1974L0060 — SV — 26.05.1978 — 001.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS DIREKTIV
av den 17 december 1973
omtillnärmningavmedlemsstaternaslagstiftningominredningsdetaljerimotorfordon(passagera-
rutrymmets inre delar frånsett inre backspeglar, manöverorganens utformning, taket eller det
öppningsbara taket, ryggstödet och sätenas baksida)
(74/60/EEG)
(EGT L 38, 11.2.1974, s. 2)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Kommissionens direktiv 78/632/EEG av den 19 maj 1978 L 206 26 29.7.1978
1974L0060 — SV — 26.05.1978 — 001.001 — 2
▼B
RÅDETS DIREKTIV
av den 17 december 1973
omtillnärmningavmedlemsstaternaslagstiftningominredningsde-
taljer i motorfordon (passagerarutrymmets inre delar frånsett inrebackspeglar, manöverorganens utformning, taket eller det
öppningsbara taket, ryggstödet och sätenas baksida)
(74/60/EEG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA
DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekono-
miska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande (
1),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2), och
med beaktande av följande:De tekniska krav som motorfordon måste uppfylla enligt nationell
lagstiftning gäller bl.a. inredning avsedd att skydda föraren och passage-rarna.
Dessa krav skiljer sig åt i de olika medlemsstaterna. Det är därför
nödvändigt att alla medlemsstater antar samma krav, antingen somtillägg till eller i stället för sina nuvarande bestämmelser, särskilt för attdet förfarande med EEG-typgodkännande, som behandlats i rådetsdirektiv av den 6 februari 1970 (
3) om tillnärmning av medlemsstaternas
lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar tilldessa fordon, skall kunna tillämpas på alla fordonstyper.
Gemensamma krav för inre backspeglar har lagts fram genom rådets
direktiv av den 1 mars 1971 (
4) och krav bör också utarbetas för
passagerarutrymmets inredningsdetaljer, manöverorganens utformning,taket och ryggstöden och sätenas baksida. Ytterligare krav avseendeinredning kommer att antas senare, särskilt i fråga om förankrings-punkter för bilbälten och säten, huvudstöd, skydd för föraren mot styr-anordningen och identifikation av manöverorganen.
Harmoniserade krav bör minska risken för eller graden av skador i
samband med olyckor som motorfordonsförare kan bli offer för ochtrygga trafiksäkerheten inom hela gemenskapen.
När det gäller tekniska krav är det lämpligt att huvudsakligen tillämpa
de som antagits av FNs ekonomiska kommission för Europa i regle-mente nr 21 (”Enhetliga krav om godkännande av fordon med avseendepå inredningar i dessa”), vilka återges i en bilaga till överenskommelsenav den 20 mars 1958 om antagande av enhetliga villkor för godkän-nande och ömsesidigt erkännande av utrustning och delar för motor-fordon.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
I detta direktiv avses med fordon varje motorfordon i kategori M1(definieras i bilaga 1 till direktivet av den 6 februari 1970) som är avsett
att användas på väg, har minst fyra hjul och är konstruerat för en högstahastighet som överstiger 25 km/tim.
(1) EGT nr C 112, 27.10.1972, s. 14.
(2) EGT nr C 123, 27.11.1972, s. 32.
(3) EGT nr L 42, 23.2.1970, s. 1.
(4) EGT nr L 68, 22.3.1971, s. 1.
1974L0060 — SV — 26.05.1978 — 001.001 — 3
▼B
Artikel 2
Ingen medlemsstat får vägra att bevilja EEG-typgodkännande eller
nationellt typgodkännande för ett fordon av skäl som hänför sig tillsådana inredningsdetaljer som
— passagerarutrymmets inre delar frånsett inre backspeglar,
— manöverorganens utformning,— taket eller det öppningsbara taket,— ryggstödet eller sätenas baksida,
om dessa uppfyller kraven i bilagorna.
Artikel 3
Ingen medlemsstat får vägra eller förbjuda att ett fordon saluförs, regi-
streras, tas i bruk eller används, av skäl som hänför sig till
— passagerarutrymmets inre delar frånsett inre backspeglar,
— manöverorganens utformning,— taket eller det öppningsbara taket,— ryggstödet eller sätenas baksida,
om dessa inredningsdetaljer uppfyller kraven i bilagorna.
Artikel 4
Den medlemsstat som har beviljat EEG-typgodkännande måste vidta de
åtgärder som krävs för att hålla sig informerad om varje ändring av ensådan del eller egenskap som avses i bilaga 1 punkt 2.2. De behörigamyndigheterna i staten skall avgöra om nya provningar behöver utföraspå den ändrade fordonstypen och en ny rapport utformas. Om dessaprovningar visar att kraven i detta direktiv inte uppfylls skall ändringeninte godkännas.
Artikel 5
De ändringar som är nödvändiga för att anpassa kraven i bilagorna till
den tekniska utvecklingen skall beslutas enligt det förfarande som före-skrivs i artikel 13 i rådets direktiv av den 6 februari 1970 om enanpassning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande avmotorfordon och släpvagnar till dessa fordon.
Artikel 6
1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser som är
nödvändiga för att följa detta direktiv inom 18 månader från dagen föranmälan och skall genast underrätta kommissionen om detta.
2. Medlemsstaterna ska se till att till kommissionen överlämna
texterna till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som deantar inom det område som omfattas av detta direktiv.
Artikel 7
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.
1974L0060 — SV — 26.05.1978 — 001.001 — 4
▼B
BILAGA 1(1)
DEFINITIONER, ANSÖKAN OM EEG-TYPGODKÄNNANDE OCH
BESKRIVNING
(1.)
2. DEFINITIONER
I detta direktiv används följande beteckningar med de bety-
delser som här anges:
(2.1)2.2 ”fordonstyp” avser, i fråga om inredningsdetaljer i fordon
(passagerarutrymmets inre delar frånsett inre backspeglar,manöverorganens utformning, taket eller det öppningsbarataket, ryggstödet och sätenas baksida), motorfordon som inteskiljer sig från varandra väsentligt i fråga om:
2.2.1 form och material som ingår i passagerarutrymmets inre,2.2.2 placeringen av manöverorganen.2.3 ”referensområde”: det område som huvudet kan träffa enligt
definitionen i bilaga 2, utom
2.3.1 det område som begränsas av en framåtriktad horisontalprojek-
tion av en cirkel som omskriver styranordningens yttre gränser,utökat med ett perifert band med en bredd på 127 mm; dettaområde begränsas nedåt av det vågräta plan som tangerar styr-anordningens nedre kant i läge för körning rakt fram,
2.3.2 den del av instrumentbrädans yta som befinner sig mellan
kanten av det område som specificeras i punkt 2.3.1 och fordo-nets närmaste, invändiga sidovägg; denna yta begränsas nedåtav det vågräta plan som tangerar styranordningens nedre kant,och
2.3.3 vindrutans sidostolpar.2.4 ”instrumentbrädans nivå”: den linje som bestäms av lodräta
tangenters kontaktpunkter med instrumentbrädan.
2.5 ”Tak”: fordonets övre del som går från vindrutans övre kant till
bakrutans övre kant, begränsad i sidled av sidoväggarnas övreramar.
2.6 ►
M1”Fönsterlinje”: den linje som bildas av den nedre,
genomskinliga konturen av fordonets sidorutor. ◄
2.7 ►M1”Cabriolet”: ett fordon som i vissa utföranden inte har
någon fast karossdel över fönsterlinjen, med undantag för fron-trutans stolpar och/eller skyddsbågar och/eller bilbältenasförankringspunkter. ◄
2.8 ►
M1”Fordon med öppningsbart tak”: ett fordon för vilket
endast taket eller del av detta kan vikas tillbaka eller öppnaseller skjutas, varvid karossdelar ovanför fordonets fönsterlinjefinns kvar. ◄
▼
M1
2.9. ”Uppfällbart säte”: ett extra säte för tillfällig användning, som
normalt är uppfällt.
