1992L0066 — SV — 05.06.2003 — 002.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS DIREKTIV 92/66/EEG
av den 14 juli 1992
om införande av gemenskapsåtgärder för bekämpning av Newcastlesjukan
(EGT L 260, 5.9.1992, s. 1)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Rådets förordning (EG) nr 806/2003 av den 14 april 2003 L 122 1 16.5.2003
Ändrat genom:
►A1Anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige C241 21 29.8.1994
(anpassad genom rådets beslut 95/1/EG, Euratom, EKSG) L 1 1 1.1.1995
▼B
RÅDETS DIREKTIV 92/66/EEG
av den 14 juli 1992
om införande av gemenskapsåtgärder för bekämpning av Newcast-
lesjukan
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA
DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekono-
miska gemenskapen, särskilt artikel 43 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag (1),
med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3), och
med beaktande av följande:Fjäderfä har tagits upp i produktlistan i bilaga 2 till fördraget och
saluföring av fjäderfä är en viktig inkomstkälla för jordbruksbefolk-ningen.
Det är nödvändigt att på gemenskapsnivå besluta om åtgärder för hur
Newcastlesjukan vid ett eventuellt utbrott skall bekämpas för att
säkerställa utvecklingen inom fjäderfäsektorn och bidra till att skyddadjurhälsan inom gemenskapen.
Inom gemenskapen bör det dessutom föreskrivas om minimiåtgärder
för bekämpning av Newcastlesjukan hos vissa andra arter.
Ett utbrott av Newcastlesjukan kan snabbt anta epizootiska proportioner
med dödlig utgång och orsaka störningar i en omfattning som kraftigt
kan minska lönsamheten inom jordbruket eller fjäderfäuppfödningen i
stort.
Åtgärder måste vidtas så snart man misstänker att sjukdomen har brutit
ut, så att en omedelbar och effektiv bekämpning kan sättas in så snartutbrottet har bekräftats. De behöriga myndigheterna bör därvid tahänsyn till om ett land inom hela eller delar av sitt territoriumgenomför ett förebyggande vaccinationsprogram.
Så snart ett utbrott inträffar är det nödvändigt att förebygga all sprid-
ning av sjukdomen genom att noggrant övervaka hur djuren förflyttasoch hur sådana produkter används som kan tänkas vara smittbärandeoch, om det är lämpligt, genom vaccinering.
Sjukdomen måste diagnostiseras under överinseende av de ansvariga
nationella laboratorierna, och deras verksamhet måste samordnas av ge-menskapens referenslaboratorium.
Det är nödvändigt att föreskriva att de medlemsstater som vaccinerar
skall göra upp vaccinationsprogram och informera kommissionen ochde övriga medlemsstaterna om dessa program.
Artikel 4 i rådets beslut 90/424/EEG av den 26 juni 1990 om utgifter
inom veterinärområdet för sjukdomar (
4) är tillämplig om Newcastle-
sjukan bryter ut.
Det bör överlåtas på kommissionen att besluta om de åtgärder som
behövs för tillämpningen.1992L0066 — SV — 05.06.2003 — 002.001 — 2
(1) EGT nr C 146, 5.6.1991, s. 12.
(2) EGT nr C 280, 28.10.1991, s. 174.
(3) EGT nr C 339, 31.12.1991, s. 14.
(4) EGT nr L 224, 18.8.1990, s. 19. Beslutet har ändrats genom beslut 91/133/
EEG (EGT nr L 66, 13.3.1991, s. 18).
▼B
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Utan att det påverkar tillämpningen av de gemenskapsbestämmelser om
handeln inom gemenskapen, fastställs i detta direktiv de bekämpningså-
tgärder som skall vidtas inom gemenskapen vid ett utbrott av
Newcastlesjukan hos
a) fjäderfä,
b) tävlingsduvor och andra fåglar som hålls i fångenskap.
Detta direktiv skall inte gälla när Newcastlesjukan upptäcks hos vilda
fåglar som lever i frihet. I sådana fall skall dock den berörda medlems-
staten underrätta kommissionen om vilka åtgärder den har vidtagit.
Artikel 2
Definitionerna i artikel 2 i rådets direktiv 90/539/EEG av den 15
oktober 1990 om djurhälsovillkor för handel inom gemenskapen medoch för import från tredje land av fjäderfä och kläckningsägg (
1) skall
i tillämpliga delar gälla också detta direktiv.
Dessutom används följande beteckningar med de betydelser som här
anges:
a)smittat fjäderfä: fjäderfä
— hos vilket Newcastlesjukan officiellt har bekräftats efter
undersökning av ett godkänt laboratorium,
eller
— hos vilket det vid ett andra och senare utbrott förekommer
kliniska symtom eller postmortala förändringar som kan till-skrivas Newcastlesjukan.
b)fjäderfä som misstänks vara smittat: ett fjäderfä som har kliniska
symtom eller postmortala förändringar av sådant slag att Newcastle-sjukan rimligen kan misstänkas,
c)fjäderfä som misstänks vara smittbärare: ett fjäderfä som direkt
eller indirekt kan ha blivit utsatt för Newcastlesjukans virus.
d)matavfall: avfall från kök och restauranger eller, i förekommande
fall, avfall från industrier som arbetar med kött.
e)behörig myndighet: den behöriga myndighet som avses i artikel 2.6
i direktiv 90/425/EEG (
2).
f)officiell veterinär: en veterinär som den behöriga myndigheten har
utsett.
g)tävlingsduva: en duva som transporteras eller är avsedd att transpor-
teras från sitt duvslag för att släppas och flyga tillbaka till duvslaget
eller till något annat färdmål.
h)duvslag: en inrättning som används för inhysning eller uppfödning
av tävlingsduvor.
Artikel 3
Medlemsstaterna skall säkerställa att det finns en skyldighet att
omedelbart anmäla varje misstanke om Newcastlesjuka till denbehöriga myndigheten.1992L0066 — SV — 05.06.2003 — 002.001 — 3
(1) EGT nr L 303 31.10.1990, s. 6. Direktivet har senast ändrats genom direktiv
91/496/EEG (EGT nr L 268, 24.9.1991, s. 56).
(2) Rådets direktiv 90/425/EEG av den 26 juni 1990 om veterinära och avels-
tekniska kontroller i handeln med vissa levande djur och varor inom
gemenskapen med sikte på att förverkliga den inre marknaden (EGT nr L
224, 18.8.1990, s. 29), senast ändrat genom direktiv 91/496/EEG (EGT nr
L 268, 24.9.1991, s. 56).
▼B
Artikel 4
1. Om fjäderfän i en anläggning misstänks vara smittade eller
smittbärande med Newcastlesjukan, skall medlemsstaten säkerställa atten officiell veterinär omedelbart startar en officiell undersökning för attbekräfta eller utesluta förekomst av sjukdomen och i synnerhet ta ellerlåta ta de prover som krävs för en laboratorieundersökning.
2. Så snart den misstänkta smittan har anmälts skall den behöriga
myndigheten sätta den misstänkta anläggningen under officiellövervakning och särskilt kräva följande:
a) Det skall upprättas en förteckning som för varje slag av fjäderfä i
anläggningen anger det antal fåglar som har dött, som visar kliniskasymtom och som saknar symtom. Förteckningen skall fortlöpandekompletteras så att den även omfattar de fåglar som föds eller dör
under den tid som misstanken kvarstår. Uppgifterna i förteckningen
skall hållas aktuella och redovisas på begäran och får kontrollerasvid varje besök.
b) Alla fjäderfän i anläggningen skall hållas kvar i sina stallar eller på
någon annan plats där de kan hållas isolerade och fria från kontaktmed andra fjäderfän.
c) Inga fjäderfän får flyttas till eller från anläggningen.
d) Det krävs tillstånd av den behöriga myndigheten till varje förflytt-
ning
— av personer, andra djur och fordon till eller från anläggningen,
— av kött eller kroppar av fjäderfä, eller av djurfoder, redskap,
avfall, spillning, gödselströ eller annat som kan tänkas överföra
Newcastlesjukan.
e) Inga ägg får lämna anläggningen med undantag för ägg som med
den behöriga myndighetens tillstånd skickas direkt till en anläggningsom är godkänd för framställning eller förädling av äggprodukterenligt artikel 6.1 i direktiv 89/437/EEG (
1). Sådana tillstånd måste
uppfylla kraven enligt bilaga 1.
f) Lämpliga desinficeringsmedel skall användas vid in- och utgångar
till de byggnader där fjäderfäna är inhysta liksom till själva anlägg-
ningen.
g) En epizootiologisk undersökning skall utföras i enlighet med artikel
7.
