Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
"B RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 3290/94
av den 22 december 1994
om de anpassningar och övergångsåtgärder som krävs inom jordbrukssektorn för att genomföra avtalen
som slöts inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan
(EGT L 349, 31.12.1994, s. 105)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
"M1 Rådets förordning (EG) nr 1193/96 av den 26 juni 1996 L 161 1 29.6.1996
"M2 Rådets förordning (EG) nr 1161/97 av den 25 juni 1997 L 169 1 27.6.1997
Rättad genom:
"C1 Rättelse, EGT L 196, 24.7.1997, s. 82 (3290/94)
"C2 Rättelse, EGT L 151, 18.6.1999, s. 39 (3290/94)1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 1
RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 3290/94
av den 22 december 1994
om de anpassningar och övergångsåtgärder som krävs inom jordbruks-
sektorn för att genomföra avtalen som slöts inom ramen för de
multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
särskilt artikel 43 i detta,
med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 805/68 av den 27 juni 1968 om
den gemensamma organisationen av marknaden för nötkött (1), särskilt artikel
7.2 i denna,
med beaktande av kommissionens förslag,
med beaktande av Europaparlamentens yttrande (2), och
med beaktande av följande:
Gemenskapen har antagit en samling bestämmelser om den gemensamma
jordbrukspolitiken.
Inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan har
gemenskapen förhandlat om olika avtal (nedan kallade GATT-avtalen ). Många
av dessa avtal avser jordbruk, särskilt jordbruksavtalet (nedan kallat avtalet ).
De koncessioner som avser inhemskt stöd kan respekteras genom att priser
och stöd fastställs på en lämplig nivå, och det är följaktligen inte nödvändigt
att fastställa särskilda bestämmelser härom. I avtalet fastställs en sexårigtidtabell för dels utvidgningen av tillträdet till gemenskapsmarknaden för
jordbruksprodukter från tredje land och dels den gradvisa sänkningen av
gemenskapsstöd till export av jordbruksprodukter. Följaktligen bör jord-bruksbestämmelserna om handeln med tredje land anpassas.
Eftersom avtalen innebär att alla åtgärder som begränsar importen av
jordbruksprodukter omvandlas till tullar (tariffering) och att tillämpning avsådana åtgärder förbjuds i framtiden är det nödvändigt att avskaffa de rörligaimportavgifter och andra åtgärder och importpålagor som för närvarande
tillämpas inom ramen för marknadorganisationerna. De tullsatser som gäller
för jordbruksprodukter i enlighet med avtalet skall fastställas i Gemensammatulltaxan. För vissa produktgrupper, som spannmål, ris, vin samt frukt ochgrönsaker, kräver införandet av kompletterande eller andra handelsmekanis-
mer som inte medför uttag av fasta tullar att bestämmelser om undantag
fastställs i grundförordningarna. Dessutom kan åtgärderna för att skyddagemenskapsmarknaden mot import av torkade druvor och bearbetade körsbär,
enligt avtalet om skyddsåtgärder, behållas under en period om fem år. För att
förhindra försörjningsproblem på gemenskapsmarknaden bör vidare för vissasockerprodukter tills vidare medges befrielse från tullar.
För att upprätthålla en lägsta skyddsnivå mot negativa effekter på marknaden
till följd av tarifferingen, medger avtalet att tilläggstullar tillämpas på exaktdefinierade villkor, men endast på produkter som är föremål för tariffering.Motsvarande bestämmelser bör följaktligen införas i de aktuella grundför-
ordningarna.
I avtalet fastställs en rad tullkvoter inom ramen för systemen med ”nuvarande
tillträde” och ”minimitillträde”. De villkor som gäller för sådana kvoter anges
i detalj i avtalet. Med hänsyn till det stora antalet kvoter och för att säkerställaatt de tillämpas så effektivt som möjligt, bör kommissionen ansvara föröppnandet och förvaltningen av dem med användning av förvaltnings-
kommittéförfarandet.
De ändringar som följer av det ramavtal om bananer som slutits med vissa
länder i Sydamerika inom ramen för Uruguayrundan bör införlivas i rådets
förordning (EEG) nr 404/93 av den 13 februari 1993 om den gemensamma
organisationen av marknaden för bananer (
3).!B
(1) EGT nr L 148, 28.6.1968, s. 24. Förordningen senast ändrad genom förordning
(EG) nr 1884/94 (EGT nr L 197, 30.7.1994, s. 27).
(2) Yttrande avgivet den 14 december 1994.
(3) EGT nr L 47, 25.2.1993, s. 1. Förordningen senast ändrad genom kommissionens
förordning (EG) nr 3518/93 (EGT nr L 320, 22.12.1993, s. 15).1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 2
Eftersom det i avtalet om skyddsåtgärder fastställs entydiga föreskrifter för
tillämpningen av skyddsklausuler, t. ex. de som fastställs i marknads-organisationerna, bör sådana klausuler kompletteras genom en hänvisning tillde skyldigheter som följer av de internationella avtalen.
I handelsrelationerna med tredje länder som inte omfattas av GATT -avtalen är
gemenskapen inte bunden av de begränsningar av tillträdet till gemenskaps-
marknaden som följer av dessa avtal. För att säkerställa att de nödvändigaåtgärderna kan vidtas i de fall de är tillämpliga på produkter från sådanaländer, bör kommissionen ges relevanta befogenheter som utövas genom
förvaltningskommittéförfarandet.
I enlighet med avtalet är beviljandet av exportstöd hädanefter begränsat till
vissa grupper av jordbruksprodukter som definieras i avtalet. Det är dessutombegränsat vad avser kvantitet och värde.
Iakttagandet av värdegränserna kan säkerställas vid den tidpunkt då
exportbidrag fastställs och genom övervakning av utbetalningar enligt
bestämmelserna om EUGJF . Kontrollen kan underlättas genom obligatorisk
förutfastställelse av exportbidrag utan att detta utesluter möjligheten att ändradestinationen i samband med differentierade exportbidrag. Om destinationenändras, skall det exportbidrag som gäller för den faktiska destinationen
utbetalas, dock högst det stödbelopp som gäller för den destination som
förutfastställts.
För att kunna kontrollera att de kvantitativa gränserna iakttas är det
nödvändigt att införa ett tillförlitligt och effektivt övervakningssystem. Avdetta skäl bör en exportlicens krävas för att exportbidrag skall beviljas.
Exportbidrag bör beviljas upp till de disponibla gränserna, beroende på den
särskilda situationen för varje aktuell produkt. Undantag från dennabestämmelse kan endast tillåtas för bearbetade produkter som inte förtecknasi bilaga 2 till fördraget och för vilka värdegränserna inte gäller, samt för
livsmedelsbistånd som är befriat från samtliga begränsningar. Det bör vara
möjligt att göra undantag från strikt tillämpning av förvaltningsbestämmelserom det är osannolikt att export som omfattas av exportbidrag kommer attöverskrida de fastställda kvantiteterna. Kontrollen av de kvantiteter som
exporteras med exportbidrag under de regleringsår som avses i avtalet kan ske
på grundval av de exportlicenser som utfärdas för varje regleringsår.
Enligt de flesta gemensamma marknadsorganisationer är det endast rådet som
är behörigt att fatta beslut om undantag från tillämpning av bestämmelsernaom aktiv förädling. Med de ekonomiska villkor som följer av avtalet kan det
visa sig nödvändigt att reagera snabbt på marknadsproblem som följer av
tillämpningen av dessa bestämmelser. I det avseendet bör kommissionen gesbefogenhet att besluta om brådskande åtgärder som är tidsbegränsade. Sådana
åtgärder bör vara underkastade det förfarande som föreskrivs i artikel 3 i
rådets beslut 87/373/EEG av den 13 juli 1987 (
1).
Det är också nödvändigt att säkerställa att avtalet om handelsrelaterade
aspekter på immateriell äganderätt följs. I detta syfte måste de nödvändigaföreskrifterna införas i rådets förordning (EEG) nr 822/87 av den 16 mars
1987 om den gemensamma marknaden för vin (
2).
På grund av de ändringar av regelverket för jordbruket som följer av denna
förordning, har många av rådets förordningar som antagits som följd av
grundförordningarna förlorat sitt syfte. För den rättsliga klarhetens skull börde upphävas. Vissa andra bestämmelser som blivit ogiltiga, trots att de inte är
direkt förbundna med GATT -avtalen, bör också upphävas. Samma sak gäller
vissa rådsförordningar kallade andra generationen-förordningar som i de
flesta fall kan införlivas i de aktuella grundförordningarna.
Det har emellertid inte varit möjligt att integrera rådets befintliga allmänna
bestämmelser om tillämpningen av skyddsklausulen i grundförordningarna.
Mot bakgrund av vikten av de ändringar som blivit nödvändiga inom det
området till följd av GATT -avtalen, kan de aktuella förordningarna intebehållas. Följaktligen bör de upphävas samtidigt som den rättsliga grundenför de förordningar som skall ersätta dem bör fastställas.
Om de interna förfaranden som skall användas i väsentlig utsträckning skiljer
sig åt från sektor till sektor, kan tillämpningen av jordbruksavtalet äventyras.
Av detta skäl är det önskvärt att göra sådana förfaranden enhetliga.!B
(1) EGT nr L 197, 18.7.1987, s. 33.
(2) EGT nr L 84, 27.3.1987, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning
(EEG) nr 1891/94 (EGT nr L 197, 30.7.1994, s. 42).1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 3
Rådets antagande av allmänna tillämpningsföreskrifter har tidigare gjort det
möjligt att skapa en lämplig ram för de mer detaljerade bestämmelser somkrävs för att förvalta marknaderna. Tillämpningen av nämnda jordbruksavtalbör inte innebära ett ifrågasättande av mekanismerna och förfarandena för
hanteringen av den gemensamma jordbrukspolitiken.
Det kommer att vara värdefullt att i ett senare skede analysera både hur de
bestämmelser som fastställs i denna förordning fungerar och erfarenheterna
av tredje länders åtgärder för genomförandet av GATT -avtalen. För dettaändamål bör kommissionen vid utgången av de första två tillämpningsåren för
denna förordning lägga fram en rapport till rådet och Europaparlamentet.
Övergången från det befintliga systemet till det system som följer av
GATT -avtalen kan ge upphov till anpassningssvårigheter som inte behandlas i
denna förordning. För att hantera denna eventua litet, bör en allmän
bestämmelse införas varigenom kommissionen får möjlighet att vidtanödvändiga övergångsåtgärder under en viss period.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
I denna förordning fastställs de anpassningar och övergångsåtgärder som
krävs inom jordbrukssektorn för att genomföra de avtal som slöts inom ramen
för de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan.
Artikel 2
De anpassningar som avses i artikel 1 anges i bilagorna till denna förordning.
Artikel 3
1. När övergångsåtgärder är nödvändiga inom den gemensamma jordbruks-
politiken för att underlätta övergången från nuvarande system till det system
som följer av kraven i de avtal som avses i artikel 1, skall sådana åtgärderantas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 38 i förordning nr136/66/EEG (
1) eller, allt efter omständigheterna, motsvarande artikel i de
övriga förordningarna om den gemensamma organisationen av marknaderna
för jordbruksprodukter eller i förordning (EG) nr 3448/93 (2).
När sådana bestämmelser antas, skall hänsyn tas till särdragen hos de olika
jordbrukssektorerna, med vederbörligt beaktande av de skyldigheter somföljer av de avtal som avses i artikel 1.
2. De åtgärder som avses i punkt 1 får antas under en period som löper ut
den
"M230 juni 1998 3och de skall inte gälla längre än till nämnda
datum. Rådet får med kvalificerad majoritet på kommissionens förslag
förlänga denna period.
Artikel 4
1. När det med hänsyn till de särskilda omständigheter som påverkar en
jordbruksprodukt är möjligt att säkerställa uppfyllandet av kraven avseendeexportstöd i de avtal som avses i artikel 1 genom att använda medel med
mindre verkan än dem som fastställts för det ändamålet, får kommissionen
undanta den produkten från tillämpningen av de bestämmelser om export-bidrag som omfattas av denna förordning.
2. Utan att detta påverkar tillämpningen av bestämmelserna i denna
förordning får kommissionen vidta de åtgärder som krävs för att skydda
gemenskapsmarknaden mot import av jordbruksprodukter från tredje länder
gentemot vilka gemenskapen inte har några skyldigheter enligt de avtal somavses i artikel 1.
3. Åtgärder i enlighet med punkterna 1 och 2 skall antas i enlighet med det
förfarande som föreskrivs i artikel 3.1.!B
(1) EGT nr L 172, 30.9.1966, s. 3025/66.
(2) EGT nr L 318, 20.12.1993, s. 18.1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 4
Artikel 5
Kommissionen skall före den 30 juni 1997 förelägga rådet och Europapar-
lamentet en rapport om hur det system som följer av denna förordning
fungerar och om erfarenheterna av de åtgärder som vidtagits av tredje länder
för att genomföra de avtal som slöts inom ramen för de multilateralahandelsförhandlingarna i Uruguayrundan.
På kommissionens förslag skall rådet i enlighet med det förfarande som
föreskrivs i artikel 43.2 i fördraget besluta om eventuella ändringar som följerav resultaten och slutsatserna i rapporten.
Artikel 6
1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1995.
2. Den skall tillämpas från och med den 1 juli 1995.Emellertid gäller följande:a) Artikel 3 och artikel 4.2 skall tillämpas från och med den 1 januari 1995.
b) De bestämmelser som fastställs i bilagorna om importtullar och till-
läggsimporttullar som skall tillämpas på de produkter som förtecknas i
bilagorna 13 och 16 för vilka ett ingångspris gäller skall tillämpas under1995 från och med den dag då regleringsåret för de berörda produkternabörjar löpa år 1995.
c) Bestämmelserna om exportbidrag skall tillämpas
— från och med den 1 september 1995 vad avser bilagorna 2 och 16,— från och med den 1 oktober 1995 vad avser bilaga 4,— från och med den 1 november 1995 vad avser bilaga 5.
d) De bestämmelser som fastställs i bilaga 15 skall tillämpas från och med
den 1 januari 1995.
e) De bestämmelser som fastställs i bilaga 16 I.2 skall tillämpas från och
med den 1 januari 1996.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.!B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 5
FÖRTECKNING ÖVER BILAGOR
Bilaga 1 SPANNMÅL
Bilaga 2 RIS
Bilaga 3 TORKAT FODER
Bilaga 4 SOCKERBilaga 5 OLJOR OCH FETTER
Bilaga 6 LIN OCH HAMP A
Bilaga 7 MJÖLKPRODUKTERBilaga 8 NÖTKÖTT
Bilaga 9 FÅR- OCH GETKÖTT
Bilaga 10 GRISKÖTTBilaga 11 FJÄDERFÄKÖTTBilaga 12 ÄGG, ÄGGALBUMIN OCH MJÖLKALBUMIN
Bilaga 13 FRUKT OCH GRÖNSAKER
Bilaga 14 BEARBETADE FRUKTER OCH GRÖNSAKERBilaga 15 BANANER
Bilaga 16 VIN
Bilaga 17 TOBAKBilaga 18 HUMLE
Bilaga 19 LEVANDE TRÄD OCH ANDRA VÄXTER, LÖKAR, RÖTTER OCH
LIKNANDE, SNITTBLOMMOR OCH PR YDNADSVÄXTER
Bilaga 20 UTSÄDEBilaga 21 DIVERSE FÖRORDNINGAR
Bilaga 22 DE MEST A VLÄGSNA REGIONERNA!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 6
BILAGA 1
SP ANNMÅL
I. Rådets förordning (EEG) nr 1766/92 av den 30 juni 1992 (EGT nr L 181,
1.7.1992, s. 21), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1866/94 (EGT nr L197, 30.7.1994, s. 1).
1. Artikel 3.2 skall utgå.2. I artikel 3.3 skall följande stycke läggas till:
”Det interventionspris som gäller för majs och sorghum i maj skall gälla
även under juli, augusti och september påföljande regleringsår.”
3. I artikel 3.4 andra stycket skall den första meningen ersättas med
följande:
”Interventionspriset skall vara föremål för månatliga höjningar under
hela eller del av regleringsåret.”
4. I artikel 5 skall den första och den sista strecksatsen utgå.5. Avdelning II skall ersättas med följande:
”A VDELNING II
Artikel 9
1. Vid import till och export från gemenskapen av någon av de
produkter som förtecknas i artikel 1 skall en importlicens respektive enexportlicens framläggas.
Licenser skall utfärdas av medlemsstaterna till varje sökande, oavsett
dennes etableringsort inom gemenskapen och utan att detta påverkaråtgärder som vidtas för att tillämpa artiklarna 12 och 13.
Import- och exportlicenser skall gälla inom hela gemenskapen. Sådana
licenser skall utfärdas på villkor att en säkerhet ställs som garanti för attprodukterna importeras eller exporteras under licensens giltighetstid.Utom i händelse av force majeure, skall säkerheten vara helt eller delvisförverkad om import eller export inte genomförs eller endast genomförs
delvis under licensens giltighetstid.
2. Licensernas giltighetstid och andra tillämpningsföreskrifter till
denna artikel skall antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i
artikel 23.
Artikel 10
1. Om inte annat föreskrivs i denna förordning, skall tullsatserna i
Gemensamma tulltaxan gälla för de produkter som förtecknas i artikel1.
2. Genom undantag från bestämmelserna i punkt 1 skall importtullen
för produkter enligt KN-numren ur 1001, blandsäd undantaget, 1002,1003, ur 1005, hybridutsäde undantaget, och ur 1007, undantaget hybridavsedd för sådd, motsvara det interventionspris som gäller för sådanaprodukter vid import höjt med 55 % minus det cif-importpris som gäller
för partiet ifråga. Denna tull får emellertid inte vara högre än tullsatsen
enligt Gemensamma tulltaxan.
3. Vid beräkning av den avgift vid import som avses i punkt 2 gäller
följande:
a) För produkter enligt punkt 2 uttryckta i en standardkvalitet eller,
allt efter omständigheterna, uppdelade i flera kvaliteter (vete: hög,
medel, låg; durumvete; majs; annan foderspannmål) skall
representativa cif-importpriser noteras på grundval av världsmark-nadspriserna för dessa kvaliteter.
Sådana representativa cif-importpriser skall fastställas regelbundet.
b) Varje importparti skall klassificeras som den av standardkvalite-
terna enligt a som ligger närmast.
4. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel skall antas i enlighet
med det förfarande som föreskrivs i artikel 23.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 7
I tillämpningsföreskrifterna skall bl. a. anges
— de standardkvaliteter som skall användas,
— de prisnoteringar som skall beaktas,
— metoden att beräkna avgiften vid import för varje parti som
klassificerats som en av de standardkvaliteter som avses i punkt 3a,
— möjligheten att, om det är ändamålsenligt, i vissa fall låta aktörer
få vetskap om gällande avgift innan det aktuella partiet anländer.
Artikel 11
1. Utan att detta påverkar tillämpningen av artikel 10.2 och för att
förhindra eller motverka de negativa effekter på gemenskapsmarknadensom kan bli följden av import av vissa produkter enligt artikel 1, skall
en tilläggstull betalas vid import av en eller flera sådana produkter till
den tullsats som fastställs i artikel 10, om de villkor som anges i artikel5 i det jordbruksavtal som slöts i enlighet med artikel 228 i fördragetinom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguay-rundan har uppfyllts, med undantag för det fall att det är osannolikt attimporten kommer att störa gemenskapsmarknaden, eller om effekterna
skulle bli oproportionerliga i förhållande till det avsedda syftet.
2. De utlösande priserna, som utgör den övre gränsen för när en
tilläggsimporttull får tas ut, skall vara de utlösande priser somgemenskapen anmäler till WTO.
De utlösande kvantiteter som måste överskridas för att en tilläggs-
importtull skall tas ut, skall bestämmas på grundval av särskilt importentill gemenskapen under de tre år som föregår det år då de negativaeffekter som avses i punkt 1 uppstår eller sannolikt kommer att uppstå.
3. De importpriser som skall beaktas vid uttag av en tilläggsimport-
tull skall bestämmas på grundval av cif-importpriserna på det aktuellapartiet.
Cif-importpriserna skall för detta ändamål kontrolleras mot de
representativa priserna för produkten på världsmarknaden eller pågemenskapens importmarknad för den produkten.
4. Kommissionen skall anta tillämpningsföreskrifter till denna artikel
i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 23. I sådanatillämpningsföreskrifter skall bl. a. anges
a) de produkter för vilka tilläggsimporttullarna får tas ut enligt artikel
5 i jordbruksavtalet,
b) de övriga kriterier som krävs för tillämpningen av punkt 1 i
enlighet med artikel 5 i nämnda avtal.
Artikel 12
1. De tullkvoter för produkter enligt artikel 1 som följer av avtal som
sluts inom ramen för handelsförhandlingarna i Uruguayrundan skall
öppnas och förvaltas i enlighet med tillämpningsföreskrifter som
antagits i enlighet med artikel 23.
2. Kvoter får förvaltas med användning av en av följande metoder
eller en kombination av dessa metoder:
— En metod som är grundad på i vilken ordningsföljd ansökningarna
inkommer (metoden ’först till kvarn’).
— En metod enligt vilken kvoter fördelas i proportion till de begärda
kvantiteterna enligt inkomna ansökningar (metoden ’ samtidigbehandling’).
— En metod grundad på traditionella handelsflöden (metoden
’traditionella/nya mönster’).
Andra lämpliga metoder får antas.
De får inte medföra diskriminering mellan de berörda aktörerna.
3. Den förvaltningsmetod som antas skall, i förekommande fall, lägga
vederbörlig vikt vid försörjningsbehoven på gemenskapsmarknaden och
behovet att säkra nämnda marknads jämvikt, samtidigt som de kan utgåfrån de metoder som tidigare har tillämpats på kvoter motsvarande demsom avses i punkt 1, utan att detta påverkar de rättigheter som följer avavtal som sluts inom ramen för förhandlingarna i Uruguayrundan.
4. De tillämpningsföreskrifter som avses i punkt 1 skall innehålla
bestämmelser om öppnandet av årliga kvoter, vilka vid behov fördelas!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 8
över året, och om den förvaltningsmetod som skall användas samt skall
i förekommande fall innehålla bestämmelser om
a) garantier som täcker produktens art, avsändningsplats och ur-
sprung,
b) erkännande av de dokument som används för kontroll av de
garantier som avses i a, och
c) de villkor på vilka importlicenser utfärdas samt deras giltighetstid.När det gäller kvoten för import till Spanien av 2 000 000 ton majs och
300 000 ton sorghum och kvoten för import till Portugal av 500 000 tonmajs skall dessa tillämpningsföreskrifter även innehålla de bestämmel-ser som krävs för att genomföra kvotimporten och, i förekommandefall, intervetionsorgans offentliga lagring av de importerade kvantite-terna i de berörda medlemsstaterna samt avyttringen av dessa lager påde berörda medlemsstaternas marknader.
Artikel 13
1. I den mån som krävs för att det skall vara möjligt att utan vidare
förädling eller i form av de varor som förtecknas i bilaga B exportera deprodukter som förtecknas i artikel 1 på grundval av noteringar ellerpriser för dessa produkter på världsmarknaden och inom de gränser som
följer av de avtal som sluts i enlighet med artikel 228 i fördraget, får
skillnaden mellan dessa noteringar eller priser och priserna inomgemenskapen utjämnas genom exportbidrag.
Exportbidrag för produkter enligt artikel 1 i form av de varor som
förtecknas i bilaga B får inte vara högre än dem som gäller för sådanaprodukter som exporteras utan vidare förädling.
2. Den metod som antas för fördelning av kvantiteter som berättigar
till exportbidrag skall vara den metod
a) som är bäst lämpad med hänsyn till produktens art och situationen
på den aktuella marknaden och som gör det möjligt att utnyttja dedisponibla resurserna på effektivaste sätt, med beaktande avgemenskapsexportens effektivitet och struktur, utan att dettamedför diskriminerande behandling mellan små och stora aktörer,
b) som ur administrativ synpunkt är minst besvärlig för aktörerna
med hänsyn till förvaltningskraven,
c) som förhindrar diskriminering mellan de berörda aktörerna.3. Exportbidrag skall vara desamma för hela gemenskapen. De får
variera beroende på destination, om situationen på världsmarknadeneller de särskilda behoven på vissa marknader gör detta nödvändigt.
Exportbidrag skall fastställas i enlighet med det förfarande som
föreskrivs i artikel 23.
Exportbidrag får fastställasa) med regelbundna intervaller,b) genom anbudsinfordran för de produkter för vilka detta förfarande
tidigare har föreskrivits.
Exportbidrag som fastställs med regelbundna intervaller får under
mellantiden justeras av kommissionen, antingen på begäran av enmedlemsstat eller på eget initiativ.
4. Exportbidrag för produkter enligt artikel 1 som exporteras utan
vidare förädling skall endast beviljas efter ansökan och efter fram-läggande av gällande exportlicens.
5. Det exportbidrag som gäller vid export av produkter enligt artikel
1 som exporteras utan vidare förädling skall vara det bidrag som gäller
den dag då licensansökan inkommer och, när det gäller differentierade
bidrag, det bidrag som gäller samma dag
a) för den destination som anges i licensen eller, i förekommande fall
b) för den verkliga destinationen om den inte är samma destination
som den som anges i licensen. I sådant fall skall gällande belopp
inte överstiga det belopp som gäller för den destination som angesi licensen.
Lämpliga bestämmelser får antas för att förhindra missbruk av den
flexibilitet som medges enligt denna punkt.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 9
6. Tillämpningsområdet för punkterna 4 och 5 får i enlighet med det
förfarande som föreskrivs i artikel 16 i förordning (EG) nr 3448/93utvidgas till att omfatta produkter enligt artikel 1 som exporteras i formav de varor som förtecknas i bilaga B.
7. När det gäller produkter enligt artikel 1 för vilka exportbidrag
utbetalas inom ramen för livsmedelsbistånd får punkterna 4 och 5åsidosättas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 23.
8. Om inte annat föreskrivs i enlighet med det förfarande som
föreskrivs i artikel 23, skall exportbidraget för de produkter som
förtecknas i artikel 1.1 a och 1.1 b i enlighet med punkt 5 justeras i
förhållande till nivån på de månatliga höjningarna av interventionsprisetoch, i förekommande fall, ändringar av det priset.
Ett korrigeringsbelopp får fastställas i enlighet med det förfarande som
föreskrivs i artikel 23. Kommissionen får emellertid ändra korrigering-
sbelopp vid behov.
Första och andra stycket får helt eller delvis tillämpas på produkter som
förtecknas i artikel 1.1 c och 1.1 d samt på produkter enligt artikel 1som exporteras i form av de varor som förtecknas i bilaga B. I sådantfall skall den justering som avses i första stycket korrigeras genom att
den månatliga höjningen multipliceras med en koefficient som
uttrycker förhållandet mellan kvantiteten basprodukt och kvantitetenbasprodukt i den förädlade produkt som exporteras eller som ingår i denexporterade varan.
Under regleringsårets första tre månader skall det exportbidrag som
gäller vid export av malt som finns i lager i slutet av föregående
regleringsår eller som framställs av korn som finns i lager vid dentidpunkten vara det bidrag som skulle ha gällt för den aktuella licensenvid export under den sista månaden av föregående regleringsår.
9. I den mån som det är nödvändigt att ta hänsyn till de särdrag som
kännetecknar produktionen av vissa alkoholhaltiga drycker som
framställs av spannmål får de kriterier för beviljande av exportbidragsom avses i punkt 1 och kontrollförfaranden anpassas så att de lämparsig för dessa särdrag.
10. Efterlevnaden av de volymgränser som följer av avtal som sluts i
enlighet med artikel 228 i fördraget skall säkerställas på grundval av deexportlicenser som utfärdas för de referensperioder som avses däri ochsom gäller för de aktuella produkterna. Med avseende på fullgörandetav de skyldigheter som följer av jordbruksavtalet skall utlöpandet av enreferensperiod inte påverka exportlicensers giltighet.
11. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel, inbegripet bestämmel-
ser om omfördelning av kvantiteter som inte fördelats eller inteutnyttjats, och särskilt bestämmelser om den justering som avses i punkt9, skall antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 23.Bilaga B skall ändras i enlighet med samma förfarande. Föreskrifter förtillämpningen av punkt 6 på de produkter som avses i artikel 1 och som
exporteras i form av de varor som avses i bilagan skall emellertid antas i
enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 16 i förordning(EG) nr 3448/93.
Artikel 14
1. I den mån som krävs för att den gemensamma organisationen av
marknaden för spannmål skall fungera korrekt får rådet, i enlighet med
det förfarande som föreskrivs i artikel 43.2 i fördraget, på kommissio-nens förslag, helt eller delvis förbjuda tillämpningen av bestämmelserom aktiv förädling
— vad avser produkter som förtecknas i artikel 1 och som är avsedda
för framställning av produkter enligt artikel 1.1 c och 1.1 d, och
— i särskilda fall, vad avser produkter som förtecknas i artikel 1 och
som är avsedda för framställning av de produkter som förtecknas ibilaga B.
2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår utomordentligt akut
och gemenskapsmarknaden störs eller sannolikt kommer att störasgenom aktiv förädling, skall kommissionen genom undantag från punkt1 besluta om de nödvändiga åtgärderna, på begäran av en medlemsstateller på eget initiativ. Rådet och medlemsstaterna skall underrättas omsådana åtgärder, vilka skall träda i kraft med omedelbar verkan och
gälla i högst 6 månader. Om kommissionen mottar en begäran från en
medlemsstat, skall den fatta beslut därom inom en vecka från och medmottagandet av begäran.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 10
3. En medlemsstat får hänskjuta kommissionens beslut om sådana
åtgärder till rådet inom en vecka från och med underrättelsen därom.Rådet får med kvalificerad majoritet bekräfta, ändra eller upphävakommissionens beslut. Om rådet inte har agerat inom tre månader skallkommissionens beslut anses vara upphävt.
Artikel 15
1. De allmänna bestämmelserna om tolkningen av den kombinerade
nomenklaturen och dess särskilda tillämpningsföreskrifter skall gällatullklassificeringen av produkter som omfattas av denna förordning.Den tullnomenklatur som följer av tillämpningen av denna förordningskall införlivas i Gemensamma tulltaxan.
2. Om inte annat föreskrivs i denna förordning eller i enlighet med en
bestämmelse häri, skall följande vara förbjudet i handeln med tredje
land:
— Uttag av en avgift som har motsvarande verkan som en tull.— Tillämpning av kvantitativa begränsningar eller åtgärder med
motsvarande verkan.
Artikel 16
1. Om noteringar eller priser på världsmarknaden för en eller flera av
de produkter som förtecknas i artikel 1 uppnår gemenskapspriserna och
denna situation sannolikt kommer att kvarstå och försämras, ochgemenskapsmarknaden därigenom störs eller kan komma att störas, fårlämpliga åtgärder vidtas.
2. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel skall antas i enlighet
med det förfarande som föreskrivs i artikel 23.
Artikel 17
1. Om gemenskapsmarknaden för en eller flera av de produkter som
förtecknas i artikel 1 på grund av en ökning av importen eller exportenpåverkas eller hotas av allvarliga störningar som sannolikt kommer attäventyra uppnåendet av de mål som anges i artikel 39 i fördraget, fårlämpliga åtgärder vidtas i samband med handeln med tredje land tilldess att sådan störning eller sådant hot om störning har upphört.
Rådet skall på kommissionens förslag och i enlighet med det
röstningsförfarande som föreskrivs i artikel 43.2 i fördraget antaallmänna tillämpningsföreskrifter till denna punkt, och skall bestämma ivilka fall och inom vilka gränser medlemsstater får vidta skydds-åtgärder.
2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår, skall kommissionen
på begäran från en medlemsstat eller på eget initiativ besluta om de
nödvändiga åtgärderna. Medlemsstaterna skall underrättas om sådanaåtgärder, vilka skall träda i kraft omedelbart. Om kommissionen mottaren begäran från en medlemsstat, skall den fatta beslut därom inom trearbetsdagar från och med mottagandet av begäran.
3. En medlemsstat får inom tre arbetsdagar från och med under-
rättelsen hänskjuta kommissionens beslut om sådana åtgärder till rådet.
Rådet skall sammanträda utan dröjsmål. Det får med kvalificeradmajoritet ändra eller upphäva beslutet ifråga.
4. Denna artikel skall tillämpas med beaktande av de skyldigheter
som följer av avtal som sluts i enlighet med artikel 228.2 i fördraget.”
6. I bilaga A skall följande läggas till:
KN-nummer Varuslag
2306 Oljekakor och andra fasta restprodukter, även malda eller i form av pelletar, som
produceras vid extrahering av andra vegetabiliska fetter eller oljor än dem somhänförs till numren 2304 och 2305:
2306 90 – Andra:
– – Andra:
2306 90 91 – – – Av majsgroddanlag.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 11
II. Rådets förordning (EEG) nr 2729/75 av den 29 oktober 1975 (EGT nr L 281,
1.11.1975, s. 18).
Begreppen avgift ochavgifter skall ersättas med tullrespektive tullar .
III. Rådets förordning (EEG) nr 3670/93 av den 22 december 1993 (EGT nr L 338,
31.12.1993, s. 35).
Ovanstående förordning skall upphöra att gälla.!B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 12
BILAGA 2
RIS
I. Rådets förordning (EEG) nr 1418/76 av den 21 juni 1976 (EGT nr L 166,
25.6.1976, s. 1), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 1869/94 (EGT nr L197, 30.7.1994, s. 7)
1. Artikel 4.5 skall ersättas med följande:
”5. Följande skall fastställas i enlighet med det förfarande som avses i
artikel 27:
a) De interventionsorter som avses i punkt 4, efter samråd med de
berörda medlemsstaterna.
b) Faktorn för omräkning av råris till paddyris eller vice versa.
c) Faktorn för omräkning av råris till helt slipat och delvis slipat ris
eller vice versa.
d) De förädlingskostnader och värdet av de biprodukter som skall
beaktas vid tillämpning av punkt 3.”
2. Avdelning II skall ersättas med följande:
”A VDELNING II
Handel med tredje land
Artikel 10
1. Vid import till och export från gemenskapen av någon av de
produkter som förtecknas i artikel 1 skall en importlicens respektive en
exportlicens framläggas.
Licenser skall utfärdas av medlemsstaterna till varje sökande, oavsett
dennes etableringsort inom gemenskapen och utan att detta påverkar
åtgärder som vidtas för att tillämpa artiklarna 14 och 15.
Import- och exportlicenser skall gälla inom hela gemenskapen. Sådana
licenser skall utfärdas på villkor att en säkerhet ställs som garanti för attprodukterna importeras eller exporteras under licensens giltighetstid.Utom i händelse av force majeure, skall säkerheten vara helt eller delvisförverkad om import eller export inte genomförs eller endast genomförsdelvis under licensens giltighetstid.
2. Licensernas giltighetstid och andra tillämpningsföreskrifter till
denna artikel skall antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs iartikel 27.
Artikel 11
1. Ett stöd får fastställas för partier av produkter enligt KN-nummer
1006 (utom nummer 1006 10 10) som sänds från medlemsstaterna tilldet franska utomeuropeiska departementet Réunion för att konsumerasdär och som kan hänföras till ett av de fall som avses i artikel 9.2 ifördraget.
Med beaktande av försörjningsbehoven på Réunions marknad skall
stödet fastställas på grundval av skillnaden mellan noteringarna ellerpriserna för de aktuella produkterna på världsmarknaden och noter-
ingarna eller priserna för dessa produkter på gemenskapsmarknaden
och, vid behov, priset för dessa produkter efter leverans till Réunion.
Stödet skall beviljas på ansökan av den berörda parten. Om det är
lämpligt, får stödet fastställas genom anbudsinfordran. Sådan anbud-sinfordran skall avse stödbeloppet.
Stödet skall fastställas periodiskt i enlighet med det förfarande som
föreskrivs i artikel 27. Om behov uppstår, får kommissionen emellertidpå en medlemsstats begäran eller på eget initiativ ändra stödet undermellantiden.
2. Bestämmelserna om finansiering av den gemensamma jordbruks-
politiken skall tillämpas på det stöd som avses i punkt 1.
3. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel skall antas i enlighet
med det förfarande som föreskrivs i artikel 27.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 13
Artikel 12
1. Om inte annat föreskrivs i denna förordning, skall tullsatserna
i Gemensamma tulltaxan gälla för de produkter som förtecknas i
artikel 1.
2. Genom undantag från bestämmelserna i punkt 1 gäller följande:a) Importtullen på råris enligt KN-nummer 1006 20 skall vara lika
med det interventionspris som gäller vid import av indica-risrespektive japonica-ris höjt med
— 80 % när det gäller indica-ris, och
— 88 % när det gäller japonica-ris,minus importpriset.
b) Importtullen på helt slipat ris enligt KN-nummer 1006 30 skall
vara lika med interventionspriset vid tidpunkten för import plus en
procentsats, som skall beräknas, minus importpriset.
