1969R1192 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 1192/69
av den 26 juni 1969
om införande av enhetliga regler för järnvägsföretagens redovisning
(EGT L 156, 28.6.1969, s. 8)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1 Rådets förordning (EEG) nr 3572/90 av den 4 december 1990 L 353 12 17.12.1990
Ändrad genom:
►A1 Anslutningsakten för Danmark, Irland, Förenade konungariket Storbritan-
nien och NordirlandL 73 14 27.3.1972
(anpassad genom rådets beslut av den 1 januari 1973) L 2 1 1.1.1973
►A2 Anslutningsakten för Grekland L 291 17 19.11.1979
►A3 Anslutningsakten för Spanien och Portugal L 302 23 15.11.1985
►A4 Anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige C 241 21 29.8.1994
(anpassad genom rådets beslut 95/1/EG, Euratom, EKSG) L 1 1 1.1.1995
►A5 Akt om villkoren för Republiken Tjeckiens, Republiken Estlands, Repu-
bliken Cyperns, Republiken Lettlands, Republiken Litauens, RepublikenUngerns, Republiken Maltas, Republiken Polens, Republiken Sloveniens
och Republiken Slovakiens anslutning till de fördrag som ligger till
grund för Europeiska Unionen och om anpassning av fördragenL 236 33 23.9.2003
▼B
RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 1192/69
av den 26 juni 1969
om införande av enhetliga regler för järnvägsföretagens redovis-
ning
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA
FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekono-
miska gemenskapen, särskilt artikel 75 och 94 i detta,
med beaktande av rådets beslut av den 13 maj 1965 (1)om harmoni-
sering av vissa föreskrifter om konkurrens vid transporter på järnväg,landsväg och inre vattenvägar,
med beaktande av kommissionens förslag,
med beaktande av Europaparlamentets yttrande (
2),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3), och
med beaktande av följande:
Ett av målen för den gemensamma transportpolitiken är att undanröja
sådana skillnader som uppkommer genom ekonomiska belastningar på
eller förmåner för järnvägsföretag genom myndigheters åtgärder och
som kan väntas förorsaka en avsevärd snedvridning av konkurrensvill-koren.
Det är därför lämpligt att vidta åtgärder som eliminerar effekterna av
dessa ekonomiska belastningar eller förmåner för att uppnå lika
behandling av alla transportslag. Åtgärderna kan i vissa fall bestå i att
få de ekonomiska belastningarna eller förmånerna att upphöra inom ensnar framtid; i andra fall skall åtgärderna genomföras som en del av enprocess i riktning mot normaliserad redovisning för järnvägsföretagen,varvid ett moment i denna normaliseringsprocess är att effekterna av
sådana ekonomiska belastningar eller förmåner kompenseras.
Det slutliga ställningstagandet med avseende på vissa typer av ekono-
miska belastningar eller förmåner som skall omfattas avnormaliseringen måste ske i samband med den stegvisa harmoniser-
ingen av reglerna för de ekonomiska relationerna mellan
järnvägsföretag och stater enligt artikel 8 i rådets beslut av den 13maj 1965 om harmonisering av vissa föreskrifter om konkurrens vidtransporter på järnväg, landsväg och inre vattenvägar. I avvaktan påen slutlig reglering är det i fråga om dessa typer av belastningar ellerförmåner därför lämpligt att till varje stat överlåta rätten att i varje
enskilt fall besluta om normalisering skall äga rum. Om beslut om
normalisering fattas, bör denna genomföras i enlighet med de gemen-samma regler som fastställts i denna förordning, i synnerhet vad avsermetoderna för beräkning av ekonomisk ersättning.
Innan det kan bli tal om någon ersättning på grund av normaliserad
redovisning är det nödvändigt att fastställa de ekonomiska belastningarsom järnvägsföretagen drabbas av samt de förmåner som de har ijämförelse med vad som skulle gälla om de arbetade på samma villkorsom andra transportföretag.
För att fastställa detta måste man identifiera de fall på vilka normaliser-
ingen bör tillämpas. Samtliga sådana fall inom medlemsstaterna böromfattas av normaliseringen, med undantag för dels allmän trafikplikti enlighet med rådets förordning (EEG) nr 1191/69 (
4) av den 26 juni
1969 om medlemsstaternas åtgärder i fråga om allmän trafikplikt på
järnväg, väg och inre vattenvägar, dels olikheter i infrastruktur och
skattebördor enligt de regler som gäller för de tre transportslagen —olikheter som i vederbörlig ordning kommer att avskaffas enligt de1969R1192 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 2
(1) EGT nr 88, 24.5.1965, s. 1500/65.
(2) EGT nr C 135, 14.12.1968, s. 34.
(3) EGT nr C 118, 11.11.1968, s. 7.
(4) EGT nr L 156, 28.6.1969, s. 1.
▼B
åtgärder som föreslagits om betalning för utnyttjande av infrastruktur
och i samband med en anpassning av allmänna skatteregler och skatte-regler för transporter.
Eftersom varje normaliseringsfall har sina egna särdrag, är det lämpligt
att fastställa omfattningen av varje sådant fall och att bestämma vilkametoder som skall tillämpas vid beräkningen av de ekonomiska belas-tningarna eller förmånerna för järnvägsföretagen.
