2000R1760 — SV — 01.05.2004 — 001.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1760/2000
av den 17 juli 2000
om upprättande av ett system för identifiering och registrering av nötkreatur samt märkning av
nötkött och nötköttsprodukter och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 820/97
(EGT L 204, 11.8.2000, s. 1)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►A1Akt om villkoren för Republiken Tjeckiens, Republiken Estlands, Repu-
bliken Cyperns, Republiken Lettlands, Republiken Litauens, Republiken
Ungerns, Republiken Maltas, Republiken Polens, Republiken Sloveniens
och Republiken Slovakiens anslutning till de fördrag som ligger tillgrund för Europeiska Unionen och om anpassning av fördragenL 236 33 23.9.2003
▼B
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG)
nr 1760/2000
av den 17 juli 2000
om upprättande av ett system för identifiering och registrering av
nötkreatur samt märkning av nötkött och nötköttsprodukter och
om upphävande av rådets förordning (EG) nr 820/97
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR
ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenska-
pen, särskilt artikel 37 och artikel 152.4 b i detta,
med beaktande av kommissionens förslag (1),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),
med beaktande av Regionkommitténsyttrande (3),
i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (4), och
av följande skäl:
(1)Enligt artikel 19 i rådetsförordning (EG) nr 820/97 av den 21
april 1997 om upprättande av ett system för identifiering och
registrering av nötkreatur och om märkning av nötkött och
nötköttsprodukter (5) skall det från och med den 1 januari 2000
inrättas ett system för obligatorisk märkning av nötkött i allamedlemsstater. Enligt samma artikel skall det på förslag avkommissionen även beslutas om allmänna bestämmelser för det
obligatoriska systemet före detta datum.
(2)I rådetsförordning (EG) nr 2772/1999 av den 21 december 1999
om allmänna bestämmelser för ett obligatoriskt system för
märkning av nötkött (6) angesatt de nämnda allmänna
bestämmelserna endast skall tillämpas provisoriskt under enperiod om högst åtta månader, från och med den 1 januari tilloch med den 31 augusti 2000.
(3)Av tydlighetsskäl bör förordning (EG) nr 820/97 upphävas ochersättas med den här förordningen.
(4)Efter instabiliteten på marknaden för nötkött och nötköttspro-dukter på grund av krisen med bovin spongiform encefalopatihar den förbättrade insynen i villkoren för produktionen ochsaluföringen av berörda produkter, särskilt när det gäller attspåra dem, haft en positiv inverkan på nötköttskonsumtionen.
För att behålla och öka konsumenternas förtroende för nötkött,
och för att förhindra att konsumenter vilseleds, måste regler utar-betas för hur konsumenterna skall upplysas genom en adekvatoch tydlig märkning av produkten.
(5)I detta syfte är det ytterst angeläget att införa ett effektivt systemför identifiering och registrering av nötkreatur på produktionssta-diet, samt att skapa ett särskilt och på objektiva kriterier grundatgemenskapssystem för märkning av nötkött i försäljningsledet.
(6)Genom de garantier som denna förbättring innebär kommer vissakrav av allmänt intresse att uppfyllas, särskilt skyddet av folk-
och djurhälsan.
(7)Följaktligen kommer konsumenternas förtroende för nötköttets
och nötköttsprodukternas kvalitet att förbättras, en hög2000R1760 — SV — 01.05.2004 — 001.001 — 2
(1) EGT C 376 E, 28.12.1999, s. 42.
(2) EGT C 117, 26.4.2000, s. 47.
(3) EGT C 226, 8.8.2000, s. 9.
(4) Europaparlamentetsyttrande av den 12 april 2000 (ännu ej offentliggjort i
EGT), rådets gemensamma ståndpunkt av den 6 juni 2000 (ännu ej offent-
liggjord i EGT) och Europaparlamentetsbes lut av den 6 juli 2000 (ännu ej
offentliggjort i EGT).
(5) EGT L 117, 7.5.1997, s. 1.
(6) EGT L 334, 28.12.1999, s. 1.
▼B
skyddsnivå för folkhälsan att behållas och marknaden för nötkött
att ytterligare stabiliseras på ett hållbart sätt.
(8)I artikel 3.1 c i rådetsdirektiv 90/425/EEG av den 26 juni 1990om veterinära och avelstekniska kontroller i handeln med vissalevande djur och varor inom gemenskapen med sikte på attförverkliga den inre marknaden (
1) fastslås att djur som är
föremål för handel inom gemenskapen skall identifieras enligtkraven i gemenskapens bestämmelser och registreras på ett
sådant sätt att den anläggning, central eller organisation som
djuren ursprungligen kommer ifrån eller har passerat på vägenkan spåras, samt att dessa system för identifiering och registre-ring före den 1 januari 1993 skall utvidgas till att omfatta ävenförflyttning av djur inom de enskilda medlemsstaternas territo-
rier.
(9)I artikel 14 i rådetsdirektiv 91/496/EEG av den 15 juli 1991 om
fastställande av regler för hur veterinärkontroller skall organi-seras för djur som importeras till gemenskapen från tredje landoch om ändring av direktiven 89/662/EEG, 90/425/EEG och 90/
675/EEG (
2) fastslås det att identifiering och registrering enligt
artikel 3.1 c i direktiv 90/425/EEG av sådana djur måste skeefter det att veterinärkontrollen utförts, utom då det gäller slakt-djur och registrerade hästdjur.
(10)För förvaltningen av vissa av gemenskapens stödprogram på
jordbruksområdet krävs det att vissa slag av boskap identifieras
individuellt. Systemet för identifiering och registrering bördärför kunna användasför tillämpning och kontroll av s ådanindividuell identifiering.