Den tullen får emellertid inte vara högre än tullsatsen i Gemensamma
tulltaxan.
Den procentsats som avses i b skall beräknas genom att de respektive
procentsatser som avses i a justeras på grundval av omräkningsfaktorn,
förädlingskostnaderna och värdet av biprodukter, varefter det sålundaerhållna beloppet höjs med ett belopp till skydd för industrin.
3. Genom undantag från bestämmelserna i punkt 1 gäller följande:a) Ingen tull skall tas ut vid import av sådana produkter enligt KN-
numren 1006 10, 1006 20 eller 1006 40 00 till det franska
utomeuropeiska departementet Réunion som är avsedda attkonsumeras där.
b) Den tull som skall tas ut vid import av sådana produkter enligt KN-
nummer 1006 30 till det franska utomeuropeiska departementetRéunion som är avsedda att konsumeras där skall multipliceras
med koefficienten 0,30.
4. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel skall antas i enlighet
med det förfarande som föreskrivs i artikel 27. Sådana tillämpnings-föreskrifter skall bl. a. innehålla kriterierna för urskiljande av de typerav importerat ris som avses i punkt 2, beloppet till skydd av industrin
och de nödvändiga bestämmelserna om fastställande och beräkning av
importpriserna och kontroll av deras autenticitet.
Artikel 13
1. Utan att detta påverkar tillämpningen av artikel 12.2 och för att
förhindra eller motverka de negativa effekter på gemenskapsmarknadensom kan bli följden av import av vissa produkter som förtecknas iartikel 1, skall en tilläggstull betalas vid import av en eller flera sådana
produkter till den tullsats som fastställs i artikel 10, om de villkor som
anges i artikel 5 i det jordbruksavtal som slöts i enlighet med artikel 228i fördraget inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna iUruguayrundan har uppfyllts, med undantag för det fall att det ärosannolikt att importen kommer att störa gemenskapsmarknaden, ellerom effekterna skulle bli oproportionerliga i förhållande till det avseddasyftet.
2. De utlösande priserna, som utgör den övre gränsen för när en
tilläggsimporttull får tas ut, skall vara de utlösande priser somgemenskapen anmäler till WTO.
De utlösande kvantiteterna, som måste överskridas för att en tilläggs-
importtull skall tas ut, skall bestämmas på grundval av särskilt importen
till gemenskapen under de tre år som föregår det år då de negativa
effekter som avses i punkt 1 uppstår eller sannolikt kommer att uppstå.
3. De importpriser som skall beaktas vid uttag av en tilläggsimport-
tull skall bestämmas på grundval av cif-importpriserna för det aktuellapartiet.
Cif-importpriserna skall för detta ändamål kontrolleras mot de
representativa priserna för produkten på världsmarknaden eller pågemenskapens importmarknad för den produkten.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 14
4. Kommissionen skall anta tillämpningsföreskrifter till denna artikel
i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 27. I sådanatillämpningsföreskrifter skall bl. a. anges
a) de produkter för vilka tilläggsimporttullarna får tas ut enligt artikel
5 i jordbruksavtalet,
b) de övriga kriterier som krävs för tillämpningen av punkt 1 i
enlighet med artikel 5 i nämnda avtal.
Artikel 14
1. I den mån som krävs för att det skall vara möjligt att utan vidare
förädling eller i form av de varor som förtecknas i bilaga B exporteraprodukter enligt artikel 1 på grundval av noteringar eller priser för dessaprodukter på världsmarknaden och inom de gränser som följer av deavtal som sluts i enlighet med artikel 228 i fördraget, får skillnadenmellan dessa noteringar eller priser och priserna inom gemenskapen
utjämnas genom exportbidrag.
Exportbidrag för produkter enligt artikel 1 i form de varor som
förtecknas i bilaga B får inte vara högre än dem som gäller för sådanaprodukter som exporteras utan vidare förädling.
2. Den metod som antas för fördelning av de kvantiteter som
berättigar till exportbidrag skall vara den metod
a) som är bäst lämpad med hänsyn till produktens art och situationen
på den aktuella marknaden och som gör det möjligt att utnyttja de
disponibla resurserna på effektivaste sätt, med beaktande av
gemenskapsexportens effektivitet och struktur, utan att dettamedför diskriminerande behandling mellan små och stora aktörer,
b) som ur administrativ synpunkt är minst besvärlig för aktörerna
med hänsyn till förvaltningskraven,
c) som förhindrar diskriminering mellan de berörda aktörerna.3. Exportbidrag skall vara desamma för hela gemenskapen. De får
variera beroende på destination, om situationen på världsmarknaden
eller de särskilda behoven på vissa marknader gör detta nödvändigt.
Exportbidrag skall fastställas i enlighet med det förfarande som
fastställs i artikel 27.
Exportbidrag får fastställas
a) med regelbundna intervaller,b) genom anbudsinfordran för de produkter för vilka detta förfarande
tidigare har föreskrivits.
Exportbidrag som fastställs med regelbundna intervaller får under
mellantiden anpassas av kommissionen, antingen på begäran av enmedlemsstat eller på eget initiativ.
Exportbidrag som fastställs med regelbundna intervaller för den produkt
som avses i artikel 1.1 a och 1.1 b skall fastställas minst en gång imånaden.
4. Exportbidrag skall fastställas med beaktande av
a) den rådande situationen och den förväntade utvecklingen vad avser
— priserna för och tillgången på ris och brutet ris på
gemenskapsmarknaden,
— världsmarknadspriserna för ris och brutet ris,
b) målen med den gemensamma organisationen av marknaden för ris,
som är att säkerställa jämvikt och den naturliga utvecklingen av
priser och handel på denna marknad,
c) de begränsningar som följer av avtal som sluts i enlighet med
artikel 228 i fördraget,
d) vikten av att undvika störningar på gemenskapsmarknaden,
e) den ekonomiska aspekten av den föreslagna exporten.Vid fastställande av exportbidragsbeloppet skall särskild hänsyn tas till
behovet att upprätta balans mellan användningen av basjordbrukspro-
dukter med ursprung inom gemenskapen för export som förädlade varortill tredje land och användningen av basjordbruksprodukter från sådantland som införs för aktiv förädling.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 15
5. Exportbidrag för de produkter som förtecknas i artikel 1.1 a och
1.1 b skall fastställas i enlighet med följande särskilda kriterier:
a) Faktiska priser för dessa produkter på gemenskapens representa-
tiva exportmarknader.
b) De fördelaktigaste noteringarna på de olika marknaderna i
importerande tredje länder.
c) Saluföringskostnader och de fördelaktigaste kostnaderna för
transport från de gemenskapsmarknader som avses i a tillexporthamnar eller andra utförselorter inom gemenskapen sombetjänar dessa marknader samt kostnaderna för att saluföra varornapå världsmarknaden.
6. Om exportbidrag fastställs genom ett anbudsförfarande, skall
sådant anbudsförfarande avse bidragsbeloppet.
7. Exportbidrag för de produkter som förtecknas i artikel 1 och som
exporteras utan vidare förädling skall endast beviljas på ansökan ochefter framläggande av gällande exportlicens.
8. Det exportbidrag som gäller vid export av de produkter som
förtecknas i artikel 1 och som exporteras utan vidare förädling skallvara det bidrag som gäller den dag då licensansökan inkommer och, närdet gäller differentierade bidrag, det bidrag som gäller samma dag
a) för den destination som anges i licensen, eller
b) för den verkliga destinationen om den inte är samma destination
som den som anges i licensen. I sådant fall skall gällande beloppinte överstiga det belopp som gäller för den destination som anges
i licensen.
Lämpliga bestämmelser får antas för att förhindra missbruk av den
flexibilitet som medges enligt denna punkt.
9. Tillämpningsområdet för punkterna 7 och 8 får i enlighet med det
förfarande som föreskrivs i artikel 16 i förordning (EG) nr 3448/93utvidgas till att omfatta de produkter som förtecknas i artikel 1 och somexporteras i form av de varor som förtecknas i bilaga B.
10. När det gäller produkter som förtecknas i artikel 1 för vilka
exportbidrag utbetalas inom ramen för livsmedelsbistånd får punkterna7 och 8 åsidosättas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel27.
11. Om inte annat föreskrivs i enlighet med det förfarande som
fastställs i artikel 27, skall exportbidraget för de produkter somförtecknas i artikel 1.1 a och 1.1 b i enlighet med punkt 4 justeras iförhållande till nivån på de månatliga höjningarna av interventionsprisetoch, i förekommande fall, variationer av detta pris beroende på
förädlingsgraden och med användning av den tillämpliga omräknings-
faktorn.
Ett korrigeringsbelopp får fastställas i enlighet med det förfarande som
föreskrivs i artikel 27. Kommissionen får emellertid ändra korrigerings-
belopp vid behov.
Första och andra stycket får helt eller delvis tillämpas på produkter
enligt artikel 1.1 c och på produkter enligt artikel 1 som exporteras iform av de varor som förtecknas i bilaga B. I sådant fall skall den
justering som avses i första stycket korrigeras genom att den månatliga
höjningen multipliceras med en koefficient som uttrycker förhållandetmellan kvantiteten basprodukt och kvantiteten basprodukt i denförädlade produkt som exporteras eller som ingår i den exporteradevaran.
12. Exportbidraget får höjas med ett utjämningsbelopp vad avser lager
av paddyris som skördats inom gemenskapen och råris som framställtsdärav som finns i lager i slutet av samma regleringsår som det skördatsoch som exporteras utan vidare förädling i form av helt slipat ris ellerdelvis slipat ris mellan början av påföljande regleringsår och vissa
datum som skall fastställas. Före den 1 juli varje år skall rådet med
kvalificerad majoritet på kommissionens förslag vid behov fastställa deprodukter på vilka bestämmelserna i föregående stycke skall tillämpas.
Utjämningsbeloppet skall
— när det gäller råris, vara lika med skillnaden mellan det riktpris
som gäller regleringsårets sista månad och det riktpris som gällerden första månaden påföljande regleringsår,
— när det gäller paddyris, vara lika med nämnda skillnad efter
justering med användning av omräkningsfaktorn.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 16
Detta belopp skall emellertid sänkas med beloppet för varje
övergångsersättning som redan beviljats i enlighet med artikel 8.
Utjämningsbeloppet skall beviljas endast om lagren uppnår en
miniminivå.
13. Exportbidraget för de produkter som avses i artikel 1. a och 1. b
skall betalas efter framläggande av bevis på att
— produkterna, när det gäller paddyris och råris, är av gemenskaps-
ursprung, utom i de fall där artikel 14 gäller,
— produkterna har exporterats från gemenskapen, och
— produkterna, när det gäller ett differentierat exportbidrag, har
anlänt den destination som anges i licensen eller en annandestination för vilken ett exportbidrag har fastställts, utan inverkanpå punkt 8 b. Undantag från denna bestämmelse får medges ienlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 27, förutsatt attvillkor som erbjuder likvärdiga garantier fastställs.
Kompletterande bestämmelser får antas i enlighet med det förfarande
som föreskrivs i artikel 27.
14. Exportbidrag skall inte beviljas för paddyris och råris som
importeras från tredje land och som återutförs till tredje land om inte
exportören bevisar att
— den produkt som skall exporteras och den produkt som tidigare
importerats är en och samma produkt, och
— tullen togs ut vid import.
I sådana fall skall exportbidraget för varje produkt vara lika med de
tullar som tagits ut vid import om de sistnämnda är lägre än gällande
exportbidrag. Om de tullar som tagits ut vid import är högre än gällande
exportbidrag, skall gällande exportbidrag tillämpas.
15. Efterlevandet av de volymgränser som följer av avtal som sluts i
enlighet med artikel 228 i fördraget skall säkerställas på grundval av de
exportlicenser som utfärdas för de referensperioder som avses däri och
som gäller för de aktuella produkterna. Med avseende på fullgörandetav de skyldigheter som följer av jordbruksavtalet skall en referens-periods utlöpande inte påverka exportlicensers giltighet.
16. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel, inbegripet bestämmel-
ser om omfördelning av exporterbara kvantiteter som inte fördelats eller
inte utnyttjats, och särskilt bestämmelser om den justering som avses ipunkt 11, skall antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs iartikel 27. Bilaga B skall ändras i enlighet med samma förfarande.Föreskrifter för tillämpningen av punkt 7 på de produkter som avses iartikel 1 och som exporteras i form av de varor som avses i bilagan skall
emellertid antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel
16 i förordning (EG) nr 3448/93.
Artikel 15
1. I den mån som krävs för att den gemensamma organisationen av
marknaden för ris skall fungera korrekt får rådet, i enlighet med det
förfarande som fastställs i artikel 43.2 i fördraget, på kommissionensförslag, i särskilda fall helt eller delvis förbjuda tillämpningen avbestämmelser om aktiv och passiv förädling vad avser de produkter somförtecknas i artikel 1.
2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår utomordentligt akut
och gemenskapsmarknaden störs eller sannolikt kommer att störasgenom aktiv eller passiv förädling, skall kommissionen genom undan-tag från punkt 1 besluta om de nödvändiga åtgärderna, på begäran av enmedlemsstat eller på eget initiativ. Rådet och medlemsstaterna skallunderrättas om sådana åtgärder, vilka skall träda i kraft med omedelbar
verkan och gälla i högst 6 månader. Om kommissionen mottar en
begäran från en medlemsstat, skall den fatta beslut därom inom envecka från och med mottagandet av begäran.
3. En medlemsstat får hänskjuta kommissionens beslut om sådana
åtgärder till rådet inom en vecka från och med underrättelsen därom.
Rådet får med kvalificerad majoritet bekräfta, ändra eller upphäva
kommissionens beslut. Om rådet inte har agerat inom tre månader skallkommissionens beslut anses vara upphävt.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 17
Artikel 16
1. De allmänna bestämmelserna om tolkningen av den kombinerade
nomenklaturen och de särskilda tillämpningsföreskrifterna skall gällatullklassificeringen av produkter som omfattas av denna förordning.Den tullnomenklatur som följer av tillämpningen av denna förordning,inbegripet de definitioner som förtecknas i bilaga A, skall införlivas iGemensamma tulltaxan.
2. Om inte annat föreskrivs i denna förordning eller i bestämmelser
som antas i enlighet därmed, skall följande vara förbjudet i handeln medtredje land:
— Uttag av en avgift som har motsvarande verkan som tull.— Tillämpning av kvantitativa begränsningar eller åtgärder med
motsvarande verkan.
Artikel 17
1. Om noteringar eller priser på världsmarknaden för en eller flera av
de produkter som förtecknas i artikel 1. a och 1. b uppnårgemenskapsprisernas nivå och denna situation sannolikt kommer attkvarstå och försämras, och gemenskapsmarknaden därigenom störseller kan komma att störas, får lämpliga åtgärder vidtas.
2. Noteringar eller priser på världsmarknaden skall anses ha uppnått
prisnivån inom gemenskapen om de närmar sig eller överstigerinterventionspriset för indica-ris och japonica-ris höjt med
— 80 % när det gäller indica-ris, och— 88 % när det gäller japonica-ris.
3. Om det råder obalans mellan tillgång och efterfrågan och det på
grundval av förutsebara trender för produktionen och marknadsprisernakan antas att den obalansen kommer att kvarstå, skall risk anses
föreligga för att den situation som avses i punkt 1 kommer att kvarstå
eller försämras.
4. Gemenskapsmarknaden skall anses vara störd eller hotad av
störningar till följd av den situation som avses i ovanstående stycken om
internationella handelspriser är så höga att de hämmar importen av deprodukter som förtecknas i artikel 1 till gemenskapen eller leder till attde exporteras från gemenskapen och därigenom äventyrar marknadensstabilitet eller en trygg försörjning.
5. Om de villkor som anges i denna artikel är uppfyllda får följande
åtgärder vidtas:
— Tillämpning av en exportavgift. Dessutom får en särskild export-
avgift fastställas genom ett anbudsförfarande avseende en fastställdkvantitet.
— Fastställande av en tidsfrist för utfärdandet av exportlicenser.
— Helt eller delvist stopp för utfärdande av exportlicenser.
— Helt eller delvist avslag på utestående ansökningar om ex-
portlicenser.
Dessa åtgärder skall upphävas senast när det under tre på varandra
följande veckor konstateras att de villkor som anges i punkt 2 intelängre är uppfyllda.
6. Exportavgift för de produkter som förtecknas i artikel 1.1 a och 1.1
b skall fastställas med beaktande av
a) den rådande situationen och den förväntade utvecklingen vad avser
— priserna för och tillgången på ris på gemenskapsmarknaden,— världsmarknadspriserna för ris och produkter som förädlats
inom rissektorn,
b) målen med den gemensamma organisationen av marknaderna
inom rissektorn, vilka är att säkerställa jämvikt för både tillgång
och handel,
c) vikten av att undvika störningar på gemenskapsmarknaden,
d) den ekonomiska aspekten av exporten.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 18
7. Vid fastställandet av exportavgiften för de produkter som
förtecknas i artikel 1.1 c skall de faktorer som anges i punkt 6 gälla.Dessutom skall följande särskilda faktorer beaktas:
a) Faktiska priser för brutet ris på de olika gemenskapsmarknaderna.
b) Den kvantitet brutet ris som krävs för framställningen av de
aktuella produkterna och, i förekommande fall, värdet av bi-
produkterna.
c) Möjligheter till och villkor vid försäljning av de aktuella
produkterna på världsmarknaden.
8. Exportavgiften får vara differentierad, om situationen på
världsmarknaden och de särskilda behoven på vissa marknader kräverdetta.
9. Den exportavgift som skall tas ut skall vara den exportavgift som
gäller på dagen för export. Den avgift som gäller på dagen föringivandet av licensansökan skall emellertid tillämpas om sökanden såbegär i samband med ansökan om en licens för export som skall
genomföras under licensens giltighetstid.
10. Ingen avgift skall tillämpas vid export som genomförs inom ramen
för livsmedelsbistånd i enlighet med artikel 25.
11. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel skall antas i enlighet
med det förfarande som föreskrivs i artikel 27.
I enlighet med samma förfarande och för varje produkt skall
— ett beslut fattas om att fastställa de åtgärder som förtecknas i punkt
5 och att upphöra med de åtgärder som förtecknas i andra och
tredje strecksatsen i nämnda punkt,
— exportavgiften fastställas periodiskt.
Vid behov får kommissionen fastställa eller ändra exportavgiften.12. I brådskande fall får kommissionen vidta de åtgärder som avses i
punkt 5 tredje och fjärde strecksatsen. Den skall underrätta medlems-staterna om sitt beslut och anslå det på anslagstavlor på sitt huvudkon-tor. Åtgärderna skall, i kraft av ett sådant beslut, tillämpas på derelevanta produkterna från och med det datum som fastställs för dettaändamål, vilket skall infalla efter dagen för underrättelse. Beslutet om
de åtgärder som avses i punkt 5 tredje strecksatsen skall gälla i högst sju
dagar.
Artikel 18
1. Om gemenskapsmarknaden för en eller flera av de produkter som
förtecknas i artikel 1 på grund av importen eller exporten påverkas ellerhotas av allvarliga störningar som sannolikt kommer att äventyrauppnåendet av de mål som anges i artikel 39 i fördraget, får lämpligaåtgärder vidtas i samband med handeln med tredje land till dess att
sådan störning eller sådant hot om störning har upphört.
Rådet skall på kommissionens förslag och i enlighet med det förfarande
som fastställs i artikel 43.2 i fördraget anta allmänna tillämpnings-
föreskrifter till denna punkt och skall bestämma i vilka fall och inom
vilka gränser medlemsstater får vidta skyddsåtgärder.
2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår, skall kommissionen
på begäran från en medlemsstat eller på eget initiativ, besluta om de
nödvändiga åtgärderna. Medlemsstaterna skall underrättas om sådanaåtgärder, vilka skall träda i kraft omedelbart. Om kommissionen mottaren begäran från en medlemsstat, skall den fatta beslut därom inom trearbetsdagar från och med mottagandet av begäran.
3. En medlemsstat får inom tre arbetsdagar från och med under-
rättelsen hänskjuta kommissionens beslut om sådana åtgärder till rådet.Rådet skall sammanträda utan dröjsmål. Det får med kvalificeradmajoritet ändra eller upphäva beslutet ifråga.
4. Denna artikel skall tillämpas med beaktande av de skyldigheter
som följer av avtal som sluts i enlighet med artikel 228.2 i fördraget.”
II. Rådets förordning (EEG) nr 1423/76 av den 21 juni 1976 (EGT nr L 166,
25.6.1976, s. 20).
Artikel 3 skall utgå.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 19
III. Rådets förordning (EEG) nr 1428/76 av den 21 juni 1976 (EGT nr L 166,
25.6.1976, s. 30).
Rådets förordning (EEG) nr 1431/76 av den 21 juni 1976 (EGT nr L 166,
25.6.1976, s. 36).
Rådets förordning (EEG) nr 1432/76 av den 21 juni 1976 (EGT nr L 166,
25.6.1976, s. 39).
Rådets förordning (EEG) nr 1433/76 av den 21 juni 1976 (EGT nr L 166,
25.6.1976, s. 42).
Rådets förordning (EEG) nr 1263/78 av den 12 juni 1978 (EGT nr L 156,
14.6.1978, s. 14).
Ovanstående förordningar skall upphöra att gälla.!B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 20
BILAGA 3
TORKAT FODER
Rådets förordning (EEG) nr 1117/78 av den 22 maj 1978 (EGT nr L 142, 30.5.1978, s.
2), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 3496/93 (EGT nr L 319, 21.12.1993, s.17)
1. I avdelning II skall följande artikel införas före artikel 7:
”Artikel 6a
Om inte annat föreskrivs i denna förordning, skall tullsatserna i Gemensamma
tulltaxan tillämpas på de produkter som förtecknas i artikel 1.”
2. Artikel 7.2 skall ersättas med följande:
”2. Om inte annat föreskrivs i denna förordning eller i enlighet med en
bestämmelse häri, skall följande vara förbjudet i handeln med tredje land:
— Uttag av en avgift som har motsvarande verkan som tull.
— Tillämpning av kvantitativa begränsningar eller åtgärder med motsvarande
verkan.”
3. Artikel 8 skall ersättas med följande:
”Artikel 8
1. Om gemenskapsmarknaden för en eller flera av de produkter som
förtecknas i artikel 1 på grund av importen eller exporten påverkas eller hotasav allvarliga störningar som sannolikt kommer att äventyra uppnåendet av demål som anges i artikel 39 i fördraget, får lämpliga åtgärder vidtas i sambandmed handeln med tredje land till dess att sådan störning eller sådant hot omstörning har upphört.
Rådet skall på kommissionens förslag och i enlighet med det förfarande som
fastställs i artikel 43.2 i fördraget anta allmänna tillämpningsföreskrifter tilldenna punkt och skall bestämma i vilka fall och inom vilka gränsermedlemsstater får vidta skyddsåtgärder.
2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår, skall kommissionen på
begäran från en medlemsstat eller på eget initiativ, besluta om de nödvändigaåtgärderna. Medlemsstaterna skall underrättas om sådana åtgärder, vilka skall
träda i kraft omedelbart. Om kommissionen mottar en begäran från en
medlemsstat, skall den fatta beslut därom inom tre arbetsdagar från och medmottagandet av begäran.
3. En medlemsstat får inom tre arbetsdagar från och med underrättelsen
hänskjuta kommissionens beslut om sådana åtgärder till rådet. Rådet skallsammanträda utan dröjsmål. Det får med kvalificerad majoritet ändra ellerupphäva beslutet ifråga.
Denna artikel skall tillämpas med beaktande av de skyldigheter som följer av
avtal som sluts i enlighet med artikel 228.2 i fördraget.”!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 21
BILAGA 4
SOCKER
I. Rådets förordning (EEG) nr 1785/81 av den 30 juni 1981 (EGT nr L 177,
1.7.1981, s. 4), senast ändrad genom förordning (EG) nr 133/94 (EGT nr L 22,27.1.1994, s. 7).
1. Avdelning II skall ersättas med följande:
”A VDELNING II
Handel med tredje land
Artikel 13
1. Vid import till eller export från gemenskapen av någon av de
produkter som förtecknas i artikel 1.1 a, 1.1 b, 1.1 c, 1.1 d, 1.1 f, 1.1 goch 1.1 h skall en importlicens respektive en exportlicens framläggas.
Licenser skall utfärdas av medlemsstaterna till varje sökande, oavsett
dennes etableringsort inom gemenskapen och utan att detta påverkar
åtgärder som vidtas för att tillämpa artiklarna 16 och 17.
Import- och exportlicenser skall gälla inom hela gemenskapen. Sådana
licenser skall utfärdas på villkor att en säkerhet ställs som garanti för attprodukterna importeras eller exporteras under licensens giltighetstid.Utom i händelse av force majeure, skall säkerheten vara helt eller delvisförverkad om import eller export inte genomförs eller endast genomförsdelvis under licensens giltighetstid.
2. I enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 41a) får det system som avses i denna artikel utvidgas till att omfatta de
produkter som förtecknas i artikel 1.1 e,
b) skall licensernas giltighetstid och andra tillämpningsföreskrifter
till denna artikel antas, vilka bl. a. kan omfatta en tidsfrist förutfärdandet av licenser.
Artikel 14
1. Om inte annat föreskrivs i denna förordning, skall tullsatserna i
Gemensamma tulltaxa tillämpas på de produkter som förtecknas iartikel 1.
2. Genom undantag från bestämmelserna i punkt 1 får kommissionen,
enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 41, helt eller delvis tillsvidare upphöra med tillämpningen av importtull på dessa produkter ochfastställa bestämmelser om sådant eventuellt tillämpningsuppehåll, för
att säkerställa att gemenskapsmarknaden genom import från tredje land
är tillräckligt försörjd med de produkter som förtecknas i artikel 1.1 a(råsocker för raffinering enligt KN-numren 1701 11 10 och1701 12 10) och artikel 1.1 c (melass).
Sådant tillämningsuppehåll får gälla under den period under vilken
världsmarknadspriset plus importtullen enligt Gemensamma tulltaxan
— när det gäller råsocker, överstiger interventionspriset för produk-
ten,
— när det gäller melass, överstiger den prisnivå som motsvarar det
pris för melass som under det aktuella sockerregleringsåret
används som grund för beräkning av intäkter från försäljning av
melass i enlighet med bestämmelserna i artikel 4.2.
Artikel 15
1 . F ö ra t tf ö r h i n d r ae l l e rm o t v e r k ad en e g a t i v ae f f e k t e rp å
gemenskapsmarknaden som kan bli följden av import av vissajordbruksprodukter, skall en tilläggstull betalas vid import av en ellerflera sådana produkter till den tullsats som fastställs i den gemensammatulltaxan, om de villkor som anges i artikel 5 i det jordbruksavtal somslöts i enlighet med artikel 228 i fördraget inom ramen för demultilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan har uppfyllts,
med undantag för det fall att det är osannolikt att importen kommer att
störa gemenskapsmarknaden eller om effekterna skulle bli opropor-tionerliga i förhållande till det avsedda syftet.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 22
2. De utlösande priserna, som utgör den övre gränsen för när en
tilläggsimporttull får tas ut, skall vara de utlösande priser somgemenskapen anmäler till WTO.
De utlösande kvantiteter som måste överskridas för att en tilläggs-
importtull skall tas ut skall bestämmas på grundval av särskilt importentill gemenskapen under de tre år som föregår det år då de negativaeffekter som avses i punkt 1 uppstår eller sannolikt kommer att uppstå.
3. De importpriser som skall beaktas vid uttag av en tilläggsimport-
tull skall bestämmas på grundval av cif-importpriserna för det aktuellapartiet.
Cif-importpriserna skall för detta ändamål kontrolleras mot de
representativa priserna för produkten på världsmarknaden eller pågemenskapens importmarknad för den produkten.
4. Kommissionen skall anta tillämpningsföreskrifter till denna artikel
i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 41. I sådanatillämpningsföreskrifter skall bl. a. anges
a) de produkter för vilka tilläggsimporttullarna får tas ut enligt artikel
5 i jordbruksavtalet,
b) de övriga kriterier som krävs för tillämpningen av punkt 1 i
enlighet med artikel 5 i jordbruksavtalet.
Artikel 15a
När det gäller melass skall
— det världsmarknadspris som avses i artikel 14.2, och
— det representativa pris som avses i artikel 15.3,gälla för en standardkvalitet.
Standardkvaliteten får fastställas i enlighet med det förfarande som
föreskrivs i artikel 41.
Artikel 16
1. De tullkvoter för produkter enligt artikel 1 som följer av avtal som
sluts inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna iUruguayrundan skall öppnas och förvaltas i enlighet med tillämpnings-föreskrifter som antagits i enlighet med det förfarande som föreskrivs iartikel 41.
2. Kvoter får förvaltas med användning av en av följande metoder
eller en kombination av dessa metoder:
— En metod som är grundad på i vilken ordningsföljd ansökningarna
inkommer (metoden ’först till kvarn’).
— En metod enligt vilken kvoter fördelas i proportion till de begärda
kvantiteterna enligt inkomna ansökningar (metoden ’ samtidigbehandling’).
— En metod grundad på traditionella handelsflöden (metoden
’traditionella/nya mönster’).
Andra lämpliga metoder får antas.
De får inte medföra diskriminering mellan de berörda aktörerna.3. Den förvaltningsmetod som antas skall, i förekommande fall, lägga
vederbörlig vikt vid försörjningsbehoven på gemenskapsmarknaden ochbehovet att säkra nämnda marknads jämvikt, samtidigt som den kanutgå från de metoder som tidigare har tillämpats på kvoter motsvarandedem som avses i punkt 1, utan att detta påverkar de rättigheter somföljer av avtal som sluts inom ramen för förhandlingarna i Uruguay-
rundan.
4. De tillämpningsföreskrifter som avses i punkt 1 skall innehålla
bestämmelser om öppnandet av årliga kvoter, lämpligt fördelade över
året vid behov, om den förvaltningsmetod som skall användas samt skall
i förekommande fall innehålla bestämmelser om
a) garantier som täcker produktens art, avsändningsplats och ur-
sprung,
b) erkännande av de dokument som används för kontroll av de
garantier som avses i a, och
c) de villkor på vilka importlicenser utfärdas samt deras giltighetstid.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 23
Artikel 17
1. I den mån som krävs för att det skall vara möjligt att utan vidare
förädling eller i form av varor enligt bilaga 1 exportera de produktersom förtecknas i artikel 1.1 a, 1.1 c och 1.1 d på grundval av noteringareller priser på världsmarknaden för de produkter som avses i artikel 1.1a och 1.1 c och inom de gränser som följer av de avtal som slutits ienlighet med artikel 228 i fördraget, får skillnaden mellan dessanoteringar eller priser och priserna inom gemenskapen utjämnas genom
exportbidrag.
Exportbidrag för råsocker får inte vara högre än det exportbidrag som
lämnas för vitsocker.
2. Bestämmelser får fastställas om exportbidrag för de produkter som
förtecknas i artikel 1.1 f, 1.1 g och 1.1 h som exporteras utan vidareförädling eller i form av de varor som anges i bilaga 1.
Vid fastställandet av exportbidraget för varje 100 kg torrsubstans skall
särskild hänsyn tas till
— det exportbidrag som gäller vid export av produkter enligt
undernummer 1702 30 91 i den kombinerade nomenklaturen,
— det exportbidrag som gäller vid export av de produkter som avses i
artikel 1.1 d,
— de ekonomiska aspekterna av den planerade exporten.3. Det exportbidrag som gäller för produkter enligt artikel 1 som
exporteras i form av varor enligt bilaga 1 skall inte vara högre än detexportbidrag som gäller vid export av sådana produkter utan vidareförädling.
4. Den metod som antas för fördelning av kvantiteter som berättigar
till exportbidrag skall vara den metod
a) som är bäst lämpad med hänsyn till produktens art och situationen
på den aktuella marknaden och som gör det möjligt att utnyttja de
disponibla resurserna på effektivaste sätt, med beaktande avgemenskapsexportens effektivitet och struktur, utan att dettamedför diskriminerande behandling mellan små och stora aktörer,
b) som ur administrativ synpunkt är minst besvärlig för aktörerna
med hänsyn till förvaltningskraven,
c) som förhindrar diskriminering mellan de berörda aktörerna.
5. Exportbidrag skall vara desamma för hela gemenskapen. De får
variera beroende på destination, om situationen på världsmarknadeneller de särskilda behoven på vissa marknader gör detta nödvändigt.
Exportbidrag skall fastställas i enlighet med det förfarande som
föreskrivs i artikel 41. Exportbidrag får fastställas
a) med regelbundna intervaller,
b) genom anbudsinfordran för de produkter för vilka detta förfarande
tidigare har föreskrivits.
Exportbidrag som fastställs med regelbundna intervaller får under
mellantiden justeras av kommissionen, antingen på begäran av enmedlemsstat eller på eget initiativ.
Anbud som inges som svar på en infordran skall beaktas endast om en
säkerhet ställs. Utom i händelse av force majeure skall säkerheten varahelt eller delvis förverkad om anbudsgivare inte har fullgjort ellerendast delvis har fullgjort de skyldigheter som ålagts dem.
Dessutom skall bestämmelserna i artikel 17a, 17b och 17c om produkter
enligt artikel 1.1 a, 1.1 c och 1.1 d som inte denaturerats och somexporteras utan vidare förädling tillämpas.
6. Vid fastställandet av bidragsbeloppet skall särskild hänsyn tas till
behovet att upprätta balans mellan användningen av gemenskapensbasjordbruksprodukter för export som förädlade varor till tredje landoch användningen av produkter från sådant tredje land för aktivförädling.
7. Exportbidrag för produkter som förtecknas i artikel 1 och som
exporteras utan vidare förädling skall endast beviljas på ansökan ochefter framläggande av gällande exportlicens.
8. Det exportbidrag som gäller vid export av produkter enligt artikel
1 som exporteras utan vidare förädling skall vara det bidrag som gäller!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 24
den dag då licensansökan inkommer och, när det gäller differentierade
bidrag, det bidrag som gäller samma dag
a) för den destination som anges i licensen, ellerb) för den verkliga destinationen om den inte är samma destination
som den som anges i licensen.
I sådant fall skall gällande belopp inte överstiga det belopp som gäller
för den destination som anges i licensen.
9. Tillämpningsområdet för punkterna 7 och 8 får i enlighet med det
förfarande som föreskrivs i artikel 16 i förordning (EG) nr 3448/93utvidgas till att omfatta produkter enligt artikel 1 som exporteras i formav de varor som förtecknas i bilaga 1.
10. När det gäller produkter som förtecknas i artikel 1 för vilka
exportbidrag utbetalas inom ramen för livsmedelsbistånd får punkterna
7 och 8 åsidosättas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel41.
11. Exportbidraget skall utbetalas efter framläggande av bevis på att— produkterna har exporterats från gemenskapen, och— när det gäller ett differentierat exportbidrag, produkterna har anlänt
till den destination som anges i licensen eller en annan destinationför vilket ett exportbidrag har fastställts, utan inverkan på punkt 6b. Undantag från denna bestämmelse får medges i enlighet med detförfarande som föreskrivs i artikel 41, förutsatt att villkor som
erbjuder likvärdiga garantier fastställs.
Kompletterande bestämmelser får antas i enlighet med det förfarande
som föreskrivs i artikel 41.
12. Exportbidrag skall inte beviljas för produkter som exporteras icke
denaturerade i sådant naturligt tillstånd som avses i artikel 1.1, om deinte, beroende på omständigheterna, har
a) framställts av sockerbetor eller sockerrör som skördats inom
gemenskapen,
b) importerats till gemenskapen i enlighet med artikel 33,c) c) framställts av en av de produkter som importerats i enlighet med
bestämmelserna i punkt b.
13. Exportbidrag skall inte beviljas för produkter som exporteras icke
denaturerade i sådant naturligt tillstånd som avses i artikel 1.1 c och 1.1d och som inte har sitt ursprung inom gemenskapen eller som inte har
framställts av socker som importerats till gemenskapen i enlighet med
bestämmelserna i punkt 12b eller av de produkter som avses i punkt12c.
14. Efterlevandet av de volymgränser som följer av avtal som slutits i
enlighet med artikel 228 i fördraget skall säkerställas på grundval av deexportlicenser som utfärdas för de referensperioder som avses däri ochsom gäller för de aktuella produkterna.
15. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel, inbegripet bestämmel-
ser om omfördelning av exporterbara kvantiteter som inte fördelats eller
inte utnyttjats, och ändring av bilaga 1 skall antas i enlighet med det
förfarande som föreskrivs i artikel 41. Föreskrifter för tillämpningen avpunkt 6 på de produkter som avses i artikel 1 och som exporteras i formav de varor som avses i bilagan skall emellertid antas i enlighet med detförfarande som föreskrivs i artikel 16 i förordning (EG) nr 3448/93.
Artikel 17a
1. Denna artikel skall tillämpas vid fastställandet av exportbidrag för
icke denaturerade produkter som exporteras i sådant naturligt tillståndsom avses i artikel 1.1 a.
2. Vad avser det periodiska fastställandet av exportbidrag för de
produkter som avses i artikel 1.1 a gäller följande:
a) Exportbidraget skall fastställas varannan vecka.
Sådant fastställande får emellertid avbrytas i enlighet med det
förfarande som föreskrivs i artikel 41 om det konstateras att det
inte finns något disponibelt sockeröverskott inom gemenskapen
för export på grundval av världsmarknadspriser. I sådant fall skallexportbidrag inte beviljas.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 25
b) Vid fastställandet av exportbidraget skall situationen på
gemenskapsmarknaden och världsmarknaden för socker beaktas,och särskilt följande faktorer:
— Interventionspriset för vitsocker i det gemenskapsområde
med det största överskottet eller interventionspriset förråsocker i det gemenskapsområde som anses vara representa-tivt för exporten av denna typ av socker.
— Kostnaderna för att transportera socker från "
C2de
områden som avses i första strecksatsen 3till exporthamnar
eller andra utförselorter inom gemenskapen.
— Handelskostnader och eventuella kostnader för omlastning,
transport och förpackning i samband med saluföring avsocker på världsmarknaden.
— Noteringar eller priser för socker på världsmarknaden.— Den ekonomiska aspekten av den föreslagna exporten.
3. Om exportbidraget fastställs genom anbud för de produkter som
avses i artikel 1.1 a gäller följande:
a) Syftet med anbudet skall vara att fastställa bidragsbeloppet.
b) Medlemsstaternas behöriga myndigheter skall infordra anbud i
enlighet med ett instrument som är juridiskt bindande i alla
medlemsstater. I detta instrument skall villkoren för anbudsinford-
ran fastställas. Dessa villkor måste garantera lika tillträde för allapersoner som är etablerade inom gemenskapen.
c) Villkoren i anbudsinfordran skall omfatta en tidsfrist för ingivandet
av anbud. Det högsta bidragsbeloppet för den aktuella infordranskall fastställas i enlighet med det förfarande som fastställs iartikel 41 inom tre arbetsdagar efter tidsfristens utgång och motbakgrund av de inkomna anbuden. Vid beräkning av det högstabeloppet skall hänsyn tas till försörjningssituationen och priserna
inom gemenskapen, priser och potentiella avsättningsmöjligheter
på världsmarknaden och kostnader i samband med export avsocker.
Ett största antal ton får fastställas i enlighet med samma
förfarande.
d) Om export kan genomföras på grundval av ett exportbidrag som är
lägre än det som följer av att beakta skillnaden mellan priser inomgemenskapen och världsmarknadspriser och om exporten avser ensärskild destination, kan medlemsstaternas behöriga myndigheterbli tvungna att utfärda en särskild anbudsinfordran vars villkorskall inbegripa
— möjligheten att inge anbud när som helst till dess att
anbudsförfarandet har avslutats, och
— ett högsta bidragsbelopp som beräknats mot bakgrund av
kraven i samband med den aktuella exporten.
e) Om bidragsbeloppet i ett anbud
— överstiger det fastställda högsta beloppet, skall medlems-
staternas behöriga myndigheter avslå anbudet,
— inte överstiger det högsta bidragsbeloppet, skall dessa
myndigheter fastställa bidragsbeloppet till ett belopp sommotsvarar det bidragsbelopp som anges i det aktuella anbudet.
4. För exportbidraget för råsocker gäller följande:a) Det skall fastställas för den standardkvalitet som definieras i
artikel 1 i förordning (EEG) nr 431/68.
b) Exportbidrag som fastställs periodiskt i enlighet med punkt 2a
— får inte vara högre än 92 % av exportbidraget för vitsocker
under samma period; denna gräns skall emellertid inte gällaför exportbidrag för kandisocker,
— skall för varje aktuell exporttransaktion multipliceras med en
omräkningsfaktor som erhålls genom att avkastningen av det
exporterade råsockret, beräknad i enlighet med bestämmel-
serna i artikel 1 i förordning (EEG) 431/68, divideras med 92.
c) Det högsta belopp som fastställs i enlighet med punkt 3 c inom
ramen för ett anbud får inte vara högre än 92 % av det högsta
belopp som samtidigt fastställs för vitsocker i enlighet med sammapunkt.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 26
Artikel 17b
1. Exportbidraget för icke denaturerade produkter som exporteras i
sådant naturligt tillstånd som anges i artikel 1.1 c skall fastställas varjemånad med beaktande av
a) det pris för melass som under det aktuella sockerregleringsåret
används som grund vid beräkningen av intäkten vid försäljning av
melass i enlighet med artikel 4.2,
b) priser och potentiella avsättningsmöjligheter för melass på
gemenskapsmarknaden,
c) noteringar och priser för melass på världsmarknaden, ochd) den ekonomiska aspekten av den föreslagna exporten.Sådant fastställande får emellertid avbrytas i enlighet med artikel 41 om
det konstateras att det inte finns något melassöverskott disponibelt inomgemenskapen för export på grundval av världsmarknadspriser. I sådantfall skall exportbidrag inte beviljas.
2. Under särskilda omständigheter får bidragsbeloppet fastställas
genom anbud för vissa kvantiteter och vissa områden inom gemen-skapen. Syftet med anbudet skall vara att fastställa bidragsbeloppet.
De berörda medlemsstaternas behöriga myndigheter skall infordra
anbud på grundval av ett tillstånd vari villkoren för anbudsinfordran
fastställs. Dessa villkor måste garantera lika tillträde för alla personersom är etablerade inom gemenskapen.
Artikel 17c
1. Basbeloppet för exportbidraget skall fastställas varje månad för
icke denaturerade produkter som exporteras i sådant naturligt tillståndsom anges i artikel 1.1 d.
Sådant periodiskt fastställande kan emellertid avbrytas i enlighet med
det förfarande som fastställs i artikel 41 om det periodiska fastställandetav exportbidraget för vitsocker som inte är vidare förädlat tills vidareavbryts. I sådant fall skall exportbidrag inte beviljas.
2. Basbeloppet för exportbidraget för de produkter som avses i punkt
1, med undantag för sorbos, skall vara lika med en hundradel av ett
belopp som erhållits genom beaktande av
a) skillnaden mellan interventionspriset för vitsocker i det område i
gemenskapen som har det största överskottet den månad dåbasbeloppet fastställs, och noteringarna och priserna för vitsockerpå världsmarknaden,
b) behovet att upprätta balans mellan
— användningen av basprodukter från gemenskapen i fram-
ställningen av förädlade varor för export till tredje land, och
— användningen av produkter från tredje land som införts i
enlighet med bestämmelser om aktiv förädling.
3. När det gäller sorbos skall basbeloppet för exportbidraget vara lika
med basbeloppet för exportbidraget minus en hundradel av det
produktionsbidrag som gäller i enlighet med förordning (EEG) nr1010/86 för de produkter som förtecknas i bilaga 1 till denförordningen.
4. Tillämpningen av basbeloppet för exportbidraget får begränsas till
vissa av de produkter som förtecknas i artikel 1.1 d.
Artikel 18
1. I den mån som krävs för att den gemensamma organisationen av
marknaderna för socker skall fungera korrekt får rådet, i enlighet meddet röstningsförfarande som fastställs i artikel 43.2 i fördraget, påkommissionens förslag, helt eller delvis förbjuda tillämpningen av
bestämmelser om aktiv förädling
— på de produkter som förtecknas i artikel 1.1 a och 1.1 d, och— i särskilda fall, på de produkter som förtecknas i artikel 1.1 och
som är avsedda för framställning av de varor som förtecknas ibilaga 1.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 27
2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår utomordentligt akut
och gemenskapsmarknaden störs eller sannolikt kommer att störasgenom aktiv eller passiv förädling, skall kommissionen genom undan-tag från punkt 1 besluta om de nödvändiga åtgärderna, på begäran av enmedlemsstat eller på eget initiativ. Rådet och medlemsstaterna skallunderrättas om sådana åtgärder, vilka skall träda i kraft med omedelbar
verkan och gälla i högst 6 månader. Om kommissionen mottar en
begäran från en medlemsstat, skall den fatta beslut därom inom envecka från och med mottagandet av begäran.
3. En medlemsstat får hänskjuta kommissionens beslut om sådana
åtgärder till rådet inom en vecka från och med underrättelsen därom.Rådet får med kvalificerad majoritet bekräfta, ändra eller upphävakommissionens beslut. Om rådet inte har agerat inom tre månader skall
kommissionens beslut anses vara upphävt.
Artikel 19
1. De allmänna bestämmelserna om tolkningen av den kombinerade
nomenklaturen och dess särskilda tillämpningsföreskrifter skall gälla
tullklassificeringen av produkter som omfattas av denna förordning.Den tullnomenklatur som följer av tillämpningen av denna förordningskall införlivas i Gemensamma tulltaxan.
2. Om inte annat föreskrivs i denna förordning eller i enlighet med en
bestämmelse häri, skall följande vara förbjudet i handeln med tredjeland:
a) Uttag av en avgift som har motsvarande verkan som tull.
b) Tillämpning av kvantitativa begränsningar eller åtgärder med
motsvarande verkan.
Artikel 20
1. Om världsmarknadspriset för socker är högre än interventions-
priset, får en exportavgift tillämpas på det aktuella sockret. Denna avgiftmåste tillämpas när cif-priset för vitsocker eller råsocker är högre äninterventionspriset plus ett belopp som är lika med summan av 10 % avinterventionspriset och den lagringsavgift som gäller under det aktuellaregleringsåret.
Exportavgiften får fastställas genom anbud. Utom i det fall att
anbudsförfarande används, skall den avgift som skall tas ut vara den
avgift som gäller den dag då exporten genomförs.
2. Om cif-priset för vitsocker eller råsocker är högre än interven-
tionspriset plus ett belopp som är lika med summan av 10 % avinterventionspriset och den lagringsavgift som gäller under det aktuellaregleringsåret, får rådet, på kommissionens förslag i enlighet med detröstningsförfarande som fastställs i artikel 43.2 i fördraget, besluta att
bevilja ett importstöd för den aktuella produkten.
Om det fastställs atta) leveranser till gemenskapen, ellerb) leveranser till en viktig förbrukningsregion inom gemenskapen,inte kan säkerställas genom gemenskapens disponibla kvantiteter, skall
rådet, på kommissionens förslag i enlighet med det röstningsförfarandesom fastställs i artikel 43.2 i fördraget, besluta att bevilja importstödetoch fastställa villkoren för tillämpningen därav. Dessa villkor skallsärskilt avse den kvantitet vitsocker eller råsocker som skall omfattas avstödet, stödets tillämpningsperiod och, i förekommande fall, de
importerande regionerna.
3. Följande skall beslutas i enlighet med det förfarande som
föreskrivs i artikel 41:
a) De cif-priser som avses i punkterna 1 och 2.b) De övriga tillämpningsföreskrifterna till denna artikel.När det gäller de produkter som avses i artikel 1.1 b, 1.1 c, 1.1 d, 1.1 f,
1.1 g och 1.1 h får liknande bestämmelser som dem som avses ipunkterna 1 och 2 antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs iartikel 41.
4. De belopp som följer av tillämpningen av denna artikel skall
fastställas av kommissionen. De exportavgifter som fastställs genomanbudsförfarande skall emellertid fastställas i enlighet med detförfarande som föreskrivs i artikel 41.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 28
Artikel 21
1. Om gemenskapsmarknaden för en eller flera av de produkter som
förtecknas i artikel 1 på grund av import eller export påverkas ellerhotas av allvarliga störningar som sannolikt kommer att äventyrauppnåendet av de mål som anges i artikel 39 i fördraget, får lämpligaåtgärder vidtas i samband med handeln med tredje land till dess attsådan störning eller sådant hot om störning har upphört.
Rådet skall på kommissionens förslag och i enlighet med det
röstningsförfarande som fastställs i artikel 43.2 i fördraget antaallmänna tillämpningsföreskrifter till denna punkt och skall bestämma
i vilka fall och inom vilka gränser medlemsstater får vidta skydds-
åtgärder.
2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår, skall kommissionen
på begäran från en medlemsstat eller på eget initiativ, besluta om de
nödvändiga åtgärderna. Medlemsstaterna skall underrättas om sådana
åtgärder, vilka skall träda i kraft omedelbart. Om kommissionen mottaren begäran från en medlemsstat, skall den fatta beslut därom inom trearbetsdagar från och med mottagandet av begäran.
3. En medlemsstat får inom tre arbetsdagar från och med under-
rättelsen hänskjuta kommissionens beslut om sådana åtgärder till rådet.Rådet skall sammanträda utan dröjsmål. Det får med kvalificeradmajoritet ändra eller upphäva beslutet ifråga.
4. Denna artikel skall tillämpas med beaktande av de skyldigheter
som följer av avtal som sluts i enlighet med artikel 228.2 i fördraget.”
2. Artikel 26 skall ändras på följande sätt:
a) I punkt 1 skall den sista meningen ersättas med följande:
”Artiklarna 8, 9, 17 och 20 skall inte gälla sådant socker och
artiklarna 9, 17 och 20 skall inte gälla isoglukos och inulinsirap.”
b) I punkt 2 skall hänvisningen till ”artikel 18” ersättas med en
hänvisning till ”artikel 20”.
3. Artikel 35 skall ändras på följande sätt:
a) Punkt 1 skall ersättas med följande:
”1. Importtull skall inte tillämpas vid import av preferenssocker.”
b) I punkt 2 skall ”avses i artikel 21.2” ersättas med ”avses i artikel
19.2”.
II. Rådets förordning (EEG) nr 431/68 av den 9 april 1968 (EGT nr L 89,
10.4.1968, s. 3).
Artikel 2 skall utgå.
III. Rådets förordning (EEG) nr 766/68 av den 18 juni 1968 (EGT nr L 143,
25.6.1968, s. 6), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 1489/76 (EGT nr L
167, 26.6.1976, s. 13).
Rådets förordning (EEG) nr 770/68 av den 18 juni 1968 (EGT nr L 143,
25.6.1968, s. 16).
Rådets förordning (EEG) nr 226/72 av den 31 januari 1972 (EGT nr L 28,
1.2.1972, s. 3).
Rådets förordning (EEG) nr 608/72 av den 23 mars 1972 (EGT nr L 75,
28.3.1972, s. 5).
Ovanstående förordningar skall upphöra att gälla.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 29
BILAGA 5
OLJOR OCH FETTER
I. Rådets förordning nr 136/66/EEG av den 22 september 1966 (EGT nr 172,
30.9.1966, s. 3025), senast ändrad genom förordning (EG) nr 3179/93 (EGT nrL 285, 20.11.1993, s. 9)
1. Avdelning I skall ersättas med följande:
”A VDELNING I
Handel
Artikel 2
1. Vid import till gemenskapen av någon av de produkter som
förtecknas i artikel 1.2 c eller av produkter enligt KN-numren0709 90 39, 0711 20 90, 2306 90 19, 1522 00 31 och 1522 00 39
skall en importlicens framläggas.
Vid export av olivolja från gemenskapen skall en expor tlicens
framläggas.
Vid export från gemenskapen av andra produkter som förtecknas i
artikel 1.2 kan framläggandet av en exportlicens krävas.
Licenser skall utfärdas av medlemsstaterna till varje sökande, oavsett
dennes etableringsort inom gemenskapen och utan att detta påverkaråtgärder som vidtas för att tillämpa artikel 3.
Import- och exportlicenser skall gälla inom hela gemenskapen. Sådana
licenser skall utfärdas på villkor att en säkerhet ställs som garanti för attprodukterna importeras eller exporteras under licensens giltighetstid.
Utom i händelse av force majeure, skall säkerheten vara helt eller delvis
förverkad om import eller export inte genomförs eller endast genomförsdelvis under licensens giltighetstid.
2. Licensernas giltighetstid och andra tillämpningsföreskrifter till
denna artikel skall antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs iartikel 38.
Artikel 2a
1. Om inte annat föreskrivs i denna förordning, skall tullsatserna i
Gemensamma tulltaxan tillämpas på de produkter som förtecknas iartikel 1.2.
Artikel 2b
1. Utan att detta påverkar tillämpningen av artikel 10.2 och för att
förhindra eller motverka de negativa effekter på gemenskapsmarknadensom kan bli följden av import av vissa produkter som förtecknas iartikel 1, skall en tilläggstull betalas vid import av en eller flera sådana
produkter till den tullsats som fastställs i artikel 10, om de villkor som
anges i artikel 5 i det jordbruksavtal som slöts i enlighet med artikel 228i fördraget inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna iUruguayrundan har uppfyllts, med undantag för det fall att det ärosannolikt att importen kommer att störa gemenskapsmarknaden ellerom effekterna skulle bli oproportionerliga i förhållande till det avsedda
syftet.
2 De utlösande priserna, som utgör den övre gränsen för när en
tilläggsimporttull får tas ut, skall vara de utlösande priser somgemenskapen anmäler till WTO.
De utlösande kvantiteter som måste överskridas för att en tilläggs-
importtull skall tas ut skall bestämmas på grundval av särskilt importentill gemenskapen under de tre år som föregår det år då de negativaeffekter som avses i punkt 1 uppstår eller sannolikt kommer att uppstå.
3. De importpriser som skall beaktas vid uttag av en tilläggsimport-
tull skall bestämmas på grundval av cif-importpriserna för det aktuella
partiet.
Cif-importpriserna skall för detta ändamål kontrolleras mot de
representativa priserna för produkten på världsmarknaden eller pågemenskapens importmarknad för den produkten.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 30
4. Kommissionen skall anta tillämpningsföreskrifter till denna artikel
i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 38. I sådanatillämpningsföreskrifter skall bl. a. anges
a) de produkter för vilka tilläggsimporttullarna skall tas ut enligt
artikel 5 i jordbruksavtalet,
b) de övriga kriterier som krävs för tillämpningen av punkt 1 i
enlighet med artikel 5 i nämnda avtal.
Artikel 3
1. I den mån som krävs för att det skall vara möjligt att exportera
olivolja, rybs- och rapsfrö som skördats inom gemenskapen på grundvalav noteringar eller priser för dessa produkter på världsmarknaden ochinom de gränser som följer av de avtal som slutits i enlighet med artikel228 i fördraget, får skillnaden mellan dessa noteringar eller priser ochpriserna inom gemenskapen utjämnas genom exportbidrag.
2. Den metod som antas för fördelning av de kvantiteter som
berättigar till exportbidrag skall vara den metod
a) som är bäst lämpad med hänsyn till produktens art och situationen
på den aktuella marknaden och som gör det möjligt att utnyttja dedisponibla resurserna på effektivaste sätt, med beaktande avgemenskapsexportens effektivitet och struktur, utan att dettamedför diskriminerande behandling mellan små och stora aktörer,
b) som ur administrativ synpunkt är minst besvärlig för aktörerna
med hänsyn till förvaltningskraven,
c) som förhindrar diskriminering mellan de berörda aktörerna.3. Exportbidrag skall vara desamma för hela gemenskapen.De får variera beroende på destination, om situationen på världsmark-
naden eller de särskilda behoven på vissa marknader gör detta
nödvändigt. Vad beträffar olivolja får exportbidraget även fastställas
på olika nivåer beroende på kvalitet och presentation om situationen påvärldsmarknaden eller de särskilda behoven på vissa marknader gördetta nödvändigt.
Exportbidrag skall fastställas i enlighet med det förfarande som
föreskrivs i artikel 38. För olivolja får exportbidrag bl. a. fastställas
a) med regelbundna intervaller,
b) genom anbudsinfordran om marknadssituationen gör detta
nödvändigt. För olivolja får anbudsinfordran begränsas till vissabestämmelseländer, vissa kvantiteter och kvaliteter och presenta-tioner.
Med undantag för bidragsbelopp som fastställs genom anbudsinfordran
skall bidragsbeloppet fastställas minst en gång i månaden. Vid behov får
kommissionen under mellantiden justera exportbidrag, antingen på
begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ.
4. Exportbidrag för olivolja skall fastställas med beaktande ava) den rådande situationen och den förväntade utvecklingen vad avser
— priserna för och tillgången på olivolja på gemenskapsmark-
naden,
— världsmarknadspriserna för olivolja,
b) de begränsningar som följer av avtal som sluts i enlighet med
artikel 228 i fördraget.
Om situationen på världsmarknaden inte gör det möjligt att fastställa de
fördelaktigaste priserna för olivolja, får världsmarknadspriset för devegetabiliska oljor som är huvudkonkurrenter användas tillsammansmed den skillnad som noterats under en representativ period mellan detpriset och priset för olivolja.
Exportbidragsbeloppet får inte vara högre än skillnaden mellan priset
för olivolja inom gemenskapen och samma pris på världsmarknaden, iförekommande fall justerat för att beakta kostnaderna för att exporteraprodukterna till den marknaden.
5. Exportbidrag för rybs- och rapsfrö skall fastställas mot bakgrund
av
a) priserna inom gemenskapen på de olika representativa mark-
naderna för förädling och export och nivån på marknadsprisernainom gemenskapen för rybs- och rapsfrö och de sannolikautvecklingstrenderna för dessa priser,!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 31
b) situationen inom gemenskapen vad avser tillgången på dessa
produkter i förhållande till efterfrågan,
c) de fördelaktigaste priser som noterats på de olika marknaderna i
importerande tredje länder,
d) transportkostnader på världsmarknaden,e) de ekonomiska aspekterna av den föreslagna exporten,f) de begränsningar som följer av de avtal som slutits i enlighet med
artikel 228 i fördraget.
6. Exportbidrag skall beviljas endast på ansökan och efter fram-
läggande av gällande exportlicens.
7. Det exportbidrag som gäller vid export av olivolja och rybs- och
rapsfrö skall vara det bidrag som gäller den dag då licensansökaninkommer och, när det gäller differentierade bidrag, det bidrag somgäller samma dag
a) för den destination som anges i licensen eller, i förekommande fallb) för den verkliga destinationen om den inte är samma destination
som den som anges i licensen. I sådant fall skall gällande belopp
inte överstiga det belopp som gäller för den destination som anges
i licensen.
Lämpliga bestämmelser får antas för att förhindra missbruk av den
flexibilitet som medges enligt denna punkt.
8. När det gäller olivolja och rybs- och rapsfrö för vilka exportbidrag
utbetalas inom ramen för livsmedelsbistånd får punkterna 6 och 7åsidosättas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 38.
9. Efterlevandet av de volymgränser som följer av avtal som slutits i
enlighet med artikel 228 i fördraget skall säkerställas på grundval av deexportlicenser som utfärdas för de referensperioder som avses däri ochsom gäller för de aktuella produkterna. Med avseende på fullgörandet
av de skyldigheter som följer av jordbruksavtalet skall en referenspe-
riods utlöpande inte påverka exportlicensers giltighet.
10. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel, inbegripet bestämmel-
ser om omfördelning av exporterbara kvantiteter som inte fördelats ellerinte utnyttjats, skall antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs iartikel 38.
Artikel 3a
1. De allmänna bestämmelserna om tolkningen av den kombinerade
nomenklaturen och dess särskilda tillämpningsföreskrifter skall gällatullklassificeringen av produkter som omfattas av denna förordning.Den tullnomenklatur som följer av tillämpningen av denna förordningskall införlivas i Gemensamma tulltaxan.
2. Om inte annat föreskrivs i denna förordning eller i en bestämmelse
som antagits i enlighet därmed, skall följande vara förbjudet i handeln
med tredje land:
— Uttag av en avgift som har motsvarande verkan som en tull.
— Tillämpning av kvantitativa begränsningar eller åtgärder med
motsvarande verkan.
Artikel 3b
1. Om gemenskapsmarknaden för en eller flera av de produkter som
förtecknas i artikel 1.2 på grund av import eller export påverkas eller
hotas av allvarliga störningar som sannolikt kommer att äventyra
uppnåendet av de mål som anges i artikel 39 i fördraget, får lämpligaåtgärder vidtas i samband med handeln med tredje land till dess attsådan störning eller sådant hot om störning har upphört.
Rådet skall på kommissionens förslag och i enlighet med det
röstningsförfarande som föreskrivs i artikel 43.2 i fördraget antaallmänna tillämpningsföreskrifter till denna punkt.
2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår, skall kommissionen
på begäran från en medlemsstat eller på eget initiativ, besluta om denödvändiga åtgärderna. Medlemsstaterna skall underrättas om sådana
åtgärder, vilka skall träda i kraft omedelbart. Om kommissionen mottar
en begäran från en medlemsstat, skall den fatta beslut därom inom trearbetsdagar från och med mottagandet av begäran.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 32
3. En medlemsstat får inom tre arbetsdagar från och med under-
rättelsen hänskjuta kommissionens beslut om sådana åtgärder till rådet.Rådet skall sammanträda utan dröjsmål. Det får med kvalificeradmajoritet ändra eller upphäva beslutet ifråga.
4. Denna artikel skall tillämpas med beaktande av de skyldigheter
som följer av avtal som slutits i enlighet med artikel 228.2 i fördraget.”
2. Artikel 4.1 skall ersättas med följande:
”1. Ett produktionsriktpris, ett interventionspris och ett representativt
marknadspris för olivolja skall fastställas varje år för gemenskapen.Omde faktorer som används vid fastställandet av det representativamarknadspriset för olivolja under regleringsåret genomgår en
förändring som, på grundval av de kriterier som skall fastställas i
enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 38, kan betraktassom betydande, skall ett beslut fattas i enlighet med samma förfarandeom att justera det representativa marknadspriset under det reglerings-året.
I sådant fall får beloppet för det konsumtionsstöd som avses i artikel
11.5 och 11.6 justeras i enlighet med samma förfarande.”
3. Artiklarna 9, 14, 15, 16, 17, 18 och 19 utgår.4. Artikel 20 skall ersättas med följande:
”Artikel 20
1. Om olivolja exporteras till tredje land och världsmarknadspriserna
är högre än gemenskapspriset, får en avgift som täcker skillnaden tas ut.
2. För olivolja som inte har genomgått en raffineringsprocess får
beloppet för avgiften inte vara högre än cif-priset för olivolja minus det
representativa marknadspris som fastställts i enlighet med artiklarna 4
och 6. Cif-priset skall bestämmas på grundval av de fördelaktigasteköpmöjligheterna på världsmarknaden och priserna skall justeras iförhållande till eventuella skillnader vad avser beteckningen ellerkvaliteten på de aktuella produkterna.
För olivolja som har genomgått en raffineringsprocess får beloppet för
avgiften inte vara högre än det cif-pris som avses i första stycket minus
det representativa marknadspriset, varvid differensen allt efter om-ständigheterna multipliceras med en koefficient på 111 som motsvararden mängd jungfruolja som krävs för framställning av 100 kg raffineradolivolja eller med en koefficient på 149 som motsvarar den mängd råolivolja av pressrester som krävs för framställning av 100 kg raffinerad
olivolja av pressrester.
3. Exportavgiften skall fastställas av kommissionen.4. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel skall antas i enlighet
med det förfarande som föreskrivs i artikel 38.”
5. Artikel 20a skall ersättas med följande:
”Artikel 20a
1. Olivolja som används till framställning av konserverad fisk enligt
KN-nummer 1604, med undantag för undernummer 1604 30, kon-serverade skaldjur och blötdjur enligt KN-nummer 1605 och kon-serverade grönsaker enligt KN-numren 2001, 2002, 2003, 2004 och2005 skall omfattas av ett system med produktionsbidrag.
2. Beloppet för bidraget skall fastställas på grundval av skillnaden
mellan priserna på världsmarknaden och på gemenskapsmarknaden. Fördetta ändamål skall följande beaktas:
— Den avgift vid import som under en referensperiod gäller för
olivolja enligt undernummer KN 1509 90 00.
— De faktorer som beaktas vid fastställandet av de exportbidrag som
gäller för olivolja enligt undernummer KN 1509 90 00 under en
referensperiod.
Om den olivolja som används till framställningen av konserver är
producerad inom gemenskapen, skall emellertid bidraget vara lika meddet belopp som avses i föregående stycke, plus ett belopp som är likamed det konsumtionsstöd som gäller den dag då bidraget tillämpades.
3. Det exportbidrag som fastställts tidigare skall behållas, om
skillnaden mellan det bidraget och det nya bidraget inte överstiger ettbelopp som skall fastställas.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 33
4. I händelse av betydande förändringar av det representativa
marknadspriset i början av bidragets giltighetstid, får vid fastställandetav bidraget hänsyn även tas till skillnaden mellan det nya representativapriset och det referenspris som gällde tidigare.
5. Rätt till bidraget förvärvas vid den tidpunkt då olivoljan används
till framställningen av konserver. Medlemsstaterna skall genomövervakningsåtgärder säkerställa att bidraget endast beviljas för olivoljasom används till framställningen av de konserver som avses i punkt 1.
6. Kommissionen skall fastställa produktionsbidraget varannan
månad.
7. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel, särskilt beträffande de
övervakningsåtgärder som avses i punkt 5, skall antas i enlighet med detförfarande som föreskrivs i artikel 38.”
6. Artiklarna 20b och 28 skall utgå.
II. Förordning (EEG) nr 142/67 av den 21 juni 1967 (EGT nr L 125, 26.6.1967, s.
2461), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 2429/72 (EGT nr L 264,
23.11.1972, s. 1)
Förordning (EEG) nr 143/67 av den 21 juni 1967 (EGT nr L 125, 26.6.1967, s.
2463), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 2077/71 (EGT nr L 220,
30.9.1971, s. 1)
Förordning (EEG) nr 19/69 av den 20 december 1968 (EGT nr L 3, 7.1.1969, s.
2), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 2429/72 (EGT nr L 264,23.11.1972, s. 1)
Förordning (EEG) nr 2596/69 av den 18 december 1969 (EGT nr L 324,
27.12.1969, s. 12)
Förordning (EEG) nr 1076/71 av den 25 maj 1971 (EGT nr L 116, 28.5.1971, s.
2)
Förordning (EEG) nr 443/72 av den 29 februari 1972 (EGT nr L 54, 3.3.1972,
s. 3), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 2560/77 (EGT nr L 303,28.11.1977, s. 1)
Förordning (EEG) nr 1569/72 av den 20 juli 1972 (EGT nr L 167, 25.7.1972, s.
9), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 2206/90 (EGT nr L 201,
31.1.1990, s. 11)
Förordning (EEG) nr 2751/78 av den 23 november 1978 (EGT nr L 331,
28.11.1978, s. 5)
Förordning (EEG) nr 591/79 av den 26 mars 1979 (EGT nr L 78, 30.3.1979, s.
2), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 2903/89 (EGT nr L 280,29.9.1989, s. 3)
Förordning (EEG) nr 1594/83 av den 14 juni 1983 (EGT nr L 163, 22.6.1983, s.
44), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 1321/90 (EGT nr L 132,23.5.1990, s. 15)
Förordning (EEG) nr 1491/85 av den 23 maj 1985 (EGT nr L 151, 10.6.1985, s.
15), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 1724/91 (EGT nr L 162,26.6.1991 s. 35)
Förordning (EEG) nr 2194/85 av den 25 juli 1985 (EGT nr L 204, 2.8.1985, s.
7), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 1725/91 (EGT nr L 162,26.6.1991, s. 37)
Förordning (EEG) nr 1650/86 av den 26 maj 1986 (EGT nr L 145, 30.5.1986, s.
8)
Ovanstående förordningar skall upphöra att gälla.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 34
BILAGA 6
LIN OCH HAMPA
I. Rådets förordning (EEG) nr 1308/70 av den 29 juni 1970 (EGT nr L 146,
4.7.1970, s. 1), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 1557/93 (EGT nr L
154, 25.6.1993, s. 26).
Artiklarna 7 och 8 skall ersättas med följande:
”Artikel 7
Om inte annat föreskrivs i denna förordning eller i bestämmelser som fastställs i
enlighet därmed, skall följande vara förbjudet i handeln med tredje land:
— Uttag av en avgift som har motsvarande verkan som tull.— Tillämpning av en kvantitativ begränsning eller åtgärd som har mot-
svarande effekt.
Artikel 8
1. Denna artikel skall gälla utan att detta påverkar restriktivare bestämmelser
som antas av medlemsstater.
2. Obehandlad äkta hampa enligt KN-nummer 5302 10 00 som kommer från
tredje land får importeras endast om produkten uppfyller de villkor somfastställs i artikel 4.1 och bevis framläggs på att dess tetrahydrokannabinolhaltinte är högre än den halt som anges i artikel 4.4.
3 Endast sådant frö av hampasorter enligt KN-nummer 1207 99 10 som
kommer från tredje land som erbjuder de garantier som avses i artikel 4.1 och
som är upptaget i den förteckning som skall upprättas får importeras. Nämnda
förteckning skall upprättas i enlighet med villkor som skall fastställas i enlighetmed artikel 4.4.
4. Gemenskapens import av de produkter som anges i punkterna 2 och 3 skall
underkastas kontroller för att fastställa huruvida villkoren i denna artikel äruppfyllda eller ej.
Om nämnda villkor är uppfyllda, skall importerande medlemsstat utfärda ett
intyg därom.
5. Endast följande skall ha tillstånd att importera hampfrö enligt KN-nummer
1207 99 91:
— Forskningsorganisationer och forskningsinstitut.— Fysiska eller juridiska personer som kan framlägga bevis på en tillräcklig
verksamhet inom den aktuella sektorn.
6. All import av frö enligt punkt 5 som genomförs av personer enligt punkt 5
andra strecksatsen skall omfattas av ett kontrollsystem som skall täcka alla led
till dess att fröet används till ett annat ändamål än till sådd.
7. Medlemsstater skall meddela kommissionen de bestämmelser de har
antagit för att säkerställa den kontroll som avses i punkt 6 innan de börjartillämpas. Om sådana bestämmelser inte medger att sådan kontroll genomförseffektivt, skall beslut om de ändringar som den berörda medlemsstaten skall
göra fattas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 12.
8. Tillämpningsföreskrifter till denna punkt skall antas i enlighet med det
förfarande som föreskrivs i artikel 12.
Artikel 8a
1. Om gemenskapsmarknaden för en eller flera av de produkter som
förtecknas i artikel 1 på grund av import eller export påverkas eller hotas avallvarliga störningar som sannolikt kommer att äventyra uppnåendet av de målsom anges i artikel 39 i fördraget, får lämpliga åtgärder vidtas i samband medhandeln med tredje land till dess att sådan störning eller sådant hot om störninghar upphört.
Rådet skall på kommissionens förslag och i enlighet med det röstningsförfa-
rande som föreskrivs i artikel 43.2 i fördraget anta allmänna tillämpnings-föreskrifter till denna punkt och definiera i vilka fall och inom vilka gränsermedlemsstater får vidta förebyggande åtgärder.
2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår, skall kommissionen på
begäran från en medlemsstat eller på eget initiativ, besluta om de nödvändigaåtgärderna. Medlemsstaterna skall underrättas om sådana åtgärder, vilka skall
träda i kraft omedelbart. Om kommissionen mottar en begäran från en
medlemsstat, skall den fatta beslut därom inom tre arbetsdagar från och medmottagandet av begäran.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 35
3. En medlemsstat får inom tre arbetsdagar från och med underrättelsen
hänskjuta kommissionens beslut om sådana åtgärder till rådet. Rådet skallsammanträda utan dröjsmål. Det får med kvalificerad majoritet ändra ellerupphäva beslutet ifråga.
4. Denna artikel skall tillämpas med beaktande av de skyldigheter som följer
av avtal som slutits i enlighet med artikel 228.2 i fördraget.”
II. Rådets förordning (EEG) nr 1430/82 av den 18 maj 1982 (EGT nr L 162,
12.6.1982, s. 27), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 2058/84 (EGT nr L191, 19.7.1984, s. 5).
Artikel 2 skall utgå.
III. Rådets förordning (EEG) nr 2059/84 av den 16 juli 1984 (EGT nr L 191,
19.7.1984, s. 6).
Artiklarna 2, 3 och 4 skall utgå.
IV . Rådets förordning (EEG) nr 1054/72 av den 19 maj 1972 (EGT nr L 120,
25.5.1972, s. 1).