▼B
3. ANSÖKAN OM EEG-TYPGODKÄNNANDE3.1 Ansökan om typgodkännande för ett fordon skall göras av
fordonstillverkaren eller hans representant.
3.2 Ansökan skall åtföljas av nedanstående dokument i 3 exemplar
och med följande uppgifter:
— en detaljerad beskrivning av fordonstypen enligt punkt 2.2
ovan,
(1) Texten i bilagorna liknar i det väsentliga den i reglemente nr 21 från Förenta natio-
nernas ekonomiska kommission för Europa. Särskilt indelningen i punkter ärdensamma. När en punkt i reglemente nr 21 saknar motsvarighet i detta direktivmarkeras detta i bilagan genom att punktens nummer återges inom parentes.
1974L0060 — SV — 26.05.1978 — 001.001 — 5
▼B
— ett fotografi eller en sprängskiss av passagerarutrymmet,
— numren och/eller de symboler som anger fordonstypen.
3.3 Följande skall tillhandahållas det provningsorgan, som utför
undersökningen:
3.3.1 efter tillverkarens val antingen ett fordon, som representerar
det fordon som skall godkännas, eller de delar av fordonet, sombetraktas som väsentliga för de kontroller och provningar somföreskrivs i detta direktiv, och
3.3.2 på begäran av provningsorganet, vissa komponenter och vissa
prover av använt material.
(4.)
5. BESKRIVNING5.1 Främre, inre delar av passagerarutrymmet över instru-
mentbrädans nivå och framför framsätenas H-punkter,förutom sidodörrarna
5.1.1 Det i punkt 2.3 definierade referensområdet får inte innehålla
farliga ojämnheter eller skarpa kanter som kan öka risken förallvarliga skador på föraren och passagerarna. De delar sombehandlas i punkterna 5.1.2 - 5.1.6 nedan skall anses tillfred-ställande om de uppfyller kraven i dessa punkter.
5.1.2 De delar av fordonet som finns i referensområdet, med
undantag för dem som inte hör till instrumentbrädan och somplacerats mindre än 10 cm från glasade ytor, skall vara energi-upptagande enligt bilaga 3. De delar inom referensområdet somuppfyller följande båda krav skall också undantas:
— pendeln vid de prov som utförs enligt kraven i bilaga 3
kommer i kontakt med delar utanför referensområdet, och
— de delar som skall provas är placerade mindre än 10 cm
från de delar som träffas av pendeln utanför referensom-rådet när detta avstånd mäts på referensområdets yta.
Inga fastsättningsanordningar av metall får ha utskjutande
kanter.
5.1.3 Instrumentbrädans nedre kant skall, såvida den inte uppfyller
kraven i punkt 5.1.2 ovan, vara avrundad till en radie som inteunderstiger 19 mm.
5.1.4 Strömbrytare, handtag, etc., av hårt material, som enligt den
mätmetod som beskrivs i bilaga 5 skjuter ut från 3,2 mm - 9,5mm från panelen, skall ha en tvärsnittsarea på minst 2 cm
2mätt
2,5 mm från den mest utskjutande punkten och ha avrundadekanter med en radie på minst 2,5 mm.
5.1.5 Om dessa delar skjuter ut mer än 9,5 mm från instrumentbrä-
dans yta skall de ha en sådan utformning och beskaffenhet, attde under påverkan av en framåtriktad, vågrät kraft i längdrikt-ningen på 37,8 daN, framkallad med hjälp av en platta med endiameter på högst 50 mm, antingen trycks in så att de inteskjuter ut mer än 9,5 mm eller lossnar. I det senare fallet fårdet inte finnas kvar farliga delar som skjuter ut mer än 9,5 mm.Ett tvärsnitt på ett avstånd av högst 6,5 mm från den mestutskjutande punkten skall ha en yta på minst 6,5 cm
2.
5.1.6 För utskjutande komponenter av mjuka material med hårdhet
mindre än 50 Shore A monterade på ett hårt stöd, gäller kraveni punkt 5.1.4 och 5.1.5 endast för det hårda stödet.
5.2. Främre, inre delar av passagerarutrymmet under instru-
mentbrädans nivå och framför framsätenas H-punkter,förutom sidodörrar och pedaler
5.2.1 Med undantag för pedalerna och deras upphängning såväl som
de delar som inte kan beröras av den i bilaga 6 beskrivnaapparaten och som används enligt det där beskrivna förfa-randet, skall de i punkt 5.2 nämnda delarna överensstämmamed kraven i punkterna 5.1.4 - 5.1.6 ovan.
5.2.2 Handbromsspaken skall, om den är placerad på eller under
instrumentbrädan, vara så placerad att den i frigjort läge intekan komma i kontakt med föraren och passagerarna i händelse
1974L0060 — SV — 26.05.1978 — 001.001 — 6
▼B
av frontalkrock. Om detta villkor inte är uppfyllt måste spakens
mantelyta uppfylla kraven enligt punkt 5.3.2.3 nedan.
5.2.3 Hyllor och andra liknande detaljer skall vara av sådan beskaf-
fenhet att deras fasta delar inte har utskjutande kanter ochdessutom uppfylla ett av följande villkor:
5.2.3.1 Den del som är vänd mot fordonets inre skall ha en yta på en
höjd av minst 25 mm och kanterna skall vara avrundade meden radie på minst 3,2 mm. Denna yta skall vara täckt med ettenergiupptagande material, som det beskrivs i bilaga 3, ochskall provas i enlighet härmed. Inget skall riktas vågrät i fordo-nets längdriktning.
5.2.3.2 Hyllor och andra liknande detaljer skall under påverkan av en
framåtriktad, vågrät kraft på 37,8 daN i fordonets längdrikt-ning, lossna, brytas sönder eller kraftigt tryckas ihop utan atthyllkanterna får farliga delar. Denna kraft skall riktas mot denstarkaste delen av hyllorna eller andra liknande detaljer ochframkallas med hjälp av en cylinder med lodrät axel och endiameter på 110 mm.
5.2.4 När ifrågavarande delar består av en komponent av ett material
med hårdhet mindre än 50 Shore A monterad på ett fast stöd,gäller ovanstående krav, frånsett dem som avser energiupptag-ning i bilaga 3.
5.3 ►
M1 Andra inredningsdetaljer i passagerarutrymmet
framför det tvärgående plan som passerar referenslinjengenom dockans torso när denna placeras på de bakerstaplatserna ◄
5.3.1 Räckvidd
►
M1Kraven i punkt 5.3.2 nedan gäller för manöverhandtag,
-spakar och -knappar såväl som andra utskjutande föremål sominte behandlas i punkterna 5.1 och 5.2 (se även under5.3.2.2). ◄
5.3.2 Krav
►
M1Om de detaljer som behandlas i punkt 5.3.1 är placerade
så att fordonets förare och passagerare kan komma i kontaktmed dem, skall de uppfylla kraven under punkterna 5.3.2.1-5.3.4. Som de delar som föraren och passagerarna kan komma ikontakt med, betraktas sådana som kan beröras med en sfärmed en diameter av 165 mm och befinner sig över den lägstaH-punkten (se bilaga 4) för framsätena och framför dettvärgående plan som bestäms av referenslinjen för dockanstorso i det bakersta sätet, och utanför de områden som defini-eras i punkterna 2.3.1 och 2.3.2. ◄
5.3.2.1 Deras yta skall avslutas med avrundade kanter, vars radie inte
får understiga 3,2 mm.
