1992R3950 — SV — 01.01.1995 — 003.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETSFÖRORDNING(EEG)nr3950/92
avden28december1992
ominförandeaventilläggsavgiftinomsektornförmjölkochmjölkprodukter
(EGT L 405, 31.12.1992, s. 1)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Council Regulation (EEC) No 748/93 of17 March 1993 (*) L 77 16 31.3.1993
►M2Rådets förordning (EEG) nr 1560/93 av den 14 juni 1993 L 154 30 25.6.1993
►M3Kommissionens förordning (EG) nr 647/94 av den 23 mars 1994 L 80 16 24.3.1994
►M4Rådets förordning (EG) nr 1883/94 av den 27 juli 1994 L 197 25 30.7.1994
►M5Kommissionens förordning (EG) nr 630/95 av den 23 mars 1995 L 66 11 24.3.1995
Ändrad genom:
►A1Anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige C 241 21 29.8.1994
(anpassad genom rådets beslut 95/1/EG, Euratom, EKSG) L 1 1 1.1.1995
(*) Denna rättsakt finns inte publicerad på svenska.
▼B
RÅDETSFÖRORDNING(EEG)nr3950/92
avden28december1992
om införande av en tilläggsavgift inom sektorn för mjölk och
mjölkprodukter
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA
FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska
gemenskapen, särskilt artikel 43 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag (1),
med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2), och
med beaktande av följande:
Genom rådets förordning (EEG) nr 856/84 av den 31 mars 1984 om
ändring av förordning (EEG) nr 804/68 om den gemensamma
organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter (3), infördes
ett tilläggsavgiftssystem från och med den 2 april 1984 inom dennämnda sektorn. Syftet med detta system, som infördes för ennioårsperiod och som upphör att gälla den 31 mars 1993, var att minskaobalansen mellan tillgång och efterfrågan på marknaden för mjölk ochmjölkprodukter och de därmed sammanhängande strukturella
överskotten. För att uppnå en bättre balans på marknaden, kommer
systemet att behövas även i framtiden. Det bör därför tillämpas iytterligare sju på varandra följande tolvmånadersperioder som börjarlöpa den 1 april 1993.
För att fullt ut utnyttja de erfarenheter som förvärvats inom detta område
och för att förenkla och förtydliga på ett sådant sätt att producenternasoch övriga berörda parters rättssäkerhet tryggas, bör de grundläggandebestämmelserna om nämnda tilläggsavgiftssystem med förlängd tillä-
mpningsperiod fastställas i en separat förordning, vidare bör deras
omfattning och mångfald minskas, och rådets förordning (EEG) nr 2074/92 av den 30 juni 1992 om införandet av en tilläggsavgift inom sektornför mjölk och mjölkprodukter (
4), antagen av rådet som en inter-
imsåtgärd, och förordning (EEG) nr 857/84 av den 31 mars 1984 om
allmänna tillämpningsföreskrifter för den avgift som avses i artikel 5c i
förordning (EEG) nr 804/68 inom sektorn för mjölk och mjölkpro-dukter (
5) bör båda upphävas, utan att detta påverkar de skyldigheter och
åtaganden som följer av nämnda förordning.
Det är nödvändigt att bibehålla den metod som antogs 1984, enligt
vilken en avgift läggs på sådana kvantiteter mjölk som samlats in ellersålts för direkt konsumtion och som överstiger en viss garantitröskel.Nämnda tröskel uttrycks för varje medlemsstat som en total garantik-vantitet, som summan av de individuellt tilldelade kvantiteterna för både
leveranser och försäljning till direkt konsumtion inte får överstiga.
Kvantiteterna fastställs för de sju perioderna från och med den 1 april1993 med hänsyn till de olika faktorer som hänför sig till det tidigaresystemet.