3. Innan officiella åtgärder enligt punkt 2 har genomförts skall den
som äger eller sköter de fjäderfän som misstänks ha drabbats av sjuk-
domen göra allt som rimligen kan göras för att säkerställa att punkt 2efterlevs, med undantag för punkt 2 g.
4. Den behöriga myndigheten får tillämpa vilken som helst av de
åtgärder som anges i punkt 2 på andra anläggningar om dessa genomsin placering, geografiska belägenhet, eller kontakt med anläggningendär sjukdomen misstänks, kan befaras ha blivit smittade.
5. Åtgärderna enligt punkt 1 och 2 får avbrytas först när den offici-
ella veterinären inte längre misstänker förekomst av Newcastlesjuka.
Artikel 5
1. Så snart det officiellt har konstaterats att Newcastlesjukan har
brutit ut hos fjäderfä i en anläggning skall medlemsstaterna säkerställaatt den behöriga myndigheten kräver att följande åtgärder vidtas utöverde åtgärder som anges i artikel 4.2:
a) Alla fjäderfän i anläggningen skall utan dröjsmål avlivas på platsen.
De självdöda eller avlivade fåglarna och alla ägg skall destrueras.1992L0066 — SV — 05.06.2003 — 002.001 — 4
(1) Rådets direktiv 89/437/EEG av den 20 juni 1989 om hygienfrågor och
hälsorisker som påverkar tillverkningen och försäljningen av äggprodukter
(EGT nr L 212, 22.7.1989, s. 87) ändrat genom direktiv 89/662/EEG (EGT
nr L 395, 30.12.1989, s. 13).
▼B
Detta skall göras på ett sådant sätt att risken för att sjukdomen skall
spridas blir så liten som möjligt.
b) Allt material eller avfall såsom djurfoder, strö eller gödsel som kan
tänkas vara smittförande skall destrueras eller behandlas på lämpligtsätt. Denna behandling skall utföras i enlighet med vad den offici-ella veterinären bestämmer och skall säkerställa att varjeförekommande virus av Newcastlesjukan förintas.
c) Om fjäderfä från anläggningen har slaktats under sjukdomens
förmodade inkubationstid, skall köttet från dessa fåglar så långt
möjligt spåras upp och destrueras.
d) Kläckningsägg som lagts under den förmodade inkubationstiden och
som har avlägsnats från anläggningen skall spåras och destrueras.Fåglar som redan har kläckts från sådana ägg skall sättas under offi-
ciell övervakning. Konsumtionsägg som är producerade under den
förmodade inkubationstiden och som har avlägsnats från anlägg-ningen skall så långt möjligt spåras upp och destrueras, såvida deinte redan har desinficerats på lämpligt sätt.
e) Sedan åtgärderna enligt a och b har vidtagits skall de byggnader där
fjäderfäna varit inhysta, byggnadernas omgivning, fordon som
använts för transport och all utrustning som kan tänkas vara smittbä-
rande rengöras och desinficeras i enlighet med bestämmelserna iartikel 11.
f) Inga fjäderfän får återinsättas i anläggningen förrän tidigast 21
dagar efter det att åtgärderna enligt e har genomförts.
g) En epizootiologisk undersökning skall utföras i enlighet med artikel
7.
2. Den behöriga myndigheten får utsträcka åtgärderna enligt punkt 1
till närliggande anläggningar om dessa genom sin placering, geogra-fiska belägenhet eller kontakt med anläggningen där sjukdomen harbekräftats, kan befaras ha blivit smittade.
3. Om en stam av Newcastlesjukans virus med ICPI (intracerebralt
patogenicitetsindex) över 0,7 men under 1,2 har isolerats i en fjäderfä-besättning som inte visar kliniska symtom på Newcastlesjukan och omgemenskapens referenslaboratorium enligt artikel 15 har påvisat att
virusisolatet härstammar från ett försvagat levande vaccin mot
Newcastlesjukan, får den behöriga myndigheten bevilja undantag frånkraven enligt punkt 1 a-f under förutsättning att den berörda anlägg-ningen ställs under officiell övervakning i 30 dagar och att undantagetförenas med villkor om framförallt följande:
— Bestämmelserna i artikel 4.2 a, b, d, e och f skall gälla.
— Inga fjäderfän får lämna anläggningen utom för att transporteras
direkt till ett slakteri som den behöriga myndigheten har utsett.
Den myndighet som har ansvaret för detta slakteri skall underrättas om
avsikten att sända dit fjäderfäna för slakt och så snart fjäderfäna anlänttill slakteriet skall de hållas avskilda och slaktas avskilda från andra
fjäderfän.
4. Färskt kött från sådana fjäderfän som avses i punkt 3 i denna
artikel skall kontrollmärkas enligt artikel 5.1 i direktiv 91/494/EEG.
5. Bestämmelserna i punkt 3 skall omprövas mot bakgrund av nya
forskningsresultat och med sikte på att anta harmoniserade regler om
hur vaccin mot Newcastlesjukan skall användas inom gemenskapen.
Artikel 6
För anläggningar med två eller flera separata flockar får den behöriga
myndigheten i enlighet med de kriterier som kommissionen fastställt
enligt förfarandet i artikel 25 bevilja undantag från kraven i artikel 5.1
i fråga om friska flockar i en smittad anläggning, under förutsättningatt den officiella veterinären har bekräftat att verksamheten där är avsådant slag att flockarna är fullständigt åtskilda i fråga om inhysning,skötsel och utfodring, så att viruset inte kan spridas från den enaflocken till den andra.1992L0066 — SV — 05.06.2003 — 002.001 — 5
▼B
Artikel 7
1. Den epizootiologiska undersökningen skall avse
— under vilken tid Newcastlesjukan kan ha funnits i anläggningen
eller i duvslaget,
— hur Newcastlesjukan kan ha kommit till anläggningen eller
duvslaget och uppspårande av andra anläggningar eller duvslag där
fjäderfän, duvor eller andra fåglar som hålls i fångenskap kan ha
smittats eller blivit smittbärande på samma sätt,
— förflyttning av personer, fjäderfän, duvor eller andra fåglar som
hålls i fångenskap eller andra djur, fordon, ägg, kött och kroppar
och alla redskap eller allt material som kan tänkas ha överförtviruset till eller från anläggningen eller duvslaget i fråga.
2. En krisgrupp skall bildas med uppgift att fullständigt samordna
alla de åtgärder som krävs för att utrota Newcastlesjukan så snabbtsom möjligt samt att genomföra den epizootiologiska undersökningen.
Allmänna regler för nationella krisgrupper och gemenskapens kris-
grupper skall fastställas av rådet på ett förslag från kommissionen somdenna har antagit med kvalificerad majoritet.
Artikel 8
1. Om den officiella veterinären har skäl att misstänka att fjäderfän i
en anläggning kan ha smittats genom förflyttning av personer, djureller fordon eller på något annat sätt, skall anläggningen ställas under
officiell kontroll enligt punkt 2.
2. Syftet med den officiella kontrollen skall vara att omedelbart
klarlägga varje misstänkt fall av Newcastlesjukan, att räkna fjäderfänaoch kontrollera förflyttningar av fjäderfä samt, om det är lämpligt,vidta de åtgärder som anges i punkt 3.
3. När en anläggning står under officiell kontroll enligt punkt 1 och
2 skall den behöriga myndigheten förbjuda att fjäderfän avlägsnas frånanläggningen utom för att under officiell övervakning transporteras
direkt till ett slakteri för omedelbar slakt. Innan en sådan transport
tillåts skall den officiella veterinären ha utfört en klinisk undersökningav alla fjäderfän i anläggningen för att fastställa att ingen Newcastle-sjuka förekommer i anläggningen. Förflyttningsrestriktionerna enligtdenna artikel skall gälla i 21 dagar från den dag då en eventuellöverföring av smittan senast kan ha ägt rum; de skall dock alltid gälla
i minst sju dagar från den dag då de infördes.