5.3.2.2 Manöverhandtag och manöverknappar skall vara utformade
och konstruerade så att utskjutningen i sitt mest ofördelaktigaläge, och under påverkan av en framåtriktad vågrät kraft på37,8 daN i fordonets längdriktning, minskar till en höjd avhögst 25 mm över instrumentbrädans yta eller lossnar ellerkröks. I de två senare fallen får inga farliga, utskjutande delarkvarstå. Fönstervevar får dock skjuta ut 35 mm från panelensyta.
5.3.2.3 När handbromsspaken befinner sig i frisläppt läge och växels-
paken i något framåtläge skall de, frånsett då de befinner sig ide områden som definieras i punkterna 2.3.1 och 2.3.2 ochområdena under horisontalplanet genom framsätenas H-punkter, ha en yta på minst 6,5 cm
2mätt i ett vinkelrätt
tvärsnitt på den vågräta längdriktningen upp till ett avstånd på6,5 mm från den mest framskjutna delen; radien får inte under-stiga 3,2 mm.
5.3.3 ►
M1Kraven i punkt 5.3.2.3 gäller inte för golvmonterad
handbromsspak. För sådana gäller att om någon del i frisläpptläge befinner sig över horisontalplanet genom den lägsta H-punkten för framsätena (se bilaga 4), så skall spaken ha entvärsnittsarea på minst 6,5 cm
2. Tvärsnittsytan mäts i horison-
talplanet, icke mer än 6,5 mm från den mest framskjutande
1974L0060 — SV — 26.05.1978 — 001.001 — 7
▼B
delen (mätt i vertikal riktning). Radien får inte vara mindre än
3,2 mm. ◄
5.3.4 Andra utrustningsdetaljer i fordonet som inte omfattas av före-
gående punkter, såsom sätenas glidskenor, utrustning förinställning av sätets horisontella och vertikala del, upprull-ningsanordningar för bilbälten etc., är inte underkastade någotav dessa föreskrifter, om de befinner sig under ett horison-talplan genom H-punkten för respektive säte, även om förarenoch passageraren kan komma i kontakt med sådana detaljer.
▼
M1
5.3.4.1. Delar som är monterade i taket men som inte ingår i takets
struktur, t. ex. kurvhandtag, belysning och solskydd, etc., fårinte ha en radie understigande 3,2 mm och dessutom skallbredden av den utskjutande delen inte vara mindre än dennedåtriktade delens längd. Alternativt skall dessa delar klaraenergiupptagningsprovet enligt kraven i bilaga 3.
▼
B
5.3.5 När ifrågavarande detaljer innefattar en komponent tillverkad
av ett material med hårdhet mindre än 50 Shore A och ärmonterat på ett fast stöd, gäller ovanstående krav endast för detfasta stödet.
5.4 Tak
5.4.1 Räckvidd
5.4.1.1. Kraven i punkt 5.4.2 gäller insidan av taket.5.4.1.2 De gäller dock inte för sådana delar av taket som inte kan
beröras av en sfär med en diameter av 165 mm.
5.4.2
5.4.2.1 ►
M1Den del av innertaket som befinner sig över eller
framför föraren och passagerarna får inte ha några farligaojämnheter eller skarpa kanter som är riktade bakåt eller nedåt.Bredden på de utskjutande delarna får inte understiga delenslängd och kanterna skall ha en radie som inte understiger 5mm. Särskilt gäller att fasta förstärkningar eller ribbor, medundantag för förstärkningar för glasade ytor och dörrstolpar,inte får skjuta ut nedåt mer än 19 mm. ◄
5.4.2.2 ►
M1Om förstärkningarna eller ribborna inte uppfyller
kraven i 5.4.2.1 måste de klara energiupptagningsprovet enligtbilaga 3. ◄
▼
M1
5.4.2.3. Metallstagen som sträcker upp innertaket och solskyddens
ramar måste ha en maximal diameter på 5 mm eller klaraenergiupptagningsprovet enligt bilaga 3. Ej stela fästanord-ningar till solskyddens ramar skall uppfylla kraven enligt punkt5.3.4.1.
▼
B
5.5 ►M1 Fordon med öppningsbart tak ◄
5.5.1 Krav
5.5.1.1. ►M1Följande krav och kraven i punkt 5.4 för fordon med
öppningsbart tak gäller då taket är i stängt läge. ◄
5.5.1.2 Därutöver skall öppnings- och manöveranordningarna5.5.1.2.1 ha en sådan utformning och konstruktion att de så långt som
möjligt utesluter ofrivillig eller oläglig funktion,
5.5.1.2.2 ►
M1deras ytor skall avslutas med avrundade kanter, vars
radier inte får understiga 5 mm, ◄
5.5.1.2.3 i viloläge befinna sig i områden som inte kan beröras med en
sfär med diameter 165 mm. Om detta villkor inte kan uppfyllasskall öppnings- och manöveranordningarna i stängt lägeantingen vara helt försänkta eller vara av en sådan beskaffenhetoch konstruktion att den utskjutande delen under inverkan aven kraft på 37,8 daN, i den anslagsriktning som i bilaga 3definierats som tangenten till huvudets bana, antingenförminskas enligt bilaga 5 till högst 25 mm i förhållande till
1974L0060 — SV — 26.05.1978 — 001.001 — 8
▼B
den yta på vilken enheterna är monterade, eller lossnar; i det
senare fallet får inga farliga, utskjutande delar kvarstå.
5.6 ►M1 Cabrioleter ◄
5.6.1 ►M1För cabrioleter gäller kraven enligt punkt 5.4 för under-
sidan av skyddsbågens övre del och den övre delen av vindru-tans karm. Systemet av stänger och leder som håller upp etticke-styvt tak får inte ha farliga ojämnheter eller skarpa kanterriktade bakåt eller nedåt, framför eller över föraren och passa-gerarna.◄
▼
M1
▼B
5.7 ►M1 Baksidor till säten som är förankrade i fordonet ◄
5.7.1 Krav
5.7.1.1 Ytan på sätenas baksidor får inte ha några farliga ojämnheter
eller skarpa kanter som kan öka risken för eller graden avskador på föraren och passagerarna.
5.7.1.2 Frånsett vad som framgår av punkterna 5.7.1.2.1, 5.7.1.2.2 och
5.7.1.2.3 skall den del av framsätets ryggstöd som befinner sigi huvudets islagsområde, definierat i bilaga 2, vara energiuppta-gande såsom beskrivs i bilaga 3. För bestämning av huvudetsislagsområde skall de främre sätena, om de är inställbara, stå isina bakersta lägen med ryggstöden i en lutningsvinkel som ärså nära 25 °som möjligt, såvida inte tillverkaren anger annat.
5.7.1.2.1 Vid separata framsäten sträcker sig islagsområdet för baksätes-
passagerarnas huvuden 10 cm på vardera sidan om sätets mitt-linje, på övre delen av ryggstödets baksida.
5.7.1.2.1.a (
1) För säten försedda med huvudstöd skall varje provning utföras
med huvudstödet i sitt lägsta läge och i en punkt på denvertikala linje som passerar huvudstödets centrum.
5.7.1.2.1.b (
1) För ett säte som är konstruerat för att monteras i flera fordon-
styper skall islagsområdet bestämmas i ett fordon av en typ därdet bakersta läget är mest ogynnsamt bland de typer somkommer i fråga, det islagsområde som bestäms på detta sättkan anses godtagbart även för de andra typerna.
5.7.1.2.2 I fordon med odelat framsäte sträcker sig islagsområdet mellan
de lodräta, längsgående plan som finns 10 cm utanför mitt-linjen för var och en av de yttre sittplatserna. Mittlinjen förvarje ytterplats i ett odelat framsäte skall anges av tillverkaren.