För att beakta de svårigheter som skapades för vissa medlemsstater vid
införandet av ett system för styrning av mjölkproduktionen inrättades engemenskapsreserv när systemet började tillämpas. För att tillgodosevissa medlemsstaters och vissa producenters särskilda behov har nämnda
reserv ökats vid ett flertal tillfällen. Mot bakgrund av denna erfarenhet
bör de olika delarna av gemenskapsreserven inbegripas i de totalagarantikvantiteterna och reserven avskaffas.1992R3950 — SV — 01.01.1995 — 003.001 — 2
(1) EGT nr C 337, 31.12.1991, s. 35.
(2) EGT nr C 94, 13.4.1992, s. 101.
(3) EGT nr L 90, 1.4.1984, s. 10.
(4) EGT nr L 215, 30.7.1992, s. 69.
(5) EGT nr L 90, 1.4.1984, s. 13. Förordningen senast ändrad genom förordning
(EEG) nr 817/92 (EGT nr L 86, 1.4.1992, s. 85).
▼B
I samband med reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken har
rådet beslutat att slutgiltigt fastställa nivån på de totala kvantiteter somskall gälla under den första av de två tolvmånadersperioderna, särskilt
mot bakgrund av en rapport om marknadssituationen som kommissionen
skall lägga fram innan var och en av dessa perioder börjar att löpa.
Om någon av de totala garantikvantiteterna överskrids blir konsekvensen
för medlemsstaten att avgiften måste betalas av de producenter sombidragit till överskridandet. Avgiften för leveranser och försäljning fördirekt konsumtion bör fastställas till 115 % av riktpriset på mjölk. Det ärinte längre motiverat med skilda avgifter när producenterna befinner sig
i en jämförbar situation vad beträffar beräkningen av avgiften.
För att förvaltningen av systemet skall förbli tillräckligt flexibel bör det
vara möjligt att jämna ut individuella överskott genom att fördela dem
på samtliga individuella referenskvantiteter av samma slag inom enmedlemsstats territorium. När det gäller leveranser, som utgör nästansamtliga saluförda kvantiteter, är det på grund av behovet att säkerställaatt avgiften tillämpas fullt ut inom hela gemenskapen i princip motiveratatt även fortsättningsvis låta medlemsstaterna välja mellan två metoder
för att jämna utöverskridanden av de individuella referenskvantiteterna,
med hänsyn till de olika strukturerna för mjölkproduktionen ochuppsamlingen. I detta sammanhang bör medlemsstater ges befogenhetatt inte omfördela outnyttjade referenskvantiteter vid utgången av enperiod vare sig på nationell nivå eller mellan uppköpare och att använda
den del av det uppburna beloppet som överstiger den avgift som skall
betalas till finansiering av nationella omstruktureringsprogram eller tillatt återbetala beloppet till vissa producentkategorier eller producentersom befinner sig i en extraordinär situation.
För att undvika långa dröjsmål mellan uppsamling och erläggande av
avgiften som förekommit tidigare och som inte är förenliga medsystemets syfte, bör det fastställas att uppköparna, som förefaller ha debästa möjligheterna att vidta de åtgärder som krävs, skall betala avgiften
och att de i sin tur ges de möjligheter som krävs för att uppbära avgiften
från de betalningsskyldiga producenterna.
Den individuella referenskvantiteten bör definieras som den kvantitet
som är disponibel, oavsett eventuella kvantiteter som upplåtits tillfälligt,den 31 mars 1993, den dag då den nionde av de inledandetillämpningsperioderna för avgiftssystemet löper ut. Det bör fastställasprinciper för eller bestämmelser enligt vilka nämnda kvantitet skall eller
får minskas eller ökas enligt systemet med förlängd tillämpningstid.
Enligt bestämmelserna om fastställande av de individuella referen-
skvantiteterna bör följaktligen hänsyn tas till de producenter som
provisoriskt har tilldelats en viss kvantitet inom ramarna för det tidigaresystemet.
Det råder enighet om att tillämpningen av systemet för att reglera
mjölkproduktionen inte får äventyra omstruktureringen av jordbruks-företag inom det territorium som förut utgjorde Tyska demokratiskarepubliken. På grund av de svårigheter som uppstått, är det nödvändigtatt under ytterligare en period tillämpa den flexibilitet som infördes i
systemet för detta territorium, samtidigt som det säkerställs att endast
detta territorium drar fördel av nämnda flexibilitet.
