1960R0011 — SV — 01.07.1986 — 001.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS FÖRORDNING nr 11
omavskaffandeavdiskrimineringsåvittavserfraktsatserochbefordringsvillkorenligtartikel79.3
i Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen
(EGT P 52, 16.8.1960, s. 1121)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1 Rådets förordning (EEG) nr 3626/84 av den 19 december 1984 L 335 4 22.12.1984
Anm: I denna konsoliderade utgåva förekommer hänvisningar till den europeiska omräkningsenheten och/eller ecun. Från och
med den 1 januari 1999 skall båda benämningarna förstås som hänvisningar till euron — rådets förordning (EEG)nr 3308/80 (EGT L 345, 20.12.1980, s. 1) och rådets förordning (EG) nr 1103/97 (EGT L 162, 19.6.1997, s. 1).
1960R0011 — SV — 01.07.1986 — 001.001 — 2
▼B
RÅDETS FÖRORDNING nr 11
om avskaffande av diskriminering såvitt avser fraktsatser och
befordringsvillkor enligt artikel 79.3 i Fördraget om upprättandet
av Europeiska ekonomiska gemenskapen
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA
FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekono-
miska gemenskapen, särskilt artikel 79 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande, ochmed beaktande av följande:Enligt artikel 79.3 skall rådet i fråga om transporter inom gemenskapen
fastställa regler för avskaffande av sådana former av diskriminering somavses i artikel 79.1.
Detta kräver förbud mot sådana former av diskriminering, som t.ex.
tillämpning av priser eller andra transportavgifter och villkor som ipraktiken skulle utgöra diskriminering.
Att kontrollera vilka transportavgifter och transportavtalsvillkor som
tillämpas och att spåra eventuell diskriminering är genomförbart endastom berörda transportörer och fömedlare åläggs att lämna uppgifter, attupprätta en färdhandling där sådana uppgifter kan kontrolleras och attstå till förfogande för inspektion.
För att se till att dessa föreskrifter efterlevs bör det inrättas ett påföljds-
system som skall utvärderas av den domstol som har oinskränkt pröv-ningsrätt i enlighet med artikel 172 i fördraget.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Denna förordning skall tillämpas på godstransporter på järnväg, väg
eller inre vattenvägar inom gemenskapen, med undantag för sådant godssom räknas upp i bilagorna 1 och 3 till Fördraget om upprättandet avEuropeiska kol- och stålgemenskapen.
Artikel 2
1. Denna förordning skall tillämpas på alla godstransporter som
utförs från eller till en plats inom en medlemsstats territorium, inräknatgodstransporter mellan medlemsstater och tredje länder eller associeradeländer.
2. Denna förordning skall endastt illämpas på de delar av en färd
som äger rum inom gemenskapen.
3. Denna förordning skall även tillämpas på de delar av en färd som
sker på järnväg, väg eller inre vattenvägar, även om godset fraktas medandra transportmedel på andra delar av färden.
Artikel 3
När en transport, som regleras av ett enda kontrakt, utförs av flera
transportörer efter varandra, skall denna förordning gälla för var och enav transportörerna i fråga om den del av transporten som han utför.
Artikel 4
1. Vid transporter inom gemenskapen får det inte förekomma någon
diskriminering som består i att transportörer tillämpar olika fraktsatseroch befordringsvillkor på grund av godsets ursprungs- eller bestämmel-seland för att frakta samma slag av gods samma väg.
1960R0011 — SV — 01.07.1986 — 001.001 — 3
▼B
Detta förbud skall inte inverka på giltigheten av civilrättsliga avtal.
2. Det är vidare förbjudet att uppställa tariffer eller fastställa frakt-
satser och befordringsvillkor, oavsett av vilket slag, vilkas tillämpningskulle innebära en diskriminering i den mening som avses i punkt1.
3. Förbuden enligtdenna art ikel skall gälla från och med den 1 juli
1961.
Artikel 5
1. Före den 1 juli 1961 skall regeringarna anmäla till kommissionen
de tariffer, konventioner, prisöverens-kommelser och befordringsvillkorsom tillämpas i respektive land och som innebär att fraktsatserna ochvillkoren är olika på grund av godsets ursprungs- eller bestämmelselandför att frakta samma slag gods samma väg. Åtgärder av detta slag sominförs längre fram skall genastanmälas t ill kommissionen.