4. Om förhållandena anses tillåta detta, får den behöriga myndig-
heten begränsa åtgärderna enligt denna artikel till en del av
anläggningen och till de fjäderfän som finns i den delen, underförutsättning att dessa fjäderfän har inhysts, skötts och utfodrats i full-ständig avskildhet och av särskild personal.
5. Om den officiella veterinären har anledning misstänka att
tävlingsduvor eller något duvslag har smittats av Newcastlesjukansvirus, skall han vidta alla lämpliga åtgärder för att säkerställa att
duvslaget underkastas restriktioner med förbud under 21 dagar mot att
tävlingsduvorna lämnar duvslaget.
Artikel 9
1. Så snart diagnosen på Newcastlesjuka hos fjäderfäna har
bekräftats officiellt skall medlemsstaterna säkerställa att den behöriga
myndigheten kring den smittade anläggningen upprättar ett kontrol-lområde med en radie av minst tre kilometer, som i sin tur skall liggainom ett övervakningsområde med en radie av minst tio kilometer.
Områdena skall avgränsas med hänsyn till de geografiska, administra-
tiva, ekologiska och epizootiologiska faktorer som är relevanta förNewcastlesjuka och med hänsyn till kontrollmöjligheterna.1992L0066 — SV — 05.06.2003 — 002.001 — 6
▼B
2. Åtgärderna inom kontrollområdet skall omfatta följande:
a) Kartläggning av alla anläggningar som håller fjäderfän inom
området.
b) Regelbundna besöki alla anläggningar som har fjäderfän, en k linisk
undersökning av dessa fjäderfän och, vid behov, provtagning för
laboratorieundersökning. Ett protokoll över besök och iakttagelserskall upprättas.
c) Alla fjäderfän skall hållas kvar i sina stallar eller på någon annan
plats där de kan isoleras.
d) Lämpliga desinficeringsmedel skall användas vid anläggningens in-
och utgångar.
e) Förflyttningar av personer som hanterar fjäderfä, fjäderfäkroppar
och ägg samt fordon som transporterar fjäderfä, fjäderfäkropparoch ägg skall kontrolleras inom området. Fjäderfätransporter skall iprincip vara förbjudna, utom för transitering på huvudvägar ellerhuvudjärnvägar.
f) Det skall vara förbjudet att utan tillstånd från den behöriga myndig-
heten flytta fjäderfän och kläckningsägg från den anläggning där de
finns. Tillstånd får lämnas i följande fall:
i) Transport av fjäderfän till omedelbar slakt vid ett slakteri som
helst skall vara beläget inom det smittade området eller, om
detta inte är möjligt, till ett slakteri utanför det smittade området
som är utsett av den behöriga myndigheten. Detta fågelkött skallvara kontrollmärkt enligt artikel 5.1 i direktiv 91/494/EEG (
1).
ii) Transport av daggamla kycklingar eller värpningsklara unghöns
inom övervakningsområdet till en anläggning där det inte finns
några andra fjäderfän. De medlemsstater som inte har möjlighet
att ordna med transport av daggamla kycklingar eller värpning-sklara unghöns till en anläggning i övervakningsområdet kandockmed tillämpning av förfarandet i artik el 25 bemyndigasatt låta transportera dessa kycklingar och unghöns till en anlägg-ning utanför övervakningsområdet. Denna anläggning skall
ställas under den officiella kontroll som anges i artikel 8.2.
iii) Transport av kläckningsägg till ett kläckeri som den behöriga
myndigheten har utsett. Före avsändandet skall äggen och derasförpackningar desinficeras.
Transporter enligt i, ii och iii skall genomföras som direkttransporter
och under officiell kontroll. Innan tillstånd ges skall den officiellaveterinären ha gjort en hälsokontroll på anläggningen. De transport-medel som används skall rengöras och desinficeras före och efter
användningen.
g) Det skall vara förbjudet att utan tillstånd flytta eller sprida använt
strö eller fågelgödsel.
h) Det skall råda förbud mot marknader, utställningar eller annat
sammanförande av fjäderfän eller andra fåglar.
3. Åtgärderna i kontrollområdet skall vidmakthållas i minst 21 dagar
efter det att den inledande rengöringen och desinficeringen har ägt rumi den smittade anläggningen i enlighet med artikel 11. Kontrollområdetskall därefter ingå i övervakningsområdet.
4. Åtgärderna inom övervakningsområdet skall omfatta följande:
a) En kartläggning av alla anläggningar som har fjäderfän inom
området.
b) Kontroll av förflyttningar inom området av fjäderfän och
kläckningsägg.
c) Förbud mot förflyttningar av fjäderfän från området under de första
15 dagarna, utom för transport direkt till ett sådant slakteri utanförövervakningsområdet som har utsetts av den behöriga myndigheten.1992L0066 — SV — 05.06.2003 — 002.001 — 7
(1) Rådets direktiv 91/494/EEG av den 26 juni 1991 om djurhälsovillkor för
handel med färskt kött av fjäderfä inom gemenskapen och import av sådant
kött från tredje land (EGT nr L 268, 24.9.1991, s. 35).
▼B
Detta fågelkött skall vara kontrollmärkt enligt artikel 5 i direktiv 91/
494/EEG.
d) Förbud mot förflyttning av kläckningsägg från övervaknings-
området, utom för transport till ett sådant kläckeri som den
behöriga myndigheten har utsett. Äggen och deras förpackningarskall desinficeras före avsändandet.
e) Förbud mot att flytta använt strö eller fågelgödsel från området.
f) Förbud mot marknader, utställningar eller annat sammanförande av
fjäderfän eller andra fåglar.
g) Utan att det påverkar tillämpningen av a och b, förbud mot transport
av fjäderfän, utom för transitering på huvudvägar eller huvud-
järnvägar.
5. Åtgärderna i övervakningsområdet skall vidmakthållas i minst 30
dagar efter det att den inledande rengöringen och desinficeringen har
ägt rum i den smittade anläggningen i enlighet med artikel 11.
6. Är områdena belägna inom flera medlemsstaters territorier skall
de behöriga myndigheterna i de berörda medlemsstaterna gemensamtfastställa de områden som avses i punkt 1. Om det behövs skallkontroll- och övervakningsområdena fastställas enligt förfarandet iartikel 25.
7. Om den epizootiologiska undersökningen enligt artikel 7 bekräftar
att utbrottet beror på en smitta som inte har spritt sig, kan kontroll- ochövervakningsområdenas storlek och den tid under vilken områdena
skall behållas, begränsas enligt förfarandet i artikel 25.
Artikel 10
Medlemsstaterna skall säkerställa att
a) den behöriga myndigheten vidtar sådana åtgärder att det går att
spåra transporter av ägg, fjäderfän och fåglar i fångenskap,
b) den som äger eller sköter fjäderfäna, tävlingsduvorna eller de fåglar
som hålls i fångenskap är skyldig att på begäran lämna den behörigamyndigheten uppgifter om de fjäderfän och ägg som förts till ellerfrån hans anläggning och uppgifter om vilka tävlingar eller utställ-ningar som tävlingsduvorna har deltagit i,
c) var och en som transporterar eller handlar med fjäderfän, ägg,
tävlingsduvor eller fåglar i fångenskap kan lämna den behörigamyndigheten uppgifter om förflyttningar av de fjäderfän, ägg,tävlingsduvor och fåglar i fångenskap som han har transporterateller handlat med samt redovisa alla detaljer om detta.
Artikel 11
Medlemsstaterna skall säkerställa
a) att de desinficeringsmedel och koncentrationer av sådana medel som
används är officiellt godkända av den behöriga myndigheten,
b) att rengöring och desinficering utförs under officiell övervakning i
enlighet med
i) de direktiv som ges av den officiellt förordnade veterinären,
ii) det förfarande för rengöring och desinficering av en smittad
anläggning som anges i bilaga 2.
Artikel 12
För att påvisa förekomsten av Newcastlesjukans virus skall prover
samlas in och laboratorietester utföras i enlighet med bilaga 3.
Artikel 13
Medlemsstaterna skall säkerställa att den ansvariga myndigheten vidtar
alla åtgärder som behövs för att alla personer inom kontroll- ochövervakningsområdena skall få full kännedom om gällande restriktioner1992L0066 — SV — 05.06.2003 — 002.001 — 8
▼B
och göra allt som behövs för att dessa åtgärder skall genomföras på ett
riktigt sätt.
