1998R0448 — SV — 20.11.2003 — 001.001

Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet

Ändrad genom:

▼B

RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 448/98

av den 16 februari 1998

om komplettering och ändring av rådets förordning (EG) nr 2223/96 om fördelning av indirekt mätta finansiella förmedlingstjänster (FISIM) inom ramen för det europeiska national- och regionalräkenskapssystemet (ENS)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 213 i detta, med beaktande av det utkast till förordning som lagts fram av kommissionen ( 1 ), med beaktande av Europaparlamentets yttrande ( 2 ) med beaktande av Europeiska monetära institutets yttrande ( 3 ), och med beaktande av följande: med beaktande av följande: Rådets förordning (EG) nr 2223/96 av den 25 juni 1996 om national- och regionalräkenskapssystemet i gemenskapen ( 4 ) innehåller referensramen för de gemensamma standarder, definitioner, nomenklaturer och räkenskapsregler som är avsedda att användas vid utarbetandet av medlemsstaternas räkenskaper för Europeiska gemenskapens statistiska behov i syfte att få jämförbara resultat mellan medlemsstaterna. I artikel 2.3 i förordning (EG) nr 2223/96 föreskrivs att ett beslut om fördelning av indirekt mätta finansiella förmedlingstjänster (FISIM) skall fattas senast den 31 december 1997. En lösning på problemet med fördelningen av FISIM bör medföra betydande kvalitetsförbättringar av ENS:s metoder och att mer exakt jämförelse av nivåerna för bruttonationalprodukten (BNP) inom Europeiska unionen bli möjlig. Syftet med denna förordning är att införa principen om fördelning av FISIM och detaljerade regler för dessa genomförande. Effektiviteten hos FISIM:s fördelning och de detaljerade reglerna för dess genomförande måste utvärderas med hjälp av beräkningar som skall utföras av medlemsstaterna i enlighet med de försöksmetoder som beskrivs i bilaga III till denna förordning under en försöksperiod som är tillräckligt lång för att pröva om denna fördelning ger mer tillförlitliga resultat för riktig mätning av den ekonomiska verksamheten i fråga än den nuvarande nollfördelningen. Det är lämpligt att kommissionen på grundval av de beräkningar som görs under försöksperioden lägger fram utvärderingsrapporter om uppgifternas kvalitet, särskilt i fråga om deras tillgänglighet, och en kvalitativ och kvantitativ analys av stabiliteten över tid och resultatens känslighet för de olika försöksmetoderna. Vid en positiv utvärdering av tillförlitligheten av de erhållna resultaten bör kommissionen avgöra vilken metod som är lämpligast för fördelningen av FISIM. Om försöksmetoderna inte ger mer tillförlitliga resultat för riktig mätning av den ekonomiska verksamheten i fråga än den nuvarande nollfördelningen bör dock kommissionen för rådet lägga fram ett lämpligt förslag om ändring av förordning (EG) nr 2223/96. Beslutet att fördela FISIM för fastställande av den BNI som används för gemenskapens budget och dess egna medel bör antas av rådet genom enhälligt beslut på förslag av kommissionen. FISIM bör inte fördelas när det gäller gemenskapens övriga politikområden förrän kommissionen fattat beslut om vilken metod som skall användas för att fördela FISIM om de erhållna resultaten bedöms som mer tillförlitliga. I överensstämmelse med subsidiaritetsprincipen kommer de mål som eftersträvas i denna förordning att kunna uppnås bättre på gemenskapsnivå än på medlemsstatsnivå, eftersom endast kommissionen kan samordna den nödvändiga harmoniseringen av de statistiska metoderna för beräkning och fördelning av FISIM på gemenskapsnivå, medan däremot själva beräkningen och fördelningen, liksom den nödvändiga infrastrukturen för att kontrollera att metoderna tillämpas, bör ombesörjas av medlemsstaterna. Det är därför nödvändigt att föreskriva att behöriga nationella myndigheter måste ha tillgång till alla tillgängliga uppgifter på nationell nivå. Kommittén för Europeiska gemenskapernas statistiska program, som inrättades genom rådets beslut 89/382/EEG, Euratom ( 5 ) respektive Kommittén för valuta-, finans- och betalningsbalansstatistik, som inrättades genom rådets beslut 91/115/EEG ( 6 ) har rådfrågats enligt artikel 3 i vart och ett av ovannämnda beslut. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Mål

1. Målet med denna förordning är att med hjälp av tillförlitliga metoder införa principen om fördelning av indirekt mätta finansiella förmedlingstjänster (FISIM) som beskrivs i bilaga I till bilaga A till förordning (EG) nr 2223/96.