2. Före den 1 juli 1961 skall transportföretagen lämna sina respektive
regeringar alla uppgifter av betydelse om sådana tariffer, konventioner,prisöverenskom-melser och befordringsvillkor som avses i föregåendepunkt och genast anmäla åtgärder av detta slag som införs längre fram.
3. Denna artikel skall tillämpas på godstransporter som utförs från
eller till en plats inom en medlemsstats territorium.
Artikel 6
1. För varje godstransport inom gemenskapen skall det finnas en
transporthandling med uppgifter om
— avsändarens namn och adress,— varuslag och vikt,— ort och datum för godsets mottagande för transport,— lossningsplats,— färdväg eller färdlängd, om dessa omständigheter motiverar ett annat
pris än detsom normaltt illämpas,
— eventuella gränspassager.
2. Transporthandlingarna skall upprättas i dubbla exemplar och vara
numrerade. Ett exemplar skall medfölja godset; det andra exemplaretskall behållas av transportören i två år, räknat från transportdagen, ocharkiveras i löpande nummerordning. Detsist nämnda exemplaretskallinnehålla uppgifter om fullständiga transportkostnader, oberoende av ivilken form de förekommer, och om andra debiteringar och eventuellarabatter eller andra faktorer som påverkar fraktsatser och befordrings-villkor.
3. Om detär möjligtat tfå alla de uppgift er som anges i punkt1
genom befintliga handlingar och att genom dessa, tillsammans medtransportörens färdskrivar- och redovisningssystem, få fullständig infor-mation om fraktsatser och befordringsvillkor, så att de i artikel 79.1 avfördragetavsedda formerna av diskriminering därigenom kan fås at tupphöra eller undvikas, skall transportörerna inte åläggas att införa nyahandlingar.
4. Transportören skall ansvara för att transporthand-lingarna
upprättas på ett riktigt sätt.
Artikel 7
1. Föreskrifterna i artikel 6 skall träda i kraft den 1 juli 1961.2. Efter samråd med rådet får kommissionen i en förordning som
utfärdas före den 1 juli 1961 senarelägga detta ikraftträdande till senastden 1 januari 1964 för vissa slags transporter som kommer attbestämmas senare.
1960R0011 — SV — 01.07.1986 — 001.001 — 4
▼B
Artikel 8
Föreskrifterna i artikel 6 skall inte gälla
a) godstransporter med en högsta totalvikt på fem ton som skickas från
en avsändare till en och samma mottagare,
b) godstransporter inom en medlemsstat om totalt högst 100 km,
c) godstransporter mellan medlemsstater om totalt högst 30 km.
Artikel 9
Föreskrifterna i artikel 6 skall inte gälla godstransporter som ett företag
utför för egen räkning, förutsatt att följande villkor är uppfyllda:
▼M1
— Godset skall transporteras med fordon som företaget äger, har köpt
på avbetalning eller hyr, i det senare fallet förutsatt att fordonenuppfyller villkoren i artikel 2 i direktiv 84/647/EEG (
1).
▼B
— Transporterna skall endast utgöra en biverksamhet i förhållande till
företagets hela verksamhet.
— Det transporterade godset skall vara företagets egendom eller ha
sålts, köpts, lånats, utlånats, hyrts ut eller hyrts, tillverkats, förädlatseller reparerats av företaget.
— Syftet med färden skall vara att frakta godset till eller från företaget
eller att flytta det antingen inom företaget eller utanför detta förföretagets egen räkning.
Artikel 10
Om inga bestämmelser har fastställts före den 1 juli 1963 enligt artik-
larna 74 och 75 i fördraget i fråga om offentliggörande av fraktsatseroch befordringsvillkor, skall beslut om offentliggörandets form, innehålloch omfattning, tillsammans med andra lämpliga åtgärder, fattas ienlighet med artikel 79.1 och 79.3 i fördraget, varvid det skall beaktasatt samtliga sådana beslut och åtgärder måste överensstämma med dengemensamma transportpolitiken.
Artikel 11
1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 5 i denna förordning
skall regeringar och företag på kommissionens begäran lämna dekompletterande upplysningar som behövs om tariffer, konventioner,prisöverenskommelser och befordringsvillkor.
2. Kommissionen får fastställa en tid som inte får understiga en
månad för lämnande av sådana upplysningar.
3. Om kommissionen begär att ett företag skall lämna upplysningar,
skall kommissionen genast underrätta regeringen i den medlemsstat därföretaget har sitt säte om detta genom att skicka en kopia av sin begäranom upplysningar till regeringen.
