1999R2316 — SV — 01.07.2003 — 005.002 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 2316/1999
av den 22 oktober 1999
om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 1251/1999 om upprättande av ett
stödsystem för producenter av vissa jordbruksgrödor
(EGT L 280, 30.10.1999, s. 43)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Kommissionens förordning (EG) nr 1454/2000 av den 3 juli 2000 L 163 28 4.7.2000
►M2Kommissionens förordning (EG) nr 2860/2000 av den 27 december 2000 L 332 63 28.12.2000
►M3Kommissionens förordning (EG) nr 556/2001 av den 21 mars 2001 L 82 13 22.3.2001
►M4Kommissionens förordning (EG) nr 1157/2001 av den 13 juni 2001 L 157 8 14.6.2001
►M5Kommissionens förordning (EG) nr 327/2002 av den 21 februari 2002 L 51 14 22.2.2002
►M6Kommissionens förordning (EG) nr 335/2003 av den 21 februari 2003 L 49 3 22.2.2003
►M7Kommissionens förordning (EG) nr 1035/2003 av den 17 juni 2003 L 150 24 18.6.2003
Rättad genom:
►C1Rättelse, EGT L 328, 23.12.2000, s. 55 (2316/1999)
▼B
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 2316/1999
av den 22 oktober 1999
om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 1251/
1999 om upprättande av ett stödsystem för producenter av vissa
jordbruksgrödor
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT
DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenska-
pen,
med beaktande av rådetsförordning (EG) nr 1251/1999 av den 17 maj
1999 om upprättande av ett stödsystem för producenter av vissa jord-
bruksgrödor (1), särskilt artikel 9 i denna, och
av följande skäl:
1.Genom förordning (EG) nr 1251/1999 ersattes det stödsystem för
producenter av vissa jordbruksgrödor som det fanns
bestämmelser om i rådets förordning (EEG) nr 1765/92 (2),
senast ändrad genom förordning (EG) nr 1624/98 (3). Till följd
av att det nya systemet medfört ändringar, och med hänsyn tillde erfarenheter som gjorts, bör tillämpningsföreskrifterna tillsystemet med arealersättning harmoniseras och i förekommande
fall förenklas. Av tydlighetsskäl bör följaktligen en revidering
göras av de särskilda förordningar som tidigare gällde för olikaaspekter av detta system nämligen kommissionens förordningar(EEG) nr 2467/92 (
4), ändrad genom förordning (EEG) nr 3738/
92 (5), (EEG) nr 2836/93 (6), senast ändrad genom förordning
(EG) nr 1503/97 (7), (EG) nr 762/94 (8), senast ändrad genom
förordning (EG) nr 1981/98 (9), (EG) nr 1098/94 (10), senast
ändrad genom förordning (EG) nr 1945/1999 (11), (EG) nr 1237/
95 (12), senast ändrad genom förordning (EG) nr 2017/97 (13),
(EG) nr 658/96 (14), senast ändrad genom förordning (EG) nr
610/1999 (15), och (EG) nr 1577/98 (16), och bestämmelserna i
dessa förordningar bör samlas i en enda text.
2.De arealersättningar som avses i förordning (EG) nr 1251/1999bör begränsas till vissa närmare angivna områden. Det börendast vara tillåtet att lämna in en ansökan om arealersättningper jordbruksskifte och regleringsår. Ett skifte för vilket detlämnas in en ansökan om arealstöd enligt en annan gemensamorganisation av marknaden under samma regleringsår bör inte
berättiga till arealersättning. Arealersättning kan beviljas för
arealer för vilka stöd erhålls enligt en ordning som omfattas avgemenskapens struktur- och miljöpolitik.
3.I artikel 7 i förordning (EG) nr 1251/1999 fastställs vilken marksom berättigar till arealersättning. I nämnda artikel tillåts vissaundantag som måste kontrolleras av medlemsstaterna och som
inte får motverka bestämmelserna i förordning (EG) nr 1251/
1999. För att förhindra denna risk bör lämpliga åtgärderfastställas för att behålla den totala arealen stödberättigande1999R2316 — SV — 01.07.2003 — 005.002 — 2
(1) EGT L 160, 26.6.1999, s. 1.
(2) EGT L 181, 1.7.1992, s. 12.
(3) EGT L 210, 28.7.1998, s. 3.
(4) EGT L 246, 27.8.1992, s. 11.
(5) EGT L 380, 24.12.1992, s. 24.
(6) EGT L 260, 19.10.1993, s. 3.
(7) EGT L 202, 30.7.1997, s. 48.
(8) EGT L 90, 7.4.1994, s. 8.
(9) EGT L 256, 19.9.1998, s. 8.
(10) EGT L 121, 12.5.1994, s. 12.
(11) EGT L 241, 11.9.1999, s. 14.
(12) EGT L 121, 1.6.1995, s. 29.
(13) EGT L 284, 16.10.1997, s. 36.
(14) EGT L 91, 12.4.1996, s. 46.
(15) EGT L 75, 20.3.1999, s. 24.
(16) EGT L 206, 23.7.1998, s. 17.
▼B
mark på nuvarande nivå och för att undvika avsevärda ökningar.
Därför bör vissa fleråriga grödor betraktas som om de ingår iväxelbruk. Arealer som omfattas av omstruktureringsprogram
kan också berättiga till arealersättning. Begreppen omstruktu-
rering, avsevärd ökning av jordbruksarealen och skyldighet attväxla stödberättigande och icke stödberättigande mark bör defi-nieras.
4.Det bör förhindras att arealer besås enbart för att arealersättning
skall kunna erhållas. Vissa villkor för sådd och skötsel av
odlingar bör specificeras, särskilt när det gäller oljeväxter,proteingrödor, oljelin och durumvete. För att ta hänsyn till skill-naderna mellan de olika jordbrukstekniska metoder som användsinom gemenskapen bör lokala normer beaktas.
5.För att upprätthålla gemenskapens politik avseende kvalitets-
förbättring bör rätten till arealersättning för raps och rybs
begränsas till sökande som har använt utsäde av viss sort ochkvalitet. Vid fastställandet av de sorter som berättigar till stödär det lämpligt att, i syfte att uppnå enhetlighet, förenkling ochen god förvaltning, hänvisa till den gemensamma sortlistan förarter av lantbruksväxter som upprättats genom rådets direktiv
70/457/EEG (
1), senast ändrat genom direktiv 98/96/EG (2),
samtidigt som hänvisningen till de stödberättigande sorternaenligt det tidigare systemet, av tydlighets- och kontinuitetsskäl,bör behållas för regleringsåret 2000/2001. Gemenskapens normerför glukosinolat och erukasyra i raps- och rybsfrö bör förtydligas
och de tester som skall användas för att mäta innehållet av
glukosinolat och erukasyra i utsädesprover bör fastställas.Systemet med utsäde av sammansatta sorter av raps, rybs ochvissa andra utsädessorter bör klarläggas. Det är nödvändigt attfastställa vilka sorter av solrosfrö som är avsedda för direktkonsumtion.
6.De medlemsstater där majs inte är en traditionell gröda bör fåfastställa en basareal för gräsensilage. Begreppet gräsensilagebör definieras.
7.Normer för sötlupiner bör fastställas liksom de metoder somskall användas för att fastställa om ett lupinprov är sött eller inte.
8.Enligt förordning (EG) nr 1251/1999 skall det tillägg till area-
lersättningen som avses i artikel 5 i den förordningen beviljas
durumveteproducenter i traditionella produktionsområden inomgränsen för en maximal garantiareal för varje berörd medlems-stat. Denna maximala areal kan fördelas mellan olikaproduktionsområden. För att undvika en uppsplittring av produk-
tionsområden och för att iaktta proportionalitetsprincipen vid
tillämpning av påföljder vid överskridanden är det nödvändigtatt föreskriva en de minimis -regel för storlekar på dessa
områden. Vissa medlemsstater har tilldelats arealer som berät-tigar till det särskilda stödet för durumvete i icke-traditionellaområden. De regioner i en medlemsstat som kan dra nytta av
detta bör därför fastställas. Enligt förordning (EG) nr 1251/1999
är det obligatoriskt att använda certifierat utsäde av durumvete.Särskilda åtgärder bör vidtas för att säkerställa att sådant utsädeanvänds. En minimikvantitet bör fastställas, liksom enövergångsperiod för att uppnå denna kvantitet, i syfte att undvika
problem med försörjningen av och störningar av marknaden för
certifierat utsäde. Med hänsyn till skillnaderna mellan medlems-staterna och mellan regionerna inom medlemsstaterna när detgäller jordbruk, bör de berörda medlemsstaterna få fastställadenna kvantitet och besluta om eventuella övergångsåtgärder.
9.I förordning (EG) nr 1251/1999 föreskrivs bland annat att
systemet med arealersättning skall tillämpas inom ramen för ett
system med regionala basarealer. För att säkerställa delsnödvändig öppenhet och insyn dels en enhetlig förvaltning av1999R2316 — SV — 01.07.2003 — 005.002 — 3
(1) EGT L 225, 12.10.1970, s. 1.
(2) EGT L 25, 1.2.1999, s. 27.
▼B
dessa arealer, bör det antal hektar som berättigar till arealersätt-
ning samt fördelningen av dessa fastställas för varjemedlemsstat.
10.I enlighet med artikel 3 i förordning (EG) nr 1251/1999 är dettillåtet att i regionaliseringsplanerna skilja mellan bevattnade
och icke-bevattnade arealer. Begreppet bevattning bör definieras.
En särskild basareal får också upprättas för majs. I vissamedlemsstater får denna areal huvudsakligen gälla majsensilage.Av naturliga skäl kan avkastningen för majsensilage inteuttryckas i ton per hektar. Följaktligen bör den avkastning somskall tillämpas i detta fall fastställas. Medlemsstaterna bör få
möjlighet att fastställa den avkastning som skall tillämpas för
majsensilage i förhållande till avkastningen för jämförbara jord-bruksgrödor i regionen i fråga.
11.Det bör klargöras hur stora arealer som skall beaktas vid beräk-ningen av den procentsats med vilken basarealen eventuellt haröverskridits, liksom regler för hur denna procentsats skallfastställas. I de fall då en särskild basareal fastställs för majs,för bevattnade arealer eller gräsensilage, bör det utfärdas
särskilda bestämmelser för hur stora arealer som skall beaktas
vid beräkningen av eventuellt överskridande av basarealen ifråga. Bestämmelserna för att fastställa den procentsats medvilken basarealen eventuellt har överskridits måste under allaomständigheter säkerställa att basarealen iakttas. Det bör också
klargörashur den procents atsmed vilken den maximala garantia-
realen för durumvete har överskridits skall beräknas.