Artikel 14
1. Medlemsstaterna skall säkerställa att det i varje medlemsstat utses
a) ett nationellt laboratorium där tekniska resurser och specialutbildad
personal ständigt finns tillgängliga för fullständig antigeniskoch
biologisk typning av Newcastlesjukans virus och för bekräftelse av
resultat från regionala diagnostiska laboratorier,
b) ett nationellt laboratorium som skall testa de reagenser som används
vid de regionala laboratorierna,
c) ett nationellt institut eller laboratorium där vacciner som är
godkända för profylaktisk användning i det landet, eller som skallförvaras i beredskapslager, kan testas med avseende på verkan, kraftoch renhet.
2. De nationella laboratorier som räknas upp i bilaga 4 skall ansvara
för samordningen av normer och metoder för diagnostisering, använd-ning av reagenser och test av vacciner.
3. De nationella laboratorier som räknas upp i bilaga 4 skall ansvara
för samordningen av de normer och metoder för diagnostisering somfastställts för varje laboratorium som diagnostiserar Newcastlesjukan imedlemsstaten. I detta syfte
a) får de förse nationella laboratorier med diagnostiska reagenser,
b) skall de kontrollera kvaliteten hos alla diagnostiska reagenser som
används i den medlemsstaten,
c) skall de med jämna mellanrum ordna jämförande tester,
d) skall de hålla isolat av Newcastlesjukans virus från fall som
bekräftats i den medlemsstaten,
e) skall de bekräfta positiva resultat från regionala diagnoslaboratorier.
4. De nationella laboratorier som räknas upp i bilaga 4 skall samar-
beta med det referenslaboratorium för gemenskapen som avses i artikel15.
Artikel 15
Gemenskapens referenslaboratorium för Newcastlesjukan anges i bilaga
5. Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i beslut 90/424/EEG (
1), särskilt artikel 28 i detta, skall laboratoriet ha de befogen-
heter och uppgifter som anges i bilagan.
Artikel 16
1. Medlemsstaterna skall säkerställa att
a) vaccinering mot Newcastlesjukan med vacciner som har godkänts
av den behöriga myndigheten kan ske i profylaktiskt syfte ellersom ett komplement till de bekämpningsåtgärder som sätts in vidett sjukdomsutbrott,
b) de enda tillåtna vaccinerna är sådana som har godkänts för
utsläppande på marknaden av den behöriga myndigheten i denmedlemsstat där vaccinet skall användas.
2. Ytterligare kriterier för användning av vacciner mot Newcastle-
sjukan får fastställas enligt förfarandet i artikel 25.
Artikel 17
1. En medlemsstat som i profylaktiskt syfte använder frivillig eller
obligatorisk vaccination mot Newcastlesjukan skall underrätta kommis-sionen och de övriga medlemsstaterna om detta.1992L0066 — SV — 05.06.2003 — 002.001 — 9
(1) EGT nr L 224, 18.8.1990, s. 19.
▼B
2. En underrättelse enligt punkt 1 skall innehålla uppgifter om
— egenskaper och sammansättning hos det vaccin som skall användas,
— regler för övervakning av distribution, lagring och användning av
vaccinerna,
— de arter och kategorier av fjäderfän som får eller skall vaccineras,— de områden, där vaccineringen får eller skall äga rum,— skälen till att vaccination utförs.
3. Medlemsstaterna får besluta ett vaccinationsprogram för tävlings-
duvor. De skall i så fall underrätta kommissionen om detta. Utan att detpåverkar tillämpningen av ett sådant program skall medlemsstaterna setill att de som anordnar tävlingar och utställningar vidtar de åtgärder
som behövs för att säkerställa att endast sådana tävlingsduvor som har
vaccinerats mot Newcastlesjukan deltar i tävlingar och utställningar.
4. Regler för genomförande av denna artikel, särskilt om vilka krite-
rier som skall gälla och om vilka undantag som får beviljas medhänsyn till hälsotillståndet i medlemsstaten, skall fastställas enligt
förfarandet i artikel 25.
Artikel 18
1. Som ett komplement till andra föreskrivna bekämpningsåtgärder
när förekomst av Newcastlesjukan har bekräftats skall medlemsstaternasäkerställa att den behöriga myndigheten dels kan avgränsa en zon därangivna fjäderfäarter omedelbart och systematiskt skall vaccinerasunder officiell kontroll, dels kan bestämma en tidrymd inom vilken
vaccinationen skall ske (vaccination i samband med sjukdomsutbrott).
En medlemsstat som genomför vaccination i samband med sjukdoms-utbrott skall genom Ständiga veterinärkommittén, som inrättats genombeslut 68/361/EEG (
1), underrätta kommissionen och de övriga
medlemsstaterna om sjukläget och vaccinationsprogrammet.
2. I fall som avses i punkt 1 är det förbjudet att vaccinera eller
omvaccinera fjäderfä i en anläggning där sådana restriktioner gällersom anges i artikel 4.
3. I fall söm avses i punkt 1 gäller följande:
a) De angivna fjäderfäarterna skall vaccineras så snart som möjligt.
b) Alla de fjäderfän av de angivna arterna som är födda i eller
överförda till en anläggning inom vaccinationsområdet skall vacci-neras eller ha vaccinerats.
c) Alla fjäderfän av de angivna arterna som hålls i anläggningar inom
vaccinationsområdet skall förbli där under hela vaccinationsperiodenenligt punkt 1 med undantag för
— daggamla kycklingar som flyttats till en anläggning inom vacci-
nationsområdet där de skall vaccineras,
— fjäderfän som flyttas direkt till ett slakteri för omedelbar slakt.
Om slakteriet ligger utanför vaccinationsområdet får fjäderfänainte flyttas förrän den officiella veterinären har gjort en hälso-kontroll i anläggningen.
d) När vaccinationerna enligt a har slutförts, får förflyttning från vacci-
nationsområdet tillåtas för
— daggamla kycklingar avsedda för köttproduktion till en anlägg-
ning där de skall vaccineras, varvid anläggningen i fråga skallstå under övervakning tills de förflyttade fjäderfäna har slaktats,
— fjäderfän som har vaccinerats mer än 21 dagar tidigare och är
avsedda för omedelbar slakt,
— kläckningsägg som kommer från en avelsbesättning som vacci-
nerats minst 21 dagar tidigare. Äggen och deras emballage skalldesinficeras före förflyttningen.1992L0066 — SV — 05.06.2003 — 002.001 — 10
(1) EGT nr L 255, 18.10.1968, s. 23.
▼B
4. Åtgärderna enligt punkt 3 b och d skall gälla i tre månader efter
det att vaccinationen enligt punkt 1 har slutförts. De kan förlängas meden eller flera perioder om vardera tre månader.
5. Med avvikelse från punkt 3 a och b får den ansvariga myndig-
heten undanta vissa flockar av särskilt vetenskapligt värde frånsystematiskvaccination, under förutsättning att myndigheten har
vidtagit alla åtgärder som krävs för att säkert skydda deras hälsa och
regelbundet låta dem genomgå serologiska kontroller.
6. Kommissionen skall följa sjukdomens utveckling och kan om så
behövs fatta beslut enligt förfarandet i artikel 25, i synnerhet om
kontroll av förflyttningar och vaccinationer.
Artikel 19
1. Om tävlingsduvor eller fåglar som hålls i fångenskap misstänks
vara smittade av Newcastlesjukan, skall medlemsstaterna se till attden officiella veterinären omedelbart påbörjar en undersökning för attbekräfta eller anmäla att sjukdomen har brutit ut. Han skall i synnerhet
ta eller låta ta prover som är nödvändiga för en undersökning vid labo-
ratorium.
2. Så snart den behöriga myndigheten har underrättats om miss-
tanken skall den sätta anläggningen eller duvslaget under officiell
övervakning och beordra att inga duvor eller fåglar som hålls i fången-skap, och ingenting som kan tänkas sprida Newcastlesjukan får lämnaduvslaget eller anläggningen.
3. Åtgärderna enligt punkt 1 och 2 får avbrytas först när den offici-
ella veterinären inte längre misstänker förekomst av Newcastlesjukan.