2. För detta mål skall bilagorna I och II till bilaga A till förordning (EG) nr 2223/96 ändras i överensstämmelse med bilagorna I och II till denna förordning.

Artikel 2

Metoder

1. Medlemsstaterna skall utföra beräkningar i enlighet med de metoder som beskrivs i bilaga III till denna förordning under den försöksperiod som beskrivs i artikel 4.

2. På grundval av en utvärdering av resultaten av dessa beräkningar skall ett beslut om vilken metod som skall tillämpas för att fördela FISIM fattas i enlighet med artikel 5.

Artikel 3

Medel

1. Medlemsstaterna skall se till att de uppgifter som är nödvändiga eller de uppskattningar som är lämpliga för att utföra dessa beräkningar genast ställs till den nationella myndighets förfogande som har i uppgift att utföra de beräkningar som avses i artikel 2.1.

2. Den nationella myndigheten skall ansvara för att samla in de kompletterande uppgifter som den anser behövas för beräkningarna.

Artikel 4

Inlämning av resultaten av beräkningarna under försöksperioden

Medlemsstaterna skall till kommissionen lämna in resultaten av de beräkningar som avses i artikel 2.1 i enlighet med följande tidsplan:

Resultaten för kalenderåren 1995, 1996, 1997 och 1998 skall lämnas in senast den 1 november 1999.

Resultaten för kalenderåret 1999 och reviderade resultat för kalenderåren 1995, 1996, 1997 och 1998 skall lämnas in senast den 1 november 2000.

Resultaten för kalenderåret 2000 och reviderade resultat för kalenderåren 1995, 1996, 1997, 1998 och 1999 skall lämnas in senast den 1 november 2001.

De första uppskattningarna för kalenderåret 2001 och reviderade resultat för kalenderåren 1995, 1996, 1997, 1998, 1999 och 2000 skall lämnas in senast den 30 april 2002.

Artikel 5

Utvärdering av resultaten

1. På grundval av de resultat som avses i artikel 4 skall kommissionen efter samråd med Kommittén för det statistiska programmet före den 31 december år 2000 lämna in en delrapport och före den 1 juli 2002 en slutrapport till Europaparlamentet och rådet med en kvalitativ och kvantitativ analys av konsekvenserna av försöksmetoderna för fördelning och beräkning av FISIM så som beskrivs i bilaga III.

2. Tillämpningsföreskrifter för förordningen, inbegripet föreskrifter som syftar till att klargöra och förbättra de försöksmetoder som beskrivs i bilaga III, skall antas av kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 7.

3. För den 31 december 2002 skall kommissionen efter samråd med Kommittén för valuta-, finans- och betalningsbalansstatistik och i enlighet med förfarandet i artikel 7 anta den metod som skall användas för fördelning av FISIM, om slutsatserna i den slutliga utvärderingsrapporten om tillförlitligheten av de resultat som erhålls under försöksperioden är positiva.

4. Om kommissionen i den slutliga utvärderingsrapport som avses i punkt 1 anser att ingen av försöksmetoderna för fördelning av FISIM är mer tillförlitlig för riktig mätning av den ekonomiska verksamheten än den nuvarande nollfördelningen, skall kommissionen vid behov för rådet lägga fram ett lämpligt förslag om ändring av förordning (EG) nr 2223/96.

Artikel 6

Överlämnande till kommissionen

Från och med den 1 januari 2003 skall medlemsstaterna till kommissionen överlämna resultaten av de beräkningar som utförs enligt denna förordning som del av de sammanställningar som avses i artikel 3 i förordning (EG) nr 2223/96.

▼M1

Artikel 7

1. Kommissionen skall biträdas av Kommittén för det statistiska programmet, nedan kallad ”kommittén”.

2. När det hänvisas till denna artikel skall artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG ( 7 ) tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.

Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.

3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.

▼B

Artikel 8

Undantag

Med undantag från denna förordning skall

1. beslutet att fördela FISIM för fastställande av den BNI som används för gemenskapens budget och dess egna medel antas av rådet genom enhälligt beslut på förslag av kommissionen,

2. FISIM inte fördelas för gemenskapens övriga politikområden förrän kommissionen antagit den metod som skall användas för att fördela FISIM i enlighet med artikel 5.3.

Artikel 9

Slutbestämmelser

Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

BILAGA I

ÄNDRINGAR I BILAGA A OCH DESS BILAGA I TILL FÖRORDNING (EG) nr 2223/96

Kapitel 1



1.13 femte stycket, d Ta bort efter”ENS innehåller också många specifika konventioner t. ex.”: Ersätt med: ”att indirekt mätta finansiella tjänster registreras som insatsförbrukning i en konstruerad sektor eller bransch”. ”att fördela indirekt mätta finansiella tjänster (FISIM) på användande sektorer/näringsgrenar”. 1.25 andra stycket Lägg efter uppräkningen av de punkter som inleds med”Några av de större begreppsskillnaderna är”till följande punkt: ”i) användningen av indirekt mätta finansiella tjänster (FISIM) har fördelats på användande sektorer/näringsgrenar i stället för på en symbolisk näringsgren. Som en följd härav är användningen av FISIM inte längre helt och hållet enligt vedertaget bruk registrerad som insatsförbrukning utan kan även bli slutlig konsumtion och export. Detta innebär att även import av FISIM kan förekomma.”

Kapitel 3



3.63 Ta bort all text från början och fram till: Ersätt med: ”… värderas på basis av de avgifter och provisioner som tas ut” i slutet av fjärde stycket. ”J. Tjänster från finansförmedling (här ingår försäkringstjänster och pensionsfondstjänster) Tjänster från finansförmedling (exklusive försäkringstjänster och pensionsfondstjänster) består av a) tjänster från finansförmedling för vilka finansförmedlarna tar ut avgifter direkt av sina kunder och som mäts som summan av avgifter och provisioner, finansförmedlarna kan explicit ta ut avgifter för den finansförmedling de erbjuder. Produktionen av sådana tjänster värderas på basis av de avgifter och provisioner som tas ut. b) tjänster från finansförmedling som tas ut indirekt och mäts indirekt (FISIM). Finansmedlarna erbjuder tjänster för vilka de inte tar ut särskilda avgifter och provisioner. De betalar istället ut lägre räntor, än annars skulle varit fallet, till dem som lånar in pengar och tar ut högre räntor av dem de lånar ut till. Följaktligen bildas FISIM-produktionen genom finansförmedlarnas styrning av utlåningen och inlåningen vilkas ränteavkastning de kontrollerar. Å andra sidan saknas förmedlingstjänster för andra värdepapper än aktier. Produktionen i undersektorerna S122 (andra finansiella institutioner) och S123 (andra finansförmedlare exklusive försäkringsföretag och pensionsinstitut), exklusive investeringsfonder värderas på basis av skillnaden mellan aktuella räntor som betalas ut och tas emot och en ’referensränta’. För dem, vare sig de är bosatta i landet eller ej, till vilka förmedlarna lånar ut medel, mäts den som skillnaden mellan den effektiva ränta som tas ut för lånen och det belopp som skulle ha tagits ut om en referensränta hade tillämpats. För dem, vare sig de är bosatta i landet eller ej, från vilka förmedlarna lånar in medel, mäts den som skillnaden mellan den ränta de skulle ha erhållit om en referensränta hade tillämpats och den effektiva ränta de faktiskt erhåller. c) tjänster från finansförmedling som tillhandahålls av centralbanken. Centralbanken får ej tas med vid beräkningen av FISIM. Dennas produktion mäts som summan av kostnaderna.” 3.70 j) Ta bort: Ersätt med: ”Endast för den totala ekonomin: alla indirekt mätta finansiella tjänster (FISIM) tillhandahållna av inhemska producenter.” ”Användningen av indirekt mätta finansiella tjänster hos inhemska producenter.” 3.70 Lägg till: ”k) Genom konvention skall centralbankens produktion i sin helhet fördelas till insatsförbrukningen av andra finansförmedlare (undersektorerna S122 — S123).” 3.76 e) Lägg till efter:”finansiella tjänster där betalning sker direkt”: ”och delar av indirekt mätta finansiella tjänster som används för slutlig konsumtion av hushållen.” 3.142 h) Lägg omedelbart efter”Finansiella tjänster, vad avser explicita provisioner och avgifter” till frasen ”och den del av indirekt mätta finansiella tjänster som används av utlänningar”.

