4.1.3 Den dynamiska provningen ska utföras på fasthållningsanordningar som inte tidigare belastats.

7.1.4.1.4 Under de dynamiska provningarna får ingen del av fasthållningsanordningen som faktiskt bidrar till att hålla fast barnet gå sönder och inga låsbeslag, spärrsystem, förskjutningssystem eller stödben får gå sönder, lossas eller falla isär, förutom om de angetts som en belastningsbegränsande anordning. Eventuella belastningsbegränsande anordningar ska tydligt anges i tillverkarens tekniska beskrivningar enligt punkt 3.2.1 i denna föreskrift.

7.1.4.1.5 I fråga om fasthållningsanordningar med icke-integrerad fasthållning, ska det säkerhetsbälte som används vara det standardbälte med de förankringsbeslag som föreskrivs i bilaga 13 till denna föreskrift. Detta gäller inte fordonsspecifika godkännanden då det faktiska bältet i fordonet ska användas.

7.1.4.1.6 Om en fordonsspecifik fasthållningsanordning för barn installeras i området bakom de bakersta framåtvända sittplatserna för vuxna (t.ex. i bagageutrymmet) ska en provning med den eller de största provdockorna i ett komplett fordon utföras enligt punkt 8.1.3.3.3. De andra provningarna, inklusive för produktionsöverensstämmelse, får utföras enligt punkt 8.1.3.2, om tillverkaren så önskar.

7.1.4.1.7 I fråga om en fasthållningsanordning för barn med särskilda behov ska alla de dynamiska provningar som anges i denna föreskrift för varje viktgrupp utföras två gånger: först med användande av de primära fasthållningsanordningarna och sedan med användande av alla fasthållningsanordningar. Vid dessa provningar ska särskild uppmärksamhet ägnas kraven i punkterna 6.2.3 och 6.2.4.

7.1.4.1.8 Under de dynamiska provningarna ska det standardiserade säkerhetsbälte som används för att installera en fasthållningsanordning med integrerad fasthållning inte lossna från någon styr- eller låsanordning som används vid den provning som utförs.

Under de dynamiska provningarna ska det standardiserade säkerhetsbälte som används för att installera en fasthållningsanordning med icke-integrerad fasthållning inte lossna från någon styr- eller låsanordning som används vid den provning som utförs. För axeldelen av det standardiserade säkerhetsbältet ska dock detta bedömas fram till det ögonblick då provdockans huvud når sitt största vågräta utslag. Under den dynamiska provningen av en fasthållningsanordning med icke-integrerad fasthållning är dessutom gränsvärdet för godtagbar rörelse av axelbandet att den undre kanten av axeldelen på det standardiserade säkerhetsbältet inte får vara lägre än provdockans armbåge då provdockans huvud når sitt största vågräta utslag.

7.1.4.1.9 En fasthållningsanordning med ett stödben ska provas enligt följande:

a) I fråga om semiuniversella fasthållningsanordningar ska provningarna för islag framifrån utföras med stödbenet inställt i såväl den högsta som lägsta inställning som är förenlig med placeringen av provvagnens golvpanel. Provningarna för islag bakifrån ska utföras i det mest ogynnsamma läge som väljs av den tekniska tjänsten. Under provningarna ska stödbenet stödjas av provvagnens golvpanel enligt beskrivning i figur 2 i tillägg 3 till bilaga 6. Om det finns fritt utrymme mellan den kortaste benlängden och den högsta golvpanelsnivån justeras benet till golvpanelsnivån med 140 mm under Cr. Om den högsta benlängden är högre än vad som är möjligt med den lägsta golvpanelsnivån justeras benet till den lägsta golvpanelsnivån med 280 mm under Cr. I fråga om stödben med inställbara steg ska stödbenets längd justeras i påföljande inställningsläge för att säkerställa att stödbenet når golvet.

b) I fråga om stödben utanför symmetriplanet ska det mest ogynnsamma läget för provningen väljas av den tekniska tjänsten.

c) I fråga om fordonsspecifika fasthållningsanordningar ska stödbenet justeras enligt anvisningarna från tillverkaren.

7.1.4.1.10 I fråga om en fasthållningsanordning som använder ett Isofix-förankringssystem och, i förekommande fall, en rotationshämmande anordning ska den dynamiska provningen utföras:

7.1.4.1.10.1 För Isofix-fasthållningsanordningar av storleksklasserna A, B och B1:

7.1.4.1.10.1.1 med den rotationshämmande anordningen i bruk, och

7.1.4.1.10.1.2 utan den rotationshämmande anordningen i bruk. Om den rotationshämmande anordningen är ett stödben och detta kan fällas in helt i fasthållningsanordningens bottenplatta eller hölje ska provningen utföras med anordningen i dess hopfällda läge respektive med benet borttaget. Om stödbenet inte kan fällas in helt i bottenplattan ska provningen utföras med anordningen i dess kortaste längd med provvagnens golvpanel i dess lägsta läge.

Detta krav tillämpas inte när ett permanent och icke-inställbart stödben används som rotationshämmande anordning.

7.1.4.1.10.2 För Isofix-fasthållningsanordningar av övriga storleksklasser med den rotationshämmande anordningen i bruk.

7.1.4.2 Bröstkorgsacceleration ( 2 )

7.1.4.2.1 Resultaten för bröstkorgsacceleration får inte överstiga 55 g utom under perioder som sammanlagt inte överstiger 3 ms.

7.1.4.2.2 Den lodräta accelerationskomponenten från buken mot huvudet, ”-z”, när de mätningsförfaranden som anges i punkt 8.5 i det här dokumentet följs, får inte överstiga 30 g utom under perioder som sammanlagt inte överskrider 3 ms. De mätningsförfaranden som anges i punkt 8.5 i detta dokument följer dem som anges i ISO 6487 med de tecken som anges i SAE J211, så som visas i figur A.