För att beräkna sådana belastningar eller förmåner är det nödvändigt att
jämföra det system som tillämpas på järnvägsföretag med det systemsom tillämpas på privata transportföretag som arbetar med andra trans-portslag.
De ekonomiska belastningarna för järnvägsföretag är vanligen större än
de förmåner de åtnjuter; dessa företag kan lätt tillhandahålla det redo-
visningsunderlag som krävs för beräkning av sådana belastningar ellerförmåner. Det är därför lämpligt att ge sådana företag en initiativrätt isaken och att låta medlemsstaternas behöriga myndigheter, i enlighetmed denna förordning och innan ersättningsbeloppet fastställs, granskade siffror på vilka företagen bygger sina ansökningar. Det är önskvärt
att en tidsfrist för myndigheternas ställningstagande fastställs.
Eftersom frågan om betalning av ersättning är knuten till både statens
eller den behöriga myndighetens och järnvägsföretagens budgetarbete,är det lämpligt att fastställa särskilda föreskrifter för utbetalningar pågrundval av preliminära beräkningar och för slutlig reglering av
utestående saldon.
För tydlighetens skull och för att på lämpligt sätt ge insyn i normaliser-
ingen av redovisningen är det önskvärt att föreskriva attersättningsbelopp som beviljats i enlighet med den normaliserade redo-visningen tas upp i en tabell som bifogas järnvägsföretagens bokslut.
Det är önskvärt att säkerställa att medlemsstaterna ger transportföre-
tagen möjlighet att med egna medel ta till vara sina intressen medavseende på de enskilda beslut som medlemsstaterna fattar för attgenomföra denna förordning.
Kommissionen måste från medlemsstaterna kunna få alla nödvändiga
uppgifter om denna förordnings tillämpning.
Eftersom den ersättning som betalas enligt denna förordning skall
beviljas av medlemsstaterna i enlighet med gemensamma regler iförordningen, bör sådan ersättning vara undantagen från föreskrifternaom förhandsinformation i artikel 93.3 i Fördraget om upprättandet av
Europeiska ekonomiska gemenskapen.
Genomförandet av en gemensam transportpolitik gör det nödvändigt att
denna förordnings föreskrifter tillämpas omedelbart på de sex statligajärnvägsföretagen. Med hänsyn till andra järnvägsföretags ställning, isynnerhet med avseende på transportsektorns konkurrensvillkor och
med hänsyn till behovet av att införa den gemensamma transportpoli-
tiken stegvis, kan man vänta några år med att undersökaförutsättningarna för att utsträcka denna förordnings tillämpnings-område till andra järnvägsföretag.
Normaliseringsprocessen befriar inte medlemsstaterna från skyldigheten
att i möjligaste mån själva undanröja existerande orsaker till snedvrid-
ning. De får dock inte vidta åtgärder som rättsligt eller faktiskt
försämrar järnvägspersonalens situation eller förhindrar eller försenarförbättringar i personalens levnads- och arbetsförhållanden.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
AVSNITT I
Definitioner och räckvidd
Artikel 1
1. Järnvägsföretagens redovisningar skall normaliseras i enlighet
med de gemensamma regler som fastställs i denna förordning.1969R1192 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 3
▼B
2. Ekonomisk ersättning på grund av normaliserad redovisning
enligt punkt 1 skall betalas från och med den 1 januari 1971 och ienlighet med det gemensamma förfarande som anges i denna förord-
ning.
Artikel 2
1. Normaliseringen av järnvägsföretagens redovisningar enligt denna
förordning består av följande:
a) Beräkning av järnvägsföretagens ekonomiska belastningar eller
förmåner till följd av regler i lagar eller andra författningar i
jämförelse med den ställning de skulle ha om de arbetade på sammavillkor som andra transportföretag.
b) Betalning av ersättning med avseende på de belastningar eller
förmåner som kommer fram vid beräkningen enligt a.
2. Ekonomiska belastningar till följd av regler i lagar eller andra
författningar och som är resultatet av förhandlingar mellan arbetsmark-nadens parter, skall inte anses som ekonomiska belastningar enligt
denna förordning.
3. Den normaliserade redovisningen enligt denna förordning skall
inte tillämpas på allmän trafikplikt som ålagts av medlemsstaterna ochsom omfattas av förordning (EEG) nr 1191/69.