12.För att undvika att invecklade regionaliseringsplaner leder till att
den verkliga avkastningen avsevärt överstiger referensavkast-
ningen, föreskrivs i förordning (EG) nr 1251/1999 attarealersättningen under det följande regleringsåret skall justerasi proportion till överskridandet av den genomsnittliga referensav-kastning som följer av regionaliseringsplanerna. De uppgifter
som är nödvändiga för att beräkna ett eventuellt överskridande
av referensavkastningen måste finnas tillgängliga i god tid. Detförfarande som skall följas för att konstatera ett överskridandebör fastställas, liksom de referensavkastningar som följer av deregionaliseringsplaner som upprättas enligt kriterierna i artikel 3i förordning (EG) nr 1251/1999.
13.För att vara berättigad till sådan arealersättning som avses iartikel 2 i förordning (EG) nr 1251/1999 är producenten skyldig
att ta en del av sin mark ur produktion. För att säkerställa att
arealuttagen bidrar till en bättre stabilitet på marknaderna börtillämpningsföreskrifter fastställas på ett sådant sätt att de säkrarnödvändig effektivitet och så att överensstämmelse bibehållsmed hela det system som upprättats genom förordning (EG) nr1251/1999. Utan att för den skull definitivt utesluta andra arealer
än dem som avses i artikel 7 i förordning (EG) nr 1251/1999,
bör det därför fastställas att de arealer som beaktas för uttag ärjämförbara med dem som har beaktats vid beräkningen av denregionala basarealen. Effektiviteten hos systemet kan förbättrasgenom att det fastställs att arealuttag skall tillämpas för samman-
hängande minimiarealer. Dessutom bör bestämmelser fastställas
rörande miljöskydd, skötsel och användning av de uttagna area-lerna. Enligt förordning (EG) nr 1251/1999 behöver deproducenter vars ansökningar inte överstiger en produktion på92 ton spannmål inte göra något uttag. Den metod som användsför att beräkna produktionsgränsen på 92 ton spannmål bör
anges. Av tydlighetsskäl bör bestämmelser fastställas för de fall
då skyldigheten att ta mark ur produktion inte uppfylls.
14.Den kortaste period under vilken marken måste förbli ur produk-tion bör motsvara vegetationsperioderna för de jordbruksgrödorsom avses i förordning (EG) nr 1251/1999. För att hänsyn skallkunna tas till vissa särskilda omständigheter bör det emellertidvara möjligt att använda de uttagna arealerna innan minimipe-rioden för uttag är avslutad.1999R2316 — SV — 01.07.2003 — 005.002 — 4
▼B
15.Ett system som garanterar en minimibetalning till de jordbrukare
som åtar sig att ta vissa arealer ur produktion under en period
som inte överstiger fem regleringsår bör införas. Det bör ocksåfastställas vilka justeringar och påföljder som skall tillämpasinom ramen för ett sådant system.
16.I rådetsförordning (EEG) nr 3653/90 av den 11 december 1990om övergångsbestämmelser beträffande den gemensamma orga-
nisationen av marknaden för spannmål och ris i Portugal (
1),
ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 1664/95 (2),
föreskrivs ett direkt stöd per hektar för vissa spannmålsslagunder en övergångsperiod. I enlighet med artikel 6.4 i förordning(EG) nr 1251/1999 kan sådant stöd beaktas endast vid beräkning
av kompensation för skyldighet att ta mark ur produktion.
17.Enligt artikel 8.2 i förordning (EG) nr 1251/1999 skall produ-
center av spannmål, oljeväxter och proteingrödor ha sått sittutsäde senast den 31 maj. I vissa fall får den sista dagen försådd på grund av klimatförhållandena senareläggas till efter den31 maj. Perioden för sådd och för inlämnande av ansökningar
bör förlängas för vissa grödor i vissa områden. Den förlängda
perioden för sådd får inte göra stödsystemet mindre effektivteller inverka negativt på det kontrollsystem som infördes genområdetsförordning (EEG) nr 3508/92 (
3), senast ändrad genom
förordning (EG) nr 1036/1999 (4).
18.För att säkerställa en regelbunden tillgång på sötmajs för bearbe-tningsindustrin under hela regleringsåret bör producenter tillåtasatt sprida sin sådd över en längre period. Sista dagen för sådd avsötmajs bör därför skjutas upp till den 15 juni.
19.Enligt artikel 10.7 i förordning (EG) nr 1251/1999 får de
medlemsstater, i vilka det finns en risk för att referensarealen
avsevärt överskrids, begränsa den areal för vilken en enskildproducent får ansöka om grödspecifik arealersättning föroljeväxter. Denna begränsning bör fastställas på grundval avobjektiva kriterier och beräknas som en procentsats av produ-centens stödberättigande jordbruksareal. Begränsningen kan
variera beroende på regionala basarealer. Producenterna bör
underrättas om denna begränsning före ett bestämt datum ochinnan sådden av oljeväxter påbörjas. Om en producent ansökerom grödspecifik arealersättning för oljeväxter för mark utöverdenna begränsning bör sådan mark inte beaktas vid ansökan.Följaktligen kan det bli nödvändigt att begränsa den markareal
för vilken en producent kan erhålla arealersättning för mark ur
produktion.
20.För att säkerställa att systemet med arealersättning fungerar påett tillfredsställande sätt under ett regleringsår är det nödvändigtmed statistisk övervakning av systemet för det berörda regle-
ringsåret. För att budgetprognoser på gemenskapsnivå skall
kunna upprättas måste preliminära uppgifter lämnas in senastden 15 september för det innevarande regleringsåret. Det datumdå den definitiva procentsatsen för överskridandet skall meddelasbör också fastställas. Uppgifter om beräkningsgrunder för even-
tuella överskridanden av basarealer och av maximala
garantiarealer för durumvete samt deras eventuella fördelningpå delbasarealer eller regioner bör finnas tillgängliga i god tid.
21.Den ordning som fastställs i förordning (EG) nr 1251/1999kommer att tillämpasfrån och med reglerings året 2000/01. Föratt berörda producenter skall kunna genomföra sådd och eventu-
ellt arealuttag och lämna in sina ansökningar om arealersättning
för detta regleringsår med kännedom om och med beaktande avtilllämpningsföreskrifterna i det nya systemet bör bestämmel-1999R2316 — SV — 01.07.2003 — 005.002 — 5
(1) EGT L 362, 27.12.1990, s. 28.
(2) EGT L 158, 8.7.1995, s. 13.
(3) EGT L 355, 5.12.1992, s. 1.
(4) EGT L 127, 21.5.1999, s. 4.
▼B
serna i den här förordningen träda i kraft vid offentliggörandet i
Europeiska gemenskapernas officiella tidning .
22.Förvaltningskommitten för spannmål har inte avgivit något
yttrande inom den tid som dess ordförande har bestämt.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
Berättigande till arealersättning
AVDELNING 1
Allmänna bestämmelser
Artikel 1
1. Den arealersättning som avses i förordning (EG) nr 1251/1999
skall beviljas på de villkor som anges i den här förordningen.
2. Endast en ansökan om arealersättning får lämnas in per jordbruks-
skifte och regleringsår.
3. Arealersättning får inte beviljas för skiften som med avseende på
samma regleringsår omfattas av en ansökan om hektarstöd inom ramenför en ordning som finansieras i enlighet med artikel 1.2 b i rådetsförordning (EG) nr 1258/1999 (
1) för andra jordbruksgrödor än de som
angesi förordning (EG) nr 1251/1999.
Artikel 2
1. För att målen i artikel 7 i förordning (EG) nr 1251/1999 skall
uppnås skall de definitioner av permanent betesmark, permanentagrödor, fleråriga jordbruksgrödor och omstruktureringsprogram somangesi bilaga I till denna förordning tillämpas .
2. Arealer för vilka stöd har beviljats enligt avdelning 1 i rådets
förordning (EEG) nr 2328/91 (
2) eller enligt rådetsförordning (EEG)
nr 3766/91 (3) eller, när det gäller Finland eller Sverige, arealer som
har tagits ur produktion enligt ett nationellt system för arealuttag skallantas som berättigande till arealersättning.
3. De arealer som har förklarats som nya stödberättigande arealer av
medlemsstaterna inom ramen för ett omstruktureringsprogram får inte
överskrida de arealer som har förklarats som nya, icke stödberättigande
arealer enligt samma program med mer än 5 %. Följande skall emel-lertid inte beaktas vid beräkningen av ökningen av dessa arealer:
a) I de nya tyska delstaterna: 2 500 hektar som omfattades av en
omstrukturering av jordbruksmark under perioden den 1 januari-30juni 1992 och där jordbruksgrödor odlades för skörd år 1993.
b) De resterande arealer som omfattas av planerna för röjning av
vinodlingar för regleringsåret 1991/92, som godkänts före den 31december 1991 enligt rådetsförordningar (EEG) nr 1442/88 (
4) och
(EEG) nr 2239/86 (5), och som genomförs inom de tidsgränser som
anges i dessa förordningar.
4. Vid tillämpning av bestämmelser i artikel 7 tredje stycket i
förordning (EG) nr 1251/1999 får en medlemsstat inte öka sin samman-lagda areal stödberättigande mark, vare sig tillfälligt eller permanent,med mer än 0,1 % av sin sammanlagda basareal.1999R2316 — SV — 01.07.2003 — 005.002 — 6
(1) EGT L 160, 26.6.1999, s. 103.
(2) EGT L 218, 6.8.1991, s. 1.
(3) EGT L 356, 24.12.1991, s. 17.
(4) EGT L 132, 28.5.1988, s. 3.
(5) EGT L 196, 18.7.1986, s. 1.
▼B
Medlemsstaterna skall till kommissionen översända en årlig förteckning
över tillstånd som beviljats enligt artikel 7 tredje stycket, med uppgiftom antalet jordbrukare, berörda arealer och skälen för beviljandet.
I särskilda, vederbörligen motiverade fall får den övre gräns som avses
i första stycket ses över i enlighet med förfarandet i artikel 23 i rådetsförordning (EEG) nr 1766/92 (
1).