Figur A

Tecken enligt SAE J211

7.1.4.3 Bukinträngning ( 3 )

7.1.4.3.1 Under den kontroll som beskrivs i punkt 5.3 i tillägg 1 till bilaga 8 får det inte finnas några synliga tecken på någon inträngning i bukens modellera som orsakas av någon del av fasthållningsanordningen.

7.1.4.4 Förskjutning av provdocka

7.1.4.4.1 Fasthållningsanordningar av kategorierna universella, begränsade och semiuniversella:

7.1.4.4.1.1 Framåtvända fasthållningsanordningar för barn: provdockans huvud får inte passera planen BA och DA såsom dessa definieras i figur 1, utom i fråga om bältesstolar då den största provdockan P10 används varvid värdet med avseende på DA-planet ska vara 840 mm.

Figur 1

Uppsättning för provning av framåtvänd anordning

Mått i mm

* Vid provning enligt punkt 7.1.4.1.10.1.1 ska detta mått vara 500 mm.

7.1.4.4.1.2 Bakåtvända fasthållningsanordningar för barn

7.1.4.4.1.2.1 Fasthållningsanordningar för barn som stöds av instrumentpanel: provdockans huvud får inte passera planen AB, AD och DCr som definieras i figur 2. Detta ska bedömas fram till 300 ms eller tills provdockan nått ett slutgiltigt stillastående, beroende på vad som inträffar först.

Figur 2

Uppsättning för provning av bakåtvänd anordning

Mått i mm

7.1.4.4.1.2.2 Fasthållningsanordningar av grupp 0 som inte stöds av instrumentpanelen samt babyliftar: provdockans huvud får inte passera planen AB, AD och DE som visas i figur 3. Detta ska bedömas fram till 300 ms eller tills provdockan nått ett slutgiltigt stillastående, beroende på vad som inträffar först.

Figur 3

Uppsättning för provning av fasthållningsanordningar av grupp 0 som inte stöds av instrumentpanelen

Mått i mm

7.1.4.4.1.2.3 Fasthållningsanordningar av andra grupper än grupp 0 som inte stöds av instrumentpanelen:

Provdockans huvud får inte passera planen FD, FG och DE som visas i figur 4 och någon direkt kontakt mellan provdockans huvud och stången får inte uppstå. Detta ska bedömas fram till 300 ms eller tills provdockan nått ett slutgiltigt stillastående, beroende på vad som inträffar först.

Om det uppstår kontakt mellan en sådan fasthållningsanordning och stången med diametern 100 mm och alla prestandakrav är uppfyllda ska ytterligare en dynamisk provning utföras (islag framifrån) med den tyngsta provdocka som är avsedd för en sådan fasthållningsanordning och utan stången med diametern 100 mm. Bestämmelserna för denna provning är att alla krav utom förskjutning framåt ska vara uppfyllda.

Figur 4

Uppsättning för provning av bakåtvända anordningar av andra grupper än grupp 0 som inte stöds av instrumentpanelen

Mått i mm

7.1.4.4.2 Fasthållningsanordningar av kategorin fordonsspecifika: vid provning i ett komplett fordon eller ett fordonskarosseri får huvudet inte komma i kontakt med någon del av fordonet. Om kontakt uppstår ska emellertid huvudets islagshastighet vara lägre än 24 km/h och den del mot vilken kontakten uppstår ska uppfylla de krav som fastställs i bilaga 4 till FN-föreskrift nr 21 om provning av energiupptagning. Vid provningar med kompletta fordon ska det vara möjligt att efter provningen avlägsna provdockorna från fasthållningsanordningen utan att använda verktyg.

7.1.5 Motståndskraft mot temperatur

7.1.5.1 De låsbeslagsenheter, upprullningsdon, inställningsanordningar och spärranordningar som kan påverkas av temperatur ska genomgå temperaturprovningen i punkt 8.2.8.

7.1.5.2 Efter den temperaturprovning som föreskrivs i punkt 8.2.8.1 får inga tecken på påverkan som troligen kan försämra funktionen hos fasthållningsanordningen vara synliga för blotta ögat för en kvalificerad observatör.

7.2 Bestämmelser tillämpliga på fasthållningsanordningens enskilda komponenter

7.2.1 Låsbeslag

7.2.1.1 Låsbeslaget ska vara utformat så att alla möjligheter till felaktig hantering är uteslutna. Detta innebär bland annat att det inte får vara möjligt att lämna låsbeslaget i ett delvis stängt läge. Det får inte vara möjligt att av misstag förväxla låsbeslagets delar när låsbeslaget låses. Låsbeslaget ska endast kunna låsas när samtliga ingående delar sätts samman. Där låsbeslaget och/eller låstungan berör barnet får de inte vara smalare än den minsta bandbredden enligt punkt 7.2.4.1.1. Denna punkt är inte tillämplig på de bältesenheter som redan godkänts enligt FN-föreskrift nr 16 eller enligt någon likvärdig gällande standard. I fråga om en fasthållningsanordning för barn med särskilda behov behöver endast låsbeslaget på den primära fasthållningsanordningen uppfylla kraven i punkterna 7.2.1.1–7.2.1.9.