Referenskvantiteter för leveranser och direktförsäljning bör anpassas så
att de återspeglar ekonomiska realiteter och en producent bör därför harätt att få en referenskvantitet ökad eller inrättad vid motsvarandeminskning eller avskaffande av en annan på villkor att hans begäran ärvederbörligen motiverad av nödvändigheten att ta hänsyn till
förändringar av hans avsättningsbehov.
Erfarenheten har visat att tillämpningen av detta system förutsätter att
det finns en nationell reserv som tillförs alla de kvantiteter som av något
skäl inte, eller inte längre, är tilldelade individuellt. En medlemsstat kanbehöva ha referenskvantiteter disponibla för att hantera särskildasituationer som definieras enligt objektiva kriterier. Den börhabefogenhet att i detta syfte fylla på sin nationella reserv, särskilt efteren linjär minskning av samtliga referenskvantiteter.1992R3950 — SV — 01.01.1995 — 003.001 — 3
▼B
Det har visat sig att de tillfälliga upplåtelser av individuella
referenskvantiteter som vissa medlemsstater har medgivit utgör enförbättring av systemet. Denna möjlighet bör följaktligen utvidgas till att
gälla för samtliga producenter. Genomförandet av denna princip bör
emellertid inte hindra ytterligare strukturella förändringar och anpass-ningar och inte heller underskatta svårigheterna i samband medförvaltningen härav.
I samband med införandet av tilläggsavgiftssystemet 1984 fastställdes
principen att när ett jordbruksföretag såldes, utarrenderades elleröverläts genom arv, överfördes motsvarande referenskvantitet till
köparen, arrendatorn eller arvingen. Detta ursprungliga beslut bör inte
ändras. Nationella bestämmelser för att skydda parternas rättmätigaintressen bör tillämpas för alla slags överlåtelser, i den händelse attparterna inte är överens.
För att fortsätta omstruktureringen av mjölkproduktionen och förbättra
miljön bör vissa undantag från principen att knyta referenskvantiteter tillföretag utvidgas och medlemsstater bör ges befogenhet att fortsätta atttillämpa nationella omstruktureringsprogram och att åstadkomma en viss
grad av rörlighet för referenskvantiteter inom ett visst geografiskt
område på grundval av objektiva kriterier.
Syftet med den avgift som avses i denna förordning är att stabilisera
marknaden för mjölkprodukter. De intäkter som uppstår till följd avbestämmelserna i denna förordning bör följaktligen användas till attfinansiera kostnader inom mjölksektorn.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Under sju nya på varandra följande tolvmånadersperioder, som börjar
löpa den 1 april 1993, skall producenter av komjölk betala en
tilläggsavgift för sådana kvantiteter mjölk eller mjölkekvivalent somlevereras till en uppköpare eller säljs direkt för konsumtion under denaktuella tolvmånadersperioden och som överstiger en viss kvantitet somskall fastställas.
Avgiften skall vara 115 % av riktpriset på mjölk.
Artikel 2
1. Avgiften skall betalas för samtliga kvantiteter mjölk eller
mjölkekvivalent som saluförs under den aktuella tolvmånadersperiodenoch som överstiger den aktuella kvantitet som avses i artikel 3. Den skalldelas mellan de producenter som bidragit till överskottet.
Sedan de outnyttjade referenskvantiteterna eventuellt har omfördelats
skall, i enlighet med medlemsstatens beslut, producenternas andel avden avgift som skall betalas fastställas antingen på uppköparnivå, pågrundval av det överskott som återstår sedan de outnyttjade referen-
skvantiteterna har fördelats i proportion till varje producents
referenskvantiteter, eller på nationell nivå, på grundval av överskotteti proportion till varje enskild producents referenskvantitet.
2. Vad beträffar leveranser skall den avgiftsskyldige uppköparen, före
ett datum och i enlighet med närmare bestämmelser som skall fastställas,betala det belopp han är skyldig till det behöriga organet i medlems-staten och dra av detta från det mjölkpris som betalas till de producenter
som är skyldiga att betala avgiften eller, om detta inte är möjligt, ta ut
avgiften på annat lämpligt sätt.