(11)Det är nödvändigt att säkerställa ett snabbt och effektivt infor-
mationsutbyte mellan medlemsstaterna för en korrekt
tillämpning av denna förordning. Gemenskapsbestämmelserhärför har fastställts i rådets förordning (EEG) nr 1468/81 avden 19 maj 1981 om ömsesidig hjälp mellan medlemsstaternasadministrativa myndigheter samt om samarbete mellan de förraoch kommissionen för att säkerställa en korrekt tillämpning av
tull- och jordbrukslagstiftningen (
3) samt i rådets direktiv 89/
608/EEG av den 21 november 1989 om ömsesidig hjälp mellanmedlemsstaternas administrativa myndigheter och samarbetemellan dessa och kommissionen för att säkerställa en korrekttillämpning av lagstiftningen om veterinära frågor och
avelsfrågor (
4).
(12)De gällande reglerna för identifiering och registrering av
nötkreatur har fastställts i rådets direktiv 92/102/EEG av den 27november 1992 om identifikation och registrering av djur (
5) och
i förordning (EG) nr 820/97. Erfarenheterna visar att genom-
förandet av direktiv 91/102/EEG när det gäller nötkreatur inte
har varit helt tillfredsställande och bör förbättras ytterligare. Detär därför nödvändigt att anta en särskild förordning förnötkreatur för att förstärka bestämmelserna i nämnda direktiv.
(13)För att ett förbättrat identifieringssystem skall acceptera, är detav avgörande betydelse att det inte ställs överdrivna administra-
tiva krav på producenten. Rimliga tidsfrister för genomförandet
bör föreskrivas.
(14)För att djur snabbt och korrekt skall kunna spåras för kontroll avgemenskapens stödprogram, bör alla medlemsstater inrättanationella databaser där djurets identitet, alla anläggningar på2000R1760 — SV — 01.05.2004 — 001.001 — 3
(1) EGT L 224, 18.8.1990, s. 29. Direktivet senast ändrat genom direktiv 92/
118/EEG (EGT L 62, 15.3.1993, s. 49).
(2) EGT L 268, 24.9.1991, s. 56. Direktivet senast ändrat genom direktiv 96/43/
EG (EGT L 162, 1.7.1996, s. 1).
(3) EGT L 144, 2.6.1981, s. 1. Förordningen upphävd genom förordning (EG)
nr 515/97 (EGT L 82, 22.3.1997, s. 1).
(4) EGT L 351, 2.12.1989, s. 34.
(5) EGT L 355, 5.12.1992, s. 32. Direktivet senast ändrat genom 1994 års
anslutningsakt.
▼B
derasterritorium och förflyttningar av djuren regis trerasenligt
bestämmelserna i rådets direktiv 97/12/EG av den 17 mars 1997om ändring och uppdatering av direktiv 64/432/EEG om djur-
hälsoproblem som påverkar handeln med nötkreatur och svin
inom gemenskapen (
1), i vilket de hygienkrav som gäller denna
databasangesnärmare.
(15)Varje medlemsstat bör vidta de eventuella ytterligare åtgärdersom krävs för att den nationella databasen skall vara fullt funge-
rande så snart som möjligt.
(16)Åtgärder bör vidtas för att skapa tekniska villkor som garanterar
att producenterna på ett optimalt sätt kan kommunicera meddatabaserna och att dessa används i vid utsträckning.
(17)För att göra det möjligt att spåra förflyttningar av nötkreatur bör
djuren identifieras genom att ett öronmärke sätts fast på vardera
örat och att de i princip åtföljsav ett pas svid varje förflyttning.Hur öronmärket och passet skall vara utformade bör fastställaspå gemenskapsnivå. I princip bör ett pass utfärdas för varje djursom har fått öronmärkning.
(18)De djur som importerats från tredje land enligt direktiv 91/496/
EEG bör underställas samma krav på identifiering.
(19)Alla djur bör behålla öronmärkningen under resten av sin levnad.
(20)På grundval av det arbete som utförs inom Gemensamma forsk-
ningscentrumet undersöker kommissionen just nu om det ärmöjligt att använda elektroniska medel för att identifiera djuren.
(21)Alla djurhållare, med undantag av transportörerna, bör föra aktu-ella register över djuren i sina anläggningar. Hur dessa registerskall vara utformade bör fastställas på gemenskapsnivå. Denbehöriga myndigheten bör vid förfrågan ges tillgång till dessaregister.
(22)Medlemsstaterna kan låta hela nötköttssektorn bära de kostnader
som uppstår vid tillämpningen av dessa åtgärder.
(23)Den eller de behöriga myndigheterna bör utses för tillämpningen
av varje avdelning i denna förordning.
(24)Det bör inrättas ett system för obligatorisk märkning av nötköttsom skall vara obligatoriskt i alla medlemsstater. Enligt detta
obligatoriska system bör de aktörer och organisationer som
saluför nötkött i märkningen ange uppgifter om köttet och vardet eller de djur som köttet kommer ifrån har slaktats.
(25)Systemet för obligatorisk märkning av nötkött bör utvidgas frånoch med den 1 januari 2002. Enligt detta obligatoriska system
bör aktörer och organisationer som saluför nötkött i märkningen
dessutom ange ursprung, särskilt var det eller de djur som köttetkommer från föddes, göddes och slaktades.
(26)Uppgifter utöver informationen om var det eller de djur somköttet kommer från föddes, göddes och slaktades kan angesenligt det frivilliga systemet för märkning av nötkött.
(27)Det obligatoriska systemet för ursprungsmärkning bör träda ikraft den 1 januari 2002, eftersom fullständiga uppgifter omförflyttningar av nötkreatur inom gemenskapen endast krävs fördjur som är födda efter den 31 december 1997.