7.2.1.2 Låsbeslaget ska även när det inte är belastat vara stängt oberoende av sitt läge. Det ska vara lätt att använda och greppa. Det ska vara möjligt att öppna genom att trycka på en knapp eller en liknande anordning. Den yta på vilken tryckningen utförs ska i läget för faktisk upplåsning och när den projiceras i ett plan som är vinkelrätt mot knappens ursprungliga rörelseriktning ha: för slutna anordningar, en yta av minst 4,5 cm2 med en bredd av minst 15 mm, för icke-slutna anordningar, en yta av minst 2,5 cm2 med en bredd av minst 10 mm. Bredden ska vara det mindre av de två mått som bildar den föreskrivna ytan och ska mätas vinkelrätt mot öppningsknappens rörelseriktning.

7.2.1.3 Låsbeslagets öppningsyta ska vara röd. Ingen annan del av låsbeslaget får ha denna färg.

7.2.1.4 Det ska vara möjligt att lossa barnet från fasthållningsanordningen med ett enda handgrepp på ett enda låsbeslag. För grupperna 0 och 0+ är det tillåtet att avlägsna barnet tillsammans med anordningar som barnstol/babylift/fasthållningsanordning för babylift, om fasthållningsanordningen kan lossas genom att högst två låsbeslag öppnas.

7.2.1.4.1 Ett spänne som förbinder axelbanden på en sele anses inte uppfylla bestämmelsen om ett enda handgrepp i punkt 7.2.1.4.

7.2.1.5 För grupperna II och III ska låsbeslaget vara placerat så att barnet kan nå det. Dessutom ska det för alla grupper vara placerat så att dess syfte och användningssätt omedelbart står klara i ett nödläge.

7.2.1.6 Genom att öppna låsbeslaget ska det vara möjligt att avlägsna barnet oberoende av stol, underrede eller kollisionsskydd, om dessa monterats, och om anordningen omfattar ett grenband ska grenbandet öppnas genom samma låsbeslag.

7.2.1.7. Låsbeslaget ska klara temperaturprovningen i punkt 8.2.8.1 och upprepad användning och ska, före de dynamiska provningar som föreskrivs i punkt 8.1.3, genomgå en provning som under normala användningsförhållanden omfattar 5 000 ± 5 öppnings- och stängningscykler.

7.2.1.8 Låsbeslaget ska genomgå följande öppningsprovningar:

7.2.1.8.1 Provning under belastning

7.2.1.8.1.1 En fasthållningsanordning som redan genomgått den dynamiska provning som föreskrivs i punkt 8.1.3 ska användas vid denna provning.

7.2.1.8.1.2 Den kraft som krävs för att öppna låsbeslaget vid provningen enligt punkt 8.2.1.1 får inte överstiga 80 N.

7.2.1.8.2 Provning utan belastning

7.2.1.8.2.1 Ett låsbeslag som inte tidigare utsatts för en belastning ska användas vid denna provning. Den kraft som krävs för att öppna låsbeslaget när det inte är under belastning ska ligga inom 40–80 N vid de provningar som föreskrivs i punkt 8.2.1.2.

7.2.1.9 Hållfasthet

7.2.1.9.1 Under provningen enligt punkt 8.2.1.3.2 får ingen del av låsbeslaget eller intilliggande band eller inställningsanordningar gå sönder eller lossna.

7.2.1.9.2 Ett låsbeslag på en sele för viktgrupp 0 och 0+ ska motstå 4 000 N.

7.2.1.9.3 Ett låsbeslag på en sele för viktgrupp I eller högre ska motstå 10 000 N.

7.2.1.9.4 Typgodkännandemyndigheten får underlåta att tillämpa hållfasthetsprovningen av låsbeslaget om det redan finns uppgifter som gör provningen överflödig.

7.2.2 Inställningsanordning

7.2.2.1 Inställningsområdet ska vara tillräckligt för att tillåta korrekt inställning av fasthållningsanordningen med alla provdockor av den viktgrupp för vilken anordningen är avsedd och för att medge tillfredsställande installering i alla angivna fordonsmodeller.

7.2.2.2 Alla inställningsanordningar ska vara snabbinställningsanordningar, med undantag för de inställningsanordningar som endast används vid den första installeringen av fasthållningsanordningen i fordonet, vilka får vara av annan typ.

7.2.2.3 Snabbinställningsanordningar ska vara lätta att nå när fasthållningsanordningen är rätt installerad och barnet eller provdockan sitter på plats.

7.2.2.4 En snabbinställningsanordning ska vara lätt att ställa in efter barnets kroppsbyggnad. Den kraft som krävs för att hantera den manuella inställningsanordningen får inte vara större än 50 N vid en provning som utförs enligt punkt 8.2.2.1.

7.2.2.5 Två provexemplar av inställningsanordningarna på fasthållningsanordningen ska provas så som föreskrivs enligt funktionskraven för temperaturprovningen i punkterna 8.2.8.1 och 8.2.3.

7.2.2.5.1 Bandglidningen får inte överskrida 25 mm för en inställningsanordning eller 40 mm för alla inställningsanordningar.

7.2.2.6 Anordningen får inte gå sönder eller lossna när den provas enligt punkt 8.2.2.1.

7.2.2.7 En inställningsanordning som är direkt monterad på fasthållningsanordningen ska kunna klara upprepad användning och ska, före den dynamiska provning som föreskrivs i punkt 8.1.3, genomgå en provning som omfattar 5 000 ± 5 cykler enligt punkt 8.2.7.

7.2.3 Upprullningsdon

7.2.3.1 Automatiskt låsande upprullningsdon

7.2.3.1.1 Bandet i ett säkerhetsbälte med ett automatiskt låsande upprullningsdon får inte röra sig mer än 30 mm mellan upprullningsdonets låsningslägen. När bäraren gör en bakåtriktad rörelse ska bältet antingen förbli i sitt ursprungliga läge eller automatiskt återgå till detta läge när bäraren gör en efterföljande framåtriktad rörelse.