5. De fall som avses i artikel 7 fjärde stycket i förordning (EG) nr
1251/1999 är sådana fall då en producent kan lämna relevanta ochobjektiva skäl för att byta icke stödberättigande arealer på sitt jord-
bruksföretag mot stödberättigande, förutsatt att medlemsstaten kan
intyga att det inte finns något giltigt skäl att motsätta sig utbytet,särskilt med hänsyn till miljörisker. Bytet får aldrig medföra någonökning av den totala stödberättigande åkerarealen på företaget.Medlemsstaterna skall införa ett system för förhandsanmälan ochgodkännande av sådana byten.
Medlemsstaterna skall senast den 31 maj varje år till kommissionen
överlämna en plan som innehåller en förteckning över de kriterier somhar legat till grund för godkännande av byten och bevisför att den
sammanlagda stödberättigande arealen inte har ökat till följd av sådana
byten.
Artikel 3
1. Arealersättning för jordbruksgrödor skall beviljas endast för
följande arealer:
a) Arealer som ligger i regioner som medlemsstaten ur klimat- och
jordbrukssynpunkt har förklarat vara lämpade för odling av jord-bruksgrödor. Medlemsstaterna får fastställa att en region inte ärlämpad för odling av vissa jordbruksgrödor.
b) Arealer som helt och hållet har besåtts i enlighet med lokala normer.
Då spannmål sås blandat med oljeväxter eller proteingrödor, eller dåoljeväxter sås blandat med proteingrödor, skall arealersättningen
vara den av de berörda ersättningarna som är lägst.
c) Arealer på vilka jordbruksgrödan behålls under normala växtvillkor
och enligt lokala normer minst fram till början av blomningstiden.
Oljeväxter, proteingrödor, oljelin, lin som odlas för fiberproduktion
och durumvete skall dessutom behållas under normala växtvillkor
enligt lokala normer minst till och med den 30 juni före regleringså-
ret i fråga, utom i de fall då grödor skördas vid full mognad föredetta datum. Proteingrödor får inte skördas förrän efter mjölkmog-nadsstadiet.
Hampa som odlas för fiberproduktion skall, för att möjliggöra de
kontroller som avses i artikel 5a.2 i förordning (EG) nr 1251/1999,behållasunder normala växtvillkor enligt lokala normer i mins t tio
dagar efter blomningens slut. Om kontrollpersonalen anger de repre-
sentativa delar av varje berört skifte som, för kontroll enligtförfarandet i bilaga XIII, måste behållas fram till och med tio dagarefter avslutad blomningstid, får medlemsstaten dock tillåta atthampa avsedd för fiberproduktion skördas efter det att blomnings-tiden inträtt, men före utgången av de tio dagar som närmast följer
på blomningstiden.
d) Arealer för vilka ansökan uppgår till minst 0,3 ha och för vilka varje
skifte överstiger den minimistorlek som fastställs av medlemsstaten
för den berörda regionen.
1 a Genom undantag från punkt 1 c skall arealer som helt och hållet
har besåtts och där grödorna odlas i enlighet med lokala normer, menpå vilka grödorna, på grund av särskilda väderförhållanden som erkänts1999R2316 — SV — 01.07.2003 — 005.002 — 7
(1) EGT L 181, 1.7.1992, s. 21.▼M5
▼B
▼M4
▼M4
av medlemsstaterna, inte klarar och/eller uppnår det utvecklingsstudium
som fastställs i denna punkt för de olika typerna av grödor, förblirstödberättigande för arealersättning under förutsättning att arealerna i
fråga inte används för andra ändamål fram till de fastställda fristerna.
2. Om en producentss tödberättigande arealer ligger i flera produk-
tionsregioner avgör belägenheten för varje enskild areal som omfattas
av ansökan vilket belopp som skall betalas ut.
3. De medlemsstater som tillämpar en särskild behandling för majs i
en region där majs främst odlas för ensilage, får för alla majsarealer i
den berörda regionen tillämpa den avkastning som gäller för foder-
spannmål i denna region.
AVDELNING 2
Särskilda bestämmelser för vissa jordbruksgrödor
Artikel 4
1. Medlemsstaterna skall genomföra en kvalitetspolitik för raps- och
rybsfrö genom att begränsa rätten till arealersättning till arealer som
besåtts med certifierat utsäde av sådana dubbellåga raps- och rybssortersom före utbetalningstillfället anmälts och förtecknats som sådana i dengemensamma sortlistan för arter av lantbruksväxter som upprättadesgenom rådetsdirektiv 2002/53/EG (
1). I de fall där en sort tas bort
från den gemensamma sortlistan skall bidragsberättigandet bestå senast
till och med den 30 juni det tredje året efter det att godkännandet harlöpt ut. Med dubbellåga sorter avses sorter som producerar frö med enhögsta glukosinolathalt på 25 µmol/gram vid en vattenhalt på 9 %,
bestämd i enlighet med EN ISO 9167-1: 1995, och med ett erukasy-reinnehåll på högst 2 % av det totala innehållet av fettsyra, bestämt i
enlighet med EN ISO 5508: 1995.
2. Utan hinder av bestämmelserna i punkt 1 får medlemsstaterna
utvidga rätten till arealersättning till att omfatta arealer som besåtts
med raps eller rybs av en eller flera av följande utsädeskategorier:
a) Certifierat utsäde av dubbellåga sammansatta sorter vars
beståndsdelar anmälts och förtecknats, och i tillämpliga fall angivitssom dubbellåga, i den gemensamma sortlistan för arter av lant-
bruksväxter.
b) Utsäde som erhålls vid skörd efter sådd inom samma jordbruks-
företag av certifierat utsäde av någon av de dubbellåga sorterna.
c) Utsäde av sorter som före sådd är registrerade för besiktning och
kontroll i syfte att producera en gröda vars frö är avsett att användassom förädlarutsäde, stamutsäde, basutsäde eller certifikatutsäde,eller till forsknings- och försöksändamål för att avgöra om sortenkan föras upp på en medlemsstats nationella sortlista och därefter
på den gemensamma sortlistan som en dubbellåg sort.
d) Certifierat utsäde av någon av sorterna ”Bienvenu” och ”Jet Neuf”
med avseende på vilket ett odlingsavtal har ingåtts före sådd mellan
producenten och en köpare, som särskilt godkänts för detta ändamål
av den behöriga myndigheten i medlemsstaten, i syfte att producerafrö för framställning av olja avsedd för särskilda livsmedelsändamål.
e) Utsäde av sorter med en halt av erukasyra som är högre än 40 % av
det totala innehållet av fettsyra och med avseende på vilket ettodlingsavtal har ingåtts före sådd med en godkänd förste köpare, isyfte att producera frö avsedda att användas för andra angivnaändamål än livsmedel eller som utsäde till en sådan gröda.1999R2316 — SV — 01.07.2003 — 005.002 — 8
(1) EGT L 193, 20.7.2002, s. 1.▼B
▼M7
▼B
▼M5
▼B
▼M5
4. För regleringsåret 2000/01 skall också arealer som har besåtts
med certifierat utsäde av de sorter och sammansatta sorter som angesi bilaga II till förordning (EG) nr 658/96 berättiga till arealersättning.
5. För att målen i artikel 10.9 i förordning (EG) nr 1251/1999 skall
uppnås skall de sorter av solrosfrö som utgör solrosfrö för direktkonsumtion vara de sorter som anges i bilaga II.
Artikel 5
Med sötlupiner avses lupinsorter som ger högst 5 % bittra frön.
Innehållet bittra frön skall beräknas enligt den undersökningsmetod
som anges i bilaga III.
Artikel 6
1. Vid tillämpningen av artikel 5 första stycket i förordning (EG) nr
1251/1999 skall producenterna av durumvete i de områden som anges ibilaga II till den förordningen erhålla tillägget till arealersättningen förhögst det antal hektar som gäller för den maximala areal som anges i
bilaga III till den förordningen.
Vid tillämpningen av bilaga II till förordning (EG) nr 1251/1999 skall
Pannonien i Österrike omfatta de områden som anges i bilaga IV till
den här förordningen.
2. Vid fördelning av den maximala garantiarealen mellan de produk-
tionsområden och de produktionsregioner som avses i artikel 5 tredje
stycket i förordning (EG) nr 1251/1999 skall följande bestämmelser
gälla:
a) Om arealen i en produktionsregion understiger 500 ha får de
berörda medlemsstaterna slå ihop regionen i fråga med enangränsande produktionsregion.
b) Italien får ta hänsyn till de arealer som traditionellt använts för
odling av durumvete och som omfattas av det femåriga arealuttagetunder perioden 1993-1997.
c) De berörda medlemsstaterna skall senast den 15 september det
regleringsår som föregår det år för vilket arealersättning begärs,
underrätta producenterna och kommissionen om fördelningen avden maximala garantiarealen.
3. För alla de jordbruksskiften som berättigar till arealersättning för
de jordbruksgrödor som avses i artikel 1 i förordning (EG) nr 1251/1999, och som är besådda med durumvete, skall det särskilda stödsom avses i artikel 5 fjärde stycket i förordningen (EG) nr 1251/1999,beviljasi de områden s om angesi bilaga V till den här förordningen
med en begränsning till det antal hektar som anges i bilaga IV till
förordning (EG) nr 1251/1999.
4. För beviljande av stöd för durumvete enligt punkterna 1 och 3
skall de ansökningar om arealstöd som avses i artikel 4 i kommission-
ensförordning (EEG) nr 3887/92 (
1) innehålla alla uppgifter som krävs
för att identifiera de skiften som är besådda med durumvete ochåtföljas av ett bevis för att certifierat utsäde har använts.
En ansökan om stöd för durumvete kan endast lämnas in om
a) en ansökan om arealersättning för motsvarande antal hektar durum-
vete lämnasin,
b) utsäde som certifierats i enlighet med rådets direktiv 66/402/EEG (
2)
används.1999R2316 — SV — 01.07.2003 — 005.002 — 9
(1) EGT L 391, 31.12.1992, s. 36.
(2) EGT 125, 11.7.1966, s. 2309/66.▼B
▼B
5. Medlemsstaterna skall fastställa den minimikvantitet av certifierat
utsäde som skall användas enligt den jordbrukspraxis som gäller i denberörda medlemsstaten.
Denna kvantitet får uppnås under den övergångsperiod på högst tre år
som inleddes den 1 juli 1998 i enlighet med de särskilda åtgärder sommedlemsstaterna underrättade kommissionen om senast den 30 juni1998.
