1971R1696 — SV — 01.01.2000 — 017.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETSFÖRORDNING(EEG)nr1696/71
avden26juli1971
omdengemensammaorganisationenavmarknadenförhumle
(EGT L 175, 4.8.1971, s. 1)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1 Rådets förordning (EEG) nr 1170/77 av den 17 maj 1977 L 137 7 3.6.1977
►M2 Rådets förordning (EEG) nr 235/79 av den 5 februari 1979 L 34 4 9.2.1979
►M3 Rådets förordning (EEG) nr 3332/85 av den 26 november 1985 L 318 1 29.11.1985
►M4 Rådets förordning (EEG) nr 3768/85 av den 20 december 1985 L 362 8 31.12.1985
►M5 Rådets förordning (EEG) nr 3800/85 av den 20 december 1985 L 367 32 31.12.1985
►M6 Kommissionens förordning (EEG) nr 3998/87 av den 23 december 1987 L 377 40 31.12.1987
►M7 Rådets förordning (EEG) nr 3808/89 av den 12 december 1989 L 371 1 20.12.1989
►M8 Rådets förordning (EEG) nr 2780/90 av den 24 september 1990 L 265 1 28.9.1990
►M9 Rådets förordning (EEG) nr 3577/90 av den 4 december 1990 L 353 23 17.12.1990
►M10 Rådets förordning (EEG) nr 3124/92 av den 26 oktober 1992 L 313 1 30.10.1992
►M11 Rådets förordning (EG) nr 3290/94 av den 22 december 1994 L 349 105 31.12.1994
►M12 Rådets förordning (EG) nr 1554/97 av den 22 juli 1997 L 208 1 2.8.1997
►M13 Rådets förordning (EG) nr 1257/1999 av den 17 maj 1999 L 160 80 26.6.1999
►M14 Rådets förordning (EG) nr 191/2000 av den 24 januari 2000 L 23 4 28.1.2000
Ändrad genom:
►A1 Anslutningsakten för Danmark, Irland, Förenade konungariket Storbri-
tannien och Nordirland (*) L 73 14 27.3.1972
(anpassad genom rådets beslut av den 1 januari 1973) L 2 1 1.1.1973
►A2 Anslutningsakten för Grekland (*) L 291 17 19.11.1979
►A3 Anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige C 241 21 29.8.1994
(anpassad genom rådets beslut 95/1/EG, Euratom, EKSG) L 1 1 1.1.1995
Rättad genom:►
C1 Rättelse, EGT L 230, 21.8.1997, s. 19 (1554/97)
Anm.:I denna konsoliderade utgåva förekommer hänvisningar till den europeiska omräkningsenheten och/eller ecun. Från och
med den 1 januari 1999 skall båda benämningarna förstås som hänvisningar till euron — rådets förordning (EEG) nr 3308/80 (EGT L 345, 20.12.1980, s. 1) och rådets förordning (EG) nr 1103/97 (EGT L 162, 19.6.1997, s. 1).
(*) Denna rättsakt finns inte publicerad på svenska.
▼B
RÅDETSFÖRORDNING(EEG)nr1696/71
avden26juli1971
omdengemensammaorganisationenavmarknadenförhumle
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA
FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska
gemenskapen, särskilt artiklarna 42, 43, 113 och 235 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande (
1),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande, och
med beaktande av följande:Funktionen hos och utvecklingen av den gemensamma marknaden för
jordbruksprodukter måste åtföljas av upprättandet av en gemensamjordbrukspolitik vilken särskilt måste omfatta en gemensam organisationav marknaderna som kan utformas på olika sätt beroende på den berörda
produkten.
Gemenskapens produktion av humle är av särskilt intresse för ekonomin
i vissa av regionerna inom gemenskapen. För vissa jordbrukare i dessa
regioner står humleproduktionen för en övervägande del av deras
inkomster.
