2014R1322 — SV — 14.10.2016 — 001.001

Den här texten är endast avsedd som ett dokumentationshjälpmedel och har ingen rättslig verkan. EU-institutionerna tar inget ansvar för innehållet. De autentiska versionerna av motsvarande rättsakter, inklusive ingresserna, publiceras i Europeiska unionens officiella tidning och finns i EUR-Lex. De officiella texterna är direkt tillgängliga via länkarna i det här dokumentet

►B KOMMISSIONENS DELEGERADE FÖRORDNING (EU) nr 1322/2014 av den 19 september 2014 om komplettering och ändring av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 167/2013 vad gäller fordonskonstruktion och allmänna krav för godkännande av jordbruks- och skogsbruksfordon (Text av betydelse för EES) (EGT L 364 18.12.2014, s. 1)

Ändrad genom:









▼B

KOMMISSIONENS DELEGERADE FÖRORDNING (EU) nr 1322/2014

av den 19 september 2014

om komplettering och ändring av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 167/2013 vad gäller fordonskonstruktion och allmänna krav för godkännande av jordbruks- och skogsbruksfordon

(Text av betydelse för EES)







KAPITEL I

SYFTE OCH DEFINITIONER

Artikel 1

Syfte

I denna förordning fastställs de detaljerade tekniska krav och provningsförfaranden som gäller för fordonets utformning, konstruktion och montering för typgodkännande av jordbruks- och skogsbruksfordon och deras system, komponenter och separata tekniska enheter, närmare bestämmelser och krav för typgodkännandeförfaranden, virtuell provning och produktionsöverensstämmelse, tekniska specifikationer om tillgång till information om reparation och underhåll samt prestandakrav och kriterier för bedömning av tekniska tjänster i enlighet med förordning (EU) nr 167/2013.

Artikel 2

Definitioner

I denna förordning gäller följande definitioner:

1. sätets referenspunkt (S) : skärningen i sätets längsgående symmetriplan mellan tangentialplanet till nederkanten av det klädda ryggstödet och ett horisontalplan. Detta horisontalplan skär sätets nedre yta 150 mm framför sätets referenspunkt (S) enligt tillägg 8 till bilaga XIV.

2. manöverdon : varje anordning vars direkta manövrering medför att tillståndet eller funktionen hos traktorn eller någon utrustning som är kopplad till denna kan ändras.

3. skärm : en skyddsanordning som är placerad omedelbart framför en farlig del och som ensam eller tillsammans med andra delar av maskinen på alla sidor skyddar mot kontakt med den farliga delen.

4. skydd : en skyddsanordning som med hjälp av en stång, ett galler eller en liknande anordning ger det nödvändiga säkerhetsavstånd som förhindrar kontakt med den farliga delen.

5. huv : en skyddsanordning som är placerad framför den farliga delen och som skyddar mot kontakt med den farliga delen på den täckta sidan.

6. fast monterad : anordningar som är fast monterade ska inte kunna tas bort utan verktyg.

7. het yta : en metallyta på traktorn som under normal användning enligt tillverkaren uppnår högre temperatur än 85 °C, eller en plastyta som når högre temperatur än 100 °C.







KAPITEL II

KRAV PÅ FORDONSKONSTRUKTION OCH ALLMÄNNA TYPGODKÄNNANDEKRAV

Artikel 3

Tillverkarens allmänna skyldigheter gällande fordonskonstruktion

1. Tillverkarna ska utrusta jordbruks- och skogsbruksfordon med system, komponenter och separata tekniska enheter som påverkar arbetarsäkerheten som är utformade, konstruerade och monterade så att fordonet vid normal användning och med underhåll enligt tillverkarens föreskrifter uppfyller de detaljerade tekniska kraven och provningsförfarandena som anges i artiklarna 4–32.

2. Tillverkarna ska genom fysisk demonstrationsprovning visa för typgodkännandemyndigheten att de jordbruks- och skogsbruksfordon som tillhandahålls på marknaden eller registreras eller tas i bruk inom unionen uppfyller de detaljerade tekniska kraven och provningsförfarandena som fastställs i artiklarna 4–32.

3. Tillverkarna ska se till att reservdelar och utrustning som tillhandahålls på marknaden eller tas i bruk i unionen uppfyller de detaljerade tekniska krav och provningsförfaranden som avses i den här förordningen. Ett typgodkänt jordbruks- och skogsbruksfordon som är utrustat med en sådan reservdel eller utrustning ska uppfylla samma provningskrav och gränsvärden för prestanda som ett fordon som är utrustat med en originaldel.

4. Tillverkarna ska se till att typgodkännandeförfarandena för kontroll av produktionsöverensstämmelse följs när det gäller de detaljerade krav på fordonskonstruktion som fastställs i denna förordning.

Artikel 4

Tillämpning av Uneceföreskrifter

De Uneceföreskrifter och ändringar av dessa som anges i bilaga I till denna förordning ska tillämpas på typgodkännande av jordbruks- och skogsbruksfordon med förbehåll för de villkor som anges i denna förordning.

Artikel 5

Erkännande av provningsrapporter som utfärdats på grundval av OECD-koder för EU-typgodkännande

I enlighet med artikel 50 i förordning (EU) nr 167/2013 ska provningsrapporter som utfärdats på grundval av OECD-koder enligt bilaga II till denna förordning vid EU-typgodkännande erkännas som ett alternativ till provningsrapporten som utfärdats på grundval av denna förordning.

Artikel 6

Bestämmelser om typgodkännandeförfaranden, inbegripet kraven för virtuell provning

De bestämmelser för typgodkännandeförfarandena som avses i artikel 20.8 förordning (EU) nr 167/2013 och de krav för virtuell provning som avses i artikel 27.6 i den förordningen ska fastställas i bilaga III till den här förordningen.

Artikel 7

Bestämmelser om produktionsöverensstämmelse

De bestämmelser om produktionsöverensstämmelse som avses i artikel 28.6 förordning (EU) nr 167/2013 ska fastställas i bilaga IV till den här förordningen.

Artikel 8

Krav på tillgång till information om reparation och underhåll

De krav på tillgång till information om reparation och underhåll som avses i artikel 53.12 i förordning (EU) nr 167/2013 ska fastställas i bilaga V till den här förordningen.

Artikel 9

Krav gällande överrullningsskydd (dynamisk provning)

De provningsförfaranden och krav som gäller för överrullningsskydd med avseende på dynamisk provning av fordon i kategorierna T 1, T4.2 och T4.3 och som avses i artikel 18.2 a i förordning (EU) nr 167/2013 ska genomföras och kontrolleras i enlighet med bilaga VI till denna förordning.

Artikel 10

Krav gällande överrullningsskydd (bandtraktorer)

De provningsförfaranden och krav som gäller för överrullningsskydd med avseende på bandtraktorer i fordonskategorierna C1, C2, C4.2 och C4.3 och som avses i artikel 18.2 a i förordning (EU) nr 167/2013 ska genomföras och kontrolleras i enlighet med bilaga VII till denna förordning.

Artikel 11

Krav gällande överrullningsskydd (statisk provning)

Som ett alternativ till kraven i artiklarna 9 och 10 får tillverkarna välja att uppfylla kraven i denna artikel, när fordonstypen omfattas av det tillämpningsområde som anges i bilaga VIII till den här förordningen. De provningsförfaranden och krav som gäller för överrullningsskydd med avseende på statisk provning av fordon i kategorierna T 1/C1, T4.2/C4.2 och T4.3/C4.3 och som avses i artikel 18.2 a i förordning (EU) nr 167/2013 ska genomföras och kontrolleras i enlighet med bilaga VIII till denna förordning.

Artikel 12

Krav gällande överrullningsskydd (framtill monterade överrullningsskydd på smalspåriga traktorer)

De provningsförfaranden och krav som gäller för framtill monterade överrullningsskydd på smalspåriga traktorer i kategorierna T2, T3 och T4.3 och som avses i artikel 18.2 a i förordning (EU) nr 167/2013 ska genomföras och kontrolleras i enlighet med bilaga IX till denna förordning.

Artikel 13

Krav gällande överrullningsskydd (baktill monterade överrullningsskydd på smalspåriga traktorer)

De provningsförfaranden och krav som gäller för baktill monterade överrullningsskydd på smalspåriga traktorer i fordonskategorierna T2/C2, T3/C3 och T4.3/C4.3 och som avses i artikel 18.2 a i förordning (EU) nr 167/2013 ska genomföras och kontrolleras i enlighet med bilaga X till denna förordning.

Artikel 14

Krav gällande skydd mot fallande föremål

De provningsförfaranden och krav som gäller för skydd mot fallande föremål på fordon i kategorierna T och C och som avses i artikel 18.2 b i förordning (EU) nr 167/2013 ska genomföras och kontrolleras i enlighet med bilaga XI till denna förordning.

Artikel 15

Krav gällande passagerarsäten

De provningsförfaranden och krav som gäller för passagerasäten i fordon i kategorierna T och C och som avses i artikel 18.2 c i förordning (EU) nr 167/2013 ska genomföras och kontrolleras i enlighet med bilaga XII till denna förordning.

Artikel 16

Krav gällande ljudnivån för föraren

De provningsförfaranden och krav som gäller för ljudnivån för föraren i fordon i kategorierna T och C och som avses i artikel 18.2 d i förordning (EU) nr 167/2013 ska genomföras och kontrolleras i enlighet med bilaga XIII till denna förordning.

Artikel 17

Krav gällande förarsäte

De provningsförfaranden och krav som gäller för förarsätet i fordon i kategorierna T och C och som avses i artikel 18.2 e i förordning (EU) nr 167/2013 ska genomföras och kontrolleras i enlighet med bilaga XIV till denna förordning.

Artikel 18

Krav gällande förarutrymme och tillträde till förarplatsen

De provningsförfaranden och krav som gäller för förarutrymme och för tillträde till förarplatsen i fordon i kategorierna T och C och som avses i artikel 18.2 f i förordning (EU) nr 167/2013 ska genomföras och kontrolleras i enlighet med bilaga XV till denna förordning.

Artikel 19

Krav gällande kraftuttag

De provningsförfaranden och krav som gäller för kraftuttag i fordon i kategorierna T och C och som avses i artikel 18.2 g i förordning (EU) nr 167/2013 ska genomföras och kontrolleras i enlighet med bilaga XVI till denna förordning.

Artikel 20

Krav gällande skydd av transmissionskomponenter

De provningsförfaranden och krav som gäller för skydd av transmissionskomponenter i fordon i kategorierna T och C och som avses i artikel 18.2 h i förordning (EU) nr 167/2013 ska genomföras och kontrolleras i enlighet med bilaga XVII till denna förordning.

Artikel 21

Krav gällande förankring av säkerhetsbälten

De provningsförfaranden och krav som gäller för förankring av säkerhetsbälten i fordon i kategorierna T och C och som avses i artikel 18.2 i i förordning (EU) nr 167/2013 ska genomföras och kontrolleras i enlighet med bilaga XVIII till denna förordning.

Artikel 22

Krav gällande säkerhetsbälten

De provningsförfaranden och krav som gäller för säkerhetsbälten i fordon i kategorierna T och C och som avses i artikel 18.2 j i förordning (EU) nr 167/2013 ska genomföras och kontrolleras i enlighet med bilaga XIX till denna förordning.

Artikel 23

Krav gällande skydd av föraren mot inträngande föremål

De provningsförfaranden och krav som gäller för skydd av föraren mot inträngande föremål för fordon i kategorierna T och C och som avses i artikel 18.2 k i förordning (EU) nr 167/2013 ska genomföras och kontrolleras i enlighet med bilaga XX till denna förordning.

Artikel 24

Krav gällande avgassystem

De provningsförfaranden och krav som gäller för avgassystem i fordon i kategorierna T och C och som avses i artikel 18.2 l i förordning (EU) nr 167/2013 ska genomföras och kontrolleras i enlighet med bilaga XXI till denna förordning.

Artikel 25

Krav gällande förarhandboken

De krav som gäller för förarhandboken, inbegripet aspekter rörande skydd mot farliga ämnen och drift och underhåll av fordonet, för fordon i kategorierna T, C, R och S och som avses i leden l, n och q i artikel 18.2 förordning (EU) nr 167/2013 ska fastställas i bilaga XXII till denna förordning.

Artikel 26

Krav gällande manöverdon, inbegripet manöversystemens säkerhet och tillförlitlighet samt anordningar för nödstopp och automatiskt stopp

De provningsförfaranden och krav som gäller för manöverdon, inbegripet manöversystemens säkerhet och tillförlitlighet samt anordningar för nödstopp och automatiskt stopp i fordon i kategorierna T och C och som avses i artikel 18.2 o i förordning (EU) nr 167/2013 ska genomföras och kontrolleras i enlighet med bilaga XXIII till denna förordning.

Artikel 27

Krav gällande skydd mot andra mekaniska risker

De provningsförfaranden och krav som gäller för skydd mot mekaniska risker, inbegripet skydd mot skrovliga ytor, vassa kanter och hörn, brott på rör som leder vätskor samt okontrollerade rörelser av fordonet, andra än dem som anges i artiklarna 9–14, 19 och 23 för fordon i kategorierna T, C, R och S och som avses i artikel 18.2 p i förordning (EU) nr 167/2013, ska genomföras och kontrolleras i enlighet med bilaga XXIV till denna förordning.