Artikel 3
1. This regulation shall apply to the following railway undertakings:
— Société Nationale des Chemins de Fer Belges (SNCB)/Nationale
Maatschappij der Belgische Spoorwegen (NMBS),
— Danske Statsbaner (DSB),— Deutsche Bundesbahn (DB),— Deutsche Reichsbahn (DR),—Οργανισµός Σιδηροδρόµων Ελλάδος (ΟΣΕ),
— Red Nacional de los Ferrocarriles Españoles (RENFE),
— Société Nationale des Chemins de Fer Français (SNCF),
— Iarnród Éireann,— Ente Ferrovie dello Stato (FS),— Société Nationale des Chemins de Fer Luxembourgeois (CFL),— Naamloze Vennootschap Nederlandse Spoorwegen (NS),
— Österreichische Bundesbahnen (ÖBB),
— Caminhos-de-Ferro Portugueses, EP (CP),
— Valtionrautatiet/Statsjärnvägarna(VR),
— Statens järnvägar (SJ),
— British Rail (BR),
— Northern Ireland Railways (NIR),
—České dráhy ( ČD) a.s.; Správa železni ční dopravní cesty s.o.,
— AS Eesti Raudtee,
Edelaraudtee AS,
— Valsts akciju sabiedr ība ”Latvijas Dzelzce ļš” (LDZ),
— Lietuvos geležinkeliai (LG),— Magyar Államvasutak Rt. (MÁV),—G y őr-Sopron-Ebenfurti Vasút Rt. (GySEV),
— PKP Polskie Linie Kolejowe S.A.,
PKP Cargo S.A.,PKP InterCity sp. z o.o.,1969R1192 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 4
▼A1
▼M1
▼A4
▼M1
▼A4
▼M1
▼A5
▼A5
PKP Przewozy Regionalne sp. z o.o.,
— Slovenske železnice (SŽ),— Železnice Slovenskej republiky (ŽSR).
2. Senast den 1 januari 1973 skall kommissionen till rådet
överlämna en lista över de åtgärder den anser nödvändiga för att denna
förordning skall kunna tillämpas på andra företag som bedriver trans-porter på järnväg.
Artikel 4
1. Den normaliserade redovisningen enligt denna förordning skall
tillämpas på följande typer av ekonomiska belastningar eller förmåner:
a) Betalningar som järnvägsföretag är skyldiga att fullgöra men som
staten svarar för inom det övriga näringslivet inklusive andra trans-
portslag (typ I).
b) Sociala kostnader som åvilar järnvägsföretag i form av familjebidrag
och som skiljer sig från de kostnader som skulle åvila företagen om
dessa vore bidragsskyldiga på samma villkor som andra transport-företag (typ II).
c) Betalningar som avser ålderspensioner och andra pensioner och som
järnvägsföretagen är skyldiga att fullgöra på villkor som skiljer sigfrån de villkor som gäller för andra transportföretag (typ III).
d) Järnvägsföretagens kostnader för järnvägsövergångar (typ IV).
2. Följande typer av ekonomiska belastningar eller förmåner som
föreligger vid denna förordnings ikraftträdande skall upphöra före den
1 januari 1971:
a) Skyldighet att nyanställa personal utöver företagets behov (typ V).
b) Retroaktiva lönehöjningar som ålagts av en medlemsstats regering,
utom när sådana höjningar uteslutande görs för att anpassajärnvägsföretagens lönenivå till andra delar av transportsektorn (typVI).
c) Senareläggning av förnyelse och underhåll som beordrats av
behöriga myndigheter (typ VII).
3. Följande typ av ekonomiska belastningar eller förmåner som
föreligger vid denna förordnings ikraftträdande skall upphöra före den1 januari 1973:
Ekonomiska belastningar för återuppbyggnad eller återskaffning på
grund av krigsskada som bärs av järnvägsföretagen men som statenborde ha stått för (typ VIII).
Amorterings- och räntekostnader för beviljade krediter som hör till
denna typ skall vara föremål för normaliserad redovisning enligt denna
förordning tills betalningsskyldigheten upphör.
4. Följande typer av ekonomiska belastningar eller förmåner som
föreligger vid denna förordnings ikraftträdande får bli föremål förnormaliserad redovisning enligt denna förordning:
a) Skyldighet att behålla personal utöver företagets behov (typ IX).
b) Åtgärder som staten ålagt järnvägsföretag att vidta för belöning av
personal för tjänster som vederbörande har gjort sitt land, på villkorsom skiljer sig från dem som gäller för andra transportföretag (typX).
c) Sådana förmåner till personalen som järnvägsföretag men inte andra
transportföretag har ålagts att betala (typ XI).
d) Sociala kostnader som åvilar järnvägsföretag, i synnerhet för läkar-
behandling, och som skiljer sig från de kostnader som företagenskulle ha enligt de villkor som gäller för andra transportföretag(typ XII).
e) Ekonomiska belastningar som åvilar järnvägsföretag till följd av att
staten ålägger dem att hålla verkstäder eller andra anläggningar i1969R1192 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 5
▼B
▼B
drift under omständigheter som är oförenliga med affärsmässig drift
(typ XIII).
f) Villkor som ålagts med avseende på offentlig upphandling av varor
och tjänster (typ XIV).
Följande typ av ekonomiska belastningar eller förmåner får också bli
föremål för normaliserad redovisning enligt denna förordning:
Amorterings- och räntekostnader till följd av brist på normalisering i
det förflutna (typ XV).
Slutlig ställning i fråga om typ IX-XV skall rådet ta senast då åtgärder
beslutas för genomförande av artikel 8 i rådets beslut av den 13 maj1965 om harmonisering av vissa föreskrifter om konkurrens vid trans-porter på järnväg, landsväg och inre vattenvägar. Under tiden fram till
dess skall medlemsstaterna sträva efter att undanröja orsakerna till
dessa ekonomiska belastningar eller förmåner.