(28)Systemet för obligatorisk märkning av nötkött bör även gälla
nötkött som importeras till gemenskapen. Man bör emellertid
beakta att en aktör eller organisation i tredje land inte alltid hartillgång till alla de uppgifter som krävs för märkningen avnötkött som producerats i gemenskapen. Det måste därförfastställas vilka uppgifter ett tredje land måste ange imärkningen.2000R1760 — SV — 01.05.2004 — 001.001 — 4
(1) EGT L 109, 25.4.1997, s. 1.
▼B
(29)För aktörer eller organisationer som producerar och saluför malet
nötkött och som kanske inte har möjlighet att lämna all den
information som krävs enligt systemet för obligatorisk märkningav nötkött bör man fastställa undantag som garanterar ett visstminsta antal uppgifter.
(30)Syftet med märkningen är att medge största möjliga insyn isaluföringen av nötkött.
(31)Bestämmelserna i denna förordning får inte påverka rådetsförordning (EEG) nr 2081/92 av den 14 juli 1992 om skydd för
geografiska och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter
och livsmedel (
1).
(32)För att andra uppgifter än de som krävs enligt systemet för obli-
gatorisk märkning av nötkött skall omfattas, behöver också en
gemenskapsram för märkning av nötkött inrättas och med tankepå alla de olika förekommande beskrivningarna av nötkött somsaluförs i gemenskapen är det lämpligast att upprätta ett systemför frivillig märkning. Effektiviteten av ett sådant system förfrivillig märkning är beroende av att det är möjligt att spåra det
märkta nötköttet till ursprungsdjuret eller ursprungsdjuren. En
aktörs eller organisations märkningsåtgärder bör göras tillföremål för en specifikation som skall översändas till denbehöriga myndigheten för godkännande. Aktörerna och organisa-tionerna bör endast få märka köttet om märkningen innehåller
deras namn eller logotyp. Medlemsstaternas behöriga myndig-
heter bör ha rätt att återkalla godkännandet av allaspecifikationer vid oegentligheter. För att märkningsspecifikatio-nerna skall kunna godkännas inom hela gemenskapen måstemedlemsstaterna utbyta information.
(33)Aktörer och organisationer som importerar nötkött från tredjeland till gemenskapen kan också vilja märka sina produkterenligt systemet för frivillig märkning. Det bör därför fastställasbestämmelser vars syfte är att i största utsträckning säkerställaatt de åtgärder som vidtas när det gäller märkning av importerat
nötkött är lika tillförlitliga som de som har fastställts för
gemenskapsnötkött.
(34)Övergången från bestämmelserna i avdelning II i förordning
(EG) nr 820/97 till bestämmelserna i denna förordning kan
orsaka problem som inte har förutsetts i denna förordning. Föratt sådana eventuella problem skall kunna hanteras bör kommis-sionen tillåtas att vidta nödvändiga övergångsåtgärder. Om detvisar sig motiverat bör även kommissionen bemyndigas att lösaspecifika praktiska problem.
(35)I syfte att garantera tillförlitligheten för åtgärderna i dennaförordning är det nödvändigt att tvinga medlemsstaterna attgenomföra lämpliga och effektiva kontrollåtgärder. Dessakontroller bör inte inverka på sådana kontroller som kommis-
sionen kan genomföra genom analog tillämpning av artikel 9 i
rådetsförordning (EG, Euratom) nr 2988/95 av den 18 december1995 om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiellaintressen (
2).
(36)Lämpliga påföljder vid överträdelse av bestämmelserna i dennaförordning bör föreskrivas.
(37)De åtgärder som krävs för att genomföra denna förordning bör
antasi enlighet med rådetsbes lut 1999/468/EG av den 28 juni
1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet avkommissionens genomförandebefogenheter (
3).2000R1760 — SV — 01.05.2004 — 001.001 — 5
(1) EGT L 208, 24.7.1992, s. 1.
(2) EGT L 312, 23.12.1995, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning
(EG) nr 1036/1999 (EGT L 127, 21.5.1999, s. 4).
(3) EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.
▼B
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
AVDELNING I
Identifiering och registrering av nötkreatur
Artikel 1
1. Varje medlemsstat skall upprätta ett system för identifiering och
registrering av nötkreatur (nedan kallade djur) i enlighet medbestämmelserna i denna avdelning.
2. Bestämmelserna i denna avdelning skall tillämpas utan att det
påverkar andra gemenskapsregler om utrotning eller bekämpning avdjursjukdomar och utan att det påverkar direktiv 91/496/EEG och
förordning (EEG) nr 3508/92 (
1). De bestämmelser i direktiv 92/102/
EEG som särskilt gäller nötkreatur skall inte längre tillämpas från ochmed den tidpunkt då dessa djur skall vara identifierade enligt dennaavdelning.
Artikel 2
I denna avdelning avses med
—djur: nötkreatur enligt artikel 2.2 b och c i direktiv 64/432/EEG (
2),
—anläggning : varje inrättning, byggnad eller, när det rör sig om en
utomhusanläggning, varje plats på en medlemsstats territorium därde djur som avses i denna förordning hålls, föds upp eller hanteras,
—djurhållare : varje fysisk eller juridisk person som är ansvarig för
djur, antingen permanent eller tillfälligt, även under transport ellerpå en marknad,
—behörig myndighet : en medlemsstats centrala myndighet eller
myndigheter som är ansvarig/ansvariga för eller ålagda att utföra
veterinärkontroller och att tillämpa denna avdelning eller, när det
gäller bidragskontroll, de myndigheter som är ansvariga för attgenomföra förordning (EEG) nr 3508/92.
Artikel 3
Systemet för identifiering och registrering av nötkreatur skall omfatta
följande delar:
a) Öronmärken för individuell identifiering av djur.
b) Databaser.
c) Pass för djuren.
d) Individuella register som förs i alla anläggningar.