Artikel 28

Krav gällande skydd och skyddsanordningar

De provningsförfaranden och krav som gäller för skydd och skyddsanordningar för fordon i kategorierna T, C, R och S och som avses i artikel 18.2 r i förordning (EU) nr 167/2013 ska genomföras och kontrolleras i enlighet med bilaga XXV till denna förordning.

Artikel 29

Krav gällande information, varningar och märkningar

De provningsförfaranden och krav som gäller för information, varningar och märkningar, inbegripet aspekter rörande varningssignaler med avseende på bromsarna och drift och underhåll av fordonet, för fordon i kategorierna T, C, R och S som avses i artikel 18.2 s i förordning (EU) nr 167/2013, ska genomföras och kontrolleras i enlighet med bilaga XXVI till denna förordning.

Artikel 30

Krav gällande material och produkter

De provningsförfaranden och krav som gäller för material och produkter för fordon i kategorierna T och C och som avses i artikel 18.2 t i förordning (EU) nr 167/2013 ska genomföras och kontrolleras i enlighet med bilaga XXVII till denna förordning.

Artikel 31

Krav gällande batterier

De provningsförfaranden och krav som gäller för batterier för fordon i kategorierna T och C och som avses i artikel 18.2 u i förordning (EU) nr 167/2013 ska genomföras och kontrolleras i enlighet med bilaga XXVIII till denna förordning.

Artikel 32

Krav gällande skydd av föraren mot farliga ämnen

De provningsförfaranden och krav som gäller för skydd av föraren mot farliga ämnen i fordon i kategorierna T och C och som avses i artikel 18.2 l i förordning (EU) nr 167/2013 ska genomföras och kontrolleras i enlighet med bilaga XXIX till denna förordning.







KAPITEL III

KRAV AVSEENDE TEKNISKA TJÄNSTER

Artikel 33

Prestandakrav och bedömning av tekniska tjänster

Tekniska tjänster ska uppfylla de prestandakrav och det förfarande för bedömning av dem som avses i artikel 61 i förordning (EU) nr 167/2013, och ska kontrolleras i enlighet med bilaga XXX till den här förordningen.

Artikel 34

Tillåtlighet när det gäller självprovning

När det gäller självprovning som utförs av interna tekniska tjänster enligt artikel 60.1 i förordning (EU) nr 167/2013 får sådana provningar endast utföras när så är tillåtet enligt bilaga III till denna förordning.







KAPITEL IV

NATIONELLT TYPGODKÄNNANDE AV FORDON, SYSTEM, KOMPONENTER OCH SEPARATA TEKNISKA ENHETER

Artikel 35

Nationellt typgodkännande av fordon, system, komponenter och separata tekniska enheter

Nationella myndigheter får inte avslå en begäran om nationellt typgodkännande för en typ av fordon, system, komponent eller separat teknisk enhet av skäl som hänför sig till konstruktionskraven om fordonet, systemet, komponenten eller den separata tekniska enheten uppfyller kraven i denna förordning.







KAPITEL V

SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 36

Ändringar av bilaga I till förordning (EU) nr 167/2013

Bilaga I till förordning (EU) nr 167/2013 ska ändras på följande sätt:

1. På rad 39 ska de poster som motsvarar fordonskategorierna Ca och Cb ersättas med ”X”.

2. På rad 41 ska de poster som motsvarar fordonskategorierna T2a och T2b ersättas med ”X”.

3. På rad 43 ska de poster som motsvarar fordonskategorierna Ca och Cb ersättas med ”X”.

4. På rad 44 ska de poster som motsvarar fordonskategorierna Ca och Cb ersättas med ”X”.

Artikel 37

Ikraftträdande och tillämpning

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2016.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.









SAMMANFATTNING







Bilagans nummer Bilagans titel Krav på fordonskonstruktion och allmänna typgodkännandekrav I Tillämpning av Uneceföreskrifter II Erkännande av provningsrapporter som utfärdats på grundval av OECD-koder för EU-typgodkännande III Bestämmelser om typgodkännandeförfaranden, inbegripet krav på virtuell provning IV Bestämmelser om produktionsöverensstämmelse V Krav på tillgång till information om reparation och underhåll VI Krav gällande överrullningsskydd (dynamisk provning) VII Krav gällande överrullningsskydd (bandtraktorer) VIII Krav gällande överrullningsskydd (statisk provning) IX Krav gällande överrullningsskydd (framtill monterade överrullningsskydd på smalspåriga traktorer) X Krav gällande överrullningsskydd (baktill monterade överrullningsskydd på smalspåriga traktorer) XI Krav gällande skydd mot fallande föremål XII Krav gällande passagerarsäten XIII Krav gällande ljudnivå för föraren XIV Krav gällande förarsätet XV Krav gällande förarutrymme och tillträde till förarplatsen XVI Krav gällande kraftuttag XVII Krav gällande skydd av transmissionskomponenter XVIII Krav gällande förankring av säkerhetsbälten XIX Krav gällande säkerhetsbälten XX Krav gällande skydd av föraren mot inträngande föremål XXI Krav gällande avgassystem XXII Krav gällande förarhandboken XXIII Krav gällande manöverdon, inbegripet manöversystemens säkerhet och tillförlitlighet samt anordningar för nödstopp och automatiskt stopp XXIV Krav gällande skydd mot andra mekaniska risker XXV Krav gällande skydd och skyddsanordningar XXVI Krav gällande information, varningar och märkningar XXVII Krav gällande material och produkter XXVIII Krav gällande batterier XXIX Krav gällande skydd av föraren mot farliga ämnen Krav avseende tekniska tjänster XXX Prestandakrav och bedömning av tekniska tjänster









BILAGA I







Tillämpning av Uneceföreskrifter Uneceföreskrift nr Område Ändringsserie Hänvisning till EUT Tillämpningsområde 14 Säkerhetsbältens förankringar, Isofix-förankringssystem och Isofix-förankringar med övre hållrem Tillägg 1 till ändringsserie 07 EUT L 109, 28.4.2011, s. 1. T och C 16 Säkerhetsbälten, fasthållningsanordningar och fasthållningsanordningar för barn Tillägg 1 till ändringsserie 06 EUT L 233, 9.9.2011, s. 1. T och C 43 Säkerhetsglas Tillägg 12 till ändringsserie 00 EUT L 230, 31.8.2010, s. 119. T och C 60 Förarens manöverorgan – identifiering av manöverorgan, kontrollampor och visare (mopeder/motorcyklar) EUT L 95, 31.3.2004, s. 10. T och C 79 Styrutrustning Tillägg 3 till ändringsserie 01 och rättelsen av den 20 januari 2006 EUT L 137, 27.5.2008, s. 25. T och C

Förklarande not:

Det faktum att en komponent ingår i denna förteckning innebär inte att dess installation är obligatorisk. För vissa komponenter fastställs dock obligatoriska installationskrav i andra bilagor till denna förordning.









BILAGA II







Erkännande av provningsrapporter som utfärdats på grundval av OECD-koder för EU-typgodkännande Provningsrapport på grundval av OECD-kod nr Område Utgåva Tillämpningsområde Alternativ till EU:s provningsrapport på grundval av 3 Officiell provning av skydd på jordbruks- och skogsbrukstraktorer (dynamisk provning) Utgåva 2015-juli 2014- T1, T4.2 och T4.3 Bilaga VI och bilaga XVIII (om säkerhetsbältesförankringarna har provats) 4 Officiell provning av skydd på jordbruks- och skogsbrukstraktorer (statisk provning) Utgåva 2015-juli 2014- T1/C1, T4.2/C4.2 och T4.3/C4.3 Bilaga VIII och bilaga XVIII (om säkerhetsbältesförankringarna har provats) 5 Officiell mätning av buller på förarplatsen (förarplatserna) i jordbruks- och skogsbrukstraktorer Utgåva 2015-juli 2014- T och C Bilaga XIII 6 Officiell provning av framtill monterade överrullningsskydd på smalspåriga jordbruks- och skogsbrukstraktorer med hjul Utgåva 2015-juli 2014- T2, T3 och T4.3 Bilaga IX och bilaga XVIII (om säkerhetsbältesförankringarna har provats) 7 Officiell provning av baktill monterade överrullningsskydd på smalspåriga jordbruks- och skogsbrukstraktorer med hjul Utgåva 2015-juli 2014- T2/C2, T3/C3 och T4.3/C4.3 Bilaga X och bilaga XVIII (om säkerhetsbältesförankringarna har provats) 8 Officiell provning av skydd på jordbruks- och skogsbrukstraktorer med band Utgåva 2015-juli 2014- C1, C2, C4.2 och C4.3 Bilaga VII och bilaga XVIII (om säkerhetsbältesförankringarna har provats) 10 Officiell provning av skydd mot fallande föremål monterade på jordbruks- och skogsbrukstraktorer Utgåva 2015-juli 2014- T och C Bilaga XI Del C









BILAGA III

Bestämmelser om typgodkännandeförfaranden, inbegripet krav på virtuell provning

1. Typgodkännandeprocess

När typgodkännandemyndigheten tar emot en ansökan om typgodkännande av fordon ska den

1.1 kontrollera att samtliga EU-typgodkännandeintyg och provningsrapporter som har utfärdats i enlighet med förordning (EU) nr 167/2013 och de delegerade akter och genomförandeakter som antagits i enlighet med den förordningen och som gäller för typgodkännande av fordon omfattar fordonstypen och överensstämmer med de angivna kraven,

1.2 granska dokumentationen för att förvissa sig om att de specifikationer och uppgifter om fordonet som ingår i informationsdokumentet för fordonet finns med i det tekniska underlaget och EU-typgodkännandeintygen som utfärdats i enlighet med förordning (EU) nr 167/2013 och de delegerade akter och genomförandeakter som antagits i enlighet med den förordningen,

1.3 på ett urval fordon av den typ ansökan gäller utföra, eller låta utföra, kontroller av fordonens delar och system för att kontrollera att fordonet (eller fordonen) tillverkats i enlighet med de relevanta uppgifterna i det bestyrkta tekniska underlaget med avseende på förordning (EU) nr 167/2013 och de delegerade akter och genomförandeakter som antagits i enlighet med den förordningen,

1.4 i förekommande fall utföra nödvändiga installationskontroller av separata tekniska enheter, eller se till att de utförs,

1.5 utföra eller låta utföra lämpliga kontroller med avseende på de områden som anges i bilaga I till förordning (EU) nr 167/2013,

2. Kombination av tekniska specifikationer

Det antal fordon som omfattas av provningen ska vara tillräckligt högt för att en korrekt kontroll av de olika kombinationer som ska typgodkännas ska kunna genomföras efter följande kriterier:

2.1 Framdrivningsenhet.

2.2 Kraftöverföring.

2.3 Drivaxlar (antal, placering och koppling till varandra).

2.4 Styraxlar (antal och placering).

2.5 Bromssystem och bromsaxlar (antal).

2.6 Överrullningsskydd.

2.7 Skydd mot farliga ämnen.

3. Särskilda bestämmelser

Om typgodkännandeintyg eller provningsrapporter saknas på de områden som omfattas av förordning (EU) nr 167/2013 eller de delegerade akter eller genomförandeakter som antagits i enlighet med den förordningen, ska den typgodkännandemyndigheten

3.1 ordna så att de nödvändiga provningar och kontroller som föreskrivs i förordning (EU) nr 167/2013 och i de delegerade akter och genomförandeakter som antagits i enlighet med den förordningen genomförs,

3.2 kontrollera att fordonet såväl motsvarar uppgifterna i informationsdokumentet för fordonet som uppfyller de tekniska kraven i förordning (EU) nr 167/2013 och de delegerade akter och genomförandeakter som antagits i enlighet med den förordningen,

3.3 i tillämpliga fall, utföra eller låta utföra lämpliga kontroller av monteringen av kompontenter och separata tekniska enheter.

4. Förfaranden vid etappvis EU-typgodkännande

4.1 Allmänt

4.1.1 För att etappvis EU-typgodkännande ska kunna genomföras på ett tillfredsställande sätt krävs samverkan av samtliga berörda tillverkare. Av denna anledning ska typgodkännandemyndigheterna, innan de utfärdar ett typgodkännande för en första eller senare etapp, försäkra sig om att det finns lämpliga metoder för tillhandahållande och utbyte av dokument och information mellan de berörda tillverkarna så att det färdigbyggda fordonet uppfyller de tekniska kraven i förordning (EU) 167/2013 och i de delegerade akter och genomförandeakter som antagits i enlighet med den förordningen. Denna information ska omfatta uppgifter om typgodkännanden av berörda system, komponenter och separata tekniska enheter och om fordonsdelar som ingår i det icke färdigbyggda fordonet, men som ännu inte typgodkänts.

4.1.2 EU-typgodkännanden i enlighet med punkt 4 ska utfärdas beroende på i vilket byggnadsstadium fordonstypen befinner sig och ska omfatta samtliga typgodkännanden som utfärdats för tidigare etapper.

4.1.3 Varje tillverkare i en etappvis EU-typgodkännandeprocess ansvarar för typgodkännande och överensstämmelse med den godkända typen i fråga om samtliga system, komponenter eller separata tekniska enheter som de tillverkat, eller med vilka de har kompletterat de fordon som är under uppbyggnad från föregående etapp. Tillverkarna ansvarar inte för sådant som typgodkänts i en föregående etapp, såvida de inte förändrar tidigare typgodkända delar i sådan utsträckning att det tidigare lämnade typgodkännandet inte längre är giltigt.