5.7.1.2.3 ►
M1I huvudets islagsområde utanför de gränser som före-
skrivits i punkt 5.7.1.2.1-5.7.1.2.2 skall sätenas bärande delkläs in för att undvika direkt kontakt mellan huvudet och dennadel av konstruktionen, vilken skall ha en radie på minst 5 mm.Dessa delar kan i stället uppfylla energiupptagningskraven ibilaga 3. ◄
5.7.2 ►
M1Dessa krav gäller inte för de bakersta sätena, läng-
sgående eller bakåtvända säten, säten som är vända rygg motrygg eller klaffsäten. Om sätenas islagsområden, huvudstödoch deras fastsättningsanordningar innehåller delar som ärtäckta med material med lägre hårdhet än 50 Shore A, gällerovanstående krav endast för de fasta delarna, med undantag förkraven om energiupptagning enligt bilaga 3. ◄
▼
M1
5.8. Andra inte särskilt angivna inredningsdetaljer
▼B
►M15.8.1◄Kraven i punkt 5 gäller för sådana inredningsdetaljer som inte
behandlats i tidigare punkter, och som kan komma i kontaktmed föraren och passagerarna på det sätt som beskrivs i punk-terna 5.1 - 5.7 allt efter var i fordonet de är placerade. Omsådana delar består av material med en hårdhet under 50 Shore
(1) Dessa avsnitt finns inte i reglemente nr 21.
1974L0060 — SV — 26.05.1978 — 001.001 — 9
▼B
A och är monterade på fasta stöd, gäller kraven endast de fasta
stöden.
(6.)(7.)(8.)(9.)
1974L0060 — SV — 26.05.1978 — 001.001 — 10
▼B
BILAGA 2
BESTÄMNING AVHUV UDETS ISLAGSOMRÅDE
1. Huvudets islagsområde består av alla ytor som inte är av glas i fordonets
inre, och som kan komma i statisk kontakt med ett sfäriskt huvud med endiameter av 165 mm och som utgör en del av en mätapparat, på vilkenmåttet från höftleden till hjässan kan ställas in steglöst från 736 mm och840 mm.
2. Ovanstående område måste bestämmas enligt följande metod eller dess
grafiska motsvarighet:
2.1 Mätapparatens led skall för varje sittplats, som anges av tillverkaren,
placeras på följande sätt:
2.1.1 för säten som kan ställas in i längsled,2.1.1.1 vid H-punkten (se bilaga 4), och2.1.1.2 vid en punkt 127 mm horisontellt framför H-punkten och på en höjd av
19 mm eller den som erhålles genom ändring av H-punktens höjd vidförskjutning framåt med 127 mm,
2.1.2 för säten som inte kan ställas in i längsled vid det aktuella sätets
H-punkt.
2.2 ►
M1Alla beröringspunkter som ligger framför H-punkten skall
bestämmas för varje mått, mellan leden och hjässans övre del somapparaten och fordonets inre medger.
I det fall där huvudet, när armen är inställd för minsta längd, når över
det främre sätet från den bakre H-punkten, skall man inte bestämmaberöringspunkt för den ifrågavarande mätningen. ◄
2.3►
M1Med mätapparaten i vertikalt läge skall möjliga kontaktpunkter
bestämmas genom att apparaten dras framåt och nedåt hela vägen genomvertikalplanet till 90 °på båda sidor om fordonets längsgående verti-
kalplan genom H-punkten. ◄
3. Med beröringspunkt avses en punkt där apparatens huvud kommer i
beröring med en del av fordonets inre. Rörelsen nedåt begränsas av detläge där huvudet tangerar ett vågrätt plan som ligger 25,4 mm överH-punkten.
1974L0060 — SV — 26.05.1978 — 001.001 — 11
▼B
BILAGA 3
FÖRFARANDE FÖR PROVNING AV ENERGIUPPTAGANDE MATE-
RIAL
1. IORDNINGSTÄLLANDE, PROVNINGSAPPARATUR OCH FÖRFA-
RANDE
1.1.Iordningställande
1.1.1. Det energiupptagande materialet skall monteras och provas på den
bärande del, på vilken den kommer att installeras i fordonet. Provningenbör helst utföras direkt på karosseriet, där så är möjligt. Den bärandedelen, eller karosseriet, skall fastgöras säkert i provbänken så att den intekan flytta sig under kraftens inverkan.
1.1.2. På tillverkarens begäran kan detaljen dock monteras på en anordning som
motsvarar inbyggnaden i fordonet, förutsatt att anordningen har sammageometriska uppställning, minst samma styvhet och en energiupptagningsom inte är högre än den vid verklig montering i fordonet.
1.2.Provningsutrustning
1.2.1. Denna utrustning skall bestå av en pendel, vars led avlastas av kullager
och vars reducerade massa (
1) i islagscentrum är 6,8 kg. Den nedre delen
av pendeln skall bestå av ett hårt huvud med en diameter på 165 mm,vars centrum skall sammanfalla med pendelns islagscentrum.
1.2.2. Huvudet skall vara försett med 2 accelerometrar och en hastighetsgivare
som alla kan mäta i slagets riktning.
1.3.Registreringsinstrument
De registreringsinstrument som används skall medge mätning med
följande grad av noggrannhet:
1.3.1. Acceleration:
— noggrannhe t=±5%a vd e t verkliga värdet
— frekvensområde: upp till 1 000 Hz— känslighet mellan axlarna = <5 % av skalans lägsta punkt
1.3.2. Hastighet:
— noggrannhe t = ± 2,5 % av det verkliga värdet
— känslighet = 0,5 km/tim
▼
M1
(1.3.3)
▼B
1.3.4. Tidsregistrering:
— utrustningen skall medge registrering av hela förloppet med en
noggrannhet på 1/1000 sekund
— islagets början, i det ögonblick då den första kontakten mellan
huvudet och provkomponenten uppstår, skall markeras i registre-ringen och användas vid analys av försöket.
1.4.Provningsförfarande
1.4.1.►
M1På alla islagspunkter i provytan bestäms slagets riktning som
tangenten till huvudets bana såsom mätapparatens huvud.
Vid provning av detaljerna enligt punkterna 5.3.4.1 och 5.4.2.2 i bilaga 1
förlängs mätapparatens arm tills beröring uppnås med den ifrågavarandedetaljen, inom ett avstånd av 1 000 mm mellan apparatens led ochhjässan. För varje ribba och förstärkning i taket som beskrivs i punkt5.4.2.2 och som inte kan beröras på detta sätt, gäller emellertid fortfa-
(1)Anm.: Pendelns totala massa ”m” förhåller sig till pendelns reducerade massa ”mr”
som avståndet ”a” mellan islagscentrum och rotationsaxeln och avståndet ”l”mellan tyngdpunkten och rotationsaxeln enligt formeln:
m
r=ml
a
1974L0060 — SV — 26.05.1978 — 001.001 — 12
▼B
rande kraven i punkt 5.4.2.1 i bilaga 1 med undantag för det krav som
avser den utskjutande delens höjd. ◄
1.4.2.När vinkeln mellan islagets riktning och normalen till islagspunk-
tens yta är mindre än eller lika med 5 °kan provningen utföras så att
tangenten till banan för pendelns anslagscentrum sammanfaller med rikt-ningen såsom den bestämts i punkt 1.4.1. Huvudet skall träffa provföre-målet med en hastighet av 24,1 km/tim, denna hastighet uppnås antingengenom fritt fall eller med en extra framdrivningsenhet.
1.4.3.När vinkeln mellan islagets riktning och normalen till islagspunk-
tens yta är mer än 5 °kan provningen utföras så att tangenten till banan
för pendelns anslagscentrum sammanfaller med normalen till isla-gspunkten. Provhastigheten skall då minskas till värdet av den vinkelrätahastighetskomponenten för den hastighet som föreskrivits i punkt 1.4.2.
2. RESULTAT
Vid provningar som utförts enligt ovanstående förfaranden skall huvudets
retardation inte överstiga 80 g kontinuerligt under längre tid än 3 millise-kunder. Retardationsvärdet som används skall vara medelvärdet avvärdena från de två accelerometrarna.