Om en uppköpare helt eller delvis ersätter en eller flera uppköpare, skall
hänsyn tas till de individuella referenskvantiteter som finns disponiblaför producenterna under återstoden av den innevarande tolvmånaders-perioden, minus de kvantiteter som redan levererats, med beaktande avderas fetthalt. Samma regler skall gälla när en producent övergår från enuppköpare till en annan.1992R3950 — SV — 01.01.1995 — 003.001 — 4
▼B
Om de kvantiteter som en producent har levererat överstiger hans
referenskvantitet, skall uppköparen ha befogenhet att, i enlighet mednärmare bestämmelser som fastställts av medlemsstaten, som ett förskott
på den avgift som skall betalas, dra av ett belopp från mjölkpriset för
varje leverans från denne producent som överstiger hans referenskvan-titet.
3. Vad beträffar direktförsäljning skall producenten betala den avgift
han är skyldig till det behöriga organet i medlemsstaten, före ett datumoch i enlighet med bestämmelser som skall fastställas.
4. Om det uppburna beloppet är större än den avgift som skall
betalas, får medlemsstaten använda överskottet till att finansiera de
åtgärder som avses i artikel 8 första strecksatsen eller omfördela det tillproducenter som tillhör de prioriterade kategorier som definierats avmedlemsstaten på grundval av objektiva kriterier, som skall fastställasnärmare, eller till producenter som är utsatta för särskilda omständig-
heter som uppstått till följd av en nationell bestämmelse som inte har
något samband med detta system.
Artikel 3
1. Summan av de individuella referenskvantiteterna av samma typ får
inte överskrida motsvarande total kvantitet för varje medlemsstat.
2. Utan att detta påverkar eventuella revideringar mot bakgrund av
den generella marknadssituationen och särskilda förhållandena i vissamedlemsstater, skall följande totala kvantiteter fastställas:
(ton)
Medlemsstat Leveranser Direktförsäjning
Belgien 3 066 337 244 094
Danmark 4 454 459 889
Tyskland (1) 27 764 778 100 038
Grekland 625 985 4 528
Spanien 5 200 000 366 950
Frankrike 23 637 283 598 515
Irland 5 233 805 11 959
Italien 9 212 190 717 870
Luxemburg 268 098 951
Nederländerna 10 983 195 91 497
Österrike 2 205 000 367 000
Portugal 1 804 881 67 580
Finland 2 342 000 10 000
Sverige 3 300 000 3 0001992R3950 — SV — 01.01.1995 — 003.001 — 5
▼M2
▼M4
▼A1
▼A1
(ton)
Medlemsstat Leveranser Direktförsäjning
Förenade kungariket 14 247 283 342 764
(1) Härav 6 244 566 ton leveranser till uppköpare i de nya tyska delstaterna och 8 801ton
direktförsäljning i dessa delstater.
Ökningen av totalkvantiteterna för Belgien, Danmark, Tyskland, Frankrike,
Irland, Luxemburg, Nederländerna och Förenade kungariket skall beviljas för att
medge tilldelning av ytterligare referenskvantiteter till
— producenter som uteslutits från tilldelning av en särskild referenskvantitet
med stöd av artikel 3a.1 andra strecksatsen i förordning (EEG) nr 857/84 (1),
— producenter i bergsområden enligt definition i artikel 3.3 i direktiv 75/268/
EEG (2) eller till de producenter som avses i artikel 5 i denna förordning eller
till alla producenter.
Ökningen av den totala kvantiteten för Portugal skall företas först och främst i
syfte att fylla behovet av ytterligare referenskvantiteter för de producenter vars
produktion under referensåret 1990 påverkades i betydande omfattning av de
exceptionella händelser som inträffade under perioden 1988-1990 eller för de
producenter som avses i artikel 5.