4.2 Förfaranden.

Typgodkännandemyndigheten ska göra följande:

4.2.1 Kontrollera att alla EU-typgodkännandeintyg och provningsrapporter som utfärdas i enlighet med förordning (EU) nr 167/2013 och de delegerade akter och genomförandeakter som antagits i enlighet med den förordningen och som är tillämpliga på typgodkännande av fordon omfattar fordonstypen under byggnadsstadiet och motsvarar angivna krav.

4.2.2 Se till att alla nödvändiga uppgifter, med beaktande av i vilket byggnadsstadium fordonet befinner sig i, finns med i underlaget.

4.2.3 Vad dokumentationen beträffar, se till att fordonsspecifikationerna och uppgifterna i underlaget finns med bland uppgifterna i de tekniska underlagen och i EU-typgodkännandeintygen i enlighet med förordning (EU) nr 167/2013 eller de delegerade akter eller genomförandeakter som antagits i enlighet med den förordningen, och vad färdigbyggda fordon beträffar, när ett rubriknummer i underlaget inte finns med i de tekniska underlagen, bekräfta att egenskapen eller delen i fråga överensstämmer med uppgifterna i underlaget.

4.2.4 På ett urval av de fordonstyper som ska typgodkännas utföra inspektioner, eller se till att de utförs, av delar och system för att fastställa om fordonet (fordonen) konstruerats i överensstämmelse med de relevanta uppgifterna i det bestyrkta tekniska underlaget när det gäller EU-typgodkännanden som utfärdats i enlighet med förordning (EU) nr 167/2013 och delegerade akter och genomförandeakter i enlighet med den förordningen.

4.2.5 I förekommande fall utföra nödvändiga installationskontroller av separata tekniska enheter, eller se till att de utförs.

4.3 Det antal fordon som ska kontrolleras i enlighet med punkt 4.2.4 ska vara tillräckligt för att det ska kunna ske en ordentlig kontroll av de olika kombinationerna som ska EU-typgodkännas beroende på vilket byggnadsstadium fordonet befinner sig i och i enlighet med de kriterier som anges i punkt 2.

5. Villkor för den virtuella provningen och krav som kan omfattas av virtuell provning

5.1 Syften och tillämpningsområde

I punkt 5 fastställs lämpliga bestämmelser för virtuell provning i enlighet med artikel 27.6 i förordning (EU) nr 167/2013. Denna punkt är dock inte tillämplig på artikel 27.3 i den förordningen.

5.2. Förteckning över krav som kan omfattas av virtuell provning

▼M1







Tabell 1 Förteckning över krav som får omfattas av virtuell provning Delegerad akt Bilaga nr Krav Begränsningar/kommentarer Förordning (EU) nr 1322/2014 IX Fortsatt eller icke-fortsatt överrullning av en i sidled vältande smalspårig traktor med en skyddsram monterad framför förarsätet Avsnitt B4 Förordning (EU) nr 1322/2014 XV Krav gällande manöverutrymme och tillträde till förarplatsen Endast krav rörande mått och placering Förordning (EU) 2015/208 VII Krav beträffande siktfältet och vindrutetorkarna Endast krav rörande mått, placering och synlighet Förordning (EU) 2015/208 IX Krav beträffande backspeglar Endast krav rörande mått, placering och synlighet Förordning (EU) 2015/208 XII Krav beträffande installation av belysning Endast krav rörande mått, placering och synlighet i punkterna 5 och 6 (med undantag av kolorimetriska och fotometriska krav) Förordning (EU) 2015/208 XIII Krav beträffande skydd av förare och passagerare, inbegripet inredning, huvudstöd, säkerhetsbälten och dörrar Del 2 Endast krav rörande mått, inklusive formdetaljer, och placering Förordning (EU) 2015/208 XIV Krav beträffande fordonets yttre och tillbehör Endast krav rörande mått, inklusive formdetaljer, och placering

▼B

6. Villkor för den virtuella provningen

6.1 Mall för virtuell provning

Följande schema ska användas som grundstruktur för att beskriva och genomföra virtuell provning:

6.1.1 Syfte.

6.1.2 Strukturmodell.

6.1.3 Gränsvillkor.

6.1.4 Belastningsantaganden.

6.1.5 Beräkning.

6.1.6 Bedömning.

6.1.7 Dokumentation.

6.2 Grundprinciperna för datorsimulering och beräkning.

6.2.1 Matematisk modell

Den matematiska modellen ska tillhandahållas av tillverkaren. Den ska avspegla den komplexa strukturen hos det fordon, det system och de komponenter som ska provas i förhållande till kraven. Samma bestämmelser ska i tillämpliga delar gälla vid provning av komponenter eller tekniska enheter skilt från fordonet.

▼M1

6.2.2 Valideringsprocess för den matematiska modellen

Den matematiska modellen ska valideras i jämförelse med de faktiska provningsförhållandena. En fysisk provning ska genomföras för att jämföra de resultat som erhålls vid användningen av den matematiska modellen med resultaten av en fysisk provning. Provningsresultatens jämförbarhet ska bevisas. I detta syfte ska tillverkarna förse den tekniska tjänsten med en korrelationsrapport med uppgifter om den matematiska modellen och korrelationen mellan de resultat som erhålls med denna modell och de som erhållits i fysiska provningar i enlighet med den mall som anges i punkt 6.1. En valideringsrapport som bekräftar den matematiska modellens överensstämmelse ska upprättas av tillverkaren eller av den tekniska tjänsten och lämnas till godkännandemyndigheten. Varje ändring av den matematiska modellen eller programvaran som sannolikt kommer att göra valideringsrapporten ogiltig ska anmälas till godkännandemyndigheten, som får kräva att en ny valideringsprocess genomförs. Valideringsprocessens flödesschema visas i figur 1 i punkt 7.

▼B

6.2.3 Dokumentation

De uppgifter och extra hjälpmedel som använts vid simulering och beräkning ska tillhandahållas av tillverkaren och dokumenteras på lämpligt sätt.

6.2.4 Verktyg och stöd

På den tekniska tjänstens begäran ska tillverkaren tillhandahålla eller ge tillgång till de nödvändiga verktygen inklusive lämplig programvara.

6.2.5 Tillverkaren ska dessutom stödja den tekniska tjänsten på lämpligt sätt.

6.2.6 Att en teknisk tjänst får tillgång och stöd minskar inte den tekniska tjänstens skyldighet när det gäller personalens kompetens, betalning av licensrättigheter samt uppfyllande av sekretesskrav.

▼M1

6.2.7 Godkännandeförfarande vid användning av virtuell provning Överensstämmelse med de krav som anges i tabell 1 i punkt 5.2 får visas med hjälp av enbart virtuella provningsförfaranden om de sker i enlighet med en matematisk modell som validerats i enlighet med de krav som anges i punkt 6.2.2. Modellens tillämplighet och begränsningar ska fastställas i överenskommelse med den tekniska tjänsten och godkännas av typgodkännandemyndigheten.

6.2.8 Provningsrapport för virtuell provning En provningsrapport med resultaten av den virtuella provningen ska tillhandahållas av den tekniska tjänsten. Provningsrapporten ska överensstämma med korrelationsrapporten och valideringsrapporten och minst innehålla följande element: konstruktionen av en virtuell prototyp, indata för simuleringen och resultaten från simuleringen jämförda med de tekniska kraven.

▼B

7. Valideringsprocess för virtuell provning

Figur 1

Den virtuella valideringsprocessens flödesschema









BILAGA IV

Bestämmelser om produktionsöverensstämmelse

1. Definitioner

I denna bilaga ska följande definitioner gälla:

1.1 kvalitetsstyrningssystem: en uppsättning kopplade eller interagerande element som organisationer använder för att leda och kontrollera hur kvalitetsprogram genomförs och kvalitetsmål uppnås.

1.2 revision: en process för insamling av belägg som används för att utvärdera hur väl revisionskriterierna tillämpas; den bör vara objektiv, opartisk och oberoende och revisionsprocessen bör vara systematisk och dokumenteras.

1.3 korrigerande åtgärder: en problemlösningsprocess där de åtgärder som vidtas för att undanröja orsakerna till bristande överensstämmelse eller olämpliga situationer är utformade för att garantera att problemen inte återkommer.

2. Syfte

2.1 Förfarandet vid kontroll av produktionsöverensstämmelse syftar till att säkerställa att varje tillverkat fordon, system, komponent, separat teknisk enhet, del eller utrustning överensstämmer med kraven för specifikationer, prestanda och märkning för den godkända typen.

2.2 Förfarandet omfattar alltid den bedömning av kvalitetsstyrningssystemen, nedan kallat inledande bedömning, som fastställs i punkt 3, samt de verifierings- och produktrelaterade kontroller, nedan kallade rutiner för produktöverensstämmelse, som fastställts i punkt 4.

3. Inledande bedömning

3.1 Innan typgodkännande beviljas ska typgodkännandemyndigheten kontrollera att tillverkaren har infört tillfredsställande rutiner och förfaranden för att säkerställa en effektiv kontroll, så att fordon, system, komponenter eller separata tekniska enheter överensstämmer med den godkända typen när de väl är i produktion.

3.2 Vägledningen för revision av kvalitets- och/eller miljöledningssystem i standarden EN ISO 19011:2011 ska tillämpas på den inledande bedömningen.

3.3 Den typgodkännandemyndighet som beviljar typgodkännandet ska förvissa sig om att kraven i punkt 3.1 uppfylls. Myndigheten ska godta den inledande bedömningen och rutinerna för produktöverensstämmelse enligt punkt 4, och ska vid behov ta hänsyn till någon av de rutiner som anges i punkt 3.3.1–3.3.3, eller, om så är lämpligt, en fullständig eller partiell kombination av dessa rutiner.

3.3.1 Den inledande bedömningen och/eller kontrollen av rutiner för produktöverensstämmelse ska utföras av den typgodkännandemyndighet som beviljar typgodkännandet eller ett organ som arbetar för typgodkännandemyndighetens räkning.

3.3.1.1 För att bestämma hur omfattande den inledande bedömningen ska vara, kan typgodkännandemyndigheten beakta följande information: 3.3.1.1.1 Tillverkarens intyg enligt beskrivning i punkt 3.3.3, som inte har uppfyllt kraven eller erkänts enligt den punkten. 3.3.1.1.2 När det gäller typgodkännande av en komponent eller separat teknisk enhet, kvalitetsutvärderingar som fordonstillverkaren (fordonstillverkarna) utfört på komponenten eller den separata tekniska enheten i tillverkarens lokaler, i enlighet med en eller flera av de specifikationer från industrisektorn som uppfyller kraven i den harmoniserade standarden EN ISO 9001:2008.

3.3.2 Den inledande bedömningen och/eller kontrollen av rutiner för produktöverensstämmelse kan även utföras av typgodkännandemyndigheten i en annan medlemsstat eller av det organ som typgodkännandemyndigheten utsett för detta ändamål.

3.3.2.1 I sådant fall ska typgodkännandemyndigheten i den andra medlemsstaten avge ett uttalande om överensstämmelse vilket sammanfattar de områden och produktionsresurser som den har ansett vara tillämpliga på de fordon, system, komponenter eller separata tekniska enheter som har varit föremål för typgodkännande.

3.3.2.2 Vid mottagandet av en ansökan om ett uttalande om överensstämmelse från typgodkännandemyndigheten i en medlemsstat som beviljar typgodkännande, ska typgodkännandemyndigheten i en annan medlemsstat genast sända uttalandet om överensstämmelse eller meddela att den inte kan lämna ett sådant uttalande.

3.3.2.3 Intyget om överensstämmelse ska minst omfatta följande: 3.3.2.3.1 Grupp eller företag (t.ex. XYZ bilfabrik). 3.3.2.3.2 Särskild organisation (t.ex. Europaavdelningen). 3.3.2.3.3 Fabriker/anläggningar (t.ex. motorfabrik 1 (Förenade kungariket) – fordonsfabrik 2 (Tyskland)). 3.3.2.3.4 Fordons-/komponentsortiment (t.ex. alla modeller i kategori T1). 3.3.2.3.5 Bedömda områden (t.ex. motormontering, karosseripressning och montering, fordonsmontering). 3.3.2.3.6 Undersökta dokument (t.ex. företagets och anläggningarnas kvalitetshandbok och förfaranden). 3.3.2.3.7 Bedömningsdag (t.ex. revision genomförd 18–30 maj 2013) 3.3.2.3.8 Planerat övervakningsbesök (t.ex. oktober 2014).

3.3.3 Typgodkännandemyndigheten ska också anse att certifiering av tillverkaren som är typgodkänd enligt den harmoniserade standarden EN ISO 9001:2008 eller någon likvärdig harmoniserad standard uppfyller kraven för inledande bedömning i punkt 3.3. Tillverkaren ska ge närmare upplysningar om certifieringen och upplysa typgodkännandemyndigheten om ändringar i giltighet eller omfattning.

3.4 För fordonstypgodkännandet behöver de inledande bedömningar som utförs för beviljande av typgodkännanden av fordonets system, komponenter och tekniska enheter inte upprepas, men ska kompletteras med en bedömning som omfattar de platser och verksamheter som rör monteringen av hela fordonet och som inte omfattas av tidigare bedömningar.