7.2.3.1.2 Om upprullningsdonet är en del av ett höftbälte får bandets upprullningskraft inte vara mindre än 7 N då den mäts på den fria sträckan mellan provdockan och upprullningsdonet såsom föreskrivs i punkt 8.2.4.1. Om upprullningsdonet är en del av ett diagonalbälte får bandets upprullningskraft inte vara mindre än 2 N och inte större än 7 N vid likartad mätning. Om bandet löper genom en styrning eller trissa ska upprullningskraften mätas på den fria sträckan mellan provdockan och styrningen eller trissan. Om det i enheten ingår en anordning, som manövreras manuellt eller automatiskt och som hindrar bandet från att rullas upp helt, ska denna anordning inte vara i drift när dessa mätningar utförs

7.2.3.1.3 Bandet ska upprepade gånger dras ut från upprullningsdonet och tillåtas rulla tillbaka, under de förhållanden som föreskrivs i punkt 8.2.4.2 tills 5 000 cykler slutförts. Upprullningsdonet ska därefter genomgå temperaturprovningen i punkt 8.2.8.1, korrosionsprovningen i punkt 8.1.1 och dammtålighetsprovningen i punkt 8.2.4.5. Det ska därefter med tillfredsställande resultat genomgå ytterligare 5 000 cykler med utdragning och upprullning. Efter ovanstående provningar ska upprullningsdonet fortfarande fungera korrekt och uppfylla bestämmelserna i punkterna 7.2.3.1.1 och 7.2.3.1.2.

7.2.3.2 Nödlåsande upprullningsdon

7.2.3.2.1 Ett nödlåsande upprullningsdon ska uppfylla nedanstående villkor då det provas enligt punkt 8.2.4.3:

7.2.3.2.1.1 Det ska låsas när fordonets retardation når 0,45 g.

7.2.3.2.1.2 Det får inte låsas för bandaccelerationer mindre än 0,8 g uppmätta i den riktning bandet dras ut.

7.2.3.2.1.3 Det får inte låsas när dess avkänningsanordning lutas mer än 12° i någon riktning från det installeringsläge som anges av tillverkaren.

7.2.3.2.1.4 Det ska låsas när dess avkänningsanordning lutas mer än 27° i någon riktning från det installeringsläge som anges av tillverkaren.

7.2.3.2.2 När upprullningsdonets funktion beror på en extern signal eller kraftkälla ska utformningen säkerställa att upprullningsdonet låses automatiskt vid fel eller avbrott i den signalen eller kraftkällan.

7.2.3.2.3 Ett nödlåsande upprullningsdon med flera funktioner ska uppfylla de krav som anges ovan. Dessutom ska, om en av dess avkänningsfaktorer är bandutdragning, låsning ha skett vid en bandacceleration av 1,5 g uppmätt i den riktning bandet dras ut.

7.2.3.2.4 Vid provningar enligt punkterna 7.2.3.2.1.1 och 7.2.3.2.3 får den bandutdragning som kan ske innan upprullningsdonet låses inte överskrida 50 mm med början vid den utrullade längd som anges i punkt 8.2.4.3.1. Vid provning enligt punkt 7.2.3.2.1.2 får låsning inte inträffa under utdragning av de 50 mm band med början vid den utrullade längd som anges i punkt 8.2.4.3.1.

7.2.3.2.5 Om upprullningsdonet är en del av ett höftbälte får bandets upprullningskraft inte vara mindre än 7 N då den mäts på den fria sträckan mellan provdockan och upprullningsdonet så som föreskrivs i punkt 8.2.4.1. Om upprullningsdonet är en del av ett diagonalbälte får bandets upprullningskraft inte vara mindre än 2 N och inte större än 7 N vid likartad mätning. Om bandet löper genom en styrning eller trissa ska upprullningskraften mätas på den fria sträckan mellan provdockan och styrningen eller trissan. Om det i enheten ingår en anordning, som manövreras manuellt eller automatiskt och som hindrar bandet från att rullas upp helt, ska denna anordning inte vara i drift när dessa mätningar utförs

7.2.3.2.6 Bandet ska upprepade gånger dras ut från upprullningsdonet och därefter tillåtas rulla upp under de förhållanden som föreskrivs i punkt 8.2.4.2 tills 40 000 cykler slutförts. Upprullningsdonet ska därefter genomgå temperaturprovningen i punkt 8.2.8.1, korrosionsprovningen i punkt 8.1.1 och dammtålighetsprovningen i punkt 8.2.4.5. Det ska därefter med tillfredsställande resultat genomgå ytterligare 5 000 cykler med utdragning och upprullning (totalt 45 000 cykler). Efter ovanstående provningar ska upprullningsdonet fortfarande fungera korrekt och uppfylla bestämmelserna i punkterna 7.2.3.2.1–7.2.3.2.5.

7.2.4 Band

7.2.4.1 Bredd

7.2.4.1.1 Den minsta bredden på de band i fasthållningsanordningen som kommer i kontakt med provdockan ska vara 25 mm för grupperna 0, 0+ och I och 38 mm för grupperna II och III. Dessa mått ska mätas under den hållfasthetsprovning som föreskrivs i punkt 8.2.5.1 utan att maskinen stoppas och under en belastning som motsvarar 75 % av bandets brottbelastning.

7.2.4.2 Hållfasthet efter rumskonditionering

7.2.4.2.1 På två exemplar av de band som konditionerats så som föreskrivs i punkt 8.2.5.2.1 ska bandets brottbelastning fastställas såsom föreskrivs i punkt 8.2.5.1.2.

7.2.4.2.2 Skillnaden mellan brottbelastningarna för de två provexemplaren får inte överstiga 10 % av den större av de uppmätta brottbelastningarna.

