2002D0733 — SV — 24.01.2013 — 001.001

Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet

►B KOMMISSIONENS BESLUT av den 30 maj 2002 om teknisk specifikation för driftskompatibilitet hos delsystemet ”Energiförsörjning” i det transeuropeiska järnvägssystem för höghastighetståg som avses i artikel 6.1 i direktiv 96/48/EG [delgivet med nr K(2002) 1949] (Text av betydelse för EES) (2002/733/EG) (EGT L 245, 12.9.2002, p.280)

Ändrad genom:

Officiella tidningen No page date ►M1 KOMMISSIONENS BESLUT av den 23 juli 2012 L 217 1 14.8.2012





Rättad genom:









▼B

KOMMISSIONENS BESLUT

av den 30 maj 2002

om teknisk specifikation för driftskompatibilitet hos delsystemet ”Energiförsörjning” i det transeuropeiska järnvägssystem för höghastighetståg som avses i artikel 6.1 i direktiv 96/48/EG

[delgivet med nr K(2002) 1949]

(Text av betydelse för EES)

(2002/733/EG)







EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets direktiv 96/48/EG av den 23 juli 1996 om driftskompatibiliteten hos det transeuropeiska järnvägssystemet för höghastighetståg ( 1 ), särskilt artikel 6.1 i detta, och av följande skäl: (1) Enligt artikel 2 c i direktiv 96/48/EG är det transeuropeiska järnvägssystemet för höghastighetståg uppdelat i delsystem av strukturell eller funktionell beskaffenhet. Dessa delsystem beskrivs i bilaga II till direktivet. (2) Enligt artikel 5.1 i direktivet skall varje delsystem omfattas av en teknisk specifikation för driftskompatibilitet (TSD). (3) Enligt artikel 6.1 i direktivet skall förslag till TSD:er utarbetas av det gemensamma representativa organet. (4) Den kommitté som tillsatts enligt artikel 21 i direktiv 96/48/EG har utnämnt den europeiska organisationen för driftskompatibilitet för järnvägar European Association for Railway Interoperability (AEIF) till gemensamt representativt organ enligt artikel 2 h i direktivet. (5) AEIF fick i uppdrag att utarbeta ett förslag till en TSD för delsystemet ”Energiförsörjning” enligt artikel 6.1 i direktivet. Uppdraget fastställdes enligt det förfarande som anges i artikel 21.2 i direktivet. (6) AEIF har utarbetat ett förslag till en TSD och en inledande rapport med den nyttokostnadsanalys som föreskrivs i artikel 6.3 i direktivet. (7) Medlemsstaternas företrädare i den kommitté som tillsatts genom direktivet har granskat förslaget till TSD:n mot bakgrund av den inledande rapporten. (8) De villkor som måste uppfyllas för att man skall uppnå driftskompatibilitet hos det transeuropeiska järnvägssystemet för höghastighetståg gäller enligt artikel 1 i direktiv 96/48/EG följande: projektering, anläggning, tillverkning, uppgradering och drift av den infrastruktur och den rullande materiel som samverkar till systemets funktion och som tas i bruk efter direktivets ikraftträdande. När det gäller den infrastruktur och den rullande materiel som redan tagits i drift då denna TSD träder i kraft, bör specifikationerna tillämpas från och med tidpunkten för planerade arbeten på infrastrukturen i fråga. Tillämpningen av TSD:n kan emellertid variera i omfattning beroende på hur omfattande och stora de planerade arbetena är och vilka kostnader och intäkter som tillämpningarna i fråga för med sig. Verklig driftskompatibilitet kan bara uppnås om arbetena i fråga bygger på en konsekvent genomförandestrategi. Man bör därför skilja mellan uppgradering, systemutbyte och komponentutbyte. (9) Direktiv 96/48/EG och TSD:erna är inte tillämpliga på systemutbyte eller komponentutbyte. Det är emellertid önskvärt att TSD:erna tillämpas på utbyten på samma sätt som TSD:erna för konventionella tåg enligt direktiv 2001/16/EG. Så länge det saknas obligatoriska föreskrifter, och med tanke på utbytenas omfattning, uppmuntras medlemsstaterna därför att tillämpa TSD:erna på systemutbyte och komponentutbyte, där så är möjligt. (10) I sin nuvarande version är TSD:n enligt detta beslut inriktade på de särdrag som kännetecknar höghastighetssystemet. Generellt rör de inte allmänna egenskaper eller delar hos höghastighetståg och konventionella tåg. De senares driftskompatibilitet omfattas av ett annat direktiv ( 2 ). Eftersom driftskompatibiliteten enligt artikel 16.2 i direktiv 96/48/EG måste kontrolleras med hänsyn till TSD:erna, är det nödvändigt att fastställa vilka villkor som måste uppfyllas utöver bifogade TSD under övergångsperioden mellan detta besluts offentliggörande och offentliggörandet av besluten om TSD:erna för konventionella tåg. Varje medlemsstat måste därför underrätta de andra medlemsstaterna och kommissionen om de relevanta nationella tekniska regler som måste följas för att man skall uppnå driftskompatibilitet och uppfylla de väsentliga kraven i direktiv 96/48/EG. Eftersom det rör sig om nationella regler, är det dessutom nödvändigt att varje medlemsstat underrättar de andra medlemsstaterna och kommissionen om vilka organ som utsetts att genomföra dels förfarandet för bedömning av överensstämmelse eller lämplighet, dels det kontrollförfarande som används för att säkerställa delsystemens driftskompatibilitet i enlighet med artikel 16.2 i direktiv 96/48/EG. Medlemsstaterna måste vid genomförandet av artikel 16.2 på dessa nationella regler tillämpa de principer och kriterier som anges i direktiv 96/48/EG, så långt detta är möjligt. Ansvaret för de nämnda förfarandena kommer medlemsstaterna i möjligaste mån att ge de organ som anmälts enligt artikel 20 i direktiv 96/48/EG. Kommissionen kommer att granska lämnade uppgifter (nationella regler, förfaranden, organ med ansvar för förfarandenas genomförande, förfarandenas längd) och vid behov med kommittén rådslå om vilka åtgärder som måste vidtas. (11) I TSD:n enligt detta beslut föreskrivs inte vissa tekniska metoder eller lösningar, utom där detta är absolut nödvändigt för driftskompatibiliteten hos det transeuropeiska järnvägssystemet för höghastighetståg. (12) TSD:n enligt detta beslut bygger på bästa tillgängliga sakkunskap vid tiden för utarbetandet av förslaget. Den tekniska utvecklingen eller samhällskrav kan nödvändiggöra ändringar i eller tillägg till denna TSD. Vid behov kommer ett förfarande för översyn respektive uppdatering att inledas i enlighet med artikel 6.2 i direktiv 96/48/EG. (13) I vissa fall får man enligt den TSD som omfattas av detta beslut välja mellan olika alternativ och tillämpa slutliga eller preliminära lösningar beroende på det aktuella läget. Dessutom gäller enligt direktiv 96/48/EG specifika tillämpningsregler i vissa särskilda fall. Till detta kommer att en medlemsstat enligt artikel 7 i direktivet i särskilda fall inte behöver tillämpa vissa tekniska specifikationer. Medlemsstaterna måste därför se till att ett infrastrukturregister och ett register över rullande materiel offentliggörs och aktualiseras varje år. I dessa register måste medlemsstaterna redogöra för de viktigaste särdragen hos sin infrastruktur och sin rullande materiel (t.ex. de grundläggande egenskaperna) och deras överensstämmelse med de egenskaper som föreskrivs i tillämpliga TSD:er. I TSD:n enligt detta beslut beskrivs därför exakt vilka uppgifter som måste lämnas i registret. (14) Vid tillämpningen av TSD:n enligt detta beslut måste man beakta särskilda kriterier för teknisk och driftsmässig kompatibilitet mellan den infrastruktur och den rullande materiel som skall tas i bruk och det nät de skall integreras i. Dessa kompatibilitetskrav nödvändiggör en komplicerad teknisk och ekonomisk analys i varje enskilt fall. Vid analysen måste man ta hänsyn till — gränssnitten mellan olika delsystem enligt direktiv 96/48/EG, — olika kategorier av järnvägslinjer och rullande materiel enligt det direktivet, och — det befintliga nätets tekniska och driftsmässiga förhållanden. Det är därför viktigt att för genomförandet av TSD:n enligt detta beslut utarbeta en strategi där man beskriver de olika tekniska stegen från nuvarande nätförhållanden till ett driftskompatibelt nät. (15) De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från den kommitté som tillsatts genom direktiv 96/48/EG. av följande skäl: HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.







Artikel 1

Kommissionen antar härmed TSD:n för delsystemet ”Energiförsörjning” i det transeuropeiska järnvägssystem för höghastighetståg som avses i artikel 6.1 i direktiv 96/48/EG. TSD:n återfinns i bilagan till detta beslut. TSD:n är tillämplig fullt ut på infrastruktur och rullande materiel i det transeuropeiska järnvägssystem för höghastighetståg som definieras i bilaga I till direktiv 96/48/EG, med hänsyn tagen till artiklarna 2-3 nedan.

Artikel 2

1. När det gäller sådana allmänna egenskaper och delar hos höghastighetståg och konventionella tåg som inte tas upp i bifogade TSD, skall kontrollen av driftskompatibiliteten enligt artikel 16.2 i direktiv 96/48/EG avse uppfyllandet av tillämpliga tekniska regler i den medlemsstat som tillåter ibruktagandet av det delsystem som berörs av detta beslut.

2. Varje medlemsstat skall inom sex månader efter det att beslutet meddelats tillhandahålla de andra medlemsstaterna och kommissionen

— förteckningen över tillämpliga tekniska regler enligt artikel 2.1,

— uppgift om vilka förfaranden för bedömning av överensstämmelse och för kontroll som skall tillämpas med avseende på dessa reglers tillämpning,

— uppgift om vilka organ medlemsstaten utsett att genomföra förfarandena.

Artikel 3

1. I denna artikel avses med

— uppgradering: större förändringsarbete på delsystem eller del av detta som ändrar delsystemets prestanda,

— systemutbyte: mer omfattande arbete för utbyte av ett delsystem eller en del av detta, varvid delsystemets prestanda inte ändras,

— komponentutbyte: arbete där komponenter ersätts med delar med samma funktion och prestanda inom ramen för förebyggande underhåll eller reparationer.

2. Vid uppgradering skall den upphandlande enheten till den berörda medlemsstaten överlämna en projektbeskrivning. Medlemsstaten skall granska projektbeskrivningen och, med hänsyn tagen till genomförandestrategin i kapitel 7 i bifogade TSD, vid behov avgöra om arbetets omfattning nödvändiggör ett nytt tillstånd för ibruktagande enligt artikel 14 i direktiv 96/48/EG. Ett tillstånd för ibruktagande krävs när det planerade arbetet objektivt kan påverka säkerhetsnivån.

Där det krävs ett nytt tillstånd för ibruktagande enligt artikel 14 i direktiv 96/48/EG, skall medlemsstaten besluta

a) att antingen tillämpa TSD:n fullt ut på projektet, varvid delsystemet kommer att omfattas av förfarandet för EG-kontroll enligt direktiv 96/48/EG, eller

b) att det ännu inte är möjligt att tillämpa TSD:n fullt ut på projektet. Detta innebär att delsystemet inte uppfyller hela TSD:n, och förfarandet för EG-kontroll enligt direktiv 96/48/EG skall därför endast avse de avsnitt av TSD:n som tillämpas.

I båda fallen skall medlemsstaten informera den kommitté som tillsatts genom direktiv 96/48/EG om projektbeskrivningen i fråga samt om vilka avsnitt av TSD:n som tillämpas och vilken grad av driftskompatibilitet som uppnås.

3. När det gäller systemutbyte och komponentutbyte skall det vara frivilligt att följa bifogade TSD.

Artikel 4

De relevanta delarna av kommissionens rekommendation 2001/290/EG ( 3 ) beträffande de grundläggande egenskaperna för det transeuropeiska järnvägssystemet för höghastighetståg upphör att gälla i och med att bifogade TSD träder i kraft.

Artikel 5

Bifogade TSD träder i kraft sex månader efter det att beslutet meddelats.

Artikel 6

Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.









BILAGA

TEKNISK SPECIFIKATION FÖR DRIFTSKOMPATIBILITET (TSD) AVSEENDE DELSYSTEMET ”ENERGIFÖRSÖRJNING”

▼C1

INNEHÅLLSFÖRTECKNING 1. 1.1 1.2 1.3 2. 2.1 2.2 2.2.1 2.2.2 2.2.3 2.2.4 2.3 2.3.1 2.3.2 2.3.3 2.3.4 3. 3.1 3.2 3.3 3.3.1 3.3.2 3.3.3 3.3.4 3.3.5 3.4 4. 4.1 4.1.1 4.1.2 4.2 4.2.1 4.2.2 4.2.3 4.3 4.3.1 4.3.2 4.3.3 5. 5.1 5.2 5.3 5.3.1 5.3.2 5.3.3 6. 6.1 6.1.1 6.1.2 6.2 6.2.1 6.2.2 7. 7.1 7.2 7.3 7.3.1 7.3.2 7.3.3 7.3.4 7.3.5 7.3.6 7.3.7 7.3.8 7.3.9 7.3.10 BILAGA A BILAGA B BILAGA C BILAGA D BILAGA E BILAGA F BILAGA G BILAGA H BILAGA J BILAGA K BILAGA L BILAGA M BILAGA N BILAGA O BILAGA P BILAGA Q

▼B

1. INLEDNING

1.1 Tekniskt tillämpningsområde

Denna TSD omfattar delsystemet ”Energiförsörjning”, ett av de delsystem som är upptagna i bilaga II.1 till direktiv 96/48/EG.