AVSNITT II
Gemensamma regler för normalisering och ersättning
Artikel 5
1. De ekonomiska belastningar eller förmåner för järnvägsföretag
som skall eller får bli föremål för normaliserad redovisning skallberäknas i enlighet med föreskrifter i bilagorna till denna förordning.Bilagorna utgör en integrerad del av förordningen.
2. Om de på järnvägsföretagen tillämpliga villkoren — i fråga om
någon belastnings- eller förmånstyp som skall normaliseras — behöverjämföras med dem som är tillämpliga på annat håll inom transportsek-torn, skall jämförelsen ske endast med privata företag.
Artikel 6
1. Bruttoersättningsbeloppet skall räknas fram för varje standardiser-
ingstyp efter de beräkningsprinciper som anges i bilagan för denna typ.
Vid beräkningen av nettobeloppet får delbelopp som förekommer mer
än en gång i beräkningen av bruttobeloppen för de olika typerna räknas
endast en gång.
2. Om beräkningen i enlighet med föreskrifterna i bilagorna för
respektive normaliseringstyp visar att en ekonomisk belastning åvilar
järnvägsföretaget, är detta berättigat till motsvarande ersättning frånmyndigheterna.
Om beräkningen visar att en ekonomisk förmån kommer järnvägsföre-
taget till del, är företaget skyldigt att betala myndigheterna enmotsvarande ersättning.
Artikel 7
1. Varje år skall järnvägsföretagen till behöriga myndigheter ge in
ansökningar om normalisering i enlighet med denna förordning.
2. Ansökningarna skall innehålla följande:
a) Uppgifter som hänför sig till kommande räkenskapsår, beräknade på
grundval av de föreskrifter i lagar och andra författningar som gällervid tiden för ansökan.
b) Uppgifter som krävs för justering av de belopp som betalats provi-
soriskt för det räkenskapsår för vilket de slutliga resultaten är kända.
3. Ansökan skall ges in i så god tid att myndigheterna hinner göra
nödvändiga avsättningar i budgeten och skall innehålla allt nödvändigtbakgrundsmaterial om följande:
a) Ekonomiska belastningar eller förmåner i fråga om varje typ av
normalisering.
b) Den beräkningsmetod som tillämpats för varje aktuell normaliser-
ingstyp.1969R1192 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 6
▼B
c) De brutto- och nettobelopp för varje aktuell normaliseringstyp vilka
avses i artikel 6.1. De kalkyler som avses i punkt 2 a skall göras pågrundval av siffrorna för den senaste period där slutresultaten är
kända, varvid man skall beakta eventuella förändringar inom varje
normaliseringstyp fram till dess att ansökan görs.
Artikel 8
1. Medlemsstaternas behöriga myndigheter skall granska de
uppgifter som ligger till grund för järnvägsföretagets ansökan.
2. Efter att ha gett det berörda företaget tillfälle att yttra sig får
medlemsstaternas behöriga myndigheter
— justera ersättningsbeloppen och ändra andra uppgifter i ansökan, om
föreskrifterna i denna förordning inte har följts,
— komplettera ansökan med andra ekonomisk belastningar eller
förmåner av någon typ som anges i artikel 4.
3. De behöriga myndigheterna skall i enlighet med denna förordning
bestämma en preliminär ersättning för kommande räkenskapsår och enslutgiltig ersättning för föregående räkenskapsår för vilket slutresultaten
är kända. Av beslutet skall framgå närmare hur dessa belopp har
beräknats.
4. De behöriga myndigheterna skall underrätta järnvägsföretaget om
sitt beslut senast sex månader efter ansökningens mottagande.
Om de behöriga myndigheterna underlåter att fatta beslut inom denna
frist, skall företagets ansökan anses vara preliminärt beviljad.
Artikel 9
Medlemsstaterna skall betala det preliminära belopp som beräknats i
enlighet med artikel 8 under loppet av det räkenskapsår för vilketberäkningen har gjorts.
Under loppet av samma räkenskapsår skall medlemsstaterna betala eller
inkassera den utestående ersättning som utgör skillnaden mellan den
slutliga ersättningen för det senaste räkenskapsår, för vilket slutresul-taten är tillgängliga, och redan erlagd preliminär ersättning.
Artikel 10
1. Den ersättning som betalats med avseende på varje normalisering-
styp skall tas upp i en tabell som bifogas järnvägsföretagets bokslut.
Tabellen skall visa dels vilken preliminär ersättning som tagits emot,dels vilka belopp som tagits emot eller betalats ut vid slutlig regleringenligt artikel 9.
I fråga om varje form av allmän trafikplikt skall tabellen även visa hur
stor ersättning som tagits emot enligt förordning (EEG) nr 1191/69.
2. Totalsumman av ersättning som tagits emot på grund av normali-
serad redovisning och ersättning på grund av allmän trafikplikt skall —beroende på vilka nationella regler som gäller — tas upp ijärnvägsföretagets affärsbokföring eller resultaträkning.
Artikel 11
Beslut av medlemsstaternas behöriga myndigheter enligt denna förord-
ning skall ange skälen för beslutet och offentliggöras.