7.2.4.3 Hållfasthet efter särskild behandling

7.2.4.3.1 För två exemplar av de band som konditionerats så som föreskrivs enligt en av bestämmelserna i punkt 8.2.5.2 (utom punkt 8.2.5.2.1) får bandets brottbelastning inte vara mindre än 75 % av medelvärdet för de belastningar som fastställs i provningen i punkt 8.2.5.1.

7.2.4.3.2 Dessutom får inte brottbelastningen vara mindre än 3,6 kN för fasthållningsanordningar av grupperna 0, 0+, I, 5 kN för grupp II och 7,2 kN för grupp III.

7.2.4.3.3 Typgodkännandemyndigheten får utesluta en eller flera av dessa provningar om sammansättningen av det använda materialet eller upplysningar som redan är tillgängliga gör en eller flera provningar överflödiga.

7.2.4.3.4 Förfarandena för nötningskonditionering av typ 1 enligt punkt 8.2.5.2.6 ska endast utföras när mikroglidprovningen enligt punkt 8.2.3 ger ett resultat av mer än 50 % av det gränsvärde som föreskrivs i punkt 7.2.2.5.1.

7.2.4.4 Det får inte vara möjligt att dra hela bandet genom några inställningsanordningar, låsbeslag eller förankringspunkter.

7.2.5 Spärranordning

7.2.5.1 Spärranordningen ska vara permanent monterad på fasthållningsanordningen.

7.2.5.2 Spärranordningen får inte försämra livslängden för bilbältet för vuxna och ska klara den temperaturprovning som anges i punkt 8.2.8.1.

7.2.5.3 Spärranordningen får inte förhindra att barnet snabbt kan tas loss.

7.2.5.4 Anordningar av klass A.

Bandets glidning får inte vara större än 25 mm efter den provning som föreskrivs i punkt 8.2.6.1.

7.2.5.5 Anordningar av klass B

Bandets glidning får inte vara större än 25 mm efter den provning som föreskrivs i punkt 8.2.6.2.

7.2.6 Specifikationer för Isofix-fästen

Isofix-fästen och låsindikatorer ska kunna klara upprepad användning och ska före den dynamiska provning som föreskrivs i punkt 8.1.3 genomgå en provning som under normala användningsförhållanden omfattar 2 000 ± 5 öppnings- och stängningscykler.

7.2.7 Isofix-fästen ska ha en låsmekanism som uppfyller kraven i led a eller b:

a) Upplåsning av hela sätets låsmekanismen ska kräva två på varandra följande handgrepp, där det första ska hållas kvar medan det andra genomförs. eller

b) Den kraft som krävs för att öppna Isofix-fästet ska vara minst 50 N när den provas enligt punkt 8.2.9.

8. BESKRIVNING AV PROVNINGARNA ( 4 )

8.1 Provningar av den sammansatta fasthållningsanordningen

8.1.1 Korrosion

8.1.1.1 Metallföremålen i fasthållningsanordningen ska placeras i ett provningsrum som föreskrivs i bilaga 4. När det gäller en fasthållningsanordning för barn som omfattar ett upprullningsdon ska bandet vara utrullat i sin fulla längd minus 100 ± 3 mm. Med undantag för de korta avbrott som kan krävas, t.ex. för kontroll och påfyllning av saltlösning, ska provningen fortgå oavbrutet under 50 ±0,5 h.

8.1.1.2 När provningen avslutats ska metallföremålen i fasthållningsanordningen tvättas försiktigt eller doppas i rent rinnande vatten med en temperatur som inte överstiger 38 °C så att de saltavlagringar som kan ha bildats avlägsnas, varefter de ska torka i en rumstemperatur av 18–25 °C under 24 ± 1 h innan de kontrolleras enligt punkt 7.1.1.2.

8.1.2 Vältning

8.1.2.1 Provdockan ska förses med den av de anordningar för anbringande av last som är lämplig och som beskrivs i bilaga 23. Provdockan ska placeras i de fasthållningsanordningar som monterats enligt denna föreskrift, med beaktande av tillverkarens anvisningar och med det standardiserade slack som anges i punkt 8.1.3.6 tillämpat på samma sätt för alla anordningar.

8.1.2.2 Fasthållningsanordningen ska vara fastsatt på provningssätet eller fordonssätet. Hela sätet ska med en hastighet av 2–5 grader/sekund roteras runt en vågrät axel i sätets längsgående mittplan i 540 ± 5° och stoppas i detta läge. Vid denna provning får anordningar avsedda att användas i specifika fordon vara fastsatta på det provningssäte som beskrivs i bilaga 6.

8.1.2.3 I detta statiska upp-och-nedvända läge ska utöver provdockan en vikt motsvarande fyra gånger provdockans vikt, med en tolerans på – 0/+ 5 % med hänvisning till provdockors nominella vikt enligt bilaga 8, anbringas vertikalt nedåt i ett plan vinkelrätt mot rotationsaxeln med hjälp av den anordning för anbringande av last som beskrivs i bilaga 23. Lasten ska anbringas gradvis och kontrollerat i en takt som inte överstiger tyngdaccelerationen eller 400 mm/min. Den föreskrivna högsta lasten ska kvarhållas i 30 – 0/+ 5 s.

8.1.2.4 Lasten ska sedan avlägsnas i en takt som inte överskrider 400 mm/min och förskjutningen mätas.

8.1.2.5 För att återgå till utgångsläget ska hela sätet roteras 180°.

8.1.2.6 Denna provningscykel ska utföras på nytt med rotation i motsatt riktning. Med rotationsaxeln i det vågräta planet och 90° förskjuten jämfört med de två tidigare provningarna, ska förfarandet upprepas i de två rotationsriktningarna.