”Energiförsörjning” är en av sex TSD som täcker direktivets alla åtta områden. För att driftskompatibiliteten hos det transeuropeiska järnvägssystemet för höghastighetståg skall uppfylla de väsentliga kraven måste även specifikationerna för områdena ”Användare” och ”Miljöskydd” följas. De finns i respektive TSD som berörs av dessa områden.

Mer information om delsystemet ”Energiförsörjning” ges i kapitel 2.

1.2 Geografiskt tillämpningsområde

Denna TSD omfattar det transeuropeiska järnvägssystemet för höghastighetståg, såsom det beskrivs i bilaga I till direktiv 96/48/EG.

TSD:n innehåller hänvisningar framför allt till uppgifter om de linjer inom det transeuropeiska järnvägsnätet som beskrivs i Europaparlamentets och rådets beslut nr 1692/96/EG av den 23 juli 1996 (om gemenskapens riktlinjer för utbyggnad av det transeuropeiska transportnätet) och i uppdateringar i enlighet med artikel 21 i samma beslut.

1.3 Innehåll

I enlighet med artikel 5.3 i direktiv 96/48/EG och bilaga I.1 b till samma direktiv innehåller denna TSD följande:

a) Översikt av de väsentliga kraven för delsystemen och deras gränssnitt. Särskild betoning på delsystemet ”Energiförsörjning” (kapitel 3).

b) Specifikation av de grundläggande egenskaper som beskrivs i bilaga II.3 till direktivet. Specifikationen måste följas för att de väsentliga kraven (kapitel 4) skall uppfyllas.

c) Villkor som skall vara uppfyllda för att specificerade prestanda skall uppnås för följande kategorier av linjer (kapitel 4): — Kategori I: Linjer anlagda speciellt för höghastighetståg med hastigheter på vanligtvis 250 km/tim eller högre. — Kategori II: Linjer uppgraderade speciellt för höghastighetståg med hastigheter på omkring 200 km/tim. — Kategori III: Linjer uppgraderade speciellt för höghastighetståg. Speciallösningar krävs på grund av terrängförhållanden, höjdskillnader eller stadsmiljö, som gör att hastigheten måste anpassas till olika banavsnitt.

d) Tillämpningsföreskrifter i särskilda fall (kapitel 7).

e) Driftskompatibilitetskomponenter och gränssnitt som måste täckas av europeiska specifikationer (dit även Europastandarder räknas) för att driftskompatibilitet skall uppnås inom det transeuropeiska järnvägssystemet för höghastighetståg, samtidigt som de väsentliga kraven måste uppfyllas (kapitel 5).

f) Uppgifter om vilka av modulerna enligt beslut 93/465/EEG - eller i tillämpliga fall vilka bestämda förfaringssätt - som i varje aktuellt fall skall användas vid bedömning av huruvida driftskompatibilitetskomponenterna uppfyller specifikationerna eller är lämpliga för användning, samt information om EG-kontroll av delsystemen (kapitel 6).

2. DELSYSTEMET ”ENERGIFÖRSÖRJNING” - DEFINITION OCH TILLÄMPNINGSOMRÅDE

2.1 Tillämpningsområde

Delsystemet ”Energiförsörjning” i det transeuropeiska järnvägssystemet för höghastighetståg omfattar alla fasta installationer som, med hänsyn till de väsentliga kraven, krävs för att försörja tågen från högspänningsnät, enfas eller trefas.

Delsystemet ”Energiförsörjning” består av följande:

— Omformare . De är på primärsidan anslutna till högspänningsnätet för transformering av högspänningen till en spänning och/eller konvertering till ett energiförsörjningssystem som är lämpligt för tågen. På sekundärsidan är omformarna anslutna till kontaktledningarna.

— Sektioneringspunkter . Elektrisk utrustning placerad på platser mellan omformare för att försörja parallella kontaktledningar och ge skydd, möjligheter till frånkoppling, hjälpförsörjning och kompensation.

— Kontaktledningar . Kontaktledningarna distribuerar energin till de tåg som trafikerar banan och överför den till dem med hjälp av strömavtagare. Kontaktledningarna är även utrustade med manuella eller fjärrstyrda frånskiljare vilka krävs för att bryta strömmen till sektioner eller grupper av kontaktledningar beroende på funktionsbehov. Till kontaktledningar hänförs även alla typer av matarledningar.

— Returströmkrets . Drivströmmen använder rälerna, som är ansluten direkt eller indirekt till jord, samt återledare för att återföra strömmen till omformarna. Därför utgör returströmkretsen, vad denna aspekt anbelangar, en del av delsystemet ”Energiförsörjning”.

— Strömavtagare . Trots att de är installerade på rullande materiel, utgör strömavtagarna viktiga anordningar vilkas korrekta funktion är direkt kopplad till kontaktledningen. Därför anses de vara en del av delsystemet ”Energiförsörjning”.

Följande delar hos delsystemet ”Energiförsörjning” sammanhänger med driftskompatibiliteten hos det transeuropeiska järnvägssystemet för höghastighetståg:

— Elektriska system.

— Kontaktledningar och strömavtagare.

— Samspelet mellan strömavtagare och kontaktledningsutrustning.

— Gränsområden mellan höghastighetslinjer, uppgraderade linjer och anslutande linjer.

2.2 Definition av delsystemet

2.2.1 Elektriska system

Precis som alla elektriska anordningar är ett dragfordon konstruerat för att fungera korrekt med en nominell spänning och en nominell frekvens vid dess anslutningar, vilka utgörs av strömavtagare och hjul. Skillnader i och gränser för dessa egenskaper behöver fastställas för att garantera tågets förväntade prestanda.

Höghastighetståg kräver en relativt hög effekt. För att kunna strömförsörja tågen med minsta möjliga förluster är det därför nödvändigt att öka spänningen i försörjningssystemet och minska strömmen, som ger upphov till förluster på grund av elektrisk resistans. Strömförsörjningssystemet måste konstrueras så att varje tåg kan försörjas med erforderlig effekt. Därför är varje tågs effektförbrukning och driftsschema viktiga faktorer för tågets prestanda.

Moderna tåg använder regenerativ bromsning som återför elektrisk energi till strömförsörjningssystemet och därigenom minskar den totala energiförbrukningen. Därför måste energiförsörjningssystemet acceptera regenerativ bromsning.

I alla elektriska system kan kortslutning eller andra fel uppstå. Det elektriska systemet behöver konstrueras så att delsystemskontrollen omedelbart detekterar dessa fel och utlöser åtgärder för att bryta kortslutningsströmmen och koppla bort den felaktiga delen av kretsen. Efter en sådan händelse skall det elektriska systemet klara att så snart som möjligt återställa försörjningen till alla installationer för att återställa funktionerna.

2.2.2 Kontaktledning och strömavtagare

Ur driftskompatibilitetssynpunkt är geometrin för kontaktledningsutrustningen och strömavtagarna en viktig egenskap. Vad gäller det geometriska samspelet skall kontaktledningens höjd över rälsen, utsträckningen i sidled i stillastående luft och avböjningen vid vindtryck samt kontaktkraften specificeras. Vad gäller strömavtagaren är även toppbygelns geometri viktig för att garantera korrekt samspel med kontaktledningen samtidigt som hänsyn tas till fordonens eventuella gungning.

2.2.3 Samspel mellan kontaktledning och strömavtagare

Vid de höga hastigheter som förutses för det europeiska järnvägssystemet för höghastighetståg utgör samspelet mellan kontaktledningen och strömavtagaren en mycket viktig egenskap, eftersom en pålitlig strömöverföring måste upprätthållas utan onödiga störningar för järnvägsinstallationer och miljön. Detta samspel bestäms huvudsakligen av följande:

— De statiska och aerodynamiska effekterna beroende på strömavtagarnas konstruktion och typen av slitskena.

— Kompatibiliteten mellan slitskenans material och kontaktledningen, när det gäller begränsning av slitage på dessa komponenter.

— Det dynamiska uppträdandet och påverkan på strömavtagningens kvalitet och syfte: en kontinuerlig, oavbruten energiförsörjning utan störningar.

— Skydd av strömavtagare och kontaktledningsutrustning i händelse av en defekt slitskena på strömavtagaren.

— Antalet strömavtagare i bruk och avståndet mellan dem, vilket har en grundläggande påverkan på strömavtagningens kvalitet, eftersom varje strömavtagare kan påverka andra längs samma kontaktledning.

2.2.4 Gränser mellan höghastighetslinjer och andra linjer

Höghastighetslinjer måste vara förbundna med uppgraderade linjer eller anslutande linjer. Placeringen av sådana gränser mellan de olika typerna av linjer påverkar energiförsörjningen och kontaktledningssystemet, och därför skall frågan om placering behandlas inom delsystemet ”Energiförsörjning”.

2.3 Kopplingar till andra delsystem och inom delsystemet

2.3.1 Inledning

För att uppnå förutsedda driftskompatibilitetsprestanda har delsystemet ”Energiförsörjning” många kopplingar till andra delsystem inom det europeiska järnvägssystemet för höghastighetståg. Dessa kopplingar omfattas av definitionen av gränssnitt och prestandakriterier.

2.3.2 Kopplingar avseende det elektriska systemet

— Spänning och frekvens och deras tillåtna variationer utgör gränssnitt till delsystemet ”Rullande materiel”.

— Den effekt som installeras på linjerna och den angivna effektfaktorn avgör det driftskompatibla höghastighetssystemets prestanda och utgör gränssnitt till delsystemet ”Rullande materiel”.

— Regenerativ bromsning minskar energiförbrukningen och utgör gränssnitt till delsystemet ”Rullande materiel”.

— Fasta elektriska installationer och fordonsbaserad drivutrustning behöver skyddas mot kortslutning genom lämpliga anordningar i omformarstationerna. Utlösning av effektbrytare i omformarstationer och på tåg skall vara samordnade. Elskydd utgör därför gränssnitt till delsystemet ”Rullande materiel”.

— Elektrisk störning och övertonsutsläpp utgör gränssnitt till delsystemen ”Rullande materiel” och ”Trafikstyrning och signalering”.

2.3.3 Kopplingar som berör kontaktledningsutrustning och strömavtagare

— I fallet höghastighetslinjer kräver kontaktledningens höjd särskild uppmärksamhet för att undvika onödigt slitage på kontaktledningen. Kontaktledningens höjd utgör gränssnitt till delsystemen ”Infrastruktur” och ”Rullande materiel”.

— För att passera gränsområden för elektriska system utan att tåget bryggar över skilda system skall antalet strömavtagare och deras placering på tågen fastställas. De utgör gränssnitt till delsystemet ”Rullande materiel”.

— Fordonens och strömavtagarnas eventuella gungning utgör gränssnitt till delsystemen ”Rullande materiel” och ”Infrastruktur”.

2.3.4 Kopplingar som berör samspelet mellan kontaktledning och strömavtagare

— Strömavtagningens kvalitet beror på antalet strömavtagare i drift och deras inbördes avstånd. Strömavtagares placering på fordon utgör gränssnitt till delsystemet ”Rullande materiel”.

3. VÄSENTLIGA KRAV

3.1 Överensstämmelse med väsentliga krav

Enligt artikel 4.1 i direktiv 96/48/EG skall det europeiska järnvägssystemet för höghastighetståg, dess delsystem och tillhörande driftskompatibilitetskomponenter uppfylla de väsentliga krav som i allmänna ordalag definieras i bilaga III till direktivet.

3.2 De väsentliga kravens olika inslag

De väsentliga kraven omfattar

— säkerhet,

— tillförlitlighet och tillgänglighet,

— hälsa,

— miljöskydd,

— teknisk kompatibilitet.

De väsentliga kraven kan enligt direktiv 96/48/EG vara allmänna och tillämpliga på hela det transeuropeiska järnvägssystemet för höghastighetståg, eller vara specifika för varje delsystem och dess komponenter.

3.3 Särskilda krav för delsystemet ”Energiförsörjning”

3.3.1 Säkerhet

Enligt bilaga III till direktiv 96/48/EG gäller följande väsentliga krav för säkerheten vad avser delsystemet ”Energiförsörjning”:

1.1.1 Konstruktion, tillverkning och montering samt underhåll och övervakning av säkerhetskritiska komponenter, och då särskilt av komponenter som är av betydelse för tågrörelser, skall hålla en nivå som garanterar en säkerhet som motsvarar de mål som föreskrivs för nätet, även under vissa angivna, försämrade förhållanden.

1.1.2 Egenskaper som avser kontakten mellan hjul och räls skall uppfylla de stabilitetskriterier som är nödvändiga för att säker trafik vid högsta tillåtna hastighet skall garanteras.

1.1.3 De komponenter som används skall under sin livslängd motstå de normala och exceptionella påkänningar som specificerats. Genom lämpliga åtgärder skall de säkerhetsmässiga verkningarna av oförutsedda brister begränsas.