Kommissionen och den berörda medlemsstatens behöriga myndighet
skall ha tillgång till all information som avses i denna avdelning.Medlemsstaterna och kommissionen skall vidta de åtgärder som ärnödvändiga för att se till att dessa baser är tillgängliga för alla berörda,däribland berörda konsumentorganisationer som erkänns av medlems-staten, under förutsättning att den enligt nationell lagstiftning
nödvändiga sekretessen och uppgiftsskyddet garanteras.
Artikel 4
1. Alla djur i en anläggning som är födda efter den 31 december
1997, eller efter detta datum är avsedda för handel inom gemenskapen,
skall identifieras med hjälp av ett öronmärke som är godkänt av denbehöriga myndigheten och som sätts fast i vardera örat. ►
A1Alla
djur i en anläggning i Tjeckien, Estland, Cypern, Lettland, Litauen,Ungern, Malta, Polen, Slovenien eller Slovakien som är födda senast2000R1760 — SV — 01.05.2004 — 001.001 — 6
(1) EGT L 355, 5.12.1992, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning
(EG) nr 1036/1999 (EGT L 127, 21.5.1999, s. 4).
(2) EGT 121, 29.7.1964, s. 1977/64. Direktivet uppdaterat genom direktiv 97/
12/EG (EGT L 109, 24.4.1997, s. 1) och senast ändrat genom direktiv 98/
1999/EG (EGT L 358, 31.12.1998, s. 107).
▼B
vid anslutningen eller är avsedda för handel inom gemenskapen efter
detta datum skall identifieras med hjälp av ett öronmärke som ärgodkänt av den behöriga myndigheten och som sätts fast i vardera
örat.◄Båda öronmärkena skall bära samma identitetskod, genom
vilken det är möjligt att identifiera varje djur individuellt även denanläggning i vilken det föddes. Utan hinder av det föregående får djursom är födda före den 1 januari 1998 och som efter detta datum äravsedda för handel inom gemenskapen identifieras enligt direktiv 92/
102/EEG fram till den 1 september 1998.
Med undantag av ovanstående får djur som är födda före den 1 januari
1998 och som efter detta datum är avsedda för handel inom gemenska-pen för omedelbar slakt identifieras enligt direktiv 92/102/EEG framtill den 1 september 1999.
Nötkreatur som är avsedda för kultur- eller tävlingsevenemang (utom
mässor och utställningar) kan i stället för genom öronmärke identifierasgenom ett identitetssystem som ger likvärdiga garantier och som ärgodkänt av kommissionen.
2. Öronmärket skall sättas fast inom en tidsfrist som bestäms av
medlemsstaten räknat från djurets födelse och under alla förhållanden
innan djuret lämnar den anläggning i vilken det föddes. Denna tidsfrist
får inte överstiga 30 dagar fram till och med den 31 december 1999och 20 dagar efter detta datum.
På begäran av en medlemsstat kan kommissionen emellertid, i enlighet
med förfarandet i artikel 23.2, fastställa under vilka förhållanden
medlemsstaterna får förlänga den maximala tidsfristen.
Djur som är födda efter den 31 december 1997 får inte flyttas från en
anläggning utan att vara identifierade i enlighet med denna artikel.
Djur som är födda i Tjeckien, Estland, Cypern, Lettland, Litauen,
Ungern, Malta, Polen, Slovenien eller Slovakien efter anslutningen fårinte flyttasfrån en anläggning utan att vara identifierade i enlighet meddenna artikel.
3. Varje djur som importeras från ett tredje land och som har klarat
de kontroller som avses i direktiv 91/496/EEG och som blir kvar pågemenskapens territorium skall genom ett öronmärke, somöverensstämmer med bestämmelserna i denna artikel, identifieras idestinationsanläggningen inom en av medlemsstaten fastställd tidsfrist
som inte skall överstiga 20 dagar efter det att djuret har genomgått
förutnämnda kontroller och i varje fall innan det lämnar anläggningen.
Det är emellertid inte nödvändigt att identifiera djuret om destination-
sanläggningen är ett slakteri beläget i den medlemsstat där kontrollernagenomförs och djuret slaktas inom 20 dagar efter dessa kontroller.
Den ursprungliga identifiering som har genomförts av tredje land skall
registreras i den i artikel 5 angivna databasen eller, om denna ännu inteär fullt fungerande, i de register som avses i artikel 3 samtidigt somden identitetskod som djuret tilldelats av destinationsmedlemsstaten.
4. Alla djur som kommer från en annan medlemsstat skall behålla
sitt ursprungliga öronmärke.
5. Inget öronmärke får tas bort eller ersättas utan tillstånd från den
behöriga myndigheten.
6. Öronmärkena skall tilldelas anläggningen, delas ut och sättas fast
på djuren enligt ett förfarande som den behöriga myndigheten harbestämt.
7. Senast den 31 december 2001 skall Europaparlamentet och rådet,
på grundval av en rapport och eventuella förslag från kommissionenoch enligt förfarandet i artikel 95 i fördraget, besluta om det är möjligtatt införa elektronisk identifiering mot bakgrund av de framsteg somhar uppnåttspå detta område.2000R1760 — SV — 01.05.2004 — 001.001 — 7
▼A1
▼B
▼B
Artikel 5
Medlemsstaternas behöriga myndighet skall upprätta en databas i
enlighet med artiklarna 14 och 18 i direktiv 64/432/EEG.
Databaserna skall senast den 31 december 1999 vara fullt fungerande
och från och med detta datum innehålla alla uppgifter som krävs enligtnämnda direktiv.
Artikel 6
1. Från och med den 1 januari 1998 skall den behöriga myndigheten
inom 14 dagar efter det att den har underrättatsom ett djursfödels eutfärda ett pass för varje djur som skall identifieras i enlighet med
artikel 4, eller, när det gäller djur som importerats från tredje land,
inom 14 dagar efter underrättelsen om att den berörda medlemsstatenhar identifierat djuret i enlighet med artikel 4.3. Den behöriga myndig-heten får på samma villkor utfärda pass till djur från en annanmedlemsstat. I sådana fall skall det pass som åtföljer djuret när det
anländer överlämnas till den behöriga myndigheten som skall
återlämna det till den medlemsstat som utfärdat det.