8.1.2.7 Dessa provningar ska utföras med både den minsta och den största tillämpbara provdockan för den eller de grupper för vilka fasthållningsanordningen är avsedd.

Provdockan eller fasthållningsanordningen får inte justeras på något sätt under provningscykeln.

8.1.3 Dynamiska provningar

8.1.3.1 Provningar på vagn och provningssäte

8.1.3.1.1 Framåtvända

8.1.3.1.1.1 Den vagn och det provningssäte som används vid den dynamiska provningen ska uppfylla kraven i bilaga 6 till denna föreskrift och installeringsförfarandet vid den dynamiska kollisionsprovningen ska överensstämma med bilaga 21.

8.1.3.1.1.2 Vagnen ska förbli horisontell under retardationen eller accelerationen.

8.1.3.1.1.3 Retardations- eller accelerationsanordningar

Sökanden ska välja att använda någon av nedanstående anordningar:

8.1.3.1.1.3.1 Anordning för retardationsprovning:

Vagnens retardation ska åstadkommas med hjälp av den utrustning som föreskrivs i bilaga 6 till denna föreskrift eller någon annan anordning som ger likvärdiga resultat. Utrustningen ska ha den prestanda som anges i punkt 8.1.3.4 och nedan:

Vid islag framifrån ska vagnen framdrivas så att dess totala hastighetsförändring under provningen V är 50 + 0/– 2 km/h och dess accelerationskurva ligger innanför det streckade området i diagrammet i tillägg 1 till bilaga 7. Vid islag bakifrån ska vagnen framdrivas så att dess totala hastighetsförändring under provningen V är 30 + 2/– 0 km/h och dess accelerationskurva ligger innanför det streckade området i diagrammet i tillägg 2 till bilaga 7.

Provningar som har utförts vid högre hastighet och/eller med en accelerationskurva som överskrider det streckade områdets överkant ska anses tillfredsställande om fasthållningsanordningen för barn uppfyllde prestandakraven.

Provningar som har utförts vid en lägre acceleration ska endast anses tillfredsställande om accelerationskurvan korsar det streckade områdets lägre gräns under en sammanlagd period på upp till 3 ms.

Om ovanstående krav är uppfyllda ska den tekniska tjänsten använda en vagn (med säten) i enlighet med punkt 1 i bilaga 6 som har en vikt på mer än 380 kg.

8.1.3.1.1.3.2 Anordning för accelerationsprovning

Dynamiska provningsförhållanden:

Vid islag framifrån ska vagnen framdrivas så att dess totala hastighetsförändring under provningen ΔV är 52 + 0/– 2 km/h och dess accelerationskurva ligger innanför det streckade området i diagrammet i tillägg 1 till bilaga 7 och ovanför det segment som begränsas av koordinaterna (5 g, 10 ms) och (9 g, 20 ms). Islagets början (T0) definieras enligt ISO 17373 för en acceleration på 0,5 g. Vid islag bakifrån ska vagnen framdrivas så att dess totala hastighetsförändring under provningen ΔV är 32 + 2/– 0 km/h och dess accelerationskurva ligger innanför det streckade området i diagrammet i tillägg 2 till bilaga 7 och ovanför det segment som begränsas av koordinaterna (5 g, 5 ms) och (10 g, 10 ms). Islagets början (T0) definieras enligt ISO 17373 för en acceleration på 0,5 g.

Oavsett om ovanstående krav är uppfyllda ska den tekniska tjänsten använda en vagn (med säten) i enlighet med punkt 1 i bilaga 6 som har en vikt på mer än 380 kg.

Om ovanstående provningar utfördes vid högre hastighet och/eller accelerationskurvan överskred det streckade områdets överkant och fasthållningsanordningen ändå uppfyllde kraven, ska provningen anses tillfredsställande.

8.1.3.1.1.4 Följande ska mätas:

8.1.3.1.1.4.1 Vagnens hastighet omedelbart före islag (endast för retardationsvagnar, behövs för beräkning av stoppsträckan).

8.1.3.1.1.4.2 Stoppsträckan (endast för retardationsvagnar), som får beräknas genom dubbel integration av vagnens registrerade retardation.

8.1.3.1.1.4.3 Förskjutningen av provdockans huvud i det lodräta och vågräta planet för grupperna I, II och III, och för grupperna 0 och 0+ provdockans förskjutning utan beaktande av dess armar och ben.

8.1.3.1.1.4.4 Bröstkorgsretardationen i tre sinsemellan vinkelräta riktningar utom för provdockan för nyfödda.

8.1.3.1.1.4.5 Alla synliga tecken på inträngning i bukens modellera (se punkt 7.1.4.3.1) utom för provdockan för nyfödda.

8.1.3.1.1.4.6 Vagnens acceleration eller retardation under minst de första 300 ms.

8.1.3.1.1.5 Efter islaget ska fasthållningsanordningen kontrolleras visuellt med avseende på fel eller brott, utan att låsbeslaget öppnas.

8.1.3.1.2 Bakåtvända

8.1.3.1.2.1 Provningssätet ska roteras 180° vid provning i överensstämmelse med bestämmelserna för provning med islag bakifrån.

8.1.3.1.2.2 Vid provning av en bakåtvänd fasthållningsanordning avsedd att användas i framsätet ska fordonets instrumentbräda representeras av en styv stång fästad vid vagnen på ett sådant sätt att all energiupptagning sker i fasthållningsanordningen.

8.1.3.1.2.3 Retardationsförhållandena ska uppfylla bestämmelserna i punkt 8.1.3.1.1.3.1.

Accelerationsförhållandena ska uppfylla bestämmelserna i punkt 8.1.3.1.1.3.2.