4. Rutiner för produktöverensstämmelse

4.1 Varje fordon, system, komponent eller separat teknisk enhet som typgodkänts i enlighet med förordning (EU) nr 167/2013 och de delegerade akter och genomförandeakter som antagits i enlighet med den förordningen i enlighet med Uneceföreskrifter som bifogats 1958 års reviderade överenskommelse eller i enlighet med en fullständig provningsrapport som utfärdats på grundval av OECD-koderna i bilaga II till denna förordning ska vara tillverkade på ett sådant sätt att de överensstämmer med den godkända typen genom att uppfylla kraven i denna bilaga, förordning (EU) nr 167/2013 och de delegerade akterna och genomförandeakterna i enlighet med den förordningen, relevant(a) Uneceföreskrift(er) och OECD-kod(er).

4.2 Innan en medlemsstats typgodkännandemyndighet beviljar typgodkännande i enlighet med förordning (EU) nr 167/2013 och de delegerade akter och genomförandeakter som antagits i enlighet med den förordningen, Uneceföreskrifter som bifogats 1958 års reviderade överenskommelse eller en OECD-kod, ska den kontrollera att det finns lämpliga rutiner och dokumenterade kontrollplaner, som ska överenskommas med tillverkaren för varje typgodkännande, för att med angivna intervaller utföra de provningar eller relaterade kontroller som är nödvändiga för att kontrollera fortsatt överensstämmelse med den godkända typen, i förekommande fall inklusive de provningar som anges i förordning (EU) nr 167/2013, Uneceföreskrifterna och OECD-koden.

4.3 Typgodkännandeinnehavaren ska i synnerhet göra följande: 4.3.1 Förvissa sig om att det finns förfaranden för en effektiv kontroll av produkternas (fordonens, systemens, komponenternas eller de separata tekniska enheternas) överensstämmelse med den godkända typen och att dessa tillämpas. 4.3.2 Ha tillgång till den provningsutrustning eller annan lämplig utrustning som behövs när man kontrollerar överensstämmelsen med varje typgodkänd typ. 4.3.3 Se till att provningsdata eller kontrolldata arkiveras och att bilagorna ständigt hålls tillgängliga under en period på upp till 10 år som fastställs i samråd med typgodkännandemyndigheten. 4.3.4 Analysera resultaten av varje typ av provning eller kontroll för att kontrollera och säkerställa produktegenskapernas stabilitet med beaktande av variationen i industriell tillverkning. 4.3.5 Se till att minst de kontroller och provningar som föreskrivs i förordning (EU) nr 167/2013 och de delegerade akter och genomförandakter som antagits i enlighet med den förordningen samt de som fastställts i relevanta Uneceföreskrifter eller relevant OECD-kod utförs. 4.3.6 Alltid då ett provexemplar påvisar bristande överensstämmelse hos det aktuella testexemplaret genomföra ytterligare provtagning och undersökning. Alla nödvändiga åtgärder ska vidtas för att återställa produktionsprocessen för att garantera överensstämmelse med den godkända typen. 4.3.7 Vid typgodkännande av fordon se till att de kontroller som avses i punkt 4.3.5 minst omfattar kontroller av den riktiga byggspecifikationen i förhållande till intyget om typgodkännande och den information som krävs för intyg om överensstämmelse.

4.4 När det gäller typgodkännanden i flera steg eller blandade eller etappvisa typgodkännanden får den typgodkännandemyndighet som beviljar typgodkännande för hela fordonet från en myndighet som beviljat typgodkännande för eventuella relevanta system, komponenter eller separata tekniska enheter, begära specifika uppgifter om efterlevnaden av de krav på produktionsöverensstämmelse som anges i denna bilaga.

4.5 Om en typgodkännandemyndighet som beviljar typgodkännande för hela fordonet inte anser att de rapporterade uppgifter som avses i punkt 4.4 är tillfredsställande och skriftligen har informerat den berörda tillverkaren och den typgodkännandemyndighet som beviljar typgodkännande för systemet, komponenten eller den separata tekniska enheten om detta, ska den typgodkännandemyndighet som beviljar typgodkännande för hela fordonet begära att kompletterande revisioner eller kontroller av produktionsöverensstämmelse ska utföras vid de anläggningar som drivs av tillverkaren (tillverkarna) av dessa system, komponenter eller separata tekniska enheter, och resultaten ska omedelbart göras tillgängliga för den berörda typgodkännandemyndigheten.

4.6 Om punkt 4.4 och 4.5 är tillämpliga och resultaten av den kompletterande revisionen eller kontrollen inte anses vara tillfredsställande av den typgodkännandemyndighet som beviljar typgodkännande för hela fordonet, ska tillverkaren genom att vidta korrigerande åtgärder se till att produktionsprocessen återställs så snabbt som möjligt på ett sätt som är till belåtenhet för den myndighet som beviljar typgodkännande för hela fordonet och den myndighet som beviljar typgodkännande för systemet, komponenten eller den separata enheten.

5. Fortsatta åtgärder vid kontroll

5.1 Den myndighet som har beviljat typgodkännandet kan när som helst genom periodiska revisioner kontrollera de metoder som används för att kontrollera produktionsöverensstämmelse vid varje produktionsenhet. Tillverkarna ska därför ge tillträde till tillverknings-, inspektions-, provnings-, lagrings- och distributionsenheter och ska lämna all nödvändig information om dokumentering och journaler avseende kvalitetsstyrningssystem.

5.1.1 Normala åtgärder vid sådana periodiska revisioner ska vara att övervaka att de förfaranden som föreskrivs i punkterna 3 och 4 i denna bilaga (inledande bedömning och rutiner för produktöverensstämmelse) fortfarande är effektiva.

5.1.1.1 Kontrollåtgärder som utförs av de tekniska tjänsterna (behöriga eller erkända enligt punkt 3.3.3), ska anses uppfylla kraven enligt punkt 5.1.1 i fråga om de förfaranden som fastställts vid den inledande bedömningen.

5.1.1.2 Den normala frekvensen av dessa inspektioner från typgodkännandemyndighetens sida (andra än enligt punkt 5.1.1.1) ska säkerställa att de nödvändiga kontroller som utförs enligt punkterna 3 och 4 inspekteras med tidsintervall som överensstämmer med det förtroende som typgodkännandemyndigheten etablerat.

5.2 Provnings- och kontrolljournaler samt produktionsjournaler, särskilt de provningar eller kontroller som dokumenteras enligt punkt 4.2, ska finnas tillgängliga för inspektören vid varje översyn.

5.3 Inspektören får ta prover för kontroll i tillverkarens laboratorium eller i den tekniska tjänstens anläggning; i dessa fall ska endast fysiska provningar utföras. Minsta antal prov får fastställas i förhållande till resultaten från tillverkarens egen kontroll.

5.4 Om kontrollnivån inte förefaller tillfredsställande eller om det anses nödvändigt att utvärdera de provningar som utförts enligt punkt 5.2, ska inspektören välja ut provexemplar som ska sändas till den tekniska tjänsten för fysiska provningar enligt de krav som fastställts i punkt 4 och i förordning (EU) nr 167/2013, de delegerade akter och genomförandeakter som antagits i enlighet med den förordningen, relevanta Uneceföreskrifter eller relevant OECD-kod.

5.5 Om det under inspektion eller kontrollöversyn har påvisats otillfredsställande resultat ska typgodkännandemyndigheten försäkra sig om att alla nödvändiga åtgärder vidtas för att snarast möjligt återställa produktionsöverensstämmelsen.

5.6 Då det i förordning (EU) nr 167/2013 krävs efterlevnad av Uneceföreskrifter eller användning av fullständiga provningsrapporter som utfärdats på grundval av standardiserade OECD-koder tillåts som alternativ till krav i de delegerade akter som antagits i enlighet med den förordningen, kan tillverkaren välja att tillämpa bestämmelserna i denna bilaga som alternativ till kraven på produktionsöverenstämmelse i de respektive Uneceföreskrifterna eller OECD-koderna. Om punkt 4.5 eller 4.6 är tillämplig ska emellertid alla separata krav på produktionsöverensstämmelse i Uneceföreskrifterna eller OECD-koderna vara uppfyllda till typgodkännandemyndighetens belåtenhet till dess att den anser att produktionsöverensstämmelse har återställts.









BILAGA V

Krav beträffande tillgång till information om reparation och underhåll

FÖRTECKNING ÖVER TILLÄGG







Tilläggets nummer Tilläggets rubrik 1 Tillgång till information om OBD och information om reparation och underhåll av fordonet 2 Information som krävs för utveckling av generiska diagnosverktyg.

1. Definition

I denna bilaga avses med tillgång till OBD och information om reparation och underhåll av fordon tillhandahållande av all OBD-information och reparations- och underhållsinformation om fordonet som krävs för inspektion, diagnos, service eller reparation av fordonet.

2. Efterlevnad av kraven beträffande tillgång till information om OBD och information om reparation och underhåll av fordonet under typgodkännandeförfarandet

2.1 Tillverkaren ska säkerställa efterlevnad av de tekniska kraven i denna bilaga avseende tillgång till OBD och information om reparation och underhåll.

2.2 Typgodkännandemyndigheterna får endast bevilja typgodkännande efter det att de från tillverkaren tagit emot ett intyg om tillgång till OBD-information och reparations- och underhållsinformation om fordonet.

2.3 Intyg om tillgång till information om OBD och reparations- och underhållsinformation ska utgöra bevis på att kapitel XV i förordning (EU) nr 167/2013 har följts.

2.4 Intyget om tillgång till information om OBD och reparations- och underhållsinformation ska upprättas i enlighet med den mall som avses i artikel 53.8 tredje stycket i förordning (EU) nr 167/2013.

3. Tillgångsavgifter

Förutom tidsbaserad tillgång enligt artikel 55 i förordning (EU) nr 167/2013 får tillverkarna erbjuda transaktionsbaserad tillgång, för vilken avgifter tas ut per transaktion och inte grundas på den tidsperiod som tillgången beviljas för. Om tillverkarna erbjuder både tids- och transaktionsbaserade tillgångssystem ska oberoende verkstäder välja det tillgångssystem som de föredrar, antingen tids- eller transaktionsbaserat.

4. Servicedelar, diagnosverktyg och provningsutrustning

4.1 Inom ramen för artikel 53.6 i förordning (EU) nr 167/2013 ska tillverkaren göra nedanstående information tillgänglig för berörda parter enligt individuella arrangemang för vilka artikel 55 i förordning (EU) nr 167/2013 gäller samt lämna kontaktuppgifter på sin webbplats. 4.1.1 Relevant information för att möjliggöra utveckling av komponenter som är avgörande för om OBD-systemet fungerar korrekt. 4.1.2 Information som krävs för utveckling av generiska diagnosverktyg enligt förteckningen i tillägg 2.

4.2 Vid tillämpningen av punkt 4.1.1 får utveckling av ersättningskomponenter inte begränsas av något av följande: 4.2.1 Avsaknad av väsentlig information. 4.2.2 Tekniska krav rörande felindikationsstrategier om OBD-gränsvärden överskrids eller om OBD-systemet inte kan fullgöra de grundläggande OBD-övervakningskraven enligt denna förordning. 4.2.3 Särskilda ändringar av hur OBD-informationen ska hanteras, så att fordon som drivs med flytande bränslen eller gasbränslen kan behandlas separat. 4.2.4 Typgodkännande av gasdrivna fordon som innehåller ett begränsat antal mindre brister.

4.3 Vid tillämpningen av punkt 4.1.2 ska ODX-filer göras tillgängliga för oberoende aktörer via tillverkarens webbplats, i de fall där tillverkarna använder diagnos- och provverktyg i enlighet med standarderna ISO 22900-2:2009 (Modular Vehicle Communication Interface, MVCI) och ISO 22901-2:2011 (Open Diagnostic Data Exchange, ODX) i sina franchisenät.

▼M1

4.4 Punkt 4.1.2 ska tillämpas från och med den 1 juli 2021. Tillverkarna av fordon av kategorierna R och S som inte använder diagnosverktyg eller en fysisk eller trådlös kommunikation med den eller de elektroniska styrenheterna ombord i syfte att diagnostisera eller omprogrammera fordonen är dock undantagna från de skyldigheter som anges i punkt 4.1.2.

▼B

5. Typgodkännande i flera steg

5.1 I fråga om typgodkännanden i flera steg, enligt definitionen i artikel 20 i förordning (EU) nr 167/2013, ska sluttillverkaren ansvara för att tillhandahålla tillgång till OBD och information om reparation och underhåll av fordon när det gäller sina egna tillverkningssteg och kopplingar till tidigare steg.

5.2 Dessutom ska sluttillverkaren på sin webbplats tillhandahålla oberoende aktörer följande information: 5.2.1 Webbadress till de(n) tillverkare som ansvarar för tidigare steg. 5.2.2 Namn- och adressuppgifter för de tillverkare som ansvarar för tidigare steg. 5.2.3 Typgodkännandenummer för tidigare steg. 5.2.4 Motornummer.

5.3 Tillverkare som ansvarar för ett visst steg eller vissa steg i typgodkännandet ska ansvara för att via sin webbplats tillhandahålla tillgång till OBD och information om reparation och underhåll av fordon när det gäller steg i typgodkännandet som tillverkaren ansvarar för och kopplingar till tidigare steg.

5.4 Den tillverkare som ansvarar för ett visst steg eller vissa steg i typgodkännandet ska tillhandahålla den tillverkare som ansvarar för nästa steg följande information: 5.4.1 Det intyg om överensstämmelse som rör steg som tillverkaren ansvarar för. 5.4.2 Intyget om tillgång till information om OBD och reparations- och underhållsinformation, samt dess tillägg. 5.4.3 Typgodkännandenumret för steg tillverkaren ansvarar för. 5.4.4 De dokument som avses i punkt 5.4.1, 5.4.2 och 5.4.3 och som lämnats av tillverkare som varit inblandade i tidigare steg.