Eftersom växtsaft och extrakt av humle inte anges i bilaga 2 till
fördraget är de, i motsats till humle, undantagna från tillämpningen avfördragets jordbruksbestämmelser. Eftersom produkterna i stort sett ärutbytbara riskerar denna situation att äventyra verkan av dengemensamma jordbrukspolitiken för humle. De bestämmelser för humlesom antagits i enlighet med artikel 113 vad gäller handeln med tredje
land och de bestämmelser om avsättning av humle som antagits i
enlighet med artikel 235 bör utvidgas till att gälla växtsaft och extrakt avhumle.
Den internationella handeln har traditionellt haft stor betydelse för
producenter och användare av humle inom gemenskapen. Den bästaekonomiska avkastningen har hittills i stort sett uppnåtts i gemenskapensproduktion genom dess konkurrenskraft på världsmarknaden och ensmidig anpassning av produktionens kvalitet och kvantitet till
avsättningsmöjligheterna. Den gemensamma organisationen av markna-
derna bör inte innebära några större förändringar av denna situation,men kan genom lämpliga åtgärder bidra till att förbättra produkternaskvalitet och skydda producenterna från en försämring av derasnuvarande levnadsstandard.
En kvalitetsinriktad politik bör föras inom hela gemenskapen genom
tillämpning av bestämmelser som rör utfärdandet av ursprungsintygtillsammans med bestämmelser som i princip förbjuder avsättning av
produkter för vilka intyg inte har utfärdats eller av importerade
produkter som inte uppfyller motsvarande lägsta kvalitetskriterier. Endefinition av en standardkvalitet bör fastställas, som skall utgöra enreferenspunkt för handelstransaktioner och säkra en tillfredsställandemarknadsanpassning.
Det behövs tillräcklig information om den nuvarande marknadssitu-
ationen och utsikterna för marknadens utveckling inom gemenskapen.Det faktum att en betydande del av produktionen avsätts enligt avtal som
ingåtts före skörden, ibland för flera år, kan underlätta en prognos över
marknadens utveckling. En registrering av alla avtal om leverans avhumle som producerats inom gemenskapen bör därför ske. Dennainformation bör dock hållas hemlig för att garantera de berörda parternaatt den endast kommer för användas att statistikändamål och för att på såsätt få helt objektiv information.1971R1696 — SV — 01.01.2000 — 017.001 — 2
(1) EGT nr C 66, 1.7.1971, s. 28.
▼B
För att stabilisera marknaderna och för att säkerställa en rimlig
levnadsstandard för jordbruksbefolkningen och rimliga priser vidleverans till konsumenterna bör man främja en centralisering av utbudet
och en gemensam anpassning från odlarnas sida av deras produkter till
marknadens behov.
En sammanslutning av jordbrukarna i organisationer med krav på
medlemmarna att följa vissa gemensamma regler skulle därför gynnauppfyllandet av målen i artikel 39 i fördraget. Dessa mål kan eftersträvasinte bara genom att odlarna sluter sig samman i producentgrupper, menockså genom att man bildar föreningar av dessa grupper.
För att undvika att producenter särbehandlas och för att säkerställa att
vidtagna åtgärder är enhetliga och effektiva bör det fastställas villkor förhela gemenskapen vilka producentgrupperna och deras föreningar måste
uppfylla för att bli erkända av medlemsstaterna. För att uppnå en
effektiv centralisering av utbudet är det särskilt nödvändigt dels attgrupperna och föreningarna är tillräckligt stora i ekonomiskt hänseende,dels att producenternas eller gruppernas totala produktion avsätts avsammanslutningen eller föreningen antingen direkt eller genomproducenterna enligt gemensamma regler.
Bestämmelser för att underlätta bildandet av dessa grupper och deras
verksamhet bör fastställas. Medlemsstaterna bör därför få bevilja demstöd som delvis finansieras av gemenskapen. Stödbeloppet bör dock
begränsas och stödet bör vara tillfälligt och minskande, så att
producenternas finansiella ansvar gradvis ökar.