8.1.3.1.2.4 De mätningar som utförs ska vara samma som de som förtecknas i punkterna 8.1.3.1.1.4–8.1.3.1.1.4.6.

8.1.3.2 Provningar på vagn och fordonskarosseri

8.1.3.2.1 Framåtvända

8.1.3.2.1.1 Den metod som används för att säkra fordonet under provningen får inte förstärka förankringar för fordonssäten eller bilbälten för vuxna eller några tilläggsförankringar som krävs för att fästa fasthållningsanordningen, eller minska konstruktionens normala deformation. Ingen del av fordonet får finnas som, genom att begränsa provdockans rörelse, kan minska belastningen på fasthållningsanordningen under provningen. De borttagna delarna av konstruktionen får ersättas med delar med likvärdig hållfasthet, förutsatt att de inte hindrar provdockans rörelse.

8.1.3.2.1.2 En säkringsanordning ska anses som tillräcklig om den inte har någon inverkan på ett område som sträcker sig över hela konstruktionens bredd och om fordonet eller konstruktionen blockeras eller fixeras framtill på ett avstånd av minst 500 mm från fasthållningsanordningens förankring. Baktill ska konstruktionen fästas bakom förankringarna på ett avstånd som är tillräckligt för att säkerställa att kraven i punkt 8.1.3.2.1.1 uppfylls.

8.1.3.2.1.3 Fordonssätet och fasthållningsanordningen ska vara monterade och placerade i det läge som den tekniska tjänst som utför godkännandeprovningarna valt för att med avseende på hållfasthet ge de mest ogynnsamma förhållandena förenliga med provdockans installering i fordonet. Placeringen av fordonssätets ryggstöd och fasthållningsanordningen ska anges i rapporten. Fordonssätets ryggstöd ska, om dess lutning kan ställas in, låsas enligt tillverkarens anvisningar eller om inga anvisningar finns i en ryggstödsvinkel så nära 25° som möjligt.

8.1.3.2.1.4 Om inte monterings- eller bruksanvisningarna kräver annat ska framsätet placeras i det främsta normala användningsläget för de fasthållningsanordningar som är avsedda för framsätet och i det bakersta normala användningsläget för de fasthållningsanordningar som är avsedda för baksätet.

8.1.3.2.1.5 Retardationsförhållandena ska uppfylla kraven i punkt 8.1.3.4. Provningssätet ska vara sätet i det faktiska fordonet.

8.1.3.2.1.6 Följande ska mätas:

8.1.3.2.1.6.1 Vagnens hastighet omedelbart före islag (endast för retardationsvagnar, behövs för beräkning av stoppsträckan).

8.1.3.2.1.6.2 Stoppsträckan (endast för retardationsvagnar), som får beräknas genom dubbel integration av vagnens registrerade retardation.

8.1.3.2.1.6.3 All kontakt mellan provdockans huvud och fordonskarosseriets inre delar.

8.1.3.2.1.6.4 Bröstkorgsretardationen i tre sinsemellan vinkelräta riktningar utom för provdockan för nyfödda.

8.1.3.2.1.6.5 Alla synliga tecken på inträngning i bukens modellera (se punkt 7.1.4.3.1) utom för provdockan för nyfödda.

8.1.3.2.1.6.6 Vagnens och fordonskarosseriets acceleration eller retardation under minst de första 300 ms.

8.1.3.2.1.7 Efter islaget ska fasthållningsanordningen kontrolleras visuellt med avseende på fel, utan att låsbeslaget öppnas.

8.1.3.2.2 Bakåtvända

8.1.3.2.2.1 För provningar med islag bakifrån ska fordonskarosseriet roteras 180° på provningsvagnen.

8.1.3.2.2.2 Samma bestämmelser som vid islag framifrån.

8.1.3.3 Provning med komplett fordon

8.1.3.3.1 Retardationsförhållandena ska uppfylla kraven i punkt 8.1.3.4.

8.1.3.3.2 Förfarandet för islagsprovning framifrån ska vara det som anges i bilaga 9 till denna föreskrift.

8.1.3.3.3 Förfarandet för islagsprovning bakifrån ska vara det som anges i bilaga 10 till denna föreskrift.

8.1.3.3.4 Följande ska mätas:

8.1.3.3.4.1 Fordonets/provkroppens hastighet omedelbart före islag.

8.1.3.3.4.2 All kontakt mellan provdockans huvud (för grupp 0 provdockan utan beaktande av dess armar och ben) och fordonets inre delar.

8.1.3.3.4.3 Bröstkorgsaccelerationen i tre sinsemellan vinkelräta riktningar utom för provdockan för nyfödda.

8.1.3.3.4.4 Alla synliga tecken på inträngning i bukens modellera (se punkt 7.1.4.3.1) utom för provdockan för nyfödda.

8.1.3.3.5 Framsätena ska, om deras lutning kan ställas in, låsas enligt tillverkarens anvisningar eller om inga anvisningar finns i en ryggstödsvinkel så nära 25° som möjligt.

8.1.3.3.6 Efter islaget ska fasthållningsanordningen kontrolleras visuellt med avseende på fel eller brott, utan att låsbeslaget öppnas.