5.5 Varje tillverkare ska tillåta den tillverkare som ansvarar för nästa steg att vidarebefordra de erhållna dokumenten till de tillverkare som ansvarar för efterföljande steg och slutsteget.

5.6 På kontraktsbasis ska dessutom den tillverkare som ansvarar för ett visst steg eller vissa steg i typgodkännandet göra följande: 5.6.1 Se till att den tillverkare som ansvarar för nästa steg får tillgång till information om OBD och information om reparation och underhåll av fordon samt gränssnittsinformation i fråga om steg den tillverkaren ansvarar för. 5.6.2 På begäran från den tillverkare som ansvarar för efterföljande steg i typgodkännandet se till att denne får tillgång till information om OBD och information om reparation och underhåll av fordon samt gränssnittsinformation i fråga om de(t) steg denne ansvarar för.

5.7 Tillverkare, inklusive sluttillverkare, får i enlighet med artikel 55 i förordning (EU) nr 167/2013 endast ta ut utgifter för det steg som de ansvarar för.

5.8 Tillverkare, inklusive sluttillverkare, får inte ta ut avgifter för att lämna information som rör webbplatser eller kontaktuppgifter till någon annan tillverkare.

6. Tillverkare av små volymer

6.1 Tillverkare ska ge tillgång till information om reparation och underhåll lättillgängligt och snabbt och på ett icke-diskriminerande sätt jämfört med villkoren och åtkomsten för auktoriserade återförsäljare och verkstäder i enlighet med artikel 53.13 i förordning (EU) nr 168/2013, om deras globala årliga produktion av en typ av fordon som omfattas av denna förordning är lägre än a) för T-kategorin: 200 fordon, b) för C-kategorin: 80 fordon, c) för R-kategorin: 400 fordon, d) för S-kategorin: 200 fordon. För en typ av system, komponent eller separat teknisk enhet som omfattas av den förordningen är det berörda antalet enligt denna bestämmelse 250 enheter.

▼M1

6.2 Fordon, system, komponenter och separata tekniska enheter som omfattas av punkt 6.1 ska förtecknas på tillverkarens webbplats med information om reparation och underhåll.

▼B

6.3 Typgodkännandemyndigheten ska informera kommissionen om alla typgodkännanden som beviljats tillverkare av små volymer.

7. Efterlevnad av kraven på tillgång till OBD-information och information om reparation och underhåll av fordonet

7.1 En typgodkännandemyndighet får när som helst, på eget initiativ, efter ett klagomål eller på grundval av en teknisk tjänsts bedömning, kontrollera om en tillverkare följer bestämmelserna i förordning (EU) nr167/2013, den här förordningen och villkoren i intyget om tillgång till information om OBD och reparations- och underhållsinformation.

7.2 Om en typgodkännandemyndighet finner att tillverkaren underlåtit att fullgöra sina skyldigheter rörande tillgång till OBD-information och reparations- och underhållsinformation om fordon, ska den typgodkännandemyndighet som beviljade det aktuella typgodkännandet vidta lämpliga åtgärder för att råda bot på situationen.

7.3 Åtgärderna kan omfatta återkallande eller tillfälligt upphävande av typgodkännandet, böter eller andra åtgärder som vidtas i enlighet med förordning (EU) nr 167/2013.

7.4 Om en oberoende aktör eller en branschorganisation som företräder oberoende aktörer lämnar in ett klagomål till typgodkännandemyndigheten ska myndigheten genomföra en revision för att kontrollera om tillverkaren fullgör sina skyldigheter avseende tillgång till OBD-information och reparations- och underhållsinformation.

7.5 Vid revisionen får typgodkännandemyndigheten be en teknisk tjänst eller någon annan oberoende expert att undersöka om dessa skyldigheter har fullgjorts.

7.6 Om fordonets OBD-information och reparations- och underhållsinformation inte finns tillgänglig när ansökan om typgodkännande lämnas in ska tillverkaren tillhandahålla denna information inom sex månader från datumet för typgodkännandet.

7.7 Om fordonet släpps ut på marknaden mer än sex månader efter typgodkännandet, ska informationen tillhandahållas den dag då fordonet släpps ut på marknaden.

7.8 Typgodkännandemyndigheten får på grundval av ett ifyllt intyg om tillgång till information om OBD och reparations- och underhållsinformation förutsätta att tillverkaren har infört tillfredsställande rutiner och förfaranden för tillgång till OBD och reparations- och underhållsinformation på villkor att inga klagomål har inkommit och att tillverkaren lämnar in intyget inom de tidsfrister som avses i punkt 7.7.

7.9 Om intyget om överensstämmelse inte tillhandhålls inom denna tid, ska typgodkännandemyndigheten vidta lämpliga åtgärder för att se till att bestämmelserna efterlevs.

8. Informationskrav för beviljande av tillgång till ej säkra delar av fordon för oberoende aktörer

8.1 För tillgång till annan information om OBD och reparation och underhåll av fordonet än sådan som rör säkra delar av fordonet, får registreringskraven för en oberoende aktörs användning av tillverkarens webbplats endast omfatta sådana uppgifter som krävs för att bekräfta hur betalning för informationen ska ske.

9. Informationskrav för beviljande av tillgång till säkra delar av fordon för oberoende aktörer

9.1 Den oberoende aktören ska godkännas och få auktorisation för tillgång till information om OBD och reparation och underhåll av fordonet som rör säkra delar av fordonet på grundval av handlingar som visar att denne bedriver seriös verksamhet och inte har fällts för något relevant brott.

9.2 Tillgång till fordonets säkerhetsanordningar som auktoriserade återförsäljare och reparatörer använder ska beviljas för oberoende aktörer med skyddad säkerhetsteknik rörande uppgiftsutbyte för att garantera sekretess, integritet och skydd mot återangivelse.

9.3 Forumet för tillgång till fordonsinformation, inrättat genom artikel 56 i förordning (EU) nr 167/2013, ska ange aktuella parametrar för uppfyllandet av dessa krav.

9.4 För information om tillgång till säkra delar av fordonet ska den oberoende aktören uppvisa ett certifikat som överensstämmer med ISO 20828:2006 för att identifiera sig själv och sin organisation. Tillverkaren ska svara med sitt eget certifikat i överensstämmelse med ISO 20828:2006 för att bekräfta för den oberoende aktören att denne kommunicerar med den aktuella tillverkarens legitima webbplats. Bägge parter ska föra en logg över alla sådana transaktioner med angivande av fordon och ändringar av dem enligt denna bestämmelse.









Tillägg 1

Tillgång till OBD och information om reparation och underhåll av fordon

1. Inledning

1.1 I detta tillägg anges tekniska krav för tillgång till OBD-information och reparations- och underhållsinformation om fordon.

2. Krav

2.1 Tillverkaren ska lämna reparations- och underhållsinformation genom att bara använda öppna text- och grafikformat eller format som kan visas och skrivas ut enbart med hjälp av standardprogram som är fritt tillgängliga, lätta att installera och kan köras under vedertagna operativsystem.

2.1.1 OBD-information och reparations- och underhållsinformation som finns tillgänglig via webbplatser ska följa den gemensamma standard som avses i artikel 53.2 i förordning (EU) nr 167/2013.

2.1.2 Om så är möjligt ska nyckelord i metadata uppfylla ISO 15031-2:2010. Sådan information ska alltid finnas tillgänglig, utom vid underhåll av webbplatsen.

2.1.3 De som vill ha rätt att kopiera eller återpublicera informationen bör förhandla direkt med den berörda tillverkaren.

2.1.4 Information för utbildningsmaterial ska också hållas tillgängligt, men kan presenteras på annat sätt än på en webbplats.

2.2 Information om alla delar av fordonet – såsom det identifieras genom modell- och serienummer eller fordonets identifieringsnummer (VIN) och eventuella ytterligare kriterier, t.ex. hjulbas, motorstyrka, utförande eller tillbehör – som monterats av tillverkaren och som kan ersättas av reservdelar som tillverkaren tillhandahåller sina auktoriserade återförsäljare och verkstäder eller tredje part genom en hänvisning till originaldelarnas nummer, ska finnas tillgänglig i en databas som ska vara lättåtkomlig för oberoende aktörer.

2.3 Denna databas ska innehålla fordonets identifikationsnummer, originaldelarnas nummer, originaldelarnas namn, giltighetsuppgifter (datum för giltighetens början och slut), monteringsuppgifter och, i tillämpliga fall, strukturegenskaper.

2.4 Informationen i databasen eller information som finns tillgänglig i ett annat lättåtkomligt format ska uppdateras regelbundet. Uppdateringarna ska bl.a. omfatta alla modifikationer av enskilda fordon efter tillverkningen, om sådana uppgifter finns tillgängliga för de auktoriserade återförsäljarna.

▼M1

2.5 Vid omprogrammering och diagnostik av styrenheter för att omkalibrera efter reparation eller ladda upp programvara till en ersättande elektronisk styrenhet eller koda om eller återställa ersättningsdelar eller ersättningskomponenter ska det vara möjligt att använda generisk hårdvara.

2.5.1 Omprogrammering och diagnostik (PC-VCI-kommunikationsgränssnitt) ska från och med den 1 juli 2021 genomföras i enlighet med antingen ISO 22900–2, SAE J2534 eller TMC RP1210. Första stycket ska dock tillämpas från och med den 1 juli 2023 på följande tillverkare: a) Tillverkare av fordon av kategorierna R och S. b) Tillverkare av fordon av kategorierna T och C vars produktion är mindre än de gränsvärden som anges i punkt 6.1 i denna bilaga. c) Tillverkare av system, komponenter eller separata tekniska enheter vars produktion är mindre än de gränsvärden som anges i punkt 6.1 i denna bilaga.

2.5.2 Ethernet, seriekabel eller LAN-gränssnitt och alternativa medier som cd, dvd eller halvledarminne får också användas, dock på villkor att det inte krävs någon immaterialrättsligt skyddad program- eller hårdvara för kommunikation (t.ex. drivrutiner eller insticksprogram). För att validera kompatibiliteten mellan den tillverkarspecifika applikationen och de gränssnitt för fordonskommunikation (vehicle communication interfaces – VCI) som överensstämmer med ISO 22900-2, SAE J2534 eller TMC RP1210 ska tillverkaren erbjuda antingen validering av oberoende utvecklade VCI, eller de uppgifter, och utlåning av eventuell specifik hårdvara, som krävs för att en VCI-tillverkare själv ska kunna göra en sådan validering. De villkor som anges i artikel 55 i förordning (EU) nr 167/2013 ska gälla för avgifter för sådan validering eller sådana uppgifter och hårdvara.

2.5.3 Samexistens mellan fordonstillverkares programvara ska säkerställas från och med den 1 juli 2021. Första stycket ska dock tillämpas från och med den 1 juli 2023 på följande tillverkare: a) Tillverkare av fordon av kategorierna R och S. b) Tillverkare av fordon av kategorierna T och C vars produktion är mindre än de gränsvärden som anges i punkt 6.1 i denna bilaga. c) Tillverkare av system, komponenter eller separata tekniska enheter vars produktion är mindre än de gränsvärden som anges i punkt 6.1 i denna bilaga.

2.5.4 För att säkerställa kommunikationen mellan fordon och diagnosverktyg ska följande standarder tillämpas på fysiska anslutningsdon för diagnos mellan VCI och fordon: SAE J1939-13, ISO 11783-2, ISO 15031-3 och ISO 13400-4.

▼B

2.5.5 När tillverkarna rekommenderar att en traktortyp ska kombineras med en fordonstyp i R- eller S-kategorierna eller vice versa, ska de ge oberoende operatörer all OBD-information och reparations- och underhållsinformation om båda fordonens driftskompatibilitet. Informationen kan också tillhandahållas på en webbplats som upprättats av flera tillverkare eller tillverkarkonsortier gemensamt om webbplatsen uppfyller bestämmelserna i denna förordning, i enlighet med skäl 23 i förordning (EU) nr 167/2013.

2.6 Tillverkarna ska på sina webbplatser för reparationsinformation ange typgodkännandenummer per modell.

2.7 Tillverkarna ska fastställa rimliga och proportionella avgifter för tillgång till sina webbplatser för information om reparation och underhåll av fordon per timme, dag, månad och år och med avgifter för tillgång till sådan information i tillämpliga fall.









Tillägg 2

Information som krävs för utveckling av generiska diagnosverktyg

1. Information som krävs för tillverkning av diagnosverktyg

För att underlätta försörjningen av generiska diagnosverktyg till reparatörer som hanterar flera fabrikat, ska fordonstillverkare tillhandahålla de upplysningar som avses i punkt 1.1, 1.2 och 1.3 via sina webbplatser för reparationsinformation. Upplysningarna ska omfatta alla funktioner hos diagnosverktyg och alla länkar till reparationsinformation och felsökningsinstruktioner. Tillgången till denna information får avgiftsbeläggas i rimlig utsträckning.