4. Så snart förekomst av Newcastlesjukan har bekräftats officiellt
skall den behöriga myndigheten bland annat vidta följande åtgärder:
a) Beordra att de bekämpnings- och utrotningsåtgärder som anges i
artikel 5.1 a, b, e och f skall tillämpas på tävlingsduvor eller fåglar
som hålls i fångenskap och på duvslag eller anläggningar som har
smittats med Newcastlesjukan, eller
b) åtminstone
i) förbjuda för en tid av minst 60 dagar efter det att de kliniska
symtomen på Newcastlesjukan har försvunnit, att duvor ellerfåglar som hålls i fångenskap lämnar duvslaget eller anlägg-ningen,
ii) beordra att allt material eller avfall som kan tänkas vara konta-
minerat destrueras eller behandlas. Behandlingen skallsäkerställa att varje förekommande virus av Newcastlesjukanoch allt avfall, som har hopat sig under de 60 dagar som avses
i punkt 4 b i, förstörs.
c) Beordra en epizootiologisk undersökning i enlighet med artikel 7.
5. I den omfattning som behövs för att bestämmelserna i denna
artikel skall kunna tillämpas skall medlemsstaterna, genom Ständigaveterinärkommittén, till kommissionen lämna en sådan underrättelse
om sjukläget och vidtagna åtgärder som det finns en förebild för i
bilaga 6.
Artikel 20
1. Matavfall från internationella transportmedel som fartyg, land-
fordon eller flygplan får inte användas som foder åt fjäderfä. Sådantavfall skall samlas upp och destrueras under officiell övervakning.
2. Matavfall av annat slag än det som avses i punkt 1 eller matrester
av fjäderfä får användas som foder åt fjäderfä först efter värmebehand-ling med lämpliga hjälpmedel som säkerställer att sjukdomen inte kanöverföras och att Newcastlesjukans virus har förintats.
3. Om så behövs skall kommissionen i enlighet med förfarandet i
artikel 25 fastställa närmare bestämmelser för hur punkt 2 skall genom-föras.1992L0066 — SV — 05.06.2003 — 002.001 — 11
▼B
Artikel 21
1. Varje medlemsstat skall upprätta en beredskapsplan med uppgifter
om de nationella åtgärder som skall vidtas om Newcastlesjukan skulle
bryta ut.
Denna plan skall syfta till att anordningar, utrustning, personal och all
annan lämplig materiel som behövs för att snabbt och effektivt utrotasjukdomen finns att tillgå. Den skall innehålla exakta uppgifter om det
vaccin som varje medlemsstat anser sig behöva vid vaccination i
samband med sjukdomsutbrott.
2. Kriterier för hur planen skall upprättas finns i bilaga 7.3. Planer som upprättas i enlighet med kriterierna i bilaga 7 skall
överlämnas till kommissionen senast sex månader efter det att detta
direktiv har trätt i kraft.
4. Kommissionen skall granska planerna för att avgöra om de är
ändamålsenliga samt föreslå den berörda medlemsstaten varje ändringsom behövs, särskilt för att säkerställa att de är förenliga med de övrigamedlemsstaternas planer.
Kommissionen skall godkänna planerna, med eventuella ändringar,
enligt förfarandet i artikel 25.
Planerna får efteråt ändras eller kompletteras enligt samma förfarande
med hänsyn till hur förhållandena utvecklas.
Artikel 22
Experter från kommissionen får i samarbete med de behöriga myndig-
heterna utföra stickprovskontroller på fältet i den utsträckning sombehövs för att säkerställa en enhetlig tillämpning av detta direktiv. Idetta syfte får de genom att inspektera ett representativt urval avanläggningar kontrollera att de ansvariga myndigheterna övervakar attdessa anläggningar uppfyller kraven enligt detta direktiv. Kommis-
sionen skall underrätta medlemsstaterna om resultatet av kontrollerna.
Den medlemsstat på vars territorium inspektionen utförs skall lämna
experterna all den hjälp som behövs för att de skall kunna fullgörasina uppgifter.
Allmänna regler för tillämpningen av denna artikel skall antas enligt
förfarandet i artikel 25.
Artikel 23
De närmare villkoren för gemenskapens ekonomiska bidrag till åtgärder
i samband med tillämpningen av detta direktiv fastställs i beslut 90/424/EEG.
Artikel 24
På kommissionens förslag skall rådet med kvalificerad majoritet besluta
om ändring av bilagorna om och när detta behövs, särskilt med hänsyntill utvecklingen inom forskning och diagnostik.
Artikel 25
1. Kommissionen skall biträdas av Ständiga kommittén för livsme-
delskedjan och djurhälsa, som inrättats genom artikel 58 i förordning(EG) nr 178/2002 (
1).
2. När det hänvisas till denna artikel skall artiklarna 5 och 7 i beslut
1999/468/EG (2) tillämpas.
Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre
månader.1992L0066 — SV — 05.06.2003 — 002.001 — 12
(1) EGT L 31, 1.2.2002, s. 1.
(2) EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.▼M1
▼M1
3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.
Artikel 26
1. Medlemsstaterna skall före den 1 oktober 1993 sätta i kraft de
lagar och andra författningar som behövs för att följa detta direktiv.
De skall genast underrätta kommissionen om detta.
De författningar som medlemsstaterna sätter i kraft skall innehålla en
hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning närde offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall görasskall varje medlemsstat själv utfärda.
2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till
centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom detområde som omfattas av detta direktiv.
Artikel 27
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.1992L0066 — SV — 05.06.2003 — 002.001 — 13
▼B
▼B
BILAGA 1
TILLSTÅND ATT TRANSPORTERA ÄGG FRÅN EN ANLÄGGNING
FÖR VILKEN ARTIKEL 4.2 e I DETTA DIREKTIV GÄLLER
Transport av ägg från en misstänkt anläggning, för vilken bestämmelserna i
artikel 4.2 e gäller, till en anläggning som är godkänd för framställning och
förädling av äggprodukter i enlighet med bestämmelserna i artikel 6.1 i direktiv
89/437/EEG, i fortsättningen kallad den utsedda anläggningen, får endast ske
med tillstånd av den behöriga myndigheten och på följande villkor:
1. För att få avlägsnas från en misstänkt anläggning skall äggen
a) uppfylla kraven enligt kapitel IV i bilagan till direktiv 89/437/EEG,
b) skickas direkt från den misstänkta anläggningen till den utsedda anlägg-
ningen. Varje sändning skall före leveransen plomberas av den officiella
veterinären vid den misstänkta anläggningen och skall förbli plomberad
under hela transporten till den utsedda anläggningen.
2. Den officiella veterinären vid den misstänkta anläggningen skall underrätta
den behöriga myndigheten för den utsedda anläggningen om avsikten att
sända äggen dit.
3. Den behöriga myndigheten för den utsedda anläggningen skall säkerställa att
a) äggen enligt 1 b hålls avskilda från andra ägg från tidpunkten för
ankomsten tills de har bearbetats,
b) skalen från sådana ägg betraktas som högriskmaterial i enlighet med
artikel 2.2 i direktiv 90/667/EEG (1) och behandlas enligt kraven i kapitel
II i det direktivet,
c) förpackningsmaterialet och fordonen som använts för transporten av
äggen enligt 1 b liksom alla lokaliteter som äggen kommer i beröring
med rengörs och desinficeras på ett sådant sätt att alla virus av Newcastle-
sjuka förstörs,
d) den officiella veterinären vid den misstänkta anläggningen underrättas om
alla leveranser av förädlade ägg.1992L0066 — SV — 05.06.2003 — 002.001 — 14
(1) Rådets direktiv 90/667/EEG av den 27 november 1990 om fastställande av veterinära
bestämmelser om bortskaffande och bearbetning av animaliskt avfall och dessutsläppande på marknaden samt om förhindrande av sjukdomsalstrande organismer ifoder som härrör från djur eller fisksamt om ändring av direk tiv 90/425/EEG (EGT
nr L 363, 27.10.1990, s. 51).
▼B
BILAGA 2
RENGÖRING OCH DESINFICERING AV EN SMITTAD ANLÄGGNINGI.Inledande rengöring och desinficering
a) Alla delar av lokaliteterna där fjäderfäna varit inhysta samt alla delar av
andra byggnader, gårdar etc. som har blivit förorenade under slakten eller
i samband med obduktion skall så snart fågelkropparna har avlägsnats för
kvittblivning sprutas med ett desinficeringsmedel som är godkänt för
användning enligt artikel 11 i detta direktiv.
b) Alla vävnader från fjäderfä eller ägg som skulle kunna överföra smitta till
byggnader, gårdar, redskap etc. skall omsorgsfullt samlas upp och
förstöras tillsammans med fågelkropparna.
c) Det använda desinficeringsmedlet skall lämnas kvar på ytorna i minst 24
timmar.