Ovanstående förordning skall upphöra att gälla.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 36
BILAGA 7
MJÖLKPRODUKTER
I. Rådets förordning (EEG) nr 804/68 av den 27 juni 1968 (EGT nr L 148,
27.6.1968, s. 13), senast ändrad genom förordning (EG) nr 2807/94 (EGT nr L298, 19.11.1994, s. 1)
1. Artikel 4 skall utgå.
2. Avdelning III skall ersättas med följande:
”A VDELNING III
Handel med tredje land
Artikel 13
1. Vid import till gemenskapen av någon av de produkter som anges i
artikel 1 skall en importlicens framläggas. Vid export från gemenskapenav någon av dessa produkter kan framläggande av en exportlicens
krävas.
2. Licenser skall utfärdas av medlemsstaterna till varje sökande,
oavsett dennes etableringsort inom gemenskapen och utan att dettapåverkar åtgärder som vidtas för att tillämpa artiklarna 16 och 17.
Import- och exportlicenser skall gälla inom hela gemenskapen. Sådana
licenser skall utfärdas på villkor att en säkerhet ställs som garanti för attprodukterna importeras eller exporteras under licensens giltighetstid.Utom i händelse av force majeure, skall säkerheten vara helt eller delvisförverkad om import eller export inte genomförs eller endast genomförs
delvis under licensens giltighetstid.
3. Följande skall fastställas i enlighet med det förfarande som
föreskrivs i artikel 30:
a) Förteckningen över de produkter för vilka exportlicenser skall
framläggas.
b) Licensernas giltighetstid.c) Övriga tillämpningsföreskrifter till denna artikel.
Artikel 14
Om inte annat föreskrivs i denna förordning, skall tullsatserna i
Gemensamma tulltaxan gälla för de produkter som anges i artikel 1.
Artikel 15
1 . F ö ra t tf ö r h i n d r ae l l e rm o t v e r k ad en e g a t i v ae f f e k t e rp å
gemenskapsmarknaden som kan bli följden av import av vissa produkter
enligt artikel 1, skall en tilläggstull betalas vid import av en eller flera
sådana produkter till den tullsats som fastställs i artikel 10, om devillkor som anges i artikel 5 i det jordbruksavtal som slöts i enlighetmed artikel 228 i fördraget inom ramen för de multilaterala handels-förhandlingarna i Uruguayrundan har uppfyllts, med undantag för detfall att det är osannolikt att importen kommer att störa gemenskaps-
marknaden, eller om effekterna skulle bli oproportionerliga i förhållan-
de till det avsedda syftet.
2. De utlösande priserna, som utgör den övre gränsen för när en
tilläggsimporttull får tas ut, skall vara de utlösande priser somgemenskapen anmäler till WTO.
De utlösande kvantiteter som måste överskridas för att en tilläggs-
importtull skall tas ut skall bestämmas på grundval av särskilt importentill gemenskapen under de tre år som föregår det år då de negativaeffekter som avses i punkt 1 uppstår eller sannolikt kommer att uppstå.
3. De importpriser som skall beaktas vid uttag av en tilläggsimport-
tull skall bestämmas på grundval av cif-importpriserna för det aktuella
partiet.
Cif-importpriserna skall för detta ändamål kontrolleras mot de
representativa priserna för produkten på världsmarknaden eller pågemenskapens importmarknad för den produkten.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 37
4. Kommissionen skall anta tillämpningsföreskrifter till denna artikel
i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 30. I sådanatillämpningsföreskrifter skall bl. a. anges
a) de produkter för vilka tilläggsimporttullar får tas ut enligt artikel 5
i jordbruksavtalet,
b) de övriga kriterier som krävs för tillämpningen av punkt 1 i
enlighet med artikel 5 i jordbruksavtalet.
Artikel 16
1. De tullkvoter för produkter enligt artikel 1 som följer av avtal som
sluts inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna i
Uruguayrundan skall öppnas och förvaltas i enlighet med tillämpnings-
föreskrifter som antagits i enlighet med det förfarande som föreskrivs iartikel 30.
2. Kvoter får förvaltas med användning av en av följande metoder
eller med en kombination av dessa metoder:
— En metod som är grundad på den ordningsföljd i vilken ansök-
ningarna inkommer (metoden ’först till kvarn’).
— En metod enligt vilken kvoter fördelas i proportion till de begärda
kvantiteterna enligt inkomna ansökningar (metoden ’ samtidigbehandling’).
— En metod som är grundad på traditionella handelsflöden (metoden
’traditionella/nya mönster’).
Andra lämpliga metoder får antas.
De får inte medföra diskriminering mellan de berörda aktörerna.
3. Den förvaltningsmetod som antas skall, i förekommande fall, lägga
vederbörlig vikt vid försörjningsbehoven på gemenskapsmarknaden och
behovet att säkra nämnda marknads jämvikt, samtidigt som de kan utgå
från de metoder som tidigare har tillämpats på kvoter motsvarande demsom avses i punkt 1, utan att detta påverkar de rättigheter som följer avavtal som slutits inom ramen för handelsförhandlingarna i Uruguay-rundan.
4. De tillämpningsföreskrifter som avses i punkt 1 skall innehålla
bestämmelser om öppnandet av årliga kvoter, vilka vid behov fördelasöver året, om den förvaltningsmetod som skall användas samt skall iförekommande fall innehålla bestämmelser om
a) garantier som täcker produktens art, avsändningsplats och ur-
sprung,
b) erkännande av det dokument som används för kontroll av de
garantier som avses i a, och
c) de villkor på vilka importlicenser utfärdas samt importlicensernas
giltighetstid.
Artikel 17
1. I den mån som krävs för att det skall vara möjligt att utan vidare
förädling eller i form av de varor som förtecknas i bilagan, om de ärprodukter enligt artikel 1. a, 1. b, 1. c, 1. d, 1. e och 1. g, exportera deprodukter som anges i artikel 1 på grundval av priser för dessaprodukter på världsmarknaden och inom de gränser som följer av deavtal som slutits i enlighet med artikel 228 i fördraget, får skillnaden
mellan dessa priser och priserna inom gemenskapen utjämnas genom
exportbidrag.
Exportbidrag för de produkter som anges i artikel 1 i form av de varor
som förtecknas i bilagan får inte vara högre än de exportbidrag som
gäller för sådana produkter som exporteras utan vidare förädling.
2. Den metod som antas för fördelning av kvantiteter som berättigar
till exportbidrag skall vara den metod
a) som är bäst lämpad med hänsyn till produktens art och situationen
på den aktuella marknaden och som gör det möjligt att utnyttja dedisponibla resurserna på effektivaste sätt, med beaktande avgemenskapsexportens effektivitet och struktur, utan att dettamedför diskriminerande behandling mellan små och stora aktörer,
b) som ur administrativ synpunkt är minst besvärlig för aktörerna
med hänsyn till förvaltningskraven,
c) som förhindrar diskriminering mellan de berörda aktörerna.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 38
3. Exportbidrag skall vara desamma för hela gemenskapen.
De får variera beroende på destination, om situationen på världsmark-
naden eller de särskilda behoven på vissa marknader gör detta
nödvändigt.
Exportbidrag skall fastställas i enlighet med det förfarande som
föreskrivs i artikel 30. Exportbidrag får fastställas
a) med regelbundna intervaller,
b) genom anbudsinfordran för de produkter för vilka detta förfarande
tidigare har fastställts.
Om inte fastställandet sker genom anbudsförfarande skall den förteck-
ning över produkter för vilka exportbidrag beviljas och bidragsbeloppetfastställas minst en gång var fjärde vecka. Bidragsbelopp får emellertidbibehållas på samma nivå i mer än fyra veckor och under mellantidenfår kommissionen vid behov, på begäran av en medlemsstat eller på eget
initiativ, justera bidragsbeloppet. Exportbidrag för de produkter som
anges i artikel 1 och som exporteras i form av de varor som förtecknas ibilagan får fastställas enligt en annan tidtabell som fastställs i enlighetmed det förfarande som avses i artikel 16 i förordning (EG) nr 3448/93.
4. Exportbidrag för de produkter som förtecknas i artikel 1 och som
exporteras utan vidare förädling skall fastställas med beaktande av
a) den rådande situationen och förväntade utvecklingen vad avser
— priserna och tillgången på mjölk och mjölkprodukter på
gemenskapsmarknaden,
— priserna på mjölk och mjölkprodukter på världsmarknaden,
b) de fördelaktigaste saluförings- och transportkostnaderna från
gemenskapsmarknader till gemenskapshamnar eller andra utförse-lorter samt transportkostnaderna till bestämmelseländerna, samtefterfrågan på gemenskapsmarknaden,
c) målen med den gemensamma organisationen av marknaderna för
mjölk och mjölkprodukter, som är att säkerställa en balanseradsituation och naturlig utveckling av priser och handeln på dessamarknader,
d) de begränsningar som följer av avtal som slutits i enlighet med
artikel 228 i fördraget,
e) vikten av att undvika störningar på gemenskapsmarknaden,
f) de ekonomiska aspekterna av den föreslagna exporten.
Dessutom skall särskild hänsyn tas till behovet att upprätta balans
mellan användningen av gemenskapens basjordbruksprodukter förexport som förädlade varor till tredje land, och användningen av de
produkter från dessa länder som får importeras för aktiv förädling.
5. För de produkter som avses i artikel 1 och som exporteras som
sådana
a) skall priserna inom gemenskapen enligt punkt 1 fastställas på
grundval av de gällande priser som visar sig vara mest fördelaktigamed avseende på export,
b) skall priserna på världsmarknaden enligt punkt 1 fastställas på
grundval av bl. a.
a) priserna på marknader i tredje länder,b) de fördelaktigaste priserna i tredje länder som är
bestämmelseländer vid import från tredje länder,
c) de producentpriser som har noterats i exporterande tredje
länder, i förekommande fall med beaktande av de stöd som
dessa länder beviljar,
d) anbudspriserna fritt gränsen.
6. Exportbidrag för de produkter som avses i punkt 1 beviljas endast
på ansökan och efter framläggande av gällande exportlicens.
7. Det exportbidrag som gäller för de produkter som avses i artikel 1
och som exporteras som sådana skall vara det bidrag som gäller den dagdå licensansökan inkommer och, när det gäller differentierade bidrag,det bidrag som gäller samma dag
a) för den destination som anges i licensen eller, i förekommande fallb) för den verkliga destinationen om den inte är samma destination
som den som anges i licensen. I sådant fall skall gällande belopp!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 39
inte överstiga det belopp som gäller för den destination som anges
i licensen.
Lämpliga åtgärder får vidtas för att förhindra missbruk av den
flexibilitet som medges enligt denna punkt.
8. I enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 16 i
förordning (EG) nr 3448/93 får tillämpningsområdet för punkterna 6och 7 utvidgas till att omfatta de produkter som anges i artikel 1 ochsom exporteras i form av de varor som förtecknas i bilagan.
9. När det gäller produkter enligt artikel 1 för vilka exportbidrag
utbetalas inom ramen för livsmedelsbistånd får punkterna 6 och 7åsidosättas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 30.
10. Exportbidrag utbetalas efter framläggande av bevis på att
— produkterna har sitt ursprung inom gemenskapen, utom i de fall
där punkt 11 gäller,
— produkterna har exporterats från gemenskapen, och
— när det gäller differentierade bidrag, produkterna har nått den
destination som anges i licensen eller annan destination för vilkenett exportbidrag har fastställts, utan att detta påverkar bestämmel-serna i punkt 7 b. Undantag från denna bestämmelse får medges ienlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 30, förutsatt attvillkor som erbjuder likvärdiga garantier fastställs.
11. Exportbidrag beviljas inte för produkter som importeras från tredje
land och återutförs till tredje land, såvida inte exportören bevisar att
— den produkt som skall exporteras och den produkt som tidigare
importerades är en och samma produkt, och
— alla importtullar togs ut vid importen.
I sådana fall skall exportbidraget för varje produkt vara lika med den
tull som tagits ut vid import om den tullen är lika med eller lägre ängällande exportbidrag. Om den tull som tagits ut vid import är högre än
gällande exportbidrag, skall gällande exportbidrag tillämpas.
12. När det gäller de produkter som avses i artikel 1 och som
exporteras i form av de varor som förtecknas i bilagan, skall punkterna10 och 11 tillämpas på varor som hänförs till följande KN-nummer:
— 1806 90 60-1806 90 90 (vissa produkter innehållande kakao),
— 1901 (vissa livsmedelsberedningar av mjöl m. m.),— 2106 90 99 (vissa livsmedelsberedningar som inte nämns på annan
plats),
med en hög halt av mjölkprodukter.13. Efterlevandet av de volymgränser som följer av avtal som slutits i
enlighet med artikel 228 i fördraget skall säkerställas på grundval av de
exportlicenser som utfärdas för de referensperioder som avses däri och
som gäller för de aktuella produkterna. Med avseende på fullgörandetav de skyldigheter som följer av jordbruksavtalet skall utlöpandet av enreferensperiod inte påverka exportlicensernas giltighet.
14. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel, inbegripet bestämmel-
ser om omfördelning av exporterbara kvantiteter som inte fördelats eller
utnyttjats, skall antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs iartikel 30. Föreskrifter för tillämpningen av punkterna 8, 10, 11 och 12på de produkter som avses i artikel 1 och som exporteras i form av devaror som avses i bilagan skall emellertid antas i enlighet med detförfarande som föreskrivs i artikel 16 i förordning (EG) nr 3448/93.
Artikel 18
1. I den mån som krävs för att den gemensamma organisationen av
marknaden för mjölk och mjölkprodukter skall fungera korrekt fårrådet, i enlighet med det röstningsförfarande som föreskrivs i artikel43.2 i fördraget, på kommissionens förslag, i vissa fall helt eller delvis
förbjuda tillämpningen av systemet för aktiv förädling i samband med
de produkter som förtecknas i artikel 1 och som är avsedda förframställning av produkter enligt nämnda artikel eller varor enligtbilagan.
2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår utomordentligt akut
och gemenskapsmarknaden störs eller sannolikt kommer att störas
genom aktiv förädling, skall kommissionen genom undantag från punkt1 besluta om de nödvändiga åtgärderna, på begäran av en medlemsstateller på eget initiativ. Rådet och medlemsstaterna skall underrättas om!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 40
sådana åtgärder, vilka skall träda i kraft med omedelbar verkan och
gälla i högst 6 månader. Om kommissionen mottar en begäran från enmedlemsstat, skall den fatta beslut därom inom en vecka från och medmottagandet av begäran.
3. En medlemsstat får hänskjuta kommissionens beslut om sådana
åtgärder till rådet inom en vecka från och med underrättelsen därom.Rådet får med kvalificerad majoritet bekräfta, ändra eller upphävakommissionens beslut. Om rådet inte har agerat inom tre månader, skallkommissionens beslut anses vara upphävt.
Artikel 19
1. De allmänna bestämmelserna om tolkningen av den kombinerade
nomenklaturen och dess särskilda tillämpningsföreskrifter skall gälla
tullklassificeringen av produkter som omfattas av denna förordning.
Den tullnomenklatur som följer av tillämpningen av denna förordningskall införlivas i Gemensamma tulltaxan.
2. Om inte annat föreskrivs i denna förordning eller enligt
bestämmelser som antas i enlighet härmed, skall följande vara förbjudet
i handeln med tredje land:
— Uttag av en avgift som har motsvarande verkan som en tull.
— Tillämpning av kvantitativa begränsningar eller åtgärder med
motsvarande verkan.
Artikel 20
1. Om priserna fritt gränsen för en eller flera av de produkter som
anges i artikel 1 väsentligt överstiger gemenskapspriserna och om densituationen sannolikt kommer att bestå och därmed störa eller hota attstöra gemenskapsmarknaden, får de åtgärder som avses i punkt 5 vidtas.
2. Väsentligt högre priser fritt gränsen i den bemärkelse som avses i
punkt 1 skall anses föreligga när priset fritt gränsen överstiger detinterventionspris som fastställts för den aktuella produkten, höjt med15 %, eller, när det gäller produkter för vilka inget interventionspris har
fastställts, ett pris som har beräknats på grundval av interventionspriset,
som skall fastställas i enlighet med det förfarande som föreskrivs iartikel 30 med beaktande av den aktuella produktens art ochsammansättning.
3. Den situation i vilken priset fritt gränsen väsentligt överstiger
prisnivån kommer sannolikt att bestå om det råder obalans mellantillgång och efterfrågan och mot bakgrund av förutsebara trender förproduktionen och marknadspriserna finns det risk för att den obalansenkommer att kvarstå.
4. Gemenskapsmarknaden skall anses vara störd eller hotad av
störningar till följd av den situation som avses i denna artikel om dehöga prisnivåerna inom den internationella handeln
— hämmar importen av mjölkprodukter till gemenskapen, eller
— leder till att mjölkprodukter exporteras från gemenskapen,
så att försörjningsbehoven inte längre är tryggade eller det finns risk för
att de inte längre kan tryggas inom gemenskapen.
5. Om de villkor som anges i föregående stycken är uppfyllda får
beslut fattas om hel eller delvis befrielse från importtullarna och/eller
uttag av exportavgifter i enlighet med det förfarande som föreskrivs iartikel 30. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel skall antas ienlighet med samma förfarande.
Artikel 21
1. Om gemenskapsmarknaden för en eller flera av de produkter som
anges i artikel 1 på grund av import eller export påverkas eller hotas avallvarliga störningar som sannolikt kommer att äventyra uppnåendet avde mål som anges i artikel 39 i fördraget, får lämpliga åtgärder vidtas i
samband med handeln med tredje land till dess att sådan störning eller
sådant hot om störning har upphört.
Rådet skall på kommissionens förslag och i enlighet med det
röstningsförfarande som föreskrivs i artikel 43.2 i fördraget anta
allmänna tillämpningsföreskrifter till denna punkt och skall bestämma i
vilka fall och inom vilka gränser medlemsstater får vidta skydds-åtgärder.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 41
2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår, skall kommissionen
på begäran från en medlemsstat eller på eget initiativ, besluta om denödvändiga åtgärderna. Medlemsstaterna skall underrättas om sådanaåtgärder, vilka skall träda i kraft omedelbart. Om kommissionen mottaren begäran från en medlemsstat, skall den fatta beslut därom inom trearbetsdagar från och med mottagandet av begäran.
3. En medlemsstat får inom tre arbetsdagar från och med under-
rättelsen hänskjuta kommissionens beslut om sådana åtgärder till rådet.Rådet skall sammanträda utan dröjsmål. Det får med kvalificerad
majoritet ändra eller upphäva beslutet ifråga.
4. Denna artikel skall tillämpas med beaktande av de skyldigheter
som följer av avtal som sluts i enlighet med artikel 228.2 i fördraget.”
II. Rådets förordning (EEG) nr 876/68 av den 28 juni 1968 (EGT nr L 155,
3.7.1968, s. 1), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 1344/86 (EGT nr L119, 8.5.1986, s. 36).
Rådets förordning (EEG) nr 2115/71 av den 28 september 1971 (EGT nr L 222,
2.10.1971 s. 5).
Rådets förordning (EEG) nr 2180/71 av den 12 oktober 1971 (EGT nr L 231,
14.10.1971 s. 1).
Rådets förordning (EEG) nr 1603/74 av den 25 juni 1974 (EGT nr L 172,
27.6.1974 s. 9).
Rådets förordning (EEG) nr 2915/79 av den 18 december 1979 (EGT nr L 329,
24.12.1979 s. 1), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 3798/91 (EGT nr L
357, 28.12.1991, s. 3).
Ovanstående förordningar skall upphöra att gälla.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 42
BILAGA 8
NÖTKÖTT
I. Rådets förordning (EEG) nr 805/68 av den 27 juni 1968 (EGT nr L 148,
28.6.1968, s. 24), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1884/94 (EGT nr L197, 30.7.1994, s. 27)
1. Artikel 3 skall utgå.2. Avdelning II skall ersättas med följande:
”A VDELNING II
Handel med tredje land
Artikel 9
1. Vid import till gemenskapen av någon av de produkter som anges i
artikel 1.1 a skall en importlicens framläggas.
Vid import till gemenskapen av någon av de produkter som anges i
artikel 1.1 b kan framläggande av en importlicens krävas och vid exportfrån gemenskapen av någon av de produkter som anges i artikel 1.1 aoch artikel 1.1 b kan framläggande av en exportlicens krävas.
Licenser skall utfärdas av medlemsstaterna till varje sökande, oavsett
dennes etableringsort inom gemenskapen och utan att detta påverkar
åtgärder som vidtas för att tillämpa artiklarna 12 och 13.
Import- och exportlicenser skall gälla inom hela gemenskapen. Sådana
licenser skall utfärdas på villkor att en säkerhet ställs som garanti för att
produkterna importeras eller exporteras under licensens giltighetstid.
Utom i händelse av force majeure, skall säkerheten vara helt eller delvisförverkad om import eller export inte genomförs eller endast genomförsdelvis under licensens giltighetstid.
2. Licensernas giltighetstid och övriga tillämpningsföreskrifter till
denna artikel skall fastställas i enlighet med det förfarande somföreskrivs i artikel 27.
Artikel 10
Om inte annat föreskrivs i denna förordning, skall tullsatserna i
Gemensamma tulltaxan gälla för de produkter som anges i artikel 1.
Artikel 11
1 . F ö ra t tf ö r h i n d r ae l l e rm o t v e r k ad en e g a t i v ae f f e k t e rp å
gemenskapsmarknaden som kan bli följden av import av vissa produkterenligt artikel 1, skall en tilläggstull betalas vid import av en eller flerasådana produkter till den tullsats som fastställs i artikel 10, om de
villkor som anges i artikel 5 i det jordbruksavtal som slöts i enlighet
med artikel 228 i fördraget inom ramen för de multilaterala handels-förhandlingarna i Uruguayrundan har uppfyllts, med undantag för detfall att det är osannolikt att importen kommer att störa gemenskaps-marknaden, eller om effekterna skulle bli oproportionerliga i förhållan-de till det avsedda syftet.
2. De utlösande priserna, som utgör den övre gränsen för när en
tilläggsimporttull får tas ut, skall vara de utlösande priser somgemenskapen anmäler till WTO.
De utlösande kvantiteter som måste överskridas för att en tillä-
ggsimporttull skall tas ut skall bestämmas på grundval av särskilt
importen till gemenskapen under de tre år som föregår det år då de
negativa effekter som avses i punkt 1 uppstår eller sannolikt kommer attuppstå.
3. De importpriser som skall beaktas vid uttag av en tilläggsimport-
tull skall bestämmas på grundval av cif-importpriserna för det aktuellapartiet.
Cif-importpriserna skall för detta ändamål kontrolleras mot de
representativa priserna för produkten på världsmarknaden eller pågemenskapens importmarknad för den produkten.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 43
4. Kommissionen skall anta tillämpningsföreskrifter till denna artikel
i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 30. I sådanatillämpningsföreskrifter skall bl. a. anges
a) de produkter för vilka tilläggsimporttullar får tas ut enligt artikel 5
i jordbruksavtalet,
b) de övriga kriterier som krävs för tillämpningen av punkt 1 i
enlighet med artikel 5 i jordbruksavtalet.
Artikel 12
1. De tullkvoter för produkter enligt artikel 1 som följer av avtal som
slutits inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna i
Uruguayrundan skall öppnas och förvaltas i enlighet med tillämpnings-
föreskrifter som antagits i enlighet med det förfarande som föreskrivs iartikel 27.
När det gäller den importkvot om 50 000 ton fryst kött enligt KN-
nummer 0202 20 30, 0202 30 och 0206 29 91 som är avsett för
bearbetning, skall kommissionen före december varje år inlämna enbalansrapport. Rådet får på förslag av kommissionen och medkvalificerad majoritet fastställa att hela eller del av kvoten skallomfatta motsvarande kvantiteter kvalitetskött och därvid använda enomräkningsfaktor på 4,375.
2. Kvoter skall förvaltas med användning av en av följande metoder
eller med en kombination av dessa metoder:
— En metod som är grundad på den ordningsföljd i vilken ansök-
ningarna inkommer (metoden ’först till kvarn’).
— En metod enligt vilken kvoter fördelas i proportion till de begärda
kvantiteterna enligt inkomna ansökningar (metoden ’ samtidig
behandling’).
— En metod som är grundad på traditionella handelsflöden (metoden
’traditionella/nya mönster’).
Andra lämpliga metoder får antas.De får inte medföra diskriminering mellan de berörda aktörerna.
3. Den förvaltningsmetod som antas skall, i förekommande fall, lägga
vederbörlig vikt vid försörjningsbehoven på gemenskapsmarknaden ochbehovet att säkra nämnda marknads jämvikt, samtidigt som de kan utgå
från de metoder som tidigare har tillämpats på kvoter motsvarande dem
som avses i punkt 1, utan att detta påverkar de rättigheter som följer avavtal som slutits inom ramen för handelsförhandlingarna i Uruguay-rundan.
4. De tillämpningsföreskrifter som avses i punkt 1 skall innehålla
bestämmelser om öppnandet av årliga kvoter, vilka vid behov fördelasöver året, om den förvaltningsmetod som skall användas samt skall iförekommande fall innehålla bestämmelser om
a) garantier som täcker produktens art, avsändningsplats och ur-
sprung, och, i förekommande fall, upprätthållandet av traditionellahandelsmönster,
b) erkännande av de dokument som används för kontroll av de
garantier som avses i a, och
c) de villkor på vilka importlicenser utfärdas samt importlicensernas
giltighetstid.
Artikel 13
1. I den mån som krävs för att det skall vara möjligt att exportera de
produkter som anges i artikel 1 på grundval av priser för dessa
produkter på världsmarknaden och inom de gränser som följer av de
avtal som slutits i enlighet med artikel 228 i fördraget, får skillnadenmellan dessa priser och priserna inom gemenskapen utjämnas genomexportbidrag.
2. Den metod som antas för fördelning av kvantiteter som berättigar
till exportbidrag skall vara den metod
a) som är bäst lämpad med hänsyn till produktens art och situationen
på den aktuella marknaden och som gör det möjligt att utnyttja de
disponibla resurserna på effektivaste sätt, med beaktande av
gemenskapsexportens effektivitet och struktur, utan att dettamedför diskriminerande behandling mellan små och stora aktörer,!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 44
b) som ur administrativ synpunkt är minst besvärlig för aktörerna
med hänsyn till förvaltningskraven,
c) som förhindrar diskriminering mellan de berörda aktörerna.3. Exportbidrag skall vara desamma för hela gemenskapen. De får
variera beroende på destination, om situationen på världsmarknaden
eller de särskilda behoven på vissa marknader gör detta nödvändigt.
Exportbidrag skall fastställas i enlighet med det förfarande somföreskrivs i artikel 27. Exportbidrag får fastställas
a) med regelbundna intervaller, ochb) för begränsade kvantiteter även genom anbudsinfordran för de
produkter för vilka detta förfarande tidigare har fastställts.
Om inte fastställandet sker genom anbudsförfarande skall den förteck-
ning över produkter för vilka exportbidrag beviljas och bidragsbeloppetfastställas minst en gång var tredje månad. Bidragsbeloppet fåremellertid bibehållas på samma nivå i mer än tre månader och undermellantiden får kommissionen vid behov, på begäran av en medlemsstat
eller på eget initiativ, justera bidragsbeloppet.
4. Exportbidrag skall fastställas med beaktande ava) den rådande situationen och förväntade utvecklingen vad avser
— priserna och tillgången på nötköttsprodukter på gemenskaps-
marknaden,
— priserna på nötköttsprodukter på världsmarknaden,
b) målen med den gemensamma organisationen av marknaden för
nötkött, som är att säkerställa en balanserad situation och naturligutveckling av priserna och handeln på dessa marknader,
c) de begränsningar som följer av avtal som slutits i enlighet med
artikel 228 i fördraget,
d) nödvändigheten av att undvika störningar på gemenskapsmarkna-
den,
e) de ekonomiska aspekterna av den föreslagna exporten.Dessutom skall särskild hänsyn tas till behovet att upprätta balans
mellan användningen av gemenskapens basprodukter i framställningen
av förädlade varor som exporteras till tredje land, och användningen av
de produkter från dessa länder som får importeras för aktiv förädling.
Vid beräkning av bidragsbeloppet för de produkter som anges i a, c och
d i bilagan, samt i b under undernummer 0202 20 30, 0202 20 50,0202 20 90, 0202 30 och 0206 29 91 får dessutom hänsyn tas till destandardkoefficienter som fastställts för var och en av de aktuella
produkterna.
5. Priserna inom gemenskapen enligt punkt 1 skall fastställas på
grundval av
— gällande priser på representativa gemenskapsmarknader,— gällande priser vid export.
Priserna på världsmarknaden enligt punkt 1 skall fastställas på grundval
av
— gällande priser på marknader i tredje länder,— de fördelaktigaste priserna i tredje länder som är bestämmelse-
länder vid import från tredje länder,
— de producentpriser som har noterats i exporterande tredje länder, i
förekommande fall med beaktande av de stöd som dessa länderbeviljar,
— anbudspriserna fritt gemenskapens gräns.6. Exportbidrag beviljas endast på ansökan och efter framläggande av
gällande exportlicens.
7. Det exportbidrag som gäller för de produkter som avses i artikel 1
skall vara det bidrag som gäller den dag då licensansökan inkommeroch, när det gäller differentierade bidrag, det bidrag som gäller sammadag
a) för den destination som anges i licensen, eller
b) för den verkliga destinationen om den inte är samma destination
som den som anges i licensen. I sådant fall skall gällande belopp!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 45
inte överstiga det belopp som gäller för den destination som anges
i licensen.
Lämpliga bestämmelser får antas för att förhindra missbruk av den
flexibilitet som medges enligt denna punkt.
8. När det gäller produkter enligt artikel 1 för vilka exportbidrag
utbetalas inom ramen för livsmedelsbistånd får punkterna 6 och 7
åsidosättas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 27.
9. Exportbidrag utbetalas efter framläggande av bevis på att— produkterna har sitt ursprung inom gemenskapen, utom i de fall
där punkt 10 gäller,
— produkterna har exporterats från gemenskapen, och— när det gäller differentierade bidrag, produkterna har nått den
destination som anges i licensen eller annan destination för vilken
exportbidraget fastställdes, utan att detta påverkar bestämmelsernai punkt 3 b. Undantag från denna bestämmelse får medges ienlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 27, förutsatt attvillkor som erbjuder likvärdiga garantier fastställs.
10. Om undantag inte har beviljats i enlighet med det förfarande som
föreskrivs i artikel 27, skall exportbidrag inte beviljas för produkter som
importeras från tredje land och återutförs till tredje land.
11. Efterlevandet av de volymgränser som följer av avtal som slutits i
enlighet med artikel 228 i fördraget skall säkerställas på grundval av deexportlicenser som utfärdas för de referensperioder som avses däri ochsom gäller för de aktuella produkterna. Med avseende på fullgörandetav skyldigheterna inom ramen för de multilaterala handelsförhand-
lingarna i Uruguayrundan skall utlöpandet av en referensperiod inte
påverka exportlicensernas giltighet.
12. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel, inbegripet bestämmel-
ser om omfördelning av exporterbara kvantiteter som inte fördelats ellerutnyttjats, skall antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs iartikel 27.
14artikla
1. I den mån som krävs för att den gemensamma organisationen av
marknaden för nötkött skall fungera korrekt får rådet, i enlighet med det
röstningsförfarande som föreskrivs i artikel 43.2 i fördraget, påkommissionens förslag, i särskilda fall helt eller delvis förbjudatillämpningen av bestämmelser om aktiv eller passiv förädling isamband med de produkter som förtecknas i artikel 1.
2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår utomordentligt akut
och gemenskapsmarknaden störs eller sannolikt kommer att störas
genom aktiv eller passiv förädling, skall kommissionen genom undan-tag från punkt 1 besluta om de nödvändiga åtgärderna, på begäran av enmedlemsstat eller på eget initiativ. Rådet och medlemsstaterna skallunderrättas om sådana åtgärder, vilka skall träda i kraft med omedelbarverkan och gälla i högst 6 månader. Om kommissionen mottar enbegäran från en medlemsstat, skall den fatta beslut därom inom en
vecka från och med mottagandet av begäran.
3. En medlemsstat får hänskjuta kommissionens beslut om sådana
åtgärder till rådet inom en vecka från och med underrättelsen därom.Rådet får med kvalificerad majoritet bekräfta, ändra eller upphävakommissionens beslut. Om rådet inte har agerat inom tre månader skallkommissionens beslut anses vara upphävt.
Artikel 15
1. De allmänna bestämmelserna om tolkningen av den kombinerade
nomenklaturen och dess särskilda tillämpningsföreskrifter skall gälla
tullklassificeringen av produkter som omfattas av denna förordning.Den tullnomenklatur som följer av tillämpningen av denna förordningskall införlivas i Gemensamma tulltaxan.
2. Om inte annat föreskrivs i denna förordning eller enligt
bestämmelser som antagits i enlighet härmed, skall följande vara
förbjudet i handeln med tredje land:
— Uttag av en avgift som har motsvarande verkan som en tull.— Tillämpning av kvantitativa begränsningar eller åtgärder med
motsvarande verkan.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 46
Artikel 16
1. Om gemenskapsmarknaden för en eller flera av de produkter som
anges i artikel 1 på grund av import eller export påverkas eller hotas avallvarliga störningar som sannolikt kommer att äventyra uppnåendet avde mål som anges i artikel 39 i fördraget, får lämpliga åtgärder vidtas isamband med handeln med tredje land till dess att sådan störning ellersådant hot om störning har upphört.
Rådet skall på kommissionens förslag och i enlighet med det
röstningsförfarande som föreskrivs i artikel 43 i fördraget anta allmännatillämpningsföreskrifter till denna punkt och skall bestämma i vilka fall
och inom vilka gränser medlemsstater får vidta skyddsåtgärder.
2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår, skall kommissionen
på begäran från en medlemsstat eller på eget initiativ, besluta om denödvändiga åtgärderna. Medlemsstaterna skall underrättas om sådana
åtgärder, vilka skall träda i kraft omedelbart. Om kommissionen mottar
en begäran från en medlemsstat, skall den fatta beslut därom inom trearbetsdagar från och med mottagandet av begäran.
3. En medlemsstat får inom tre arbetsdagar från och med under-
rättelsen hänskjuta kommissionens beslut om sådana åtgärder till rådet.Rådet skall sammanträda utan dröjsmål. Det får med kvalificeradmajoritet ändra eller upphäva beslutet ifråga.
4. Denna artikel skall tillämpas med beaktande av de skyldigheter
som följer av avtal som slutits i enlighet med artikel 228.2 i fördraget.”
3. Artikel 22a.2 skall ersättas med följande:
”2. Rådet skall på kommissionens förslag och i enlighet med det
röstningsförfarande som föreskrivs i artikel 43 i fördraget anta allmännatillämpningsföreskrifter till denna artikel.”
II. Rådets förordning (EEG) nr 98/69 av den 16 januari 1969 (EGT nr L 14,
21.1.1969, s. 2), ändrad genom förordning (EEG) nr 429/77 (EGT nr L 61,5.3.1977, s. 18).
Artikel 1 skall ersättas med följande:
”Artikel 1
1. Produkter som innehas av interventionsorgan får endast avsättas
a) om produkterna är avsedda att användas till ett visst ändamål,
b) om produkterna är avsedda att exporteras, eller,c) när det gäller avsättning utan en bestämd destination, om det inte
föreligger risk för att marknaden störs, särskilt med avseende på nivån påde genomsnittliga marknadspriser som har noterats för vuxna nötkreaturinom gemenskapen och i medlemsstaterna i enlighet med förordning(EEG) nr 1892/87, eller
d) om det av tekniska skäl är nödvändigt att ta ut produkterna från lagret.2. I de fall som avses i punkt 1 a och 1 b får särskilda villkor fastställas för att
säkerställa att produkterna inte används till något annat än det fastställdaändamålet och för att beakta de särskilda kraven i samband med en sådanförsäljning.
För att säkerställa fullgörandet av de åtaganden som har gjorts, kan sådana
villkor omfatta krav på en säkerhet som skall vara helt eller delvis förverkad omnämnda åtaganden inte fullgörs i sin helhet eller endast fullgörs delvis.”
III. Rådets förordning (EEG) nr 885/68 av den 28 juni 1968 (EGT nr L 156,
4.7.1968 s. 2), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 427/77 (EGT nr L 61,5.3.1977, s. 16).
Rådets förordning (EEG) nr 1157/92 av den 28 april 1992 (EGT nr L 122,
7.5.1992 s. 4).
Ovanstående förordningar skall upphöra att gälla.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 47
BILAGA 9
FÅR- OCH GETKÖTT
I. Rådets förordning (EEG) nr 3013/89 av den 25 september 1989 (EGT nr L 289,
7.10.1989, s. 1), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1886/94 (EGT nr L
197, 30.7.1994, s. 30)
2. Avdelning II skall ersättas med följande:
”A VDELNING II
Handel med tredje land
Artikel 9
1. Vid import till och export från gemenskapen av någon av de produkter som
anges i artikel 1 kan framläggande av en importlicens respektive en exportlicenskrävas.