Från och med anslutningen skall den behöriga myndigheten i Tjeckien,
Estland, Cypern, Lettland, Litauen, Ungern, Polen, Slovenien ochSlovakien inom 14 dagar efter det att den har underrättatsom ett djurs
födelse utfärda ett pass för varje djur som skall identifieras i enlighet
med artikel 4 eller, när det gäller djur som importerats från tredjeland, inom 14 dagar efter underrättelsen om att den berörda medlems-staten har identifierat djuret i enlighet med artikel 4.3.
Kommissionen kan emellertid på begäran av en medlemsstat och enligt
det i artikel 23.2 avsedda förfarandet fastställa under vilka förhållandensom den maximala tidsfristen får förlängas.
2. När ett djur förflyttas skall det åtföljas av sitt pass.
3. Utan hinder av punkt 1 första meningen och punkt 2 kan
medlemsstater
— som förfogar över en databas som kommissionen anser vara fullt
fungerande i enlighet med artikel 5 bestämma att pass utfärdasendast för djur som är avsedda för handel inom gemenskapen ochatt dessa djur endast skall åtföljas av sitt pass om de förflyttas frånden berörda medlemsstatens territorium till en annan medlemsstatsterritorium, i vilket fall passet skall innehålla uppgifter som bygger
på denna databas.
I dessa medlemsstater skall det pass som åtföljer ett djur som
importeras från en annan medlemsstat överlämnas till den behörigamyndigheten när djuret anländer.
— före den 1 januari 2000 tillåta beviljande av kollektiva pass för
djurbesättningar som förflyttas inom den berörda medlemsstaten,under förutsättning att dessa djurbesättningar har samma ursprungoch samma destination och att de åtföljs av ett veterinärintyg.
4. Om ett djur dör skall djurhållaren lämna tillbaka passet till den
behöriga myndigheten inom sju dagar efter det att djuret har dött. Omdjuret skickas till ett slakteri, skall slakteriets driftsledare ansvara för
att passet skickas tillbaka till den behöriga myndigheten.
5. Om ett djur exporteras till tredje land skall den senaste djurhål-
laren överlämna passet till den behöriga myndigheten i det land från
vilket djuret exporteras.
Artikel 7
1. Varje djurhållare, med undantag för transportörer, skall
— föra ett aktuellt register,
— när databasen är fullt fungerande och inom en tidsfrist som
fastställs av medlemsstaten och som omfattar mellan tre och sjudagar, till den behöriga myndigheten rapportera alla förflyttningar2000R1760 — SV — 01.05.2004 — 001.001 — 8
▼A1
▼B
▼B
till och från anläggningen och alla djur som föds och dör i anlägg-
ningen, tillsammans med angivelser av de datum då detta skett. Påbegäran av en medlemsstat kan kommissionen, i enlighet med förfa-
randet i artikel 23.2, fastställa under vilka förhållanden
medlemsstaterna får förlänga den maximala tidsfristen och fastställasärskilda regler för förflyttningar av djur för bete under sommarenpå olika platser i bergen.
2. Varje djurhållare skall omedelbart vid varje djurs ankomst till
anläggningen och innan det flyttasdärifrån, om s å är lämpligt och i
enlighet med artikel 6, fylla i passet samt se till att passet åtföljer
djuret.
3. Varje djurhållare skall, vid förfrågan, bistå den behöriga myndig-
heten med alla uppgifter om ursprung, identifiering och, om så ärlämpligt, destination för de djur denne har ägt eller hållit, transporterat,sålt eller slaktat.
4. Registret skall vara i ett format som är godkänt av den behöriga
myndigheten och förasför hand eller vara datoris erat och på begäranhela tiden vara tillgängligt för den behöriga myndigheten under enperiod som skall bestämmas av den behöriga myndigheten men sominte får vara kortare än tre år.
Artikel 8
Medlemsstaterna skall utse den myndighet som skall se till att denna
avdelning efterlevs. Varje medlemsstat skall meddela de andra
medlemsstaterna och kommissionen vilken denna myndighet är.
Artikel 9
Medlemsstaterna kan låta djurhållarna bära de utgifter som är förenade
med de system som avses i artikel 3 och de kontroller som föreskrivs idenna avdelning.
Artikel 10
De åtgärder som krävs för att genomföra denna avdelning skall antas i
enlighet med förvaltningsförfarandet i artikel 23.2. Dessa åtgärder skallsärskilt omfatta
a) bestämmelser om öronmärkena,
b) bestämmelser om passet,
c) bestämmelser om registret,
d) miniminivåer för de kontroller som skall genomföras,
e) tillämpningen av administrativa påföljder,
f) övergångsbestämmelser som underlättar tillämpningen av denna
avdelning.
AVDELNING II
Märkning av nötkött och nötköttsprodukter
Artikel 11
En aktör eller en organisation, enligt definitionen i artikel 12, som
— enligt avsnitt I i denna avdelning skall märka nötkött i alla led i
försäljningskedjan,
— enligt avsnitt II i denna avdelning önskar märka nötkött på
försäljningsstället med andra uppgifter än de som anges i artikel13, när det gäller vissa kännetecken eller produktionsförhållandenför det märkta köttet eller djuret från vilket det kommer,
skall göra det i enlighet med denna avdelning.Denna avdelning skall tillämpas utan att det påverkar tillämpningen av
relevant gemenskapslagstiftning, särskilt i fråga om nötkött.2000R1760 — SV — 01.05.2004 — 001.001 — 9
▼B
Artikel 12
I denna avdelning avses med
—nötkött: produkter som omfattas av KN-nummer 0201, 0202,
0206 10 95 och 0206 29 91,
—märkning : fastsättandet av en etikett på ett enskilt köttstycke eller
köttstycken eller deras förpackning eller, i fråga om produkter sominte är förpackade i förväg, lämplig, skriftlig och väl synlig infor-mation som tillhandahålls konsumenten på försäljningsstället,
—organisation : en grupp aktörer från samma eller olika delar av
nötköttsbranschen.