II.Slutlig rengöring och desinficering
a) Alla ytor skall befrias från fett och smuts med avfettningsmedel och
tvättas med vatten.
b) Efter tvättning med vatten enligt a skall ytorna sprutas på nytt med desin-
ficeringsmedel.
c) Efter sju dagar skall lokaliteterna behandlas med avfettningsmedel,
sköljas med kallt vatten, sprutas med desinficeringsmedel och åter sköljas
med vatten.
d) Gödsel och använt strö skall behandlas på ett sådant sätt att viruset dör.
Någon av följande metoder skall ingå i behandlingen:
i) Förbränning eller behandling med ånga vid en temperatur av 70 ºC.
ii) Nedgrävning på sådant djup att det inte är åtkomligt för skadedjur
eller vilda fåglar.
iii) Stackning och fuktning (om så behövs för att underlätta fermenter-
ingen) och övertäckning så att temperaturen når upp till 20 ºC,
varefter stacken skall övertäckas till skydd mot skadedjur och vilda
fåglar samt lämnas så i 42 dagar.1992L0066 — SV — 05.06.2003 — 002.001 — 15
▼B
BILAGA 3
DIAGNOSTIKMETODER FÖR KONFIRMERING AV ELLER DIFFE-
RENTIAL DIAGNOS TILL NEWCASTELSJUKAN
Följande förfaranden för isolering och karaktärisering av Newcastlesjukans virus
skall ses som riktlinjer och minimiåtgärder vid diagnostisering av sjukdomen.
Det virus som orsakar Newcastlesjukan är prototypvirus för släktet paramyovi-
ridae. För närvarande finns det nio serologiskt särskiljbara typer av aviära
paramyxovirus och de betecknas PMV-1 till PMV-9. Alla Newcastlesjukans
virus tillhör typen PMV-1. För konfirmering av diagnos av och differential-
diagnos till Newcastlesjukan skall följande definition gälla:
Newcastle-sjuka: en infektion på fjäderfä orsakad av vilken som helst aviär stam
av paramyxovirus 1 (PMV-1) med ett intracerebralt patogenicitetsindex (ICPI)
som hos daggamla kycklingar överstiger 0,7.
KAPITEL 1
Provtagning och behandling av prover
1. Prover
Svabbprov från kloak (eller faeces) och från luftstrupen på sjuka fåglar;
faeces eller tarminnehåll, hjärnvävnad, luftstrupe, lungor, lever, mjälte och
andra organ som visar tydliga förändringar från fåglar som nyss dött.
2. Behandling av prover
De organ och vävnader som räknas upp i punkt 1 kan slås samman, men det
är viktigt att allt faekalt material behandlas för sig. Svabbproverna skall
placeras i så mycket antibiotikamedium att de blir helt täckta. Prover på
faeces och organ homogeniseras var för sig (i en tillsluten blandare eller
med hjälp av mortel och stöt och steril sand) i antibiotikamedium och späds
till en suspension av 10-20 % vikt/volym i mediet. Suspensionerna skall stå i
ca två timmar i rumstemperatur (eller längre tid vid 4 ºC) och sedan klar-
göras genom centrifugering (t. ex. 800-1000 g i 10 minuter).
3. Antibiotiskt medium
Olika laboratorier har med framgång använt olika beredningar av antibiotika-
media och de laboratorier som avses i bilaga 2 kan ge råd om detta i sina
respektive länder. Höga koncentrationer av antibiotika krävs för faecesprover
och en vanlig blandning består av 10000 enheter/ml penicillin, 10 mg/ml
streptomycin, 0,25 mg/ml gentamycin och 5000 enheter/ml mycostatin i
fosfatbuffrad saltlösning (PBS). Dessa mängder kan minskas ner till fem
gånger för vävnader och svabbprover från luftstrupe. För kontroll av klamy-
diaorganismer kan 50 mg/ml oxytetracyklin tillsättas. När mediet bereds är
det absolut nödvändigt att kontrollera pH-värdet efter tillsats av antibiotika
och justera det till pH 7,0-7,4.
KAPITEL 2
Isolering av virus
Virusisolering i embryonerade hönsägg
Supernatanten skall efter centrifugering inokuleras i mängder om 0,1-0,2 ml in i
allantoiskaviteten i vart och ett av minst fyra embryonerade hönsägg som har
varit inkuberade i åtta till tio dagar. Dessa ägg bör allra helst komma från en
särskild patogenfri flock, men om detta inte är möjligt går det att använda ägg
från en flock som har visats vara fri från antikroppar mot Newcastlesjukevirus.
De inokulerade äggen skall förvaras vid 37 ºC och genomlysas dagligen. Ägg
med döda eller döende embryon och alla ägg som är kvar sex dagar efter inoku-
lationen skall efter hand kylas till 4 ºC och allantois-amnionvätskorna skördas
och testas på förekomst av hemagglutinerande aktivitet. Om ingen hemaggluti-
nation kan påvisas skall ovannämnda förfarande upprepas med outspädd
allantois-amnionvätska som inokulationsmedel.
När hemagglutination påvisas skall förekomst av bakterier uteslutas genom
odling. Finns det bakterier i vätskan skall denna passera ett 450 nm membran-
filter, ytterligare antibiotika tillsättas och därefter inokuleras i embryonerade ägg
enligt ovan.1992L0066 — SV — 05.06.2003 — 002.001 — 16
▼B
KAPITEL 3
Differentialdiagnos
1.Preliminär differentiering
Avsikten är att alla hemagglutinerande virus skall skickas till det nationella
laboratorium som anges i bilaga 2 för fullständig identifiering, karaktäri-
sering och patogenicitetstester. Det är emellertid viktigt att tillfälliga
bekämpningsåtgärder mot Newcastlesjukan sätts in så snart som möjligt för
att begränsa virusets spridning och regionala laboratorier bör kunna identi-
fiera Newcastlesjukans virus. Äggskördar med hemagglutinerande aktivitet
skall därför undersökas i ett hemagglutinations-inhibitionstest enligt kapitel
5 och 6. Positiv inhibition, dvs. 24eller mer, med polyklonalt antiserum
som är specifikt för Newcastlesjukans virus och med en titer av minst 29
kan tjäna som en preliminär identifiering och föranleda inledande åtgärder.
2.Bekräftande identifiering
Det nationella laboratoriet skall utföra en fullständig differentialdiagnos av
varje förekommande hemagglutinationerande agens. Newcastlesjukans virus
skall på nytt fastställas genom inhibition i hemagglutinations-inhibitionstester
med monospecifika kyckling-antisera. Intracerebrala patogenicitetsindextester
enligt beskrivningen i kapitel 7 skall utföras på alla positiva isolat. Patogeni-
citetsindex som är högre än 0,7 tyder på förekomst av virus som kräver full
insats av bekämpningsåtgärder.
Det har på senare tid visat sig att man vid typning av Newcastlesjukans virus,
särskilt med hjälp av monoklonala antikroppar har kunnat gruppera stammar
och isolat. Det finns i synnerhet några monoklonala antikroppar som är speci-
fika för de vaccinstammar som används inom gemenskapens territorium och
som kan utnyttjas i enkla hemagglutinations-inhibitionstester.
Eftersom levande vaccinstammar ofta kan isoleras från fjäderfä ger den
snabba identifieringen vid det nationella laboratoriet enligt bilaga 2 uppen-
bara fördelar. För att göra det möjligt att bekräfta isolering av
vaccinationsvirus bör gemenskapens referenslaboratorium enligt artikel 14
förse de nationella laboratorierna med monoklonala antikroppar av detta slag.
De nationella laboratorierna skall sända samtliga hemagglutinerande agenser
till gemenskapens referenslaboratorium.
3.Ytterligare typning och karakterisering av isolat
Gemenskapens referenslaboratorium skall från de nationella laboratorierna
erhålla alla hemagglutinerande virus för vidare antigenstudier och genetisk
karakterisering för att i överensstämmelse med referenslaboratoriets funk-
tioner och uppgifter möjliggöra en bättre förståelse av sjukdomens eller
sjukdomarnas epizootiologi inom gemenskapen.