Om en skillnad konstateras mellan den minimikvantitet certifierat
utsäde som har fastställts av medlemsstaten och den kvantitet som
faktiskt har använts, skall arealen beräknas genom att den totala kvan-titet certifierat utsäde för vilken jordbrukaren har lämnat bevis på attden använtsdelasmed den minimikvantitet per hektar s om harfastställts av medlemsstaten för den region där den berörda jordbru-karen är verksam. Den på detta sätt fastställda arealen skall, efter
tillämpning av ovannämnda avdrag, användas vid fastställandet av ett
eventuellt berättigande till tillägget eller det särskilda stödet.
6. Tillägget och det särskilda stödet för durumvete skall betalas ut
samtidigt som arealersättningen.
Artikel 7
1. Vid tillämpningen av artikel 1.3 i förordning (EG) nr 1251/1999
skall med gräsensilage avses en gröda som odlas på en areal som
huvudsakligen besås med gräs och som skördas i fuktigt tillstånd minst
en gång per år, för konservering i sluten miljö genom anaerob jäsning.►
M4För arealer avsedda för produktion av gräsutsäde som certifie-
ratsenligt direktiv 66/401/EEG under innevarande reglerings år får detinte betalasut arealers ättning. ◄
2. Bestämmelserna i denna förordning skall tillämpas i fråga om
gräsensilage med undantag av villkoret avseende blomning som anges
i artikel 3.1 c.
3. Producenter i de medlemsstater som utfärdar bestämmelser om en
särskild areal för gräsensilage enligt bilaga VI, skall vara berättigadetill arealersättning för gräsensilage.
Artikel 7a
1. Vid tillämpningen av artikel 5a.1 i förordning (EG) nr 1251/1999
skall arealersättningen för lin och hampa som odlas för fiberproduktion
vara underställd följande villkor:
a) En kopia av ett av de avtal eller det åtagande som avses i artikel 2.1
i rådetsförordning (EG) nr 1673/2000 (
1) skall lämnas in senast den
15 september efter inlämnande av den ansökan om arealersättningsom avses i artikel 8.2 i förordning (EG) nr 1251/1999 eller senastett tidigare datum som fastställs av medlemsstaten.
b) Användning av utsäden av de sorter som förtecknas i bilaga XII per
den 15 maj före det regleringsår för vilket arealersättningen sökts.Beträffande hampa som odlas för fiberproduktion skall utsädetockså ha certifierats enligt rådets direktiv 69/208/EEG (
2).
2. För kontroll av det utsäde som använts för lin som odlas för fibe-
rproduktion och av det certifierade utsäde som använts för hampa som
odlas för fiberproduktion skall den ansökan om ”arealstöd” som avses iartikel 4 i förordning (EEG) nr 3887/92 åtföljasav de officiellaetiketter från förpackningarna för det använda utsädet, vilka utfärdatsenligt rådets direktiv 69/208/EEG, särskilt artikel 10 i. detta eller enligt
bestämmelser som antagits på grundval av denna artikel, eller,
beträffande lin som odlas för fiberproduktion, av annan dokumentationsom bedöms likvärdig av den berörda medlemsstaten, däri inbegripet1999R2316 — SV — 01.07.2003 — 005.002 — 10
(1) EGT L 193, 29.7.2000, s. 16.
(2) EGT L 169, 10.7.1969, s. 3.▼M5
▼B
▼M2
▼M2
de intyg som föreskrivs enligt artikel 14 i det direktivet. Om sådden ägt
rum efter sista datum för inlämnande av ansökan om ”arealstöd”, skalletiketterna eller de handlingar som bedöms likvärdiga lämnas in senast
den 30 juni efter inlämnande av ansökan.
När det gäller etiketter för utsäde för hampa som odlas för fiberproduk-
tion får medlemsstaterna föreskriva att etiketterna skall sändas tillbaka
till jordbrukaren när de visats upp för de behöriga myndigheterna i
samband med ansökningar om ”arealstöd”, om samma etiketter måstevisas upp för andra nationella myndigheter.
3. För beviljande av arealersättning för hampa som odlas för fibe-
rproduktion skall de ansökningar om ”arealstöd” som avses i artikel 4i förordning (EEG) nr 3887/92 innehålla följande uppgifter:
a) samtliga uppgifter som krävs för att identifiera de skiften som är
besådda med hampa för varje sort som använts, och
b) uppgifter som anger hur mycket utsäde som använts, uttryckt i kg
per hektar.
Medlemsstaterna får fastställa den minsta mängd utsäde som är
förenlig med god odlingssed. Denna information skall meddelaskommissionen senast den 15 maj 2001.
Artikel 7b
1. För tillämpningen av artikel 5a.2 i förordning (EG) nr 1251/1999
beskrivs i bilaga XIII den metod som de behöriga myndigheterna imedlemsstaten skall använda för att fastställa halten av tetrahydrocan-nabinol (THC) på en viss procentandel av de arealer, som är besåddamed hampa som produceras för fiberproduktion, och som omfattas avstödansökningar.
Medlemsstaterna skall senast den 15 november under det aktuella re-
gleringsåret lämna in en rapport till kommissionen om de fastställdaTHC-halterna. I denna rapport skall för varje sort bl.a. anges
a) beträffande förfarande A, den tidpunkt då provtagningen ägde rum,
b) antalet genomförda tester,
c) de erhållna resultaten efter THC-halt, med intervall om 0,1 %,
d) de åtgärder som vidtagits på nationell nivå.
Om fastställandena för ett signifikant antal prov för en given sort visar
halter av THC som överstiger den gräns som anges i artikel 5a.1 andrastycket i förordning (EG) nr 1251/1999 får kommissionen, utan att detpåverkar tillämpningen av andra åtgärder, enligt förfarandet i artikel 23
i förordning (EEG) nr 1766/92 besluta att använda förfarande B för den
berörda sorten för följande regleringsår.
De hampsorter som är avsedda för produktion av fibrer enligt punkt 2b
i bilaga XII i den här förordningen skall under regleringsåret 2002/
2003 omfattas av förfarande B i alla medlemsstater där de odlas.
2. Kontrollen av THC-halten på minst 30 % av de arealer där hampa
odlas för fiberproduktion och för vilka en ansökan om ersättninglämnats in, måste omfatta minst 30 % av de berörda ansökningarna
och alla utsädessorter som har använts.
Medlemsstaterna skall senast den 15 maj 2001 meddela kommissionen
bestämmelserna och villkoren för systemet med förhandsgodkännande
av odling vilket gör det möjligt att minska, från 30 % till 20 %, den
minsta andel arealer där hampa odlas för fiberproduktion och för vilkaen ansökan om ersättning lämnats in, som skall omfattas av en kontrollav THC-halten. Varje ändring av bestämmelserna eller villkoren skallmeddelas kommissionen. Om ett sådant system tillämpas skallkontrollen omfatta 20 % av de berörda ansökningarna och alla utsädes-
sorter som har använts.
3. Ansökningar om att en hampsort skall tas upp på förteckningen i
bilaga XII skall åtföljas av en rapport med resultaten från de analyser1999R2316 — SV — 01.07.2003 — 005.002 — 11
▼M5
▼M2
▼M2
som gjorts i enlighet med förfarande B i bilaga XIII och en beskrivning
av sorten i fråga.
KAPITEL II
Basarealer och referensavkastning
AVDELNING 1
Allmänna bestämmelser
Artikel 8
De basarealer som avses i artiklarna 2 och 3 i förordning (EG) nr 1251/
1999 angesi bilaga VI.
Artikel 9
1. Om det i regionaliseringsplanen fastställs olika avkastning för
bevattnade och icke-bevattnade arealer i enlighet med artikel 3.3 iförordning (EG) nr 1251/1999 skall medlemsstaterna utfärdabestämmelser för att avgöra om en areal skall anses som bevattnad
under ett regleringsår. De skall särskilt:
a) upprätta en förteckning över de jordbruksgrödor för vilka area-
lersättning får beviljas på grundval av satsen för bevattnadavkastning,
b) upprätta en beskrivning av den bevattningsutrustning som jordbru-
karen skall ha tillgång till och som skall vara avpassad till den
berörda arealen och göra det möjligt att tillföra de vattenmängder
som är nödvändiga för att säkerställa växternas normala utvecklingunder växtperioden,
c) bestämma den bevattningsperiod som skall beaktas.
2. Bestämmelserna i punkt 1 skall inte tillämpas då bevattningen är
ett historiskt betingat särdrag för skiftena, som gör det möjligt att
särskilja och upprätta en förteckning över dessa som till exempel för
produktionsregionerna ”regadío” i Spanien.
AVDELNING 2
Överskridande av arealer
Artikel 10
1. Vid fastställandet av ett eventuellt överskridande av den regionala
basareal som avses i artikel 2.4 i förordning (EG) nr 1251/1999, skall
medlemsstatens behöriga myndighet ta hänsyn till å ena sidan denregionala basareal som fastställs i bilaga VI och å andra sidan tillsumman av de arealer som omfattas av ansökningar om arealersättningför varje gröda inklusive tillhörande obligatoriskt arealuttag. Frivilligt
arealuttag skall räknas in under andra arealer än bevattnade och arealer
för majs och/eller gräsensilage.
2. Vid fastställandet av summan av de arealer för vilka ansökningar
om stöd har lämnats in, skall de ansökningar eller delar av ansökningarsom vid den administrativa kontrollen visar sig vara uppenbart oberätti-gade inte beaktas.
I förekommande fall skall ansökan gälla för den faktiska areal som
bestämts vid kontroll på platsen i enlighet med artikel 6 i förordning(EEG) nr 3887/92.1999R2316 — SV — 01.07.2003 — 005.002 — 12
▼B
▼B
3. Summan av de arealer för vilka ansökningar har lämnats in,
justerad i enlighet med punkt 2, skall ökas med de arealer som besåttsmed jordbruksgrödor i den mening som avses i förordning (EG) nr
1251/1999 och som används som motivering för en ansökan om stöd
enligt rådetsförordning (EG) nr 1254/1999 (
1).
4. Procentsatsen för överskridandet skall fastställas enligt uppställ-
ningen i bilaga VII.
Artikel 11
1. Vid fastställandet av ett eventuellt överskridande av den maxi-
mala garantiarealen för durumvete som berättigar till tilllägget tillarealersättningen skall medlemsstatens behöriga myndighet ta hänsyn
till å ena sidan den maximala garantiareal som fastställs i bilaga III
till förordning (EG) nr 1251/1999, eventuellt fördelad mellan olikaregioner, och å andra sidan summan av de arealer som omfattas avansökningar om tillägget till arealersättningen för durumvete, justeradi enlighet med artikel 10.2 i den här förordningen, och i förekommandefall minskad till följd av tillämpning av artikel 2.4 i förordning (EG) nr
1251/1999.