De ökningar av de totala kvantiteterna för leveranser som beviljats Grekland,
Italien och Spanien för perioden 1993/94 skall fastställas för Spanien och skall
förlängas med perioden 1994/95 för Grekland och Italien. Den totala kvantiteten
för leveranser för Italien inbegriper en reserv om 347 701 ton för tilldelning, i
mån av behov och med kommissionens samtycke, av referenskvantiteter till
producenter som har väckt talan mot en nationell förvaltning till följd av
återkallande av en referenskvantitet och som erhållit en dom till sin fördel. Före
1995/96 skall kommissionen tillställa rådet en rapport tillsammans med förslag
om huruvida ökningen för Grekland och ökningen för Italien skall bibehållas
under perioden 1995/96 och påföljande år.
För att kompensera österrikiska ”SLOM”-producenter kan den totala leve-
ransmängden för Österrikes leveranskvot ökas till högst 180 000 ton, att fördelas
enligt gemenskapslagstiftningen. Denna reserv skall inte vara överlåtbar och får
användas endast för dem vars rätt att återuppta produktionen påverkas genom
anslutningen.
För att kompensera finska ”SLOM”-producenter kan den totala leveransmängden
för Finlands leveranskvot ökas till högst 200 000 ton, att fördelas enligt
gemenskapslagstiftningen. Denna reserv skall inte vara överlåtbar och får
användas endast för dem vars rätt att återuppta produktionen påverkas genom
anslutningen.
Ökningar av den totala mängden och villkor för tilldelning av individuella
referensmängder enligt de två föregående styckena skall beslutas med tillämpning
av förfarandet i artikel 11.
3. När rådet beslutar om att justera de ovan nämnda totala kvantiteterna efter
marknadssituationen skall justeringarna uttryckas som en procentdel av de totala
kvantiteter som skulle iakttas under föregående period.
Artikel 4
1. Den individuella referenskvantitet som är disponibel för jordbruksföretaget
skall vara lika med den kvantitet som är disponibel den 31 mars 1993 och skall i
förekommande fall justeras för var och en av de aktuella perioderna, så att
summan av de individuella referenskvantiteterna av samma slag inte överstiger de
motsvarande totala kvantiteter som avses i artikel 3, med hänsyn tagen till
eventuella minskningar som gjorts för att överföra individuella referenskvantiteter
till den nationella reserv som avses i artikel 5.
För Österrike och Finland skall dock den 31 mars 1995 gälla som datum i stället
för den 31 mars 1993 och för Sverige skall den 31 mars 1996 gälla som datum i
stället för den 31 mars 1993.1992R3950 — SV — 01.01.1995 — 003.001 — 6
(1) EGT nr L 90, 1. 4. 1984, s. 13.
(2) EGT nr L 128, 19. 5. 1975, s. 1.▼M4
▼A1
▼M2
▼B
▼A1
▼B
2. För att ta hänsyn till förändringar som påverkar producenternas
leveranser och direktförsäljning, skall individuella referenskvantiteterökas eller införas om producenten inger en vederbörligen styrkt ansökan.
Ökningen eller införandet av en sådan referenskvantitet förutsätter en
motsvarande minskning eller indragning av andra referenskvantitetersom producenten förfogar över. Sådana justeringar får inte leda till enökning av summan av de totalt levererade och direktförsålda kvantitetersom avses i artikel 3 för den berörda medlemsstaten.
Om de individuella referenskvantiteterna ändras definitivt, skall de
kvantiteter som avses i artikel 3 justeras i enlighet med det förfarandesom föreskrivs i artikel 11.
3. Om en producent som temporärt har fått en viss individuell
referenskvantitet i enlighet med artikel 3a.1 sista stycket i förordning(EEG) nr 857/84 före den 1 juli 1993 kan bevisa, på ett för den behörigamyndigheten tillfredsställande sätt, att han faktiskt har återupptagitdirektförsäljning eller leveranser och att hans direktförsäljning ellerleveranser under loppet av den föregående tolvmånadersperioden har
uppnått en nivå som motsvarar eller överstiger 80 % av den temporära
referenskvantiteten skall nämnda referenskvantitet tilldelas honomdefinitivt. I annat fall skall den referenskvantitet som definitivt tilldelashonom vara lika med den kvantitet som faktiskt levererats eller såltsdirekt.