KAPITEL 4
Snabbtester för påvisande av virus och antikroppar mot Newcastlesjukans
virus
I det följande lämnas en redogörelse för snabbtester för påvisande av Newcast-
lesjukans virus hos vaccinerade fåglar och påvisande av antikroppar hos
ovaccinerade fåglar:
1.Påvisande av Newcastlesjukans virus
Flera snabbtester som direkt påvisar Newcastlesjukans antigener har tagits i
brukvid diagnostisering av infek tioner hos vaccinerade fåglar. De hittills
vanligaste är immunofluorescenstester på längdsnitt från luftstrupen och
immunoperoxidastester på hjärnvävnad. Det finns ingen anledning betvivla
att även andra direkta antigenpåvisande tester kan användas vid sådana viru-
sinfektioner som Newcastlesjukan.
Nackdelen med sådana tester är att det är opraktiskt att undersöka alla de
ställen hos vaccinerade fåglar där Newcastlesjukans virus skulle kunna repli-
ceras. Frånvaron av virus i luftstrupen utesluter exempelvis inte
virusreplikation i tarmen. Ingen direkt metod för påvisandet rekommenderas
för rutinmässig användning vid diagnostisering av Newcastlesjukan, även om
sådana metoder under vissa omständigheter kan ha praktisk betydelse.
2.Påvisande av antikroppar hos ovaccinerade fåglar
De flesta laboratorier som sysslar med diagnostisering av Newcastlesjukan
känner väl till hemagglutinations-inhibitionstestet och rekommendationen1992L0066 — SV — 05.06.2003 — 002.001 — 17
▼B
nedan hänför sig till detta test i fråga om mätning av antikroppar mot viruset.
ELISA kan också med framgång användas för att påvisa antikroppar mot
viruset. Om en ELISA önskas bli införd vid ett regionalt laboratorium bör
metoden användas under tillsyn av det nationella laboratorium som anges i
bilaga 2.
a) Prover
Blodprov tas på samtliga fåglar om flocken omfattar mindre än 20 fåglar
och på 20 fåglar om flocken är större (oberoende av flockens storlek ger
detta 99 % sannolikhet för att minst ett positivt serum kan påvisas om
25 % eller mer av flocken är positiv). Blodet skall koagulera varefter
serum avskiljs för test.
b) Påvisande av antikroppar
Enskilda serumprover testas på förekomst av antikroppar mot Newcastle-
sjukans virus i standardtester för hemagglutinations-inhibition enligt
beskrivningen i kapitel 6.
Det råder en viss oenighet i frågan om 4 eller 8 hemagglutinerande
enheter skall användas i hemagglutinations-inhibitionstester. Det torde
visa sig att båda kan användas och de nationella laboratorierna bör själva
få välja. Dock kommer mängden antigen att påverka den nivå där serumet
anses positivt — för 4 HAU anses ett serum positivt om det har en titer
av 24eller däröver, för 8 HAU anses ett serum positivt om det har en titer
av 23eller däröver.
KAPITEL 5
Hemagglutinationstest (HA-test)
Reagenser
1. Fosfatbuffrad isotonisksaltlösning (0,05 M) vid pH 7,0-7,4.2. Röda blodkroppar (RBC) från minst tre specifikt patogenfria kycklingar (om
sådana saknas kan blodet tas från fåglar som kontrolleras regelbundet och
som har visat sig fria från antikroppar mot Newcastlesjukans virus) slås
samman i en lika stor volym Alsevers lösning. Blodkropparna skall tvättas
minst tre gånger i PBS före användningen. För testet rekommenderas en 1-
procentig suspension (volym/volym) i PBS.
3. Som standardantigen representerande Newcastlesjukans virus rekommenderas
virusstammen Ulster 2C.
Förfarande
a) Fyll 0,025 ml PBS i varje brunn i en mikrotiterplatta av plast med V-formad
botten.
b) Placera 0,025 ml virussuspension (dvs. allantoisvätska) i den första brunnen.
c) Använd en mikrotitreringsutspädare och späd viruset genom tvåfaldsspädning
(1:2 till 1:4096) tvärs över plattan.
d) Fyll ytterligare 0,025 ml PBS i varje brunn.
e) Tillsätt 0,025 ml 1 % röda blodkroppar i varje brunn.
f) Blanda med lätta slag och låt blandningen stå i 4 ºC.
g) Avläs plattorna efter 30 — 40 minuter när de röda kontrollblodkropparna har
sjunkit. Avläs genom att luta plattan och observera om de röda blodkrop-
parna rinner tårformigt. Brunnar utan HA bör rinna med samma hastighet
som kontrollblodkroppar utan virus.
h) HA-titern är den brunn med den högsta spädningen där blodkropparna fort-
farande agglutinerar. Detta spädningssteg innehåller en HA-enhet (HAU). En
mera noggrann metod för bestämning av HA-titern är att utföra HA-tester på
virus från ett antal närliggande initialspädningar, dvs 1:3, 1:4, 1:5, 1:6 etc.
Detta rekommenderas vid fastställande av antigeninnehållet i virusskördar
som skall användas i hemagglutinations-inhibitionstester (kapitel 6).
KAPITEL 6
Hemagglutinations-inhibitionstest (HI-test)
Reagenser (se kapitel 5)
a) Fosfatbuffrad saltlösning (PBS).
b) Allantoisvätska som innehåller virus utspädd med PBS till 4 eller 8 HAU per
0,025 ml.1992L0066 — SV — 05.06.2003 — 002.001 — 18
▼B
c) 1 % röda blodkroppar från kyckling.
d) Negativt kontrollserum från kyckling.
e) Positivt kontrollserum.
Förfarande
a) Fyll 0,025 ml PBS i alla brunnarna på en mikrotiterplatta av plast med V-
formade brunnar.
b) Placera 0,025 ml serum i plattans första brunn.
c) Använd mikrotitreringsutspädare och späd serumet genom tvåfaldsspädning i
resterande brunnar tvärs över plattan.
d) Tillsätt 0,025 ml utspädd allantoisvätska som innehåller 4 eller 8 HAU.
e) Blanda med lätta slag och placera plattan i 4 ºC i minst 60 minuter eller i
rumstemperatur i minst 30 minuter.
f) Tillsätt 0,025 ml 1 % röda blodkroppar i alla brunnar.
g) Blanda genom att slå lätt och placera plattan i 4 ºC.h) Plattorna avläses efter 30 — 40 minuter när de röda kontrollblodkropparna
har sjunkit. Avläs genom att luta plattorna och se om de röda blodkropparna
rinner tårformigt med samma hastighet som blodkontrollen (0,025 ml) och
PBS (0,05 ml).
i) HI-titern är den brunn med den högsta spädningen av antiserum som ger full-
ständig inhibition av fyra eller åtta virusenheter (i varje test skall ingå en
HA-titrering som bekräftar att det finns tillräckligt med HAU).
j) Värdet av resultaten är beroende av om man uppnår en titer som är lägre än
2
3för 4 HAU eller 22för 8 HAU med ett negativt kontrollserum och en titer
som avviker högst ett spädningssteg från den kända titern på det positiva
kontrollserumet.
KAPITEL 7
Intracerebralt patogenicitetsindex
1. Infektiös nyskördad allantoisvätska (HA-titern skall vara högre än 24) späds
1:10 i steril isotonisksaltlösning (antik roppar får inte användas).
2. 0,05 ml utspätt virus injiceras intracerebralt i var och en av 10 daggamla
kycklingar (dvs. 24-40 timmar efter kläckningen). Kycklingarna skall komma
från en specifikt patogenfri flock.
3. Fåglarna undersöks i 8 dagar med 24 timmars mellanrum.4. Vid varje observation antecknas för varje fågel: normal (0), sjuk (1), död (2).5. Anteckna resultat och beräkna index enligt exemplet:
Kliniska symptomDag efter inokulation
(antal fåglar)
12345678Samman-
lagtresultat
Normal 10 4 0 0 0 0 0 0 14 × 0 = 0
Sjuk0 6 10 4 0 0 0 0 20 × 1 = 20
D ö d 00 061 01 0 1 01 0 4 6 × 2 = 9 2
Totalt = 112
Index = medelresultat per fågel per observation = 112/80 = 1,4
KAPITEL 8
Bedömning av plaquebildningsförmågan
1. Det är vanligen bäst att använda ett antal olika virusspädningar för att
säkerställa att antalet plaque på plattan är optimalt. Tiofaldiga spädningar
upp till 10−7i PBS bör räcka.