2. Bestämmelserna i punkt 1 skall tillämpas vid fastställandet av
eventuellt överskridande av den maximala garantiareal som berättigartill särskilt stöd för durumvete som anges i bilaga IV till förordning
(EG) nr 1251/1999.
Artikel 12
1. Om ett sådant överskridande av arealer som avses i artiklarna 10
och 11 konstateras, skall medlemsstaten senast den 31 oktober under
innevarande regleringsår fastställa den definitiva procentsatsen för
överskridandet, angiven med två decimaler.
2. Den definitiva procentsats som därvid erhålls skall användas för
att beräkna den proportionella nedsättningen av den berättigande
arealen
a) för arealersättningen i enlighet med artikel 2.4 första stycket i
förordning (EG) nr 1251/1999,
b) för tillägget och för det särskilda stödet för durumvete efter tillämp-
ning av artikel 2.4 första stycket i förordning (EG) nr 1251/1999.
Artikel 13
Vid tillämpningen av artikel 2.6 i förordning (EG) nr 1251/1999 skall
medlemsstaterna, senast den 15 september under det regleringsår förvilket arealersättningen sökts, fastställa och underrätta kommissionenom följande uppgifter:
a) Den nationella basareal som skall delas upp.
b) De kriterier som medlemsstaten har fastställt för att upprätta delba-
sarealer.
c) Delbasarealerna (antal, benämning och yta).
d) De närmare bestämmelserna för koncentration av de åtgärder som är
tillämpliga vid överskridande.
AVDELNING 3
Överskridande av referensavkastning
Artikel 14
Vid tillämpningen av artikel 3.7 i förordning (EG) nr 1251/1999 skall
sammanställningarna av stödansökningarna och tillhörande avkastningvara de sammanställningar som överlämnats av medlemsstaterna ienlighet med artikel 26 i denna förordning.1999R2316 — SV — 01.07.2003 — 005.002 — 13
(1) EGT L 160, 26.6.1999, s. 21.
▼B
För detta ändamål skall referensavkastningarna vara de som anges i
bilaga VIII till denna förordning.
Artikel 15
För beräkning av den genomsnittliga avkastning som följer av
stödansökningarna för ett visst regleringsår skall
a) arealerna i förekommande fall beaktasefter tillämpning av den
proportionella nedsättning som avses i artikel 2.4 första stycket iförordning (EG) nr 1251/1999,
b) de arealer som använts för odling av oljeväxter och som beviljats
stöd på grundval av den regionala avkastning som tidigare användes
för oljeväxter för regleringsåren 2000/01 och 2001/02 beaktas pågrundval av den genomsnittliga avkastningen för spannmål iregionen,
c) de odlingsarealer för jordbruksgrödor som deklareras som foder-
arealer för bidrag till nötkreatur och får beaktaspå grundval av den
genomsnittliga avkastningen för icke-bevattnad spannmål i regionen.
Artikel 16
Kommissionen skall före den 31 maj varje år göra en jämförande studie
av de uppgifter som avses i artiklarna 14 och 15 och fastställa de
nödvändiga korrigeringskoefficienterna enligt det förfarande som avsesi artikel 23 i förordning (EEG) nr 1766/92.
Artikel 17
De koefficienter som avses i artikel 16 skall tillämpas på all arealersätt-
ning i medlemsstaten eller i det aktuella basarealområdet, med
undantag för tillägget till arealersättningen och det särskilda stödet fördurumvete.
KAPITEL III
Arealuttag
Artikel 18
Med ”arealuttag” avses att en areal som berättigar till arealstöd tas ur
bruk enligt artikel 7 i förordning (EG) nr 1251/1999.
Artikel 19
1. Arealuttag i enlighet med detta kapitel måste omfatta ett samman-
hängande område på minst 0,3 ha som är minst 20 m brett.
Medlemsstaterna får ta följande arealer i beaktande:
a) Mindre områden, om dessa omfattar hela skiften med fasta gränser
såsom murar, häckar eller vattendrag.
b) Hela skiften som är mindre än 20 m breda i regioner där sådana
skiften utgör en traditionell form av uppdelning.
c) Skiften som är minst 10 m breda och ligger utmed permanenta
vattendrag eller sjöar på villkor att de blir föremål för särskildakontroller som har till huvudsakligt syfte att kontrollera att miljönrespekteras. ►
M2I detta fall får den minsta areal som avses i
föregående stycke fastställas till 0,1 hektar. ◄
2. Uttagen mark måste förbli ur bruk under en period som börjar
senast den 15 januari och slutar tidigast den 31 augusti. Medlemssta-
terna skall emellertid fastställa villkor enligt vilka producenterna kantillåtas att så utsäde redan från och med den 15 juli för skörd underföljande år, och villkor som skall uppfyllas för att bete skall tillåtasfrån och med den 15 juli i medlemsstater där växling av betesområdetraditionellt utövas.1999R2316 — SV — 01.07.2003 — 005.002 — 14
▼M3
▼B
▼M5
3. Den uttagna arealen får inte användasför annan jordbruks produk-
tion än den som avses i artikel 6.3 i förordning (EG) nr 1251/1999 ochinte heller användas för andra jordbrukssyften eller vinstgivande syften
som är oförenliga med odling av jordbruksgrödor.
4. Medlemsstaterna skall tillämpa lämpliga bestämmelser som är
förenliga med den särskilda situationen för den uttagna arealen för att
se till att arealen underhålls och att skyddet av miljön säkras.Bestämmelserna kan också gälla växttäcke. I så fall måste bestämmel-serna förhindra att växttäcket används för produktion av utsäde eller tillnågon form av jordbruksändamål före den 31 augusti, eller leda tillproduktion av grödor avsedda för handel, före den 15 januari följande
år.
5. Bestämmelserna i punkterna 3 och 4 skall inte tillämpas på jord-
bruksskiften som tagits ur bruk eller beskogats enligt artiklarna 22, 23,
24 och 31 i förordning (EG) nr 1257/1999, och som bokförts som obli-gatoriskt arealuttag, såvida de inte visar sig oförenliga med demiljökrav eller de krav för beskogning som anges i dessa artiklar.
Artikel 20
1. Vid tillämpningen av artikel 6.6 i förordning (EG) nr 1251/1999
får medlemsstaterna bevilja stöd för arealer som lagts i träda för en
flerårsperiod som inte är längre än fem regleringsår.
2. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 2.4 i förordning
(EG) n 1251/1999 eller varje senare höjning av det grundbelopp som
angesi artikel 4.3 i förordning (EG) nr 1251/1999, s kall en producentsom åtar sig att ta samma skiften ur bruk under en sådan period somavses i punkt 1 för denna period erhålla en arealersättning somberäknats på grundval av det grundbelopp och den avkastning som
anges i den regionaliseringsplan som var i kraft vid tidpunkten för
hansåtagande.
3. Om en producent i sin ansökan om arealrelaterat stöd uttryckligen
tar tillbaka sitt åtagande före utgången av den period som avses i punkt
1, måste han betala tillbaka ett belopp som är lika med 5 % av denarealersättning som betalats ut under föregående regleringsår för marksom han undantar från åtagandet, multiplicerat med det antal år undervilka han inte uppfyller sitt ursprungliga åtagande.
4. En producent som har valt det system som anges i punkt 2 får ta
tillbaka sitt åtagande utan att drabbas av de påföljder som anges i punkt3
a) om han beslutar sig för att ta de berörda arealerna ur bruk eller
plantera skog på dessa inom ramen för ett av de system som följer
av artiklarna 22, 23, 24 och 31 i förordning (EG) nr 1257/1999,
b) i särskilda fall som medlemsstaterna tillåter och som oberoende av
producentensvilja medför en förändring i jordbruketss truktur,såsom fastighetsreglering.
5. Om den areal som tagits ur bruk inom ramen för denna artikel,
under den period som åtagandet avser till följd av en förändring i jord-brukets struktur överskrider den gräns uttryckt i procent såsom denfastställts av medlemsstaterna i enlighet med artikel 6.5 i förordning
(EG) nr 1251/1999 vid tidpunkten för åtagandet, skall de arealer som
omfattas av åtagandet justeras så att denna gräns iakttas.
Artikel 21
1. Om det angivna arealuttaget är mindre än den areal som
motsvarar den procentandel för obligatoriskt arealuttag som fastställtsför det berörda regleringsåret, skall den areal som berättigar till area-
lersättning för de producenter av jordbruksgrödor som omfattas av
obligatoriskt arealuttag beräknas på grundval av det angivna arealut-taget och i proportion till de olika grödorna, inbegripet gräsensilage,men den kan inte minskas till en areal som är mindre än vad som ärnödvändigt för att producera de 92 ton spannmål som avses i artikel6.7 i förordning (EG) nr 1251/1999.1999R2316 — SV — 01.07.2003 — 005.002 — 15
▼B
▼B
2. Den spannmålsproduktion som avses i punkt 1 skall beräknas
utifrån den avkastning som används för arealersättningen. Om enmedlemsstat har valt att använda den regionala avkastning som tidigare
användesför oljeväxter, s kall denna multiplicerasmed 1,95.
Artikel 22
När det gäller Portugal skall i enlighet med artikel 6.4 i förordning
(EG) nr 1251/1999 arealersättningen för obligatoriskt arealuttag ökas
med de belopp som anges i bilaga IX. Beloppen skall finansieras ienlighet med artikel 5 i förordning (EEG) nr 3653/90.
Artikel 23
1. De ansökningar om arealrelaterat stöd som avses i förordning
(EEG) nr 3887/92 skall delas upp på regioner i enlighet med artikel 3i förordning (EG) nr 1251/1999.
2. En ansökan om arealersättning i en given produktionsregion
måste motsvaras av en deklaration om arealuttag avseende minst
motsvarande antal hektar odlad mark i samma produktionsregion.
3. Undantag från punkt 2 får medgesenligt objektiva kriterier s om
skall fastställas av medlemsstaten.
4. Utan hinder av vad som sägs i punkt 2 får det obligatoriska area-
luttag som motsvarar en inlämnad ansökan om arealersättning helt ellerdelvisgöras
a) i ”secano”-regioner, när det gäller Spanien, om anläggningen ligger
i en så kallad ”secano”- eller ”regadio”-produktionsregion,
b) i en annan produktionsregion, förutsatt att de arealer som skall tas
ur bruk ligger i anslutning till de arealer som odlas.