8.1.3.4 Villkoren för dynamisk provning sammanfattas i följande tabell:







ISLAG FRAMIFRÅN ISLAG BAKIFRÅN Provning Fasthållningsanordning Hastighet (km/h) Provning spuls Stoppst räc ka vid provning (mm) Hastighet (km/h) Provning spuls Stoppst räcka vid provning (mm) Vagn med provningssäte Framåtvänd för fram- och baksäte, universell, semiuniversell eller begränsad (*1) 50 + 0 – 2 1 650 ± 50 — — — Bakåtvänd för fram- och baksäte, universell, semiuniversell eller begränsad (*2) 50 + 0 – 2 1 650 ± 50 30 + 2 – 0 2 275 ± 25 Fordonskaross på vagn Framåtvänd (*1) 50 + 0 – 2 1 eller 3 650 ± 50 — — — Bakåtvänd (*2) 50 + 0 – 2 1 eller 3 650 ± 50 30 + 2 – 0 2 eller 4 275 ± 25 Helt fordon mot barriär Framåtvänd 50 + 0 – 2 3 icke angivet — — — Bakåtvänd 50 + 0 – 2 3 icke angivet 30 + 2 – 0 4 icke angivet ( *1 ) Vid kalibrering bör stoppsträckan vara 650 ± 30 mm. ( *2 ) Vid kalibrering bör stoppsträckan vara 275 ± 20 mm. Anmärkning: Alla fasthållningsanordningar för grupperna 0 och 0+ ska provas enligt bakåtvända förhållanden vid islag framifrån och bakifrån. Förklaring: Provningsimpuls nr 1 – Enligt bilaga 7 – islag framifrån. Provningsimpuls nr 2 – Enligt bilaga 7 – islag bakifrån. Provningsimpuls nr 3 – Retardationsimpuls för fordon utsatt för islag framifrån. Provningsimpuls nr 4 – Retardationsimpuls för fordon utsatt för islag bakifrån.

8.1.3.5 Fasthållningsanordningar för barn som omfattar användning av tilläggsförankringar

8.1.3.5.1 I fråga om fasthållningsanordningar som är avsedda för användning enligt punkt 2.1.2.3 och som omfattar användning av tilläggsförankringar ska islagsprovning framifrån enligt punkt 8.1.3.4 utföras enligt följande:

8.1.3.5.2 För anordningar med korta övre fästband, som t.ex. är avsedda att fästas vid den bakre förvaringshyllan, ska konfigurationen för den övre förankringen på provningsvagnen vara den som föreskrivs i tillägg 3 till bilaga 6.

8.1.3.5.3 För anordningar med långa övre fästband, som t.ex. är avsedda för användning när det inte finns någon fast bakre förvaringshylla och då de övre förankringsbanden fästs vid fordonets golv, ska konfigurationen för den övre förankringen på provningsvagnen vara den som föreskrivs i tillägg 3 till bilaga 6.

8.1.3.5.4 För de anordningar som är avsedda att användas i båda konfigurationerna ska de provningar som föreskrivs i punkterna 8.1.3.5.2 och 8.1.3.5.3 utföras, med det undantaget att när provningen utförs enligt bestämmelserna i punkt 8.1.3.5.3 ska endast den tyngre provdockan användas.

8.1.3.5.5 För bakåtvända anordningar ska den nedre förankringen för konfigurationen på provningsvagnen vara den som föreskrivs i tillägg 3 till bilaga 6.

8.1.3.5.6 För de babyliftar som använder tilläggsband som är fästa vid två säkerhetsbälten för vuxna och där belastningsfördelningen ska anbringas direkt genom säkerhetsbältet för vuxna till den nedre förankringen för säkerhetsbältet för vuxna ska förankringen på provningsvagnen vara den som föreskrivs i punkt 7 (A1, B1) i tillägg 3 till bilaga 6. Installeringen på provningsbänken ska vara den som beskrivs i anmärkning 5 i bilaga 21. Detta system ska fungera korrekt även om säkerhetsbältena för vuxna är olåsta och betraktas som universellt när de överensstämmer med punkt 6.1.8.

8.1.3.6 Provdockor

8.1.3.6.1 Fasthållningsanordningen och provdockor ska installeras på ett sådant sätt att bestämmelserna i punkt 8.1.3.6.3 uppfylls.

8.1.3.6.2 Fasthållningsanordningen ska provas med användning av de provdockor som föreskrivs i bilaga 8 till denna föreskrift.

8.1.3.6.3 Installering av provdockan

8.1.3.6.3.1 Provdockan ska placeras så att det finns ett mellanrum mellan provdockans rygg och fasthållningsanordningen. I fråga om babyliftar placeras provdockan i ett rakt vågrätt läge så nära babyliftens mittlinje som möjligt.

8.1.3.6.3.2 Stolen ska placeras på provningssätet.

Provdockan ska placeras i stolen.

För fasthållningsanordningar eller band som används direkt på ett upprullningsdon eller ett trepunktssäkerhetsbälte för vuxna, där inte någon spärranordning eller system som kan hindra upprullningsdonet används:

a) Bältet ska fästas enligt tillverkarens instruktioner.

b) Installeringen av stolen på provningssätet ska slutföras enligt bilaga 21 till denna föreskrift.

För alla andra fasthållningsanordningar:

a) En gångjärnsförsedd skiva eller en liknande böjlig anordning, 2,5 cm tjock och 6 cm bred med en längd motsvarande axelhöjden (sittande, bilaga 8) minus höjden för höftcentrum (sittande, enligt bilaga 8 knäveckets höjd plus halva lårets höjd, sittande) för den provdocksstorlek som provas, ska placeras mellan provdockan och stolsryggen. Skivan ska följa stolens kontur så nära som möjligt och dess nedre ände ska vara på samma höjd som provdockans höftled.

b) Bältet ska ställas in enligt tillverkarens anvisningar men med en spänning av 250 ± 25 N över inställningskraften, med en avlänkningsvinkel på inställningsanordningens band av 45 ± 5° eller alternativt den vinkel som fö