2. Konfluerande monolager av kycklingembryoceller eller en lämplig cellinje
(exempelvis MDBK) bereds i petriskålar med 5 cm diameter.1992L0066 — SV — 05.06.2003 — 002.001 — 19
▼B
3. 0,2 ml av varje virusspädning tillsätts var och en av två petriskålar och
viruset får absorbera i 30 minuter.
4. Efter tvättning med PBS tre gånger täcks de infekterade cellerna med
lämpligt medium som innehåller 1 % vikt/volym agar och antingen 0,01 mg/
ml trypsin eller inget trypsin alls. Det är viktigt att inget serum tillsätts det
överliggande mediet.
5. Efter 72 timmars inkubation vid 37 ºC bör plaquen ha nått tillräcklig storlek.
De syns bäst om man avlägsnar täckskiktet av agar och färgar cellagret med
kristallviolett (0,5 % vikt/volym) i 25 % volym/volym etanol.
6. Alla virus bör ge klara plaque om de har inkuberats med trypsin i täckskiktet.
Saknas trypsin i täckskiktet produceras plaque endast av virus som är viru-
lenta för kycklingar.1992L0066 — SV — 05.06.2003 — 002.001 — 20
▼B
BILAGA 4
LISTA ÖVER NATIONELLA LABORATORIER FÖR NEWCASTELSJUKAN
BELGIEN Institut National de Recherches Vétérinaires (INRV),
Groeselenberg 99,
B-1180 Bruxelles
DANMARK Statens Veterinære Serumlaboratorium,
Afdeling for Fjerkræsygdomme
Hangøvej 2
DK-8200 Aarhus N
TYSKLAND Bundesforschungsanstalt für Viruskrankheiten der Tiere
Anstaltsteil Riems (Friedrich-Löffler-Institut)
D-O-2201 Insel Riems
FRANKRIKE Centre National d'Etudes Vétérinaires et Alimentaires — Labo-
ratoire Central de Recherches Agricoles et Porcines
B. P. 53
F-22440 Ploufragan
GREKLAND Ινστιτούτο Λοιµωδών και Παρασιτικών Νοσηµάτων
Νεαπόλεως 25
Αγ. Παρασκευή —Ατθήνα, Ελλάς
Institut de Maladies infectieuses et parasitaires d'Athènes
Neapoleos 25
Ag. Paraskevi, - GR-Athen
IRLAND Veterinary Research Laboratory
Abbotstown
Castleknock, IRL-Dublin 15
ITALIEN Istituto Zooprofilattico Sperimentale di Padova
Via G. Orus n. 2
I-35100 Padova
LUXEMBURG Institut National de Recherches Vétérinaires
Groeselenberg 99
B-1180 Bruxelles
NEDERLÄNDERNA Centraal Diergeneeskundig Instituut
Vestiging Virologie
Houtribweg 39
NL-8221 RA Lelystad
PORTUGAL Laboratório Nacional de Investigação Veterinária (LNIV)
Estrada de Benfica 701
P-1500 Lisboa
SPANIEN Laboratorio de Sanidad y Producción Animal de Zona Franca,
Circunvalación — Tramo 6
Esquina Calle 3
E-08004 Barcelona
FÖRENADE KUNGARIKET Central Veterinary Laboratory
New Haw, Weybridge
GB-Surrey KT15 3NB
ÖSTERRIKE Bundesanstalt für Virusseuchenbekämpfung, Wien-Hetzendorf
FINLAND Eläinlääkintä- ja elintarvikelaitos, Helsinki — Anstalten för
veterinärmedicin och livsmedel, Helsingfors
SVERIGE Statens veterinärmedicinska anstalt, Uppsala1992L0066 — SV — 05.06.2003 — 002.001 — 21
▼A1
▼B
BILAGA 5
GEMENSKAPENS REFERENSLABORATORIUM FÖR NEWCASTEL-
SJUKAN
Laboratoriets namn:
Central Veterinary Laboratory
New Haw
Weybridge
GB-Surrey KT15 3NBFörenade kungariket
Gemenskapens referenslaboratorium för Newcastlesjukan skall ha följande funk-
tioner och uppgifter:
1. Att i samråd med kommissionen samordna de metoder som medlemsstaterna
använder för diagnostisering av Newcastlesjukan, särskilt genom att
a) typa, förvara och tillhandahålla stammar av Newcastlesjukans virus för
serologiska tester och beredning av antiserum,
b) förse de nationella referenslaboratorierna med standardserum och andra
referensreagenser för standardisering av de tester och reagenser som
används i varje medlemsstat,
c) bygga upp och vidmakthålla en uppsättning virusstammar och isolat av
Newcastlesjukan,
d) organisera regelbundet återkommande jämförande tester av diagnostiska
förfaranden inom gemenskapen,
e) samla in och jämföra data och information om använda diagnosmetoder
och resultat av tester som har utförts inom gemenskapen,
f) utföra bestämningar av virusisolat av Newcastlesjukan med hjälp av de
modernaste metoder som står till förfogande för att vinna ökad insikt i
Newcastlesjukans epizootiologi,
g) följa utvecklingen i hela världen vad avser övervakning, epizootiologi och
förebyggande åtgärder i samband med Newcastlesjukan,
h) anlita experter på Newcastlesjukan och andra relevanta virus för att
möjliggöra en snabb differentialdiagnos,
i) förvärva ingående kännedom om beredning och användning av veterinär-
medicinska immunologiska produkter som används för att utrota och
bekämpa Newcastlesjukan.
2. Att aktivt medverka vid diagnostisering av sjukdomar som tyder på utbrott av
Newcastlesjukan i medlemsstaterna genom att ta emot virusisolat för att
bekräfta diagnosen, karaktärisera viruset och utföra epizootiologiska
undersökningar.
3. Att underlätta utbildning eller omskolning av experter på laboratoriediagnos-
tisering i syfte att harmonisera metodiken inom hela gemenskapen.1992L0066 — SV — 05.06.2003 — 002.001 — 22
▼B
BILAGA 6
1992L0066 — SV — 05.06.2003 — 002.001 — 23
▼B
BILAGA 7
MINIMIKRITERIER FÖR BEREDSKAPSPLANER
Beredskapsplaner skall uppfylla minst följande kriterier:
1. En nationell ledningscentral skall upprättas för att samordna alla
bekämpningsåtgärder i den berörda medlemsstaten.
2. En lista skall göras upp över sådana lokala centraler för bekämpning av
sjukdomen som har tillräckliga resurser för att samordna åtgärderna för
bekämpning av sjukdomen på lokal nivå.
3. Utförliga uppgifter om de personer som medverkar i bekämpningen, deras
kompetens och deras ansvarsområden skall ges.
4. Varje lokal central för bekämpning av sjukdomen skall snabbt kunna
kontakta personer eller organisationer som direkt eller indirekt berörs av
ett utbrott.
5. Utrustning och materiel skall finnas tillgänglig så att sjukdomen kan
bekämpas effektivt.
6. Utförliga instruktioner skall finnas om vilka åtgärder som skall vidtas, bland
annat om hur djurkroppar skall bortskaffas, när misstanke om smittade eller
smittbärande fåglar uppstår och bekräftas.
7. Utbildningsprogram för att vidmakthålla och utveckla kunskaper i fältarbete
och administrativa uppgifter skall utarbetas.
8. Diagnostiska laboratorier skall ha resurser för obduktion, behövlig kapacitet
för serologi, histologi etc. samt upprätthålla kompetens för snabb diagnosti-
sering. Förberedelser skall göras för snabb transport av prover.
9. Uppgifter skall finnas tillgängliga om den mängd vaccin mot Newcastle-
sjukan som man räknar med att behöva för vaccination i samband med
sjukdomsutbrott.
10. Bestämmelser skall utfärdas som säkerställer de rättsliga befogenheter som
krävs för att verkställa beredskapsplanerna.1992L0066 — SV — 05.06.2003 — 002.001 — 24