Kapitel 4



4.51, andra stycket Ta bort: Ersätt med: ”Om värdet av finansförmedlares tjänster inte fördelas mellan olika kunder, skall inte den faktiska räntebetalningen till eller från finansförmedlare justeras för att eliminera de marginaler som svarar mot den implicita avgiften hos finansförmedlare. En justeringspost behövs i kontona för allokering av primärinkomster hos finansförmedlarna och hos en nominell bransch, till vilken, enligt konvention, finansförmedlarnas hela produktion allokeras som insatsförbrukning.” ”Om värdet av finansförmedlares tjänster fördelas mellan olika kunder, skall de faktiskt betalda eller mottagna räntorna till eller från finansförmedlare justeras för att eliminera de marginaler som svarar mot den implicita avgiften hos finansförmedlare. De räntor som låntagare betalar till finansförmedlare skall reduceras med ett uppskattat värde på de betalda avgifterna, medan de räntor som insättare erhåller på liknande sätt måste ökas. Värdet av dessa avgifter behandlas som betalning för tjänster producerade av finansförmedlare för sina kunder och inte som räntebetalningar.”

Kapitel 8



8.09 FÖRKLARANDE ANMÄRKNING Lägg till: Tabell AI.1 och AI.2, för att visa konsekvenserna av att fördela FISIM till värden angivna i kapitel 8. ”Kontosystem och saldoposter” (sifferexempel). 8.14 Ta bort: Ersätt med: ”Eftersom indirekt mätta finansiella tjänster (FISIM) inte allokeras till användande sektor, behandlas hela värdet av produktion av FISIM som insatsförbrukning i en nominell sektor med produktionsvärdet noll och ett negativt förädlingsvärde lika stort som insatsförbrukningen men med omvänt tecken. På detta sätt reducerar man förädlingsvärdet för alla sektorer och branscher tillsammans totalt sett med detta belopp. För att förenkla presentationen av kontona kan man låta bli att sätta i en tillägskolumn för den nominella sektorn, och i stället beakta motsvarande värde i kolumnen för den totala ekonomin.” ”Eftersom indirekt nätta finansiella tjänster (FISIM) är fördelade på användarsektorer är vissa delar av räntebetalningarna omklassificerade till betalning för tjänster. Denna omklassificering har konsekvenser för värdet av produktion och insatsförbrukning (liksom även för värdet av import, export och slutlig konsumtion).” 8.24 Ta bort: Ersätt med: ”Eftersom indirekt mätta finansiella tjänster (FISIM) inte allokeras till användande sektorer, är de poster som visas för räntor de som svarar mot faktiskt betalda eller mottagna räntor. En justering görs på tillgångssidan i kolumnen finansiella företag (med negativt tecken) och i kolumnen nominell sektor (med positivt tecken). För att förenkla presentationen av kontona är det möjligt att avstå från att lägga till en extra kolumn för den nominella sektorn, och istället presentera det motsvarande talet i kolumnen för den totala ekonomin.” ”Eftersom indirekt mätta finansiella tjänster (FISIM) är fördelade på användarsektorer motsvaras posten ’ränta’ i kontot för primär inkomstfördelning av betalda resp. mottagna räntor efter det att FISIM dragits av från faktiska räntebetalningar av låntagare och lagts till långivares erhållna räntor.”