Faktiska leveranser eller faktisk direktförsäljning skall fastställas mot
bakgrund av produktionsutvecklingen producentens jordbruksföretag,säsongbetingade förhållanden och eventuella extraordinära omständig-heter.
4. När det gäller jordbruksföretag som är belägna inom det
territorium som förut utgjorde Tyska demokratiska republiken, fårreferenskvantiteten tilldelas temporärt för perioden från och med den 1april 1993 till och med den 31 mars 1994, förutsatt att den kvantitet somsåledes tilldelas inte ändras under nämnda period.
För att slutföra omstruktureringen av nämnda företag, skall dock första
stycket fortsätta att gälla till utgången av perioden 1997/98.
Artikel 5
Inom ramen för de kvantiteter som avses i artikel 3 får medlemsstaten
fylla på den nationella reserven efter en linjär minskning av de
individuella referenskvantiteterna för att bevilja tilläggskvantiteter eller
särskilda kvantiteter till producenter som fastställs enligt objektivakriterier i samförstånd med kommissionen, utan att detta påverkartillämpningen av artikel 3.2 andra och tredje stycket.
Utan att det påverkar bestämmelserna i artikel 6.1 skall referenskvanti-
teter som är disponibla för producenter, som inte har salufört mjölk ellerandra mjölkprodukter under en tolvmånadersperiod, överföras till den
nationella reserven och får omfördelas i enlighet med första stycket. Om
producenten återupptar produktionen av mjölk eller andra mjölkpro-dukter, inom en period som skall fastställas av medlemsstaten, skall hansenast den 1 april som följer efter dagen för ansökan beviljas enreferenskvantitet i enlighet med artikel 4.1.
Artikel 6
1. Medlemsstater skall, före ett datum som de skall fastställa och
senast den 31 december, för den aktuella tolvmånadersperiodengodkänna tillfälliga upplåtelser av individuella referenskvantiteter somde producenter som är berättigade till inte avser att utnyttja. De
referenskvantiteter som avses i artikel 4.3 får inte upplåtas tillfälligt
förrän den 31 mars 1995.
Medlemsstater får reglera upplåtelserna beroende på producentkategori
eller mjölkproduktionens struktur och får begränsa upplåtelser till1992R3950 — SV — 01.01.1995 — 003.001 — 7
▼M4
▼B
▼M2
▼B
▼B
uppköparnivå eller inom regioner samt fastställa i vilken mån
upplåtelserna får ske på nytt.
2. Varje medlemsstat får besluta att inte tillämpa punkt 1 på grundval
av ett eller båda av följande kriterier:
— Behovet att underlätta strukturell utveckling och anpassning.
— Betydande administrativa behov.
Artikel 7
1. Referenskvantiteter som finns disponibla i ett företag skall i
händelse av överlåtelse genom försäljning, utarrendering eller arv
överföras tillsammans med företaget till de producenter som tar överföretaget i enlighet med närmare bestämmelser som medlemsstaternaskall fastställa med hänsyn till de arealer som används för mjölkpro-duktion eller andra objektiva kriterier och, i förekommande fall,
eventuella avtal mellan parterna. Varje del av referenskvantiteten som
inte har överförts tillsammans med företaget skall tillföras den nationellareserven.
Samma bestämmelser skall gälla för andra typer av överlåtelser som för
producenterna medför jämförbara rättsliga effekter.
Emellertid gäller följande:
a) Till och med den 30 juni 1994 skall den referenskvantitet som avses i
artikel 4.3 tillföras den nationella reserven i händelse av försäljningeller utarrendering av företaget.
b) Om mark överlåts till offentliga myndigheter eller för offentligt bruk
eller om överlåtelser sker i syften som inte har något samband medjordbruk, skall medlemsstater föreskriva att erforderliga åtgärder för
att skydda parternas rättmätiga intressen genomförs och särskilt att
den överlåtande producenten ges möjlighet att fortsätta medmjölkproduktion om det är hans avsikt.