3. LIKVÄRDIGA FÖRFARANDEN
3.1. Likvärdiga provningsförfaranden skall medges, under förutsättning att de
resultat som krävs i punkt 2 kan uppnås.
3.2. Det åligger den som använder ett annat förfarande än det som beskrivs i
punkt 1 att påvisa dess likvärdighet.
1974L0060 — SV — 26.05.1978 — 001.001 — 13
▼B
BILAGA 4
▼M1
FÖRFARANDEFÖRBESTÄMNINGAVH-PUNKTENOCHRYGGSTÖ-DETS FAKTISKA LUTNINGSVINKEL SAMT FÖR KONTROLL AV R-OCH H-PUNKTERNAS RELATIVA LAGE OCH FÖRHÅLLANDETMELLAN RYGGSTÖDETS KONSTRUKTIVT BESTÄMDA OCH
FAKTISKA LUTNINGSVINKEL
1. DEFINITIONER1.1H-punkt
MedH-punkten , som anger läget för en person som sitter i passagerarut-
rymmet, förstås skärningspunkten i ett längsgående vertikalplan för denteoretiska rotationsaxeln mellan en människas lår och torso, representeradav dockan som beskrivs i punkt 3.
1.2R-punkt eller referenspunkt för säte
MedR-punkten eller ”referenspunkten för säte”förstås den av fordonets
tillverkare angivna referenspunkten, som
1.2.1 har koordinater som bestäms i förhållande till fordonets karosseristomme,1.2.2 motsvarar det teoretiska läget av vridningspunkten för torso/lår (H-punkt)
för den lägsta och bakersta, normala förarläget eller användningsläget somanges av fordonets tillverkare för varje angiven inställning av sätet.
1.3Ryggstödets lutningsvinkel
Medryggstödetslutningsvinkel förstås ryggstödets lutningsvinkel i förhål-
lande till vertikalplanet.
1.4Ryggstödets faktiska lutningsvinkel
Medryggstödets faktiska lutningsvinkel förstås vinkeln mellan en lodrät
linje genom H-punkten och torsons referenslinje för en människokropp,som representeras av dockan som beskrivs i punkt 3.
1.5Ryggstödets konstruktivt bestämda lutningsvinkel
Medryggstödetskonstruktivtbestämdalutningsvinkel förstås den av tillver-
karen bestämda vinkel, som
1.5.1 anger ryggstödets lutningsvinkel för det lägsta och bakersta, normala förar-
läget eller användningsläget som anges av fordonets tillverkare för varjeangiven inställning av sätet,
1.5.2 bildas i R-punkten av en lodrät linje genom denna och torsons referens-
linje, och
1.5.3 teoretiskt motsvarar ryggstödets faktiska lutningsvinkel.
2. BESTÄMNING AV H-PUNKTER OCH RYGGSTÖDETS FAKTISKA
LUTNINGSVINKLAR
2.1 För varje säte, som anges av fordonets tillverkare, skall en H-punkt och
ryggstödets faktiska lutningsvinkel fastställas. Om sittplatsernas lägen i enrad kan betraktas som lika (soffa, identiska säten, etc.) skall endast enH-punkt och faktisk lutningsvinkel för varje rad fastställas, varvid dockansom beskrivs i punkt 3 placeras på en sittplats som är representativ förraden. Denna sittplats ärär
2.1.1 förarsätet i den främre raden,2.1.2 ett yttre säte för den bakre raden, eller de bakersta raderna.2.2 Vid bestämning av en H-punkt och ryggstödets faktiska lutningsvinkel
skall det ifrågavarande sätet ställas in i sitt lägsta och bakersta normalakörläge eller användningsläge som anges av fordonets tillverkare. Omryggstödet är ställbart skall detta låsas enligt tillverkarens anvisningar, ellerom anvisning inte finns, i ett läge där den faktiska lutningsvinkeln ligger sånära 25 °som möjligt.
1974L0060 — SV — 26.05.1978 — 001.001 — 14
▼M1
3. BESKRIVNING AV DOCKAN
3.1 En tredimensionell docka, vars massa och omfång motsvarar en vuxen man
av medellängd, skall användas. En sådan docka finns avbildad i figur 1 och2 i tillägget till denna bilaga.
3.2 Dockan skall bestå av följande:3.2.1 Två delar, där den ena föreställer ryggen och den andra sätespartiet
förbundna med en led som representerar rotationsaxeln mellan torson ochlåret. Skärningspunkten mellan denna axel och sätenas längsgående verti-kalplan bestämmer H-punkten.
3.2.2 Två delar som föreställer benen, och som med en led är förbundna med
den del som föreställer sätespartiet.
3.2.3 Två delar som föreställer fötterna, och som är förbundna med benen med
leder som föreställer anklarna.
3.2.4 Den del som föreställer sätespartiet skall dessutom vara försedd med en
markering som medger kontroll av dockans läge i sidled.
3.3 Kroppsdelarna skall förses med vikter i punkter i delarnas respektive
tyngdpunkter så att dockans totalvikt uppgår till 75 k g±1% . Närmare
upplysningar om de olika vikterna finns i tabellen i figu r 2 i tillägget till
denna bilaga.
3.4 Referenslinjen för dockans torso motsvaras av en rät linje som går genom
leden mellan låret och torson och den teoretiska leden mellan halsen ochbröstkorgen (se figu r 1 i tillägget till denna bilaga).
4. DOCKANS PLACERING
Den tredimensionella dockan skall placeras på följande sätt:
4.1 Fordonet skall placeras horisonellt och sätena ställas in som beskrivs i
punkt 2.2.
4.2 Sätet som skall provas skall täckas med ett tygstycke för att underlätta rätt
placering av dockan.
4.3 Dockan skall placeras på det ifrågavarande sätet, så att dess vridaxel är
vinkelrät med fordonets längsgående mittplan.
4.4 Dockans fötter skall placeras enligt följande:4.4.1 I framsätena så att vattenpasset för kontroll av sätesdelens inställning i
sidled står horisontellt.
4.4.2 I baksätena, så att fötterna i möjligaste mån är i kontakt med framsätena.
Om fötterna därvid vilar på delar av golvet, som har olika höjd, är det denfot som först kommer i kontakt med sätet framför som tjänar som referens.Den andra foten skall placeras så att vattenpasset för kontroll av sätespar-tiet inställning i sidled står horisontelllt,
4.4.3 Om H-punkten bestäms vid ett mittsäte skall fötterna placeras på var sin
sida om kardantunneln.
4.5 Benvikterna skall anbringas, sätesdelens tvärgående plan skall ställas in i
horisontellt och lårvikterna anbringas på dockans sätesdel.
4.6 Dockan skall frigöras från ryggstödet med hjälp av knäledsaxeln och
dockans rygg skall fällas framåt. Dockan skall ånyo placeras på fordonetssätesdel genom att dockans säte skjuts bakåt tills ett motstånd möts;därefter förs dockans rygg tillbaka mot ryggstödet.
4.7 Dockan skall två gånger utsättas för en horisontell kraft på 1 0 ± 1 daN.
Kraftens riktning och angreppspunkt framgår av en svart pil i figur 2 itillägget.
4.8 Vikterna på sätesdelen skall anbringas på höger och vänster sida, därefter
sätts torsovikterna på plats. Vattenpasset i dockans sätesparti skall varahorisontellt.
4.9 Medan vattenpasset i dockans sätesdel behålles horisontellt skall dockans
rygg fällas framåt tills torsovikterna befinner sig över H-punkten, för att tabort varje beröring med ryggstödet.
4.10 Dockans rygg skall avslutningsvis föras försiktigt bakåt, varvid vatten-
passet i dockans sätesdel skall vara horisontellt. Om så inte är fallet skalldet ovan beskrivna förfarandet göras om.
