1985L0433 — SV — 31.07.2001 — 004.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS DIREKTIV
av den 16 september 1985
om ömsesidigt erkännande av utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis i farmaci inklu-
sive åtgärder för att underlätta det faktiska utövandet av etableringsrätten när det gäller viss
farmaceutiskverk samhet
(85/433/EEG)
(EGT L 253, 24.9.1985, s. 37)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1 Rådets direktiv 85/584/EEG av den 20 december 1985 L 372 42 31.12.1985
►M2 Rådets direktiv 90/658/EEG av den 4 december 1990 L 353 73 17.12.1990
►M3 Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/19/EG av den 14 maj 2001 L 206 1 31.7.2001
Ändrat genom:
►A1 Anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige C 241 21 29.8.1994
(anpassad genom rådets beslut 95/1/EG, Euratom, EKSG) L 1 1 1.1.1995
▼B
RÅDETS DIREKTIV
av den 16 september 1985
om ömsesidigt erkännande av utbildnings-, examens- och andra
behörighetsbevis i farmaci inklusive åtgärder för att underlättadet faktiska utövandet av etableringsrätten när det gäller viss
farmaceutiskverk samhet
(85/433/EEG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA
DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekono-
miska gemenskapen, särskilt artikel 49 och 57 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag (1),
med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3), och
med beaktande av följande:Enligt fördraget är all särbehandling som grundar sig på nationalitet när
det gäller etablering och tillhandahållande av tjänster förbjuden fr.o.m.övergångsperiodens utgång. Principen om sådan behandling somgrundar sig på nationalitet förekommer särskilt vid beviljande av detillstånd som krävs för att utöva vissa former av verksamhet samt inre-
gistrering eller medlemskap i yrkesorganisationer eller motsvarande
organ.
Det förefaller ändå önskvärt att vissa bestämmelser införs för att
underlätta det faktiska utövandet av etableringsrätten.
Enligt artikel 54.3 h i fördraget får medlemsstaterna inte bevilja någon
form av stödåtgärder som skulle kunna snedvrida etableringsvillkoren.
I artikel 57.1 i fördraget föreskrivs att direktiv skall utfärdas för
ömsesidigt erkännande av utbildnings-, examens- och andra behörig-
hetsbevis.
De nuvarande skillnaderna mellan medlemsstaterna när det gäller
utbildning i farmaci gör det nödvändigt att fastställa vissabestämmelser om samordning, så att medlemsstaterna ömsesidigt kanerkänna utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis; dennasamordning har genomförts genom rådets direktiv 85/432/EEG av den16 september 1985 om samordning av lagar och författningar som
avser viss farmaceutisk verksamhet (
4).
Som villkor för att få utöva viss farmaceutisk verksamhet krävs i några
medlemsstater förutom utbildnings-, examens- och andra behörighets-
bevis en kompletterande yrkeserfarenhet; då det ännu inte föreliggernågon överensstämmelse mellan medlemsstaterna inom detta områdebör, för att undvika svårigheter, lämplig praktisk yrkeserfarenhet avsamma längd som förvärvats ien annan medlemsstat erkännas somtillräcklig.
Inom ramen för ländernas hälso- och sjukvårdspolitik, som bl.a. går ut
på att garantera en tillfredsställande utlämning av läkemedel överallt
inom respektive lands territorium, begränsar vissa medlemsstater
antalet nya apotek som får inrättas medan det i andra länder inte finnsnågra bestämmelser av detta slag; under dessa omständigheter är detför tidigt att bestämma att följderna av ett erkännande av utbildnings-,examens- och andra behörighetsbevis i farmaci även skall omfattautövandet av apotekarverksamhet som innehavare av ett apotek som1985L0433 — SV — 31.07.2001 — 004.001 — 2
(1) EGT nr C 35, 18.2.1981, s. 6 och
EGT nr C 40, 18.2.1984, s. 4.
(2) EGT nr C 277, 17.10.1983, s. 160.
(3) EGT nr C 230, 10.9.1981, s. 10.
(4) EGT nr L 253, 24.9.1985, s. 34.
▼B
varit öppet för allmänheten mindre än tre år; detta problem skall inom
en viss bestämd tidsfrist utredas på nytt av kommissionen och rådet.