5. Om punkterna 3 och 4 tillämpas, skall den areal som tas ur bruk
justeras med hänsyn till skillnaden mellan de avkastningar som
användsför att beräkna arealers ättningen i de berörda regionerna.
Tillämpningen av den här punkten får dock inte medföra en minskningav det antal hektar som skall tas ur bruk för att det obligatoriska area-luttaget skall respekteras.
Artikel 23 a
1. Vid tillämpning av artikel 6.3 andra strecksatsen i förordning
(EG) nr 1251/1999 avses med odling av foderbaljväxter en areal som
besåtts med en eller flera av de arter som förtecknas i bilaga XIV.Det är tillåtet att blanda spannmål eller gräsväxter på följande villkor:
a) Arealen är huvudsakligen besådd med foderbaljväxter.
b) En separat skörd är inte möjlig.
Om det genom särskilda regionala miljöstandarder, som har upprättats
av medlemsstaterna, för grödor inom det ekologiska jordbruket före-skrivs en högsta procentsats för sådd av foderbaljväxter, skall villkoretför sådd enligt punkt a i föregående stycke vara uppfyllt om denbegränsning som fastställts av medlemsstaterna iakttas till minst 85 %.
2. För de arealer med foderbaljväxter enligt punkt 1 som mellan den
15 januari och den 31 augusti omfattas av det stödsystem som före-skrivs i rådets förordning (EG) nr 603/95 av den 21 februari 1995 omden gemensamma marknaden för torkat foder (
1) skall det inte betalas
ut någon arealersättning.1999R2316 — SV — 01.07.2003 — 005.002 — 16
(1) EGT L 63, 21.3.1995, s. 1.▼M4
▼B
KAPITEL IV
Särskilda bestämmelser
Artikel 24
Utan hinder av bestämmelserna i artikel 8.2 i förordning (EG) nr 1251/
1999 får medlemsstaterna skjuta upp sista dagen för sådd senast till den15 juni för de grödor som anges i bilaga X och i områden som de
berörda medlemsstaterna själva fastställer, belägna i de regioner som
angesi denna bilaga.
Om datumet för sådd skjuts upp för samtliga jordbruksgrödor, får
medlemsstaterna också senarelägga det datum då producenterna i deberörda områdena skall ha lämnat in sina ansökningar om arealersätt-ning senast till den 15 juni eller till sista dag för sådd om dennainträffar tidigare.
Artikel 25
1. Den begränsning som anges i artikel 10.7 i förordning (EG) nr
1251/1999 skall fastställas med hänsyn till den nationella referensa-realen, den sammanlagda stödberättigande jordbruksarealen samtmålsättningen att undvika en odlingsnivå som skulle medföra orimligtstora nedsättningar av den grödspecifika arealersättningen för
oljeväxter.
2. Kommissionen skall, så snart som möjligt och senast den 31 juli
regleringsåret före det år för vilket arealersättningen begärs, underrättas
om begränsningen och om de kriterier som använts för att fastställadenna.
3. För att fastställa om en producent är berättigad till arealersättning
skall den behöriga myndigheten bedöma om producentens stödansökanligger inom den fastställda gränsen. Alla de arealer för vilka produ-centen har ansökt om den grödspecifika arealersättningen föroljeväxter och som överskrider gränsen skall uteslutas från ansökan.
4. Om uteslutande av arealer med stöd av bestämmelserna i punkt 3
medför att producentens arealuttag överskrider den gräns som avses iartikel 6.5 i förordning (EG) nr 1251/1999 och som tillämpas i
medlemsstaten, skall den uttagna areal för vilken producenten ansökt
om arealersättning minskas till den fastställda gränsen.
5. Arealer som utesluts från en producents ansökan om arealstöd
med stöd av punkterna 3 och 4 skall inte beaktas vid tillämpningen avartikel 2.4 och 2.6 i förordning (EG) nr 1251/1999.
KAPITEL V
Slutbestämmelser
Artikel 26
Meddelanden
1. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna de uppgifter
som anges i tabellerna i bilaga XI i det standardformat som beskrivs idenna, för produktionsregionerna, basarealerna och medlemsstatenenligt följande tidsplan:
a) Den 15 september innevarande regleringsår - uppgifter som erhållits
redan genomförda kontroller.
b) Senast den 31 oktober samma år - definitiva uppgifter som
motsvarar dem som har använts för att beräkna den definitiva
procentsats för överskridande som avses i artikel 12.
c) Senast den 15 februari följande år - slutgiltiga uppgifter som
motsvarar de arealer för vilka stöd faktiskt har betalats ut, medavdrag för de reduktioner av arealerna som anges i artikel 9 iförordning (EEG) nr 3887/92.
2. Om ett sådant överskridande av arealer som avses i artiklarna 10
och 11 konstateras, skall medlemsstaten utan dröjsmål och senast den1999R2316 — SV — 01.07.2003 — 005.002 — 17
▼B
31 oktober under innevarande regleringsår underrätta kommissionen
om den definitiva procentsatsen för överskridandet. De uppgifter somligger till grund för beräkningen av procentsatsen för överskridandet
av en basareal skall redovisas enligt uppställningen i bilaga VII.
3. Om procentsatsen för överskridandet fördelas i enlighet med
artikel 2.6 och artikel 5 tredje stycket i förordning (EG) nr 1251/1999skall medlemsstaten senast den 31 oktober underrätta kommissionenom denna fördelning.
Artikel 27
Medlemsstaterna skall besluta om nödvändiga åtgärder för tilllämp-
ningen av denna förordning och underrätta kommissionen om dessasenast en månad efter att de beslutats eller ändrats.
Artikel 28
Förordningarna (EEG) nr 2467/92, (EEG) nr 2836/93, (EG) nr 762/94,
(EG) nr 1098/94, (EG) nr 1237/95, (EG) nr 658/96 och (EG) nr 1577/
98 skall upphöra att gälla med verkan från och med den 1 juli 2000.
Hänvisningarna till de upphävda förordningarna skall förstås som
hänvisningar till denna förordning.
Artikel 29
Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i
Europeiska gemenskapernas officiella tidning .
Den gäller för stöd till producenter av vissa jordbruksgrödor för regle-
ringsåret 2000/01 och efterföljande regleringsår.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.1999R2316 — SV — 01.07.2003 — 005.002 — 18
▼B
BILAGA I
(artikel 2.1)
DEFINITIONER
1.Permanent betesmark
Arealer (sådda eller naturliga) som inte ingår i växtföljden och som varaktigt
(i minst fem år) används till gräsproduktion.
2.Permanenta grödor
Grödor som inte ingår i växtföljden, med undantag av permanent betesmark,
och som upptar marken i minst fem år och ger upprepade skördar, med
undantag av fleråriga jordbruksgrödor.
3.Fleråriga jordbruksgrödor
KN-nummer
0709 10 00 Kronärtskockor
0709 20 00 Sparris
ex 0709 90 90 Rabarber
0810 20 Hallon, björnbär, mullbär och loganbär
0810 30 Svarta, vita och röda vinbär samt krusbär
0810 40 Tranbär, blåbär och andra bär av släktet Vaccinium
4.Omstruktureringsprogram
Med omstruktureringsprogram avses de förändringar i jordbruksföretagets
struktur och/eller i den stödberättigande arealen, som vidtas av offentliga
myndigheter.1999R2316 — SV — 01.07.2003 — 005.002 — 19
▼B
BILAGA II
(artikel 4.5)
SOLROSSORTER FÖR DIREKT KONSUMTION
Agripro 3450
Agrosur
Dahlgren D-131 (Toma)Dahlgren D-151Dahlgren D-171
Dahlgren D-181
Dahlgren 954Dahlgren D-1950
Dahlgren D-1998
DisetHagen Seed SG 9011Hagen Seed SG 9054
Hagen Seed SG 9211
Interstate (IS)8004Kelisur
Royal Hybrid 381
Royal Hybrid 2141Royal Hybrid 3801Royal Hybrid 3831
Royal Hybrid 4381
RRC 995RRC 2211RRC 2232
RRC 4211
SIGCO 826SIGCO 828
SIGCO 829
SIGCO 830SIGCO 954SIGCO 964
SIGCO 974
SIGCO 995Toma
Triumph 660C
Triumph 505C+Triumph 520CTriumph 515C
USDA Hybrid 9241999R2316 — SV — 01.07.2003 — 005.002 — 20
▼B
BILAGA III
(artikel 5)
UNDERSÖKNING AV LUPINERS BITTERHET
Undersökningen skall utföras på ett prov bestående av 200 kärnor från en sats på
1 kg från varje parti på högst 20 ton.
Undersökningen skall begränsas till att kvalitativt påvisa kärnor i provet. Tole-
ransen i fråga om enhetlighet skall vara 1 kärna per 100 kärnor. Grain-Cut-
metoden enligt von Sengbusch (1942), Ivanov och Smirnova (1932) och Eggeb-
recht (1949) skall användas som undersökningsmetod. De torkade eller svälldakärnorna klyvs. Kärnhalvorna placeras i en sil och doppas under tio sekunder i
jodlösning och sköljs sedan under fem sekunder i vatten. Bittra kärnors snittyta
får en brun missfärgning medan kärnor med låg alkaloidhalt förblir gula.