AVSNITT I
Gemenskapssystem för obligatorisk märkning av nötkött
Artikel 13
Allmänna bestämmelser
1. Aktörer och organisationer som saluför nötkött inom gemenska-
pen skall märka köttet i enlighet med bestämmelserna i denna artikel.
Det obligatoriska märkningssystemet skall garantera ett samband
mellan å ena sidan identifieringen av slaktkroppen, kvartsparten ellerköttstyckena och, å andra sidan, det enskilda djuret, eller, där detta är
tillräckligt för att kontrollera att uppgifterna på etiketten är korrekta,
gruppen berörda djur.
2. Etiketten skall innehålla följande:
a) Ett referensnummer eller en referenskod som säkerställer sambandet
mellan köttet och djuret eller djuren. Detta nummer kan utgörasavidentifieringsnumret för det enskilda djur från vilket nötköttet
kommer eller identifieringsnumret för en grupp djur.
b) Godkännandenummer för det slakteri där djuret eller gruppen djur
slaktades samt medlemsstat eller tredje land där slakteriet är beläget.Märkningen skall lyda: ”Slaktat i (namn på medlemsstat eller tredje
land) (godkännandenummer)”.
c) Godkännandenummer för den styckningsanläggning där slakt-
kroppen eller gruppen slaktkroppar styckades samt medlemsstat
eller tredje land där anläggningen är belägen. Märkningen skall
lyda ”Styckad i (namn på medlemsstat eller tredje land) (godkän-nandenummer)”.
3. De medlemsstater vars system för identifiering och registrering av
nötkreatur, enligt avdelning I, innehåller tillräckliga uppgifter får emel-lertid besluta, fram till och med den 31 december 2001, att det skall
angesytterligare uppgifter på etiketterna när det gäller nötkött från
djur som fötts, hållits och slaktats i samma medlemsstat.
4. Ett obligatoriskt system enligt punkt 3 får inte medföra störningar
i handeln mellan medlemsstaterna.
Kommissionen skall på förhand samtycka till förfarandena för genom-
förandet i de medlemsstater som avser att tillämpa punkt 3.
5. a) Från och med den 1 januari 2002 skall aktörer och organisationer
även ange följande på etiketterna:
i) Medlemsstat eller tredje land där djuret är fött.
ii) Alla medlemsstater eller tredje land där djuret är uppfött.
iii) Medlemsstat eller tredje land där djuret har slaktats.
b) Om emellertid köttet kommer från djur som fötts, hållits och
slaktats
i) i samma medlemsstat kan detta anges som ”Ursprung:
(medlemsstatens namn)”,
ii) i ett och samma tredje land kan detta anges som ”Ursprung:
(tredje landetsnamn)”.2000R1760 — SV — 01.05.2004 — 001.001 — 10
▼B
Artikel 14
Undantag från det obligatoriska märkningssystemet
Med undantag av artikel 13.2 b och c och artikel 13.5 a i och ii skall
en aktör eller organisation som producerar malet nötkött på etikettenange ”berett i (medlemsstatens eller tredje landets namn)” beroende på
var köttet har berettsoch ”urs prung” i de fall då det land eller de
länder som berörs inte är samma som beredningslandet.
Skyldigheten enligt artikel 13.5 a iii är tillämplig för detta kött från och
med den dag som denna förordning skall börja tillämpas.
Dessa aktörer eller organisationer får emellertid komplettera etiketten
på det malda nötköttet med
— en eller flera av de indikationer som föreskrivs i artikel 13, och/
eller
— produktionsdatum för köttet i fråga.
På grundval av vunna erfarenheter och beroende på eventuella behov
får liknande bestämmelser antas för hackat kött och för putsbitar i
enlighet med förfarandet i artikel 23.2.
Artikel 15
Obligatorisk märkning för nötkött från tredje land
Med undantag av artikel 13 skall nötkött som importeras till gemenska-
pen, och för vilket alla de uppgifter som anges i artikel 13 inte finns
tillgängliga i enlighet med förfarandet i artikel 17, märkasmed”Ursprung: icke EG” och ”Slaktat i (tredje landets namn)”.
AVSNITT II
Frivilligt märkningssystem
Artikel 16
Allmänna bestämmelser
1. Varje aktör eller organisation skall för etiketter som innehåller
andra uppgifter än de som anges i avsnitt I i denna avdelningöverlämna en specifikation för godkännande till den behöriga myndig-heten i den medlemsstat där nötköttet i fråga produceras eller säljs. Denbehöriga myndigheten kan även upprätta specifikationer som skallanvändas i den berörda medlemsstaten under förutsättning att det inte
är obligatoriskt att använda dessa.
Dessa specifikationer för frivillig märkning skall ange
— de uppgifter som skall finnas på etiketten,
— de åtgärder som skall vidtas för att garantera att dessa uppgifter är
korrekta,
— det kontrollsystem som skall tillämpas i alla produktions- och
försäljningsled, inbegripet de kontroller som skall utföras av ettoberoende organ som är godkänt av den behöriga myndigheten ochutsett av aktören eller organisationen. Dessa organ skall uppfylla dekriterier som anges i den europeiska normen EN/45011,
— för en organisation, de åtgärder som kommer att vidtas vad
beträffar varje medlem som inte följer specifikationen.