Då ett direktiv om ömsesidigt erkännande av examensbevis inte
nödvändigtvis innebär likvärdighet när det gäller den utbildning somdessa examensbevis avser, bör rätten att använda yrkestitlar på
grundval av utbildningen endast vara tillåten på språket i ursprung-
slandet eller det senaste hemvistlandet.
För att underlätta tillämpningen av detta direktiv för de nationella
myndigheterna får en medlemsstat föreskriva att den person som
uppfyller utbildningsvillkoren enligt detta direktiv samtidigt med deformella utbildningsbevisen skall förete ett intyg från de behörigamyndigheterna i ursprungslandet eller det senaste hemvistlandet somvisar att dessa bevis är de som avses i direktivet.
Detta direktiv påverkar inte medlemsstaternas lagar eller författningar
med bestämmelser som förbjuder bolag att utöva vissa former av verk-samhet eller ålägger dem vissa villkor för detta.
Det är svårt att bedöma ivad mån föreskri fter isyfte att underlätta
farmaceuters frihet att tillhandahålla tjänster f.n. kan vara till nytta;under nuvarande omständigheter bör några föreskrifter därför inte
antas.
När det gäller kraven på god vandel och gott anseende bör skillnad
göras mellan de krav som ställs för att påbörja verksamhet inom yrket
och de krav som ställs för att få utöva yrket.
När det gäller verksamhet som anställd fastslås inte några särskilda
bestämmelser irådets förordni ng (EEG) nr 1612/68 av den 15 oktober
1968 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen som hänförsig till god vandel eller gott anseende, yrkesansvar eller användningenav yrkestitlar (
1); beroende på den enskilda medlemsstaten tillämpas
eller får dessa regler tillämpas på såväl anställda som självständigt
verksamma yrkesutövare; sådan verksamhet för vilken det i alla
medlemsstater krävs innehav av utbildnings-, examens- eller andrabehörighetsbevis i farmaci utövas av såväl anställda som självständigtverksamma yrkesutövare eller av samma personer omväxlande somanställd eller som självständigt verksam yrkesutövare under derasyrkeskarriär; för att i möjligaste mån uppmuntra dessa yrkesutövares
fria rörlighet inom gemenskapen förefaller det nödvändigt att utvidga
detta direktiv till att även omfatta anställda.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
Räckvidd
Artikel 1
Detta direktiv tillämpas på sådan verksamhet som, när det gäller rätten
att påbörja och utöva den, ien eller flera medlemsstater är underkastad
villkor, som rör yrkeskompetensen, och som står öppen för de personersom innehar något av de utbildnings-, examens- eller andra behörig-hetsbevis ►
M3som avses ibi lagan ◄.
KAPITEL II
Utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis i farmaci
Artikel 2
1. Varje medlemsstat skall erkänna de utbildnings-, examens- och
andra behörighetsbevis som tilldelas medborgare i medlemsstaterna avövriga medlemsstater i enlighet med artikel 2 i direktiv 85/432/EEGoch som finns uppräknade i ►
M3bilagan◄genom att ge dessa1985L0433 — SV — 31.07.2001 — 004.001 — 3
(1) EGT nr L 257, 19.10.1968, s. 2.
▼B
bevis, när det gäller rätten att påbörja och utöva sådan verksamhet som
avses i artikel 1, samma innebörd inom sitt territorium som dem sommedlemsstaten själv utfärdar.
2. Medlemsstaterna är emellertid inte skyldiga att låta de utbild-
nings-, examens- och andra behörighetsbevis som avses i punkt 1
träda ikraft när det gäller att i nrätta nya apotek som är öppna förallmänheten. Vid tillämpningen av detta direktiv skall apotek som variti drift kortare tid än tre år betraktas som nyinrättade.
Fem år efter utgången av den tidsfrist som fastställts i artikel 19.1 skall
kommissionen lägga fram en rapport för rådet om det sätt på vilketmedlemsstaterna har tillämpat föregående stycke och om möjligheten
att utvidga verkningarna av ett ömsesidigt erkännande av de utbild-
nings-, examens- och andra behörighetsbevis som avses i punkt 1.Den skall föreslå lämpliga åtgärder.
Artikel 5
Om det i en medlemsstat inte bara krävs ett utbildnings-, examens-eller annat behörighetsbevis för att påbörja eller utöva någon form avverksamhet som avses iarti kel 1 utan även kompletterande yrkeserfa-renhet, skall det landet som tillräckligt bevis godta ett intyg utfärdat avde behöriga myndigheterna i ursprungslandet eller det senaste hemvist-
landet som visar att personen i fråga har utövat nämnda former av
verksamhet under motsvarande period i ursprungslandet eller detsenaste hemvistlandet.