4. Upplysningar behöver inte lämnas om en medlemsstat anser att
detta skulle innebära att förhållanden röjs i strid med statens väsentligasäkerhetsintressen.
Artikel 12
1. Transportörer som debiterar olika priser och tillämpar olika villkor
för transport av samma slags gods samma väg på grund av godsetsursprungs- eller bestämmelseland, skall på kommissionens begäran visaatt sådant handlande inte strider mot bestämmelserna i denna förord-ning.
2. Debitering av olika priser och tillämpning av olika villkor skall
inte anses strida mot denna förordning, om förhållandet endast är enföljd av konkurrensen mellan transportörer eller beror på tekniska eller
(1) EGT nr L 335, 22.12.1984, s. 72.
1960R0011 — SV — 01.07.1986 — 001.001 — 5
▼B
ekonomiska driftsförutsättningar som är speciella för transporter längs
ifrågavarande transportled.
Artikel 13
1. Speditörer och förmedlare av transporttjänster skall på begäran av
sin regering eller av kommissionen lämna alla upplysningar som harbetydelse i fråga om tillhandahållna tjänster och tillämpade priser ochvillkor.
2. Denna skyldighet skall även gälla för direktleverantörer av
bitjänster till transporter när direktleverantörernas och transportörernasvederlag ingår i ett debiterat totalbelopp.
3. Föreskrifterna i artikel 11.2, 11.3 och 11.4 skall även tillämpas på
begäran och upplysningar i enlighetmed denna art ikel.
Artikel 14
1. Medlemsstaterna skall ansvara för kontrollen av att transportö-
rernas skyldigheter enligt artiklarna 5.2, 6 och 11 och informations-plikten enligt artikel 13 fullgörs.
De skall efter samråd med kommissionen fatta beslut om de åtgärder
som är nödvändiga för detta ändamål före den 1 juli 1961.
2. Om detvisar sig nödvändigtför at tverkst älla denna förordning får
kommissionen skicka sina tjänstemän eller experter på inspektionsbesökför att kontrollera och övervaka att företagens skyldigheter enligt artik-larna 5, 6, 11 och 13 i denna förordning fullgörs.
Representanterna för kommissionen skall därvid ha rätt och befogenhet
att
a) kontrollera företagens böcker och andra redovisningshandlingar,
b) ta kopior eller utdrag av sådana böcker och handlingar på platsen,
c) äga tillträde till företagens alla lokaler, områden och fordon,
d) begära förklaringar på alla punkter som rör företagens böcker och
redovisningshandlingar.
När representanter för kommissionen utövar dessa rättigheter skall de
uppvisa en passersedel av vilken framgår att de är berättigade att utföraallt nödvändigt inspektionsarbete enligt denna artikel. De skall medföraen skriftlig fullmakt där namnet på det företag som skall inspekterassamt inspektionens syfte skall vara angivet. Den skriftliga fullmaktenoch de personers ställning som ansvarar för genomförandet av inspek-tionen skall meddelas berörd medlemsstat i förväg.
På begäran av denna medlemsstat eller av kommissionen får tjänstemän
i den staten biträda kommissionens representanter då dessa fullgör sinauppdrag.
Om ett företag vägrar att underkasta sig en inspektion enligt denna
förordning, skall den berörda medlemsstaten lämna kommissionensrepresentanter det stöd och den hjälp som behövs för att genomföraenligt givna instruktioner. Medlemsstaterna skall efter samråd medkommissionen besluta om de åtgärder som är nödvändiga för dettaändamål före den 1 juli 1961.
3. Alla som deltar i inspektioner enligt denna artikel skall iaktta
sekretess i enlighet med artikel 214 i fördraget.
Artikel 15
1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 79.4 i fördraget
skall kommissionen och medlemsstaterna se till att alla uppgifter somde fått med stöd av artiklarna 5, 11, 13 och 14 förblir konfidentiella.
2. Om inte rådet enhälligt fattar annat beslut, får upplysningar som
inhämtats på detta sätt endast användas för att genomföra denna förord-ning.