Licenser skall utfärdas av medlemsstaterna till varje sökande, oavsett dennes
etableringsort inom gemenskapen och utan att detta påverkar åtgärder somvidtas för att tillämpa artikel 12.
Import- och exportlicenser skall gälla inom hela gemenskapen. Ett villkor för
utfärdandet av sådana licenser kan vara att en säkerhet ställs som garanti för att
produkterna importeras eller exporteras under licensens giltighetstid. Utom i
händelse av force majeure, skall säkerheten vara helt eller delvis förverkad omimport eller export inte genomförs eller endast genomförs delvis underlicensens giltighetstid.
2. Förteckningen över de produkter för vilka exportlicenser erfordras,
licensernas giltighetstid och andra tillämpningsföreskrifter till denna artikel
skall antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 30.
Artikel 10
Om inte annat föreskrivs i denna förordning, skall tullsatserna i Gemensamma
tulltaxan gälla för de produkter som anges i artikel 1.
Artikel 11
1. För att förhindra eller motverka de negativa effekter på gemenskapsmark-
naden som kan bli följden av import av vissa produkter enligt artikel 1, skall en
tilläggstull betalas vid import av en eller flera sådana produkter till den tullsats
som fastställs i artikel 10, om de villkor som anges i artikel 5 i detjordbruksavtal som slöts i enlighet med artikel 228 i fördraget inom ramen förde multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan har uppfyllts, medundantag för det fall att det är osannolikt att importen kommer att störagemenskapsmarknaden, eller om effekterna skulle bli oproportionerliga i
förhållande till det avsedda syftet.
2. De utlösande priserna, som utgör den övre gränsen för när en tilläggs-
importtull får tas ut, skall vara de utlösande priser som gemenskapen anmälertill WTO.
De utlösande kvantiteter som måste överskridas för att en tilläggsimporttull
skall tas ut skall bestämmas på grundval av särskilt importen till gemenskapenunder de tre år som föregår det år då de negativa effekter som avses i punkt 1uppstår eller sannolikt kommer att uppstå.
3. De importpriser som skall beaktas vid uttag av en tilläggsimporttull skall
bestämmas på grundval av cif-importpriserna för det aktuella partiet.
Cif-importpriserna skall för detta ändamål kontrolleras mot de representativa
priserna för produkten på världsmarknaden eller på gemenskapens import-marknad för den produkten.
4. Kommissionen skall anta tillämpningsföreskrifter till denna artikel i
enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 30. I sådana tillämpnings-föreskrifter skall bl. a. anges
a) de produkter för vilka tilläggsimporttullar får tas ut enligt artikel 5 i
jordbruksavtalet,
b) de övriga kriterier som krävs för tillämpningen av punkt 1 i enlighet med
artikel 5 i jordbruksavtalet.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 48
Artikel 12
1. De tullkvoter för produkter enligt artikel 1 som följer av avtal som slutits
inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan skallöppnas och förvaltas i enlighet med tillämpningsföreskrifter som antagits ienlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 30.
2. Kvoter skall förvaltas med användning av en av följande metoder eller med
en kombination av dessa metoder:
— En metod som är grundad på den ordningsföljd i vilken ansökningarna
inkommer (metoden ’först till kvarn’).
— En metod enligt vilken kvoter fördelas i proportion till de begärda
kvantiteterna enligt inkomna ansökningar (metoden ’ samtidig behand-
ling’).
— En metod som är grundad på traditionella handelsflöden (metoden
’traditionella/nya mönster’).
Andra lämpliga metoder får antas.
De får inte medföra diskriminering mellan de berörda aktörerna.
3. De förvaltningsmetoder som antas skall, i förekommande fall, lägga
vederbörlig vikt vid försörjningsbehoven på gemenskapsmarknaden ochbehovet att säkra nämnda marknads jämvikt, samtidigt som de kan utgå frånde metoder som tidigare har tillämpats på kvoter motsvarande dem som avses ipunkt 1, utan att detta påverkar de rättigheter som följer av avtal som slutits
inom ramen för förhandlingarna i Uruguayrundan.
4. De tillämpningsföreskrifter som avses i punkt 1 skall innehålla
bestämmelser om öppnandet av årliga kvoter, vilka vid behov fördelas överåret, om den förvaltningsmetod som skall användas samt skall i förekommandefall innehålla bestämmelser om
a) garantier som täcker produktens art, avsändningsplats och ursprung, och, i
förekommande fall, upprätthållandet av traditionella handelsmönster,
b) erkännande av de dokument som används för kontroll av de garantier som
avses i a, och
c) de villkor på vilka importlicenser utfärdas samt importlicensernas
giltighetstid.
Artikel 13
1. I den mån som krävs för att den gemensamma organisationen av
marknaden för får- och getkött skall fungera korrekt får rådet, i enlighet med
det röstningsförfarande som föreskrivs i artikel 43.2 i fördraget, på
kommissionens förslag, i vissa fall helt eller delvis förbjuda tillämpningen avbestämmelser om aktiv förädling i samband med de produkter som anges iartikel 1.
2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår utomordentligt akut och
gemenskapsmarknaden störs eller sannolikt kommer att störas genom aktiv eller
passiv förädling, skall kommissionen genom undantag från punkt 1 besluta om
de nödvändiga åtgärderna, på begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ.Rådet och medlemsstaterna skall underrättas om sådana åtgärder, vilka skallträda i kraft med omedelbar verkan och gälla i högst 6 månader. Omkommissionen mottar en begäran från en medlemsstat, skall den fatta beslutdärom inom en vecka från och med mottagandet av begäran.
3. En medlemsstat får hänskjuta kommissionens beslut om sådana åtgärder
till rådet inom en vecka från och med underrättelsen därom. Rådet får medkvalificerad majoritet bekräfta, ändra eller upphäva kommissionens beslut. Området inte har agerat inom tre månader skall kommissionens beslut anses varaupphävt.
Artikel 14
1. De allmänna bestämmelserna om tolkningen av den kombinerade
nomenklaturen och dess särskilda tillämpningsföreskrifter skall gälla tullklassi-ficeringen av de produkter som omfattas av denna förordning. Den
tullnomenklatur som följer av tillämpningen av denna förordning skall
införlivas i Gemensamma tulltaxan.
2. Om inte annat föreskrivs i denna förordning eller enligt bestämmelser som
har antagits i enlighet härmed, skall följande vara förbjudet i handeln med tredjeland:
— Uttag av en avgift som har motsvarande verkan som en tull.
— Tillämpning av kvantitativa begränsningar eller åtgärder med motsvarande
verkan.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 49
Artikel 15
1. Om gemenskapsmarknaden för en eller flera av de produkter som anges i
artikel 1 på grund av av importen eller exporten skulle påverkas eller hotas av
allvarliga störningar som sannolikt kommer att äventyra uppnåendet av de målsom anges i artikel 39 i fördraget, får lämpliga åtgärder vidtas i samband medhandeln med tredje land till dess att sådan störning eller sådant hot om störninghar upphört.
Rådet skall på kommissionens förslag och i enlighet med det röstningsförfa-
rande som föreskrivs i artikel 43.2 i fördraget anta allmänna tillämpnings-föreskrifter till denna punkt och skall bestämma i vilka fall och inom vilkagränser medlemsstater får vidta skyddsåtgärder.
2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår, skall kommissionen på
begäran från en medlemsstat eller på eget initiativ, besluta om de nödvändigaåtgärderna. Medlemsstaterna skall underrättas om sådana åtgärder, vilka skallträda i kraft omedelbart. Om kommissionen mottar en begäran från en
medlemsstat, skall den fatta beslut därom inom tre arbetsdagar från och med
mottagandet av begäran.
3. En medlemsstat får inom tre arbetsdagar från och med underrättelsen
hänskjuta kommissionens beslut om sådana åtgärder till rådet. Rådet skall
sammanträda utan dröjsmål. Det får med kvalificerad majoritet ändra eller
upphäva beslutet ifråga.
4. Denna artikel skall tillämpas med beaktande av de skyldigheter som följer
av avtal som slutits i enlighet med artikel 228.2 i fördraget.”
II. Rådets förordning (EEG) nr 2641/80 av den 14 oktober 1980 (EGT nr L 275,
18.10.1980, s. 2), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 3890/92 (EGT nr L
391, 31.12.1992, s. 51).
Rådets förordning (EEG) nr 2642/80 av den 14 oktober 1980 (EGT nr L 275,
18.10.1980 s. 4), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 3939/87 (EGT nr L373, 31.12.1987, s. 1).
Rådets förordning (EEG) nr 3643/85 av den 19 december 1985 (EGT nr L 348,
24.12.1985 s. 2), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 3890/92 (EGT nr L391, 31.12.1992, s. 51).
Ovanstående förordningar skall upphöra att gälla.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 50
BILAGA 10
GRISKÖTT
I. Rådets förordning (EEG) nr 2759/75 av den 29 oktober 1975 (EGT nr L 282,
1.11.1975, s. 1), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 1249/89 (EGT nr L129, 11.5.1989, s. 12).
1. I artikel 4.1 skall andra stycket ersättas med följande: ”Baspriset skall
fastställas på grundval av bl. a. nödvändigheten att fastställa detta prispå en nivå som bidrar till att stabilisera marknadspriserna utan attstrukturbetingade överskott bildas inom gemenskapen.”
2. Artikel 5.2 skall ersättas med följande: ”För produkter av standard-
kvalitet, utom slaktkroppar av gris, skall uppköpspriserna beräknas pågrundval av uppköpspriset för slaktkroppar av gris med utgångspunktfrån det förhållande som råder mellan handelsvärdet för dessa produkteroch handelsvärdet för slaktkroppar av gris.”
3. I artikel 5.4 skall följande led läggas till:
”d) fastställande av den koefficient som uttrycker det förhållande
som avses i punkt 2.”
4. Avdelning II skall ersättas med följande:
”A VDELNING II
Handel med tredje land
Artikel 8
1. Vid import till och export från gemenskapen av någon av de
produkter som anges i artikel 1 kan framläggandet av en importlicensrespektive en exportlicens krävas.
Licenser skall utfärdas av medlemsstaterna till varje sökande, oavsett
dennes etableringsort inom gemenskapen och utan att detta påverkaråtgärder som vidtas för att tillämpa artiklarna 11 och 13.
Import- och exportlicenser skall gälla inom hela gemenskapen. Sådana
licenser skall utfärdas på villkor att en säkerhet ställs som garanti för attprodukterna importeras eller exporteras under licensens giltighetstid.Utom i händelse av force majeure, skall säkerheten vara helt eller delvis
förverkad om import eller export inte genomförs eller endast genomförs
delvis under licensens giltighetstid.
2. Licensernas giltighetstid och övriga tillämpningsföreskrifter till
denna artikel skall fastställas i enlighet med det förfarande som
föreskrivs i artikel 24.
Artikel 9
Om inte annat föreskrivs i denna förordning, skall tullsatserna i
Gemensamma tulltaxan gälla för de produkter som anges i artikel 1.1.
Artikel 10
1 . F ö ra t tf ö r h i n d r ae l l e rm o t v e r k ad en e g a t i v ae f f e k t e rp å
gemenskapsmarknaden som kan bli följden av import av vissa produkterenligt artikel 1, skall en tilläggstull betalas vid import av en eller flerasådana produkter till den tullsats som fastställs i artikel 10, om de
villkor som anges i artikel 5 i det jordbruksavtal som slöts i enlighet
med artikel 228 i fördraget inom ramen för de multilaterala handels-förhandlingarna i Uruguayrundan har uppfyllts, med undantag för detfall att det är osannolikt att importen kommer att störa gemenskaps-marknaden, eller om effekterna skulle bli oproportionerliga i förhållan-de till det avsedda syftet.
2. De utlösande priserna, som utgör den övre gränsen för när en
tilläggsimporttull får tas ut, skall vara de utlösande priser somgemenskapen anmäler till WTO.
De utlösande kvantiteter som måste överskridas för att en tilläggs-
importtull skall tas ut skall bestämmas på grundval av särskilt importentill gemenskapen under de tre år som föregår det år då de negativaeffekter som avses i punkt 1 uppstår eller sannolikt kommer att uppstå.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 51
Cif-importpriser skall för detta ändamål kontrolleras mot de represen-
tativa priserna för produkten på världsmarknaden eller på gemen-skapens importmarknad för den produkten.
3. De importpriser som skall beaktas vid uttag av en tilläggsimport-
tull skall bestämmas på grundval av cif-importpriserna för det aktuellapartiet.
4. Kommissionen skall anta tillämpningsföreskrifter till denna artikel
i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 30. I sådanatillämpningsföreskrifter skall bl. a. anges
a) de produkter för vilka tilläggsimporttullar får tas ut enligt artikel 5
i jordbruksavtalet,
b) de övriga kriterier som krävs för tillämpningen av punkt 1 i
enlighet med artikel 5 i nämnda avtal.
Artikel 11
1. De tullkvoter för produkter enligt artikel 1 som följer av avtal som
slutits inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna i
Uruguayrundan skall öppnas och förvaltas i enlighet med tillämpnings-
föreskrifter som antagits i enlighet med det förfarande som föreskrivs iartikel 24.
2. Kvoter skall förvaltas med användning av en av följande metoder
eller med en kombination av dessa metoder:
— En metod som är grundad på den ordningsföljd i vilken ansök-
ningarna inkommer (metoden ’först till kvarn’).
— En metod enligt vilken kvoter fördelas i proportion till de begärda
kvantiteterna enligt inkomna ansökningar (metoden ’ samtidigbehandling’).
— En metod som är grundad på traditionella handelsflöden (metoden
’traditionella/nya mönster’).
Andra lämpliga metoder får antas.De får inte medföra diskriminering mellan de berörda aktörerna.3. Den förvaltningsmetod som antas skall, i förekommande fall, lägga
vederbörlig vikt vid försörjningsbehoven på gemenskapsmarknaden ochbehovet att säkra nämnda marknads jämvikt, samtidigt som de kan utgå
från de metoder som tidigare har tillämpats på kvoter motsvarande dem
som avses i punkt 1, utan att detta påverkar de rättigheter som följer avavtal som sluts inom ramen för förhandlingarna i Uruguayrundan.
4. De tillämpningsföreskrifter som avses i punkt 1 skall innehålla
bestämmelser om öppnandet av årliga kvoter, vilka vid behov fördelasöver året, samt skall i förekommande fall innehålla bestämmelser om
a) garantier som täcker produktens art, avsändningsplats och ur-
sprung,
b) erkännande av de dokument som används för kontroll av de
garantier som avses i a, och
c) de villkor på vilka importlicenser utfärdas samt importlicensernas
giltighetstid.
Artikel 12
1. Om priser på gemenskapsmarknaden höjs väsentligt och den
situationen sannolikt kommer att bestå och därmed störa eller hota attstöra nämnda marknad, får de åtgärder som avses i punkt 4 vidtas.
2. En väsentlig prishöjning i den bemärkelse som avses i punkt 1
skall anses föreligga om det genomsnittliga priset på slaktkroppar av
gris på de representativa gemenskapsmarknader som anges i bilagan till
förordning (EEG) nr 2123/89 efter en allmän prishöjning inom allagemenskapsregioner är högre än genomsnittet av dessa priser, beräknatför föregående period om tre regleringsår, från den 1 juli till den 30 juni,vid behov justerat efter de fluktuerande trenderna för de aktuellapriserna, höjt med skillnaden mellan detta genomsnitt och genomsnittet
av de baspriser som gäller under den aktuella perioden, med beaktande
av eventuella ändringar av baspriset i förhållande till genomsnittsprisetför den aktuella perioden.
3. En väsentlig prishöjning kan förväntas bestå i den bemärkelse som
avses i punkt 1 om det råder en obalans mellan tillgången och!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 52
efterfrågan på griskött och denna obalans kan förväntas bestå, bl. a. mot
bakgrund av
a) fluktuerande trender vad avser antalet betäckta suggor och priserna
på smågrisar,
b) undersökningar och beräkningar som utförs i enlighet med direktiv
93/23/EEG av den 1 juni 1993 om statistiska undersökningar avgrisproduktionen,
c) förväntade utvecklingstrender för marknadspriserna för slakt-
kroppar av gris.
4. Om de villkor som anges i föregående stycken är uppfyllda får
beslut fattas om hel eller delvis befrielse från importavgifterna ienlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 24. Tillämpnings-föreskrifter till denna artikel skall vid behov antas i enlighet medsamma förfarande.
Artikel 13
1. I den mån som krävs för att det skall vara möjligt att exportera de
produkter som förtecknas i artikel 1 på grundval av noteringar ellerpriser för dessa produkter på världsmarknaden och inom de gränser somföljer av de avtal som slutits i enlighet med artikel 228 i fördraget, fårskillnaden mellan dessa noteringar eller priser och priserna inomgemenskapen utjämnas genom exportbidrag.
2. Den metod som antas för fördelning av kvantiteter som berättigar
till exportbidrag skall vara den metod
a) som är bäst lämpad med hänsyn till produktens art och situationen
på den aktuella marknaden och som gör det möjligt att utnyttja dedisponibla resurserna på effektivaste sätt, med beaktande avgemenskapsexportens effektivitet och struktur, utan att detta
medför diskriminerande behandling mellan små och stora aktörer,
b) som ur administrativ synpunkt är minst besvärlig för aktörerna
med hänsyn till förvaltningskraven,
c) som förhindrar diskriminering mellan de berörda aktörerna.
3. Exportbidrag skall vara desamma för hela gemenskapen. De får
variera beroende på destination, om situationen på världsmarknadeneller de särskilda behoven på vissa marknader gör detta nödvändigt.
Exportbidrag skall fastställas i enlighet med det förfarande som
föreskrivs i artikel 24. Exportbidrag skall fastställas med regelbundna
intervaller, men anbudsförfarande får inte tillämpas.
Förteckningen över de produkter för vilka exportbidrag beviljas och
bidragsbeloppet skall fastställas minst var tredje månad. Bidrags-beloppet får emellertid bibehållas på samma nivå i mer än tre månaderoch under mellantiden får kommissionen vid behov, på begäran av enmedlemsstat eller på eget initiativ, justera bidragsbeloppet.
4. Exportbidrag skall fastställas med beaktande av
a) den rådande situationen och förväntade utvecklingen vad avser
— priserna och tillgången på grisköttsprodukter på gemens-
kapsmarknaden,
— priserna på grisköttsprodukter på världsmarknaden,
b) nödvändigheten av att undvika störningar som kan förorsaka en
långvarig obalans mellan tillgång och efterfrågan på gemen-skapsmarknaden,
c) den ekonomiska aspekten av den föreslagna exporten,
d) de gränser som följer av avtal som slutits i enlighet med artikel 228
i fördraget.
Vid fastställande av exportbidraget skall dessutom särskild hänsyn tas
till behovet att upprätta en balans mellan användningen av gemens-
kapens basprodukter i framställningen av förädlade varor som ex-
porteras till tredje land, och användningen av de produkter från tredjeland som får importeras för aktiv förädling.
Vid beräkning av bidragsbeloppet för de produkter som anges i artikel 1
skall hänsyn tas till skillnaden mellan priserna inom gemenskapen och
priserna på världsmarknaden för den kvantitet foderspannmål som krävs
för att inom gemenskapen framställa 1 kg griskött. När det gäller andraprodukter än slaktkroppar av gris skall även de koefficienter som avses iartikel 5.2 beaktas.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 53
5. Det gemenskapspris som avses i punkt 1 skall fastställas på
grundval av
a) de faktiska priserna i de olika avsättningsleden inom gemenska-
pen,
b) de faktiska exportpriserna.
De världsmarknadspriser som avses i punkt 1 skall fastställas på
grundval av
a) de faktiska priserna på tredje länders marknader,b) de fördelaktigaste priserna i tredje länder som är bestämmelse-
länder vid import från tredje länder,
c) de producentpriser som har noterats i exporterande tredje länder, i
förekommande fall med beaktande av de stöd som dessa länderbeviljar,
d) anbudspriserna fritt gemenskapens gräns.6. Exportbidrag beviljas endast på ansökan och efter framläggande av
gällande exportlicens.
7. Det exportbidrag som gäller för de produkter som avses i artikel 1
skall vara det bidrag som gäller den dag då licensansökan inkommeroch, när det gäller differentierade bidrag, det bidrag som gäller sammadag
a) för den destination som anges i licensen, eller, i förekommande
fall,
b) för den verkliga destinationen om den inte är samma destination
som den som anges i licensen. I sådant fall skall gällande beloppinte överstiga det belopp som gäller för den destination som angesi licensen.
Lämpliga bestämmelser får antas för att förhindra missbruk av den
flexibilitet som medges enligt denna punkt.
8. När det gäller produkter som anges i artikel 1 för vilka
exportbidrag utbetalas inom ramen för livsmedelsbistånd får punkterna6 och 7 åsidosättas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel24.
9. Exportbidrag utbetalas efter framläggande av bevis på att
— produkterna har exporterats från gemenskapen,— produkterna har sitt ursprung inom gemenskapen, utom i de fall
där punkt 10 gäller, och
— när det gäller differentierade bidrag, produkterna har nått den
destination som anges i licensen eller annan destination för vilkenexportbidraget fastställdes, utan att detta påverkar bestämmelsernai punkt 7 b. Undantag från denna bestämmelse får medges ienlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 24, förutsatt attvillkor som erbjuder likvärdiga garantier fastställs.
10. Exportbidrag beviljas inte för de produkter enligt artikel 1 som
importeras från tredje land och återutförs till tredje land, såvida inteexportören bevisar
— att den produkt som skall exporteras och den produkt som tidigare
importerades är en och samma produkt,
— att alla importtullar togs ut vid importen.
I sådana fall skall exportbidraget för varje produkt vara lika med den
tull som togs ut vid importen, om denna tull är lika med eller lägre änexportbidraget. Om den tull som togs ut vid importen är högre ängällande exportbidrag, skall gällande exportbidrag tillämpas.
11. Efterlevandet av de volymgränser som följer av avtal som sluts i
enlighet med artikel 228 i fördraget skall säkerställas på grundval av de
exportlicenser som utfärdas för de referensperioder som avses däri ochsom gäller för de aktuella produkterna. Med avseende på fullgörandetav de skyldigheter som följer av jordbruksavtalet skall utlöpandet av enreferensperiod inte påverka exportlicensernas giltighet.
12. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel, inbegripet bestämmel-
ser om omfördelning av exporterbara kvantiteter som inte fördelats eller
utnyttjats, skall antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs iartikel 24.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 54
Artikel 14
1. I den mån som krävs för att den gemensamma organisationen av
marknaden för griskött skall fungera korrekt får rådet, i enlighet med
det röstningsförfarande som föreskrivs i artikel 43.2 i fördraget, påkommissionens förslag, i vissa fall helt eller delvis förbjuda tillämp-ningen av bestämmelser om aktiv förädling i samband med de produkterenligt artikel 1 som är avsedda att användas i framställningen av deprodukter som anges i nämnda artikel.
2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår utomordentligt akut
och gemenskapsmarknaden störs eller sannolikt kommer att störasgenom aktiv eller passiv förädling, skall kommissionen genom undan-tag från punkt 1 besluta om de nödvändiga åtgärderna, på begäran av enmedlemsstat eller på eget initiativ. Rådet och medlemsstaterna skall
underrättas om sådana åtgärder, vilka skall träda i kraft med omedelbar
verkan och gälla i högst 6 månader. Om kommissionen mottar enbegäran från en medlemsstat, skall den fatta beslut därom inom envecka från och med mottagandet av begäran.
3. En medlemsstat får hänskjuta kommissionens beslut om sådana
åtgärder till rådet inom en vecka från och med underrättelsen därom.Rådet får med kvalificerad majoritet bekräfta eller upphäva kommis-sionens beslut. Om rådet inte har agerat inom tre månader skallkommissionens beslut anses vara upphävt.
Artikel 15
1. De allmänna bestämmelserna om tolkningen av den kombinerade
nomenklaturen och dess särskilda tillämpningsföreskrifter skall gällatullklassificeringen av produkter som omfattas av denna förordning.Den tullnomenklatur som följer av tillämpningen av denna förordning
skall införlivas i Gemensamma tulltaxan.
2. Om inte annat föreskrivs i denna förordning eller i enlighet med en
bestämmelse häri, skall följande vara förbjudet i handeln med tredjeland:
— Uttag av en avgift som har motsvarande verkan som en tull.
— Tillämpning av kvantitativa begränsningar eller åtgärder med
motsvarande verkan.
Artikel 16
1. Om gemenskapsmarknaden för en eller flera av de produkter som
förtecknas i artikel 1 på grund av import eller export påverkas eller
hotas av allvarliga störningar som sannolikt kommer att äventyra
uppnåendet av de mål som anges i artikel 39 i fördraget, får lämpligaåtgärder vidtas i samband med handeln med tredje land till dess attsådan störning eller sådant hot om störning har upphört.
Rådet skall på kommissionens förslag och i enlighet med det
röstningsförfarande som föreskrivs i artikel 43.2 i fördraget anta
allmänna tillämpningsföreskrifter till denna punkt och skall bestämma ivilka fall och inom vilka gränser medlemsstater får vidta skydds-åtgärder.
2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår, skall kommissionen
på begäran från en medlemsstat eller på eget initiativ, besluta om denödvändiga åtgärderna. Medlemsstaterna skall underrättas om sådanaåtgärder, vilka skall träda i kraft omedelbart. Om kommissionen mottaren begäran från en medlemsstat, skall den fatta beslut därom inom trearbetsdagar från och med mottagandet av begäran.
3. En medlemsstat får inom tre arbetsdagar från och med under-
rättelsen hänskjuta kommissionens beslut om sådana åtgärder till rådet.Rådet skall sammanträda utan dröjsmål. Det får med kvalificeradmajoritet ändra eller upphäva beslutet ifråga.
4. Denna artikel skall tillämpas med beaktande av de skyldigheter
som följer av avtal som slutits i enlighet med artikel 228.2 i fördraget.”!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 55
II. Rådets förordning (EEG) nr 2764/75 av den 29 oktober 1975 (EGT nr L 282,
1.11.1975, s. 21), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 4160/87 (EGT nr L392, 31.12.1987, s. 46).
Rådets förordning (EEG) nr 2765/75 av den 29 oktober 1975 (EGT nr L 282,
1.11.1975 s. 23).
Rådets förordning (EEG) nr 2766/75 av den 29 oktober 1975 (EGT nr L 282,
1.11.1975 s. 25), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 3906/87 (EGT nr L
370, 30.12.1987, s. 11).
Rådets förordning (EEG) nr 2768/75 av den 29 oktober 1975 (EGT nr L 282,
1.11.1975 s. 39).
Rådets förordning (EEG) nr 2769/75 av den 29 oktober 1975 (EGT nr L 282,
1.11.1975 s. 43).
Ovanstående förordningar skall upphöra att gälla.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 56
BILAGA 11
FJÄDERFÄKÖTT
I. Rådets förordning (EEG) nr 2777/75 av den 29 oktober 1975 (EGT nr L 282,
1.11.1975, s. 77), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 1574/93 (EGT nr L52, 24.6.1993, s. 1)
1. Artiklarna 3-11 skall ersättas med följande:
”Artikel 3
1. Vid import till och export från gemenskapen av någon av de
produkter som anges i artikel 1.1 kan framläggandet av en importlicensrespektive en exportlicens krävas.
Licenser skall utfärdas av medlemsstaterna till varje sökande, oavsett
dennes etableringsort inom gemenskapen och utan att detta påverkar
åtgärder som vidtas för att tillämpa artiklarna 6 och 8.
Import- och exportlicenser skall gälla inom hela gemenskapen. Sådana
licenser skall utfärdas på villkor att en säkerhet ställs som garanti för att
produkterna importeras eller exporteras under licensens giltighetstid.Utom i händelse av force majeure, skall säkerheten vara helt eller delvisförverkad om import eller export inte genomförs eller endast genomförsdelvis under licensens giltighetstid.
2. Licensernas giltighetstid och övriga tillämpningsföreskrifter till
denna artikel skall fastställas i enlighet med det förfarande somföreskrivs i artikel 17.
Artikel 4
Om inte annat föreskrivs i denna förordning, skall tullsatserna i
Gemensamma tulltaxan gälla för de produkter som anges i artikel 1.1.
Artikel 5
1 . F ö ra t tf ö r h i n d r ae l l e rm o t v e r k ad en e g a t i v ae f f e k t e rp å
gemenskapsmarknaden som kan bli följden av import av vissa produkter
enligt artikel 1, skall en tilläggstull betalas vid import av en eller flera
sådana produkter till den tullsats som fastställs i artikel 10, om devillkor som anges i artikel 5 i det jordbruksavtal som slöts i enlighetmed artikel 228 i fördraget inom ramen för de multilaterala handels-förhandlingarna i Uruguayrundan har uppfyllts, med undantag för detfall att det är osannolikt att importen kommer att störa gemenskaps-marknaden, eller om effekterna skulle bli oproportionerliga i förhållan-
de till målet.
2. De utlösande priserna, som utgör den övre gränsen för när en
tilläggsimporttull får tas ut, skall vara de utlösande priser som
gemenskapen anmäler till WTO.
De utlösande kvantiteter som måste överskridas för att en tilläggs-
importtull skall tas ut skall bestämmas på grundval av särskilt importen
till gemenskapen under de tre år som föregår det år då de negativa
effekter som avses i punkt 1 uppstår eller sannolikt kommer att uppstå.
3. De importpriser som skall beaktas vid uttag av en tilläggsimport-
tull skall bestämmas på grundval av cif-importpriserna för det aktuella
partiet.
Cif-importpriser skall för detta ändamål kontrolleras mot de represen-
tativa priserna för produkten på världsmarknaden eller på gemen-
skapens importmarknad för den produkten.
4. Kommissionen skall anta tillämpningsföreskrifter till denna artikel
i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 17. I sådanatillämpningsföreskrifter skall bl. a. anges
a) de produkter för vilka tilläggsimporttullar får tas ut enligt artikel 5
i jordbruksavtalet,
b) de övriga kriterier som krävs för tillämpningen av punkt 1 i
enlighet med artikel 5 i jordbruksavtalet.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 57
Artikel 6
1. De tullkvoter för produkter enligt artikel 1.1 som följer av avtal
som slutits inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna iUruguayrundan skall öppnas och förvaltas i enlighet med tillämpnings-föreskrifter som antagits i enlighet med det förfarande som föreskrivs i
artikel 17.
2. Kvoter skall förvaltas med användning av en av följande metoder
eller med en kombination av dessa metoder:
— En metod som är grundad på den ordningsföljd i vilken ansök-
ningarna inkommer (metoden ’först till kvarn’).
— En metod enligt vilken kvoter fördelas i proportion till de begärda
kvantiteterna enligt inkomna ansökningar (metoden ’ samtidigbehandling’).
— En metod som är grundad på traditionella handelsflöden (metoden
’traditionella/nya mönster’).
Andra lämpliga metoder får antas.De får inte medföra diskriminering mellan de berörda aktörerna.3. Den förvaltningsmetod som antas skall, i förekommande fall, lägga
vederbörlig vikt vid försörjningsbehoven på gemenskapsmarknaden och
behovet att säkra nämnda marknads jämvikt, samtidigt som de kan utgå
från de metoder som tidigare har tillämpats på kvoter motsvarande demsom avses i punkt 1, utan att detta påverkar de rättigheter som följer avavtal som slutits inom ramen för handelsförhandlingarna i Uruguay-rundan.
4. De tillämpningsföreskrifter som avses i punkt 1 skall innehålla
bestämmelser om öppnandet av årliga kvoter, vilka vid behov fördelas
över året, och i förekommande fall om
a) garantier som täcker produktens art, avsändningsplats och ur-
sprung,
b) erkännande av de dokument som används för kontroll av de
garantier som avses i a, och
c) de villkor på vilka importlicenser utfärdas samt importlicensernas
giltighetstid.
Artikel 7
Om priser på gemenskapsmarknaden höjs väsentligt och den situationen
sannolikt kommer att bestå och därmed störa eller hota att störa nämndamarknad, får lämpliga åtgärder vidtas.
Rådet skall, på förslag av kommissionen, i enlighet med det
röstningsförfarande som föreskrivs i artikel 43.2 i fördraget, antatillämpningsföreskrifter till denna artikel.
Artikel 8
1. I den mån som krävs för att det skall vara möjligt att exportera de
produkter som förtecknas i artikel 1.1 på grundval av priser för dessaprodukter på världsmarknaden och inom de gränser som följer av deavtal som slutits i enlighet med artikel 228 i fördraget, får skillnaden
mellan dessa priser och priserna inom gemenskapen utjämnas genom
exportbidrag.
2. Den metod som antas för fördelning av kvantiteter som berättigar
till exportbidrag skall vara den metod
a) som är bäst lämpad med hänsyn till produktens art och situationen
på den aktuella marknaden och som gör det möjligt att utnyttja dedisponibla resurserna på effektivaste sätt, med beaktande avgemenskapsexportens effektivitet och struktur, utan att detta
medför diskriminerande behandling mellan små och stora aktörer,
b) som ur administrativ synpunkt är minst besvärlig för aktörerna
med hänsyn till förvaltningskraven,
c) som förhindrar diskriminering mellan de berörda aktörerna.3. Exportbidrag skall vara desamma för hela gemenskapen.De får variera beroende på destination, om situationen på världsmark-
naden eller de särskilda behoven på vissa marknader gör dettanödvändigt.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 58
Exportbidrag skall fastställas i enlighet med det förfarande som
föreskrivs i artikel 17. Exportbidrag skall fastställas med regelbundnaintervaller, men anbudsförfarande får inte tillämpas.
Förteckningen över de produkter för vilka exportbidrag beviljas och
bidragsbeloppet skall fastställas minst var tredje månad. Bidragsbe-loppet får emellertid bibehållas på samma nivå i mer än tre månader ochunder mellantiden får kommissionen vid behov, på begäran av enmedlemsstat eller på eget initiativ, justera bidragsbeloppet.
4. Exportbidrag skall fastställas med beaktande ava) den rådande situationen och förväntade utvecklingen vad avser
— priserna och tillgången på fjäderfäköttsprodukter på gemen-
skapsmarknaden,
— priserna på fjäderfäköttsprodukter på världsmarknaden,
b) vikten av att undvika störningar som kan förorsaka en långvarig
obalans mellan tillgång och efterfrågan på gemenskapsmarknaden,
c) den ekonomiska aspekten av den föreslagna exporten,
d) de gränser som följer av avtal som slutits i enlighet med artikel 228
i fördraget.
Vid fastställande av exportbidraget skall dessutom särskild hänsyn tas
till behovet att upprätta en balans mellan användningen av gemen-skapens basjordbruksprodukter för export som förädlade varor till tredjeland, och användningen av de produkter från tredje land som får
importeras för aktiv förädling.
Vid beräkning av bidragsbeloppet för de produkter som anges i artikel
1.1 skall hänsyn tas till skillnaden mellan priserna inom gemenskapenoch priserna på världsmarknaden för den kvantitet foderspannmål som
krävs för att inom gemenskapen framställa 1 kg fjäderfäkött. När det
gäller andra produkter än fjäderfäkött skall hänsyn tas till skillnaderna ivikt mellan de olika produkterna och/eller den genomsnittligaskillnaden mellan deras handelsvärden.
5. Det gemenskapspris som avses i punkt 1 skall fastställas på
grundval av
a) de faktiska priserna i de olika avsättningsleden inom gemen-
skapen,
b) de faktiska exportpriserna.
De världsmarknadspriser som avses i punkt 1 skall fastställas på
grundval av
a) de faktiska priserna på tredje länders marknader,
b) de fördelaktigaste priserna i tredje länder som är bestämmelse-
länder vid import från tredje länder,
c) de producentpriser som har noterats i exporterande tredje länder, i
förekommande fall med beaktande av de stöd som dessa länder
beviljar,
d) anbudspriserna fritt gemenskapens gräns.
6. Exportbidrag skall endast beviljas på ansökan och efter fram-
läggande av gällande exportlicens, utom när det gäller daggamlakycklingar för vilka en licens får beviljas i efterhand.
7. Det exportbidrag som gäller för de produkter som avses i artikel
1.1 skall vara det bidrag som gäller den dag då licensansökan inkommeroch, när det gäller differentierade bidrag, det bidrag som gäller sammadag
a) för den destination som anges i licensen, eller, i förekommande
fall,
b) för den verkliga destinationen om den inte är samma destination
som den som anges i licensen. I sådant fall skall gällande beloppinte överstiga det belopp som gäller för den destination som angesi licensen.
Lämpliga bestämmelser får antas för att förhindra missbruk av den
flexibilitet som medges enligt denna punkt.