Humleodlingarna inom gemenskapen behöver i vissa fall anpassas, både
vad gäller de sorter som produceras och möjligheten att rationaliseraarbetet med odling och skörd. Under ett visst antal år bör en omställningtill andra sorter och en omorganisation av humleodlingarna underlättasgenom att ett särskilt stöd beviljas till producentgrupper som vidtarsådana åtgärder.
För att säkra en rimlig levnadsstandard för producenterna bör ett
stödsystem införas. Varje år efter avsättningen av skörden måstekommissionen framlägga en rapport till rådet, så att det kan avgöras om
ett sådant stöd skall fastställas. Stödet får beviljas om denna rapport
visar att den genomsnittliga avkastningen per hektar har varitotillräcklig, med hänsyn tagen till den nuvarande situationen och denförväntade utvecklingen på marknaden.
De planerade åtgärderna måste möjliggöra ett importsystem, som endast
innebär att Gemensamma tulltaxan tillämpas. Enligt fördraget gällerdenna tulltaxa automatiskt från och med den 1 januari 1970.
Med hänsyn till dessa åtgärder är det möjligt att avstå från tillämpningen
av alla kvantitativa restriktioner vid gemenskapens yttre gränser. Iundantagsfall kan detta förfarande dock visa sig otillräckligt. För attgemenskapsmarknaden inte skall vara utan skydd mot störningar som
kan uppstå i sådana fall då tidigare importhinder avskaffats måste
gemenskapen snabbt få vidta alla nödvändiga åtgärder.
För handeln inom gemenskapen är uttagande av tullar eller avgifter med
motsvarande verkan samt tillämpning av kvantitativa restriktioner elleråtgärder med motsvarande verkan förbjudna enligt fördraget från ochmed den 1 januari 1970. Eftersom det inte existerade något minimiprisden 31 december 1969 är tillämpningen av artikel 44 i fördragetautomatiskt utesluten från och med den 1 januari 1970.
Effektiviteten av alla de åtgärder som reglerar den gemensamma
organisationen av marknaden för humle skulle hotas om medlemssta-terna beviljade vissa stöd. De bestämmelser i fördraget som möjliggör
en bedömning av stöd som beviljas av medlemsstaterna och ett förbud
av sådana stöd som är oförenliga med den gemensamma marknaden börtillämpas på marknaden för humle. Ett övergångssystem bör dockfastställas för nationella stöd som beviljats för fleråriga avtal somingicks före ikraftträdandet av den gemensamma organisationen av
marknaden.
Gemenskapen bör vara finansiellt ansvarig för utgifter som medlems-
staterna ådrar sig i samband med förpliktelser som uppstår som en följd1971R1696 — SV — 01.01.2000 — 017.001 — 3
▼B
av tillämpningen av denna förordning i enlighet med bestämmelserna
om finansieringen av den gemensamma jordbrukspolitiken.
Övergången från det system som gäller i medlemsstaterna till det som
fastställs i denna förordning måste ske under bästa möjliga förhållanden.Tillfälliga åtgärder kan därför visa sig vara nödvändiga.
Den gemensamma organisationen av marknaden för humle måste
samtidigt och på lämpligt sätt ta hänsyn till de mål som anges i
artiklarna 39 och 110 i fördraget.
För att underlätta tillämpningen av de planerade åtgärderna bör ett
förfarande fastställas för att upprätta ett nära samarbete mellan
medlemsstaterna och kommissionen i form av en förvaltningskommitté.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. En gemensam organisation av marknaden för humle skall införas,
vilken omfattar följande produkter:
KN-nr Varubeskrivning
1210 Humle, färsk eller torkad, även mald, pulveriserad eller i form av
pelletar; lupulin
2. Bestämmelserna om saluföring och handel med tredje land skall
också gälla följande produkter:
KN-nr Varubeskrivning
1302 13 00 Humleextrakt
3. I denna förordning avses med
a)humle: de torkade blomställningarna, även kallade kottar, av (hon-
)humleplantan (humulus lupulus) . Dessa gröngula, äggformade
blomställningar har en stjälk och har vanligen en största längd på 2- 5 cm,
b)humlepulver: den produkt som erhålls vid malning och som
innehåller alla naturliga beståndsdelar av humle,
c)lupulinberikat humlepulver: den produkt som erhålls genom malning
av humle efter mekanisk avskiljning av en del av bladen, stjälkarna,stödbladen och humlespindlarna,
d)humleextrakt: de koncentrerade produkter som erhålls genom
lösningsmedels inverkan på humlet eller humlepulvret,
e)humleblandningar: en blandning av två eller fler av de produkter som
avses ovan.