1960R0011 — SV — 01.07.1986 — 001.001 — 6
▼B
Artikel 16
Efter samråd med kommissionen skall medlemsstaterna inom den i
artikel 14.1 föreskrivna tiden fastställa lämpliga påföljder för
a) transportörer som underlåter att efterleva de i artiklarna 5.2 och 6
fastställda reglerna,
b) företag som, efter att ha anmodats att till sin regering lämna de i
artiklarna 11 och 13 angivna upplysningarna, underlåter att göra detinom fastställd tid,
c) företag som medvetet lämnar oriktiga upplysningar till sin regering.
Artikel 17
1. Om ett företag underlåter att lämna sådana upplysningar som
begärs av kommissionen enligt artiklarna 11 och 13 inom fastställd tideller medvetet lämnar oriktiga upplysningar till sin regering, fårkommissionen i enlighet med artikel 79.3 andra stycket i fördragetbeslut a om en påföljd om högst500 ecu för berörtföret ag och ange enny tidpunkt då begärda upplysningar skall ges in. Om samma företagunderlåter att lämna upplysningarna vid den nya tidpunkten, får ett nyttsådantbeslutfat t as.
2. Sådana påföljder får dock beslutas endast om upplysningarna har
begärts i form av ett beslut, där det uttryckligen har hänvisats till depåföljder som föreskrivs i denna artikel.
Artikel 18
1. Om kommissionen konstaterar att det föreligger diskriminering i
enlighet med artikel 79.1 i fördraget, får den för varje enskilt fall avdiskriminering genom beslutenligtart ikel 79.4 beslut a om en påföljdför den ansvarige transportören om högst 20 gånger det mottagna ellerbegärda vederlaget för transporten.
2. Om diskriminering enligt artikel 79.1 i fördraget fortsätter trots att
kommissionen har beslutat om att sådan diskriminering skall upphöra,får den för varje enskiltfall av diskriminering i enlighetmed art ikel79.4 besluta om en påföljd för den ansvarige transportören om högst10 000 ecu.
3. Innan kommissionen beslutar om en påföljd enligt artikel 17 i
denna förordning skall den rådfråga alla berörda medlemsstater, somskall få kopior av alla handlingar och allt bevismaterial som samlats in isamband med den utredning som genomförts av kommissionen enligtartikel 79.4 i fördraget. Varje rådfrågad medlemsstat får inhämtayttrande från ett fristående nationellt organ och skall svara inom tvåmånader.
Artikel 19
Beslut med stöd av artiklarna 17 och 18 skall inte vara av straffrättslig
natur.
Artikel 20
Innan beslut fattas enligt med artiklarna 17 och 18 skall det berörda
företaget underrättas om föreslagna åtgärder.
Kommissionen skall för information tillställa berörda medlemsstater
kopior av beslut som fattats med stöd av artiklarna 17 och 18.
Artikel 21
Vid tillämpningen av de föregående artiklarna skall den beräknings-
enhet gälla som har fastställts för upprättande av gemenskapens budgetenligt artikel 207 och 209 i fördraget.
Artikel 22
Alla företag, oberoende av om de regleras genom offentlig rätt eller
civilrätt, skall ansvara för sina anställdas handlingar i fråga om efterlev-
1960R0011 — SV — 01.07.1986 — 001.001 — 7
▼B
naden av denna förordning. Denna bestämmelse skall även gälla de idenna förordning fastställda påföljderna.
Artikel 23
Påföljd, som beslutats av kommissionen med stöd av artiklarna 17 och
18, skall verkställas på det sätt som fastställts i artikel 192 i fördraget.Belopp som influtit till följd av verkställigheten av dessa påföljder skallöverföras till Europeiska ekonomiska gemenskapen och redovisas somintäkt i dess budget.
Artikel 24
När en medlemsstat med stöd av artikel 79.4 i fördraget lämnar in en
ansökan om utredning av ett fall som den anser utgöra diskriminering,skall ansökan ange de skäl som den grundar sig på.
Artikel 25
1. Innan kommissionen fattar ett beslut eller ålägger en påföljd enligt
artikel 18 i denna förordning, skall den inhämta förklaring från denberörda personen eller dennes ombud; kommissionen kan utse en avsina tjänstemän att motta förklaringen.
2. I enlighetmed art ikel 172 i fördragetskall Europeiska gemen-
skapernas domstol ha obegränsad domsrätt i fråga om sådan påföljdsom ålagts med stöd av artiklarna 17 och 18. Kommissionen får inteverkställa påföljden förrän klagotiden har gått ut.
Artikel 26
Kommissionen skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att verk-
ställa denna förordning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.