8. När det gäller produkter enligt artikel 1.1 för vilka exportbidrag
utbetalas inom ramen för livsmedelsbistånd, får punkterna 6 och 7åsidosättas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 17.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 59
9. Exportbidrag utbetalas efter framläggande av bevis på att
— produkterna har exporterats från gemenskapen,— produkterna har sitt ursprung inom gemenskapen, utom i de fall
där punkt 10 gäller, och
— när det gäller differentierade bidrag, produkterna har nått den
destination som anges i licensen eller annan destination för vilkenexportbidraget fastställdes, utan att detta påverkar bestämmelsernai punkt 7 b. Undantag från denna bestämmelse får medges ienlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 17, förutsatt attvillkor som erbjuder likvärdiga garantier fastställs.
10. Exportbidrag skall inte beviljas för de produkter enligt artikel 1.1
som importeras från tredje land och återutförs till tredje land, såvida
inte exportören bevisar
— att den produkt som skall exporteras och den produkt som tidigare
importerades är en och samma produkt,
— att alla importtullar togs ut vid importen.I sådana fall skall exportbidraget för varje produkt vara lika med den
tull som tagits ut vid import om den tullen är lika med eller lägre ängällande exportbidrag. Om den tull som tagits ut vid import är högre ängällande exportbidrag, skall gällande exportbidrag tillämpas.
11. Efterlevandet av de volymgränser som följer av avtal som slutits i
enlighet med artikel 228 i fördraget skall säkerställas på grundval av deexportlicenser som utfärdas för de referensperioder som avses däri och
som gäller för de aktuella produkterna. Med avseende på fullgörandet
av de skyldigheter som följer av jordbruksavtalet skall utlöpandet av enreferensperiod inte påverka exportlicensernas giltighet.
12. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel, inbegripet bestämmel-
ser om omfördelning av kvantiteter som inte fördelats eller utnyttjats,skall antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 17.
Artikel 9
1. I den mån som krävs för att den gemensamma organisationen av
marknaden för fjäderfäkött skall fungera korrekt får rådet, i enlighetmed det röstningsförfarande som föreskrivs i artikel 43.2 i fördraget, påkommissionens förslag, i vissa fall helt eller delvis förbjuda tillämp-ningen av bestämmelser om aktiv eller passiv förädling i samband med
de produkter enligt artikel 1.1 som är avsedda att användas i
framställningen av de produkter som avses i artikel 1.1.
2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår utomordentligt akut
och gemenskapsmarknaden störs eller sannolikt kommer att störasgenom aktiv eller passiv förädling, skall kommissionen genom undan-tag från punkt 1 besluta om de nödvändiga åtgärderna, på begäran av enmedlemsstat eller på eget initiativ. Rådet och medlemsstaterna skallunderrättas om sådana åtgärder, vilka skall träda i kraft med omedelbar
verkan och gälla i högst 6 månader. Om kommissionen mottar en
begäran från en medlemsstat, skall den fatta beslut därom inom envecka från och med mottagandet av begäran.
3. En medlemsstat får hänskjuta kommissionens beslut om sådana
åtgärder till rådet inom en vecka från och med underrättelsen därom.Rådet får med kvalificerad majoritet bekräfta, ändra eller upphävakommissionens beslut. Om rådet inte har agerat inom tre månader skallkommissionens beslut anses vara upphävt.
Artikel 10
1. De allmänna bestämmelserna om tolkningen av den kombinerade
nomenklaturen och dess särskilda tillämpningsföreskrifter skall gällatullklassificeringen av produkter som omfattas av denna förordning.
Den tullnomenklatur som följer av tillämpningen av denna förordning
skall införlivas i Gemensamma tulltaxan.
2. Om inte annat föreskrivs i denna förordning eller i enlighet med en
bestämmelse häri, skall följande vara förbjudet i handeln med tredjeland:
— Uttag av en avgift som har motsvarande verkan som en tull.— Tillämpning av kvantitativa begränsningar eller åtgärder med
motsvarande verkan.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 60
Artikel 11
1. Om gemenskapsmarknaden för en eller flera av de produkter som
förtecknas i artikel 1.1 på grund av import eller export påverkas ellerhotas av allvarliga störningar som sannolikt kommer att äventyrauppnåendet av de mål som anges i artikel 39 i fördraget, får lämpligaåtgärder vidtas i samband med handeln med tredje land till dess attsådan störning eller sådant hot om störning har upphört.
Rådet skall på kommissionens förslag och i enlighet med det
röstningsförfarande som föreskrivs i artikel 43.2 i fördraget antaallmänna tillämpningsföreskrifter till denna punkt och skall bestämma i
vilka fall och inom vilka gränser medlemsstater får vidta skydds-
åtgärder.
2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår, skall kommissionen
på begäran från en medlemsstat eller på eget initiativ, besluta om de
nödvändiga åtgärderna. Medlemsstaterna skall underrättas om sådana
åtgärder, vilka skall träda i kraft omedelbart. Om kommissionen mottaren begäran från en medlemsstat, skall den fatta beslut därom inom trearbetsdagar från och med mottagandet av begäran.
3. En medlemsstat får inom tre arbetsdagar från och med under-
rättelsen hänskjuta kommissionens beslut om sådana åtgärder till rådet.Rådet skall sammanträda utan dröjsmål. Det får med kvalificeradmajoritet ändra eller upphäva beslutet ifråga.
4. Denna artikel skall tillämpas med beaktande av de skyldigheter
som följer av avtal som slutits i enlighet med artikel 228.2 i fördraget.”
2. Artikel 12 skall utgå.
II. Rådets förordning (EEG) nr 2778/75 av den 29 oktober 1975 (EGT nr L
282, 1.11.1975, s. 84), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 3714/
92 (EGT nr L 378, 23.12.1992, s. 23).
Rådets förordning (EEG) nr 2779/75 av den 29 oktober 1975 (EGT nr L
282, 1.11.1975 s. 90).
Rådets förordning (EEG) nr 2780/75 av den 29 oktober 1975 (EGT nr L
282, 1.11.1975 s. 94).
Ovanstående förordningar skall upphöra att gälla.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 61
BILAGA 12
ÄGG, ÄGGALBUMIN OCH MJÖLKALBUMIN
A. ÄGG
I. Rådets förordning (EEG) nr 2771/75 av den 29 oktober 1975 (EGT nr L 282,
1.11.1975, s. 49), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 1574/93 (EGT nr L152, 24.6.1993, s. 1)
1. Artiklarna 3-11 skall ersättas med följande:
”Artikel 3
1. Vid import till och export från gemenskapen av någon av de
produkter som förtecknas i artikel 1.1 "
C1kan framläggandet av en
importlicens respektive en exportlicens krävas. 3
Licenser skall utfärdas av medlemsstaterna till varje sökande, oavsett
dennes etableringsort inom gemenskapen och utan att detta påverkar
åtgärder som vidtas för att tillämpa artiklarna 6 och 8.
Import- och exportlicenser skall gälla inom hela gemenskapen. Sådana
licenser skall utfärdas på villkor att en säkerhet ställs som garanti för att
produkterna importeras eller exporteras under licensens giltighetstid.Utom i händelse av force majeure, skall säkerheten vara helt eller delvisförverkad om import eller export inte genomförs eller endast genomförsdelvis under licensens giltighetstid.
2. Licensernas giltighetstid och övriga tillämpningsföreskrifter till
denna artikel skall fastställas i enlighet med det förfarande somföreskrivs i artikel 17.
Artikel 4
Om inte annat föreskrivs i denna förordning, skall tullsatserna i
Gemensamma tulltaxan gälla för de produkter som anges i artikel 1.1.
Artikel 5
1 . F ö ra t tf ö r h i n d r ae l l e rm o t v e r k ad en e g a t i v ae f f e k t e rp å
gemenskapsmarknaden som kan bli följden av import av vissa produkterenligt artikel 1, skall en tilläggstull betalas vid import av en eller flerasådana produkter till den tullsats som fastställs i artikel 10, om de
villkor som anges i artikel 5 i det jordbruksavtal som slöts i enlighet
med artikel 228 i fördraget inom ramen för de multilaterala handels-förhandlingarna i Uruguayrundan har uppfyllts, med undantag för detfall att det är osannolikt att importen kommer att störa gemenskaps-marknaden, eller om effekterna skulle bli oproportionerliga i förhållan-de till det avsedda syftet.
2. De utlösande priserna, som utgör den övre gränsen för när en
tilläggsimporttull får tas ut, skall vara de utlösande priser somgemenskapen anmäler till WTO.
De utlösande kvantiteter som måste överskridas för att en tilläggs-
importtull skall tas ut skall bestämmas på grundval av särskilt importentill gemenskapen under de tre år som föregår det år då de negativaeffekter som avses i punkt 1 uppstår eller sannolikt kommer att uppstå.
3. De importpriser som skall beaktas vid uttag av en tilläggsimport-
tull skall bestämmas på grundval av cif-importpriserna för det aktuellapartiet.
Cif-importpriser skall för detta ändamål kontrolleras mot de represen-
tativa priserna för produkten på världsmarknaden eller på gemens-kapens importmarknad för den produkten.
4. Kommissionen skall anta tillämpningsföreskrifter till denna artikel
i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 17. I sådanatillämpningsföreskrifter skall bl. a. anges
a) de produkter för vilka tilläggsimporttullar får tas ut enligt artikel 5
i jordbruksavtalet,
b) de övriga kriterier som krävs för tillämpningen av punkt 1 i
enlighet med artikel 5 i nämnda avtal.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 62
Artikel 6
1. De tullkvoter för produkter enligt artikel 1.1 som följer av avtal
som sluts inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna i
Uruguayrundan skall öppnas och förvaltas i enlighet med tillämpnings-
föreskrifter som antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs iartikel 17.
2. Kvoter skall förvaltas med användning av en av följande metoder
eller med en kombination av dessa metoder:
— En metod som är grundad på den ordningsföljd i vilken ansök-
ningarna inkommer (metoden ’först till kvarn’).
— En metod enligt vilken kvoter fördelas i proportion till de begärda
kvantiteterna enligt inkomna ansökningar (metoden ’ samtidigbehandling’).
— En metod grundad på traditionella handelsflöden (metoden
’traditionella/nya mönster’).
Andra lämpliga metoder får antas.
De får inte medföra diskriminering mellan de berörda aktörerna.
3. Den förvaltningsmetod som antas skall, i förekommande fall, lägga
vederbörlig vikt vid försörjningsbehoven på gemenskapsmarknaden ochbehovet att säkra nämnda marknads jämvikt, samtidigt som de kan utgåfrån de metoder som tidigare har tillämpats på kvoter motsvarande demsom avses i punkt 1, utan att detta påverkar de rättigheter som följer av
avtal som slutits inom ramen för handelsförhandlingarna i Uruguay-
rundan.
4. De tillämpningsföreskrifter som avses i punkt 1 skall innehålla
bestämmelser om öppnandet av årliga kvoter, vilka vid behov fördelas
över året, och, i förekommande fall om
a) garantier som täcker produktens art, avsändningsplats och ur-
sprung,
b) erkännande av de dokument som används för kontroll av de
garantier som avses i a, och
c) de villkor på vilka importlicenser utfärdas samt importlicensernas
giltighetstid.
Artikel 7
Om priser på gemenskapsmarknaden höjs väsentligt och den situationen
sannolikt kommer att bestå och därmed störa eller hota att störa nämndamarknad, får lämpliga åtgärder vidtas.
Rådet skall, på förslag av kommissionen, i enlighet med det
röstningsförfarande som föreskrivs i artikel 43.2 i fördraget, anta
tillämpningsföreskrifter till denna artikel.
Artikel 8
1. I den mån som krävs för att det skall vara möjligt att exportera de
produkter som anges artikel 1.1 på grundval av priser för dessa
produkter på världsmarknaden och inom de gränser som följer av deavtal som sluts i enlighet med artikel 228 i fördraget, får skillnadenmellan dessa priser och priserna inom gemenskapen utjämnas genomexportbidrag.
2. Den metod som antas för fördelning av kvantiteter som berättigar
till exportbidrag skall vara den metod
a) som är bäst lämpad med hänsyn till produktens art och situationen
på den aktuella marknaden och som gör det möjligt att utnyttja dedisponibla resurserna på effektivaste sätt, med beaktande avgemenskapsexportens effektivitet och struktur, utan att dettamedför diskriminerande behandling mellan små och stora aktörer,
b) som ur administrativ synpunkt är minst besvärlig för aktörerna
med hänsyn till förvaltningskraven,
c) som förhindrar diskriminering mellan de berörda aktörerna.
3. Exportbidrag skall vara desamma för hela gemenskapen.
De får variera beroende på destination, om situationen på världsmark-
naden eller de särskilda behoven på vissa marknader gör dettanödvändigt.
Exportbidrag skall fastställas i enlighet med det förfarande som
föreskrivs i artikel 17. Exportbidrag får fastställas med regelbundnaintervaller, men anbudsförfarande får inte tillämpas.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 63
Förteckningen över de produkter för vilka exportbidrag beviljas och
bidragsbeloppet skall fastställas minst en gång var tredje månad.Bidragsbeloppet får emellertid bibehållas på samma nivå i mer än tremånader och under mellantiden får kommissionen vid behov, påbegäran av en medlemsstat eller på eget initiativ, justera bidrags-beloppet.
4. Exportbidrag skall fastställas med beaktande av
a) den rådande situationen och förväntade utvecklingen vad avser
— priserna och tillgången på äggprodukter på gemenskapsmark-
naden,
— priserna på äggprodukter på världsmarknaden,
b) nödvändigheten att undvika störningar som kan förorsaka en
långvarig obalans mellan tillgång och efterfrågan på gemenskaps-marknaden,
c) den ekonomiska aspekten av den föreslagna exporten,
d) de gränser som följer av avtal som slutits i enlighet med artikel 228
i fördraget.
Vid fastställande av bidragsbeloppet skall dessutom särskild hänsyn tas
till behovet att upprätta en balans mellan användningen av gemen-skapens basjordbruksprodukter för export som förädlade varor till tredjeland, och användningen av de produkter från tredje land som får
importeras för aktiv förädling.
Vid beräkning av bidragsbeloppet för de produkter som anges i artikel
1.1 skall hänsyn tas till skillnaden mellan å ena sidan priserna inomgemenskapen och å andra sidan priserna på världsmarknaden för den
kvantitet foderspannmål som krävs för att inom gemenskapen framställa
1 kg ägg med skal. När det gäller andra produkter än ägg med skal skallhänsyn tas till den kvantitet ägg med skal som används i framställningenav sådana produkter och/eller det genomsnittliga förhållandet mellanhandelsvärdet på äggets olika beståndsdelar.
5. Det gemenskapspris som avses i punkt 1 skall fastställas på
grundval av
a) de faktiska priserna i de olika avsättningsleden inom gemen-
skapen,
b) de faktiska exportpriserna.
De världsmarknadspriser som avses i punkt 1 skall fastställas på
grundval av
a) de faktiska priserna på tredje länders marknader,b) de fördelaktigaste priserna i tredje länder som är bestämmelse-
länder vid import från tredje länder,
c) de producentpriser som har noterats i exporterande tredje länder, i
förekommande fall med beaktande av de stöd som dessa länderbeviljar,
d) anbudspriserna fritt gemenskapens gräns.
6. För de produkter enligt artikel 1.1 som exporteras utan vidare
förädling skall exportbidrag endast beviljas på ansökan och efter
framläggande av gällande exportlicens, utom när det gäller kläckägg förvilka en licens får beviljas i efterhand.
7. Det exportbidrag som gäller för de produkter som avses i artikel
1.1 och som exporteras utan vidare förädling skall vara det bidrag som
gäller den dag då licensansökan inkommer och, när det gäller
differentierade bidrag, det bidrag som gäller samma dag
a) för den destination som anges i licensen, eller, i förekommande
fall,
b) för den verkliga destinationen om den inte är samma destination
som den som anges i licensen. I sådant fall får gällande belopp inteöverstiga det belopp som gäller för den destination som anges ilicensen.
Lämpliga bestämmelser får antas för att förhindra missbruk av den
flexibilitet som medges enligt denna punkt.
8. I enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 16 i
förordning (EG) nr 3448/93 får tillämpningsområdet för punkterna 6
och 7 utvidgas till att omfatta de produkter som anges i artikel 1.1 ochsom exporteras i form av de varor som förtecknas i bilaga 1.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 64
9. När det gäller produkter enligt artikel 1.1 för vilka exportbidrag
utbetalas inom ramen för livsmedelsbistånd får punkterna 6 och 7åsidosättas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 17.
10. Exportbidrag utbetalas efter framläggande av bevis på att
— produkterna har exporterats från gemenskapen,
— produkterna har sitt ursprung inom gemenskapen, utom i de fall
där punkt 11 gäller, och
— när det gäller differentierade bidrag, produkterna har nått den
destination för vilken exportbidraget fastställdes, utan att dettapåverkar bestämmelserna i punkt 7 b. Undantag från dennabestämmelse får medges i enlighet med det förfarande som
föreskrivs i artikel 17, förutsatt att villkor som erbjuder likvärdiga
garantier fastställs.
11. Exportbidrag beviljas inte för de produkter enligt artikel 1.1 som
importeras från tredje land och återutförs till tredje land, såvida inte
exportören bevisar
— att den produkt som skall exporteras och den produkt som tidigare
importerades är en och samma produkt,
— att tullen togs ut vid importen.
I sådana fall skall exportbidraget för varje produkt vara lika med den
tull som tagits ut vid import om den tullen är lika med eller lägre ängällande exportbidrag. Om den tull som tagits ut vid import är högre än
gällande exportbidrag, skall gällande exportbidrag tillämpas.
12. Efterlevandet av de volymgränser som följer av avtal som sluts i
enlighet med artikel 228 i fördraget skall säkerställas på grundval av de
exportlicenser som utfärdas för de referensperioder som avses däri och
som gäller för de aktuella produkterna. Med avseende på fullgörandetav de skyldigheter som följer av jordbruksavtalet skall utlöpandet av enreferensperiod inte påverka exportlicensernas giltighet.
13. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel, inbegripet bestämmel-
ser om omfördelning av kvantiteter som inte fördelats eller utnyttjats,skall antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 17.Bilaga 1 skall ändras i enlighet med samma förfarande. Föreskrifter förtillämpningen av punkt 8 på de produkter som avses i artikel 1.1 och
som exporteras i form av de varor som förtecknas i bilaga 1, skall antas i
enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 16 i förordning(EG) nr 3448/93.
Artikel 9
1. I den mån som krävs för att den gemensamma organisationen av
marknaden för ägg skall fungera korrekt får rådet, i enlighet med detröstningsförfarande som föreskrivs i artikel 43.2 i fördraget, påkommissionens förslag, i vissa fall helt eller delvis förbjuda attbestämmelser om aktiv förädling tillämpas
— på de produkter enligt artikel 1.1 som är avsedda att användas i
framställningen av de produkter som avses i artikel 1.1 b, och
— i särskilda fall, på de produkter enligt artikel 1.1 som är avsedda att
användas i framställningen av de varor som förtecknas i bilaga 1.
2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår utomordentligt akut
och gemenskapsmarknaden störs eller sannolikt kommer att störasgenom aktiv förädling, skall kommissionen genom undantag från punkt1 besluta om de nödvändiga åtgärderna, på begäran av en medlemsstateller på eget initiativ. Rådet och medlemsstaterna skall underrättas om
sådana åtgärder, vilka skall träda i kraft med omedelbar verkan och
gälla i högst 6 månader. Om kommissionen mottar en begäran från enmedlemsstat, skall den fatta beslut därom inom en vecka från och medmottagandet av begäran.
3. En medlemsstat får hänskjuta kommissionens beslut om sådana
åtgärder till rådet inom en vecka från och med underrättelsen därom.Rådet får med kvalificerad majoritet bekräfta, ändra eller upphävakommissionens beslut. Om rådet inte har agerat inom tre månader skallkommissionens beslut anses vara upphävt.
Artikel 10
1. De allmänna bestämmelserna om tolkningen av den kombinerade
nomenklaturen och dess särskilda tillämpningsföreskrifter skall gälla
tullklassificeringen av produkter som omfattas av denna förordning.
Den tullnomenklatur som följer av tillämpningen av denna förordningskall införlivas i Gemensamma tulltaxan.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 65
2. Om inte annat föreskrivs i denna förordning eller i enlighet med en
bestämmelse häri, skall följande vara förbjudet i handeln med tredjeland:
— Uttag av en avgift som har motsvarande verkan som en tull.
— Tillämpning av kvantitativa begränsningar eller åtgärder med
motsvarande verkan.
Artikel 11
1. Om gemenskapsmarknaden för en eller flera av de produkter som
anges i artikel 1.1 på grund av import eller export påverkas eller hotasav allvarliga störningar som sannolikt kommer att äventyra uppnåendetav de mål som anges i artikel 39 i fördraget, får lämpliga åtgärder vidtasi samband med handeln med tredje land till dess att sådan störning ellersådant hot om störning har upphört.
Rådet skall på kommissionens förslag och i enlighet med det
röstningsförfarande som föreskrivs i artikel 43.2 i fördraget antaallmänna tillämpningsföreskrifter till denna punkt och skall bestämma ivilka fall och inom vilka gränser medlemsstater får vidta skydds-
åtgärder.
2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår, skall kommissionen
på begäran från en medlemsstat eller på eget initiativ besluta om de
nödvändiga åtgärderna. Medlemsstaterna skall underrättas om sådana
åtgärder, vilka skall träda i kraft omedelbart. Om kommissionen mottaren begäran från en medlemsstat, skall den fatta beslut därom inom trearbetsdagar från och med mottagandet av begäran.
3. En medlemsstat får inom tre arbetsdagar från och med under-
rättelsen hänskjuta kommissionens beslut om sådana åtgärder till rådet.Rådet skall sammanträda utan dröjsmål. Det får med kvalificeradmajoritet ändra eller upphäva beslutet ifråga.
4. Denna artikel skall tillämpas med beaktande av de skyldigheter
som följer av avtal som sluts i enlighet med artikel 228.2 i fördraget.”
2. Artikel 12 skall utgå.
II. Rådets förordning (EEG) nr 2773/75 av den 29 oktober 1975 (EGT nr L 282,
1.11.1975, s. 64), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 4155/87 (EGT nr L392, 31.12.1987, s. 29).
Rådets förordning (EEG) nr 2774/75 av den 29 oktober 1975 (EGT nr L 282,
1.11.1975 s. 68).
Rådets förordning (EEG) nr 2775/75 av den 1 oktober 1975 (EGT nr L 282,
1.11.1975 s. 72).
Ovanstående förordningar skall upphöra att gälla.
B. ÄGGALBUMIN OCH MJÖLKALBUMIN
Rådets förordning (EEG) nr 2783/75 av den 29 oktober 1975 (EGT nr L 282, 1.11.1975,
s. 104), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 4001/87 (EGT nr L 377, 31.12.1987,s. 44).
1. Den inledande meningen i artikel 1 skall ersättas med följande: ”Om inte annat
föreskrivs i denna förordning, skall tullsatserna i Gemensamma tulltaxan gällaför följande produkter:”.
2. Artikel 2 skall ersättas med följande:
”Artikel 2
1. Vid import till gemenskapen av någon av de produkter som anges i artikel
1"
C1kan framläggandet av en importlicens krävas. 3
Licenser skall utfärdas av medlemsstaterna till varje sökande, oavsett dennes
etableringsort inom gemenskapen och utan att detta påverkar åtgärder som
vidtas för att tillämpa artikel 4.
Importlicenser skall gälla inom hela gemenskapen. Sådana licenser skall
utfärdas på villkor att en säkerhet ställs som garanti för att produkterna
importeras under licensens giltighetstid. Utom i händelse av force majeure, skallsäkerheten vara helt eller delvis förverkad om import inte genomförs ellerendast genomförs delvis under licensens giltighetstid.
2. Licensernas giltighetstid och övriga tillämpningsföreskrifter till denna
artikel skall fastställas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 17 iförordning (EEG) nr 2771/75.”!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 66
3. Artikel 3 skall ersättas med följande:
”Artikel 3
1. För att förhindra eller motverka de negativa effekter på gemenskapsmark-
naden som kan bli följden av import av vissa produkter enligt artikel 1, skall entilläggstull betalas vid import av en eller flera sådana produkter till den tullsats
som fastställs i artikel 10, om de villkor som anges i artikel 5 i det
jordbruksavtal som slöts i enlighet med artikel 228 i fördraget inom ramen förde multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan har uppfyllts, medundantag för det fall att det är osannolikt att importen kommer att störagemenskapsmarknaden, eller om effekterna skulle bli oproportionerliga iförhållande till det avsedda syftet.
2. De utlösande priserna, som utgör den övre gränsen för när en tilläggs-
importtull får tas ut, skall vara de utlösande priser som gemenskapen anmäler
till WTO.
De utlösande kvantiteter som måste överskridas för att en tilläggsimporttull
skall tas ut skall bestämmas på grundval av särskilt importen till gemenskapenunder de tre år som föregår det år då de negativa effekter som avses i punkt 1uppstår eller sannolikt kommer att uppstå.
3. De importpriser som skall beaktas vid uttag av en tilläggsimporttull skall
bestämmas på grundval av cif-importpriserna för det aktuella partiet.
Cif-importpriser skall för detta ändamål kontrolleras mot de representativa
priserna för produkten på världsmarknaden eller på gemenskapens import-marknad för den produkten.
4. Kommissionen skall anta tillämpningsföreskrifter till denna artikel i
enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 17 i förordning (EEG) nr
2771/75. I sådana tillämpningsföreskrifter skall bl. a. anges
a) de produkter för vilka tilläggsimporttullar får tas ut enligt artikel 5 i
jordbruksavtalet,
b) de övriga kriterier som krävs för tillämpningen av punkt 1 i enlighet med
artikel 5 i jordbruksavtalet.”
4. Artikel 4 skall ersättas med följande:
”Artikel 4
1. De tullkvoter för produkter enligt artikel 1 som följer av avtal som sluts
inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan skallöppnas och förvaltas i enlighet med tillämpningsföreskrifter som antas ienlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 17 i förordning (EEG) nr2771/75.
2. Kvoter skall förvaltas med användning av en av följande metoder eller med
en kombination av dessa metoder:
— En metod som är grundad på den ordningsföljd i vilken ansökningarna
inkommer (metoden ’först till kvarn’).
— En metod enligt vilken kvoter fördelas i proportion till de begärda
kvantiteterna när ansökningarna har inkommit (metoden ’ samtidig behand-
ling’).
— En metod som är grundad på traditionella handelsflöden (metoden
’traditionella/nya mönster’).
Andra lämpliga metoder får antas.De får inte medföra diskriminering mellan de berörda aktörerna.3. Efterlevandet av de volymgränser som följer av avtal som slutits i enlighet
med artikel 228 i fördraget skall säkerställas på grundval av de exportlicensersom utfärdas för de referensperioder som avses däri och som gäller för deaktuella produkterna. Med avseende på fullgörandet av de skyldigheter somföljer av jordbruksavtalet skall utlöpandet av en referensperiod inte påverka
exportlicensernas giltighet.
4. De tillämpningsföreskrifter som avses i punkt 1 skall innehålla
bestämmelser om öppnandet av årliga kvoter, vilka vid behov fördelas över
året, och, i förekommande fall, om
a) garantier som täcker produktens art, avsändningsplats och ursprung,b) erkännande av de dokument som används för kontroll av de garantier som
avses i a, och
c) de villkor på vilka importlicenser utfärdas samt importlicensernas
giltighetstid.”!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 67
5. Artikel 5 skall ersättas med följande:
”Artikel 5
Om priser på gemenskapsmarknaden höjs väsentligt och den situationen
sannolikt kommer att bestå och därmed störa eller hota att störa nämndamarknad, får lämpliga åtgärder vidtas.
Rådet skall, på förslag av kommissionen, i enlighet med det förfarande som
föreskrivs i artikel 43 i fördraget, anta tillämpningsföreskrifter till denna
artikel.”
6. Artikel 7 skall ersättas med följande:
”Artikel 7
1. I den mån som krävs för att den gemensamma organisationen av
marknaden för ägg skall fungera korrekt får rådet, i enlighet med det
röstningsförfarande som föreskrivs i artikel 43.2 i fördraget, på kommissionens
förslag, i vissa fall helt eller delvis förbjuda att bestämmelser om aktiv förädlingtillämpas på de produkter enligt artikel 1 som är avsedda att användas iframställningen av de produkter som anges i den artikeln.
2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår utomordentligt akut och
gemenskapsmarknaden störs eller sannolikt kommer att störas av aktivförädling, skall kommissionen genom undantag från punkt 1 besluta om denödvändiga åtgärderna, på begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ.Rådet och medlemsstaterna skall underrättas om sådana åtgärder, vilka skallträda i kraft med omedelbar verkan och gälla i högst 6 månader. Om
kommissionen mottar en begäran från en medlemsstat, skall den fatta beslut
därom inom en vecka från och med mottagandet av begäran.
3. En medlemsstat får hänskjuta kommissionens beslut om sådana åtgärder
till rådet inom en vecka från och med underrättelsen därom. Rådet får med
kvalificerad majoritet bekräfta, ändra eller upphäva kommissionens beslut. Området inte har agerat inom tre månader skall kommissionens beslut anses varaupphävt.”
7. Artikel 8 skall ersättas med följande:
”Artikel 8
1. De allmänna bestämmelserna om tolkningen av den kombinerade
nomenklaturen och dess särskilda tillämpningsföreskrifter skall gälla tullklassi-ficeringen av produkter som omfattas av denna förordning. Den tullnomenklatursom följer av tillämpningen av denna förordning skall införlivas i Gemensammatulltaxan.
2. Om inte annat föreskrivs i denna förordning eller enligt bestämmelser som
antas i enlighet härmed, skall följande vara förbjudet i handeln med tredje land:
— Uttag av en avgift som har motsvarande verkan som en tull.
— Tillämpning av kvantitativa begränsningar eller åtgärder med motsvarande
verkan.”!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 68
BILAGA 13
FRUKT OCH GRÖNSAKER
I. Rådets förordning (EEG) nr 1035/72 av den 18 maj 1972 (EGT nr L 118,
20.5.1972, s. 1), senast ändrad genom förordning (EG) nr 3669/93 (EGT nr L338, 31.12.1993, s. 26)
Avdelning IV skall ersättas med följande:
”A VDELNING IV
Handel med tredje land
Artikel 22
1. Vid import till och export från gemenskapen av någon av de produkter som
avses i artikel 1.2 kan krav ställas att en importlicens respektive en exportlicensskall framläggas.
Licenser skall utfärdas av medlemsstaterna till varje sökande, oavsett dennes
etableringsort inom gemenskapen och utan att detta påverkar åtgärder somvidtas för att tillämpa artiklarna 25 och 26.
Import- och exportlicenser skall gälla inom hela gemenskapen. Sådana licenser
skall utfärdas på villkor att en säkerhet ställs som garanti för att produkternaimporteras eller exporteras under licensens giltighetstid. Utom i händelse av
force majeure, skall säkerheten vara helt eller delvis förverkad om import eller
export inte genomförs eller endast genomförs delvis under licensens giltighets-tid.
2. Licensernas giltighetstid och övriga tillämpningsföreskrifter till denna
artikel skall fastställas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 33.
Artikel 23
1. Om inte annat föreskrivs i denna förordning, skall tullsatserna i
Gemensamma tulltaxan gälla för de produkter som avses i artikel 1.2.
2. Om tillämpningen av tullsatserna i Gemensamma tulltaxan är beroende av
ingångspriset för det importerade partiet skall riktigheten av detta pris
kontrolleras med användning av ett schablonmässigt importvärde som beräknasav kommissionen för varje enskilt ursprung och varje enskild produkt pågrundval av ett vägt genomsnitt av priserna för de aktuella produkterna påmedlemsstaternas representativa importmarknader eller, i förekommande fall,på andra marknader.
3. Om det anmälda ingångspriset på det aktuella partiet är högre än det
schablonmässiga importvärdet höjt med en marginal, som fastställs i enlighetmed punkt 5 och som inte får överstiga det schablonmässiga värdet med mera
än 10 %, skall en säkerhet ställas som motsvarar de importtullar som fastställs
på grundval av det schablonmässiga importvärdet.
4. Om ingångspriset på det aktuella partiet inte deklareras vid tullklareringen,
beror tillämpningen av tullsatserna i Gemensamma tulltaxan på det schablon-
mässiga importvärdet eller tillämpningen av de relevanta bestämmelserna itullföreskrifterna på villkor som skall fastställas i enlighet med punkt 5.
5. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel skall antas i enlighet med det
förfarande som föreskrivs i artikel 33.
Artikel 24
1. För att förhindra eller motverka de negativa effekter på gemenskapsmark-
naden som kan bli följden av import av vissa produkter enligt artikel 1, skall entilläggstull betalas vid import av en eller flera sådana produkter till den tullsatssom fastställs i artikel 10, om de villkor som anges i artikel 5 i detjordbruksavtal som slöts i enlighet med artikel 228 i fördraget inom ramen förde multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan har uppfyllts, medundantag för det fall att det är osannolikt att importen kommer att störa
gemenskapsmarknaden, eller om effekterna skulle bli oproportionerliga i
förhållande till det avsedda syftet.
2. De utlösande priserna, som utgör den övre gränsen för när en tilläggs-
importtull får tas ut, skall vara de utlösande priser som gemenskapen anmäler
till WTO.
De utlösande kvantiteter som måste överskridas för att en tilläggsimporttull
skall tas ut skall bestämmas på grundval av särskilt importen till gemenskapen
under de tre år som föregår det år då de negativa effekter som avses i punkt 1uppstår eller sannolikt kommer att uppstå.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 69
3. De importpriser som skall beaktas vid uttag av en tilläggsimporttull skall
bestämmas på grundval av cif-importpriserna för det aktuella partiet.
Cif-importpriser skall för detta ändamål kontrolleras mot de representativa
priserna för produkten på världsmarknaden eller på gemenskapens import-
marknad för den produkten.
4. Kommissionen skall anta tillämpningsföreskrifter till denna artikel i
enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 33. I sådana tillämpnings-föreskrifter skall bl. a. anges
a) de produkter för vilka tilläggsimporttullar får tas ut enligt artikel 5 i
jordbruksavtalet,
b) de övriga kriterier som krävs för tillämpningen av punkt 1 i enlighet med
artikel 5 i jordbruksavtalet.
Artikel 25
1. De tullkvoter för produkter enligt artikel 1.2 som följer av avtal som sluts
inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan skallöppnas och förvaltas i enlighet med tillämpningsföreskrifter som antas ienlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 33.
2. Kvoter får förvaltas med användning av en av följande metoder eller med
en kombination av dessa metoder:
— En metod som är grundad på den ordningsföljd i vilken ansökningarna
inkommer (metoden ’först till kvarn’).
— En metod enligt vilken kvoter fördelas i proportion till de begärda
kvantiteterna enligt inkomna ansökningar (metoden ’ samtidig behand-ling’).
— En metod som är grundad på traditionella handelsflöden (metoden
’traditionella/nya mönster’).
Andra lämpliga metoder får antas.
De får inte medföra diskriminering mellan de berörda aktörerna.
3. Den förvaltningsmetod som antas skall, i förekommande fall, lägga
vederbörlig vikt vid försörjningsbehoven på gemenskapsmarknaden och
behovet att säkra nämnda marknads jämvikt, samtidigt som de kan utgå frånde metoder som tidigare har tillämpats på kvoter motsvarande dem som avses ipunkt 1, utan att detta påverkar de rättigheter som följer av avtal som slutitsinom ramen för handelsförhandlingarna i Uruguayrundan.
4. De tillämpningsföreskrifter som avses i punkt 1 skall innehålla
bestämmelser om öppnandet av årliga kvoter, vilka vid behov fördelas överåret, om den förvaltningsmetod som skall användas samt skall i förekommandefall innehålla bestämmelser om
a) garantier som täcker produktens art, avsändningsplats och ursprung,
b) erkännande av de dokument som används för kontroll av de garantier som
avses i a, och
c) de villkor på vilka importlicenser utfärdas samt importlicensernas
giltighetstid.
Artikel 26
1. I den mån som krävs för att det skall vara möjligt att exportera ekonomiskt
betydande kvantiteter av de produkter som avses i artikel 1.2 på grundval avpriser för dessa produkter i internationell handel och inom de gränser som följer
av avtal som slutits i enlighet med artikel 228 i fördraget, får skillnaden mellan
dessa priser och priserna inom gemenskapen utjämnas genom exportbidrag.