4. I artikel 12.5 avses med
a) humle i första behandlingsstadiet:humle som torkats en första gång
och som är packat och färdigt för försäljning,
b) arealer i full produktion:arealer i full produktion räknat från det
tredje produktionsåret.1971R1696 — SV — 01.01.2000 — 017.001 — 4
▼M6
▼B
▼M10
▼B
▼M1
▼B
AVDELNING I
Avsättning
Artikel 2
1. De produkter som avses i artikel 1, vilka skördats inom gemen-
skapen eller framställts av humle som skördats inom gemenskapen ellerimporterats från tredje land, skall genomgå ett certifieringsförfarande.
2. Intyg får endast utfärdas för produkter med de egenskaper som i ett
bestämt avsättningsled anges som minimikrav. ►
M10 För de produkter
som avses i artikel 1.3 b-e får intyg endast utfärdas om alfasyrahalten i
dessa produkter inte är lägre än halten i det humle ur vilket de
utvinns.◄
3. Av intyget skall minst framgå
a) humlets produktionsplats eller produktionsplatser,
b) skördeår,
c) sort eller sorter.
4. Rådet skall med kvalificerad majoritet på förslag av kommissionen
för varje produkt fastställa allmänna tillämpningsföreskrifter för denna
artikel samt från vilket datum den skall tillämpas.
5. Närmare tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas i
enlighet med förfarandet i artikel 20.
Artikel 3
1. Om bestämmelser för utfärdande ►M1 ◄tillämpas
på de produkter som avses i artikel 1 får de endast avsättas eller
exporteras om intyget har utfärdats.
2. Åtgärder som avviker från bestämmelsen i punkt 1 får beslutas i
enlighet med förfarandet i artikel 20:
a) för att uppfylla kraven för handel i vissa tredje länder, eller
b) för produkter avsedda för särskild användning.
Åtgärderna i föregående stycke
— får inte vara till skada för den normala avsättningen av produkter för
vilka►M1 ◄har utfärdats, och
— måste åtföljas av garantier för att undvika en förväxling med sådana
produkter.
Artikel 5
1. De produkter som avses i artikel 1 och som kommer från tredje
land får endast importeras om deras kvalitetsegenskaper minst motsvararde lägsta gränserna för
avsättning som antagits för liknande produkter som skördats inom
gemenskapen eller som är framställda av sådana produkter.
2. De produkter som avses i artikel 1 skall anses motsvara den
standard som avses i punkt 1 om de åtföljs av ett intyg som utfärdats avmyndigheterna i ursprungslandet och som godkänts som likvärdigt med
det intyg som anges i artikel 2. Sådana intygs likvärdighet skall
►
M2 ◄fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 20.
3. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas i enlighet
med förfarandet i artikel 20.1971R1696 — SV — 01.01.2000 — 017.001 — 5
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼B
AVDELNING II
Leveransavtal
Artikel 6
1. De avtal om leverans av humle, producerat inom gemenskapen,
mellan en producent eller producentgrupp och en köpare skall registreras
av de organ som varje producerande medlemsstat utser till att göra detta.
2. Avtal som gäller leverans av bestämda kvantiteter till avtalade
priser under en period som omfattar en eller flera skördar och som ingåsföre den 1 augusti året för den första skörden skall benämnas ”avtalingångna på förhand”. De skall registreras separat.
3. Medlemsstaterna skall regelbundet lämna kommissionen statistiska
uppgifter om registreringen av avtal.
4. De data på vilka registreringen grundas får endast användas för
tillämpningen av denna förordning.