Medlemsstaterna får besluta att det oberoende organets kontroller kan
ersättas av en behörig myndighets kontroller. Den behöriga myndig-
heten skall i så fall till sitt förfogande ha den kvalificerade personal
och de resurser som krävs för att utföra nödvändiga kontroller.
Kostnaderna för de kontroller som föreskrivs i detta avsnitt skall bäras
av den aktör eller organisation som använder märkningssystemet.
2. För att en specifikation skall kunna godkännas skall den behöriga
myndigheten efter en grundlig granskning av de uppgifter som avses ipunkt 1 försäkra sig om att det planerade märkningssystemet, och isynnerhet dess kontrollsystem, fungerar på ett korrekt och tillförlitligt2000R1760 — SV — 01.05.2004 — 001.001 — 11
▼B
sätt. Den behöriga myndigheten skall inte godta en specifikation som
inte garanterar ett samband mellan å ena sidan identifieringen av slakt-kroppen, kvartsparten eller köttstycken och, å andra sidan, det enskilda
djuret, eller, där detta är tillräckligt för att kontrollera att uppgifterna på
etiketten är korrekta, de berörda djuren.
Specifikationer som föreskriver etiketter med vilseledande eller oklara
uppgifter skall inte heller godtas.
3. Om produktion och/eller försäljning av nötkött äger rum i två
eller flera medlemsstater skall de berörda medlemsstaternas behörigamyndigheter granska och godkänna specifikationer som lämnas in iden mån de uppgifter som ingår i dessa avser händelser som äger rumpå deras respektive territorium. I detta fall skall varje medlemsstat
erkänna de godkännanden som utfärdats av varje berörd medlemsstat.
Om ett godkännande inte har avslagits eller utfärdats eller om komplet-
terande uppgifter inte har begärts inom en tidsfrist som skallbestämmas i enlighet med förfarandet i artikel 23.2 räknat från dagenefter den dag då ansökan lämnades in, skall specifikationen anses som
godkänd av den behöriga myndigheten.
4. Om samtliga berörda medlemsstaters behöriga myndigheter
godkänner den inlämnade specifikationen skall den berörda aktöreneller organisationen få rätt att märka nötkött, förutsatt att etiketteninnehåller aktörenseller organis ationensnamn eller logotyg.
5. Utan hinder av vad som sägs i punkterna 1–4 kan kommissionen,
i enlighet med förfarandet i artikel 23.2, föreskriva ett snabbare ellerförenklat förfarande för godkännanden i särskilda fall, särskilt förnötkött i små förpackningar för detaljhandeln eller för första klassensköttstycken av nötkött i individuella förpackningar som har märkts i
en medlemsstat i enlighet med en tillåten specifikation och förts in på
en annan medlemsstats territorium, förutsatt att inga uppgifter har lagtstill till den ursprungliga etiketten.
6. En medlemsstat skall besluta att namnet på en eller flera av dess
regioner inte får användas, särskilt när namnet på en region
— skulle kunna ge upphov till oklarheter eller kontrollsvårigheter,
— är förbehållet nötkött inom ramen för förordning (EEG) nr 2081/92.
Vid godkännande skall namnet på regionen kompletteras med
medlemsstatens namn.
7. Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om tillämpningen
av denna artikel och särskilt om uppgifterna på etiketterna. Kommis-sionen skall underrätta de andra medlemsstaterna om detta i denförvaltningskommitté för nötkött som avses i artikel 23.1 b och i
förekommande fall kan regler för dessa uppgifter beslutas och bl.a.
begränsningar införas i enlighet med förfarandet i artikel 23.2.
Artikel 17
Frivilligt system för märkning av nötkött från tredje land
1. Om produktionen av nötkött helt eller delvisäger rum i ett tredje
land skall aktörerna och organisationerna endast ha rätt att märkanötkött enligt detta avsnitt om de förutom att följa artikel 16 har fåttsina specifikationer godkända av den behöriga myndighet som utsettsför detta ändamål av vart och ett av de berörda tredje länderna.
2. För att ett godkännande som beviljats av ett tredje land skall vara
giltigt i gemenskapen skall det tredje landet i förväg underrättakommissionen om
— den behöriga myndighet som utsetts,
— de förfaranden och kriterier som skall iakttas av den behöriga
myndigheten när den granskar specifikationen,
— alla aktörer eller organisationer vars specifikationer den behöriga
myndigheten har godkänt.
Kommissionen skall överlämna dessa uppgifter till medlemsstaterna.2000R1760 — SV — 01.05.2004 — 001.001 — 12
▼B
Om kommissionen på grundval av denna information kommer fram till
att de förfaranden och/eller kriterier som tillämpas i ett tredje land inteöverensstämmer med de normer som föreskrivs i denna förordning
skall kommissionen efter samråd med det berörda tredje landet besluta
att godkännanden som har beviljats av det berörda tredje landet inteskall gälla inom gemenskapen.
Artikel 18
Påföljder
Utan att det påverkar någon åtgärd som vidtagits av organisationen
själv eller det kontrollorgan som föreskrivs i artikel 16 får medlems-staten, om det visar sig att en aktör eller en organisation inte har följt
den specifikation som avses i artikel 16.1, återkalla det godkännande
som avses i artikel 16.4 eller ställa upp tilläggsvillkor som skall följasför att godkännandet skall fortsätta att gälla.
AVSNITT III
Allmänna bestämmelser
Artikel 19
Tillämpningsföreskrifter
De åtgärder som krävs för att genomföra denna avdelning skall antas i
enlighet med förvaltningsförfarandet i artikel 23.2. Dessa åtgärder skallsärskilt omfatta
a) storleken på den grupp djur som avses i artikel 13.2 a,
b) det malda nötkött, de putsbitar av nötkött eller det hackade nötkött
som avses i artikel 14,
c) särskilda uppgifter som får anges på etiketten,
d) de åtgärder som krävs för att underlätta övergången från tillämp-
ningen av förordning (EG) nr 820/97 till tillämpningen av dennaavdelning,
e) de åtgärder som krävs för att lösa specifika praktiska problem;
sådana åtgärder får, om det finns välmotiverade skäl till det, avvikafrån vissa delar av denna avdelning.