Detta godkännande skall emellertid inte tillämpas på den tvååriga yrke-
serfarenhet som krävs i Luxemburg för att tilldelas ett statligt tlllståndatt driva ett apotek som är öppet för allmänheten.
KAPITEL III
Förvärvade rättigheter
Artikel 6
►M21.◄ De utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis
ifarmacisom medlemsstaterna utfärdat ti ll medborgare imedlemssta-terna och som inte uppfyller de minimivillkor för utbildningen somfastställts i artikel 2 i direktiv 85/432/EEG skall jämställas med de
examensbevis som uppfyller dessa krav,
— om de avser utbildning som avslutats före genomförandet av
nämnda direktiv, eller
— om de avser utbildning som avslutats efter men påbörjats före
genomförandet av nämnda direktiv,
och ibåda fallen,— om de åtföljs av ett intyg som visar att innehavarna av dessa
examensbevis i en medlemsstat faktiskt på föreskrivet sätt har
utövat någon av de former av verksamhet som avses iarti kel 1.2 i
direktiv 85/432/EEG i minst tre år i följd under en femårsperiod
före dagen för utfärdandet av intyget, förutsatt att det landetutfärdat bestämmelser som reglerar denna verksamhet.
2. De utbildnings- och examensbevis samt andra bevis från univer-sitet eller motsvarande behörighetsbevis i farmaci som avmedlemsstaterna utfärdats till medborgare i medlemsstaterna och somuppfyller de minimivillkor för utbildningen som fastställts i artikel 2 i
direktiv 85/432/EEG men som inte överensstämmer med benämning-
arna i►
M3bilagan◄skall, med avseende på detta direktivs
räckvidd,behandlassomdeexamensbevissomangesidenna    
omdeåtföljsavettintygsomvisarattdeintygarutbildningi
enlighet medbestämmelsernaidirektiv85/432/EEGsomavsesiartikel
2idettadirektivochskallavdemedlemsstatersomutfärdatdem1985L0433—SV—31.07.2001—004.001—4
▼M3
▼B
▼M2
M3bila-
gan◄ ,►
▼M2
behandlas som de benämningar som finns intagna i ►M3bilagan◄i
detta direktiv.
Artikel 6a
Utbildnings- och examensbevis samt andra bevis från universitet eller
motsvarande behörighetsbevis i farmaci som intygar utbildning somfullgjorts av medborgare imedlemsstaterna i nom f.d. Tyska Demokra-tiska Republikens territorium och som inte uppfyller de minimikrav förutbildningen som fastställts i artikel 2 i direktiv 85/432/EEG skall
behandlas som examensbevis som uppfyller dessa villkor, om
— de intygar utbildning som påbörjats före det tyska enandet,
— de berättigar innehavarna att utöva verksamhet som farmaceut inom
Tysklands hela territorium på samma villkor som enligt de bevissom utfärdas av de behöriga tyska myndigheterna och som avses i
►
M3bilagan◄, och
— de åtföljs av ett intyg som visar att innehavarna av dessa bevis
faktiskt och författningsenligt i Tyskland utövat sådan verksamhet
som avses i artikel 1.2 i direktiv 85/432/EEG i minst tre år i följd
under en femårsperiod före tidpunkten för utfärdandet av intyget,förutsatt att sådan verksamhet regleras imedlemsstaten ifråga.
KAPITEL IV
Användning av akademisk titel
Artikel 7
1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 14 skall värdlandet
se till att medborgare i medlemsstaterna som uppfyller villkoren iartikel 2, 5 och 6 får rätt att använda den erkända akademiska titelneller en eventuell förkortning av denna i ursprungslandet eller detsenaste hemvistlandet på det landets språk. Värdlandet får kräva att
denna titel åtföljs av namnet på och platsen för den institution eller
examensnämnd som utfärdat den.
2. Om den akademiska titel som används i ursprungslandet eller det
senaste hemvistlandet kan förväxlas med en titel som i värdlandetkräver kompletterande utbildning, som personen i fråga inte hargenomgått, får värdlandet kräva att denne använder den först nämndatiteln i en lämplig form som värdlandet anger.