1.1 Information om kommunikationsprotokoll

Följande upplysningar ska lämnas, kopplade till fordonsmärke, modell och variant, eller annan lämplig identifiering såsom VIN eller identifiering av fordon och system:

a) All ytterligare information om protokoll som krävs för att möjliggöra fullständig diagnos utöver standarderna i punkt 4.7.3 i bilaga 9B till Uneces föreskrifter nr 49, inklusive all ytterligare information om maskinvaru- eller programvaruprotokoll, identifiering av parametrar, överföringsfunktioner, krav på funktionsuppehållande eller felvillkor.

b) Upplysningar om erhållande och tolkning av alla felkoder som inte överensstämmer med standarderna i punkt 4.7.3 i bilaga 9B till Uneces föreskrifter nr 49.

c) En förteckning över alla tillgängliga driftsdataparametrar, inklusive skalbarhet och tillgång.

d) En förteckning över alla tillgängliga funktionsprovningar, inklusive aktivering eller kontroll av anordningar och implementering av dem.

e) Upplysningar om erhållande av alla uppgifter om komponenter och status, vilande diagnosfelkoder och ögonblicksbilder.

f) Återställning av parametrar för adaptiv inlärning, kodvarianter, inställning av ersättningskomponenter samt kundinställningar.

g) Identifiering och variantkod för den elektroniska styrenheten (ECU).

h) Uppgifter om hur driftsljus återställs.

i) Diagnosuttagets placering och uppgifter om uttag.

j) Motorns identifieringskod.

1.2 Provning och diagnos av OBD-övervakade komponenter

Följande information ska begäras:

a) En beskrivning av provningar för att bekräfta dess funktion, vid komponenten eller i fodral.

b) Provningsförfarande, inklusive provningsparametrar och komponentinformation.

c) Uppgifter om anslutningen, inklusive minsta och största insignal och utsignal samt körnings- och belastningsvärden.

d) Förväntade värden under vissa körförhållanden, inklusive tomgång.

e) Elektriska värden för komponenten i statiskt och dynamiskt läge.

f) Felvärden för vart och ett av ovanstående alternativ.

g) Feldiagnossekvenser, inklusive felträd och vägledd eliminering av diagnoser.

1.3 Uppgifter som krävs för reparation

Följande information ska begäras:

a) Initialisering av elektronisk styrenhet (ECU) och komponenter (om ersättningsdelar monteras).

b) Initialisering av nya eller ersättande elektroniska styrenheter, i förekommande fall med hjälp av (om)programmeringsmetoder av ”pass-through”-typ.









BILAGA VI

Krav gällande överrullningsskydd (dynamisk provning)

A. ALLMÄN BESTÄMMELSE

1. Unionens krav gällande överrullningsskydd (dynamisk provning) anges i punkt B.

B. KRAV GÄLLANDE ÖVERRULLNINGSSKYDD (DYNAMISK PROVNING) ( 1 )

1. Definitioner

1.1. [Ej tillämpligt]

1.2. Överrullningsskydd Med överrullningsskydd (säkerhetshytt eller ram), nedan kallat skydd, avses den konstruktion på en traktor vars huvudsakliga syfte är att undvika eller begränsa riskerna för föraren om traktorn rullar över vid normal användning. Överrullningsskyddet kännetecknas av att den ger ett fritt utrymme som är tillräckligt stort för att skydda föraren när denne sitter inuti skyddets envelopp eller inuti ett utrymme som begränsas av en serie raka linjer från skyddets ytterkanter till varje del av traktorn som kan komma i beröring med platt mark och kan stödja traktorn i det läget om traktorn välter.

1.3. Spårvidd 1.3.1. Preliminär definition: hjulets mittplan Hjulets mittplan ligger mitt emellan de två plan som innesluter fälgarnas periferi på dessas utsida. 1.3.2. Definition av spårvidd Det vertikala planet genom hjulaxeln skär sitt mittplan längs en rak linje som möter den stödjande ytan vid en punkt. Om A och B är två punkter som definierats på detta sätt för hjul på samma traktoraxel, är spårvidden avståndet mellan A och B. Spårvidden kan definieras på detta sätt för både framhjul och bakhjul. För dubbelhjul är spårvidden avståndet mellan två plan som vart och ett är hjulparens mittplan. För bandtraktorer är spårvidden avståndet mellan spårens mittplan. 1.3.3. Tilläggsdefinition: traktorns mittplan Ta ytterlägena för punkterna A och B för traktorns bakaxel, vilket ger spårviddens största möjliga värde. Det vertikala plan som bildar en rät vinkel mot linjen AB vid dennas mittpunkt är traktorns mittplan.

1.4. Hjulbas Avståndet mellan de vertikalplan som går igenom de två ovan definierade linjerna AB, en för framhjulen och en för bakhjulen.

1.5. Bestämning av sätesindexpunkt, sätets läge och sätesinställning vid provning 1.5.1. Sätesindexpunkt (SIP) ( 2 ) Sätesindexpunkten ska bestämmas i enlighet med ISO 5353:1995. 1.5.2 Sätets läge och inställning vid provning 1.5.2.1 Om ryggstöds- och sätesplattornas lutning kan ställas in ska dessa ställas in så att sätesindexpunkten befinner sig i sitt bakersta och högsta läge. 1.5.2.2 Om sätet är försett med fjädring ska denna låsas i mittläge, om detta inte strider mot sätestillverkarens uttryckliga anvisningar. 1.5.2.3 När sätet endast är inställningsbart i längdled eller höjdled ska den längdaxel som går genom sätesindexpunkten vara parallell med traktorns vertikala längdplan som går genom rattens centrum, med en tillåten avvikelse i sidled på 100 mm.

1.6. Fritt utrymme 1.6.1. Referensplan Det fria utrymmet illustreras i figurerna 3.8–3.10 och tabell 3.3. Utrymmet definieras med avseende på referensplanet och sätesindexpunkten. Referensplanet är ett vertikalt plan, i stort sett följande traktorns längsriktning, som passerar genom sätesindexpunkten och rattens mittpunkt. Normalt sammanfaller referensplanet med traktorns längsgående mittplan. Referensplanet antas röra sig horisontellt med sätet och ratten under belastning men förbli vinkelrätt mot traktorn eller överrullningsskyddets golv. Det fria utrymmet ska definieras i enlighet med punkterna 1.6.2 och 1.6.3. 1.6.2. Bestämning av det fria utrymmet för traktorer med icke vändbart säte Det fria utrymmet för traktorer med icke vändbart säte definieras i punkterna 1.6.2.1–1.6.2.10 och begränsas av följande plan när traktorn står på ett horisontellt underlag, sätet inställt i sitt bakersta och högsta läge om det är inställbart och ratten, om denna är inställbar, inställd i mittläge för sittande körning: 1.6.2.1 Ett horisontalplan A1 B1 B2 A2, (810 + av) mm ovanför sätesindexpunkten med linjen B1B2 belägen (ah – 10) mm bakom sätesindexpunkten. 1.6.2.2 Ett lutande plan G1 G2 I2 I1, vinkelrätt mot referensplanet, inbegripet både en punkt 150 mm bakom linjen B1B2 och sätesryggstödets bakersta punkt. 1.6.2.3 En cylindrisk yta A1 A2 I2 I1 vinkelrät mot referensplanet med en radie på 120 mm som är tangentiell mot de plan som definieras i punkterna 1.6.2.1 och 1.6.2.2. 1.6.2.4 En cylindrisk yta B1 C1 C2 B2 vinkelrät mot referensplanet med en radie på 900 mm som sträcker sig framåt i 400 mm och är tangentiell mot det plan som definieras i punkt 1.6.2.1 längs linjen B1B2. 1.6.2.5 Ett lutande plan C1 D1 D2 C2 vinkelrätt mot referensplanet, som ansluter till ytan definierad i punkt 1.6.2.4 och passerar 40 mm från rattens främre ytterkant. Om ratten sitter högt sträcker sig detta plan framåt från linjen B1B2 tangentiellt mot den yta som definieras i punkt 1.6.2.4, 1.6.2.6 Ett vertikalt plan D1 E1 E2 D2 vinkelrätt mot referensplanet och 40 mm framför rattens ytterkant. 1.6.2.7 Ett horisontalplan E1 F1 F2 E2 som passerar genom en punkt (90–av) mm nedanför sätesindexpunkten. 1.6.2.8 En yta G1 F1 F2 G2, om nödvändigt krökt från bottengränsen på det plan som definieras i punkt 1.6.2.2 till det horisontalplan som definieras i punkt 1.6.2.7, vinkelrät mot referensplanet och i kontakt med sätets ryggstöd över hela dennas längd. 1.6.2.9 De vertikala planen J1 E1 F1 G1 H1 och J2 E2 F2 G2 H2. De vertikala planen ska sträcka sig 300 mm uppåt från plan E1 F1 F2 E2; avstånden E1 E0 och E2 E0 ska vara 250 mm. 1.6.2.10 De parallella planen A1 B1 C1 D1 J1 H1 I1 och A2 B2 C2 D2 J2 H2 I2 ska vara lutade så att övre kanten av planet på den sida där kraften påförs är minst 100 mm från det vertikala referensplanet. 1.6.3 Bestämning av det fria utrymmet för traktorer med vändbar förarplats För traktorer med vändbar förarplats (vändbart säte och vändbar ratt) utgör det fria utrymmet enveloppen av de två fria utrymmen som definieras av rattens och sätets två olika lägen. 1.6.4 Tillvalssäten 1.6.4.1 För traktorer som kan förses med tillvalssäten ska den envelopp som innesluter sätesindexpunkterna för alla erbjudna tillval användas under provningarna. Skyddet får inte tränga in i det större fria utrymme som fastställts med beaktande av dessa olika sätesindexpunkter. 1.6.4.2 Om ett nytt tillvalssäte erbjuds efter det att provningen genomförts ska det bedömas om det fria utrymmet kring den nya sätesindexpunkten innesluts av den tidigare fastställda enveloppen. Om så inte är fallet ska en ny provning utföras. 1.6.4.3 Ett säte för ytterligare en person vid sidan av föraren, från vilket traktorn inte kan styras betraktas inte som tillvalssäte. Sätesindexpunkten ska inte fastställas eftersom definitionen av det fria utrymmet gäller för förarsätet.

1.7. Massa utan last En traktors massa utan lastanordningar, och, när det gäller traktorer med luftfyllda däck, utan vätskefyllning i däcken. Traktorn ska vara i körklart skick, med fulla tankar och kretsar och full kylare, skydd med beklädnad och spårutrustning eller ytterligare komponeter för fyrhjulsdrift som krävs för normal användning. Föraren ska inte räknas med.

1.8. Tillåtna mättoleranser Avstånd ± 0,5 mm Kraft ± 0,1 % (av sensorns hela skalutslag) Massa ± 0,2 % (av sensorns hela skalutslag) Däcktryck ± 5,0 % Vinkel ± 0,1°

1.9. Symboler



ah (mm) Hälften av den horisontella sätesinställningen. av (mm) Hälften av den vertikala sätesinställningen. E (J) Energitillförseln vid provning F (N) Statisk belastning H (mm) Höjden för pendelblockets tyngdpunkt I (kg.m2) Tröghetsmoment med avseende på bakaxel, exklusive hjul som används för att beräkna energin för slagprov baktill L (mm) Hjulbas som använts för att beräkna energin för slagprov baktill M (kg) Massa som använts för att beräkna energianvändningen och sammanpressningskrafterna

2. Tillämpningsområde

2.1 Denna bilaga ska tillämpas på traktorer med minst två axlar för luftfyllda däck, med eller utan spårfastsättning och med en massa för traktorn utan last som överstiger 600 kg men som normalt är mindre än 6 000 kg.

2.2 Bakhjulens minsta spårvidd ska i allmänhet överstiga 1 150 mm. Det kan finnas vissa typer av traktorer, t.ex. gräsklippare, smalspåriga traktorer för vinodling, låga traktorer som används i byggnader med låg takhöjd eller i fruktträdgårdar, traktorer med hög markfrigång och särskilda skogsmaskiner som skotare och lunnare på vilka den här bilagan inte är tillämplig.

3. Regler och anvisningar

3.1. Allmänna föreskrifter

3.1.1 Skyddet får tillverkas av traktortillverkaren eller av ett oberoende företag. I samtliga fall är provningen endast giltig för den traktormodell som den utförts på. Skyddet ska provas på nytt för varje traktormodell som det ska monteras på. En provningsenhet kan dock certifiera att hållfasthetsprovningarna också gäller för traktormodeller som avviker från den ursprungliga modellen genom ändringar av motorn, kraftöverföringen, ratten och den främre hjulupphängningen (se punkt 3.6: Utökning till andra traktormodeller). Samtidigt får mer än ett skydd provas för varje traktormodell.

3.1.2 Då skyddet lämnas in för dynamisk provning ska det i normal ordning vara monterat på den traktormodell som det ska provas för. Den traktor som lämnas in ska vara fullt utrustad och i körklart skick.

3.1.3 När det gäller tandemtraktorer ska standardversionens massa för den del som skyddet ska monteras på användas.

3.1.4 Ett skydd får endast utformas för att skydda föraren vid vältning. På skyddet får ett mer eller mindre tillfälligt väderskydd för föraren monteras. Vid varmt väder avlägsnar föraren i normala fall väderskyddet. Det finns dock skydd där beklädnaden är permanent, och ventilationen vid varmt väder sker genom fönster eller flik. Eftersom beklädnaden kan bidra till skyddets hållfasthet och eftersom den, om den går att ta bort, kan saknas då en olycka sker, ska alla delar som kan tas bort av föraren avlägsnas vid provningen. Dörrar, takluckor och fönster som kan öppnas ska tas bort eller fästas i öppet läge för provningen, så att de inte bidrar till skyddets hållfasthet. Det bör noteras om de i detta läge kan innebära en risk för föraren vid vältning. I återstoden av dessa bestämmelser kommer en hänvisning endast att göras till provning av skyddet. Det är underförstått att detta inbegriper beklädnad som är permanent. En beskrivning av all permanent beklädnad ska bifogas specifikationerna. Glas och annat sprött material ska avlägsnas före provningen. Traktor- och skyddskomponenter som kan ta onödig skada under provningen och som inte påverkar skyddets hållfasthet eller mått får avlägsnas före provningen om tillverkaren önskar det. Inga reparationer eller justeringar får göras under provningen.