1974L0060 — SV — 26.05.1978 — 001.001 — 15
▼M1
5. RESULTAT
5.1 När dockan har placerats som beskrivs under punkten 4 anses H-punkten
och ryggstödets faktiska lutningsvinkel, för det ifrågavarande sätet bildasav H-punkten och lutningsvinkeln för referenslinjen genom dockans torso.
5.2 H-punktens koordinater i förhållande till tre inbördes vinkelräta plan och
ryggstödets faktiska lutningsvinkel uppmätes så att värdena kan jämförasmed de värden som lämnats av fordonets tillverkare.
6. KONTROLL AV R- OCH H-PUNKTERNAS RELATIVA LÄGE OCH
FÖRHÅLLANDET MELLAN RYGGSTÖDETS KONSTRUKTIVTBESTÄMDA OCH FAKTISKA LUTNINGSVINKEL
6.1 Resultatet av mätningarna som har utförts i enlighet med punkt 5.2 för
H-punkten och ryggstödets faktiska lutningsvinkel skall jämföras medR-punktens koordinater och ryggstödets konstruktivt bestämda lutnings-vinkel enligt tillverkarens uppgifter.
6.2 De relativa lägena för R-punkten och H-punkten och förhållandet mellan
ryggstödets konstruktivt bestämda respektive faktiska lutningsvinkel skallanses tillfredsställande för det ifrågavarande sittläget, om H-punkten,såsom bestämd genom sina koordinater, befinner sig inom en längsgåenderektangel vars horisonella och vertikala sidor är 30 respektive 20 mmlånga, och vars diagonaler skär varandra i R-punkten, och om ryggstödetsfaktiska lutningsvinkel inte avviker mer än 3 °från ryggstödets konstruktivt
bestämda lutningsvinkel.
6.2.1 Om dessa krav är uppfyllda skall R-punkten och ryggstödets konstruktivt
bestämda lutningsvinkel användas vid provning och, om nödvändigt,dockan justeras så att H-punkten sammanfaller med R-punkten och så attryggstödets faktiska lutningsvinkel sammanfaller med den konstruktivtbestämda lutningsvinkeln.
6.3 Om H-punkten eller ryggstödets faktiska lutningsvinkel inte uppfyller
kraven enligt punkt 6.2, skall H-punkten eller ryggstödets faktiskalutningsvinkel bestämmas ytterligare två gånger (tre gånger totalt). Underförutsättning att resultaten vid två av dessa tre bestämningar uppfyllerkraven, skall provningsresultatet anses som tillfredsställande.
6.4 Om minst två av de tre provningsresultaten inte uppfyller kraven enligt
punkt 6.2, skall provningsresultatet inte anses tillfredsställande.
6.5 Om den i punkt 6.4 beskrivna situationen uppkommer, eller om kontrollen
inte kan genomföras på grund av att fordonstillverkaren underlåtit attlämna upplysningar om R-punktens läge eller ryggstödets konstruktivtbestämda lutningsvinkel, kan medelvärdet av de tre provningsresultatenanvändas och anses som tilllämpligt i alla de fall där man hänvisar tillR-punkten eller ryggstödets konstruktivt bestämda lutningsvinkel i dettadirektiv.
6.6 Vid kontroll av R-punktens och H-punktens relativa lägen och förhållandet
mellan ryggstödets konstruktivt bestämda lutningsvinkel och den faktiskalutningsvinkeln i ett serietillverkat fordon, skall den i punkt 6.2 beskrivnarektangeln ersättas med en kvadrat med sidan 50 mm. Ryggstödets faktiskalutningsvinkel får inte i dessa fall avvika mer än 5 °från ryggstödets
konstruktivt bestämda lutningsvinkel.
1974L0060 — SV — 26.05.1978 — 001.001 — 16
▼M1
Tillägg

1974L0060 — SV — 26.05.1978 — 001.001 — 17
▼M1

1974L0060 — SV — 26.05.1978 — 001.001 — 18
▼B
BILAGA 5
METOD FÖR MÄTNING AVUTSKJUTANDE DELAR
1.►M1För att bestämma hur mycket en detalj skjuter ut från den panel
på vilken den är monterad, skall en sfär med en diameter av 165 mm,förskjutas längs med och i kontakt med den ifrågavarande detaljen, medbörjan från den första kontaktpunkten med den ifrågavarande detaljen.Utskjutningsvärdet är det största av alla möjliga variationer ”y”, mättfrån sfärens mittpunkt vinkelrätt mot panelen.
Om panelerna och delarna, etc., är täckta med material av en hårdhet
mindre än 50 Shore A bör metoden för mätning av utskjutande detaljerenligt ovan inte användas förrän sådana material har avlägsnats. ◄
2. Utskjutande delar av strömbrytare, knappar etc., som är placerade i
referensområdet, skall mätas med hjälp av följande apparatur och förfa-rande.
2.1.Utrustning
2.1.1. För mätning av utskjutande delar skall ett halvsfäriskt huvud med en
diameter på 165 mm användas, i vilket finns med en glidstämpel med endiameter på 50 mm.
2.1.2. Det relativa förhållandet mellan stämpelns plana sida och huvudets kant
skall framgå av en graderad skala, på vilken en rörlig visare skallregistrera det största mått som erhålls när anordningen fjärmas från detundersökta föremålet. Ett minsta avstånd om 30 mm skall vara mätbart.Mätskalan skall vara graderad i halva millimetrar, så att motsvarandeutskjutande delar är möjliga att visa.
2.1.3.Förfarande vid justering
2.1.3.1. Apparaten skall placeras på en plan yta med axeln vinkelrät mot denna.
När stämpelns plana sida kommer i kontakt med ytan, skall skalannollställas.
2.1.3.2. En 10 mm lång stötta skall föras in mellan stämpelns plana sida och
stödytan. Härvid kontrolleras att den rörliga visaren indikerar korrektmätvärde.
2.1.4. En modell av apparaten för mätning av utskjutande delar visas i figur 1.
2.2.Provningsförfarande
2.2.1. Ett hålrum skall skapas i huvudet genom att stämpeln dras tillbaka och
den rörliga visaren placeras mot stämpeln.
2.2.2. Apparaten skall placeras mot den utskjutande del som skall mätas med
en kraft som inte överstiger 2 daN, så att huvudet berör en så storomgivande yta som möjligt.
2.2.3. Stämpeln skall skjutas framåt tills den kommer i kontakt med den
utskjutande delen som skall mätas och den utskjutande delens måttavläses på skalan.
2.2.4. Huvudet skall ställas in så att största utskjutning uppnås. Den utskju-
tande delens storlek skall antecknas.
2.2.5. Om två eller flera manöverorgan sitter så tätt att de kan beröras av
stämpeln eller huvudet samtidigt, skall de behandlas enligt följande:
2.2.5.1. Flera manöverorgan, som får plats i huvudets hålrum, behandlas som en
utskjutning.
2.2.5.2. När normal provning förhindras av huvudets kontakt med andra manö-
verorgan, skall dessa avlägsnas och provningen utföras utan dessa. Dekan därefter åter sättas på plats och provas i tur och ordning med andramanöverorgan som har avlägsnats för att underlätta förfarandet.
1974L0060 — SV — 26.05.1978 — 001.001 — 19
▼B
Tillägg

1974L0060 — SV — 26.05.1978 — 001.001 — 20
▼B
BILAGA 6
APPARAT OCH FÖRFARANDE FÖR TILLÄMPNING AVPUNKT 5.2.1
I BILAGA 1
De delar (strömbrytare, knappar etc.) som kan beröras med den apparat och det
förfarande som beskrivs nedan skall anses som möjliga att beröras av förarenseller passagerares knän:
1.Apparat
Apparaten i tvärsnitt
2.Förfarande
Apparaten kan placeras i valfritt läge under instrumentbrädan så att
— planet XX’ förblir parallellt med fordonets mittplan i längsled,
— axeln X kan vridas upp till 30 °över och under horisontalplanet.
