Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
"B KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EEG) nr 2342/92
av den 7 augusti 1992
om import av renrasiga avelsdjur av nötkreatur från tredje land och beviljande av exportbidrag för detta
samt om upphävande av förordning (EEG) nr 1544/79
(EGT L 227, 11.8.1992, s. 12)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
"M1 Kommissionens förordning (EEG) nr 3224/92 av den 4 november 1992 L 320 30 5.11.1992
"M2 Kommissionens förordning (EEG) nr 3661/92 av den 18 december
1992 L 370 16 19.12.1992
"M3 Kommissionens förordning (EEG) nr 286/93 av den 9 februari 1993 L 34 7 10.2.19931992R2342 — SV — 13.02.1993 — 002.001 — 1
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EEG) nr 2342/92
av den 7 augusti 1992
om import av renrasiga avelsdjur av nötkreatur från tredje land och
beviljande av exportbidrag för detta samt om upphävande av förordning
(EEG) nr 1544/79
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT
DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska
gemenskapen,
med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 805/68 av den 27 juni 1968 om
den gemensamma organisationen av marknaden för nötkött (1), senast ändrad
genom förordning (EEG) nr 2066/92 (2), särskilt artiklarna 10.5 och 18.6 i
denna, och
med beaktande av följande:
Importavgifter tas inte ut för renrasiga avelsdjur av nötkreatur som omfattas
av KN-nummer 0102 10 00 vid import till gemenskapen. Vid export betalasett högre bidrag för hondjur som är högst 60 månader gamla än för levande
nötkreatur som omfattas av KN-nummer 0102 90 31 och 0102 90 33.
För att medge en korrekt tillämpning av gemenskapens regler inom detta
område bör termen renrasigt avelsdjur klargöras. Den definition som gavs iartikel 1 i rådets direktiv 77/504/EEG av den 25 juli 1977 om renrasiga
avelsdjur av nötkreatur (
3), senast ändrad genom direktiv 91/174/EEG (4), bör
användas för detta ändamål.
För att säkerställa att de importerade djuren verkligen är avsedda för avel
måste de åtföljas av ett härstamningsbevis och ett hälsointyg av det slag som
normalt krävs för sådana djur, och importörerna måste förbinda sig att hålladjuren vid liv under en viss tid.
Eftersom det inte finns några bestämmelser om ställande av säkerhet för att
garantera att djuren hålls vid liv under denna tid, bör det föreskrivas att man
när tidskravet inte uppfylls skall tillämpa rådets förordning (EEG) nr 1697/79av den 24 juli 1979 om uppbörd efter tullklareringen av import- ellerexporttullar som inte har krävts av den betalningsskyldige för varor som
hänförts till ett tullförfarande som inbegriper skyldighet att betala sådana
tullar (
5).
Gemenskapen har ingått bilaterala frihandelsavtal med länderna i EFTA.
Enligt dessa avtal skall de berörda tredje länderna undantas från vissa
bestämmelser och skyldigheter, men härstamningsbevis och hälsointyg för
renrasiga avelsdjur skall dock läggas fram vid övergång till fri omsättninginom gemenskapen.
För att säkerställa att renrasiga avelsdjur av honkön verkligen är avsedda för
avel är det nödvändigt att fastställa de hälsointyg som skall åtfölja djuren vid
export och de resultat från avelsvärdering som måste framgå av härstam-ningsbeviset eller biläggas detta.
Vid import av renrasiga avelsdjur till gemenskapen måste djuren kontrolleras
för att säkerställa att de inte tidigare har exporterats från gemenskapen och attexportbidrag inte har betalats ut för dem. När exportbidrag har betalats ut försådana djur, måste beloppen betalas tillbaka innan djuren kan återinföras till
gemenskapen.
Kommissionens förordning (EEG) nr 1544/79 (
6), ändrad genom förordning
(EEG) nr 3988/87 (7), berör endast de krav som gäller beviljande av
exportbidrag för renrasiga avelsdjur. Av tydlighetsskäl bör den upphävas
och dess bestämmelser bör införas i denna förordning.
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från
Förvaltningskommittén för nötkött.!B
(1) EGT nr L 148, 28.6.1968, s. 24.
(2) EGT nr L 215, 30.7.1992, s. 49.
(3) EGT nr L 206, 12.8.1977, s. 8.
(4) EGT nr L 85, 5.4.1991, s. 37.
(5) EGT nr L 197, 3.8.1979, s. 1.
(6) EGT nr L 187, 25.7.1979, s. 8.