KAPITEL V
Bestämmelser för att underlätta det faktiska utövandet av etable-
ringsrätten
Artikel 8
1. Ett värdland som kräver bevis om god vandel eller bevis om gott
anseende av de egna medborgare som vill påbörja sådan verksamhet
som avses iarti kel 1 skall när det gäller medborgare från andra
medlemsstater som tillräckligt bevis godta ett intyg utfärdat av enbehörig myndighet i ursprungslandet eller det senaste hemvistlandet,som visar att det landets krav på god vandel eller gott anseende föratt påbörja verksamheten ifråga är uppfyllda.
2. Om det i ursprungslandet eller det senaste hemvistlandet inte
krävs bevis om god vandel eller bevis om gott anseende för att påbörjaverksamheten ifråga, får värdlandet kräva att personen ifråga företer
utdrag ur kriminalregistret eller eventuellt motsvarande handling
utfärdad av en behörig myndighet i ursprungslandet eller det senastehemvistlandet.
3. Om värdlandet har ingående kunskap om ett allvarligt sakförhål-
lande som har uppstått utanför dess territorium, innan personen i frågaetablerade sig i det landet, och som sannolikt kommer att påverkarätten att påbörja verksamheten ifråga, får det landet underrättaursprungslandet eller det senaste hemvistlandet om detta.1985L0433 — SV — 31.07.2001 — 004.001 — 5
▼B
▼B
Ursprungslandet eller det senaste hemvistlandet skall kontrollera riktig-
heten av sakförhållandena, om de sannolikt kommer att påverka rättenatt iden medlemsstaten påbörja verksamheten ifråga. Myndi gheterna i
det landet skall avgöra vilket slags utredningar som skall göras och i
vilken omfattning och skall underrätta värdlandet om eventuellaåtgärder som de vidtar med avseende på de intyg eller handlingar somde har utfärdat.
4. Medlemsstaterna skall garantera de lämnade upplysningarnas
konfidentiella natur.
Artikel 9
1. Om det ivärdlandet fi nns bestämmelser ilagar och andra författ-
ningar om krav på god vandel eller gott anseende samt bestämmelserom disciplinpåföljd i händelse av allvarligt fel i yrkesutövningen ellerfällande dom på grund av lagöverträdelser isamband med den yrke-sutövning som avses i artikel 1, skall ursprungslandet eller det senaste
hemvistlandet till värdlandet överlämna alla upplysningar som behövs
om de åtgärder eller disciplinpåföljder av yrkesmässig eller administ-rativ karaktär som vidtagits mot personen i fråga eller om destraffrättsliga påföljder på grund av lagöverträdelser som ådömts denneunder yrkesutövningen i ursprungslandet eller det senaste hemvist-
landet.
2. Om värdlandet har ingående kunskap om ett allvarligt sakförhål-
lande som har uppstått utanför dess territorium, innan personen i frågaetablerade sig i det landet, och som sannolikt kommer att påverka
rätten att inom dess territorium utöva verksamheten i fråga, får det
landet underrätta ursprungslandet eller det senaste hemvistlandet omdetta.
Ursprungslandet eller det senaste hemvistlandet skall kontrollera riktig-
heten av sakförhållandena, om de sannolikt kommer att påverka rättenatt iden medlemsstaten utöva verksamheten ifråga. Myndi gheterna idet landet skall avgöra vilket slags utredningar som skall göras och ivilken omfattning och skall underrätta värdlandet om eventuellaåtgärder som de vidtar med avseende på de upplysningar som överläm-
nats ienli ghet med punkt 1.
3. Medlemsstaterna skall garantera de lämnade upplysningarnas
konfidentiella natur.
Artikel 10
Om värdlandet kräver intyg om den fysiska och psykiska hälsan av de
egna medborgare som vill påbörja eller utöva sådan verksamhet som
avses i artikel 1, skall det landet som tillräckligt bevis godta den hand-
ling som krävs i ursprungslandet eller det senaste hemvistlandet.
Om det i ursprungslandet eller det senaste hemvistlandet inte ställs
några krav av detta slag för att påbörja eller utöva verksamheten i
fråga, skall värdlandet godta intyg som utfärdats av behörig myndighet
idet andra landet och som motsvarar de i ntyg som utfärdas ivärdlandet.
Artikel 11
Handlingar som utfärdats i enlighet med artikel 8, 9 och 10 får när de
företes inte vara äldre än tre månader.