3. För att genomföra ovanstående provning skall alla material med en hårdhet
understigande 50 Shore A avlägsnas.
1974L0060 — SV — 26.05.1978 — 001.001 — 21
▼M1
TILLÄGG TILL BILAGORNA 1, 2, 3, 4 OCH6
ANMÄRKNINGAR
TILL BILAGA 1
DEFINITIONER,ANSÖKNINGAROMEEG-TYPGODKÄNNANDEOCH
BESKRIVNING
Till punkt 2.2:Referensområdet bestäms utan backspegel. Energiupptagningsprovningen utförs
utan backspegeln. Pendeln får inte träffa spegelns infästning.
Till punkterna 2.3 och 2.3.1:De undantag som definierats vid dessa punkter bakom ratten gäller även
huvudets islagsområde för de främre passagerarna.
I fordon med inställbar ratt reduceras det undantagna området till det gemen-
samma området för de områden som undantas i olika inställningar som ratten kananta.
Om det är möjligt att välja mellan olika rattar bestäms det undantagna området
med hjälp av den minst fördelaktiga ratten, som har den minsta diametern.
Till punkt 2.4:Instrumentbrädans nivå sträcker sig över passagerarutrymmets hela bredd och
definieras av den bakersta kontaktpunkten mellan en vertikal linje och instru-mentbrädans yta när linjen förs över fordonets hela bredd. I det fall två eller fleraberöringspunkter uppträder samtidigt skall den nedre beröringspunkten användasvid bestämning av instrumentbrädans nivå. Om det i samband med konsoler inteär möjligt att bestämma instrumentbrädans nivå med referens till kontaktpunk-terna med en vertikal linje, ligger instrumentbrädans nivå där en horisontell linje,placerad 25,4 mm över H-punkten för de främre sätena, skär konsolen.
Till punkt 2.5:På sidan av fordonet börjar taket vid dörröppningens övre kant. Normalt repre-
senteras takets gränser i sidled av den kontur som bildas av karosseriets nedrekant (sett i sidled) när dörren har öppnats. För fönster utgörs takets begränsning isidled av den heldragna, transparenta linjen (genomträngningspunkt för sidoru-torna). Vid sidostolparna passerar takets begränsning i sidled genom anslutnings-linjen mellan de transparenta linjerna. Definitionen i 2.5 gäller även föröppningar i taket, i stängt läge, på fordon som definierats i 2.7 eller 2.8.
Vid mätningar kan man bortse från nedåtriktade flänsar. Dessa betraktas som
delar av fordonets sidovägg.
1974L0060 — SV — 26.05.1978 — 001.001 — 22
▼M1
(i mm)
Plana elementAvrundade elementGap mellan element
e/min radie min.(min. radie)
ill punkt 2.7:
En icke avtagbar bakruta betraktas som ett styvt, strukturellt element.Bilar med icke avtagbara bakrutor av styvt material betraktas som bilar med
öppningsbart tak, enligt definition i punkt 2.8.
Till punkt 5.1.1:En skarp kant är en kant av styvt material med en krökningsradie under 2,5 mm,
med undantag för utskjutande delar mindre än 3,2 mm, mätt från panelen. I dettafall gäller inte bestämmelserna för minsta krökningsradie, förutsatt att den utskju-tande delens höjd inte överstiger delens halva bredd och att kanterna är avrun-dade.
Ventilationsöppningar anses överensstämma med föreskrifterna om de uppfyller
minimikraven i följande tabell:
0 till 10 1,5 0,25 0,50
10 till 15 2,0 0,33 0,75
15 till 20 3,0 0,50 1,25
1974L0060 — SV — 26.05.1978 — 001.001 — 23
▼M1
Till punkt 5.1.2:
Under provningen bestäms om detaljer som används som förstärkning inom
stötområdet kan förskjutas eller skjuta ut på så sätt att de ökar risken förpassagerarna eller skadornas svårighetsgrad.
Till punkt 5.1.3:Dessa två begrepp (nivå och instrumentbrädans nedre kant) behöver inte
sammanfalla. Denna punkt ingår dock i punkt 5.1 (…över instrumentbrädansnivå…) och kan därför bara tillämpas där dessa begrepp är kombinerade. I de falldär begreppen inte är kombinerade, dvs. då instrumentbrädans nedre kantbefinner sig under instrumentbrädans nivå, anses den höra till punkt 5.3.2.1 medhänvisning till punkt 5.8.
Till punkt 5.1.4:Om bredden för ett dragreglage eller en knapp är större än eller lika med 50 mm
och befinner sig i ett sådant område att delens största utskjutning, om breddenvore mindre än 50 mm, skulle bestämmas med hjälp av mätanordningen i formav en huvudmodell enligt punkt 2 i bilaga 5 skall den största utskjutningenbestämmas enligt punkt 1 i bilaga 5 dvs. med hjälp av en sfär med en diameternav 165 mm och genom en bestämning av den största höjdvariationen på”y”-axeln.
Tvärsnittsytan skall mätas i ett plan som är parallellt med den yta där delen är
monterad.
Till punkt 5.1.5:Punkterna 5.1.4 och 5.1.5 kompletterar varandra. Den första meningen i punkt
5.1.5 (dvs. en kraft på 37,8 daN för intryckning eller avrivning) tillämpas ochsedan punkt 5.1.4 vid intryckning upp till en utskjutning mellan 3,2 och 9,5 mmeller, vid avrivning, de två sista meningarna i punkt 5.1.5 (tvärsnittsytan mätsinnan kraften appliceras). Om emellertid punkt 5.1.4 måste tillämpas av praktiskaskäl (intryckning till under 9,5 mm och över 3,2 mm) kan det, efter tillverkarensbedömning, vara lämpligare att kontrollera föreskrifterna under punkt 5.1.4 innankraften 37,8 daN appliceras enligt punkt 5.1.5.
1974L0060 — SV — 26.05.1978 — 001.001 — 24
▼M1
Till punkt 5.1.6:
Eftersom kraven endast gäller för styva stöd i kombination med mjuka material,
skall utskjutningen endast mätas för styva stöd.
Shore-hårdheten mäts på prover av det föremål som skall undersökas. Där det på
grund av materialets beskaffenhet är omöjligt att mäta hårdheten enligt ShoreA-metoden, kan jämförbara metoder tillämpas för utvärdering.
Till punkt 5.2.1:Pedaler, pedalarmar och närmaste ledmekanismer, men inte omgivande
metallstöd, skall inte beaktas.
Till punkt 5.2.2:Villkoret för bestämning av om parkeringsbromsreglaget kan beröras är använd-
ning av
— modellhuvudet som beskrivs i bilaga 2, om reglaget befinner sig över eller på
instrumentbrädans nivå (kontrolleras i enlighet med punkt 5.1 och inomislagsområdet),
— det knä som specificeras i bilaga 6, om reglaget befinner sig under instru-
mentbrädans nivå (i detta fall provas reglaget i enlighet med punkt 5.3.2.3).
Till punkt 5.2.3:De tekniska kraven i punkt 5.2.3 gäller även hyllor och de konsoldelar som
befinner sig under instrumentbrädans nivå mellan framsätena, såvida delarnabefinner sig framför H-punkten. Om det finns ett slutet hålrum uppfattas dettasom handskfack, vilket inte omfattas av dessa krav.
Till punkt 5.2.3.1:De angivna måtten avser ytan innan den bekläds med material med hårdhet
mindre än 50 Shore A (se punkt 5.2.4). Energiupptagande provningar skallutföras enligt andemeningen i bilaga 3.