5. Tillämpningsföreskrifter för denna förordning skall antas i enlighet
med förfarandet i artikel 20.
AVDELNING III
Producentgrupper
Artikel 7
1. I denna förordning avses med producentgrupp en grupp som enbart
eller, i de fall då den nationella lagstiftningen medger det, huvud-
sakligen består av humleproducenter och som bildats på producenternas
initiativ särskilt i syfte att
a) uppnå en koncentration av utbudet och medverka till att stabilisera
marknaden genom att avsätta medlemmarnas totala produktion eller,i förekommande fall, genom att återköpa humlet till ett högre pris änvad som anges i artikel 7.3 b,
b) gemensamt anpassa produktionen till marknadens krav och förbättra
produktionen, bland annat genom omställning till andra sorter,omorganisation av humleodlingar, marknadsföring samt forskningom produktion, avsättning och integrerat skydd,
c) främja rationalisering och mekanisering av arbetet med odling och
skörd för att göra produktionen lönsammare och förbättra miljö-
skyddet,
d) besluta vilka humlesorter som deras medlemmar får producera och
anta gemensamma produktionsbestämmelser,
e) administrera stödsystemet enligt artikel 12 genom att till varje
medlem i gruppen fördela hans andel av stödet i proportion till den
odlade arealen, om inte annat följer av tillämpningen av bestämmel-serna i artikel 12.5,
och som har godkänts av en medlemsstat i enlighet med bestämmelserna
i punkt 3.
►
M31a.◄►M12 Producentgrupperna får använda upp till 20 %
av stödet för åtgärder som medverkar till att de mål som anges i punkt a— d uppnås. ◄
2. I denna förordning avses med sammanslutning en sammanslutning
av godkända producentgrupper vilken har samma syfte som dessagrupper och som har godkänts av en medlemsstat i enlighet medbestämmelserna i punkt 3.1971R1696 — SV — 01.01.2000 — 017.001 — 6
▼M1
▼M12
▼M1
▼M1
3. Medlemsstaterna skall godkänna sådana producentgrupper och
sammanslutningar av sådana, vilka ansöker om godkännande ochuppfyller följande allmänna villkor:
a) De skall tillämpa gemensamma regler om produktion och
utsläppande på marknaden (första avsättningsledet).
b) I stadgarna skall ingå skyldighet för producenter som är medlemmar i
en grupp och för godkända grupper som är medlemmar i en
sammanslutning att
— iaktta de gemensamma produktionsreglerna och besluten om
vilka sorter som får produceras,
— sälja den samlade produktionen genom gruppen eller samman-
slutningen.
Denna skyldighet gäller inte i fråga om de produkter för vilka
producenterna träffat försäljningsavtal innan de blev medlemmar i
gruppen under förutsättning att gruppen har informerats om ochgodkänt dessa avtal.
Om producentorganisationen tillåter det och på de villkor som den
fastställer, får de anslutna producenterna
— ersätta skyldigheten att avsätta den samlade produktionen genom
producentgruppen med att produktionen avsätts i enlighet med de
gemensamma regler som fastställs i stadgarna, genom vilkaproducentgruppen garanteras rätten att kontrollera försäljning-spriserna vilka gruppen måste godkänna och om priset integodkänns skall gruppen köpa upp detta humle till ett högre pris,
— avsätta genom en annan producentorganisation, som deras egen
organisation har utsett, de produkter som på grund av sina
karaktäristiska egenskaper primärt inte omfattas av den senareproducentorganisationens handelsverksamhet.
c) De skall kunna förete bevis för att deras verksamhet är ekonomiskt
bärkraftig.
d) De skall inom hela sitt verksamhetsområde utesluta all diskrimi-
nering mellan gemenskapens producenter eller producentgrupper,särskilt vad gäller nationalitet eller etableringsplats.
e) De skall utan diskriminering garantera alla producenter som
förbinder sig att följa stadgarna rätten att tillhöra en grupp.
f) Stadgarna skall innehålla bestämmelser om att de medlemmar i en
grupp eller sammanslutning som önskar utträda kan göra detta efteratt ha varit medlemmar i minst tre år och under förutsättning att deinformerar gruppen eller sammanslutningen minst ett år i förväg om
sin avsikt att utträda.