2. Den metod som antas för fördelning av kvantiteter som berättigar till
exportbidrag skall vara den metod
a) som är bäst lämpad med hänsyn till produktens art och situationen på den
aktuella marknaden och som gör det möjligt att utnyttja de disponiblaresurserna på effektivaste sätt, med beaktande av gemenskapsexportenseffektivitet och struktur, utan att detta medför diskriminerande behandlingmellan små och stora aktörer,
b) som ur administrativ synpunkt är minst besvärlig för aktörerna med hänsyn
till förvaltningskraven,
c) som förhindrar diskriminering mellan de berörda aktörerna.
3. Exportbidrag skall vara desamma för hela gemenskapen.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 70
Exportbidraget får variera beroende på destination, om situationen i den
internationella handeln eller de särskilda behoven på vissa marknaden gör dettanödvändigt.
Exportbidrag skall fastställas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i
artikel 33. Exportbidrag skall fastställas med regelbundna intervaller.
Exportbidrag som fastställs med regelbundna intervaller får vid behov justeras
av kommissionen under mellantiden, antingen på begäran av en medlemsstateller på eget initiativ.
4. Exportbidrag skall fastställas med beaktande ava) den rådande situationen och förväntade utvecklingen vad avser
— priser och tillgång på frukt och grönsaker på gemenskapsmarknaden,— priser på frukt och grönsaker i internationell handel,
b) saluföringskostnader och de lägsta kostnaderna för transport från
gemenskapsmarknader till exporthamnar eller andra utförselorter inomgemenskapen samt kostnaderna för att saluföra varorna på marknaden i
bestämmelselandet,
c) den ekonomiska aspekten av den föreslagna exporten,
d) de gränser som följer av avtal som slutits i enlighet med artikel 228 i
fördraget.
5. De gemenskapspriser som avses i punkt 1 skall fastställas på grundval av
de priser som är mest fördelaktiga ur exportsynpunkt.
De världsmarknadspriser som avses i punkt 1 skall fastställas på grundval ava) de noterade priserna på tredje länders marknader,
b) de fördelaktigaste priserna i tredje länder som är bestämmelseländer vid
import från tredje länder,
c) de producentpriser som har noterats i exporterande tredje länder,d) anbudspriserna fritt gemenskapens gräns.
6. Exportbidrag skall endast beviljas på ansökan och efter framläggande av
gällande exportlicens.
7. Det exportbidrag som gäller för de produkter som avses i artikel 1.2 skall
vara det bidrag som gäller den dag då licensansökan inkommer och, när detgäller differentierade bidrag, det bidrag som gäller samma dag
a) för den destination som anges i licensen, ellerb) för den verkliga destinationen om den inte är samma destination som den
som anges i licensen. I sådant fall skall gällande belopp inte överstiga detbelopp som gäller för den destination som anges i licensen.
Lämpliga bestämmelser får antas för att förhindra missbruk av den
flexibilitet som medges enligt denna punkt.
8. När det gäller produkter enligt artikel 1.2 för vilka exportbidrag utbetalas
inom ramen för livsmedelsbistånd får punkterna 6 och 7 åsidosättas i enlighetmed det förfarande som föreskrivs i artikel 33.
9. Exportbidrag utbetalas efter framläggande av bevis på att
— produkterna har exporterats från gemenskapen,— produkterna har sitt ursprung inom gemenskapen, och— när det gäller differentierade bidrag, produkterna har nått den destination
som anges i licensen eller annan destination för vilken exportbidragetfastställdes, utan att detta påverkar bestämmelserna i punkt 7 b. Undantag
från denna bestämmelse får medges i enlighet med det förfarande som
föreskrivs i artikel 33, förutsatt att villkor som erbjuder likvärdigagarantier fastställs.
10. Efterlevandet av de volymgränser som följer av avtal som slutits i enlighet
med artikel 228 i fördraget skall säkerställas på grundval av de exportlicensersom utfärdas för de referensperioder som avses däri och som gäller för deaktuella produkterna. Med avseende på fullgörandet av de skyldigheter somföljer av jordbruksavtalet skall utlöpandet av en referensperiod inte påverka
exportlicensernas giltighet.
11. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel, inbegripet bestämmelser om
omfördelning av exporterbara kvantiteter som inte fördelats eller utnyttjats,skall antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 24.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 71
Artikel 27
1. Om inte annat föreskrivs i denna förordning eller i enlighet med en
bestämmelse häri, skall följande vara förbjudet i samband med import av
produkter enligt artikel 1.2 från tredje land:
— Uttag av en avgift som har motsvarande verkan som en tull.
— Tillämpningen av kvantitativa begränsningar eller åtgärder med mot-
svarande verkan.
2. De allmänna bestämmelserna om tolkningen av den kombinerade
nomenklaturen och dess särskilda tillämpningsföreskrifter skall gälla tullklassi-ficeringen av produkter som omfattas av denna förordning. Den tullnomenklatursom följer av tillämpningen av denna förordning skall införlivas i Gemensammatulltaxan.
Artikel 28
1. Om gemenskapsmarknaden för en eller flera av de produkter som anges i
artikel 1.2 på grund av import eller export påverkas eller hotas av allvarliga
störningar som sannolikt kommer att äventyra uppnåendet av de mål som anges
i artikel 39 i fördraget, får lämpliga åtgärder vidtas i samband med handeln medtredje land.
Sådana åtgärder får, beroende på det enskilda fallet, endast tillämpas till dess att
sådan störning eller sådant hot om störning har upphört eller till dess att de
kvantiteter som har återtagits eller köpts upp har minskat avsevärt.
Rådet skall på kommissionens förslag och i enlighet med det förfarande som
föreskrivs i artikel 43.2 i fördraget anta allmänna tillämpningsföreskrifter till
denna punkt och skall bestämma i vilka fall och inom vilka gränsermedlemsstater får vidta skyddsåtgärder.
2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår, skall kommissionen på
begäran från en medlemsstat eller på eget initiativ, besluta om de nödvändigaåtgärderna. Medlemsstaterna skall underrättas om sådana åtgärder, vilka skallträda i kraft omedelbart. Om kommissionen mottar en begäran från enmedlemsstat, skall den fatta beslut därom inom tre arbetsdagar från och medmottagandet av begäran.
3. En medlemsstat får inom tre arbetsdagar från och med underrättelsen
hänskjuta kommissionens beslut om sådana åtgärder till rådet. Rådet skallsammanträda utan dröjsmål. Det får med kvalificerad majoritet ändra ellerupphäva beslutet ifråga.
4. Denna artikel skall tillämpas med beaktande av de skyldigheter som följer
av avtal som slutits i enlighet med artikel 228.2 i fördraget.”
II. Rådets förordning (EEG) nr 2518/69 av den 9 december 1969 (EGT nr L 318,
18.12.1969, s. 17), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 2455/72 (EGT nrL 266, 14.11.1972, s. 7).
Rådets förordning (EEG) nr 2707/72 av den 19 december 1972 (EGT nr L 291,
28.12.1972 s. 3).
Rådets förordning (EEG) nr 1200/88 av den 28 april 1988 (EGT nr L 115,
3.5.1988 s. 7), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 3821/90 (EGT nr L366, 29.12.1990, s. 45).
Ovanstående förordningar skall upphöra att gälla.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 72
BILAGA 14
BEARBETADE FRUKTER OCH GRÖNSAKER
I. Rådets förordning (EEG) nr 426/86 av den 24 februari 1986 (EGT nr L 49,
27.2.1986, s. 1), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1490/94 (EGT nr L
161, 29.6.1994, s. 13)
1. Avdelning II skall ersättas med följande:
”A VDELNING II
Handel med tredje land
Artikel 9
1. Vid import till och export från gemenskapen av någon av de
produkter som avses i artikel 1.1 kan krav ställas på framläggande av enimportlicens respektive en exportlicens.
Licenser skall utfärdas av medlemsstaterna till varje sökande, oavsett
dennes etableringsort inom gemenskapen och utan att detta påverkar
åtgärder som vidtas för att tillämpa artiklarna 12, 13, 14 och 14a.
Import- och exportlicenser skall gälla inom hela gemenskapen. Sådana
licenser kan utfärdas på villkor att en säkerhet ställs som garanti för attprodukterna importeras eller exporteras under licensens giltighetstid.Utom i händelse av force majeure, skall säkerheten vara helt eller delvisförverkad om import eller export inte genomförs eller endast genomförsdelvis under licensens giltighetstid.
2. Licensernas giltighetstid och övriga tillämpningsföreskrifter till
denna artikel skall fastställas i enlighet med det förfarande somföreskrivs i artikel 22.
Artikel 10
1. Om inte annat föreskrivs i denna förordning, skall tullsatserna i
Gemensamma tulltaxan gälla för de produkter som avses i artikel 1.1.
2. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel skall antas i enlighet
med det förfarande som föreskrivs i artikel 22.
Artikel 10a
1. För de produkter som anges i del B i bilaga 1 skall ett lägsta
importpris fastställas för regleringsåren 1995, 1996, 1997, 1998 och1999. Det lägsta importpriset skall fastställas med särskilt beaktande av
— importpriserna fritt gemenskapens gräns,— gällande priser på världsmarknaden,— situationen på gemenskapens interna marknad,— utvecklingen av handeln med tredje land.
Om det lägsta importpriset inte respekteras skall, förutom tull, en
utjämningsavgift tas ut, beräknad på grundval av de priser som
tillämpas av de viktigaste levererande tredje länderna.
2. Det lägsta importpriset för torkade druvor skall fastställas innan
regleringsåret börjar löpa.
Ett lägsta importpris skall fastställas för korinter och andra torkade
druvor. För var och en av de två produktgrupperna får det lägstaimportpriset fastställas för produkter i detaljhandelsförpackningar meden nettovikt som skall fastställas närmare och för produkter idetaljhandelsförpackningar med en högre nettovikt.
3. Det lägsta importpriset för bearbetade körsbär skall fastställas
innan regleringsåret börjar löpa. Priset får fastställas för produkter idetaljhandelsförpackningar med en fastställd nettovikt.
4. Det lägsta importpris som skall respekteras för torkade druvor
skall vara det lägsta importpris som gäller på importdagen. Den
eventuella utjämningsavgift som skall tas ut skall vara den som gäller på
samma dag.
5. Det lägsta importpris som skall respekteras för sura körsbär och
bearbetade körsbär skall vara det lägsta importpris som gäller på dagenför godkännande av att produkterna börjar omsättas fritt.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 73
6. Utjämningsavgifter för torkade druvor skall fastställas i förhållan-
de till en importprisskala. Skillnaden mellan det lägsta importpriset ochvarje steg på skalan skall vara
— 1 % av det lägsta priset för det första steget,
— 3, 6 och 9 % av det lägsta priset för det andra, tredje och fjärde
steget.
Det femte steget på skalan skall omfatta alla fall där importpriset är
lägre än importpriset enligt det fjärde steget.
Den högsta utjämningsavgift som skall fastställas för torkade druvor får
inte överstiga skillnaden mellan det lägsta priset och ett belopp somfastställs på grundval av de mest fördelaktiga priser som av de mestrepresentativa tredje länderna tillämpas på världsmarknaden för
betydande kvantiteter.
7. Om importpriset för sura körsbär och bearbetade körsbär är lägre
än det lägsta priset för dessa produkter, skall en utjämningsavgift som är
lika med skillnaden mellan dessa priser tas ut.
8. Det lägsta importpriset, beloppet för utjämningsavgiften och
övriga tillämpningsföreskrifter till denna artikel skall antas i enlighetmed det förfarande som föreskrivs i artikel 22.
Artikel 11
1 . F ö ra t tf ö r h i n d r ae l l e rm o t v e r k ad en e g a t i v ae f f e k t e rp å
gemenskapsmarknaden som kan bli följden av import av vissa produkterenligt artikel 1, skall en tilläggstull betalas vid import av en eller flerasådana produkter till den tullsats som fastställs i artikel 10, om devillkor som anges i artikel 5 i det jordbruksavtal som slöts i enlighetmed artikel 228 i fördraget inom ramen för de multilaterala handels-förhandlingarna i Uruguayrundan har uppfyllts, med undantag för det
fall att det är osannolikt att importen kommer att störa gemenskaps-
marknaden, eller om effekterna skulle bli oproportionerliga i förhållan-de till det avsedda syftet.
2. De utlösande priserna, som utgör den övre gränsen för när en
tilläggsimporttull får tas ut, skall vara de utlösande priser somgemenskapen anmäler till WTO i enlighet med dess bud som lämnadesunder de multilaterala förhandlingarna i Uruguayrundan.
De utlösande kvantiteter som måste överskridas för att en tilläggs-
importtull skall tas ut skall bestämmas på grundval av särskilt importentill gemenskapen under de tre år som föregår det år då de negativaeffekter som avses i punkt 1 uppstår eller sannolikt kommer att uppstå.
3. De importpriser som skall beaktas vid uttag av en tilläggsimport-
tull skall bestämmas på grundval av cif-importpriserna för det aktuellapartiet.
Cif-importpriser skall för detta ändamål kontrolleras mot de represen-
tativa priserna för produkten på världsmarknaden eller på gemen-skapens importmarknad för den produkten.
4. Kommissionen skall anta tillämpningsföreskrifter till denna artikel
i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 22. I sådanatillämpningsföreskrifter skall bl. a. anges
a) de produkter för vilka tilläggsimporttullar får tas ut enligt artikel 5
i jordbruksavtalet,
b) de övriga kriterier som krävs för tillämpningen av punkt 1 i
enlighet med artikel 5 i jordbruksavtalet.
Artikel 12
1. De tullkvoter för produkter enligt artikel 1.1 som följer av avtal
som slutits inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna iUruguayrundan skall öppnas och förvaltas i enlighet med tillämpnings-föreskrifter som antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs iartikel 22.
2. Kvoter skall förvaltas med användning av en av följande metoder
eller med en kombination av dessa metoder:
— En metod som är grundad på den ordningsföljd i vilken ansök-
ningarna inkommer (metoden ’först till kvarn’).
— En metod enligt vilken kvoter fördelas i proportion till de begärda
kvantiteterna enligt inkomna ansökningar (metoden ’ samtidigbehandling’).!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 74
— En metod som är grundad på traditionella handelsflöden (metoden
’traditionella/nya mönster’).
Andra lämpliga metoder får antas.
De får inte medföra diskriminering mellan de berörda aktörerna.
3. Den förvaltningsmetod som antas skall, i förekommande fall, lägga
vederbörlig vikt vid försörjningsbehoven på gemenskapsmarknaden ochbehovet att säkra nämnda marknads jämvikt, samtidigt som de kan utgå
från de metoder som tidigare har tillämpats på kvoter motsvarande dem
som avses i punkt 1, utan att detta påverkar de rättigheter som följer avavtal som slutits inom ramen för handelsförhandlingarna i Uruguay-rundan.
4. De tillämpningsföreskrifter som avses i punkt 1 skall innehålla
bestämmelser om öppnandet av årliga kvoter, vilka vid behov fördelasöver året, om den förvaltningsmetod som skall användas samt skall iförekommande fall innehålla bestämmelser om
a) garantier som täcker produktens art, avsändningsplats och ur-
sprung,
b) erkännande av de dokument som används för kontroll av de
garantier som avses i a, och
c) de villkor på vilka importlicenser utfärdas samt importlicensernas
giltighetstid.
Artikel 13
1. I den mån som krävs för att det skall vara möjligt att exportera
a) ekonomiskt betydande kvantiteter av de produkter utan tillsats av
socker som avses i artikel 1.1,
b) — vitsocker och råsocker enligt KN-nummer 1701,
— glukos och glukossirap enligt KN-nummer 1702 30 51,
1702 30 59, 1702 30 91, 1702 30 99 och 1702 40 90,
— isoglukos enligt KN-nummer 1702 30 10, 1702 40 10,
1702 60 10 och 1702 90 30, och
— sirap av sockerbetor och sockerrör enligt KN-nummer
1702 90 90,
som används i de produkter som anges i artikel 1.1 b,på grundval av priser för dessa produkter i internationell handel
och inom de gränser som följer av de avtal som sluts i enlighet medartikel 228 i fördraget, får skillnaden mellan dessa priser ochpriserna inom gemenskapen utjämnas genom exportbidrag.
2. Den metod som antas för fördelning av kvantiteter som berättigar
till exportbidrag skall vara den metod
a) som är bäst lämpad med hänsyn till produktens art och situationen
på den aktuella marknaden och som gör det möjligt att utnyttja dedisponibla resurserna på effektivaste sätt, med beaktande avgemenskapsexportens effektivitet och struktur, utan att detta
medför diskriminerande behandling mellan små och stora aktörer,
b) som ur administrativ synpunkt är minst besvärlig för aktörerna
med hänsyn till förvaltningskraven,
c) som förhindrar diskriminering mellan de berörda aktörerna.3. Exportbidrag skall vara desamma för hela gemenskapen.Exportbidragen för enskilda produkter får variera beroende på
destination, om situationen i internationell handel eller de särskildabehoven på vissa marknaden gör detta nödvändigt.
Exportbidrag skall fastställas i enlighet med det förfarande som
föreskrivs i artikel 22. Exportbidrag skall fastställas med regelbundnaintervaller.
Exportbidrag som fastställs med regelbundna intervaller får vid behov
justeras av kommissionen under mellantiden, antingen på begäran av enmedlemsstat eller på eget initiativ.
4. Exportbidrag skall endast beviljas på ansökan och efter fram-
läggande av gällande exportlicens.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 75
5. Det exportbidrag som gäller för export skall vara det bidrag som
gäller den dag då licensansökan inkommer och, när det gällerdifferentierade bidrag, det bidrag som gäller samma dag
a) för den destination som anges i licensen, eller
b) för den verkliga destinationen om den inte är samma destination
som den som anges i licensen. I sådant fall skall gällande belopp
inte överstiga det belopp som gäller för den destination som anges
i licensen.
Lämpliga bestämmelser får antas för att förhindra missbruk av den
flexibilitet som medges enligt denna punkt.
6. När det gäller produkter för vilka exportbidrag utbetalas inom
ramen för livsmedelsbistånd får punkterna 4 och 5 åsidosättas i enlighetmed det förfarande som föreskrivs i artikel 22.
7. Efterlevandet av de volymgränser som följer av avtal som slutits i
enlighet med artikel 228 i fördraget skall säkerställas på grundval av deexportlicenser som utfärdas för de referensperioder som avses däri ochsom gäller för de aktuella produkterna. Med avseende på fullgörandet
av de skyldigheter som följer av jordbruksavtalet skall utlöpandet av en
referensperiod inte påverka exportlicensernas giltighet.
8. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel, inbegripet bestämmel-
ser om omfördelning av exporterbara kvantiteter som inte fördelats eller
utnyttjats, skall antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs iartikel 22.
Artikel 14
1. Denna artikel skall tillämpas på de exportbidrag som avses i artikel
13.1 a.
2. Exportbidrag skall fastställas med beaktande av
a) den rådande situationen och förväntade utvecklingen vad avser
— priser och tillgång på bearbetade frukt- och grönsaksproduk-
ter på gemenskapsmarknaden,
— priserna i internationell handel,
b) de lägsta saluföringskostnaderna och kostnaderna för transport
från gemenskapsmarknader till exporthamnar eller andra utförsel-orter inom gemenskapen samt kostnaderna för att saluföra varorna
på marknaden i bestämmelselandet,
c) de ekonomiska aspekterna av den föreslagna exporten,
d) de gränser som följer av avtal som sluts i enlighet med artikel 228 i
fördraget.
3. De priser på gemenskapsmarknaden som avses i artikel 13.1 a skall
fastställas på grundval av de priser som är mest fördelaktiga urexportsynpunkt.
Priserna i internationell handel skall fastställas på grundval av
a) de noterade priserna på tredje länders marknader,b) de fördelaktigaste priserna i tredje länder som är bestämmelse-
länder vid import från tredje länder,
c) de producentpriser som har noterats i exporterande tredje länder,
d) anbudspriserna fritt gemenskapens gräns.4. Exportbidrag utbetalas efter framläggande av bevis på att
— produkterna har exporterats från gemenskapen,
— produkterna har sitt ursprung inom gemenskapen, och
— när det gäller differentierade bidrag, produkterna har nått den
destination som anges i licensen eller annan destination för vilken
exportbidraget fastställdes, utan att detta påverkar bestämmelsernai artikel 13.5 b. Undantag från denna bestämmelse får medges ienlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 22, förutsatt attvillkor som erbjuder likvärdiga garantier fastställs.
5. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel skall antas i enlighet
med det förfarande som föreskrivs i artikel 22.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 76
Artikel 14a
1. Denna artikel skall tillämpas på de exportbidrag som avses i artikel
13.1 b.
2. Bidragsbeloppet skall
— för råsocker, vitsocker och sirap av sockerbetor och sockerrör vara
lika med det bidragsbelopp som för sådana produkter i obearbetattillstånd fastställs enligt artikel 17 i rådets förordning (EEG) nr1785/81 av den 30 juni 1981 om den gemensamma organisationenav marknaden för socker och enligt dess tillämpningsföreskrifter,
— för isoglukos vara lika med det bidragsbelopp som för den
produkten i obearbetat tillstånd fastställs enligt artikel 17 iförordning (EEG) nr 1785/81 och enligt dess tillämpnings-föreskrifter,
— för glukos och glukossirap vara lika med det bidragsbelopp som
för sådana produkter i obearbetat tillstånd fastställs för var och enav dessa produkter enligt artikel 13 i rådets förordning (EEG) nr
1766/92 av den 30 juni 1992 om den gemensamma organisationen
av marknaden för spannmål och enligt dess tillämpningsföreskrif-ter.
3. För att bearbetade produkter skall berättiga till exportbidrag skall
de vid export åtföljas av en deklaration från sökanden med uppgift om
de kvantiteter råsocker, vitsocker, sirap av sockerbetor och sockerrör,isoglukos, glukos och glukossirap som har använts i framställningen.
Riktigheten av den deklaration som avses ovan skall kontrolleras av de
behöriga myndigheterna i den aktuella medlemsstaten.
4. Om exportbidraget inte är tillräckligt för att medge export av de
produkter som avses i artikel 1.1 b, skall de bestämmelser som gäller för
det bidrag som avses i artikel 13.1 a gälla för dessa produkter i stället
för bestämmelserna i artikel 13.1 b.
5. Exportbidraget skall beviljas vid export av produkter
a) som har sitt ursprung inom gemenskapen,
b) som har importerats från tredje land och för vilka de importtullar
som avses i artikel 10 har betalats, förutsatt att exportören
framlägger bevis på att
— den produkt som skall exporteras och den produkt som
tidigare importerades är en och samma produkt, och
— importtullarna togs ut vid importen.I det fall som avses i b skall exportbidraget för varje produkt vara
lika med den tull som tagits ut vid import om den tullen är lägre ängällande exportbidrag. Om den tull som tagits ut vid import ärhögre än gällande exportbidrag, skall gällande exportbidragtillämpas.
6. Exportbidraget skall utbetalas efter framläggande av bevis på att
— produkterna uppfyller ett av de två villkor som anges i föregående
stycke,
— produkterna har exporterats från gemenskapen, och— när det gäller differentierade bidrag, produkterna har nått den
destination som anges i licensen eller annan destination för vilkenexportbidraget fastställdes, utan att detta påverkar bestämmelsernai artikel 13.5 b. Undantag från denna bestämmelse får medges ienlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 22, förutsatt attvillkor som erbjuder likvärdiga garantier fastställs.
7. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel skall antas i enlighet
med det förfarande som föreskrivs i artikel 22.
Artikel 15
1. I den mån som krävs för att den gemensamma organisationen av
marknaderna för spannmål, socker och frukt och grönsaker skallfungera korrekt får rådet, i enlighet med det röstningsförfarande som
föreskrivs i artikel 43.2 i fördraget, på kommissionens förslag, i vissa
fall helt eller delvis förbjuda tillämpningen av bestämmelser om aktivbearbetning i samband med
— de produkter som avses i artikel 13.1 b, och
— frukt och grönsaker,!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 77
som är avsedda att användas i framställningen av de produkter som
anges i artikel 1.1.
2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår utomordentligt akut
och gemenskapsmarknaden störs eller sannolikt kommer att störas av
aktiv bearbetning, skall kommissionen genom undantag från punkt 1
besluta om de nödvändiga åtgärderna, på begäran av en medlemsstateller på eget initiativ. Rådet och medlemsstaterna skall underrättas omsådana åtgärder, vilka skall träda i kraft med omedelbar verkan ochgälla i högst 6 månader. Om kommissionen mottar en begäran från enmedlemsstat, skall den fatta beslut därom inom en vecka från och medmottagandet av begäran.
3. En medlemsstat får hänskjuta kommissionens beslut om sådana
åtgärder till rådet inom en vecka från och med underrättelsen därom.Rådet får med kvalificerad majoritet bekräfta, ändra eller upphävakommissionens beslut. Om rådet inte har agerat inom tre månader skallkommissionens beslut anses vara upphävt.
Artikel 16
1. Om det i samband med export av vitsocker i enlighet med artikel
20 i förordning (EEG) nr 1785/81 tas ut en särskild exportavgift på över5 ecu per 100 kg, får det i enlighet med det förfarande som föreskrivs iartikel 22 beslutas att en exportavgift skall tas ut vid export av deprodukter som anges i artikel 1.1 och som innehåller minst 35 % tillsats
av socker.
2. Beloppet för exportavgiften skall fastställas med beaktande av— arten av den produkt som har framställts av frukt och grönsaker
med tillsats av socker,
— innehållet tillsatt socker i den aktuella produkten,
— priserna på vitsocker på gemenskapsmarknaden och på
världsmarknaden,
— den exportavgift som gäller för vitt socker,
— de ekonomiska aspekterna av tillämpning av denna avgift.3. Innehållet av det tillsatta sockret skall anses vara det värde som
anges för den aktuella produkten i kolumn 1 i bilaga 3 till denna
förordning.
Om innehållet av det tillsatta sockret per 100 kg nettovikt av produkten,
beräknat i enlighet med punkt 4, är minst 2 kg mindre än det innehållsom uttrycks av det värde som för den aktuella produkten anges ikolumn 1 i bilaga 3, skall emellertid det innehåll som fastställts i
enlighet med punkt 4 tillämpas på begäran av exportören.
4. Innehållet av det tillsatta sockret i de produkter som anges i bilaga
3 skall anses vara det värde som uppnås med användning avrefraktometer, multiplicerat med 0,93 för produkter enligt KN-nummer2008, utom KN-nummer 2008 11 10, 2008 91 00, 2008 99 85 och 2008
99 91, och med 0,95 när det gäller övriga produkter som anges i bilaga
3, varefter det värde som för den aktuella produkten anges i kolumn 2 ibilaga 3 skall dras av.
5. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel skall antas i enlighet
med det förfarande som föreskrivs i artikel 22.
Artikel 17
1. De allmänna bestämmelserna om tolkningen av den kombinerade
nomenklaturen och dess särskilda tillämpningsföreskrifter skall gällatullklassificeringen av produkter som omfattas av denna förordning.Den tullnomenklatur som följer av tillämpningen av denna förordningskall införlivas i Gemensamma tulltaxan.
2. Om inte annat föreskrivs i denna förordning eller i enlighet med
bestämmelser som antas i enlighet härmed, skall följande vara förbjudeti handeln med tredje land:
— Uttag av en avgift som har motsvarande verkan som en tull.
— Tillämpningen av kvantitativa begränsningar eller åtgärder med
motsvarande verkan.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 78
Artikel 18
1. Om gemenskapsmarknaden för en eller flera av de produkter som
förtecknas i artikel 1.1 på grund av import eller export påverkas ellerhotas av allvarliga störningar som sannolikt kommer att äventyrauppnåendet av de mål som anges i artikel 39 i fördraget, får lämpligaåtgärder vidtas i samband med handeln med tredje land till dess attsådan störning eller sådant hot om störning har upphört.
Rådet skall på kommissionens förslag och i enlighet med det
röstningsförfarande som föreskrivs i artikel 43.2 i fördraget antaallmänna tillämpningsföreskrifter till denna punkt och skall bestämma i
vilka fall och inom vilka gränser medlemsstater får vidta skydds-
åtgärder.
2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår, skall kommissionen
på begäran från en medlemsstat eller på eget initiativ, besluta om de
nödvändiga åtgärderna. Medlemsstaterna skall underrättas om sådana
åtgärder, vilka skall träda i kraft omedelbart. Om kommissionen mottaren begäran från en medlemsstat, skall den fatta beslut därom inom trearbetsdagar från och med mottagandet av begäran.
3. En medlemsstat får inom tre arbetsdagar från och med under-
rättelsen hänskjuta kommissionens beslut om sådana åtgärder till rådet.Rådet skall sammanträda utan dröjsmål. Det får med kvalificeradmajoritet ändra eller upphäva beslutet ifråga.
4. Denna artikel skall tillämpas med beaktande av de skyldigheter
som följer av avtal som slutits i enlighet med artikel 228.2 i fördraget.”
2: Bilagorna 2 och 4 skall utgå.
II. Rådets förordning (EEG) nr 518/77 av den 14 mars 1977 (EGT nr L 73,
21.3.1977, s. 22).
Rådets förordning (EEG) nr 519/77 av den 14 mars 1977 (EGT nr L 73,
21.3.1977 s. 24).
Rådets förordning (EEG) nr 520/77 av den 14 mars 1977 (EGT nr L 73,
21.3.1977 s. 26).
Rådets förordning (EEG) nr 521/77 av den 14 mars 1977 (EGT nr L 73,
21.3.1977 s. 28).
Rådets förordning (EEG) nr 1796/81 av den 30 juni 1981 (EGT nr L 183,
4.7.1981), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 1122/92 (EGT nr L 117,
1.5.1992, s. 98).
Rådets förordning (EEG) nr 2089/85 av den 23 juli 1985 (EGT nr L 197,
27.7.1985 s. 10).
Rådets förordning (EEG) nr 3225/88 av den 17 oktober 1988 (EGT nr L 288,
21.10.1988 s. 11).
Rådets förordning (EEG) nr 1201/88 av den 28 april 1988 (EGT nr L 115,
3.5.1988, s. 9), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 2781/90 (EGT nr L265, 28.9.1990, s. 3).
Ovanstående förordningar skall upphöra att gälla.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 79
BILAGA 15
BANANER
I. Rådets förordning (EEG) nr 404/93 av den 13 februari 1993 (EGT nr L 47,
25.2.1993, s. 1), senast ändrad genom förordning (EG) nr 3518/93 (EGT nr L
320, 22.12.1993, s. 15).
1. Artikel 15 skall ersättas med följande:
”Artikel 15
1. Om inte annat föreskrivs i denna förordning, skall tullsatserna i
Gemensamma tulltaxan gälla för de produkter som avses i artikel 1.2.
2. För att förhindra eller motverka de negativa effekter på gemenskapsmark-
naden som kan bli följden av import av vissa produkter enligt artikel 1, skall entilläggstull betalas vid import av en eller flera sådana produkter till den tullsats
som fastställs i artikel 10, om de villkor som anges i artikel 5 i det
jordbruksavtal som slöts i enlighet med artikel 228 i fördraget inom ramen förde multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan har uppfyllts, medundantag för det fall att det är osannolikt att importen kommer att störagemenskapsmarknaden, eller om effekterna skulle bli oproportionerliga iförhållande till målet.
3. De utlösande priserna, som utgör den övre gränsen för när en tilläggs-
importtull får tas ut, skall vara de utlösande priser som gemenskapen anmäler
till WTO.
De utlösande kvantiteter som måste överskridas för att en tilläggsimporttull
skall tas ut skall bestämmas på grundval av bl. a. importen till gemenskapenunder de tre år som föregår det år då de negativa effekter som avses i punkt 2uppstår eller sannolikt kommer att uppstå.
4. De importpriser som skall beaktas vid uttag av en tilläggsimporttull skall
bestämmas på grundval av cif-importpriserna för det aktuella partiet.
Cif-importpriser skall för detta ändamål kontrolleras mot de representativa
priserna för produkten på världsmarknaden eller på gemenskapens import-marknad för den produkten.
5. Kommissionen skall anta tillämpningsföreskrifter till denna artikel i
enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 27. I sådana tillämpnings-föreskrifter skall bl. a. anges
a) de produkter för vilka tilläggsimporttullar får tas ut enligt artikel 5 i
jordbruksavtalet,
b) de övriga kriterier som krävs för tillämpningen av punkt 1 i enlighet med
artikel 5 i jordbruksavtalet.”
2. Följande artikel skall införas:
”Artikel 15a
Artiklarna 15a-20 i denna avdelning skall endast gälla för färska produkter
enligt KN-nummer ur 0803, utom mjölbanan.
I denna avdelning avses meda) traditionell import från A VS-stater: de kvantiteter bananer som enligt
bilagan exporteras av respektive A VS-stat som traditionellt har exporterat
bananer till gemenskapen; sådana bananer kallas nedan traditionella AVS-
bananer,
b) icke-traditionell import från AVS-stater: de kvantiteter bananer som
exporteras av A VS-stater utöver den kvantitet som anges i 1; sådanabananer kallas nedan icke-traditionella bananer,
c) import från andra tredje länder än AVS-stater: de kvantiteter som
exporteras av andra tredje länder; sådana bananer kallas nedan tredje-landsbananer,
d) gemenskapsbananer: de bananer som är producerade inom gemenskapen,e) saluföra och saluföring: utsläppande på marknaden, men inte inbegripet att
ställa produkten till slutkonsumentens förfogande.”
3. Andra stycket i artikel 17 skall ersättas med följande:
”Importlicenser skall gälla inom hela gemenskapen. Om inte undantagsbe-
stämmelser antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 27, skallsådana licenser utfärdas på villkor att en säkerhet ställs som garanti för attprodukterna importeras i enlighet med denna förordning under licensens!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 80
giltighetstid. Utom i händelse av force majeure, skall säkerheten vara helt eller
delvis förverkad om import inte genomförs eller endast genomförs delvis undernämnda period.”
4. Artikel 18 skall ersättas med följande:
”Artikel 18
1. En tullkvot om 2,2 miljoner ton (nettovikt) skall öppnas varje år för import
av tredjelandsbananer och icke traditionella AVS-bananer.
Inom ramarna för tullkvoten skall en tull på 75 ecu per ton tas ut vid import av
tredjelandsbananer, medan icke-traditionella A VS-bananer skall omfattas avnolltull.
För 1994 skall tullkvoten vara 2,1 miljoner ton (nettovikt).
Om gemenskapens efterfrågan, fastställd på grundval av den försörjningsbalans
som avses i artikel 16, ökar, skall detta medföra motsvarande ökning av kvoten ienlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 27. Varje sådan ändringskall göras före den 30 november året före det aktuella regleringsåret.
2. Genom undantag från artikel 15.1 skall icke-traditionella A VS-bananer
som importeras utöver den tullkvot som avses i punkt 1 i denna artikel omfattasav en tull per ton som är lika med den tull som avses i artikel 15.1, minus100 ecu.
3. De kvantiteter tredjelandsbananer och icke-traditionella A VS-bananer som
återutförs från gemenskapen skall inte ingå i den kvot som avses i punkt 1.
4. De belopp som avses i denna artikel skall omräknas till nationell valuta
med användning av den kurs som används för de aktuella produkterna isamband med Gemensamma tulltaxan.”
5. I artikel 20 skall följande strecksatser införas:
” — åtgärder som säkerställer avsändningsplats och ursprunget för bananer
som importeras inom ramen för den tullkvot som föreskrivs i artikel
18.1,
— åtgärder som är nödvändiga för att fullgöra de åtaganden som följer av
avtal som slutits av gemenskapen i enlighet med artikel 228 i fördraget.”
6. Artikel 22 skall ersättas med följande:
”Artikel 22
De allmänna bestämmelserna om tolkningen av den kombinerade nomenkla-
turen och dess särskilda tillämpningsföreskrifter skall gälla tullklassificeringen
av produkter som omfattas av denna förordning. Den tullnomenklatur som följer
av tillämpningen av denna förordning skall införlivas i Gemensamma tulltaxan.”
7. Artikel 23 skall ersättas med följande:
”Artikel 23
1. Om gemenskapsmarknaden för en eller flera av de produkter som anges i
artikel 1 på grund av import eller export påverkas eller hotas av allvarligastörningar som sannolikt kommer att äventyra uppnåendet av de mål som angesi artikel 39 i fördraget, får lämpliga åtgärder vidtas i samband med handeln med
tredje land till dess att sådan störning eller sådant hot om störning har upphört.
Rådet skall på kommissionens förslag och i enlighet med det röstningsförfa-
rande som föreskrivs i artikel 43.2 i fördraget anta allmänna tillämpnings-föreskrifter till denna punkt och skall bestämma i vilka fall och inom vilkagränser medlemsstater får vidta skyddsåtgärder.
2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår, skall kommissionen på
begäran från en medlemsstat eller på eget initiativ, besluta om de nödvändigaåtgärderna. Medlemsstaterna skall underrättas om sådana åtgärder, vilka skallträda i kraft omedelbart. Om kommissionen mottar en begäran från en
medlemsstat, skall den fatta beslut därom inom tre arbetsdagar från och med
mottagandet av begäran.