1.1.4 Fasta anläggningar och rullande materiel skall utformas och material väljas så att uppkomst, spridning och följder av eld och rök i händelse av brand begränsas.

1.1.5 Anordningar som är avsedda att hanteras av de resande skall vara så utformade att en förutsägbar användning i strid med anvisningarna inte medför någon risk ur säkerhetssynpunkt.

De delar som nämns i punkterna 1.1.2 och 1.1.5 är inte tillämpliga på delsystemet ”Energiförsörjning”.

För att kunna uppfylla de väsentliga kraven i punkterna 1.1.1, 1.1.3 och 1.1.4 skall delsystemet ”Energiförsörjning” vara utformat och konstruerat så att de krav som anges i punkterna 4.2.2.2, 4.2.3.3, 4.3.1.2, 4.3.1.8, 4.3.2.1, 4.3.2.2 och 4.3.2.4 i kapitel 4 uppfylls och de driftskompatibilitetskomponenter som används överensstämmer med de krav som anges i punkterna 5.3.1.1, 5.3.2.1, 5.3.2.4 och 5.3.3.2 i kapitel 5. De väsentliga kraven är uppfyllda om överensstämmelse med villkoren i kapitlen 4 och 5 kan styrkas.

Följande väsentliga krav avseende säkerhet enligt bilaga III till direktiv 96/48/EG berör särskilt delsystemet ”Energiförsörjning”:

2.2.1 Driften av strömförsörjningssystemen får inte inverka menligt på säkerheten, vare sig avseende själva höghastighetstågen eller avseende personer (resande, driftspersonal, personer som bor nära järnvägen samt tredje man).

För att kunna uppfylla det väsentliga kravet i punkt 2.2.1 skall delsystemet ”Energiförsörjning” vara utformat och konstruerat så att de krav som anges i punkterna 4.1.1, 4.2.2.2, 4.2.2.3, 4.2.2.7, 4.2.2.9, 4.3.1.2, 4.3.1.5, 4.3.1.7, 4.3.2.1, 4.3.2.2 och 4.3.2.4 i kapitel 4 uppfylls och de driftskompatibilitetskomponenter som används överensstämmer med de krav som anges i punkt 5.3.1.1 i kapitel 5. De väsentliga kraven är uppfyllda om överensstämmelse med villkoren i kapitlen 4 och 5 kan styrkas.

3.3.2 Tillförlitlighet, tillgänglighet och underhåll

Enligt bilaga III till direktiv 96/48/EG gäller följande väsentliga krav för tillförlitlighet, tillgänglighet och underhåll vad avser delsystemet ”Energiförsörjning”:

1.2 Övervakning och underhåll av fasta eller rörliga komponenter som är av betydelse för tågrörelser måste organiseras, genomföras och kvantifieras på ett sådant sätt att komponenternas funktionsduglighet bibehålls under de förhållanden de är avsedda för.

För att kunna uppfylla det väsentliga kravet i punkt 1.2 skall delsystemet ”Energiförsörjning” vara utformat och konstruerat så att de krav som anges i punkterna 4.3.1.9 och 4.3.2.6 i kapitel 4 uppfylls. De väsentliga kraven är uppfyllda om överensstämmelse med villkoren i kapitel 4 kan styrkas.

3.3.3 Hälsa

Enligt bilaga III till direktiv 96/48/EG gäller följande väsentliga krav för hälsa vad avser delsystemet ”Energiförsörjning”:

1.3.1 Material, som - genom det sätt de används på -, kan komma att innebära en hälsofara för de personer som utsätts för dem, får inte användas i tåg eller järnvägsinfrastruktur.

1.3.2 Dessa material skall väljas, bearbetas och användas på ett sådant sätt att utsläpp av skadliga eller farliga rökgaser eller gaser begränsas, särskilt i händelse av brand.

För att kunna uppfylla de väsentliga kraven i punkterna 1.3.1 och 1.3.2 skall delsystemet ”Energiförsörjning” vara utformat och konstruerat så att de krav som anges i punkterna 4.2.2.2, 4.2.3.2, 4.2.3.3, 4.3.1.2, 4.3.1.8, 4.3.1.10, 4.3.2.2 och 4.3.2.4 i kapitel 4 uppfylls och de driftskompatibilitetskomponenter som används överensstämmer med de krav som anges i punkt 5.3.3.2 i kapitel 5. De väsentliga kraven är uppfyllda om överensstämmelse med villkoren i kapitlen 4 och 5 kan styrkas.

3.3.4 Miljöskydd

Enligt bilaga III till direktiv 96/48/EG gäller följande väsentliga krav för miljöskydd vad avser delsystemet ”Energiförsörjning”:

1.4.1 Den miljöpåverkan som anläggning och trafikering av det transeuropeiska järnvägssystemet för höghastighetståg medför skall bedömas och beaktas vid utformningen av detta system i enlighet med gällande gemenskapsbestämmelser.

1.4.2 De material som används i tåg och infrastruktur får inte medföra utsläpp av rök eller gaser som är skadliga eller farliga för miljön, särskilt i händelse av brand.

1.4.3 Rullande materiel och strömförsörjningssystem skall utformas och tillverkas på ett sådant sätt att de är elektromagnetiskt kompatibla med allmänna eller privata nät samt med anläggningar och utrustning med vilka det föreligger risk för interferens.

De delar som nämns i punkt 1.4.2 är inte tillämpliga på delsystemet ”Energiförsörjning”.

För att kunna uppfylla de väsentliga kraven i punkterna 1.4.1 och 1.4.3 skall delsystemet ”Energiförsörjning” vara utformat och konstruerat så att de krav som anges i punkterna 4.2.3.2, 4.2.3.3 och 4.3.1.5 i kapitel 4 uppfylls. De väsentliga kraven är uppfyllda om överensstämmelse med villkoren i kapitel 4 kan styrkas.

Följande väsentliga krav avseende miljöskydd enligt bilaga III till direktiv 96/48/EG berör särskilt delsystemet ”Energiförsörjning”.

2.2.2 Driften av strömförsörjningssystemen får inte påverka miljön mer än vad som anges i form av gränsvärden.

För att kunna uppfylla det väsentliga kravet i punkt 2.2.2 skall delsystemet ”Energiförsörjning” vara utformat och konstruerat så att de krav som anges i punkterna 4.2.3.2 och 4.3.1.5 i kapitel 4 uppfylls. De väsentliga kraven är uppfyllda om överensstämmelse med villkoren i kapitel 4 kan styrkas.

3.3.5 Teknisk kompatibilitet

Enligt bilaga III till direktiv 96/48/EG gäller följande väsentliga krav för teknisk kompatibilitet vad avser delsystemet ”Energiförsörjning”:

1.5 Infrastrukturens och de fasta anläggningarnas tekniska egenskaper skall vara kompatibla sinsemellan samt med egenskaperna hos de tåg som skall trafikera det transeuropeiska järnvägssystemet för höghastighetståg. Om det på vissa avsnitt av nätet visar sig svårt att uppfylla dessa egenskaper, får tillfälliga lösningar som garanterar framtida kompatibilitet utnyttjas.

För att kunna uppfylla det väsentliga kravet i punkt 1.5 skall delsystemet ”Energiförsörjning” vara utformat och konstruerat så att de krav som anges i punkterna 4.1.1, 4.1.2, 4.2.2.1, 4.2.2.3, 4.2.2.4, 4.2.2.5, 4.2.2.6, 4.2.2.7, 4.2.2.8, 4.2.2.9, 4.2.2.10, 4.2.2.11, 4.2.2.12, 4.3.1.1, 4.3.1.3, 4.3.1.4, 4.3.2.1, 4.3.2.3, 4.3.2.5 och 4.3.3 i kapitel 4 uppfylls och de driftskompatibilitetskomponenter som används överensstämmer med de krav som anges i punkterna 5.3.1.2, 5.3.1.3, 5.3.1.4, 5.3.1.5, 5.3.1.6, 5.3.1.8, 5.3.2.2, 5.3.2.3, 5.3.2.4, 5.3.2.5, 5.3.2.6, 5.3.2.7, 5.3.2.9, 5.3.3.1, 5.3.3.2, 5.3.3.3 och 5.3.3.4 i kapitel 5. De väsentliga kraven är uppfyllda om överensstämmelse med villkoren i kapitlen 4 och 5 kan styrkas.

Följande väsentliga krav avseende teknisk kompatibilitet enligt bilaga III till direktiv 96/48/EG berör särskilt delsystemet ”Energiförsörjning”.

2.2.3 Strömförsörjningssystemen i det transeuropeiska järnvägssystemet för höghastighetståg skall vara sådana att — tågen kan uppnå angivna prestanda, samt — de är kompatibla med de strömavtagare som är monterade på tågen.

För att kunna uppfylla det väsentliga kravet i punkt 2.2.3 skall delsystemet ”Energiförsörjning” vara utformat och konstruerat så att de krav som anges i punkterna 4.1.1, 4.1.2.1, 4.1.2.2, 4.1.2.3, 4.3.1.1, 4.3.1.3, 4.3.2.1, 4.3.2.3 och 4.3.2.5 i kapitel 4 uppfylls och de driftskompatibilitetskomponenter som används överensstämmer med de krav som anges i punkterna 5.3.1.1, 5.3.1.2, 5.3.1.4, 5.3.2.1, 5.3.2.5, 5.3.3.1 och 5.3.3.5 i kapitel 5. De väsentliga kraven är uppfyllda om överensstämmelse med villkoren i kapitlen 4 och 5 kan styrkas.

3.4 Kontroll av överensstämmelse

Överensstämmelsen med de väsentliga kraven för delsystemet ”Energiförsörjning” och dess komponenter skall kontrolleras enligt bestämmelserna i direktiv 96/48/EG och de specifikationer som redovisas i kapitel 6 och tillhörande bilagor A till C till denna TSD.

4. BESKRIVNING AV DELSYSTEMET

Det transeuropeiska järnvägssystemet för höghastighetståg, som omfattas av direktiv 96/48/EG och till vilket delsystemet ”Energiförsörjning” hör, är ett integrerat system vars enhetlighet måste kontrolleras, i synnerhet vad avser grundegenskaper, gränssnitt och prestanda, i syfte att säkerställa systemets driftskompatibilitet under uppfyllande av de väsentliga kraven.

4.1 Grundegenskaper för delsystemet ”Energiförsörjning”

4.1.1 Spänning och frekvens

Drift av tåg kräver standardisering av värden för spänning och frekvens såsom fastställs för driftskompatibilitet. I tabell 4.1 förtecknas de spänningar och frekvenser som är tillämpliga för olika linjekategorier.







Tabell 4.1 Spänningar och frekvenser Spänning och frekvens Linjekategori Anslutande linjer Uppgraderade linjer Höghastighetslinjer AC 25 kV 50 Hz X X X AC 15 kV 16,7 Hz X X (1) DC 3 kV X X (2) DC 1,5 kV X X - (1) I länder vilkas järnvägsnät för närvarande är elektrifierade med AC 15 kV 16,7 Hz, kan detta system användas för nyanlagda linjer. Samma system kan även användas i angränsande länder när så är ekonomiskt försvarligt. (2) Försörjningen med DC 3 kV kan användas i Italien och Spanien för befintliga linjer och nya linjeavsnitt som trafikeras i 250 km/tim när elektrifiering med AC 25 kV 50 Hz kan skapa risk för störningar av mark- och fordonsbaserad signalutrustning på en befintlig linje som finns nära den nya linjen.

▼M1

Spänningen vid omformarens anslutningar och vid strömavtagaren ska överensstämma med de värden som anges i bilaga N till denna TSD. Spänningens frekvens ska överensstämma med de värden som anges i bilaga N till denna TSD. För bedömning av överensstämmelse se bilaga N4.

▼B

4.1.2 Kontaktledning och strömavtagare

På framtida höghastighetslinjer, uppgraderade linjer och anslutande linjer bör det endast finnas en typ av toppbygel för alla tåg som trafikerar dessa linjer. För att tillgodose detta krav skall alla framtida höghastighetståg använda strömavtagare med 1 600 mm bred toppbygel. All nyanlagd AC-kontaktledningsutrustning för höghastighetstrafik skall överensstämma med punkterna 4.1.2.1 respektive 4.1.2.3. Detta berör även uppgraderade och anslutande AC- och DC-linjer

4.1.2.1 Geometri för kontaktledningar för AC-system

Kontaktledningens höjd över rälsen, dess lutning i förhållande till spåret och kontaktledningens avböjning i sidled under påverkan av sidovindar styr driftskompatibiliteten för höghastighetsnätet. Tillåtna data ges i tabell 4.2.







Tabell 4.2 Geometri för kontaktledningar för AC-system Nr Beskrivning Anslutande linjer Uppgraderade linjer Höghastighetslinjer 1 Kontaktledningens nominella höjd (mm) Mellan 5 000 och 5 750 (1) (2) (3) Mellan 5 000 och 5 500 (1) (3) 5 080 eller 5 300 (3) 2 Tillåten lutning på kontaktledningen i förhållande till spåret och lutningens ändring EN 50119, version 2001, punkt 5.2.8.2 Inga planerade lutningar godkänns 3 Tillåten avböjning i sidled av kontaktledningen under påverkan av sidvind (mm) (3) ≤ 400 (1) För anslutande linjer med blandad gods- och persontrafik och vid trafik med vagnar med extra stor fordonsprofil kan kontaktledningens höjd vara högre under förutsättning att strömavtagaren är lämplig för strömavtagning med specificerad kvalitet och att strömavtagaren kan höjas tillräckligt såsom anges i punkt 5.3.2.5. (2) Vid plankorsningar skall kontaktledningens höjd följa nationella direktiv. (3) Kontaktledningens höjd och den vindhastighet som skall beaktas fastställs i ”Infrastrukturregistret” som fastställs i bilaga D till denna TSD.