Sådana bestämmelser skall inte påverka tillämpningen av nationella
lagar eller andra författningar som syftar till att i speciella fall skydda
gruppen eller sammanslutningen eller deras kreditorer mot deekonomiska konsekvenser som kan uppstå när en medlem utträdereller till att hindra en medlem från att utträda under löpandebudgetår.
g) De skall ha rättssubjektivitet eller tillräcklig rättskapacitet för att
kunna åtnjuta rättigheter och åläggas förpliktelser enligt nationelllagstiftning.
h) De skall i sina stadgar införa skyldigheten att hålla separat bokföring
för de verksamheter för vilka de godkänts.
i) De skall inte inneha en marknadsdominerande ställning i gemenska-
pen.
4. Den medlemsstat på vars territorium producentgruppen eller
sammanslutningen har sitt säte skall vara behörig att godkänna
producentgrupper och sammanslutningar för sådana.
5. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel, särskilt i fråga om
administrationen av stödsystemet enligt punkt 1 e, definitionen av”utsläppande på marknaden” enligt punkt 3 a och föreskrifter för1971R1696 — SV — 01.01.2000 — 017.001 — 7
▼M12
▼M1
▼M1
bestämmelserna i punkt 3 f, skall antas i enlighet med förfarandet i
artikel 20.
AVDELNING IV
Stödtillproducenter
Artikel 12
1. Ett stödsystem skall införas för humle som produceras inom
gemenskapen.
2. Stödet får beviljas till producenter för att göra det möjligt för dem
att uppnå en rimlig inkomst.
3. a) I de områden inom gemenskapen där godkända producentgrupper
kan tillförsäkra sina medlemmar en rimlig inkomst och genomföraen rationell hantering av produktionen skall stödet beviljas endasttill sådana producentgrupper.
b) Om producenten i det enskilda fallet är etablerad i en annan
medlemsstat än den i vilken producentgruppen denne tillhör äretablerad, skall hela stödet betalas ut direkt till producenten av debehöriga myndigheterna i den medlemsstat där denne är etablerad.
c) I övriga områden skall stödet beviljas till enskilda producenter.
4. Rådet skall på förslag av kommissionen och på grundval av de
upplysningar som medlemsstaterna lämnat till denna, med kvalificerad
majoritet och i god tid fastställa en förteckning över de områden som
avses i punkt 3 första stycket.
5. a) Stödbeloppet per hektar skall vara detsamma för alla grupper av
sorter. Det skall fastställas till 480 ecu per hektar för en period av
fem år från och med 1996 års skörd.
b) Om stödet beviljas till en godkänd producentgrupp enligt punkt 3
första stycket, skall denna grupp ha möjlighet att besluta om hela
detta stöd varje år skall betalas ut till medlemmarna i proportion
till den odlade arealen eller om endast en del av det, dock minst80 %, skall betalas ut, beroende på om det fortfarande föreliggeransökningar om omställning till andra sorter eller om deteventuellt finns andra mål att uppnå i enlighet med artikel
►
C17.1 a - d ◄.
c) Om stödet beviljas till en godkänd producentgrupp och denna
grupp inte avsätter medlemmarnas totala produktion, skallgruppen varje år obligatoriskt hålla inne 20 % av stödet till
producenterna för att uppnå målen i punkt b ovan.
d) Innehållet stöd kan sammanslås under en period som är begränsad
till fem år. Vid utgången av denna period skall hela det innehållna
stödet ha betalats ut.
e) I de fall som avses i punkt 3 b i denna artikel skall den berörda
producenten till den producentgrupp som han är medlem i utge ett
belopp som är lika stort som det som hålls inne i enlighet med
punkterna b eller c ovan.