Kapitel 9



9.25 a) Ta bort: ”Insatsförbrukningen efter bransch inkluderar användning av indirekt mätta finansiella tjänster, som registreras i en nominell bransch (se punkt 9.33).” 9.25 b) Ta bort: ”minus användning av indirekt mätta finansiella tjänster (som registreras i en nominell näringsgren, se punkt 9.33).” 9.33) Ta bort: ”Genomgående i tillgångs- och användningstabellerna har näringsgrensklassificeringen NACE Rev. 1 utökats med en nominell bransch för användning av indirekt mätta finansiella tjänster. I tillgångstabellen registreras inga transaktioner alls för denna bransch. I användningstabellen registreras summa användning av indirekt mätta finansiella tjänster som insatsförbrukning i den nominella branschen. Då den nominella branschen inte har några andra transaktioner blir dess driftsöverskott netto negativt och till storleken lika med dess insatsförbrukning; alla andra komponenter i förädlingsvärdet är noll. Följaktligen är det totala förädlingsvärdet brutto lika med (det negativa) driftsöverskottet netto.”

BILAGA II

ÄNDRING I BILAGA II I BILAGA A TILL FÖRORDNING (EG) nr 2223/96

Ta bort följande text från tredje meningen i första stycket i punkt 11: ”: erhållen kapitalinkomst minus förfallen ränta, med undantag av erhållen kapitalinkomst från investering av eget kapital.”

BILAGA III

BERÄKNING AV FISIM

1. BERÄKNING AV PRODUKTIONEN AV FISIM FÖR SEKTORERNA S122 OCH S123

a) Nödvändiga statistiska uppgifter

För vardera av undersektorerna S122 och S123 ( 8 ) är det nödvändigt att använda tabellen med uppgifter om de genomsnittliga stockarna för utlåning, inlåning (uppdelat efter användarsektorer) och andra värdepapper än aktier som har utfärdats av finansförmedlare för perioden (genomsnitt för fyra kvartal) och den upplupna räntan efter omfördelning av räntesubventionerna till de faktiska mottagarna såsom anges i ENS 1995.

b) Val av referensränta

Rubrikerna för ut- och inlåning vid inhemska enheter i balansräkningarna för finansförmedlare enligt S122 och S123 måste delas upp, så att man kan skilja mellan den utlåning och inlåning

— som sker mellan bankerna (dvs. inom de institutionella enheterna inom sektorerna 122 och S123),

— som sker med de institutionella användarsektorerna (S11 — S124 — S125 — S13 — S14 — S15) (utom med centralbankerna).

Dessutom bör ut- och inlåning med övriga delar av världen (S2) också delas upp med avseende på i utlandet etablerade finansförmedlare respektive övriga i utlandet bosatta.

Under försöksperioden på fem år skall medlemsstaterna jämföra resultaten av fördelningen av FISIM med hjälp av den interna referensräntan som beräknas enligt följande fyra metoder:

Metod 1

För att erhålla FISIM-produktionen för de inhemska finansförmedlarna per institutionell sektor beräknas den ”interna” referensräntan som förhållandet mellan räntefordringar på lån mellan S122 och S123 och stockar för lån mellan S122 och S123.

Metod 2

För att erhålla produktionen av FISIM för de inhemska finansförmedlarna per institutionell sektor beräknas den ”interna” referensräntan som det viktade genomsnittet av räntorna på både lån mellan bankerna och på andra värdepapper än aktier som har utfärdats av finansförmedlare. Viktningen är nivån på stockarna i rubrikerna för utlåning mellan inhemska finansförmedlare inom S122 och S123 och andra värdepapper än aktier som har utfärdats av de inhemska finansförmedlarna inom S 122 och S123.

Om de nationella banksystemens institutionella egenskaper inte gör det möjligt att beräkna denna ränta (t.ex. därför att bankerna inte utfärdar andra värdepapper än aktier), bör en alternativ referensränta användas. Denna ränta kan beräknas genom användning av stockarna och ränteflödet för tillgångar (exklusive lån)/skulder (exklusive inlåning) vilkas genomsnittliga förfallotid är närmast förfallotiden för skulderna i balansräkningarna för finansförmedlare inom S 122 och S123.

Metod 3

För att erhålla produktionen av FISIM för de inhemska finansförmedlarna per institutionell sektor kan två referensräntor tillämpas, en för kortfristiga transaktioner (beräknade som i metod 1) och en för långfristiga transaktioner (på grundval av offentliggjorda räntor för andra värdepapper än aktier, vilkas förfallotid är samma som för skulder med lång förfallotid i finansförmedlarnas balansräkning).