Artikel 12
1. Det förfarande som genomförs enligt artikel 8, 9 och 10 för att
personen i fråga skall beviljas tillstånd att utöva sådan verksamhetsom avses i artikel 1 avslutas snarast möjligt och senast tre månaderefter det att samtliga handlingar som rör denna person inlämnats med
beaktande av de förseningar som kan uppstå på grund av eventuella
överklaganden efter det att detta förfarande genomförts.
2. I de fall som avses iarti kel 8.3 och 9.2 skall en begäran om
utredning medföra att den tidsfrist som fastställts i punkt 1 förlängs.1985L0433 — SV — 31.07.2001 — 004.001 — 6
▼B
Det ursprungsland eller senaste hemvistland som rådfrågats skall avge
svar inom tre månader.
Efter att ha mottagit svaret eller efter tidsfristens utgång skall
värdlandet fortsätta det förfarande som avses ipunkt 1.
Artikel 13
Om ett värdland kräver att de egna medborgare som vill påbörja eller
utöva den verksamhet som avses iarti kel 1 avlägger ed eller avger enhögtidlig försäkran och om formen för en sådan ed eller försäkran intekan användas av medborgare iandra medlemsstater, skall värdlandet se
till att en lämplig och likvärdig form av ed eller försäkran erbjuds
personen ifråga.
Artikel 14
Om användningen av yrkestiteln för sådan verksamhet som avses i
artikel 1 är reglerad i ett värdland, skall medborgare från andramedlemsstater som uppfyller villkoren i artikel 2, 5 och 6 användaden titel i värdlandet, som i det landet motsvarar denna utbildningsnivå,även iti telns förkortade form.
Artikel 15
1. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att göra det
möjligt för personerna i fråga att erhålla upplysningar om hälso- och
socialförsäkringslagstiftningen och, där så är tillämpligt, om de yrkese-
tiska reglerna i värdlandet.
För detta ändamål får medlemsstaterna upprätta informationskontor där
dessa personer kan få de upplysningar som behövs. Vid etablering får
värdlandet kräva att personerna ifråga kontaktar dessa kontor.
2. Medlemsstaterna får upprätta de kontor som avses ipunkt 1 vi d
de behöriga myndigheterna och organen, som de måste utse inom den
tidsfrist som fastställts i artikel 19.1.
3. Medlemsstaterna skall se till att, där så är lämpligt, personerna i
fråga i deras eget och deras patienters intresse förvärvar de språkkun-skaper som krävs för att utöva yrket ivärdlandet.
KAPITEL VI
Slutbestämmelser
Artikel 16
Om det finns skälig grund till tvivel får värdlandet kräva att de
behöriga myndigheterna i en annan medlemsstat styrker äktheten avutbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis som utfärdats i denandra medlemsstaten och som avses ikapi tel II och III samt styrker attpersonen i fråga har uppfyllt utbildningsvillkoren i direktiv 85/432/EEG.
Artikel 17
Inom den tidsfrist som fastställts i artikel 19.1 skall medlemsstaterna
utse de myndigheter och organ som är behöriga att utfärda eller motta
utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis samt de handlingar
och upplysningar som avses i detta direktiv. De skall genast underättaövriga medlemsstater och kommissionen om detta.
Artikel 18
Detta direktiv skall även tillämpas på de medborgare i medlemsstaterna
som i enlighet med förordning (EEG) nr 1612/68 i egenskap avanställda utövar eller kommer att utöva sådan verksamhet som avses iartikel 1.1985L0433 — SV — 31.07.2001 — 004.001 — 7
▼M3
Artikel 18a
Medlemsstaterna skall till kommissionen anmäla de lagar och andra
författningar som de antar avseende utfärdande av utbildnings-,
examens- och andra behörighetsbevis på det område som omfattas avdetta direktiv. Kommissionen skall offentliggöra ett lämpligt medde-lande iEuropeiska gemenskapernas officiella tidning , med uppgift om
de benämningar som har antagits av medlemsstaterna för dessa utbild-nings-, examens- och andra behörighetsbevis och, i förekommande fall,
motsvarande yrkestitel.