6. När situationen på marknaden visar att det finns risk för
produktionsöverskott eller störningar i utbudet på humlemarknaden1971R1696 — SV — 01.01.2000 — 017.001 — 8
▼M14
▼M12
▼M14
▼B
▼M14
▼M1
▼M12
▼M1
▼M12
▼M14
▼M14
inom gemenskapen, får rådet på förslag av kommissionen och enligt
förfarandet i artikel 37.2 i fördraget justera det stödbelopp som fastställsi punkt 5 genom att antingen
a) begränsa beviljandet av stöd till att avse en del av den humleareal
som registrerats för året i fråga, och vid behov även ändra stödnivån,eller
b) undanta humlearealer i första eller andra produktionsåret från stöd.
8. Genomförandebestämmelserna för denna artikel skall fastställas i
enlighet med förfarandet i artikel 20.
Artikel 13
1. Enligt artikel 12.6 skall stöd beviljas för registrerade arealer som
har skördats.
Medlemsstaterna skall utse de organ som är behöriga att för varje
producent registrera humlearealerna och som ansvarar för kontroll ochuppdatering av registret.
2. För tillämpningen av denna artikel får medlemsstaterna betrakta en
erkänd producentgrupp som en enda producent.
3. Rådet skall på kommissionens förslag och i enlighet med
omröstningsförfarandet i artikel 43.2 i fördraget anta allmänna tillämp-
ningsföreskrifter för denna artikel.
4. Närmare tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas i
enlighet med förfarandet i artikel 20.
AVDELNING V
Handelmedtredjeland
Artikel 14
Om inte annat föreskrivs i denna förordning, skall tullsatserna i
Gemensamma tulltaxan gälla för de produkter som förtecknas i artikel 1.
Artikel 15
1. De allmänna bestämmelserna om tolkningen av den kombinerade
nomenklaturen och dess särskilda tillämpningsföreskrifter skall gällatullklassificeringen av produkter som omfattas av denna förordning.
2. Om inte annat föreskrivs i denna förordning eller i de
bestämmelser som antagits i enlighet därmed, skall följande vara
förbjudet i handeln med tredje land:
— Uttag av en avgift som har motsvarande verkan som en tull.
— Tillämpning av kvantitativa begränsningar eller åtgärder med
motsvarande verkan.
Artikel 15 a
1. Om gemenskapsmarknaden för en eller flera av de produkter som
förtecknas i artikel 1 på grund av import eller export påverkas eller hotas
av allvarliga störningar som sannolikt kommer att äventyra uppnåendetav de mål som anges i artikel 39 i fördraget, får lämpliga åtgärder vidtasi samband med handeln med tredje land till dess att sådan störning ellersådant hot om störning har upphört.1971R1696 — SV — 01.01.2000 — 017.001 — 9
▼M12
▼M1
▼M12
▼B
▼M1
▼B
▼M11
▼M11
Rådet skall på kommissionens förslag och i enlighet med det
röstningsförfarande som föreskrivs i artikel 43.2 i fördraget antaallmänna tillämpningsföreskrifter till denna punkt och skall bestämma
i vilka fall och inom vilka gränser inom vilka medlemsstater får vidta
skyddsåtgärder.
2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår, skall kommissionen
på begäran från en medlemsstat eller på eget initiativ, besluta om denödvändiga åtgärderna. Medlemsstaterna skall underrättas om sådanaåtgärder, vilka skall träda i kraft omedelbart. Om kommissionen mottar
en begäran från en medlemsstat, skall den fatta beslut därom inom tre
arbetsdagar från och med mottagandet av begäran.
3. En medlemsstat får inom tre arbetsdagar från och med under-
rättelsen hänskjuta kommissionens beslut om sådana åtgärder till rådet.Rådet skall sammanträda utan dröjsmål. Det får med kvalificeradmajoritet ändra eller upphäva beslutet ifråga.
4. Denna artikel skall tillämpas med beaktande av de skyldigheter
som följer av avtal som slutits i enlighet med artikel 228.2 i fördraget.