Jodlösningen bereds genom att 14 g kaliumjodid löses i så lite vatten som
möjligt, 10 g jod tillsätts och vatten fylls på till 1 000 cm
3. Lösningen skall stå
en vecka innan den används. Den skall förvaras i brun glasflaska. Stamlösningen
skall spädas mellan 1:3 och 1:5 innan den används.1999R2316 — SV — 01.07.2003 — 005.002 — 21
▼M5
BILAGA IV
(Artikel 6.1 andra stycket)
REGIONER I ÖSTERRIKE SOM OMFATTAS AV TILLÄGGET FÖR
DURUMVETE
PANNONIEN
1.Gebiete der Bezirksbauernkammern
2046 Tullnerfeld-Klosterneuburg
2054 Baden
2062 Bruck/Leitha-Schwechat2089 Baden
2101 Gänserndorf
2241 Hollabrunn2275 Tullnerfeld-Klosterneuburg2305 Korneuburg
2321 Mistelbach
2330 Krems/Donau2364 Gänserndorf
2399 Mistelbach
2402 Mödling2470 Mistelbach2500 Hollabrunn
2518 Hollabrunn
2551 Bruck/Leitha-Schwechat2577 Korneuburg
2585 Tullnerfeld-Klosterneuburg
2623 Wr. Neustadt2631 Mistelbach2658 Gänserndorf
2.Gebiete der Bezirksreferate
3018 Neusiedl/See
3026 Eisenstadt3034 Mattersburg
3042 Oberpullendorf
3.Gebiete der Landwirtschaftskammer
1007 Wien1999R2316 — SV — 01.07.2003 — 005.002 — 22
▼B
BILAGA V
(artikel 6.3)
REGIONER SOM OMFATTAS AV DET SÄRSKILDA STÖDET FÖR
DURUMVETE
TYSKLAND
Kreise und Kreisfreie Städte:Baden-Württemberg:
Stadt Stuttgart, Ludwigsburg, Rems-Murr-Kreis, Stadt Heilbronn, Heilbronn,
Hohenlohekreis, Main-Tauber-Kreis, Stadt Karlsruhe, Karlsruhe, Stadt Baden-
Baden, Rastatt, Stadt Heidelberg, Stadt Mannheim, Rhein-Neckar-Kreis, Stadt
Pforzheim, Enzkreis, Ortenaukreis.
Bayern:Stadt Ingolstadt, Dachau, Eichstätt, Freising, Fürstenfeldbrück, Neuburg-Schro-
benhausen, Pfaffenhofen a.d.Ilm, Kelheim, Stadt Ansbach, Ansbach, Neustadt-
Bad Windsheim, Stadt Aschaffenburg, Aschaffenburg, Bad Kissingen, Rhön-
Grabfeld, Haßberge, Kitzingen, Main-Spessart, Stadt Schweinfurt, Schweinfurt,
Stadt Würzburg, Würzburg.
Rheinland-Pfalz:
Ahrweiler, Stadt Koblenz, Mayen-Koblenz, Bad Kreuznach, Rhein-Lahn-Kreis,
Westerwald-Kreis, Bernkastel-Wittlich, Bitburg-Prüm, Daun, Trier-Saarburg,
Stadt Trier, Stadt Frankenthal, Landau i.d.P., Ludwigshafen, Mainz, Neustadt/
Weinstr., Speyer, Worms, Alzey-Worms, Bad Dürkheim, Donnersbergkreis,
Germersheim, Südl, Weinstraße, Ludwigshafen, Mainz-Bingen.
Hessen:
Stadt Frankfurt/Main, Wiesbaden, Bergstraße, Stadt Darmstadt, Darmstadt-
Dieburg, Groß-Gerau, Hochtaunuskreis, Main-Kinzig-Kreis, Main-Taunus-Kreis,
Stadt Offenbach, Offenbach, Rheingau-Taunus-Kreis, Wetteraukreis, Lahn-Dill-
Kreis, Limburg-Weilburg.
Saarland:
Stadt Saarbrücken, Merzig-Wadern, Neunkirchen, Saarlouis, Sankt Wendel.
Sachsen:Mittweida, Muldentalkreis.
Sachsen-Anhalt:
Bernburg, Köthen, Burgenlandkreis, Mansfelder Land, Merseburg-Querfurt,
Saalkreis, Sangerhausen, Aschersleben-Straßfurt, Halberstadt, Jerichower Land,
Quedlinburg, Schönebeck.
Thüringen:
Unstrut-Hainich-Kreis, Kyffhäuserkreis, Gotha, Sömmerda, Hildburghausen,
Stadt Weimar, Weimarer Land, Altenburger Land, Stadt Erfurt.
SPANIEN
Comarcasagrícolas
Almazán (SO), Bajo Aragón (TE), Campiña (GU), Campo de Gómara (SO),
Centro (AB), El Cerrato (P), Hoya de Huesca (HU), La Montaña (A), Las Vegas
(M), Logrosán (CC), Monegros (HU), Noroeste (MU), Requena-Utiel (V), Rioja
Baja (LO), Segria (L), Sierra Rioja Baja (LO), Sur (VA), Suroeste y Valle de
Guadalentín (MU), Trujillo (CC), Urgel (L), Valle de Ayora (V).
FRANKRIKE
DépartementsAisne, Aube, Charente, Charente-Maritime, Cher, Deux-Sèvres, Essonne, Eure,
Eure-et-Loir, Indre, Indre-et-Loire, Loir-et-Cher, Loiret, Lot-et-Garonne,
Maine-et-Loire, Marne, Nièvre, Orne, Sarthe, Seine-et-Marne, Vendée, Vienne,
Yvonne, Yvelines.
ITALIEN
ProvinceAlessandria, Bologna, Brescia, Cremona, Ferrara, Forlì, Gorizia, Lodi, Mantova,
Milano, Modena, Padova, Parma, Pavia, Piacenza, Pordenone, Ravenna, Reggio1999R2316 — SV — 01.07.2003 — 005.002 — 23
▼B
Emilia, Rimini, Rovigo, Torino, Treviso, Udine, Venezia, Vercelli, Verona, Vicenza.
FÖRENADE KUNGARIKET
England.1999R2316 — SV — 01.07.2003 — 005.002 — 24
▼M2
BILAGA VI
(Artikel 8)
BASAREALER
(1000 ha)
Region Samtliga grödor varav majs varav gräsensilage
BELGIEN
Totalt 489,5
varav Flandern-Bryssel 96,4
DANMARK 2 018,6
TYSKLAND 10 159,4 (3) 540,3 (3)
Schleswig-Holstein 506,2
Hamburg 5,1
Niedersachsen 1 424,7
Bremen 1,8
Nordrhein-Westfalen 948,5
Rheinland-Pfalz 368,6
Hessen 461,4
Baden-Württemberg 735,5 122,1
Bayern 1 776,0 418,2
Saarland 36,6
Berlin 2,9
Brandenburg 889,6
Mecklenburg-Vorpommern 968,2Sachsen 599,0
Sachsen-Anhalt 880,9
Thüringen 554,4
GREKLAND 1 491,7 222,1
SPANIEN
Regadío 1 371,1 403,4
Secano 7 849,0
FRANKRIKE
Totalt 13 582,1
Basareal för majs 613,8 (
2)
Bevattnad basareal 1 209,7 (2)
IRLAND 345,6 0,2
ITALIEN 5 801,2 400,8
LUXEMBURG 42,8NEDERLÄNDERNA 441,7 208,3ÖSTERRIKE 1 203,51999R2316 — SV — 01.07.2003 — 005.002 — 25
▼M6
▼M2
▼M5
▼M2
▼M5
▼M2
▼M2
(1000 ha)
Region Samtliga grödor varav majs varav gräsensilage
PORTUGAL
Azorerna 9,7
Madeira
— Regadío 0,31 0,29— Andra 0,30
Continental
— Regadío 293,4 221,4
— Andra 658,3
FINLAND 1 591,5 200,0
SVERIGE 1 737,1 130,0
FÖRENADE KUNGARIKET
England 3 794,6 33,2 (
1)
Skottland 551,6
Nordirland 52,9
Wales61,4 1,2 (1)
(1) Sockermajsingår ej.
(2) Innefattar 284 000 hektar bevattnad majs.
(3) Då artikel 2.6 i förordning (EG) nr 1251/1999 tillämpas.1999R2316 — SV — 01.07.2003 — 005.002 — 26
▼M6
▼M2
▼M5
▼M2
▼M5
BILAGA VII
(Artikel 10.4)
1999R2316 — SV — 01.07.2003 — 005.002 — 27
▼M5
1999R2316 — SV — 01.07.2003 — 005.002 — 28
▼B
BILAGA VIII
(artikel 14 andra stycket)
REFERENSAVKASTNING ENLIGT ARTIKEL 3.7 I FÖRORDNING
(EG) nr 1251/1999
Belgien 6,24
Danmark 5,22
Tyskland 5,66 (1)
— Schleswig-Holstein 6,81
— Hamburg 6,01
— Niedersachsen 5,33
— Bremen 5,34
— Nordrhein-Westfalen 5,81
— Hessen 5,50
— Rheinland-Pfalz 4,78
— Baden-Württemberg 5,48
— Bayern 5,94
— Saarland 4,38
— Berlin 4,52
— Brandenburg 4,54— Mecklenburg-Vorpommern 5,45
— Sachsen 6,23
— Sachsen-Anhalt 6,14
— Thüringen 6,13
Grekland 3,39
Spanien 2,9
Frankrike 6,02
Irland 6,08
Italien 3,9
Luxemburg 4,26
Nederländerna 6,66
Portugal 2,90
Förenade kungariket 5,83
Österrike 5,27
Sverige 4,02
Finland 2,82
(1) Då artikel 2.6 i förordning (EG) nr 1251/1999 tillämpas.1999R2316 — SV — 01.07.2003 — 005.002 — 29
▼B
BILAGA IX
(artikel 22)
TILLÄGG FÖR AREALUTTAG I PORTUGAL
(EUR)
Regleringsår 2000/01 2001/02 2002/03
Tillägg 9,64 ►M49,64◄ 3,411999R2316 — SV — 01.07.2003 — 005.002 — 30
▼M2
BILAGA X
(Artikel 24 första stycket)
Sista dag för sådd: 15 juni
Gröda Medlemsstat Regioner
Samtliga grödor Finland Hela landet
Sverige Hela landet
Sockermajs
Hampa som odlas för fiberpro-
duktionSamtliga medlemsstater Hela landet1999R2316 — SV — 01.07.2003 — 005.002 — 31
▼M4
BILAGA XI
(artikel 26.1)
UPPGIFTER SOM SKALL MEDDELAS KOMMISSIONEN
Uppgifterna skall överlämnas i form av en serie tabeller som utformats enligt
följande:
— En första grupp tabeller som innehåller uppgifterna för varje produktionsre-
gion i enlighet med artikel 3 i förordning (EG) nr 1251/1999.
— En andra grupp tabeller som innehåller uppgifter för varje region med en
fastställd basareal i enlighet med bilaga VI till den här förordningen.
— En enda tabell som innehåller en sammanfattning av uppgifterna för var och
en av medlemsstaterna.
Tabellerna skall sändas in både i utskrift och i elektroniskt format.Formler för arealer: 5 = 1 + 2 + 3 + 4
1 0=7+8+916 = 17 + 18
21 = 5 + 10 + 11 + 12 + 13 + 14 + 15 + 16 + 20
Anmärkningar :
Varje tabell skall innehålla namnet på den aktuella regionen.