Kontaktledningens geometri skall överensstämma med de krav som anges i bilaga H.3.1 till denna TSD.

4.1.2.2 Geometri för kontaktledningar för DC-system

De data som fastställer geometrin för kontaktledningen för DC-system för det europeiska järnvägssystemet för höghastighetståg anges i tabell 4.3.







Tabell 4.3 Geometri för kontaktledningar för DC-system Nr Beskrivning Anslutande linjer Uppgraderade linjer 1 Kontaktledningens nominella höjd (mm) Mellan 5 000 och 5 600 (1) (2) (3) (4) Mellan 5 000 och 5 500 (3) (4) 2 Tillåten lutning på kontaktledningen i förhållande till spåret och lutningens ändring EN 50119, version 2001, punkt 5.2.8.2 3 Tillåten avböjning i sidled av kontaktledningen under påverkan av sidvind (mm) (4) ≤ 400 (1) För anslutande linjer med blandad gods- och persontrafik och vid trafik med vagnar med extra stor fordonsprofil kan kontaktledningens höjd vara högre under förutsättning att strömavtagaren är lämplig för strömavtagning med specificerad kvalitet och att strömavtagaren kan höjas tillräckligt såsom anges i punkt 5.3.2.5. (2) Vid plankorsningar skall kontaktledningens höjd följa nationella direktiv. (3) För de italienska linjerna till vilka hänvisas i not 2 till tabell 4.1 är kontaktledningens höjd mellan 5 000 mm och 5 300 mm. Andra värden gäller för andra typer av linjer. (4) Den kontaktledningshöjd och vindhastighet som skall beaktas fastställs i ”Infrastrukturregistret” såsom anges i bilaga D till denna TSD.

Kontaktledningens geometri skall överensstämma med de krav som anges i bilaga J.3.1 till denna TSD.

4.1.2.3 Geometri för strömavtagarens toppbygel

Bredden och arbetsområdet för strömavtagarens toppbygel, bredden på slitskenorna och toppbygelns profil fastställs för att uppnå kompatibilitet. I tabell 4.4 anges data för både AC- och DC-system. Profilen på strömavtagarens toppbygel är avbildad i figur 4.1.







Tabell 4.4 Geometri för strömavtagarens toppbygel för AC- och DC-system Nr Beskrivning Alla linjekategorier 1 Bredd på strömavtagarens toppbygel (mm) 1 600 2 Profilen på strömavtagarens toppbygel Se figur 4.1 3 Andra krav för AC-system Se bilaga H.3.2 till denna TSD 4 Andra krav för DC-system Se bilaga J.3.2 till denna TSD

1 Horn tillverkade av isolerande material

2 Slitskenans minsta längd

3 Utskjutande längd

4 Toppbygelns arbetsområde

5 Toppbygelns bredd

4.2 Gränssnitt för delsystemet ”Energiförsörjning”

4.2.1 Gränssnittsförteckning

4.2.1.1. Gränssnitt till delsystemet Infrastruktur

— Fria rummet

— Skydd mot elolyckor (jordning och förbindning)

4.2.1.2 Gränssnitt till delsystemet ”Trafikstyrning och signalering”

— Övertonsströmmar, störningar på signalsystem och intern telekommunikation

— Kontrollsignaler som krävs för banavsnitt med fas- eller systemavskiljande sektioner

4.2.1.3 Gränssnitt till delsystemet ”Rullande materiel”

— Fordonets dynamiska profil

— Begränsning av den maximala effektförbrukningen

— Ström vid stillastående

— Spänning och frekvens

— Samordning av elskydd

— Strömavtagares placering på fordon

— Framförande genom fasskiljande sektioner

— Framförande genom systemskiljande sektioner

— Anpassning av strömavtagarens kontaktkraft

4.2.1.4 Gemensamma prestandakriterier med delsystemet ”Rullande materiel”

— Effektfaktor

— Regenerativ bromsning

— Övertonsegenskaper och tillhörande överspänningar i kontaktledningen

4.2.2 Karakteristiska gränssnittsdata

4.2.2.1 Fria rum

Fria rummet skall beakta det utrymme som krävs för strömavtagarens rörelser i kontakt med kontaktledningsutrustningen och för installation av själva kontaktledningen. Tunnlars och andra konstbyggnaders dimensioner skall vara ömsesidigt kompatibla med geometrin för kontaktledningsutrustningen och strömavtagarens dynamiska profil. (I punkt H.3.6 i bilaga H till denna TSD anges strömavtagarens dynamiska profil). Det utrymme som krävs för installation av kontaktledningsutrustningen skall föreskrivas av den upphandlande enheten. Bedömning av överensstämmelse skall göras i samband med bedömningen av delsystemet ”Infrastruktur”.

4.2.2.2 Jordning och förbindning, skydd mot elolyckor

Inom ramen för delsystemet ”Infrastruktur” skall ett allmänt jordningssystem installeras längs banan för att uppfylla kraven för elskydd som anges i EN 50 122-1. Elskydd vid drift och då fel uppstår uppfylls genom att beröringsspänningarna begränsas till acceptabla nivåer såsom föreskrivs i EN 50 122-1, version 1997, punkt 7. Resultaten av de undersökningar som utförs av den upphandlande enheten och motsvarande särskilda bestämmelser skall tillhandahållas för att påvisa överensstämmelse med kraven. Bedömning av överensstämmelse skall göras i samband med bedömningen av delsystemet ”Infrastruktur”.

4.2.2.3 Övertonsströmmar, störning av signalering och intern telekommunikation

Övertonsströmmar som alstras av rullande materiel påverkar delsystemet ”Trafikstyrning och signalering” via delsystemet ”Energiförsörjning”. Därför behandlas detta ämne i samband med delsystemet ”Trafikstyrning och signalering”. Ingen bedömning av överensstämmelse krävs för delsystemet ”Energiförsörjning”.

▼M1

4.2.2.4 Fordonets dynamiska profil

Konstruktionen av kontaktledningsutrustningen ska överensstämma med den dynamiska fordonsprofilen. Det fria rum som ska tillämpas beror på linjekategorin. Bedömning av överensstämmelse ska göras inom ramen för delsystemet ”Energiförsörjning”.

4.2.2.5 Begränsning av den maximala effektförbrukningen

Den installerade effekten på en höghastighetslinje, en uppgraderad eller anslutande linje avgör tågens högsta tillåtna effektförbrukning. Därför ska strömbegränsningsanordningar installeras på tågen såsom anges i bilaga O till denna TSD. Bedömning ska göras i samband med bedömningen av delsystemet ”Rullande materiel”.

▼B

4.2.2.6 Begränsning av strömförbrukningen för stillastående tåg

Vad gäller system med DC 1,5 kV eller 3,0 kV skall strömmen vid stillastående begränsas till 300 A respektive 200 A per strömavtagare. Bedömning skall göras i samband med bedömningen av delsystemet ”Rullande materiel”.

4.2.2.7 Spänning och frekvens

Tåg skall klara drift inom de spännings- och frekvensområden som anges i punkt 4.1.1 och specificeras i bilaga N till denna TSD. Bedömning av överensstämmelse skall göras i samband med bedömningen av delsystemet ”Rullande materiel”.

4.2.2.8 Samordning av elskydd

▼M1

Samordning av omformarstationernas och dragfordonens elskydd är nödvändig för att optimera hanteringen av kortslutningar. (Bilaga E till denna TSD innehåller tillämpliga krav.)

▼B

Bedömningen av överensstämmelse skall göras inom ramen för delsystemet ”Energiförsörjning” vad gäller konstruktion och drift av omformarstationer och inom ramen för delsystemet ”Rullande materiel” vad gäller utrustningar för dragfordon.

4.2.2.9 Strömavtagares placering

Placeringen av strömavtagare på tågen skall beakta den maximala tåglängden. Avståndet mellan de yttersta strömavtagarna får vara högst 400 m. Dessutom skall avståndet mellan den första och den tredje av tre på varandra följande strömavtagare vara större än 143 m. Det godtagbara antalet strömavtagare och deras inbördes avstånd beror även på dynamiska prestanda. Strömavtagarna får inte vara elektriskt sammankopplade vid AC-drift. Hänvisningar görs till bilaga H, punkt H.3.5, till denna TSD.

Bedömning av överensstämmelse skall göras i samband med bedömningen av delsystemet ”Rullande materiel”

4.2.2.10 Framförande genom fasskiljande sektioner

Tåg skall klara att förflytta sig från ett banavsnitt till ett intilliggande utan att brygga över de två faserna.

Lämpliga åtgärder skall vidtas för att medge att tåg som står mitt under den fasskiljande sektionen kan starta igen. Hänvisningar görs till bilaga H, punkt H.3.3, till denna TSD. ►M1 ”—————”————— ◄

Tågets effektförbrukning (för traktion och hjälpanordningar) skall nedbringas till noll när det går in i en fasskiljande sektion. Detta skall ske automatiskt utan att lokföraren behöver ingripa. Sänkning av strömavtagarna krävs inte.

Kraven för konstruktion av delsystemet ”Energiförsörjning” är följande:

För framtida linjer kan två typer av fasskiljande sektioner antas. — En konstruktion av fasskiljande sektioner där alla strömavtagare på de längsta driftskompatibla tågen befinner sig i den spänningslösa sektionen. I detta fall finns det inga restriktioner avseende placering av och avstånd mellan strömavtagarna på tågen. Den spänningslösa sektionens längd skall vara åtminstone 402 m. För detaljerade krav se bilaga H, punkt H.3.3, till denna TSD. — En konstruktion med kortare fasskiljande sektioner, och med restriktioner för placeringen av strömavtagare på tågen visas i punkt H.3.3 i bilaga H till denna TSD. Den totala längden på den spänningslösa sektionen vid denna konstruktion är mindre än 142 m. Om denna konstruktion används krävs att avståndet mellan den första och den tredje av tre på varandra följande strömavtagare i drift är större än 143 m.

För befintliga linjer kan olika lösningar väljas och ställas i relation till godkänd placering av strömavtagare på tågen, beroende på möjligheterna att planera för den rutt ett fordon skall trafikera, önskvärda prestanda och investeringar som är godtagbara för den upphandlande enheten. Om konstruktionen av befintliga fasskiljande sektioner inte medger passage för driftskompatibla höghastighetståg skall den upphandlande enheten tillhandahålla lämpliga alternativa förfaringssätt eller konstruktioner.

▼M1 —————

▼B

Vad gäller konstruktion av fasskiljande sektioner skall bedömning av överensstämmelse göras i samband med bedömningen av delsystemet ”Energiförsörjning”.

Kraven på delsystemen ”Trafikstyrning och signalering” och ”Rullande materiel” är följande:

På höghastighetslinjer skall delsystemet ”Trafikstyrning och signalering” medge att rullande materiel fungerar automatiskt före och efter fasskiljande sektioner. Utrustning på dragfordon skall utlösas i tillbörlig tid före en fasskiljande sektion med fullt beaktande av den största tillåtna tåghastigheten. Funktionsprovningar för bedömning av överensstämmelse skall göras gemensamt i samband med bedömningen av delsystemen ”Rullande materiel” och ”Trafikstyrning och signalering”.

4.2.2.11 Framförande genom systemskiljande sektioner

Allmänt

Tåg skall klara att förflytta sig från ett energiförsörjningssystem till ett intilliggande som använder en annan energi utan att tåget bryggar över de två systemen. De nödvändiga åtgärderna beror såväl på båda systemens typ som på strömavtagarnas placering på tågen och tåghastigheten.

Det finns två möjligheter för tågen att passera genom systemskiljande sektioner:

(1) Med strömavtagare höjda och i kontakt med kontaktledningen.

(2) Med strömavtagare sänkta och ej i kontakt med kontaktledningen.

▼M1

Ett val ska göras av den upphandlande enheten.

▼B

Kraven för konstruktion av delsystemet ”Energiförsörjning” är följande:

— Höjda strömavtagare — Om de systemskiljande sektionerna passeras med strömavtagare höjda till kontaktledningen gäller följande villkor: — (1) Den funktionella konstruktionen av den systemskiljande sektionen specificeras enligt följande: — Geometrin på kontaktledningens olika delar skall förhindra att strömavtagare kortsluter eller bryggar över båda energisystemen, genom den placering av strömavtagare som anges i punkt 4.2.2.9. — För korta spänningslösa sektioner skall strömavtagarens kontaktledningssystem uppträda i överensstämmelse med EN 50 119, version 2001, punkt 5.2, vid maximal hastighet. — Åtgärder skall vidtas inom ramen för delsystemet ”Energiförsörjning” för att undvika överbryggning av de båda intilliggande systemen när frånslag av fordonsbaserade effektbrytare misslyckats. — Ett exempel på konstruktion av systemskiljande sektion ges i figur H.a i bilaga H till denna TSD. (2) Kontaktledningens höjd skall vara lika för båda systemen om hastigheten är högre än 250 km/tim. Detaljer och toleranser anges i bilagorna H och J till denna TSD. (3) På rullande materiel skall anordningar se till att effektbrytarna automatiskt slår ifrån före inträde i den systemskiljande sektionen och automatiskt igenkänna spänningen i det nya energiförsörjningssystemet vid strömavtagaren för att koppla in motsvarande kretsar.