Till punkt 5.2.3.2:Om en hylla lossnar eller bryts sönder får inga farliga kanter bildas. Detta gäller
inte bara hyllkanter, utan alla andra kanter som, på grund av den ansatta kraften,kommer att vändas in mot passagerarna.
Den starkaste delen av hyllan anses vara den delen där den är fastgjord. Vidare
innebär ”kraftigt deformerad” att hyllan är vikt eller deformerad på ett sätt somär tydligt för blotta ögat, där provcylindern har träffat. Elastiska deformationer ärtillåtna.
Provningscylinderns längd skall vara minst 50 mm.Till punkt 5.3:Andradelar innefattar sådana delar som fönsterlås, bilbältenas övre förankrings-
punkter och andra delar som befinner sig inom det område som är avsett förfötterna, och på dörrsidorna, såvida inte dessa delar har behandlats tidigare ellerär undantagna i texten.
1974L0060 — SV — 26.05.1978 — 001.001 — 25
▼M1
Till punkt 5.3.2:
Det område mellan torpedväggen och instrumentbrädan, som befinner sig högre
än instrumentbrädans nedre kant, är inte underkastat kraven i punkt 5.3.
Till punkt 5.3.2.1:Radien på 3,2 mm gäller för alla delar som kan beröras, och som omfattas av
punkt 5.3, när man tar hänsyn till alla användningslägen.
Som undantag skall handskfacket betraktas endast i stängt läge, bilbälten endast i
fastspänt läge; men alla delar i sina fasta förvaringslägen skall även uppfyllakraven på en radie om 3,2 mm i detta tillstånd.
Till punkt 5.3.2.2:Referensytan bestäms genom användning av den enhet som beskrivs i punkt 2 i
bilaga 5 med en kraft på 2 daN. I de fall detta inte är möjligt används metodensom beskrivs i punk t 1 i bilaga 5 med en kraft på 2 daN.
Avgörandet om det finns farliga utskjutningar överlåts till ansvarig provningsin-
stans.
Kraften 37,8 daN används även om den ursprungliga utskjutningen är mindre än
35 respektive 25 mm. Utskjutningen mäts med kraften ansatt.
Den horisontella, längsgående kraften 37,8 daN ansätts normalt med en platta
med plan stämpel med en diameter på högst 50 mm. I de fall detta inte är möjligtkan en likvärdig metod användas, t.ex. genom att avlägsna delar som är i vägen.
Till punkt 5.3.2.3:Den mest framträdande delen av en växelspak är den del av handtaget eller
knoppen som berörs först när ett vertikalt tvärplan flyttas vågrätt i längdriktning.Om någon del av växelspaken eller handbromsen befinner sig över H-punktensnivå, anses hela spaken befinna sig över H-punkten.
Till punkt 5.3.4:När de(t) vågräta plan(et) genom H-punkten för det lägsta fram- eller baksätena
inte sammanfaller, skall ett vertikalt plan bestämmas vinkelrätt mot fordonetslängdaxel och genom framsätets H-punkt. Det undantagna området betraktas dåseparat för både det främre och det bakre passagerarutrymmet, med hänsyn tillderas respektive H-punkt och till det vertikala plan som definierats ovan.
Till punkt 5.3.4.1:Inställbara solskydd skall provas i alla förekommande lägen. Solskyddens ramar
betraktas inte som styva stöd (se punkt 5.3.5).
Till punkt 5.4:När taket skall provas för mätning av utskjutningar och delar som kan beröras
med en sfär med en diameter av 165 mm, måste innertaket avlägsnas. Vidutvärdering av specificerade radier skall proportionerna och egenskaperna förmaterialet i innertaket tas med i beräkningen. Det område av taket som provasskall sträcka sig framför och över det tvärplan som begränsas av referenslinjenför dockans överkropp, när denna placeras på sätet längst bak.
Till punkt 5.4.2.1 (se punkt 5.1.1 för definition av ”skarpa kanter”):Den nedåtriktade utskjutningen mäts vinkelrätt mot taket i enlighet med punkt 1 i
bilaga 5.
Den utskjutande delens bredd mäts i räta vinklar mot utskjutningens axel. Speci-
ellt gäller att förstärkningar och ribbor i taket inte får sticka ut mer än 19 mmfrån innertakets yta.
Till punkt 5.5:Samtliga ribbor i öppningsbara tak måste uppfylla kraven i punkt 5.4 om de kan
beröras med en sfär med en diameter av 165 mm.
Till punkt 5.5.1.2, 5.5.1.2.1 och 5.5.1.2.2:När manöveranordningarna är i viloläge och taket är stängt skall de uppfylla alla
föreskrivna villkor.
Till punkt 5.5.1.2.3:Kraften 37,8 daN appliceras även om den ursprungliga utskjutningen är 25 mm
eller mindre. Utskjutningen mäts med kraften ansatt.
Kraften 37,8 daN appliceras i slagriktningen, vilken i bilaga 3 definieras som
tangenten till huvudattrappens bana, normalt med hjälp av en platta med plan
1974L0060 — SV — 26.05.1978 — 001.001 — 26
▼M1
ändyta och med en diameter som inte överstiger 50 mm. Om detta inte är möjligt
kan en likvärdig metod tillämpas, t.ex. genom att delar som är i vägen avlägsnas.
Med ”viloläge” avses manöverhandtagets läge, när detta är låst.Till punkt 5.6:Takförstärkningar på cabrioleter betraktas inte som skyddsbåge.Till punkt 5.6.1:Den övre delen av vindrutans ram börjar över vindrutans genomskinliga kontur.Till punkt 5.7.1.1:Se punkt 5.1.1 för definition av ”skarp kant”Till punkt 5.7.1.2:Vid definition av huvudets islagsområde på framsätenas baksida skall alla
element som är nödvändiga för ryggstödets bärande delar, betraktas som en delav ryggstödet.
Till punkt 5.7.1.2.3:Stoppningen av sätets bärande delar har också till uppgift att undvika farliga
ojämnheter och skarpa kanter som kan öka risken för allvarliga skador på förarenoch passagerarna.
TILL BILAGA 2
BESTÄMNING AVHUV UDETS ISLAGSOMRÅDE
Till punkt 2.1.1.2:Valet mellan de två förfaringssätten för bestämning av höjden överlåts till
tillverkaren.
Till punkt 2.2:Vid bestämning av kontaktpunkterna ändras inte mätapparatens armlängd under
en särskild undersökning. Varje undersökning inleds från det vertikala läget.
Till punkt 3:Dimensionen 25,4 mm motsvarar avståndet mellan ett vågrätt plan genom H-
punkten och den horisontella tangenten till huvudattrappens nedre begränsning.
TILL BILAGA 3
FÖRFARANDE FÖR PROVNING AV ENERGIUPPTAGANDE MATE-
RIAL
Till punkt 1.4:Vid brott på komponenter under provning av energiupptagning hänvisas till
anmärkningen i punkt 5.1.2 i bilaga 1.
TILL BILAGA 4
FÖRFARANDE FÖR BESTÄMNING AVH-PUNKT OCH RYGGSTÖ-
DETS FAKTISKA LUTNINGSVINKEL SAMT FÖR KONTROLLAV R-OCH H-PUNKTERNAS RELATIVA LÄGE OCH FÖRHÅLLANDETMELLAN RYGGSTÖDETS KONSTRUKTIVT BESTÄMDA OCH
FAKTISKA LUTNINGSVINKEL
Till punkt 1.4:För bestämning av H-punkten för ett säte kan övriga säten vid behov tas ut.
TILL BILAGA 6
ANORDNING OCH FÖRFARANDE FÖR TILLÄMPNING AVPUNKT
5.2.1 I BILAGA 1
Första meningen:Fotmanövrerade manöverorgan betraktas som fotpedaler.