3. En medlemsstat får inom tre arbetsdagar från och med underrättelsen
hänskjuta kommissionens beslut om sådana åtgärder till rådet. Rådet skallsammanträda utan dröjsmål. Det får med kvalificerad majoritet ändra eller
upphäva beslutet ifråga.
4. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel skall antas i enlighet med det
förfarande som föreskrivs i artikel 27.
5. Denna artikel skall tillämpas med beaktande av de skyldigheter som följer
av internationella avtal som slutits i enlighet med artikel 228.2 i fördraget.”!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 81
BILAGA 16
VIN
I. Rådets förordning (EEG) nr 822/87 av den 16 mars 1987 (EGT nr L 84,
27.3.1987, s. 1), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 1891/94 (EGT nr L
197, 30.7.1994, s. 42)
1. Avdelning IV skall ersättas med följande:
”A VDELNING IV
Handel med tredje land
Artikel 52
1. Vid import till gemenskapen av någon av de produkter som förtecknas
i artikel 1.2 a och 1.2 b skall en importlicens framläggas. Vid import tillgemenskapen av någon annan av de produkter som förtecknas i artikel 1.2eller export från gemenskapen av någon produkt som förtecknas i artikel
1.2 kan framläggandet av en importlicens respektive en exportlicens
krävas.
2. Licenser skall utfärdas av medlemsstaterna till varje sökande, oavsett
dennes etableringsort inom gemenskapen och utan att detta påverkaråtgärder som vidtas för att tillämpa artiklarna 55 och 56.
Import- och exportlicenser skall gälla inom hela gemenskapen.
Sådana licenser skall utfärdas på villkor att en säkerhet ställs som garanti
för att produkterna importeras eller exporteras under licensens giltighets-
tid. Utom i händelse av force majeure, skall säkerheten vara helt eller
delvis förverkad om import eller export inte genomförs eller endastgenomförs delvis under licensens giltighetstid.
3. Följande skall antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i
artikel 83:
— Förteckningen över de produkter för vilka import- eller exportlicenser
krävs.
— Licensers giltighetstid och andra tillämpningsföreskrifter till denna
artikel.
Artikel 53
1. Om inte annat föreskrivs i denna förordning, skall tullsatserna i
Gemensamma tulltaxan gälla för de produkter som förtecknas i artikel 1.
2. När det gäller must enligt KN-nummer 2204 30 för vilken tillämp-
ningen av tullsatserna i Gemensamma tulltaxan beror av importpriset för
den importerade produkten, skall riktigheten av det priset kontrolleras med
hjälp av ett schablonimportvärde som kommissionen, beroende påursprung och produkt, beräknar på grundval av de vägda genomsnitts-priserna för de aktuella produkterna på medlemsstaternas representativaimportmarknader eller, om det är relevant, på andra marknader.
Om det anmälda ingångspriset för det aktuella partiet är högre än
schablonimportvärdet, höjt med en marginal som fastställts i enlighet medpunkt 3 och som inte får överstiga schablonimportvärdet med mer än 10 %,skall en säkerhet som är lika med den importtull som fastställs på grundvalav schablonimportvärdet krävas.
Om ingångspriset för det aktuella partiet inte anmäls vid tidpunkten för
tullklareringen, beror tillämpningen av tullsatserna i Gemensammatulltaxan på schablonimportvärdet eller tillämpningen av gällandebestämmelser i tullföreskrifter på villkor som skall bestämmas i enlighetmed punkt 3.
3. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel skall fastställas i enlighet
med det förfarande som föreskrivs i artikel 83. Sådana tillämpnings-föreskrifter skall innehålla de bestämmelser som krävs för kontrollen avimportpriser.
Artikel 54
1. För att förhindra eller motverka de negativa effekter på gemen-
skapsmarknaden som kan bli följden av import av vissa produkter som
förtecknas i artikel 1, skall en tilläggstull betalas vid import av en eller
flera sådana produkter till den tullsats som fastställs i artikel 10, om devillkor som anges i artikel 5 i det jordbruksavtal som slöts i enlighet med!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 82
artikel 228 i fördraget inom ramen för de multilaterala handelsförhand-
lingarna i Uruguayrundan har uppfyllts, med undantag för det fall att det ärosannolikt att importen kommer att störa gemenskapsmarknaden eller omeffekterna skulle bli oproportionerliga i förhållande till det avsedda syftet.
2. De utlösande priserna, som utgör den övre gränsen för när en
tilläggsimporttull får tas ut, skall vara de utlösande priser somgemenskapen anmäler till WTO.
De utlösande kvantiteter som måste överskridas för att en tilläggsimport-
tull skall tas ut skall bestämmas på grundval av särskilt importen till
gemenskapen under de tre år som föregår det år då de negativa effektersom avses i punkt 1 uppstår eller sannolikt kommer att uppstå.
3. De importpriser som skall beaktas vid uttag av en tilläggsimporttull
skall bestämmas på grundval av cif-importpriserna för det aktuella partiet.
Cif-importpriserna skall för detta ändamål kontrolleras mot de representa-
tiva priserna för produkten på världsmarknaden eller på gemenskapensimportmarknad för den produkten.
4. Kommissionen skall anta tillämpningsföreskrifter till denna artikel i
enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 83. I sådanatillämpningsföreskrifter skall bl. a. anges
a) de produkter för vilka tilläggsimporttullarna får tas ut enligt artikel 5 i
jordbruksavtalet,
b) de övriga kriterier som krävs för tillämpningen av punkt 1 i enlighet
med artikel 5 i nämnda avtal.
Artikel 55
1. I den mån som krävs för att det skall vara möjligt att exportera
a) de produkter som förtecknas i artikel 1.2 a, 1.2 b och 1.2 c,
b) socker enligt KN-nummer 1701, glukos och glukossirap enligt KN-
numren 1702 30 91, 1702 30 99, 1702 40 90 och 1702 90 50, även iform av produkter enligt KN-nummer 1702 30 51 och 1702 30 59,införlivade i produkter enligt KN-numren 2009 60 11, 2009 60 71,2009 60 79 och 2204 30 99,
på grundval av priser för dessa produkter i internationell handel och inom
de gränser som följer av avtal som slutits i enlighet med artikel 228 ifördraget, får skillnaden mellan dessa priser och priserna inomgemenskapen utjämnas genom exportbidrag.
2. Den metod som antas för fördelning av kvantiteter som berättigar till
exportbidrag skall vara den metod
a) som är bäst lämpad med hänsyn till produktens art och situationen på
den aktuella marknaden och som gör det möjligt att utnyttja de
disponibla resurserna på effektivaste sätt, med beaktande av
gemenskapsexportens effektivitet och struktur, utan att detta medfördiskriminerande behandling mellan små och stora aktörer,
b) som ur administrativ synpunkt är minst besvärlig för aktörerna med
hänsyn till förvaltningskraven,
c) som leder till att diskriminering mellan de berörda aktörerna
förhindras.
3. Exportbidrag skall endast beviljas på ansökan och efter framläggande
av gällande exportlicens.
De exportbidrag som avses i punkt 1 a skall fastställas i enlighet med det
förfarande som föreskrivs i artikel 83. De skall fastställas med regelbundna
intervaller.
Under mellantiden får kommissionen vid behov justera exportbidrag som
fastställs med regelbundna intervaller, antingen på begäran av enmedlemsstat eller på eget initiativ.
Bestämmelserna i artikel 56 med avseende på de produkter som avses däri
skall gälla som komplement till dessa bestämmelser.
4. Exportbidrag skall endast beviljas på ansökan och efter framläggande
av gällande exportlicens.
5. Det exportbidrag som gäller vid export av produkter som förtecknas i
artikel 1 skall vara det bidrag som gäller den dag då licensansökaninkommer och, när det gäller differentierade bidrag, det bidrag som gällersamma dag
a) för den destination som anges i licensen eller, i förekommande fall!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 83
b) för den verkliga destinationen om den inte är samma destination som
den som anges i licensen.
Lämpliga åtgärder får vidtas för att förhindra missbruk av den flexibilitet
som medges enligt denna punkt.
6. När det gäller produkter som förtecknas i artikel 1 för vilka
exportbidrag utbetalas inom ramen för livsmedelsbistånd får punkterna 4
och 5 åsidosättas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 83.
7. Efterlevandet av de volymgränser som följer av avtal som slutits i
enlighet med artikel 228 i fördraget skall säkerställas på grundval av de
exportlicenser som utfärdas för de referensperioder som avses däri och somgäller för de aktuella produkterna. Med avseende på fullgörandet av deskyldigheter som följer av jordbruksavtalet skall en referensperiodsutlöpande inte påverka exportlicensers giltighet.
Med avseende på fullgörandet av de skyldigheter som följer av avtal som
slutits inom ramen för handelsförhandlingarna i Uruguayrundan skallexportlicensers giltighet inte påverkas av att en referensperiod löper ut.
8. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel, inbegripet bestämmelser
om omfördelning av exporterbara kvantiteter som inte fördelats eller inteutnyttjats, skall antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel83.
Artikel 56
1. Denna artikel skall tillämpas på de exportbidrag som avses i artikel
55.1.
2. Bidragsbeloppet för de produkter som avses i artikel 55.1 b skall— när det gäller råsocker och vitsocker, vara det bidragsbelopp för
export av dessa produkter i obearbetat tillstånd som fastställs ienlighet med artikel 17 i rådets förordning (EEG) nr 1785/81 av den30 juni 1981 om den gemensamma organisationen av marknaden försocker och i enlighet med tillämpningsföreskrifterna till nämndaförordning,
— när det gäller glukos och glukossirap, vara det bidragsbelopp för
export av dessa produkter i obearbetat tillstånd som fastställs ienlighet med artikel 13 i rådets förordning (EEG) nr 1766/92 av den
30 juni 1992 om den gemensamma organisationen av marknaden för
spannmål och i enlighet med tillämpningsföreskrifterna till nämndaförordning.
För att berättiga till bidrag måste produkterna vid export åtföljas av en
deklaration från sökanden med uppgift om de kvantiteter råsocker,vitsocker, glukos och glukossirap som används i framställningen.
De berörda medlemsstaternas behöriga myndigheter skall kontrollera att
denna deklaration är riktig.
3. Exportbidrag skall fastställas med beaktande av
a) den rådande situationen och den förväntade utvecklingen vad avser
— priserna för och tillgången på de produkter som förtecknas i
artikel 55.1 på gemenskapsmarknaden,
— priserna i internationell handel för dessa produkter,
b) de fördelaktigaste kostnaderna för saluföring och transport från
gemenskapsmarknader till hamnar eller andra utförselorter inom
gemenskapen liksom till kostnader för frakt till bestämmelselandet,
c) målen med den gemensamma organisationan av marknaden för vin,
vilka är att säkerställa balans på marknaden och en naturliv utveckling
av priser och handel,
d) de begränsningar som följer av avtal som slutits i enlighet med artikel
228 i fördraget,
e) vikten av att undvika störningar på gemenskapsmarknaden,f) den ekonomiska aspekten av den föreslagna exporten.
4. De priser på gemenskapsmarknaden som avses i artikel 55.1 skall
fastställas på grundval av de fördelaktigaste exportpriserna.
De priser i internationell handel som avses i artikel 55.1 skall fastställas
med beaktande av
a) priser noterade på marknader i tredje land,b) de fördelaktigaste priser i de tredje länder som är bestämmelseland
som noterats för import från tredje land,!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 84
c) producentpriser som noterats i exporterande tredje land, i förekom-
mande fall med beaktande av stöd som beviljas i det landet,
d) anbudspris fritt gemenskapens gräns.5. Utan att detta påverkar tillämpningen av artikel 55.3 tredje stycket
skall det förfarande som föreskrivs i artikel 83 tillämpas vid fastställandetav intervaller för fastställande av förteckningen över de produkter för vilkaexportbidrag faktiskt beviljas samt vid fastställandet av bidragsbeloppet.
6. Bidraget skall utbetalas efter framläggande av bevis på att
produkterna
— är av gemenskapsursprung, utom i de fall punkt 7 gäller,— har exporterats från gemenskapen, och— när det gäller ett differentierat exportbidrag, produkterna har anlänt
till den destination som anges i licensen eller en annan destination förvilken ett exportbidrag har fastställts, utan hinder av artikel 55.5 b.Undantag från denna bestämmelse får medges i enlighet med det
förfarande som föreskrivs i artikel 83, förutsatt att villkor som
erbjuder likvärdiga garantier fastställs.
Kompletterande bestämmelser får antas i enlighet med det förfarande som
föreskrivs i artikel 83.
7. Exportbidrag skall inte beviljas för produkter som importeras från
tredje land och som återutförs till tredje land om inte exportören bevisar att
— den produkt som skall exporteras och den produkt som tidigare
importerats är en och samma produkt, och
— tull togs ut vid import.I sådana fall skall exportbidraget för varje produkt vara lika med de tullar
som tagits ut vid import om de sistnämnda är lika med eller lägre ängällande exportbidrag. Om de tullar som tagits ut vid import är högre ängällande exportbidrag, skall gällande exportbidrag tillämpas.
Artikel 57
1. I den mån som krävs för att den gemensamma organisationen av
marknaden för vin skall fungera korrekt får rådet, i enlighet med detförfarande som föreskrivs i artikel 43.2 i fördraget, på kommissionensförslag, i särskilda fall helt eller delvis förbjuda tillämpningen avbestämmelser om aktiv bearbetning vad avser de produkter som förtecknasi artikel 1.
2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår utomordentligt akut och
gemenskapsmarknaden störs eller sannolikt kommer att störas genom
passiv eller aktiv bearbetning, skall kommissionen genom undantag från
punkt 1 besluta om de nödvändiga åtgärderna, på begäran av enmedlemsstat eller på eget initiativ. Rådet och medlemsstaterna skallunderrättas om sådana åtgärder, vilka skall träda i kraft med omedelbarverkan och gälla i högst 6 månader. Om kommissionen mottar en begäranfrån en medlemsstat, skall den fatta beslut därom inom en vecka från ochmed mottagandet av begäran.
3. En medlemsstat får hänskjuta kommissionens beslut om sådana
åtgärder till rådet inom en vecka från och med underrättelsen därom. Rådet
får med kvalificerad majoritet bekräfta, ändra eller upphäva kommissio-nens beslut. Om rådet inte har agerat inom tre månader skallkommissionens beslut anses vara upphävt.
Artikel 58
1. De allmänna bestämmelserna om tolkningen av den kombinerade
nomenklaturen och dess särskilda tillämpningsföreskrifter skall gälla
tullklassificeringen av produkter som omfattas av denna förordning. Den
tullnomenklatur som följer av tillämpningen av denna förordning skallinförlivas i Gemensamma tulltaxan.
2. Om inte annat föreskrivs i denna förordning eller i enlighet med en
bestämmelse häri, skall följande vara förbjudet:
— Uttag av en avgift som har motsvarande verkan som tull.— Tillämpning av kvantitativa begränsningar eller åtgärder med mot-
svarande verkan.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 85
Artikel 59
1. Import av de produkter som avses i artikel 1.2 till vilka alkohol har
tillsatts, med undantag för sådana produkter som är likvärdiga medprodukter med ursprung inom gemenskapen för vilka sådan tillsats är
tillåten i enlighet med artikel 25.1 och 25.2, skall vara förbjuden.
2. Tillämpningsföreskrifter till denna förordning, särskilt villkoren för
produkters likvärdighet, skall antas i enlighet med det förfarande somföreskrivs i artikel 83.
Artikel 60
1. Om gemenskapsmarknaden för en eller flera av de produkter som
förtecknas i artikel 1.2 på grund av import eller export påverkas eller hotas
av allvarliga störningar som sannolikt kommer att äventyra uppnåendet avde mål som anges i artikel 39 i fördraget, får lämpliga åtgärder vidtas isamband med handeln med tredje land till dess att sådan störning ellersådant hot om störning har upphört.
Vid bedömningen av huruvida situationen motiverar tillämpningen av
sådana åtgärder skall särskilt följande beaktas:
a) De kvantiteter för vilka importlicenser har utfärdats eller för vilka
ansökningar om importlicens har inkommit samt de siffror som angesi den prognosticerade försörjningsbalansen.
b) I förekommande fall, omfattningen av interventionsåtgärder.
Rådet skall på kommissionens förslag och i enlighet med det röstningsför-
farande som föreskrivs i artikel 43.2 i fördraget anta allmänna tillämp-
ningsföreskrifter till denna punkt och skall bestämma i vilka fall och inom
vilka gränser medlemsstater får vidta skyddsåtgärder.
2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår, skall kommissionen på
begäran från en medlemsstat eller på eget initiativ, besluta om denödvändiga åtgärderna. Medlemsstaterna skall underrättas om sådana
åtgärder, vilka skall träda i kraft omedelbart. Om kommissionen mottar en
begäran från en medlemsstat, skall den fatta beslut därom inom trearbetsdagar från och med mottagandet av begäran.
3. En medlemsstat får inom tre arbetsdagar från och med underrättelsen
hänskjuta kommissionens beslut om sådana åtgärder till rådet. Rådet skall
sammanträda utan dröjsmål. Det får med kvalificerad majoritet ändra eller
upphäva beslutet ifråga.
4. Denna artikel skall tillämpas med beaktande av de skyldigheter som
följer av avtal som slutits i enlighet med artikel 228.2 i fördraget.
Artikel 61
1. Importerat vin som är avsett för direkt konsumtion och som beskrivs
med användning av en geografisk beteckning kan, med avseende på
saluföringen inom gemenskapen och förutsatt att ömsesidighet föreligger,omfattas av de kontroll- och skyddsbestämmelser som avses i artikel 16 iförordning (EEG) nr 823/87 för kvalitetsviner framställda i specificeraderegioner.
2. De bestämmelser som fastställs i punkt 1 skall tillämpas genom avtal
med berörda tredje länder som skall förhandlas och slutas i enlighet meddet förfarande som föreskrivs i artikel 113 i fördraget.
3. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 83
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.”
2 Efter artikel 72 skall följande införas:
”Artikel 72a
1. Medlemsstaterna skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att göra det
möjligt för berörda parter att, på de villkor som fastställs i artiklarna 23och 24 i avtalet om handelsrelaterade aspekter på immaterialrätt, förhindra
användningen inom gemenskapen av en geografisk beteckning i samband
med de produkter som avses i artikel 1.2 b, om dessa inte har sitt ursprungpå den plats som anges med den aktuella geografiska beteckningen, ävenom varans faktiska ursprung anges eller den geografiska beteckningenanvänds i en översättning eller åtföljs av uttryck som ’ slag’f, ’typ’, ’ stil’,’imitation’ eller liknande.
I denna artikel avses med uttrycket geografisk beteckning beteckningar
som identifierar en produkt som har sitt ursprung inom ett territoriumtillhörande ett tredje land som är medlem i världshandelsorganisationen!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 86
WTO eller i en region eller ort inom ett sådant territorium, i de fall att en
viss kvalitet, ett visst rykte eller andra givna karakteristika för produkten iväsentlig grad kan tillskrivas den geografiska ursprungsplatsen.
2. Punkt 1 skall gälla trots andra särskilda gemenskapsbestämmelser om
föreskrifter för beteckning och presentation av de produkter som avses iartikel 1.2 b.
3. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel skall vid behov fastställas i
enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 83.”
3. Bilaga 7 skall utgår.
II. Rådets förordning (EEG) nr 344/79 av den 5 februari 1979 (EGT nr 54,
5.3.1979, s. 67)
Rådets förordning (EEG) nr 345/79 av den 5 februari 1979 (EGT nr L 54,
5.3.1979, s. 69), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 2009/81 (EGT nr L195, 18.7.1981, s. 6)
Ovanstående förordningar skall upphöra att gälla.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 87
BILAGA 17
TOBAK
Rådets förordning (EEG) nr 2075/92 av den 30 juni 1992 (EGT nr L 215, 30.7.1992, s.
70)
Avdelning IV skall ersättas med följande:
”A VDELNING IV
Handel med tredje land
Artikel 15
Om inte annat föreskrivs i denna förordning, skall tullsatserna i Gemensamma tulltaxan
gälla för de produkter som förtecknas i artikel 1.
Artikel 16
1. De allmänna bestämmelserna om tolkningen av den kombinerade nomenklaturen
och dess särskilda tillämpningsföreskrifter skall gälla tullklassificeringen av produktersom omfattas av denna förordning.
2. Om inte annat föreskrivs i denna förordning eller i en bestämmelse som antagits i
enlighet därmed, skall följande vara förbjudet i handeln med tredje land:
— Uttag av en avgift som har motsvarande verkan som en tull.
— Tillämpning av kvantitativa begränsningar eller åtgärder med motsvarande verkan.
Artikel 16a
1. Om gemenskapsmarknaden för en eller flera av de produkter som förtecknas i
artikel 1 på grund av import eller export påverkas eller hotas av allvarliga störningarsom sannolikt kommer att äventyra uppnåendet av de mål som anges i artikel 39 ifördraget, får lämpliga åtgärder vidtas i samband med handeln med tredje land till dess
att sådan störning eller sådant hot om störning har upphört.
Rådet skall på kommissionens förslag och i enlighet med det röstningsförfarande som
föreskrivs i artikel 43.2 i fördraget anta allmänna tillämpningsföreskrifter till dennapunkt och skall bestämma i vilka fall och inom vilka gränser medlemsstater får vidta
skyddsåtgärder.
2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår, skall kommissionen på begäran från
en medlemsstat eller på eget initiativ, besluta om de nödvändiga åtgärderna.
Medlemsstaterna skall underrättas om sådana åtgärder, vilka skall träda i kraft
omedelbart. Om kommissionen mottar en begäran från en medlemsstat, skall den fattabeslut därom inom tre arbetsdagar från och med mottagandet av begäran.
3. En medlemsstat får inom tre arbetsdagar från och med underrättelsen hänskjuta
kommissionens beslut om sådana åtgärder till rådet. Rådet skall sammanträda utandröjsmål. Det får med kvalificerad majoritet ändra eller upphäva beslutet ifråga.
4. Denna artikel skall tillämpas med beaktande av de skyldigheter som följer av avtal
som slutits i enlighet med artikel 228.2 i fördraget.”!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 88
BILAGA 18
HUMLE
Rådets förordning (EEG) nr 1696/71 av den 26 juli 1971 (EGT nr L 175, 4.8.1971, s. 1),
senast ändrad genom förordning (EEG) nr 3124/92 (EGT nr L 313, 30.10.1992, s. 1)
Avdelning V skall ersättas med följande:
”A VDELNING V
Handel med tredje land
Artikel 14
Om inte annat föreskrivs i denna förordning, skall tullsatserna i Gemensamma tulltaxan
gälla för de produkter som förtecknas i artikel 1.
Artikel 15
1. De allmänna bestämmelserna om tolkningen av den kombinerade nomenklaturen
och dess särskilda tillämpningsföreskrifter skall gälla tullklassificeringen av produktersom omfattas av denna förordning.
2. Om inte annat föreskrivs i denna förordning eller i de bestämmelser som antagits i
enlighet därmed, skall följande vara förbjudet i handeln med tredje land:
— Uttag av en avgift som har motsvarande verkan som en tull.
— Tillämpning av kvantitativa begränsningar eller åtgärder med motsvarande verkan.
Artikel 15a
1. Om gemenskapsmarknaden för en eller flera av de produkter som förtecknas i
artikel 1 på grund av import eller export påverkas eller hotas av allvarliga störningarsom sannolikt kommer att äventyra uppnåendet av de mål som anges i artikel 39 ifördraget, får lämpliga åtgärder vidtas i samband med handeln med tredje land till dess
att sådan störning eller sådant hot om störning har upphört.
Rådet skall på kommissionens förslag och i enlighet med det röstningsförfarande som
föreskrivs i artikel 43.2 i fördraget anta allmänna tillämpningsföreskrifter till dennapunkt och skall bestämma i vilka fall och inom vilka gränser inom vilka medlemsstater
får vidta skyddsåtgärder.
2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår, skall kommissionen på begäran från
en medlemsstat eller på eget initiativ, besluta om de nödvändiga åtgärderna.
Medlemsstaterna skall underrättas om sådana åtgärder, vilka skall träda i kraft
omedelbart. Om kommissionen mottar en begäran från en medlemsstat, skall den fattabeslut därom inom tre arbetsdagar från och med mottagandet av begäran.
3. En medlemsstat får inom tre arbetsdagar från och med underrättelsen hänskjuta
kommissionens beslut om sådana åtgärder till rådet. Rådet skall sammanträda utandröjsmål. Det får med kvalificerad majoritet ändra eller upphäva beslutet ifråga.
4. Denna artikel skall tillämpas med beaktande av de skyldigheter som följer av avtal
som slutits i enlighet med artikel 228.2 i fördraget.”!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 89
BILAGA 19
LEV ANDE TRÄD OCH ANDRA VÄXTER, LÖKAR, RÖTTER OCH LIKNAN-
DE, SNITTBLOMMOR OCH PRYDNADSVÄXTER
I. Rådets förordning (EEG) nr 234/68 av den 27 februari 1968 (EGT nr L 55,
2.3.1968, s. 1), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 3336/92 (EGT nr L336, 20.11.1992, s. 1)
Artiklarna 8, 9 och 10 skall ersättas med följande:
”Artikel 8
1. Vid import till gemenskapen av någon av de produkter som förtecknas i
artikel 1 kan krävas att en importlicens skall framläggas.
Licenser skall utfärdas av medlemsstaterna till varje sökande, oavsett dennes
etableringsort inom gemenskapen.
Importlicenser skall gälla inom hela gemenskapen. Sådana licenser skall
utfärdas på villkor att en säkerhet ställs som garanti för att produkternaimporteras under licensens giltighetstid. Utom i händelse av force majeure, skallsäkerheten vara helt eller delvis förverkad om import inte genomförs ellerendast genomförs delvis under licensens giltighetstid.
2. Licensernas giltighetstid och andra tillämpningsföreskrifter till denna
artikel skall antas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 14.
Artikel 9
Om inte annat föreskrivs i denna förordning, skall tullsatserna i Gemensamma
tulltaxan gälla för de produkter som förtecknas i artikel 1.
Artikel 10
1. De allmänna bestämmelserna om tolkningen av den kombinerade
nomenklaturen och dess särskilda tillämpningsföreskrifter skall gälla tullklassi-
ficeringen av produkter som omfattas av denna förordning. Den tullnomenklatur
som följer av tillämpningen av denna förordning skall införlivas i Gemensammatulltaxan.
2. Om inte annat föreskrivs i denna förordning eller i enlighet med
bestämmelser häri, skall följande vara förbjudet i handeln med tredje land:
— Uttag av en avgift som har motsvarande verkan som en tull.
— Tillämpning av kvantitativa begränsningar eller åtgärder med motsvarande
verkan.
Artikel 10a
1. Om gemenskapsmarknaden för en eller flera av de produkter som
förtecknas i artikel 1 på grund av import eller export påverkas eller hotas av
allvarliga störningar som sannolikt kommer att äventyra uppnåendet av de målsom anges i artikel 39 i fördraget, får lämpliga åtgärder vidtas i samband medhandeln med tredje land till dess att sådan störning eller sådant hot om störninghar upphört.
Rådet skall på kommissionens förslag och i enlighet med det röstningsförfa-
rande som fastställs i artikel 43.2 i fördraget anta allmänna tillämpnings-
föreskrifter till denna punkt och skall bestämma i vilka fall och inom vilkagränser medlemsstater får vidta skyddsåtgärder.
2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår, skall kommissionen på
begäran från en medlemsstat eller på eget initiativ, besluta om de nödvändigaåtgärderna. Medlemsstaterna skall underrättas om sådana åtgärder, vilka skallträda i kraft omedelbart. Om kommissionen mottar en begäran från en
medlemsstat, skall den fatta beslut därom inom tre arbetsdagar från och med
mottagandet av begäran.
3. En medlemsstat får inom tre arbetsdagar från och med underrättelsen
hänskjuta kommissionens beslut om sådana åtgärder till rådet. Rådet skallsammanträda utan dröjsmål. Det får med kvalificerad majoritet ändra ellerupphäva beslutet ifråga.
4. Kommissionen skall anta tillämpningsföreskrifter till denna artikel i
enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 14.
5. Denna artikel skall tillämpas med beaktande av de skyldigheter som följer
av avtal som slutits i enlighet med artikel 228.2 i fördraget.”!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 90
II. Rådets förordning (EEG) nr 3280/75 av den 16 december 1975 (EGT nr L 326,
18.12.1975, s. 4).
Ovanstående förordning skall upphöra att gälla.!B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 91
BILAGA 20
UTSÄDE
I. Rådets förordning (EEG) nr 2358/71 av den 26 oktober 1971 (EGT nr L 246,
5.11.1971, s. 1), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 3375/93 (EGT nr L303, 10.12.1993, s. 9)
1. Artiklarna 5, 6 och 7 skall ersättas med följande:
”Artikel 5
1. Om inte annat föreskrivs i denna förordning, skall tullsatserna i
Gemensamma tulltaxan gälla för de produkter som förtecknas i artikel1.
2. De allmänna bestämmelserna om tolkningen av den kombinerade
nomenklaturen och dess särskilda tillämpningsföreskrifter skall gällatullklassificeringen av produkter som omfattas av denna förordning.Den tullnomenklatur som följer av tillämpningen av denna förordningskall införlivas i Gemensamma tulltaxan.
Artikel 6
Om inte annat föreskrivs i denna förordning eller i bestämmelser som
antagits i enlighet därmed, skall följande vara förbjudet i handeln med
tredje land:
— Uttag av en avgift som har motsvarande verkan som en tull.
— Tillämpning av kvantitativa begränsningar eller åtgärder med
motsvarande verkan.
Artikel 7
1. Om gemenskapsmarknaden för en eller flera av de produkter som
förtecknas i artikel 1 på grund av import eller export påverkas eller
hotas av allvarliga störningar som sannolikt kommer att äventyra
uppnåendet av de mål som anges i artikel 39 i fördraget, får lämpligaåtgärder vidtas i samband med handeln med tredje land till dess attsådan störning eller sådant hot om störning har upphört.
Rådet skall på kommissionens förslag och i enlighet med det
röstningsförfarande som föreskrivs i artikel 43.2 i fördraget antaallmänna tillämpningsföreskrifter till denna punkt och skall bestämma ivilka fall och inom vilka gränser medlemsstater får vidta skydds-åtgärder.
2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår, skall kommissionen
på begäran från en medlemsstat eller på eget initiativ, besluta om denödvändiga åtgärderna. Medlemsstaterna skall underrättas om sådanaåtgärder, vilka skall träda i kraft omedelbart. Om kommissionen mottar
en begäran från en medlemsstat, skall den fatta beslut därom inom tre
arbetsdagar från och med mottagandet av begäran.
3. En medlemsstat får inom tre arbetsdagar från och med under-
rättelsen hänskjuta kommissionens beslut om sådana åtgärder till rådet.
Rådet skall sammanträda utan dröjsmål. Det får med kvalificeradmajoritet ändra eller upphäva beslutet ifråga.
4. Denna artikel skall tillämpas med beaktande av de skyldigheter
som följer av avtal som slutits i enlighet med artikel 228.2 i fördraget.”
2. Artikel 8a skall utgå.
II. Rådets förordning (EEG) nr 1578/72 av den 20 juli 1972 (EGT nr L 168,
26.7.1972, s. 1), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 1984/86 (EGT nr L171, 28.6.1986, s. 3).
Ovanstående förordning skall upphöra att gälla.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 92
BILAGA 21
DIVERSE FÖRORDNINGAR
I. Rådets förordning (EEG) nr 827/68 av den 28 juni 1968 (EGT nr L 151,
30.6.1968, s. 16), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 794/94 (EGT nr L92, 9.4.1994, s. 15).
1. Artiklarna 2 och 3 skall ersättas med följande:
”Artikel 2
1. Om inte annat föreskrivs i denna förordning, skall tullsatserna i
Gemensamma tulltaxan gälla för de produkter som förtecknas i bilagan.
2. De allmänna bestämmelserna om tolkningen av den kombinerade
nomenklaturen och dess särskilda tillämpningsföreskrifter skall gällatullklassificeringen av produkter som omfattas av denna förordning.Den tullnomenklatur som följer av tillämpningen av denna förordningskall införlivas i Gemensamma tulltaxan.
3. Om inte annat föreskrivs i denna förordning eller i bestämmelser
som antagits i enlighet därmed och med reservation för de skyldighetersom följer av internationella avtal som rör produkter som är förtecknadei bilagan, skall följande vara förbjudet i handeln med tredje land:
— Uttag av en avgift som har motsvarande verkan som en tull.— Tillämpning av kvantitativa begränsningar eller åtgärder med
motsvarande verkan.
Artikel 3
1. Om gemenskapsmarknaden för en eller flera av de produkter som
förtecknas i bilagan på grund av import eller export påverkas eller hotasav allvarliga störningar som sannolikt kommer att äventyra uppnåendetav de mål som anges i artikel 39 i fördraget, får lämpliga åtgärder vidtasi samband med handeln med tredje land till dess att sådan störning eller
sådant hot om störning har upphört.
Rådet skall på kommissionens förslag och i enlighet med det
röstningsförfarande som föreskrivs i artikel 43.2 i fördraget anta
allmänna tillämpningsföreskrifter till denna punkt och skall bestämma i
vilka fall och inom vilka gränser medlemsstater får vidta skyddså-tgärder.
2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår, skall kommissionen
på begäran från en medlemsstat eller på eget initiativ, besluta om denödvändiga åtgärderna. Medlemsstaterna skall underrättas om sådanaåtgärder, vilka skall träda i kraft omedelbart. Om kommissionen mottaren begäran från en medlemsstat, skall den fatta beslut därom inom trearbetsdagar från och med mottagandet av begäran.
3. En medlemsstat får inom tre arbetsdagar från och med under-
rättelsen hänskjuta kommissionens beslut om sådana åtgärder till rådet.Rådet skall sammanträda utan dröjsmål. Det får med kvalificeradmajoritet ändra eller upphäva beslutet ifråga.
4. Denna artikel skall tillämpas med beaktande av de skyldigheter
som följer av avtal som slutits i enlighet med artikel 228.2 i fördraget.”
2. Artikel 6 skall ersättas med följande:
”Artikel 6
Om det hänvisas till denna artikel, skall åtgärder vidtas i enlighet med
de förfaranden som föreskrivs i artikel 38 i förordning 136/66/EEG ochmotsvarande artiklar i övriga förordningar om den gemensammaorganisationen av marknaderna på jordbruksområdet.”
II. Rådets förordning (EEG) nr 234/79 av den 5 februari 1979 (EGT nr L 34,
9.2.1979, s. 2), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 3209/89 (EGT nr L312, 27.10.1989, s. 5).
Artikel 2.2 skall utgå.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 93
BILAGA 22
DE MEST A VLÄGSNA REGIONERNA
I. Rådets förordning (EEG) nr 3763/91 av den 16 december 1991 (EGT nr L 356,
24.12.1991, s. 1), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 3714/92 (EGT nr L378, 23.12.1992, s. 23)
Artikel 2.2 skall ändras på följande sätt:
a) I första stycket skall den del av meningen som lyder som följer: ”De
importavgifter som fastställs i enlighet med artikel 13.1 i rådets förordning(EEG) nr 2727/75 av den 29 oktober 1975 om den gemensammamarknaden för spannmål” ersättas med följande:
”De importtullar som avses i Gemensamma tulltaxan”.
b) I andra stycket skall orden ”importavgiften (befrielse)” ersättas med
(befrielse från) importtull”.
II. Rådets förordning (EEG) nr 1600/92 av den 15 juni 1992 (EGT nr L 173,
27.6.1992, s. 1), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 3714/92 (EGT nr L378, 23.12.1992, s. 23).
1. I artikel 3.1 utgår orden ”Importavgifter och/eller”.2. I artikel 5.1 a utgår orden ”och/eller de importavgifter som avses i artikel 9
i rådets förordning (EEG) nr 805/68 av den 27 juni 1968 om dengemensamma organisationen av marknaden för nötkött”.
3. I artikel 7 utgår orden ”importavgiften och/eller”.
III. Rådets förordning (EEG) nr 1601/92 av den 15 juni 1992 (EGT nr L 173,
27.6.1992, s. 13), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 3714/92 (EGT nr L
378, 23.12.1992, s. 23).
1. I artikel 3.1 utgår orden ”Importavgifter och/eller”.
2. I artikel 5.1 a utgår orden ”och/eller de importavgifter som avses i artikel 9
i rådets förordning (EEG) nr 805/68”.!
B1994R3290 — SV — 01.07.1997 — 002.001 — 94