AVDELNING VI
Allmännabestämmelser
Artikel 16
Om inte annat följer av bestämmelserna i denna förordning skall
artiklarna 92—94 i fördraget tillämpas på produktionen och avsättandet
av de produkter som avses i artikel 1.1.
Artikel 16a
Om det finns risk för produktionsöverskott eller störningar i utbudet på
marknaden, kan rådet med kvalificerad majoritet på förslag avkommissionen vidta lämpliga åtgärder för att förhindra obalans på
marknaden. Sådana åtgärder kan till exempel ha till syfte att påverka
— produktionens omfattning,
— utbudsvolymen,— avsättningsvillkoren.
Artikel 17
1. Förordningarna om finansiering av den gemensamma jordbruks-
politiken skall tillämpas på marknaden för de produkter som anges iartikel 1.1 från och med den dag då det system som fastställts i dennaförordning börjar tillämpas.
3. De stöd som avses i artikel 12 skall medlemsstaterna betala tillproducenterna mellan den 16 oktober och den 31 december detregleringsår som stödet avser.
4. I enlighet med förfarandet i artikel 20 skall kommissionen anta
tillämpningsföreskrifter för denna artikel.
Artikel 18
Medlemsstaterna och kommissionen skall meddela varandra den
information som är nödvändig för att genomföra bestämmelser i dennaförordning. Bestämmelserna för meddelande, bedömning och spridningav sådan information skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 20.1971R1696 — SV — 01.01.2000 — 017.001 — 10
▼B
▼M12
▼M1
▼M13
▼M14
▼M13
▼M12
▼M12
På grundval av sådan information skall kommissionen före den 1
september 2000 till rådet göra en bedömning av sektorn, vilket vidbehov kan åtföljas av förslag.
Artikel 19
1. En förvaltningskommitté för humle (nedan kallad ”kommittén”)
skall upprättas. Denna skall bestå av företrädare för medlemsstaternaoch ha en företrädare från kommissionen som ordförande.
2. Inom kommittén skall medlemsstaternas röster vägas enligt artikel
148.2 i fördraget. Ordföranden får inte rösta.
Artikel 20
1. I de fall då det förfarande som anges i denna artikel skall tillämpas
skall ordföranden hänskjuta frågan till kommittén, antingen på egetinitiativ eller på begäran av företrädaren för en medlemsstat.
2. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag
till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid somordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Denskall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 148.2 ifördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag avkommissionen. Medlemsstaternas röster skall vägas enligt fördragets
artikel 148.2. Ordföranden får inte rösta.
3. Kommissionen skall besluta med omedelbar verkan. Om beslutet
strider mot kommitténs yttrande skall kommissionen emellertid genastunderrätta rådet. I sådana fall får kommissionen uppskjuta verkställandetav åtgärderna under högst en månad från den dag då rådet underrättats.
Rådet får inom en månad fatta ett annat beslut enligt det omröstnings-
förfarande som anges i artikel 43.2 i fördraget.
Artikel 21
Kommittén får beakta alla andra frågor som dess ordförande, antingen
på eget initiativ eller på begäran av en representant från någon av
medlemsstaterna, hänskjuter till den.
Artikel 22
Vid tillämpningen av denna förordning skall hänsyn samtidigt tas till de
mål som anges i artikel 39 och 110 i fördraget.
Artikel 23
Om övergångsbestämmelser behövs för att underlätta övergången till det
ändrade system som införs genom förordning (EEG) nr 1170/77, särskiltom beslutet om ändrat datum förorsakar betydande svårigheter, skallsådana bestämmelser antas i enlighet med förfarandet i artikel 20. De
skall gälla längst till och med den 31 december 1980.
Fram till detta datum är Förenade kungariket behörigt att betala ut
produktionsstödet till producenterna via ett organ som det själv utser.
Artikel 24
Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har
offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning .
Bestämmelserna i artiklarna 11, 12 och 13 skall tillämpas för första
gången för 1971 års skörd.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.1971R1696 — SV — 01.01.2000 — 017.001 — 11
▼B
▼A3
▼B
▼M1
▼B