Artikel 12
Medlemsstaterna skall se till att järnvägsföretagen som sådana får
möjlighet att på lämpligt sätt tillvarata sina intressen i fråga om beslutsom fattas enligt denna förordning.1969R1192 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 7
▼B
AVSNITT III
Slutbestämmelser
Artikel 13
1. Kommissionen får begära in all relevant information från
medlemsstaterna om denna förordnings tillämpning. När kommissionenanser detta nödvändigt, skall den samråda med berörda medlemsstater.
2. Ersättning som betalats enligt denna förordning skall vara undan-
tagen från föreskrifterna om förhandsinformation i artikel 93.3 i
Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen.
Medlemsstaterna skall snarast underrätta kommissionen om all ersätt-
ning som faktiskt utbetalas med avseende på varje slag av ekonomiskbelastning eller förmån som omfattas av denna förordning.
Artikel 14
1. Medlemsstaterna skall efter samråd med kommissionen i god tid
anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för attgenomföra denna förordning.
2. På begäran av en medlemsstat eller om kommissionen så finner
lämpligt, skall kommissionen samråda med de berörda medlemsstaterna
om utkast till de författningar som avses i punkt 1.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.1969R1192 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 8
▼B
BILAGA 1
Typ I: Betalningar som järnvägsföretag är skyldiga att fullgöra men som
staten svarar för inom det övriga näringslivet inklusive andra trans-
portslag
A. Räckvidd
Hit hör de fall då ett järnvägsföretag enligt lagar och andra författningar
självt måste stå för vissa betalningar som staten helt eller delvis svarar för
inom det övriga näringslivet, inklusive andra transportslag. I dessa betal-
ningar ingår ersättning för förlust eller skada till följd av olycksfall i arbete
och särskilda bidrag till anställdas barn.
B. Beräkningsprincip
Ersättningen skall motsvara det belopp som staten hade måst stå för, om
saken hade gällt ett företag inom en annan näringslivssektor, däribland andra
transportslag.1969R1192 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 9
▼B
BILAGA 2
Typ II: Sociala kostnader som åvilar järnvägsföretag i form av familje-
bidrag och som skiljer sig från de kostnader som skulle åvila
företagen om dessa vore bidragsskyldiga på samma villkor som
andra transportföretag
A. Räckvidd
Hit hör de fall då ett järnvägsföretag enligt lagar och andra författningar
måste betala familjebidrag, antingen direkt eller genom en särskild institu-
tion.
B. Beräkningsprincip
Den ekonomiska belastning som skall normaliseras skall motsvara skillnaden
mellan
a) summan av de bidrag som betalas av järnvägsföretaget enligt allmänna
rättsregler och
b) samma belopp, korrigerat med hänsyn till
— förhållandet mellan andelen familjeförsörjare av järnvägsföretagets
hela personal i aktiv tjänst och andelen vid alla de företag som betalar
avgifter till en institution och som används som jämförelseobjekt,
— förhållandet mellan det genomsnittliga antal personer, som för sin
försörjning är beroende av varje familjeförsörjare inom järnvägsföre-
taget, och motsvarande genomsnittliga antal vid alla de företag som
betalar avgifter till en institution och som används som jämförelseo-bjekt.1969R1192 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 10
▼B
BILAGA 3
Typ III: Betalningar som avser ålderspensioner och andra pensioner och
som järnvägsföretagen är skyldiga att fullgöra på villkor som
skiljer sig från de villkor som gäller för andra transportföretag
A. Räckvidd
Hit hör de fall då ett järnvägsföretag enligt lagar och andra författningar
måste betala ålderspensioner och andra pensioner till sin personal och andra
personer på villkor som skiljer sig från dem som tillämpas på andra trans-
portföretag.
Den skillnad i villkor som leder till att den ekonomiska belastningen blir
olika beror på
1. att järnvägsföretagen måste betala pensionerna direkt och till fullo på
förfallodatum, medan andra transportföretag betalar in en avgift till en
institution i proportion till antalet personer i aktiv tjänst och till denna
personals lönenivå,
2. att järnvägspersonalen omfattas av särskilt förmånliga bestämmelser som
inte gäller andra transportslag och som leder till ytterligare ekonomiska
belastningar eller förmåner för järnvägsföretagen.
B. Beräkningsprinciper
1. För betalningar enligt A.1 skall ersättningen motsvara skillnaden mellan
den ekonomiska belastning som åvilar företaget och den som skulle
åvila företaget om det, med samma antal anställda i aktiv tjänst medsamma lön, var underkastat antingen motsvarande allmänna rättsregler
(allmän socialförsäkring eller obligatoriska tilläggssystem) eller det
system som gäller för andra transportslag. I de fall där sådana social-
försäkringssystem inte erbjuder någon grund för jämförelser skall
pensionssystemet vid ett representativt transportföretag användas som
jämförelsegrund.
Den ekonomiska belastning som åvilar järnvägsföretaget skall räknas ut
direkt från dess bokföring.
Den ekonomiska belastning som skulle åvila företaget om det, med
samma antal anställda i aktiv tjänst med samma lön, var underkastat det
system som används som jämförelsegrund skall framräknas genom
tillämpning av föreskrifterna i de lagar och andra författningar som
reglerar detta system.