3.1.5 Alla traktorkomponenter som bidrar till skyddets hållfasthet, såsom stänkskärmar som har förstärkts av tillverkaren, bör beskrivas och deras mått uppges i provningsrapporten.

3.2. Utrustning och provningsförhållanden

3.2.1 Skyddet ska träffas av ett block som fungerar som pendel och genomgå främre och bakre sammanpressningsprovning.

3.2.2 Pendelblockets massa (figur 3.1) ska vara 2 000 kg. Blockets anslagsyta ska vara 680 × 680 mm ± 20. Det ska vara tillverkat så att dess tyngdpunkt har ett fast läge (till exempel järnstänger i cement). Det ska vara upphängt i en vridningspunkt cirka 6 meter över marken så att pendelns höjd kan justeras på ett lämpligt och säkert sätt.

3.2.3 När det gäller traktorer med mindre än 50 % av massan på framhjulen ska blockets första slag träffa skyddets bakre del. Därefter följer sammanpressningsprovning, också av skyddets bakre del. Blockets andra slag ska träffa skyddets främre del, och det tredje slaget ska träffa sidan. Provningen ska avslutas med en andra sammanpressningsprovning framtill. När det gäller traktorer med mer än 50 % av massan på framhjulen ska blockets första slag träffa skyddets främre del och det andra slaget sidan. Slagen ska följas av två sammanpressningsprovningar, först av skyddets bakre del och sedan av skyddets främre del.

3.2.4 För traktorer med vändbar förarplats (vändbart säte och vändbar ratt) ska det första slaget vara längsgående i den tyngre delen (med mer än 50 % av traktorns massa). Därefter följer sammanpressningsprovning av samma del. Blockets andra slag ska träffa andra delen, och det tredje slaget ska träffa sidan. Provningen ska avslutas med en andra sammanpressningsprovning av den lättare delen.

3.2.5 Bakhjulens spårvidd ska ställas in så att skyddet inte stöds av hjulen under provningen. Denna bestämmelse behöver inte beaktas om sådant stöd ges vid den bredaste alternativa spårviddsinställningen.

3.2.6 Slagprovning från sidan ska utföras på den sida av traktorn som enligt provningsenheten sannolikt medför den största deformationen. Slagprovningen bakifrån ska utföras på det hörn som ligger mitt emot slagprovningen från sidan, och slagprovningen framifrån ska utföras på det hörn som ligger närmast slagprovningen från sidan. Slagprovningen bakifrån ska utföras på två tredjedelars avstånd från traktorns mittplan till det vertikalplan som rör skyddets yttre hörn. Om en krökning på skyddets baksida börjar på mindre än två tredjedelars avstånd från mittpunkten ska anslaget dock utföras i början av krökningen, dvs. i den punkt där krökningen tangerar en linje i rät vinkel mot traktorns mittplan.

3.2.7 Om någon del av surrningarna, stöden eller blocken förskjuts eller går sönder under provningen ska provningen göras om.

3.3. Islagsprovning

3.3.1 Islagsprovning bakifrån (figurerna 3.2 a och 3.2 b)

3.3.1.1 Islagsprovning bakifrån krävs inte för traktorer med minst 50 % av massan (enligt definitionen ovan) på framhjulen.

3.3.1.2 Traktorn ska placeras i förhållande till pendeln så att pendeln träffar skyddet då slagytan och stödkedjorna är i 20° vinkel till vertikallinjen, om inte skyddet bildar en större vinkel med vertikalplanet vid islagspunkten under deformationen. I detta fall ska slagytan justeras med ytterligare ett stöd parallellt med skyddets sida i islagspunkten i det ögonblick då den största deformationen uppnås och stödkedjorna ska stanna kvar i en vinkel på 20° till vertikallinjen. Islagspunkten är den del av skyddet som sannolikt först kommer i kontakt med marken om traktorn välter bakåt, normalt den övre kanten. Pendelns höjd ska justeras så att islagspunkten inte kan ändras.

3.3.1.3 Traktorn ska vara fastsurrad. Surrningarnas fastsättningspunkter ska vara ungefär 2 m bakom bakaxeln och 1,5 m framför framaxeln. Det ska finnas två surrningar på varje axel, en på varje sida av traktorns mittplan. Surrningarna ska bestå av stålkablar på 12,5–15 mm i diameter och draghållfastheten ska vara 1 100 –1 260 MPa. Traktordäcken ska vara fyllda och surrningarna sträckta för att åstadkomma däcktryck och deformation, såsom visas i tabell 3.1. När surrningarna är sträckta tvingas en träbalk med måtten 150 × 150 mm fast framför och tätt emot bakhjulen.

3.3.1.4. Pendeln ska dras tillbaka så att dess tyngdpunkts höjd H över islagspunkten ges av någon av följande formler enligt tillverkarens val: eller

3.3.1.5 Pendeln ska frigöras och tillåtas att falla mot skyddet. Snabbutlösningsmekanismen ska vara placerad så att vikten inte förskjuts i förhållande till de kedjor som stöder den då mekanismen utlöses.



Tabell 3.1 Däcktryck Däcktryck kPa (1) Deformation mm Fyrhjulsdrivna traktorer med fram- och bakhjul av samma storlek: Fram 100 25 Bak 100 25 Fyrhjulsdrivna traktorer med mindre fram- än bakhjul: Fram 150 20 Bak 100 25 Tvåhjulsdrivna traktorer: Fram 200 15 Bak 100 25 (*1) Vätskefyllning i däck får inte användas.

3.3.2 Islagsprovning framifrån (figurerna 3.2 a och 3.3 b)

3.3.2.1. Denna provning ska utföras på samma sätt som islagsprovningen bakifrån. Surrningarna ska vara desamma, men träbalken ska ligga bakom bakhjulen. Tyngdpunkten för pendelns fallhöjd fås genom följande formel:

3.3.2.2 Islagspunkten ska vara den del av skyddet som först slår i marken om traktorn välter sidledes när den rör sig framåt, i vanliga fall det övre främre hörnet.

3.3.3 Slagprov från sidan (figur 3.4)

3.3.3.1 Traktorn ska placeras i förhållande till pendeln så att pendeln kommer att träffa skyddet då slagytan och stödkedjorna är vertikala, om inte skyddet vid islagspunkten är annat än vertikal vid deformationen. I detta fall ska slagytan justeras så att den är ungefär parallell med skyddet vid islagspunkten i det ögonblick då den största deformationen uppnås. Denna justering ska göras med ytterligare ett stöd och stödkedjorna ska förbli vertikala i islagsögonblicket. Islagspunkten är den del av skyddet som sannolikt först kommer i kontakt med marken om traktorn välter i sidled, normalt den övre kanten.

3.3.3.2 Såvida det inte är säkert att en annan del av denna kant kommer i kontakt med marken först ska islagspunkten ligga i det plan som bildar en rät vinkel med traktorns mittplan och som passerar 60 mm framför sätesindexpunkten då sätet är inställt i den längsgående justeringens mittläge. Pendelns höjd ska justeras så att islagspunkten inte kan ändras.

3.3.3.3 För traktorer med vändbar förarplats ska islagspunkten ligga i det plan som bildar en rät vinkel mot traktorns mittplan och i mittpunkten mellan de två sätesindexpunkterna.

3.3.3.4. Traktorns bakhjul på den sida som ska träffas av ett slag ska surras fast. Spänningen i surrningarna ska vara desamma som för islagsprovning bakifrån. Efter surrningen ska en balk på 150 x 150 mm tvingas fast mot bakhjulets sida, mittemot slaget, och skjutas in tätt mot hjulet. En balk ska placeras som stöd för detta hjul och förankras i fundamentet så att den hålls tätt mot hjulet under slaget. Balkens längd ska väljas så att den bildar en vinkel på 25–40° mot horisontalplanet i läge mot hjulet. Dessutom ska längden vara 20–25 gånger tjockleken och bredden två till tre gånger tjockleken.

3.3.3.5. Precis som i de föregående provningarna ska pendeln ska dras tillbaka så att dess tyngdpunkts höjd H över islagspunkten kan bestämmas med hjälp av följande formel:

3.3.3.6 Vid slagprovning från sidan ska skillnaden mellan den största tillfälliga deformationen och den bestående deformationen bestämmas på en höjd av (810 + a) mm över sätesindexpunkten. Vid denna provning kan en anordning användas på vilken en rörlig friktionsfläns monterats på en horisontell stång. Ena ändan av stången ska vara fäst vid skyddets översta del och den andra delen ska gå genom ett hål i en vertikal stång som fästs vid traktorns chassi. Ringen ska placeras mot den vertikala stång som fästs vid traktorns chassi före anslaget och ringens avstånd från stången efter anslaget kommer att visa skillnaden mellan den största tillfälliga deformationen och den bestående deformationen.

3.4. Sammanpressningsprovningar

Det kan vara nödvändigt att trycka ner framdelen på traktoren då provningarna av den bakre delen utförs. Block ska placeras under axlarna så att inte däcken bär upp sammanpressningen. Den tvärbalk som används ska vara cirka 250 mm bred och vara ansluten till belastningsmekanismen med länkkopplingar (figur 3.5).

3.4.1. Sammanpressningsprovning baktill (figurerna 3.6 a och 3.6 b)

3.4.1.1. Sammanpressningsbalken ska placeras tvärs över den bakre, övre delen av skyddet så att resultanten av sammanpressningskrafterna påförs i traktorns vertikala referensplan. Sammanpressningskraften (F) ska tillämpas där F = 20 M Denna kraft ska upprätthållas i fem sekunder efter det att alla iakttagbara rörelser hos skyddet avstannat.

3.4.1.2. När den bakre delen av skyddets tak inte kan motstå den fulla kraften (figurerna 3.7 a och 3.7 b) ska kraften påföras tills taket deformeras så att det sammanfaller med det plan som förbinder skyddets övre del med den del av traktorns bakända som kan stödja traktorn vid vältning. Kraften ska sedan förflyttas bort och sammanpressningsbalken flyttas till den del av skyddet som stöder traktorn när denna är helt vält. Sammanpressningskraft F ska tillämpas.

3.4.2. Sammanpressningsprovning framtill (figurerna 3.6 a och 3.6 b)

3.4.2.1. Sammanpressningsbalken ska placeras tvärs över den främre, övre delen av skyddet så att resultanten av sammanpressningskrafterna påförs i traktorns vertikala referensplan. Sammanpressningskraft F ska tillämpas där F = 20 M Denna kraft ska upprätthållas i fem sekunder efter det att alla iakttagbara rörelser hos skyddet avstannat.

3.4.2.2. När den främre delen av skyddets tak inte kan motstå den fulla kraften (figurerna 3.7 a och 3.7 b) ska kraften påföras tills taket deformeras så att det sammanfaller med det plan som förbinder skyddets övre del med den del av traktorns framända som kan stödja traktorn vid vältning. Kraften ska sedan förflyttas bort och sammanpressningsbalken flyttas till den del av skyddet som stöder traktorn när denna är helt vält. Sammanpressningskraft F ska sedan tillämpas.

3.5. Godkännandevillkor

3.5.1. Skyddet och traktorn ska okulärbesiktas med avseende på sprickor eller brott efter varje del av provningen. För att skyddet ska klara provningen ska följande villkor vara uppfyllda: 3.5.1.1 Det får inte finnas några sprickor i de skydds-, monterings- eller traktordelar som bidrar till skyddets hållfasthet (med undantag av de delar som omfattas av 3.5.1.3). 3.5.1.2 Det får inte finnas några sprickor i svetsfogar som bidrar till skyddets hållfasthet eller i dess monteringsdelar. Punkt- och häftsvetsning som används för att fästa beklädnadspanelerna ska i vanliga fall uteslutas från detta villkor. 3.5.1.3 Energiabsorberande brott i plåt tillåts, förutsatt att provningsenheten bedömer att de inte avsevärt minskat motståndet mot deformation av skyddet. Hänsyn ska inte tas till brott i plåtkomponenter som orsakats av pendelblockets kanter. 3.5.1.4 Den kraft som används ska vara den samma i båda sammanpressningsprovningarna. 3.5.1.5 Skillnaden mellan den största tillfälliga deformationen och den bestående deformationen får inte vara större än 250 mm vid slagprovning från sidan (figur 3.11). 3.5.1.6 Ingen del får tränga in i det fria utrymmet under provningarna. Ingen del får träffa sätet under provningarna. Vidare får det fria utrymmet inte sträcka sig utanför skyddet. Detta anses vara fallet om någon del av det fria utrymmet kommer i kontakt med markplanet om traktorn välter i den riktning från vilken islaget påförs. Vid skattning av detta ska däckens och spårviddens inställning vara den minsta standardinställning som tillverkaren anger. 3.5.1.7 När det gäller ramstyrda traktorer ska de båda delarnas mittplan vara i linje med varandra.