— Sänkta strömavtagare — Om de systemskiljande sektionerna passeras med sänkta strömavtagare gäller följande villkor: — (1) Konstruktionen av den systemskiljande sektionen mellan olika energiförsörjningssystem skall säkerställa att, vid händelse av oavsiktlig kontakt mellan strömavtagare och kontaktledning, överbryggning av de två energiförsörjningssystemen undviks och att urkoppling av båda sektionerna sker omedelbart. Utlösning av en kortsluten krets säkerställer drift på de avskilda sektionerna. (2) Detta alternativa val skall göras om förhållanden vid drift med höjda strömavtagare inte är uppfyllda. (3) På höghastighetslinjer med olika höjd på kontaktledningen och på systemskiljande sektioner på befintliga linjer som inte uppfyller kraven i TSD, skall strömavtagarna sänkas vid byte av energiförsörjningssystem eller då tåghastigheten inte medger installation av överföringsmoduler med acceptabla stigningar (se bilagorna H och J till denna TSD). (4) Vid separering av försörjningssystem som kräver sänkning av strömavtagare skall strömavtagarnas sänkning utlösas av styrsignaler, utan att lokföraren behöver ingripa. — Vad gäller konstruktion av systemskiljande sektioner skall bedömning av överensstämmelse göras inom ramen för delsystemet ”Energiförsörjning”.

Kraven på delsystemen ”Trafikstyrning och signalering” och ”Rullande materiel” är följande:

Före passage av skiljande sektioner mellan olika energiförsörjningssystem skall öppningen av dragfordonens huvudströmbrytare utlösas av styrsignaler, utan att lokföraren behöver ingripa. Detta skall utföras i så god tid att dragfordonets elektriska utrustning för det anslutna energiförsörjningssystemet helt kopplas ur innan det nya energiförsörjningssystemet nås.

Delsystemet ”Trafikstyrning och signalering” skall tillhandahålla nödvändiga signaler till dragfordonen.

Dragfordonen skall vara så konstruerade att de kan ta emot linjestyrsignaler som utlöser öppningen av huvudströmbrytaren, och sänker strömavtagarna om så krävs, utan att lokföraren behöver ingripa. När strömavtagare inte sänks från kontaktledningen skall endast de elektriska kretsar på dragfordonen, som omedelbart anpassar sig till energiförsörjningssystemet, fortfarande vara inkopplade.

▼M1 —————

▼B

Bedömning av överensstämmelse skall göras med hjälp av funktionsprovningar gemensamt i samband med bedömningen av delsystemen ”Rullande materiel” och ”Trafikstyrning och signalering”.

4.2.2.12 Anpassning av strömavtagares kontaktkraft

Rullande materiel skall genom interna styrinställningar av strömavtagarens kontaktkraft bringas i överensstämmelse med de krav som anges i punkt 5.3.2.7. Bedömning av överensstämmelse skall göras i samband med bedömningen av delsystemet ”Rullande materiel”

4.2.3 Regler och driftsvillkor

4.2.3.1 Allmänna bestämmelser

För att säkerställa enhetligheten i det transeuropeiska järnvägssystemet skall följande regler och driftsvillkor tillämpas:

4.2.3.2 Miljöskydd

Miljöskydd omfattas av rådets direktiv 85/337/EEG om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt.

Specifika krav är inte nödvändiga för delsystemet ”Energiförsörjning” för driftskompatibla höghastighetslinjer.

4.2.3.3 Brandskydd

Brandskydd omfattas av direktiv 89/106/EEG av den 21 december 1988 och det därtill hörande tolkningsdokumentet om det väsentliga säkerhetskravet nr 2, ”brandskydd”.

Specifika krav är inte nödvändiga för delsystemet ”Energiförsörjning” för driftskompatibla höghastighetslinjer.

4.2.3.4 Undantag vid pågående arbeten

Specifikationerna för delsystemet ”Energiförsörjning” och dess driftskompatibilitetskomponenter, som fastställs i kapitel 4 och 5 i denna TSD, skall tillämpas på linjer under normala driftsförhållanden eller vid oförutsedda driftsstörningar som faller under underhållsplanens tillämpningsområde.

Under vissa förhållanden då arbeten planerats i förväg är det kanske inte möjligt att uppfylla dessa bestämmelser samtidigt som ändringar av delsystemet ”Energiförsörjning” utförs.

Dessa tillfälliga undantag från TSD-bestämmelserna skall fastställas av den upphandlande enheten för den berörda linjen. Denna skall noga tillse att undantagen inte medför några risker för trafiksäkerheten genom att tillämpa följande allmänna bestämmelser:

— De medgivna undantagen skall vara tillfälliga och i vederbörlig ordning planerade.

▼M1

— De trafikutövare som bedriver trafik på den berörda linjen ska underrättas om dessa tillfälliga undantag, deras geografiska omfattning, beskaffenhet och särskilda signalering, genom skrivna meddelanden som anger den särskilda typ av signalering som används för det fallet.

▼B

— För att säkerställa att den nödvändiga säkerhetsnivån upprätthålls skall alla undantag åtföljas av kompletterande säkerhetsåtgärder. Dessa kompletterande åtgärder kan särskilt bestå av följande: — — Särskilda övervakningsbestämmelser för det berörda arbetet. — Tillfälliga hastighetsbegränsningar på banavsnittet som godkänns av den upphandlande enheten.

▼M1 —————

▼B

4.3 Angivna prestanda

4.3.1 Prestanda för energiförsörjningssystem, omformare och luftledningsstolpar

4.3.1.1 Installerad effekt

De prestanda som skall uppnås av delsystemet ”Energiförsörjning” skall motsvara tillämpliga angivna prestanda för varje linjekategori i det europeiska järnvägsnätet för höghastighetståg med avseende på följande:

— Högsta tillåtna linjehastighet.

— Toppeffekten vid strömavtagarna och den effekt tågen förbrukar.

— Minsta tillåtna avstånd mellan tåg.

— Medelvärdet för användbar spänning.

▼M1

Den upphandlande enheten ska ange linjetypen beroende på dess funktion med hänvisning till Bilaga F till denna TSD. Konstruktionen av elektriska system ska garantera förmågan hos strömförsörjningssystemet att uppnå angivna prestanda. Därför anges i punkt 4.2.2.5 ett krav på begränsning av effektförbrukningen för delsystemet ”Rullande materiel”.

▼B

Det beräknade medelvärdet för den användbara spänningen vid strömavtagaren skall överensstämma med bilaga L till denna TSD.

4.3.1.2 Säkerhet, jordning och förbindning

Säkerhet för strömförsörjningssystem, omformarstationer och stolpar skall uppnås genom konstruktion och provning av dessa installationer enligt EN 50 122-1, version 1997, punkterna 5, 7 och 9. Omformarstationer och stolpar skall vara försedda med galler för att förhindra obehörigt tillträde.

4.3.1.3 Effektfaktor

Godtagbara data för effektfaktor fastställs i bilaga G till denna TSD. På höghastighetslinjer är det minsta värdet 0,95 under de förhållanden som beskrivs i ovan nämnda dokument. Bedömning av överensstämmelse skall göras i samband med bedömningen av delsystemet ”Rullande materiel”.

4.3.1.4 Regenerativ bromsning

AC-energiförsörjningssystem skall vara konstruerade så att de medger användning av regenerativ bromsning för färdbroms som kan utväxla kraft kontinuerligt med andra tåg eller med huvudleverantören av el till järnvägsnätet. Hänvisningar görs till bilaga K till denna TSD.

Tågets utrustning skall medge användning av andra bromssystem när regenerativ bromsning ej är möjlig.

▼M1

Den upphandlande enheten kan besluta huruvida regenerativ bromsning ska godkännas eller inte på DC-system.

▼B

Bedömning av överensstämmelse skall för fasta installationer utföras på det sätt som anges i bilaga K4 till denna TSD.

Bedömning av överensstämmelse för rullande materiel skall utföras på det sätt som anges i TSD ”Rullande materiel”.

4.3.1.5 Extern elektromagnetisk kompatibilitet

Extern elektromagnetisk kompatibilitet är inte en specifik egenskap för det transeuropeiska järnvägsnätet för höghastighetståg. Installationer för strömförsörjning skall överensstämma med standarderna EN 50 121-2- och EN 50 122-serierna för att uppfylla alla krav på elektromagnetisk kompatibilitet. Ingen bedömning av överensstämmelse krävs inom ramen för denna TSD.

4.3.1.6 Övertonsutsläpp i förhållande till effektutnyttjande

Vad gäller övertonsutsläpp i förhållande till effektutnyttjande åvilar det den upphandlande enheten att följa nationella standarder (eller europeiska standarder då sådana finns) och att uppfylla kraven på effektutnyttjande. Ingen bedömning av överensstämmelse krävs inom ramen för denna TSD.

4.3.1.7 Övertonsegenskaper och tillhörande överspänningar i kontaktledningen

För att undvika överspänningar i kontaktledningen orsakade av övertoner som alstras av dragfordon skall dragfordonen följa bestämmelserna i bilaga P till denna TSD. De nödvändiga kraven fastställs i delsystemet ”Rullande materiel” och bedömning av överensstämmelse utförs inom ramen för delsystemet ”Rullande materiel” på det sätt som anges i bilaga P.

4.3.1.8 Skydd mot elolyckor

Strömförsörjningssystemet skall vara integrerat med det allmänna jordningssystemet längs linjen för att uppfylla kraven om skydd mot elolyckor såsom anges i standard EN 50 122-1, version 1997, punkterna 5, 7 och 9. Elskydd vid drift och då fel uppstår uppfylls genom att beröringsspänningarna begränsas till acceptabla nivåer såsom föreskrivs i EN 50 122-1, version 1997, punkterna 7.2 och 7.3. För varje installation skall en undersökning göras för att kontrollera elskyddet. I undersökningen kan provningar ingå.

4.3.1.9 Underhållsplan

En underhållsplan skall upprättas av den upphandlande enheten eller dess ombud för att garantera att de angivna egenskaperna för delsystemet ”Energiförsörjning” bibehålls inom föreskrivna gränsvärden.

I en underhållsplan skall åtminstone följande finnas med:

— Underhållsrutiner för strömförsörjningssystem med undersystem.

— Dokumentering av förhållanden, rön och gjorda erfarenheter.

— En lista med säkerhetsgränsvärden som medför en begränsning av tågens hastigheter för att uppnå överensstämmelse med specifikationerna i punkt 4.1.1 med tillhörande bilagor.

— Uppgift om kontrollfrekvens och toleranser för uppmätta värden med för de senare en uppgift om bestämmelser gällande likheten med de standardvärden som anges i punkt 4.3.1.

— Åtgärder som vidtas (hastighetsbegränsningar, reparationstider) när föreskrivna värden överskrids.

Underhållsrutiner bör inte sätta sådana säkerhetsbestämmelser ur spel som rör t.ex. returströmkretsars kontinuitet, begränsning av överspänningar och detektering av kortslutningar. De får inte minska systemets totala prestanda, och får inte medföra att någon del av kontaktledningen blir strömlös.

4.3.1.10 Bortkoppling av strömförsörjning i händelse av fara

Utrustning skall installeras och förfaringssätt införas för att initiera bortkoppling av spänning från dragfordon och elektrifierade linjer genom larmanordningar som gör det möjligt för strömförsörjningsoperatören att utföra nödåtgärder. Bedömning av överensstämmelse skall utföras genom kontroll av överföringsanordningar och förfaranderegler.

4.3.1.11 Fortsatt strömförsörjning i händelse av störningar

Strömförsörjningen och kontaktledningen skall vara så konstruerade att de klarar fortsatt drift i händelse av störningar. Detta kan uppnås genom uppdelning av kontaktledningar i strömsektioner och installation av reservutrustning i omformarstationer. Bedömning av överensstämmelse skall utföras genom kontroll av kretsdiagram.

4.3.2 Kontaktledningens prestanda

4.3.2.1 Allmänt

De prestanda som skall uppnås av kontaktledningen skall motsvara tillämpliga angivna prestanda för varje linjekategori i det europeiska järnvägsnätet för höghastighetståg med avseende på:

— Högsta tillåtna linjehastighet.

— Tågens effektbehov vid strömavtagarna.

Konstruktionen av kontaktledningen skall garantera angivna prestanda enligt det underlag som lämnas av den upphandlande enheten inom ramen för punkt 4.3.1.1.

4.3.2.2 Säkerhet, jordning och förbindning

Kontaktledningens säkerhet uppnås genom att installationerna konstrueras enligt de europeiska standarderna EN 50 119, version 2001, punkt 5.1.2 och EN 50 122-1, version 1997, punkterna 5, 7 och 9. Alla spänningsförande komponenter skall vara installerade utom räckhåll för användare och alla andra personer.