2. För betalningar enligt A.2 skall ersättningen motsvara antingen
a) skillnaden mellan
— den ekonomiska belastning som åvilar företaget enligt uträkning
direkt från företagets bokföring, och
— de direkta eller indirekta förmåner som företaget åtnjuter i
jämförelse med andra transportslag på grund av de vid A.2
nämnda särskilda bestämmelserna, eller
b) skillnaden mellan
— de ekonomiska belastningar som åvilar företaget eller som skulle
åvila företaget för samtliga betalningar i enlighet med gällande
pensionssystem, och
— den ekonomiska belastning som skulle bli resultatet om det system
tillämpades som använts som jämförelsegrund.
3. Om det finns avvikande nationella föreskrifter som har samma syfte och
som leder till samma resultat som punkt 1 och 2, får ersättningen
beräknas i enlighet med dessa föreskrifter.
4. Före den 31 december 1970 skall varje medlemsstat underrätta kommis-
sionen om den beräknade ersättning som staten i fråga avser att betala till
sitt järnvägsföretag i enlighet med ovannämnda principer.
Kommissionen skall överlämna en rapport om detta före den 31 december
1971. På grundval av denna rapport och senast vid den tidpunkt då
åtgärder beslutas för genomförande av artikel 8 i rådets beslut av den 13
maj 1965 om harmonisering av vissa föreskrifter om konkurrens vid
transporter på järnväg, landsväg och inre vattenvägar skall rådet besluta
om åtgärder i detta avseende.1969R1192 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 11
▼B
BILAGA 4
Typ IV: Järnvägsföretagens kostnader för järnvägsövergångar
A. Räckvidd
Hit hör fall då ett järnvägsföretag enligt lagar eller andra författningar bär en
onormalt stor andel av byggnads- och driftskostnaderna för installationer
som används både av järnväg och andra transportslag.
En onormalt stor kostnadsandel skall anses föreligga i följande fall:
a) När en ny väg byggs
om det inte sker på järnvägsföretagets begäran och om detta företag får
bära kostnaderna för korsningen till den nya vägen.
b) När en planskild korsning moderniseras eller när en plankorsning ersätts
av en planskild korsning
om det inte sker på järnvägsföretagets begäran och detta företag bär kost-
naderna för moderniseringen, med avdrag för eventuella kostnader för
ändringar som utförts på järnvägsföretagets begäran och för värdet av
den förmån som uppkommer för företaget genom moderniseringen.
c) När en plankorsning moderniseras
och järnvägsföretaget bär mer än halva kostnaden.
d) När, vid ombyggnad, underhåll eller drift av
— en planskild korsning
järnvägsföretaget bär en andel av kostnaderna som är större än den
andel av kostnaderna för byggande eller modernisering av korsningar
som det borde bära enligt a eller b,
— en plankorsning
järnvägsföretaget bär mer än halva kostnaden.
B. Beräkningsprinciper
Ersättning skall beräknas enligt följande:
Vid fall enligt a: Ersättningsbeloppet skall motsvara den andel av kostnaderna som bärs av
järnvägsföretag som inte har begärt byggandet av vägen i fråga, med avdrag
för eventuella tilläggskostnader som uppkommit på grund av ändringar
utförda på begäran av järnvägsföretaget.
Vid fall enligt b: Ersättningsbeloppet skall motsvara den andel av kostnaderna som bärs av
järnvägsföretag som inte har begärt modernisering av anläggningen i fråga,
med avdrag för eventuella tilläggskostnader för ändringar utförda på
begäran av järnvägsföretaget och värdet av den förmån som uppkommer
för företaget genom det utförda arbetet. Då en plankorsning ersätts med en
planskild korsning skall förmånen beräknas med hänsyn till den ersättning
som järnvägsföretaget redan har erhållit i fråga om plankorsningen.
Vid fall enligt c: Ersättningsbeloppet skall motsvara den del av kostnaderna som bärs av
järnvägsföretaget och som är större än den hälft som företaget är skyldigt
att stå för.
Vid fall enligt d: — Ersättningsbeloppet skall — i fråga om planskilda korsningar — mots-
vara den andel av kostnaderna som bärs av järnvägsföretaget och som
är större än den andel av kostnaderna för byggande eller modernisering
av korsningen som företaget borde stå för i enlighet med de för fall a
och b föreskrivna beräkningsprinciperna.
— I fråga om plankorsningar skall ersättningsbeloppet motsvara den del av
kostnaderna som bärs av järnvägsföretaget och som är större än den
hälft som det är skyldigt att stå för.1969R1192 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 12
▼B
BILAGA 5
Typ V: Skyldighet att nyanställa personal utöver företagets behov
Räckvidd
Hit hör fall då ett järnvägsföretag enligt bestämmelser i lagar eller andra författ-
ningar är skyldigt att nyanställa mer personal än det faktiskt behöver.1969R1192 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 13
▼B
BILAGA 6
Typ VI: Retroaktiva lönehöjningar som ålagts av en medlemsstats regering,
utom när sådana höjningar uteslutande görs för att anpassa
järnvägsföretagens lönenivå till andra delar av transportsektorn
Räckvidd
Hit hör fall då ett järnvägsföretag enligt regeringsbeslut är skyldigt att
genomföra retroaktiva lönehöjningar utan att ha tillåtelse att justera taxorna
med hänsyn till dessa retroaktiva löneökningar, medan liknande ekonomiska
belastningar inte åläggs andra transportföretag.1969R1192 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 14
▼B
BILAGA 7
Typ VII: Senareläggning av förnyelse och underhåll som beordrats av
behöriga myndigheter
Räckvidd
Hit hör fall då ett järnvägsföretag enligt myndighetsbeslut är skyldigt att minska
sina kostnader för förnyelse och underhåll till en nivå som understiger den som
krävs för att företaget på sikt skall kunna fortsätta sin verksamhet.