Metod 4

För att erhålla produktionen av FISIM för de inhemska finansförmedlarna per institutionell sektor beräknas den ”interna” referensräntan enligt följande tre varianter:

a) Som ett genomsnitt av genomsnittsräntorna på den ut- och inlåning som sker med samtliga inhemska institutionella sektorer (S124 — S125 — S11 — S13 — S14 — S15) (utom med centralbanker).

b) Som ett genomsnitt av genomsnittsräntorna på den ut- och inlåning som sker med de inhemska institutionella användarsektorerna (S124 — S125 — S11 — S13 — S14 — S15) (utom med centralbanker) och den implicita räntan beräknad enligt metod 1.

c) Som ett genomsnitt av genomsnittsräntorna på den ut- och inlåning som sker med de inhemska institutionella användarsektorerna (S124 — S125 — S11 — S13 — S14 — S15) (utom med centralbanker) och den implicita räntan beräknad enligt metod 2.

För att bestämma import och export av FISIM används som referensränta den genomsnittliga räntan mellan banker viktad efter de nivåer på stockarna enligt rubrikerna ”Lån mellan S 122 och S123 på den ena sidan och utländska finansförmedlare på den andra sidan” och ”inlåning mellan S 122 och S123 på den ena sidan och i utlandet etablerade finansförmedlare på den andra sidan” som ingår i finansförmedlarnas balansräkning.

Den sålunda beräknade räntan är den ”externa” referensränta, som används för att beräkna export och import av FISIM.

Under försöksperioden bör man i beräkningarna skilja mellan de interna och de externa referensräntorna både på grundval av var de finansförmedlare som genomför transaktionerna är etablerade och på grundval av i vilka valutor dessa transaktioner är uttryckta.

Medlemsstaterna skall till Eurostat överlämna all den statistiska information som används i de metoder som tillämpas.

c) Specificering av FISIM efter institutionella sektorer

För varje institutionell sektor skall följande tabell ställas upp över utlåning och inlåning som de inhemska finansförmedlarna beviljat.





FISIM totalt per institutionell sektor erhålls som summan av FISIM för lån beviljade till den institutionella sektorn och av FISIM för inlåning från den institutionella sektorn.

FISIM för lån beviljade till den institutionella sektorn = räntefordringar på lån − (lånestock × ”intern” referensränta).

FISIM för inlåning från den institutionella sektorn = (inlåningsstock × ”intern” referensränta) − ränteskulder på inlåning.

En del av produktionen exporteras. På grundval av finansförmedlarnas balansräkning (S122 och S123) noteras följande:



Stock Räntefordringar Stock Ränteskuld Lån till i utlandet bosatta Inlåning från i utlandet bosatta

Export av FISIM beräknas utifrån den ”externa” referensräntan mellan banker enligt följande:

FISIM för lån beviljade till i utlandet bosatta (inklusive finansförmedlare) = räntefordringar − (lånestock × ”extern” referensränta).

FISIM för inlåning från i utlandet bosatta (inklusive finansförmedlare) = (inlåningsstock × ”extern” referensränta) − ränteskulder.

d) Uppdelning i förmedlingsförbrukning och slutlig förbrukning enligt FISIM fördelad på hushåll

Tjänster som hänförs till hushåll måste delas upp i

— förmedlningsförbrukning i hushållen i deras egenskap av bostadsägare,

— förmedlingsförbrukning i hushållen i deras egenskap av ägare till icke-registrerade bolag,

— hushållens slutliga förbrukning.

Följande uppdelning av lån till hushållen (stockar och ränta) kan därvid göras:

— Bostadslån.

— Lån till hushållen i deras egenskap av ägare till icke-registrerade bolag.

— Andra lån till hushållen.

Lån till hushållen i deras egenskap av ägare till icke-registrerade bolag samt bostadslån redovisas vanligen separat i de olika uppdelningar av lån i finansiell och monetär statistik. Andra lån till hushållen kan erhållas genom subtraktion. FISIM för lån till hushåll bör fördelas på tre områden (bostadslån, lån till hushållen i deras egenskap av ägare till icke-registrerade bolag samt andra lån till hushållen) på grundval av information om stockar och räntor för vart och ett av dessa tre områden. Bostadslån är inte identiska med hypotekslån, eftersom dessa kan erhållas för andra ändamål.