4.3.2.3 Bestämmelser avseende dynamiskt uppträdande och strömavtagningens kvalitet

Kontaktledningutrustningens konstruktion skall uppfylla kraven på dynamiskt uppträdande (egenskaper för strömavtagarpassage). Höjningen vid den hastighet som linjen är konstruerad för skall uppfylla villkoren i standard EN 50 119, version 2001, punkt 5.2.1.2 och i tabellerna 4.5 och 4.6 i denna TSD.

Strömavtagningens kvalitet har en grundläggande påverkan på kontaktledningens livslängd och skall därför överensstämma med de överenskomna och mätbara egenskaperna.

Strömavtagningens kvalitet kan bedömas med hjälp av medelvärdet Fm och standardavvikelsen σmax för de uppmätta eller simulerade kontaktkrafterna genom räkning av överslag. För AC-system finns kriterierna förtecknade i tabell 4.5 och för DC-system i tabell 4.6.

Den upphandlande enheten skall avgöra om samspelskriteriet i punkt nr 1 (kontaktkraft) eller punkt nr 2 (överslag) enligt tabellerna 4.5 eller 4.6 skall användas.

Samspelet anses överensstämma med bestämmelserna i denna TSD om

— punkt 1 eller 2 i tabell 4.5 och

— punkt 3 i tabell 4.5

är uppfyllda.

Provningsresultat från ett liknande kontaktledningssystem kan användas som grund för bedömning av överensstämmelse.

Om angivna prestanda skall uppnås med fler än en strömavtagare skall den strömavtagare som uppvisar de mest kritiska värdena beaktas.







Tabell 4.5 Samspelskrav för AC-system Nr Beskrivning Anslutande och uppgraderadelinjer Höghastighetslinjer Befintliga Nya 1 Korrigerad medelkraft Fm (N) (1) Se punkterna 5.3.1.6 och 5.3.2.7 (2) Se punkt 5.3.1.6 (2) Standardavvikelse vid maximal hastighet σmax (N) 0,3 Fm 2 Andel överslag vid maximal hastighet, NQ ( %) ≤ 0,14 3 Nödvändigt utrymme för maximal höjning av utliggare under ofördelaktiga aerodynamiska förhållanden Se EN 50119, version 2001, punkt 5.2.1.2 2·So (3) För definitioner, värden och provningar se bilaga Q (1) Fm är det dynamiska korrigerade medelvärdet för kontaktkraften som erhålls efter statistisk analys av resultaten av uppmätta kontaktkrafter eller simuleringar. (2) Den dynamiska korrigeringen skall tillämpas på de värden som anges i punkterna 5.3.1.6 och 5.3.2.7. (3) So är den beräknade, simulerade eller uppmätta höjningen av kontaktledningen vid utliggaren som alstras vid normala driftsförhållanden med en eller flera strömavtagare med en medelkontaktkraft Fm vid den maximala linjehastigheten enligt standard EN 50 119, version 2001, punkt 5.2.1.2.







Tabell 4.6 Samspelskrav för DC-system Nr Beskrivning Anslutande och uppgraderade linjer (1) 1 Korrigerad medelkraft Fm (N) (2) Se punkterna 5.3.1.6 och 5.3.2.7 (3) Standardavvikelse vid maximal hastighet σmax (N) 0,3 Fm 2 Andel överslag vid maximal hastighet, NQ ( %) ≤ 0,20 3 Nödvändigt utrymme för maximal höjning av utliggaren under ofördelaktiga aerodynamiska förhållanden Se EN 50119, version 2001, punkt 5.2.1.2 (4) För definitioner, värden och provningar se bilaga Q (1) För linjer i Italien och Spanien hänvisas till not 2 till tabell 4.1. Dessa värden gäller även för uppgraderade linjer. (2) Fm är det dynamiska korrigerade medelvärdet för kontaktkraften som erhålls efter statistisk analys av resultaten av uppmätta kontaktkrafter eller simuleringar. (3) Den dynamiska korrigeringen skall tillämpas på de värden som anges i punkterna 5.3.1.6 och 5.3.2.7. (4) Det nödvändiga utrymmet bestäms av den beräknade, simulerade eller uppmätta höjningen av kontaktledningen vid utliggaren som alstras vid normala driftsförhållanden med en eller flera strömavtagare med en medelkontaktkraft Fm vid den maximala linjehastigheten.

4.3.2.4 Skydd mot elolyckor

Kontaktledningen skall vara integrerad med det allmänna jordningssystemet längs linjen för att uppfylla kraven om skydd mot elolyckor såsom anges i standard EN 50 122-1, version 1997, punkterna 5, 7 och 9. Elskydd vid drift och då fel uppstår uppfylls genom att begränsa beröringsspänningarna till acceptabla nivåer såsom föreskrivs i EN 50 122-1, version 1997, punkterna 7.2 och 7.3. För varje installation skall en undersökning utföras för att kontrollera elskyddet.

4.3.2.5 Statisk kontaktkraft och medelvärde för aerodynamisk kontaktkraft

Den nominella statiska kraften anges av den upphandlande enheten med följande värden och variationer:

— 70 N + 20 N/-10 N för AC-försörjningssystem.

— 110 N ± 10 N för DC-försörjningssystem med 3 kV.

— 90 N ± 20 Nför DC-försörjningssystem med 1,5 kV.

För DC-system kan en större kraft, i allmänhet 140 N, krävas för att förbättra kontakten mellan kolslitskenor och kontaktledningen och undvika farlig uppvärmning av kontaktledningen när tåget står stilla med sina hjälpsystem i drift.

Medelvärdet för den totala lyftkraften skall överensstämma med värdet för den medelkontaktkraft Fm som krävs för en god kvalitet på strömavtagningen (se punkterna 4.3.2.3, 5.3.1.6 och 5.3.2.7).

Bedömningen av överensstämmelse utförs i samband med bedömningen av driftskompatibilitetskomponenten ”Strömavtagare”.

4.3.2.6 Underhållsplan

En underhållsplan skall upprättas av den upphandlande enheten eller dess ombud för att garantera att de angivna egenskaperna för delsystemet ”Energiförsörjning” bibehålls inom föreskrivna gränsvärden.

I underhållsplanen skall åtminstone följande finnas med:

— Underhållsrutiner för kontaktledningar.

— Dokumentering av förhållanden, rön och gjorda erfarenheter.

— En uppsättning säkerhetsgränsvärden som skall medföra en begränsning av tåghastigheterna med hänsyn till kontaktledningens höjd och förskjutning enligt punkterna 4.1.2.2 och 4.1.2.3 i denna TSD.

— Uppgift om kontrollfrekvens och toleranser för uppmätta värden för dessa geometriska och dynamiska uppgifter och de kontrollmetoder som skall användas, samt för de senare uppgift om bestämmelser gällande ekvivalensen med de standardvärden som anges i punkt 4.3.2.

— Åtgärder som vidtas, t.ex. hastighetsbegränsning, och förväntad reparationstid när föreskrivna värden överskrids.

Underhållsrutiner bör inte sätta sådana säkerhetsbestämmelser ur spel som rör t.ex. returströmkretsars kontinuitet, begränsning av överspänningar och detektering av kortslutningar. De får inte minska systemets totala prestanda.

4.3.3 Gränsområden mellan höghastighetslinjer och andra linjer

För korta linjeavsnitt som ansluter en höghastighetslinje till en annan linje åligger det den upphandlande enheten att fastställa platsen där kraven i TSD för delsystemet ”Energiförsörjning” för höghastighetslinjer är tillämpliga och dess angivna prestanda uppfylls.

5 DRIFTSKOMPATIBILITETSKOMPONENTER

5.1 Allmänt

Enligt artikel 2.d i direktiv 96/48/EG avses med driftskompatibilitetskomponenter ”[…] alla grundkomponenter och komponentgrupper samt all delutrustning eller komplett utrustning som införlivats eller avses att införlivas i ett delsystem och som driftskompatibiliteten hos det transeuropeiska järnvägssystemet för höghastighetståg är direkt eller indirekt beroende av”.

Driftskompatibilitetskomponenterna för delsystemet ”Energiförsörjning” omfattas av de tillämpliga bestämmelserna i direktiv 96/48/EG och är förtecknade i punkt 5.2 i denna TSD.

5.2 Definition av driftskompatibilitetskomponenter

För delsystemet ”Energiförsörjning” är följande komponenter definierade:

— Kontaktledning . En överliggande kontaktledning är en kontaktledning som är placerad ovanför den övre gränsen för fordonsprofilen och försörjer fordon med elektrisk energi medelst takmonterad strömavtagarutrustning kallad strömavtagare. När det gäller kontaktledningar för höghastighetsjärnvägssystem med bärlineupphängd kontaktledning är kontaktledningen eller kontaktledningarna upphängda i en eller flera längsgående bärlinor. De stödjande komponenterna såsom utliggare, stolpar och fundament påverkar inte driftskompatibiliteten och omfattas därför inte av denna TSD.

— Strömavtagare . Strömavtagare är anordningar för avtagning av ström från en eller flera kontaktledningar som utgörs av en upphängd anordning som är konstruerad för att medge att strömavtagarens toppbygel rör sig vertikalt. På strömavtagarens toppbygel sitter en slitskena och fästanordningar för denna. Strömavtagarens toppbygeländar är formade som nedböjda horn.

— Slitskenor . Slitskenan är den utbytbara delen av strömavtagarens toppbygel, som ligger direkt an mot kontaktledningen och därför har en tendens att slitas.

5.3 Karakterisering av driftskompatibilitetskomponenter

5.3.1 Kontaktledning

5.3.1.1 Konstruktion

Kontaktledningens konstruktion skall överensstämma med standard EN 50 119, version 2001, punkterna 5 och 6. Ytterligare krav, som särskilt berör höghastighetslinjer, anges här nedan.

Kontaktledningen skall uppfylla de angivna kraven för den specifika linjen, särskilt vad gäller största tillåtna hastighet och strömavtagningskapacitet.

5.3.1.2 Strömkapacitet

▼M1

Strömkapaciteten beror på omgivande förhållanden som är den maximala omgivande temperaturen och den minsta sidvindshastigheten samt de tillåtna temperaturerna hos kontaktledningens delar och strömavtagningens varaktighet. Kontaktledningens konstruktion ska beakta gränserna för maximal temperatur såsom anges i bilaga B till standard EN 50 119, version 2001 och samtidigt beakta de uppgifter som anges i standard EN 50 149, version 1999, punkt 4.5, tabellerna 3 och 4. En analys ska påvisa att kontaktledningen klarar att uppfylla de angivna kraven.

▼B

5.3.1.3 Grundegenskaper

Kontaktledningens konstruktion skall uppfylla de grundegenskaper som anges i punkterna 4.1.2.1. och 4.1.2.2.

5.3.1.4 Vågutbredningshastighet

Vågutbredningshastigheten i kontaktledningar är en utmärkande egenskap för att bedöma en kontaktlednings lämplighet för höghastighetsdrift. Denna egenskap beror på kontaktledningens särskilda massa och påkänning. Den maximala driftshastigheten skall inte vara högre än 70 % av vågutbredningshastigheten. Se även standard EN 50 119, version 2001, punkt 5.2.1.4.

5.3.1.5 Elasticitet och elasticitetens likformighet

Elasticitet och likformighet längs spannet är mycket viktiga för en högkvalitativ strömavtagning och minskning av förslitningen. Elasticitetens likformighet kan bedömas med likformighetsfaktorn u

där

emax= maximal elasticitet längs ett spann,

emin= minimal elasticitet längs ett spann.

För höghastighetslinjer bör ett så lågt värde på u som möjligt eftersträvas. I tabell 5.1 anges de gränsvärden för u, som godtas för respektive typ av kontaktledning.







Tabell 5.1 Elasticitetens likformighet u i % Typ av kontaktledning Tåghastighet km/tim 200 till 230 230 till 300 Över 300 Utan Y-lina < 40 < 40 < 25 Med Y-lina < 20 < 10 < 10

För höghastighetslinjer bör mittspannselasticiteten begränsas till värden som är mindre än 0,5 mm/N. Kontaktledningen skall överensstämma med standard EN 50 119, version 2001, punkt 5.2.1.3.

5.3.1.6 Medelkontaktkraft

I denna punkt anges de medelkontaktkrafter för vilka kontaktledningen skall vara konstruerad.

Den medelkontaktkraft Fm, vilken bildas av kontaktkraftens statiska och aerodynamiska komponenter med dynamisk korrektion, som skall anbringas på kontaktledningen visas i figur 5.1 för AC-system som en funktion av tåghastigheten.

I detta sammanhang representerar Fm ett målvärde som å ena sidan bör uppnås, för att säkerställa en strömavtagning utan onödiga överslag, och som å andra sidan inte bör överskridas, för att slitage och risker för strömavtagarnas slitskenor skall begränsas.

I fallet tåg med flera strömavtagare samtidigt i bruk skall medelkontaktkraften Fm inte för någon strömavtagare vara större än det värde som ges av figur 5.1, eftersom strömavtagningskriteriet skall vara uppfyllt för varje enskild strömavtagare.

För DC-system gäller att den medelkontaktkraft Fm, vilken bildas av kontaktkraftens statiska och aerodynamiska komponenter med dynamisk korrektion, som skall anbringas på kontaktledningen visas i figur 5.2 för 1,5 och 3,0 kV DC-system som en funktion av tåghastigheten. För linjer med 1,5 kV DC bör den statiska kontaktkraften vara 140 N när så krävs med tanke på strömmen vid stillastående.