Effekten av ett sådant ingripande blir att kostnaderna under det räkenskapsår då
det senarelagda arbetet måste utföras stiger till en onormalt hög nivå. Dettaleder till att en ekonomisk belastning åläggs järnvägsföretaget i de fall då
företaget under dessa år inte kan öka avsättningarna till utgifter för underhåll
och förnyelse.1969R1192 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 15
▼B
BILAGA 8
Typ VIII: Ekonomiska belastningar för återuppbyggnad eller återanskaff-
ning på grund av krigsskada som bärs av järnvägsföretagen men
som staten borde ha stått för
A. Räckvidd
Hit hör fall då ett järnvägsföretag enligt föreskrifter i lagar eller andra
författningar på annan grundval än den som gäller för andra transportföretag
skall bära kostnader för återuppbyggnad eller återanskaffning på grund av
krigsskada.
B. Beräkningsprincip
Beloppet skall räknas fram genom jämförelse av den grund på vilken
järnvägs- respektive andra transportföretag har belastats med kostnader,
varvid hänsyn skall tas till eventuella indirekta omkostnader som uppkommit
till följd av järnvägsverksamhetens speciella karaktär.
De ekonomiska belastningar som skall beaktas är följande:
a) direkta utgifter för återuppbyggnad eller återanskaffning,
b) kapital- och räntekostnader för krediter som tagits upp i samband med
återuppbyggnad eller återanskaffning.
Ersättningen skall räknas ut direkt från järnvägsföretagets bokföring.
Om ett lån har tagits upp i syfte att också bestrida andra utgifter, skall den
ekonomiska belastning som lånet medför räknas fram utifrån den del av
lånet som är avsedd för återuppbyggnad eller återanskaffning.1969R1192 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 16
▼B
BILAGA 9
Typ IX: Skyldighet att behålla personal utöver företagets behov
A. Räckvidd
Hit hör fall då ett järnvägsföretag enligt någon myndighets föreskrift är skyl-
digt att
a) behålla övertalig personal som det enligt personalrättsliga bestämmelser
skulle haft rätt att friställa,
b) på grund av någon sådan bestämmelse om personalen vid järnvägsföre-
taget, som företaget inte har lämnat sitt samtycke till, behålla personal
som friställts genom rationaliseringsåtgärder och som rimligen inte kan
erbjudas annat arbete inom företaget.
B. Beräkningsprinciper
Den ekonomiska belastningen till följd av att övertalig personal behålls är
proportionell till antalet personer som berörs av ifrågavarande åtgärder.
Vid fall enligt a: Det antal personer som skall friställas skall föreslås av företaget. Det antal
personer som skall behållas skall bestämmas genom de behöriga myndighe-
ternas beslut. Ersättning skall utgå för utgifter som hänför sig till sådan
övertalig personal under den period då denna personal förblir övertalig i
förhållande till behoven.
Vid fall enligt b: Det antal övertaliga som skall beaktas vid beräkningen skall preciseras av
järnvägsföretaget. Detta antal skall motsvara det antal personer som friställts
genom rationaliseringsåtgärder, varvid hänsyn skall tas till möjligheterna att
återanställa sådan personal — under loppet av det år då rationalisering-
såtgärderna är avsedda att träda i kraft — på befattningar som blir lediga
genom pensioneringar eller som nyinrättas.
Storleken av den ekonomiska belastning som man får fram på detta sätt skall
motsvara summan av löner, traktamenten och sociala avgifter för varje
anställd som behållits eller för varje enhetlig grupp av sådana personer. I
det sistnämnda fallet får beloppet beräknas på grundval av genom-
snittsvärden för varje sådan grupp.1969R1192 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 17
▼B
BILAGA 10
Typ X: Åtgärder som staten ålagt järnvägsföretag att vidta för belöning av
personal för tjänster som vederbörande har gjort sitt land, på
villkor som skiljer sig från dem som gäller för andra transport-
företag
A. Räckvidd
Hit hör fall då ett järnvägsföretag enligt föreskrifter i lagar eller andra
författningar är skyldigt att vidta särskilda åtgärder, t.ex. bevilja lönetillägg,
anciennitetsbonus, extra avancemang eller särskild ledighet till personal som
tjänstgjort i de väpnade styrkorna eller gjort sitt land särskilda tjänster.
B. Beräkningsprinciper
Ersättningen skall motsvara värdet av de specialförmåner som företaget är
skyldigt att bevilja ifrågavarande personal.
Vad gäller extra avancemang skall endast sådana avancemang beaktas som
går utöver den vanliga befordringsgången.