Avkastningen skall vara den som används för beräkningen av arealersättning i
enlighet med förordning (EG) nr 1251/1999.
Åtskillnaden mellan ”bevattnad” och ”icke-bevattnad” skall endast göras i fråga
om blandade regioner. I sådana fall
(d) = (e) + (f)
(j) = (k) + (l)
Rad 1 omfattar endast durumvete som berättigar till det tillägg som avses i
artikel 5 första stycket i förordning (EG) nr 1251/1999.
Rad 2 omfattar endast durumvete som berättigar till det tillägg som avses i
artikel 5 fjärde stycket i förordning (EG) nr 1251/1999.
Rad 19 avser endast arealer som tas ur bruk eller beskogas enligt artiklarna 22,
23, 24 och 31 i förordning (EG) nr 1257/1999 och som bokförs som arealuttag
enligt artikel 6.8 i förordning (EG) nr 1251/1999.
Rad 20 motsvarar de arealer som avses i artikel 2.4 andra stycket i förordning
(EG) nr 1251/1999.
Uppgifterna måste också sändas in för de producenter som inte ansöker om
hektarstödet enligt stödsystemet för vissa jordbruksgrödor (förordning (EG) nr
1251/1999). Dessa uppgifter skall anges i kolumnerna ”m” och ”n”, under
rubriken ”övrigt” och avser främst de jordbruksgrödor som deklarerats som
foderareal för nöt- och fårbidrag.
Rad 23 omfattar mark som tas ur bruk för odling av industri- och energigrödor
och som inte beviljats ersättning enligt tillämpningsföreskrifterna i artikel 6.3 i
förordning (EG) nr 1251/1999 (t.ex. sockerbeta, jordärtskocka och cikoriarot).
Rad 24 omfattar mark som lagts i träda och som använts för odling av foder-
baljväxter i enlighet med artikel 6.3 andra strecksatsen i förordning (EG) nr
1251/1999.1999R2316 — SV — 01.07.2003 — 005.002 — 32
▼M4
1999R2316 — SV — 01.07.2003 — 005.002 — 33
▼M6
BILAGA XII
(Artikel 7a.1)
Stödberättigande sorter av lin och hampa som odlas för fiberproduktion
1.Linsorter som odlas för fiberproduktion
Adélie
Agatha
Alizée
Angelin
ArgosAriane
Aurore
BelinkaCaesar Augustus
Diane
Diva
Drakkar
Electra
Elise
Escalina
EvelinExel
Hermes
IlonaLaura
Liflax
LiviolaMarina
Marylin
NikeOpaline
Rosalin
VenusVeralin
Viking
Viola
2a.Hampsorter som odlas för fiberproduktion
Carmagnola
Beniko
Chamaeleon
CsDelta–Ilosa
Dioica 88
Epsilon 68Fedora 17
Felina 32
Felina 34 – Félina 34Ferimon – Férimon1999R2316 — SV — 01.07.2003 — 005.002 — 34
▼M7
▼M6
▼M7
▼M6
▼M6
Fibranova
Fibrimon 24Futura 75Juso 14
Red Petiole
Santhica 23Uso 31
2b.Hampsorter som odlas för fiberproduktion och som godkänts för regle-
ringsåret 2002/2003
Delta 405
Bialobrzeskie
FasamoFedora 19Fedrina 74
Fibrimon 56
FuturaSanthica 271999R2316 — SV — 01.07.2003 — 005.002 — 35
▼M5
BILAGA XIII
(Artikel 7b.1)
GEMENSKAPSMETOD FÖR KVANTITATIV BESTÄMNING AV ∆9-
THC I VISSA HAMPSORTER
1.Syfte och tillämpningsområde
Metoden användsför att bes tämma halten av ∆9-tétrahydrocannabinol
(THC) i olika hampsorter ( Cannabis sativa L.). Beroende på omständighe-
terna användsantingen förfarande A eller förfarande B, vilka bes krivs
nedan.
Metoden baseras på kvantitativ bestämning av halten ∆9-THC med gaskro-
matografi (GC) efter extraktion med lämpligt lösningsmedel.
1.1Förfarande A
Förfarande A används för sådana kontroller på produktionsnivå som anges i
artikel 5a.2 i förordning (EG) nr 1251/1999.
1.2Förfarande B
Förfarande B används för de fall som anges i artikel 7b.1 tredje stycket i
denna förordning och för kontroll av att de villkor är uppfyllda som anges
i artikel 5a.1 andra stycket i förordning (EG) nr 1251/1999 för upptagande
på förteckningen över de hampsorter som odlas för fiberproduktion och som
berättigar till arealersättning från och med regleringsåret 2001/2002.
2.Provtagning
Om en medlemsstat uttnyttjar den möjlighet som föreskrivs i artikel 3.1 c
tredje stycket skall minst tre från varandra avskilda delar av skiftet omfat-
tande minst 4 000 plantor på kontrollantens instruktioner behållas på fältet,
så att provtagning kan genomföras fram till och med tio dagar efter blom-
ningstidens slut.
2.1Prov
— Förfarande A: I populationen för en given hampsort, tas för varje vald
planta, en del på 30 cm innehållande minst en honblomställning. Provet
skall tas dagtid under en period som inleds 20 dagar efter blomningens
början och avslutas 10 dagar efter dess slut, enligt ett systematiskt till-
vägagångssätt, varvid prov inte tas utefter fältkanterna, vilket gör att
man får ett urval som är representativt för skiftet.
Medlemsstaten får tillåta att provet tas under en period som inleds vid
blomningensbörjan och avs lutas20 dagar efter blomningensbörjan,
under förutsättning att det för varje odlad sort kontrolleras att andra
representativa prov tas enligt bestämmelserna ovan under den period
som inleds 10 dagar efter blomningens början och avslutas 20 dagar
efter dess slut.
— Förfarande B: I en population för en given hampsort tas övre tredjedelen
av varje vald planta. Provet tasdagtid inom 10 dagar efter blomningens
slut, enligt ett systematiskt tillvägagångssätt, varvid prov inte tas utefter
fältkanterna, vilket gör att man får ett urval som är representativt för
skiftet. Om det rör sig om dioika sorter tas endast honväxterna.
2.2Stickprovets storlek
— Förfarande A: Provet omfattar stickprov på 50 plantor per skifte.
— Förfarande B: Provet omfattar stickprov på 200 plantor per skifte.
Varje prov placeras, utan att pressas samman, i en säck av tyg eller papper
och sänds till analyslaboratoriet.
Medlemsstaten får föreskriva att ett andra prov skall samlas in för eventuell
kontrollanalysoch bevarasantingen av producenten eller av det organ s om
ansvarar för analysen.
2.3Torkning och lagring av proverna
Torkningen av proverna skall påbörjas så snart som möjligt, och senast
inom 48 timmar, med någon metod där temperaturen är lägre än 70 ºC.1999R2316 — SV — 01.07.2003 — 005.002 — 36
▼M5
Proverna skall torkas tills vikten är konstant och fukthalten mellan 8 % och
13 %.
De torra proverna skall lagras i mörker, utan att pressas samman, i en
temperatur lägre än 25 ºC.
3.Analys av THC-halten
3.1Provberedning
De torkade proverna skall befrias från stjälkar och frön större än 2 mm.
De torkade proverna skall malas till ett halvfint pulver (sikt med mask-
storlek på 1 mm).
Pulvret skall lagras under högst 10 veckor i ett torrt, mörkt utrymme med en
temperatur under 25 ºC.
3.2Reagens, extraktionslösning
Reagens
—∆9-tetrahydrocannabinol med renhetsgrad för kromatografiskt ändamål
— Skvalan med renhetsgrad för kromatografiskt ändamål som intern stan-
dard.
Extraktionslösning
— 35 mg skvalan per 100 ml hexan.
3.3Extraktion av ∆9-THC
Ett prov på 100 mg av pulvret vägsin för analysoch placerasi ett centrifu-
geringsrör. Tillsätt 5 ml av extraktionslösningen med den interna
standarden.
Låt det hela ligga i ett ultraljudsbad under 20 minuter. Centrifugera under 5
minuter med 3 000 varv per minut och avlägsna supernatanten THC. Inji-
cera denna lösning i gaskromatografen och genomför en kvantitativ analys.
3.4Gaskromatografiutrustning
a) Apparatur
— Gaskromatografiutrustning försedd med flamjonisationsdetektor och
en split/splitless injektor
— Kolonn som gör det möjligt att separera cannabinoider, exempelvis
en kapillärkolonn av glasmed en längd på 25 meter och en diameter
på 0,22 mm, impregnerad med en opolär fasav 5 % fenyl-metyl-
silikon.
b) Kalibrering
Kalibreringskurvan skall innehålla minst tre punkter för förfarande A
och minst 5 punkter för förfarande B varav två punkter skall motsvara
0,04 respektive 0,50 mg/ml ∆9-THC i extraktionslösningen.
c) Försöksbetingelser
Följande betingelser anges som exempel för den kolonn som avses i
punkt a.
Ugnstemperatur: 260 ºC
Injektortemperatur: 300 ºC
Detektortemperatur: 300 ºC
d) Injicerad volym: 1 ul
4.Resultat
Resultatet anges med två decimaler i gram ∆9-THC per 100 g analysprov
torkat till konstant vikt. Resultatets tolerans är 0,03 % i absolutvärde.
— Förfarande A: Resultatet motsvarar en bestämning per analysprov.
Om det på detta sätt erhållna resultatet överstiger den gräns som anges i
artikel 5a.1 andra stycket i förordning (EG) nr 1251/1999 skall ytterli-
gare en bestämning utföras på analysprovet och resultatet utgöras av
medelvärdet av dessa båda bestämningar.
— Förfarande B: Resultatet motsvarar medelvärdet av två bestämningar per
analysprov.1999R2316 — SV — 01.07.2003 — 005.002 — 37
▼M4
BILAGA XIV
Foderbaljväxter enligt artikel 23a
KN-nummer
0713 90 Viciaspp., med undantag av Vicia
fabaochVicia sativa , skördad vid
full mognad
Vicia sativa som inte skördats vid full
mognad
ex 1209 29 50 Lypinus spp., utom sötlupin
ex 1214 90 99 Medicago spp.
Trifolium spp.
Lathyrus spp.
Melilotus spp.
Onobrychis spp.
Ornithopus sativusHedysarum coronariumLotus corniculatus
Galega orientalis
Trigonella foenum-graecumVigna sinensis1999R2316 — SV — 01.07.2003 — 005.002 — 38