I fallet tåg med flera strömavtagare samtidigt i bruk skall medelkontaktkraften Fm inte för någon strömavtagare vara större än det värde som ges av figur 5.2, eftersom strömavtagningskriteriet skall vara uppfyllt för varje enskild strömavtagare.

5.3.1.7 Underhåll

Tillverkaren skall tillhandahålla all information som krävs för att den upphandlande enheten skall kunna göra ett förslag till en underhållsplan med särskilt beaktande av kontaktledningens geometri och slitage, särskilt vid kritiska punkter såsom korsningar, växlar och överlapp.

5.3.1.8 Spänning vid stillastående

En viss strömstyrka vid stillastående skall vara godtagbar för både kontaktledningen och strömavtagarens slitskenor för att medge korrekt matning av hjälpanordningar som finns installerade på tågen. För 1,5 kV DC-system skall en ström på 300 A per strömavtagare garanteras och för 3,0 kV DC-system skall en ström på 200 A per strömavtagare garanteras. Vid provning av kontaktledning med den metod som anges i standard EN 50 206-1, version 1998, punkt 6.13, skall kontaktledningens temperatur inte överstiga de gränsvärden som anges i bilaga B till standard EN 50 119, version 2001.

5.3.2 Strömavtagare

5.3.2.1 Konstruktion

Strömavtagaren skall uppfylla angivna prestanda vad gäller maximal tåghastighet och strömavtagningskapacitet. Om ej annat anges nedan är standard EN 50 206 tillämplig. Installationen av strömavtagare på rullande materiel behandlas i delsystemet ”Rullande materiel”.

5.3.2.2 Grundegenskaper

Strömavtagarens konstruktion skall uppfylla de grundegenskaper som anges under punkt 4.1.

5.3.2.3 Strömkapacitet

Strömavtagaren skall vara konstruerad för den angivna ström som skall överföras till fordonet. Märkströmmen skall uppges av tillverkaren. Uppmärksamhet skall särskilt ägnas de uppgifter som är specifika med hänsyn till om AC- eller DC-system används. En analys skall påvisa att strömavtagaren klarar att överföra den angivna strömmen.

5.3.2.4 Isoleringens konstruktion

Strömavtagarna skall vara monterade på fordonens tak och vara isolerade mot jord. Isoleringens konstruktion skall hantera påkänningarna på grund av spänning. Hänvisningar till uppgifter som skall kontrolleras finns i bilaga N till denna TSD vad gäller systemspänningar och i standard EN 50 124-1, version 1999, tabell 2, vad gäller krav på isolering och samordning. Isolatorerna skall provas enligt standard EN 60 383.

5.3.2.5 Strömavtagares arbetsområde

Strömavtagarna skall klara drift under kontaktledningar med höjder över rälsens övre kant på mellan 4 800 mm och 6 400 mm. För drift i Förenade kungariket och Finland på uppgraderade och anslutande linjer är höjden en annan. Se punkt 7.3.

5.3.2.6 Statisk kontaktkraft

Den statiska kraften är medelvärdet för den vertikala kraft som verkar uppåt, från toppbygeln på kontaktledningen och orsakas av strömavtagarens höjningsanordning, då strömavtagaren är höjd och fordonet är stillastående.

För AC-system skall den statiska kraften kunna ställas in på mellan 40 och 120 N.

För DC-system kan en större kraft, i allmänhet 140 N, krävas för att förbättra kontakten mellan kolslitskenor och kontaktledningen och för att undvika farlig uppvärmning av kontaktledningen, när tåget står stilla med sina hjälpsystem i drift. För DC-system skall den statiska kraften kunna ställas in på mellan 50 och 150 N.

Strömavtagarna och deras mekanismer som tillhandahåller de erforderliga kontaktkrafterna skall säkerställa att strömavtagarna kan användas tillsammans med alla typer av driftskompatibla kontaktledningar. För detaljer och bedömning hänvisas till standard EN 50 206-1, version 1998, punkt 6.3.1.

5.3.2.7 Medelkontaktkraften och samspelsprestanda för systemet kontaktledning/strömavtagare

Medelkontaktkraften är medelvärdet för krafterna som orsakas av statisk och aerodynamisk påverkan. Den är lika med summan av den statiska kontaktkraften (punkt 5.3.2.6) och den dynamiska kraft som orsakas av luftflödet på strömavtagarens delar vid den beaktade hastigheten. Medellyftkraften är en egenskap för strömavtagaren på viss rullande materiel och med en viss höjning av strömavtagaren. Medelkontaktkraften mäts på toppbygeln enligt Q 4.2.2.

Värdet på medelkontaktkraften skall överensstämma med medelkontaktkraften F som anges i punkt 5.3.1.6.

För befintliga, anslutande, uppgraderade och höghastighets-AC-linjer som inte kommer att uppfylla kraven som anges i punkt 5.3.1.6, skall strömavtagaren konstrueras så att den hastighetsberoende kontaktkraften Fm, förutom målkurvan i figur 5.1, tillåter de andra justeringskurvorna C1 och C2.

Dessa kurvor definieras i bilaga Q, punkt Q 4.1.

▼M1

Tillverkaren av strömavtagaren ska möjliggöra att övergång mellan de tre kurvorna kan göras på tåget genom att använda tillämpliga uppgifter, t.ex. användning av strömavtagare med bredden 1 950 mm, eller uppgifter om kontaktledningens typ av spänning.

▼B

I fallet tåg med flera strömavtagare samtidigt i bruk skall medelkontaktkraften Fm inte för någon strömavtagare vara större än det värde som ges av målkurvan i punkt 5.3.1.6 eller en av kurvorna C1 eller C2, eftersom strömavtagningskriteriet skall vara uppfyllt för varje enskild strömavtagare.

Dessa krav specificeras i bilaga Q.

Bedömning skall göras enligt bilaga Q.

5.3.2.8 Automatisk sänkningsanordning

Strömavtagare skall vara utrustade med en anordning som sänker strömavtagaren i händelse av att ett fel uppstår enligt standard EN 50 206-1, version 1998, punkt 4.9.

5.3.2.9 Spänning vid stillastående

Den av tågen avtagna strömmen vid stillastående skall vara godtagbar för både kontaktledningen och strömavtagarnas slitskenor för att medge korrekt matning av hjälpanordningar som finns installerade på tågen. För DC-system skall en ström på 300 A per strömavtagare garanteras för överensstämmelse med punkt 5.3.1.8. En undersökning skall påvisa att strömavtagaren klarar att överföra den angivna strömmen vid stillastående.

För bedömning av överensstämmelse hänvisas till standard EN 50 206-1, version 1998, punkt 6.13, samt till bilaga Q.

5.3.3 Slitskenor

5.3.3.1 Grundegenskaper

Strömavtagarnas slitskenor skall uppfylla de grundegenskaper som anges under punkt 4.1.

5.3.3.2 Material

De material som används för strömavtagarnas slitskenor skall vara fysiskt och elektriskt kompatibla med materialet i kontaktledningen för att undvika onödig nötning av kontaktledningen och sörja för minimalt slitage av både kontaktledningar och slitskenor. Vanligt kol eller kol impregnerat med tillsatsmaterial är godkända för användning tillsammans med kontaktledningar av koppar eller kopparlegeringar. Därför bör denna kombination helst användas för det europeiska järnvägssystemet för höghastighetståg.

Andra material får användas för DC-system om det finns multilaterala överenskommelser. I detta fall anses inte slitskenorna vara driftskompatibla. Hänvisning görs till bilaga M.2 till denna TSD.

5.3.3.3 Strömkapacitet

Slitskenornas material och tvärsnitt skall anpassas till den maximala ström som slitskenan är avsedd för. Tillverkaren skall på slitskenan ange dess märkström. Typprovningar skall visa överensstämmelsen såsom anges i bilaga M.4 till denna TSD.

5.3.3.4 Ström vid stillastående

En viss strömstyrka vid stillastående skall vara godtagbar både för kontaktledningen och strömavtagarnas slitskenor för att medge korrekt försörjning av hjälpanordningar som finns installerade på tågen. För DC-system skall en ström på 300 A per strömavtagare garanteras för överensstämmelse med punkt 5.3.1.8. En undersökning skall utföras för att bevisa slitskenornas kapacitet. För bedömning av överensstämmelse hänvisas till bilaga M.3 till denna TSD.

5.3.3.5 Detektering av skada på slitskena

Slitskenan skall vara så konstruerad att alla fel på denna detekteras och utlöser sänkning av strömavtagaren. Hänvisning görs till standard EN 50 206-1, version 1998, punkt 4.9.

6. BEDÖMNING AV ÖVERENSSTÄMMELSE OCH/ELLER LÄMPLIGHET FÖR ANVÄNDNING

6.1 Driftskompatibilitetskomponenter

6.1.1 Bedömningsförfaranden och moduler

Driftskompatibilitetskomponenternas överensstämmelse, enligt definition i kapitel 5 i denna TSD, skall bedömas med tillämpning av de moduler som anges i bilaga A till denna TSD.

Om den upphandlande enheten kan visa att provningar och kontroller för tidigare ansökningar fortfarande är giltiga för den nya ansökan, skall det anmälda organet beakta dem vid bedömningen av överensstämmelse.

Förfaringssätt för bedömning av överensstämmelse för driftskompatibilitetskomponenterna kontaktledning, strömavtagare och slitskenor - enligt vad som fastställs i kapitel 5 i denna TSD - anges i tabellerna B.1 till B.3 i bilaga B till denna TSD.

I den mån de moduler som anges i bilaga A till denna TSD så kräver skall, när så anges i förfarandet, bedömningen av en driftskompatibilitetskomponents överensstämmelse utföras av det anmälda organ till vilket tillverkaren eller dennes i gemenskapen etablerade ombud ställer sin ansökan.

Tillverkaren av en driftskompatibilitetskomponent eller dennes i gemenskapen etablerade ombud skall utfärda en EG-försäkran om överensstämmelse i enlighet med artikel 13.1 och bilaga IV, kapitel 3 i direktiv 96/48/EG, innan driftskompatibilitetskomponenten släpps ut på marknaden. En EG-försäkran om lämplighet för användning krävs inte för driftskompatibilitetskomponenterna i delsystemet ”Energiförsörjning”.

6.1.2 Användning av moduler

För kontroll av varje driftskompatibilitetskomponent till delsystemet ”Energiförsörjning” får tillverkaren eller dennes i gemenskapen etablerade ombud välja ett av följande alternativ:

— Det förfarande för typkontroll (modul B) som anges i bilaga A, A.2 till denna TSD, för konstruktions- och utvecklingsfaserna, i kombination med det förfarande för bedömning av överensstämmelse med typ (modul C) som anges i A.3 i bilaga A till denna TSD, för tillverkningsfasen.

— Det förfarande för fullständig kvalitetssäkring med kontroll av konstruktion (modul H2) som anges i bilaga A, A.4 till denna TSD, för samtliga faser.

Dessa bedömningsförfaranden fastställs i bilaga A till denna TSD.

Modul H2 får endast väljas om tillverkaren tillämpar ett kvalitetssäkringssystem som inbegriper konstruktion, tillverkning samt avsyning och provning av den färdiga produkten och som godkänts och övervakas av ett anmält organ.

Bedömningen av överensstämmelse skall omfatta de faser och egenskaper som är markerade med X i tabellerna B.1, B.2 och B.3 i bilaga B till denna TSD.

6.2 Delsystemet ”Energiförsörjning”

6.2.1 Bedömningsförfaranden och moduler

På begäran av den upphandlande enheten eller dess i gemenskapen etablerade ombud skall det anmälda organet genomföra EG-kontrollen enligt artikel 18.1 och bilaga VI till direktiv 96/48/EG, och enligt villkoren i de tillämpliga modulerna såsom anges i bilaga A till denna TSD.

Om den upphandlande enheten kan visa att provningar och kontroller för tidigare ansökningar fortfarande är giltiga för den nya ansökan, skall det anmälda organet beakta dem vid bedömningen av överensstämmelse.

Bedömningsförfaranden för EG-kontrollen av delsystemet ”Energiförsörjning” anges i tabell C.1 i bilaga C till denna TSD.

I den mån det föreskrivs i denna TSD skall EG-kontrollen av delsystemet ”Energiförsörjning” beakta gränssnitten till övriga delsystem i det transeuropeiska järnvägssystemet för höghastighetståg.

Den upphandlande enheten skall utfärda en EG-kontrollförklaring för delsystemet ”Energiförsörjning” enligt artikel 18.1 och bilaga V till direktiv 96/48/EG.

6.2.2 Användning av moduler

För kontroll av delsystemet ”Energiförsörjning” får den upphandlande enheten eller dess i gemenskapen etablerade ombud välja ett av följande alternativ:

— Det förfarande med enhetskontroll (modul SG) som anges i bilaga A, A.5 till denna TSD.

— Det förfarande för fullständig kvalitetssäkring med kontroll av konstruktion (modul SH2) som anges i bilaga A, A.6 till denna TSD.