Artikel 18b
Varje medlemsstat skall för de av medlemsstaternas medborgare, vars
utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis på det område somomfattas av detta direktiv inte motsvarar de benämningar somförtecknas för den medlemsstaten i detta direktiv, erkänna som tillräck-
ligt bevis sådana utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis
som utfärdats av medlemsstaterna och som åtföljs av ett intyg utfärdatav deras behöriga myndigheter eller organ. Detta intyg skall ange att deberörda utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevisen harutfärdats efter det att en utbildning som motsvarar bestämmelserna idetta direktiv har slutförts och att den medlemsstat som har utfärdat
dem behandlar dem som likvärdiga med de bevis vars benämningar
förtecknas i detta direktiv.
Artikel 18c
Medlemsstaterna skall granska sådana utbildnings-, examens- och andra
behörighetsbevis på det område som omfattas av detta direktiv som densökande har erhållit utanför Europeiska unionen, när dessa utbildnings-,
examens- eller andra behörighetsbevis har erkänts i en medlemsstat,
samt sådan utbildning och/eller yrkeserfarenhet som den sökande harskaffat ien medlemsstat. Medlemsstatens beslut skall meddelas i nomtre månader räknat från den dag då den sökande inkom med en full-ständig ansökan.
Artikel 18d
Medlemsstaternas beslut ifråga om ansökni ngar om erkännande av
utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis på det område somomfattas av detta direktiv skall vara utförligt motiverade i de fall somen ansökan avslås.
En sökande skall ha rätt att överklaga till domstol i enlighet med den
nationella lagstiftningen. En sökande skall även kunna överklaga om
inget beslut meddelas inom den föreskrivna tiden.
Artikel 19
1. Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att
följa detta direktiv före den 1 oktober 1987. De skall genast underrätta
kommissionen om detta.
2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till
centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom detområde som omfattas av detta direktiv.
Artikel 20
Om det vid tillämpningen av detta direktiv skulle uppstå allvarligare
svårigheter för en medlemsstat inom vissa områden, skall kommis-
sionen i samverkan med det landet undersöka dessa svårigheter ochbegära yttrande från den farmaceutiska nämnd som upprättats enligtbeslut 75/320/EEG (
1).
I mån av behov skall kommissionen föreslå rådet lämpliga åtgärder.1985L0433 — SV — 31.07.2001 — 004.001 — 8
(1) EGT nr L 147, 9.6.1975, s. 23.▼B
▼B
Artikel 21
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.1985L0433 — SV — 31.07.2001 — 004.001 — 9
▼M3
BILAGA
Förteckning över benämningar på utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis i farmaci
Land Benämning på examensbeviset Organ som utfärdar examensbeviset
Belgique/
België/Belgien— Diploma van apotheker
— Diplôme de pharmacien1. De universiteiten / les universités
2. De bevoegde Examencommissie van
de Vlaamse Gemeenschap / le Jury
compétent d'enseignement de la
Communauté française
Danmark Bevis for bestået farmaceutisk kandi-
dateksamenDanmarks Farmaceutiske Højskole
Deutschland Zeugnis über die Staatliche Pharma-
zeutische PrüfungZuständige Behörden
Ελλάς Άδεια άσκησης φαρµακευτικού
επαγγέλµατοςΝοµαρχιακή Αυτοδιοίκηση
España Título de licenciado en farmacia Ministerio de Educación y Cultura / El
rector de una Universidad
France Diplôme d'Etat de pharmacien/
Diplôme d'Etat de docteur en phar-
macieUniversités
Ireland Certificate of Registered Pharmaceu-
tical Chemist
Italia Diploma o certificato di abilitazione
all'esercizio della professione di
farmacista ottenuto in seguito ad un
esame diStatoUniversità
Luxembourg Diplôme d'Etat de pharmacien Jury d'examen d'Etat + visa du ministre
de l'éducation nationale
Nederland Getuigschrift van met goed gevolg
afgelegd apothekersexamenFaculteit Farmacie
Österreich Staatliches Apothekerdiplom Bundesministerium für Arbeit, Gesund-
heit und Soziales
Portugal Carta de curso de licenciatura em
Ciências FarmacêuticasUniversidades
Suomi/Finland Proviisorin tutkinto / provisorexamen 1. Helsingin yliopisto / Helsingfors
universitet
2. Kuopion yliopisto
Sverige Apotekarexamen Uppsala universitet
United
KingdomCertificate of Registered Pharmaceu-
tical Chemist1985L0433 — SV — 31.07.2001 — 004.001 — 10