2. Om det inte finns något avtal mellan parterna i det fall ett
arrendekontrakt löper ut utan att det finns möjlighet till förnyelse påliknande villkor eller i situationer som medför jämförbara rättsligaeffekter skall de disponibla referenskvantiteterna i det aktuella företagethelt eller delvis överföras till de producenter som övertar dem, i enlighet
med bestämmelser som antagits eller kommer att antas av medlems-
staterna med beaktande av parternas rättmätiga intressen.
Artikel 8
I syfte att slutföra omstruktureringen av mjölkproduktionen på det
nationella planet, i regionerna eller inom upptagningsområdena, eller för
att förbättra miljön får medlemsstater vidta en eller flera av följande
åtgärder i enlighet med närmare bestämmelser som de skall fastställamed beaktande av parternas rättmätiga intressen:
— Bevilja ersättning genom en eller flera årliga utbetalningar till
producenter som åtar sig att definitivt lägga ned hela eller del av sin
mjölkproduktion och tillföra den nationella reserven de således
frigjorda referenskvantiteterna.
— På grundval av objektiva kriterier fastställa de villkor på vilka
producenter i början av en tolvmånadersperiod mot förskottsbetal-
ning, av den behöriga myndigheten eller av det organ som utsetts av
nämnda myndighet, får erhålla en extratilldelning av sådanareferenskvantiteter som i slutet av den föregående tolvmånaderspe-rioden frigjorts definitivt av andra producenter mot ersättning i eneller flera årliga utbetalningar som motsvarar den ovan nämnda
betalningen.
— När det gäller överlåtelse av mark i syfte att förbättra miljön,
fastställa att den disponibla referenskvantiteten för det aktuella
företaget tilldelas den överlåtande producenten om han avser att
fortsätta med mjölkproduktion.
— På grundval av objektiva kriterier fastställa de regioner eller
uppsamlingsområden inom vilka överlåtelse av referenskvantiteter1992R3950 — SV — 01.01.1995 — 003.001 — 8
▼B
får ske mellan vissa producentkategorier utan motsvarande överlå-
telse av mark i syfte att förbättra mjölkproduktionens struktur.
— På ansökan av producenten hos den behöriga myndigheten, eller hos
det organ som utsetts av denna myndighet, tillåta överlåtelse avreferenskvantiteter utan motsvarande överlåtelse av mark eller vice
versa i syfte att förbättra mjölkproduktionens struktur på
företagsnivå eller att möjliggöra en övergång till extensiv produk-tion.
Till och med den 30 juni 1994 får producenter med en referenskvantitet
enligt artikel 4.3 emellertid inte dra nytta av bestämmelserna i dennaartikel, med undantag för bestämmelserna i den tredje strecksatsen.
För att i varje medlemsstat under perioden 1993/94 genomföra ett
program för att omstrukturera mjölkproduktionen och, om så krävs, fylla
på den nationella reserven i syfte att tilldela de tilläggskvantiteter som
avses i artikel 3.2 andra stycket första strecksatsen, skall gemenskapsfi-nansiering beviljas med högst de belopp i ecu som anges nedan;tillämpningsbestämmelser, i synnerhet det högsta bidraget, skall antasenligt förfarandet i artikel 11:
Belgien 1 106 613
Danmark 1 678 207Tyskland 10 460 461Grekland 235 842Spanien 1 959 115
Frankrike 8 854 814
Irland 1 970 627Italien 3 470 719Luxemburg 101 007Nederländerna 4 133 772
Portugal 679 994
Förenade kungariket 5 348 829
Dessa belopp skall omräknas till nationella valutor med hjälp av den
omräkningskurs som är tillämplig vid bokföring av utgifter enligt den
budget för Europeiska gemenskaperna som är gällande den 20 juli 1993.
Finansieringen av betalningen enligt detta program skall anses som
intervention i den mening som avses i artikel 3 i förordning (EEG) nr
729/70 (
1).