3.5.2. Efter den sista sammanpressningsprovningen ska skyddets bestående deformation registreras. För detta ändamål ska de viktigaste delarnas läge i förhållande till sätesindexpunkten registreras innan provningen inleds. Alla förskjutningar av delar som träffats i provningarna och alla ändringar av takets främre och bakre delar ska registreras.

3.6. Utökning till andra traktormodeller

3.6.1 [Ej tillämpligt]

3.6.2 Teknisk utökning Om traktorn, skyddet eller metoden för skyddets fastsättning på traktorn ändras tekniskt kan den provningsenhet som utförde den ursprungliga provningen utfärda ett protokoll om teknisk utökning i följande fall: 3.6.2.1 Utökning av provningsresultat för skyddet till andra traktormodeller Islags- och sammanpressningsprovningarna ska inte utföras på varje traktormodell, förutsatt att skyddet och traktorn uppfyller villkoren i punkt 3.6.2.1.1–3.6.2.1.5. 3.6.2.1.1 Skyddet ska vara identiskt med det provade skyddet. 3.6.2.1.2 Erforderlig energi får inte överskrida den energi som beräknades för den ursprungliga provningen med mer än 5 %. Gränsen på 5 % ska också tillämpas på utökningar när det gäller ersättningsspår för hjul på samma traktor. 3.6.2.1.3 Fastsättningsmetoden och de delar av traktorn som det sätts fast på ska vara identiska. 3.6.2.1.4 Alla delar såsom stänkskärmar och motorhuv som kan avlasta skyddet ska vara identiska. 3.6.2.1.5 Sätets läge och kritiska mått i skyddet och skyddets relativa läge på traktorn ska vara sådana att det fria utrymmet förblir innanför det deformerade skyddet under samtliga provningar (detta ska kontrolleras med hjälp av samma referenser för det fria utrymmet som i det ursprungliga provningsprotokollet, sätesreferenspunkten [SRP] respektive sätesindexpunkten [SIP]). 3.6.2.2 Utökning av provningsresultat för skyddet till ändrade skyddsmodeller Detta förfarande ska följas när villkoren i punkt 3.6.2.1 inte är uppfyllda, men det får inte följas när principen i metoden för fastsättning av skyddet på traktorn ändras (t.ex. när gummistöd ersätts med en upphängningsanordning): 3.6.2.2.1 Ändringar som inte påverkar den ursprungliga provningens resultat (t.ex. svetsfog för underlaget till ett tillbehör i ett icke-kritiskt läge på skyddet), tillägg av säten med olika lägen för sätesindexpunkten innanför skyddet (det ska kontrolleras att det eller de nya fria utrymmena förblir innanför det deformerade skyddet under samtliga provningar). 3.6.2.2.2 Ändringar som kan påverka den ursprungliga provningens resultat utan att skyddets godtagbarhet ifrågasätts (t.ex. ändring av strukturell del, ändring av metoden för fastsättning av skyddet på traktorn). En kontrollprovning kan utföras och provningsresultaten anges i utökningsprotokollet. Följande gränser ska gälla för denna typ av utökningar: 3.6.2.2.2.1 Högst 5 utökningar får godkännas utan en kontrollprovning. 3.6.2.2.2.2 Kontrollprovningens resultat godtas som skäl för utökning om alla godkännandevillkor i denna bilaga är uppfyllda och om den deformation som uppmäts efter varje islagsprovning inte avviker från den deformation som uppmätts efter varje islagsprovning under den ursprungliga provningen med mer än ± 7 %. 3.6.2.2.2.3 Mer än en ändring av skyddet får tas med i samma utökningsprotokoll om de utgör olika alternativ av samma skydd, men bara en kontrollprovning får godkännas i samma utökningsprotokoll. De alternativ som inte provats ska beskrivas i ett särskilt avsnitt av utökningsprotokollet. 3.6.2.2.3 Ökning av den av tillverkaren angivna referensmassan för ett redan provat skydd. Om tillverkaren vill behålla samma typgodkännandenummer är det möjligt att utfärda ett utökningsprotokoll efter genomförd kontrollprovning (toleransen på ± 7 % enligt punkt 3.6.2.2.2.2 är inte tillämplig i sådana fall).

3.7 [Ej tillämpligt]

3.8. Kallvädersprestanda hos skydd 3.8.1 Om det påstås att skyddet har egenskaper som motstår kallvädersförsprödning ska tillverkaren lämna upplysningar som ska tas med i protokollet. 3.8.2 Följande krav och förfaranden är avsedda att ge styrka och motståndskraft mot sprödbrott vid låga temperaturer. Förslagsvis bör följande minsta materialkrav uppfyllas vid bedömningen av skyddets lämplighet för användning vid låga temperaturer i de länder där detta kompletterande driftsskydd krävs.



Tabell 3.2 Minsta islagsenergi för Charpy V-slagprovning Provstavens storlek Energi vid Energi vid – 30 °C – 20 °C mm J J () 10 × 10 () 11 27,5 10 × 9 10 25 10 × 8 9,5 24 10 × 7,5 () 9,5 24 10 × 7 9 22,5 10 × 6,7 8,5 21 10 × 6 8 20 10 × 5 () 7,5 19 10 × 4 7 17,5 10 × 3,5 6 15 10 × 3 6 15 10 × 2,5 () 5,5 14 (1) Lämplig storlek. Provstavens storlek får inte underskrida den största lämpliga storlek som materialet medger. (2) Den energi som krävs vid – 20 °C är 2,5 gånger värdet för – 30 °C. Andra faktorer påverkar hållfastheten vid islag, t.ex. valsningsriktning, brottgräns, kornriktning och svetsning. Dessa faktorer ska beaktas när stålsorten väljs och används. 3.8.2.1 Bultar och muttrar som används för fästning av skyddet på traktorn och för förbindelse mellan skyddets strukturella delar ska ha lämpliga egenskaper för kontrollerad minskning av seghet vid låga temperaturer. 3.8.2.2 Alla svetselektroder som används vid tillverkning av strukturella delar och fästen ska vara förenliga med de skyddsmaterial som anges i punkt 3.8.2.3. 3.8.2.3 Stålmaterial för skyddets strukturella delar ska vara material med kontrollerad seghet som uppfyller minimikraven vid Charpys V-slagprovning enligt tabell 3.2. Stålets kvalitet och egenskaper ska anges i enlighet med ISO 630:1995, ändring 1:2003. Stål med en tjocklek efter valsning på mindre än 2,5 mm och en kolhalt på mindre än 0,2 % anses uppfylla detta krav. Strukturella delar av skyddet som tillverkats av annat material än stål ska ha likvärdig slaghållfasthet vid låga temperaturer. 3.8.2.4 Vid provning enligt Charpys V-slagprovning ska provstavens storlek vara minst den största av de storlekar i tabell 3.2 som materialet medger. 3.8.2.5 Charpys V-slagprovning ska utföras i enlighet med förfarandet i ASTM A 370-1979, förutom att provstavarnas storlek ska överensstämma med måtten i tabell 3.2. 3.8.2.6 Som alternativ till detta förfarande får tätat eller halvtätat stål användas, varvid lämpliga specifikationer ska lämnas. Stålets kvalitet och egenskaper ska anges i enlighet med ISO 630:1995, ändring 1:2003. 3.8.2.7 Proverna ska vara stavformade och tas från platta ämnen, rör eller strukturdelar före formning eller svetsning för användning i skyddet. Prover från rör eller strukturdelar ska tas från mitten på den sida som har störst mått och får inte ha några svetsfogar.

3.9 [Ej tillämpligt]

Figur 3.1

Pendelblock med upphängningskedjor eller vajrar

(Mått i mm)

Figur 3.2

Metod för islagsprovning bakifrån

Figur 3.2.a

Säkerhetshytt

Figur 3.2.b

Skyddsbåge bak

Figur 3.3

Metod för islagsprovning framifrån

Figur 3.3.a

Säkerhetshytt

Figur 3.3.b

Skyddsbåge bak

Figur 3.4

Metod för islagsprovning från sidan

Figur 3.5

Exempel på uppställning för sammanpressningsprovning

Figur 3.6

Balkens placering vid främre och bakre sammanpressningsprovning

Figur 3.6.a

Säkerhetshytt

Figur 3.6.b

Skyddsbåge bak

Figur 3.7

Balkens placering vid främre sammanpressningsprovning när den fulla kraften inte kan motstås framtill

Figur 3.7.a

Säkerhetshytt

Figur 3.7.b

Skyddsbåge bak







Tabell 3.3 Måtten för det fria utrymmet Mått mm Anmärkningar A1 A0 100 minimum B1 B0 100 minimum F1 F0 250 minimum F2 F0 250 minimum G1 G0 250 minimum G2 G0 250 minimum H1 H0 250 minimum H2 H0 250 minimum J1 J0 250 minimum J2 J0 250 minimum E1 E0 250 minimum E2 E0 250 minimum D0 E0 300 minimum J0 E0 300 minimum A1 A2 500 minimum B1 B2 500 minimum C1 C2 500 minimum D1 D2 500 minimum I1 I2 500 minimum F0 G0 — I0 G0 — beroende på C0 D0 — traktorn E0 F0 —

Figur 3.8

Fritt utrymme

Anmärkning:

För mått, se tabell 3.3.

1 – Sätesindexpunkt

Figur 3.9

Fritt utrymme







Figur 3.9.a Sidovy sektion i referensplanet Figur 3.9.b Vy bakifrån eller framifrån

1 – Sätesindexpunkt

2 – Kraft

3 – Vertikalt referensplan

Figur 3.10

Fritt utrymme för traktor med vändbart säte och vändbar ratt

Figur 3.10.a

Säkerhetshytt

Figur 3.10.b

Skyddsbåge bak

Figur 3.11

Exempel på utrustning för mätning av elastisk deformation

1 – Bestående deformation

2 – Elastisk deformation

3 – Total deformation (bestående plus elastisk)

Förklarande noter till bilaga VI









BILAGA VII

Krav gällande överrullningsskydd (bandtraktorer)

A. ALLMÄN BESTÄMMELSE

1. Unionens krav gällande överrullningsskydd (bandtraktorer) anges i punkt B.

B. KRAV GÄLLANDE ÖVERRULLNINGSSKYDD (BANDTRAKTORER)(1)

1. Definitioner

1.1 [Ej tillämpligt]

1.2 Överrullningsskydd Med överrullningsskydd (säkerhetshytt eller ram), nedan kallat skydd, avses den konstruktion på en traktor vars huvudsakliga syfte är att undvika eller begränsa riskerna för föraren om traktorn rullar över vid normal användning. Överrullningsskyddet kännetecknas av att den ger ett fritt utrymme som är tillräckligt stort för att skydda föraren när denne sitter inuti skyddets envelopp eller inuti ett utrymme som begränsas av en serie raka linjer från skyddets ytterkanter till varje del av traktorn som kan komma i beröring med platt mark och kan stödja traktorn i det läget om traktorn välter.

1.3 Spårvidd 1.3.1 Preliminär definition: spårets mittplan Spårets mittplan ligger mitt emellan de två plan som innesluter dess periferi på dessas utsida. 1.3.2 Definition av spårvidd Spårvidden är avståndet mellan spårens mittplan. 1.3.3 Tilläggsdefinition: traktorns mittplan Det vertikala plan som bildar räta vinklar mot axeln vid dennas mittpunkt är traktorns mittplan.

1.4 Överrullningsskydd System av strukturella delar som monterats på en traktor på ett sådant sätt att deras främsta uppgift är att minska sannolikheten för att en förare ska hamna i kläm om traktorn rullar över. Med strukturella delar avses hjälpram, fäste, montering, hylsa, bult, sprint, upphängningsanordning eller flexibla stötdämpare som används för att fästa systemet vid traktorramen, men inte monteringsanordningar som ingår i traktorramen.

1.5 Traktorram Huvudchassiet eller den viktigaste lastbärande delen (delarna) av traktorn som sträcker sig över en stor del av traktorn och som skyddet är direkt monterat på.

1.6 Enhet av skydd och traktorram System som består av skydd som fästs vid traktorramen.

1.7 Fundament En relativt stel del av provningsstrukturen som traktorramen är fäst vid för provningen.

1.8 Sätesindexpunkt 1.8.1 Sätesindexpunkten ligger i det centrala längsgående planet för den anordning som ska bestämma sätesindexpunkten då den är monterad i förarsätet. Sätesindexpunkten fastställs i förhållande till traktorn och flyttas inte med sätet till följd av inställningar av sätet och/eller svängningar. 1.8.2 Då sätesindexpunkten fastställs ska sätet ställas in så att den främre och bakre inställningen, inställningen i höjdled och av sätesvinkeln ligger i centralt läge. Upphängningssystemen ska vara placerade så att sätet befinner sig i mittpunkten av sitt svängningsområde med väganordningen för att bestämma sätesindexpunkten monterad. 1.8.3 Sätesindexpunkten ska fastställas med hjälp av den anordning som visas i figur 8.1. Anordningen ska placeras på sätet. En massa på 20 kg ska placeras 40 mm framför märket för sätesindexpunkten på anordningens horisontella del. En horisontell kraft på cirka 100 N ska därefter påföras anordningen vid sätesindexpunkten (se Fo i figur 8.1). Slutligen ska ytterligare en massa på 39 kg placeras 40 mm framför märket för sätesindexpunkten på anordningens horisontella del.

1.9 Skyddsutrymme (DLV)