Hushållens inlåning måste delas upp i

— hushållens inlåning i deras egenskap av ägare till icke-registrerade bolag,

— privatpersoners inlåning.

Om det saknas statistik om hushållens inlåning i deras egenskap av ägare till icke-registrerade bolag under försöksperioden på fem år skall medlemsstaterna jämföra resultaten av fördelningen av FISIM genom användning av följande tre metoder.

Metod 1

Stockarna kan beräknas på grundval av den kvot mellan inlåning och förädlingsvärde som har noterats för de minsta registrerade bolagen och extrapolerats för icke-registrerade bolag.

Metod 2

Stockarna kan beräknas på grundval av den kvot mellan inlåning och omsättning som har noterats för de minsta registrerade bolagen och extrapolerats för icke-registrerade bolag.

FISIM för hushållens inlåning måste fördelas mellan FISIM för inlåningen för hushållen i deras egenskap av ägare till icke-registrerade bolag och för inlåningen för hushållen som konsumenter på grundval av den genomsnittliga stocken för dessa två kategorier, för vilka samma räntesats kan användas, i brist på ytterligare information.

Som ett alternativ, särskilt när det saknas specificeringar av hushållens in- och utlåning, kan FISIM till hushåll fördelas till förmedlingsförbrukning och slutlig förbrukning, varigenom det säkerställs att all utlåning fördelas till hushåll som producenter eller ägare av bostäder och att all inlåning fördelas till hushåll som konsumenter.

2. BERÄKNING AV IMPORTERAD FINANSFÖRMEDLING

I utlandet etablerade finansförmedlare beviljar lån till i landet bosatta och erhåller inlåning från i landet bosatta. För varje institutionell sektor skall följande tabell ställas upp:



Stock Räntefordringar från i utlandet etablerade finansförmedlare Stock Ränteskuld från i utlandet etablerade finansförmedlare Lån beviljade av i utlandet etablerade finansförmedlare Inlåning hos i utlandet etablerade finansförmedlare

Finansförmedling som importerats till varje institutionell sektor skall därför beräknas på följande sätt:

Importerad FISIM för lån = räntefordringar från i utlandet etablerade finansförmedlare − (lånestock × ”extern” referensränta).

Importerad FISIM för inlåning = (inlåningsstock × ”extern” referensränta) − ränteskulder från i utlandet etablerade finansförmedlare.

3. FISIM till konstanta priser

Skillnaden mellan referensräntan och den effektiva räntan är den marginal som finansförmedlaren tjänar och kan därför anses vara det pris som betalas för den tjänst som tillhandahålls. FISIM till konstanta priser härleds som kvoten mellan värdet av FISIM på ut- och inlåningar inom S122 och S123 och detta pris. Stockarna för ut- och inlåning skrivs upp till basperiodpriser, varvid ett allmänt prisindex används (t.ex. den implicita prisdeflatorn för slutlig inhemsk efterfrågan).

Basperiodmarginal på utlåning = effektiv ränta på utlåning − referensränta

Basperiodmarginal på inlåning = referensränta − effektiv ränta på inlåning

( 1 ) EGT C 124, 21.4.1997, s. 28.

( 2 ) EGT C 339, 10.11.1997.

( 3 ) Yttrandet avgivet den 16 oktober 1997 (ännu ej offentliggjort i EGT).

( 4 ) EGT L 310, 30.11.1996, s. 1.

( 5 ) EGT L 181, 28.6.1989, s. 47.

( 6 ) EGT L 59, 6.3.1991, s. 19. Beslutet ändrat genom beslut 96/174/EG (EGT L 51, 1.3.1996, s. 48).

( 7 ) Rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (EGT L 184, 17.7.1999, s. 23).

( 8 ) De finansförmedlare som skall beaktas är sektorerna S122 (övriga monetära finansinstitut) och S123 (övriga finansförmedlare, utom försäkringsbolag och pensionsfonder), utom investeringsfonder.