Artikel 20
Utnämning av behöriga myndigheter
Medlemsstaterna skall senast den 14 oktober 2000 utse den eller de
myndigheter som skall ha ansvaret för genomförandet av bestämmel-
serna i denna avdelning. ►
A1Tjeckien, Estland, Cypern, Lettland,
Litauen, Ungern, Malta, Polen, Slovenien och Slovakien skall göradetta senast tre månader efter anslutningen. ◄
Artikel 21
Kommissionen skall senast den 14 augusti 2003 för Europaparlamentet
och rådet lägga fram en rapport samt vid behov lämpliga förslag omutvidgningen av denna förordningstillämpnings område till att omfattabearbetade produkter som innehåller nötkött och nötköttsprodukter.
AVDELNING III
Gemensamma bestämmelser
Artikel 22
1. Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att
garantera att bestämmelserna i denna förordning efterlevs. De avseddakontrollerna skall inte påverka tillämpningen av de kontroller somkommissionen kan utföra i enlighet med artikel 9 i förordning (EG,Euratom) nr 2988/95.2000R1760 — SV — 01.05.2004 — 001.001 — 13
▼B
De påföljder som medlemsstaterna ådömer djurhållarna skall stå i
proportion till hur allvarliga överträdelserna är. Påföljderna kan, där såär berättigat, innebära en inskränkning av djurs förflyttning till eller
från den berörda djurhållarensanläggning.
2. I samråd med behöriga myndigheter skall kommissionens experter
a) kontrollera att medlemsstaterna uppfyller bestämmelserna i denna
förordning,
b) utföra kontroller på platsen för att säkerställa att kontrollerna
genomförsi enlighet med denna förordning.
3. En medlemsstat på vars territorium en kontroll utförs skall bistå
kommissionens experter med all den hjälp de kan behöva för att
fullgöra sina uppgifter.
Resultaten av kontrollerna skall granskas tillsammans med den berörda
medlemsstatens behöriga myndighet innan slutrapporten sammanställsoch distribueras.
4. Om kommissionen anser att kontrollresultaten så kräver, skall den
granska situationen inom den ständiga veterinärkommitté som avses iartikel 23.1 c. Den får fatta de beslut som krävs i enlighet med förfa-randet i artikel 23.3.
5. Kommissionen skall övervaka utvecklingen. Mot bakgrund av
denna utveckling och i enlighet med förfarandet i artikel 23.3 fårkommissionen ändra eller upphäva de beslut som avses i punkt 4.
6. Närmare bestämmelser för tillämpningen av denna artikel skall
antas, om så krävs, i enlighet med förfarandet i artikel 23.3.
Artikel 23
1. När det gäller genomförandet av
a) artikel 10 skall kommissionen biträdas av den kommitté för Europe-
iska utvecklings- och garantifonden för jordbruket som avses iartikel 11 i rådetsförordning (EG) nr 1258/1999 (
1),
b) artikel 19 skall kommissionen biträdas av den förvaltningskommitté
för nötkött som inrättats genom artikel 42 i rådets förordning (EG)
nr 1254/1999 (2),
c) artikel 22 skall kommissionen biträdas av den ständiga veterinär-
kommitté som inrättats genom rådets beslut 68/361/EEG (3).
2. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 4 och 7 i rådets
beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna iartikel 8 i det beslutet.
Den tid som avses i artikel 4.3 i beslut 1999/468/EG skall vara en
månad.
3. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i rådets
beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i
artikel 8 i det beslutet.
Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre
månader.
4. Kommittéerna skall själva anta sina arbetsordningar.
Artikel 24
1. Förordning (EG) nr 820/97 upphävshärmed.
2. Hänvisningar till förordning (EG) nr 820/97 skall tolkas som
hänvisningar till den här förordningen och skall läsas i enlighet medjämförelsetabellen i bilagan.2000R1760 — SV — 01.05.2004 — 001.001 — 14
(1) EGT L 160, 26.6.1999, s. 103.
(2) EGT L 160, 26.6.1999, s. 21.
(3) EGT L 255, 18.10.1968, s. 23.
▼B
Artikel 25
Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har
offentliggjortsi Europeiska gemenskapernas officiella tidning .
Den skall tillämpas på nötkött från djur som slaktas från och med den 1
september 2000.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.2000R1760 — SV — 01.05.2004 — 001.001 — 15
▼B
BILAGA
Jämförelsetabell
Förordning (EG) nr 820/97 Denna förordning
Artikel 1 Artikel 1
Artikel 2 Artikel 2
Artikel 3 Artikel 3Artikel 4 Artikel 4Artikel 5 Artikel 5
Artikel 6 Artikel 6
Artikel 7 Artikel 7Artikel 8 Artikel 8Artikel 9 Artikel 9
Artikel 10 Artikel 10
Artikel 11 —Artikel 12 Artikel 11Artikel 13 Artikel 12
Artikel 14.1 Artikel 16.1
Artikel 14.2 Artikel 16.2Artikel 14.3 Artikel 16.5Artikel 14.4 Artikel 16.4Artikel 15 Artikel 17
Artikel 16.1 Artikel 16.3
Artikel 16.2 Artikel 16.3Artikel 16.3 Artikel 13.2 aArtikel 17 Artikel 18
Artikel 18 Artikel 19
Artikel 19 —Artikel 20 Artikel 20Artikel 21 Artikel 22
Artikel 22 Artikel 252000R1760 — SV — 01.05.2004 — 001.001 — 16