Ersättningen kan, beroende på antalet berörda personer, beräknas på två sätt,
nämligen
a) individuellt för varje enskilt fall, eller
b) för enhetliga grupper, varvid den genomsnittliga kostnadsökningen per
person och antalet gynnade personer årligen bestäms för varje grupp.1969R1192 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 18
▼B
BILAGA 11
Typ XI: Sådana förmåner till personalen som järnvägsföretag men inte
andra transportföretag har ålagts att betala
A. Räckvidd
Hit hör fall då ett järnvägsföretag enligt föreskrifter i lagar eller andra
författningar är skyldigt att betala sådana förmåner till sin personal eller en
del av den, antingen det gäller personal i aktiv tjänst eller personal som står
till förfogande för anställning, som andra transportföretag inte är skyldiga att
betala. Till sådana förmåner hör i synnerhet extra familjebidrag och komplet-
terande semesterersättning.
B. Beräkningsprinciper
Ersättningen skall motsvara den ekonomiska belastning som åvilar företaget.1969R1192 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 19
▼B
BILAGA 12
Typ XII: Sociala kostnader som åvilar järnvägsföretag, i synnerhet för
läkarbehandling, och som skiljer sig från de kostnader som
företagen skulle ha enligt de villkor som gäller för andra trans-
portföretag
A. Räckvidd
Hit hör fall då ett järnvägsföretag enligt någon myndighets föreskrift är skyl-
digt att antingen direkt eller genom ett särskilt organ betala vissa kostnader,
t.ex. för läkarvård.
B. Beräkningsprinciper
Ersättningen skall motsvara skillnaden mellan den ekonomiska belastning
som faktiskt åvilar företaget och den belastning som skulle åvila det om det
var anslutet till det organ som används som jämförelsegrund, varvid det skall
tas med i beräkningen att förmåner frivilligt kan ha beviljats av företaget.
Vad gäller läkarvård skall ersättningen beräknas enligt följande: Den ekono-
miska belastning som åvilar järnvägsföretaget skall räknas ut direkt från
företagets bokföring. Den belastning som skulle åvila företaget, om det med
samma antal anställda i aktiv tjänst med samma lön var anslutet till det
system som använts som jämförelsegrund, skall framräknas enligt de lagar
och andra författningar som reglerar detta system. Kostnader för förmåner
som frivilligt beviljats av järnvägsföretaget och som går utöver dem som till-
handahålls av det system som använts som jämförelsegrund, skall dras av
från skillnaden mellan de på detta sätt erhållna två beloppen.1969R1192 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 20
▼B
BILAGA 13
Typ XIII: Ekonomiska belastningar som åvilar järnvägsföretag till följd av
att staten ålägger dem att hålla verkstäder eller andra anlägg-
ningar i drift under omständigheter som är oförenliga med
affärsmässig drift
A. Räckvidd
Hit hör fall då ett järnvägsföretag enligt någon myndighets beslut av social-
eller regionalpolitiska skäl skall hålla verkstäder eller andra anläggningar i
drift trots att det inte längre motiveras av företagets behov.
B. Beräkningsprincip
Ersättningen skall motsvara kostnaden för att hålla ifrågavarande verkstäder i
gång enligt kraven. De siffror som används vid beräkning av denna kostnad
skall vara de som redovisas i järnvägsföretagets bokslut.1969R1192 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 21
▼B
BILAGA 14
Typ XIV: Villkor som ålagts med avseende på offentlig upphandling av
varor och tjänster
A. Räckvidd
Hit hör fall då ett järnvägsföretag enligt någon myndighets föreskrift är skyl-
digt att placera en del av sina beställningar av varor eller tjänster hos
inhemska företag i vissa av medlemsstatens regioner, eller hos vissa katego-
rier av inhemska leverantörer eller entreprenörer.
B. Beräkningsprinciper
Jämförelse skall göras mellan det pris som begärs av den part vars anbud
antas trots högre pris och det ekonomiskt fördelaktigaste pris som offererats
för beställningen i fråga eller, om ett sådant anbud saknas, för en liknande
beställning.
Ersättningens storlek skall vara skillnaden mellan dessa båda pris.1969R1192 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 22
▼B
BILAGA 15
Typ XV: Amorterings- och räntekostnader till följd av brist på normali-
sering i det förflutna
A. Räckvidd
Hit hör fall då ett järnvägsföretags budget, till följd av någon myndighets
åtgärd, tar upp avsättningar till amorterings- och räntekostnader för krediter
eller förskott från behöriga myndigheter enligt beslut som tidigare fattats av
sådana myndigheter och som grundar sig på överväganden som är oförenliga
med de i denna förordning fastställda normaliseringsprinciperna.
B. Beräkningsprinciper
Dessa amorterings- och räntekostnader kan tas upp av behöriga myndigheter
i deras egen budget eller tas med i normaliseringen enligt denna förordning.
I det sistnämnda fallet skall normaliseringen gälla de sammanlagda amorter-
ings- och räntekostnader som redovisas i järnvägsföretagets budget för lån
hos behöriga myndigheter eller för sådana förskott från behöriga myndig-
heter som skall återbetalas.
Belastningens storlek skall räknas ut direkt från järnvägsföretagets
bokföring.1969R1192 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 23