Åtagandet om utbetalning skall göras i enlighet med anslagen för
räkenskapsåret 1993 på begäran av medlemsstaterna senast den 30september 1993. Utbetalningarna från betalningsorganen måste ske föreden 15 oktober 1994.
Artikel 9
I denna förordning används följande beteckningar med de betydelser
som här anges:
a) mjölk: den produkt som erhålls vid mjölkning av en eller flera kor.
b) andra mjölkprodukter: särskilt grädde, smör och ost.1992R3950 — SV — 01.01.1995 — 003.001 — 9
(1) EGT nr L 94, 28.4.1970, s. 13.▼M2
▼B
▼B
c) producent: en fysisk eller juridisk person eller en grupp av fysiska
eller juridiska personer som driver ett jordbruksföretag ►M2inom
en medlemsstats geografiska territorium ◄och
— som säljer mjölk eller andra mjölkprodukter direkt till konsu-
menten
— och/eller levererar till uppköparen.
d) företag: samtliga produktionsenheter som drivs av den enskilda
producenten och är belägna ►M2inom en medlemsstats geogra-
fiska territorium ◄.
e) uppköpare: ett företag eller en sammanslutning som köper upp mjölk
eller andra mjölkprodukter från producenter för att
— behandla eller bearbeta mjölken eller mjölkprodukterna,
— sälja mjölken eller mjölkprodukterna till ett eller flera företag
som behandlar eller bearbetar mjölk eller andra mjölkprodukter.
Som uppköpare betraktas även varje sammanslutning av uppköpare
inom samma geografiska område som för medlemmarnas räkningutför det administrativa och bokföringsmässiga arbete som krävs förbetalningen av avgiften. I samband med tillämpningen av denna
bestämmelse skall Grekland betraktas som ett enda geografiskt
område där ett offentligt organ får betraktas som sammanslutning avuppköpare enligt ovan.
f) företag som behandlar eller bearbetar mjölk eller andra mjölkpro-
dukter: ett företag eller en sammanslutning sombedriver verksamhet i
form av insamling, förpackning, lagring, kylning och bearbetning
eller vars mejeriverksamhet är begränsad till en av dessa aktiviteter.
g) leverans: varje leverans av mjölk eller andra mjölkprodukter, oavsett
om transporten utförs av producenten, en uppköpare, ett företag sombehandlar eller bearbetar sådana produkter eller av en tredje part.
h) mjölk eller mjölkekvivalent som säljs direkt för konsumtion : mjölk
eller mjölkprodukter, omräknade till mjölkekvivalenter, som säljseller överlåts gratis utan att passera via ett företag som behandlareller bearbetar mjölk eller andra mjölkprodukter.
Artikel 10
Avgiften skall betraktas som intervention i syfte att stabilisera
jordbruksmarknaderna och skall användas till att finansiera utgifterinom mjölksektorn.
Artikel 11
Tillämpningsföreskrifter för denna förordning, särskilt närmare
bestämmelser om egenskaperna hos sådan mjölk, inbegripet fetthalten,som betraktas som representativ i samband med fastställandet av dekvantiteter mjölk som levererats eller köpts upp, skall antas i enlighetmed förfarandet i artikel 30 i förordning (EEG) nr 804/68 (
1).
För Österrike, Finland och Sverige skall 1992 utgöra referensår för den
mjölk som betecknas som representativ och den representativa genom-snittliga fetthalten för levererad mjölk skall fastställas till 4,03 % för
Österrike, 4,34 % för Finland och 4,33 % för Sverige.
Artikel 12
Förordningarna (EEG) nr 857/84 och (EEG) nr 2074/94 upphör att gälla.
Artikel 13
Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har
offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning .1992R3950 — SV — 01.01.1995 — 003.001 — 10
(1) EGT nr L 148, 28.6.1968, s. 13. Förordningen senast ändradgenom
förordning (EEG) nr 2071/92 (EGT nr L 215, 30.7.1992, s. 64).▼A1
▼B
▼B
Den skall tillämpas från och med den 1 april 1993.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.1992R3950 — SV — 01.01.1995 — 003.001 — 11