(7) EGT nr L 376, 31.12.1987, s. 31.1992R2342 — SV — 13.02.1993 — 002.001 — 2
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
När det gäller uppbörd av importavgifter och beviljande av exportbidrag skall
levande nötkreatur anses vara renrasiga avelsdjur enligt KN-nummer
"M20102 10 3om de motsvarar den definition som fastställs i artikel 1
i direktiv 77/504/EEG. Endast hondjur som är högst sex år gamla skall anses
vara renrasiga avelsdjur av honkön.
Artikel 2
1. När renrasiga avelsdjur av nötkreatur enligt KN-nummer "M20102 10
3 övergår till fri omsättning skall importörerna till tullmyndigheterna i
medlemsstaten för varje djur lämna fram
a) ett härstamningsbevis,
b) ett hälsointyg av det slag som krävs för renrasiga avelsdjur av nötkreatur.
2. Importörerna skall dessutom till tullmyndigheterna lämna en skriftlig
försäkran om att det berörda djuret — utom i fall av force majeure — intekommer att slaktas inom tolv månader från den dag då det importeras.
3. Senast i slutet av den femtonde månaden efter övergången till fri
omsättning skall importörerna till tullmyndigheterna lägga fram bevis för attdjuret
a) inte har slaktats före utgången av den frist som anges i punkt 2
"M3 3,
b) har slaktats före utgången av fristen av hälsoskäl eller har dött på grund
av sjukdom eller olyckshändelse.
Det bevis som avses i a skall bestå av ett intyg som utfärdats av den
sammanslutning, den organisation eller det offentliga organ som förstamboken i medlemsstaten. Det bevis som avses i b skall bestå av ett intyg
utfärdat av ett offentligt organ som utsetts av medlemsstaten.
4. Om fristen på tolv månader överskrids skall djuret klassificeras enligt
KN-nummer 0102 90, utom i de fall då punkt 3 b är tillämplig, och ickeuttagna tullavgifter skall indrivas enligt förfarandet i förordning (EEG) nr
1697/79.
5. Vid import av renrasiga avelsdjur som har sitt ursprung i och kommer
från Finland, Island, Norge, Sverige, Schweiz och Österrike skall inte de
bestämmelser tillämpas som avser
— den åldersgräns som anges i artikel 1,— de skyldigheter som anges i punkterna 2—4.
6. Denna artikel skall inte påverka tillämpningen av artikel 7 andra punkten
i direktiv 77/504/EEG.
Artikel 3
Exportbidrag för renrasiga avelsdjur av honkön skall beviljas på villkor att det
för varje djur vid tullformaliteterna för export läggs fram ett original och enkopia av
a) det härstamningsbevis som utfärdats av den sammanslutning eller den
organisation eller det offentliga organ i medlemsstaten som förstamboken och som visar särskilt resultaten av avelsprövning ochresultaten, med angivande av ursprunget, av bedömningen av det berörda
djurets avelsvärde och uppgifter om föräldrar samt mor- och farföräldrar
— dessa resultat kan även biläggas beviset,
b) det hälsointyg för renrasiga avelsdjur av nötkreatur som krävs av det
tredje land som är bestämmelseort.
Som ett undantag från b får medlemsstaterna tillåta att ett enda intyg läggs
fram för ett parti djur.!B
!M3
!B1992R2342 — SV — 13.02.1993 — 002.001 — 3
De båda originalen av bevis och intyg skall lämnas tillbaka till exportören och
de av tullmyndigheterna bestyrkta kopiorna skall bifogas ansökan omutbetalning av bidrag.
Artikel 4
1. Innan renrasiga avelsdjur som återinförs till gemenskapen kan övergå till
fri omsättning skall eventuella exportbidrag återbetalas eller nödvändigaåtgärder vidtas av den behöriga myndigheten för att hålla inne sådana belopp
om de inte redan har betalats ut.
2. Om det vid fullgörandet av tullformaliteterna för import framgår av ett
härstamningsbevis för ett djur som omfattas av KN-nummer 0102 10 00 att
uppfödaren är etablerad inom gemenskapen skall importören även styrka attinget bidrag har beviljats eller att det beviljade bidraget har återbetalats. Om
detta inte kan styrkas skall det anses att ett exportbidrag har betalats ut som
motsvarar den högsta importavgift som tillämpas för nötkreatur enligtKN-nummer 0102 90 på dagen för återinförseln till gemenskapen.
Artikel 5
Förordning (EEG) nr 1544/79 upphör att gälla.
Artikel 6
Denna förordning träder i kraft den 17 augusti 1992.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.!B1992R2342 — SV — 13.02.1993 — 002.001 — 4