Modul SH2 får väljas endast när samtliga av de verksamheter som medverkar i det delsystemsprojekt som skall kontrolleras (konstruktion, tillverkning, montering, installation) omfattas av ett kvalitetssäkringssystem som inbegriper konstruktion, tillverkning samt avsyning och provning av den färdiga produkten och som godkänts och övervakas av ett anmält organ.

Bedömningen skall avse de faser och egenskaper som anges i tabell C.1 i bilaga C till denna TSD.

7. INFÖRANDE AV TSD ”ENERGI”

7.1 Tillämpning av denna TSD för höghastighetslinjer och rullande materiel som skall tas i bruk

När det gäller höghastighetslinjer inom det geografiska tillämpningsområdet för denna TSD (se punkt 1.2) och rullande materiel som tas i drift efter ikraftträdandet av denna TSD är såväl kapitlen 2 till 6 helt tillämpliga som eventuella särskilda bestämmelser i punkt 7.3 nedan.

7.2 Tillämpning av denna TSD på höghastighetslinjer och rullande materiel som redan är i drift

När det gäller infrastrukturinstallationer och rullande materiel som redan är i drift är denna TSD tillämplig på komponenter som används för de syften som anges i artikel 3 i detta beslut. I detta särskilda sammanhang gäller huvudsakligen tillämpningen av en övergångsstrategi som möjliggör en ekonomiskt försvarbar anpassning av befintliga installationer med beaktande av tidigare gällande bestämmelser. Följande principer gäller för TSD ”Energiförsörjning”.

Medan dessa TSD är tillämpliga fullt ut på nya installationer, kan det för att de skall vara tillämpliga på befintliga linjer krävas vissa ändringar av befintliga installationer. Vilka ändringar som krävs beror på i vilken omfattning de befintliga installationerna överensstämmer med kraven i TSD. Strategier för genomförandet måste utarbetas individuellt för olika linjer eller järnvägsnät i EG:s medlemsstater. I punkt 7.3 anges de detaljer där det i samband med genomförandet krävs ändringar av befintliga installationer. I tabell 7.1 sammanfattas de egenskaper som skall införas.

Den upphandlande enheten skall fastställa nödvändiga praktiska åtgärder och tidsplaner för driftsättning med önskade prestanda. Dessa tidsplaner kan omfatta övergångsperioder med driftsättning med begränsade prestanda.







Tabell 7.1 Införande av tekniska specifikationer för driftskompatibilitet för delsystemet ”Energiförsörjning” Egenskaper som skall införas Punkt Spänning och frekvens 4.1.1 Installerad effekt, medelvärdet för användbar spänning 4.3.1.1 Övertonsströmmar 4.2.2.3 Elskydd 4.2.2.8 Extern elektromagnetisk kompatibilitet 4.3.1.5 Skydd mot elolyckor 4.3.1.8, 4.3.2.4 Bortkoppling av strömförsörjning 4.3.1.10 Fortsatt strömförsörjning 4.3.1.11 Regenerativ bromsning 4.3.1.4 Kontaktledningens geometri 4.1.2.1, 4.1.2.2, 5.3.1.3 Dynamisk profil 4.2.2.4 Banavsnitt med fasskiljande sektioner 4.2.2.10 Banavsnitt med systemskiljande sektioner 4.2.2.11 Strömkapacitet 5.3.1.2, 5.3.2.3, 5.3.3.3 Vågutbredningshastighet 5.3.1.4 Elasticitet och dess likformighet 5.3.1.5 Medelkontaktkraft 5.3.1.6 Säkerhet, jordning och förbindning 4.3.1.2, 4.3.2.2 Dynamiskt uppträdande och strömavtagning 4.3.2.3 Strömavtagares konstruktion 4.1.2.3 Slitskenors konstruktion 5.3.3 Kontaktkrafter 4.3.2.5

7.3 Särskilda fall

Följande särskilda bestämmelser är godkända för följande specifika fall. Dessa specifika fall är indelade i två kategorier: Bestämmelserna tillämpas antingen permanent (P-fall) eller temporärt (T-fall). När det gäller temporära fall rekommenderas att systemets mål uppnås antingen år 2010 (T1-fall), ett mål som fastställs i Europaparlamentet och rådets beslut nr 1692/96/EG av den 23 juli 1996 om gemenskapen riktlinjer för utbyggnad av det transeuropeiska transportnätet, eller år 2020 (T2-fall).

7.3.1 Särskilda kännetecken för Österrikes järnvägsnät

Anslutande linjer

De investeringar som skulle krävas för att byta kontaktledning på uppgraderade och anslutande linjer samt på stationer för att uppfylla kraven för euroströmavtagare med 1 600 mm bredd är orimliga. Tåg som trafikerar dessa linjer måste utrustas med extra strömavtagare med bredden 1 950 mm för drift i medelhöga hastigheter upp till 230 km/tim så att kontaktledningen inom dessa delar av det transeuropeiska järnvägsnätet inte måste byggas om för trafik med euroströmavtagare. Inom dessa områden är en avböjning i sidled av kontaktledningen på 550 mm tillåten vid påverkan av sidvindar. I framtida undersökningar som gäller uppgraderade och anslutande linjer bör euroströmavtagaren beaktas för att visa relevansen i de val som görs.

Anslutande och uppgraderade linjer (P-fall)

Eftersom konstruktion av kontaktledningen för strömavtagare med bredden 1 950 mm godkänns finns inget behov av ändringar.

Anslutande linjer (T1-fall)

För att uppfylla kraven på medelvärde för användbar spänning och installerad effekt krävs fler omformarstationer. Installationen är planerad att utföras fram till 2010.

7.3.2 Särskilda kännetecken för Belgiens järnvägsnät (T1-fall)

Befintliga höghastighetslinjer

På befintliga höghastighetslinjer är de fasskiljande sektionerna inte kompatibla med kravet på mer än 143 m avstånd mellan den första och den tredje av tre på varandra följande strömavtagare. Mellan befintliga höghastighetslinjer och uppgraderade linjer finns det ingen automatisk styrning för att utlösa huvudströmbrytaren på de drivande fordonen.

Båda posterna skall modifieras.

Anslutande och uppgraderade linjer

På vissa banavsnitt, under broar, uppfyller inte kontaktledningens höjd minimikraven för TSD och skall modifieras. Datum ej fastställt.

7.3.3 Särskilda kännetecken för Tysklands järnvägsnät (P-fall)

Den investering som skulle krävas för att byta kontaktledning på uppgraderade och anslutande linjer samt på stationer för att uppfylla kraven för euroströmavtagare med 1 600 mm bredd är orimlig. Tåg som trafikerar dessa linjer måste utrustas med extra strömavtagare med bredden 1 950 mm för drift i medelhöga hastigheter upp till 230 km/tim så att kontaktledningen inom dessa delar av det transeuropeiska järnvägsnätet inte måste byggas om för trafik med euroströmavtagare. Inom dessa områden är en avböjning i sidled av kontaktledningen på 550 mm tillåten vid påverkan av sidvindar. I framtida undersökningar som gäller uppgraderade och anslutande linjer bör euroströmavtagaren beaktas för att visa relevansen i de val som görs.

7.3.4 Särskilda kännetecken för Spaniens järnvägsnät (P-fall)

Den investering som skulle krävas för att byta kontaktledning på uppgraderade och anslutande linjer samt på stationer för att uppfylla kraven för euroströmavtagare med 1 600 mm bredd är orimlig. Tåg som trafikerar dessa linjer måste utrustas med extra strömavtagare med bredden 1 950 mm för drift i medelhöga hastigheter upp till 230 km/tim så att kontaktledningen inom dessa delar av det transeuropeiska järnvägsnätet inte måste byggas om för trafik med euroströmavtagare. Inom dessa områden är en avböjning i sidled av kontaktledningen på 550 mm tillåten vid påverkan av sidvindar. I framtida undersökningar som gäller uppgraderade och anslutande linjer bör euroströmavtagaren beaktas för att visa relevansen i de val som görs.

Den nominella kontaktledningshöjden kan vara 5,50 m på vissa avsnitt av kommande höghastighetslinjer i Spanien. Detta gäller särskilt den planerade höghastighetslinjen mellan Barcelona och Perpignan. (Detta skulle beröra även Frankrike, mellan spanska gränsen och Perpignan.)

På höghastighetslinjen Madrid-Sevilla måste tågen vara utrustade med en strömavtagare med bredden 1 950 mm.

7.3.5 Särskilda kännetecken för Frankrikes järnvägsnät

Befintliga höghastighetslinjer (T2-fall)

För att tillgodose kriteriet på strömavtagning och dynamiskt uppträdande på AC-linjer är modifiering av kontaktledningsutrustningen nödvändig.

På befintliga höghastighetslinjer är de fasskiljande sektionerna inte kompatibla med en strömavtagarplacering med mer än 143 m avstånd mellan den första och den tredje av tre på varandra följande strömavtagare. De fasskiljande sektionerna måste modifieras.

På en viss höghastighetslinje är en modifiering av kontaktledningen nödvändig för att medge den tillåtna höjningen utan att höjningsstopp finns installerade i strömavtagarna.

Uppgraderade och anslutande linjer

För att tillgodose kriteriet på strömavtagning på DC-linjer är modifiering av kontaktledningsutrustningen nödvändig. För DC-linjer är kontaktledningarnas tvärsnitt inte tillräckligt stort för att uppfylla TSD-kraven på ström vid stillastående på stationer eller inom områden där tågen förvärms.

Den befintliga DC-linjen till Spanien trafikeras med DC-toppbygel med bredden 1 950 mm. För att linjen skall kunna trafikeras med driftskompatibla eurotoppbyglar med bredden 1 600 mm skall kontaktledningen anpassas därefter.

Alla linjekategorier

Följande gäller strömavtagarna:

— För AC-system krävs ett eurotoppbygel med bredden 1 600 mm istället för de koniska toppbyglar (pan heads) med bredden 1 450 mm som för närvarande används på TGV.

— För DC-system krävs ett eurotoppbygel med bredden 1 600 mm istället för de koniska toppbyglar med bredden 1 950 mm som för närvarande används på TGV.

— För AC-system är användning av strömavtagare som klarar drift med tre målkurvor (C1, C2 och målkurva) för medelkontaktkraften Fm nödvändig under en övergångsperiod.

— För DC-system kan användning av strömavtagare som klarar drift med två Fm-kurvor vara nödvändig: en för 1,5 kV och en annan för 3 kV.

Konverteringen har ännu ej planerats.

7.3.6 Särskilda kännetecken för Förenade kungarikets järnvägsnät

Nya höghastighetslinjer (T1-fall)

På den planerade kanaltunnellinjen (Channel Tunnel Railway Line [CTRL]) kan de fasskiljande sektionerna behöva justeras för att motsvara specifikationerna i TSD. Denna ändring kommer att utföras i och med införandet av full drift inklusive godståg.

Uppgraderade linjer (P-fall)

På linjen längs ostkusten (East Coast Main Line [ECML]) överensstämmer inte vissa banavsnitt med specifikationerna för spänning och frekvens, medelvärde för användbar spänning och installerad effekt. Införandet av TSD är planerat i samband med nästa större uppgradering av ECML.

På ECML och linjen längs västkusten (West Coast Main Line [WCML]) är kontaktledningens geometri och den dynamiska profilen baserad på lastprofilen UK1 och hanteras som ett särskilt fall. Den varierande kontaktledningshöjden kan bibehållas för hastigheter upp till 225 km/tim och medelkontaktkraften justeras för att uppnå kraven på strömavtagning i standard EN 50 119, version 2001, punkt 5.2.1.

På WCLM kommer den befintliga typen av fasskiljande sektioner att bevaras.

7.3.7 Särskilda kännetecken för Italiens järnvägsnät

Befintliga höghastighetslinjer (T1-fall)

Kontaktledningarnas geometri behöver justeras med avseende på kontaktledningens höjd på en 100 km lång sträcka med dubbelspår.

Dessa modifieringar skall utföras fram till år 2010.

Anslutande och uppgraderade linjer (T1-fall)

Kontaktledningarnas geometri behöver justeras med avseende på kontaktledningens höjd på delar av de linjer som berörs.

För att uppfylla kraven på medelvärde för användbar spänning och installerad effekt krävs fler omformarstationer.

Dessa modifieringar skall utföras fram till år 2010.

7.3.8 Särskilda kännetecken för Irlands och Nordirlands järnvägsnät (P-fall)

På elektrifierade linjer inom Irlands och Nordirlands järnvägsnät skall kontaktledningens nominella höjd bestämmas av fria rummet enligt den irländska standarden IRL1 och nödvändiga friavstånd.

7.3.9 Särskilda kännetecken för Sveriges järnvägsnät (P-fall)

Den investering som skulle krävas för att byta kontaktledning på uppgraderade och anslutande linjer samt på stationer för att uppfylla kraven för euroströmavtagare med 1 600 mm bredd är orimlig. Tåg som trafikerar dessa linjer måste utrustas med extra strömavtagare med bredden 1 950 mm för drift i medelhöga hastigheter upp till 230 km/tim så att kontaktledningen inom dessa delar av det transeuropeiska järnvägsnätet inte måste byggas om för trafik med euroströmavtagare. Inom dessa områden är en avböjning i sidled av kontaktledningen på 550 mm tillåten vid påverkan av sidvindar. I framtida undersökningar som gäller uppgraderade och anslutande linjer bör euroströmavtagaren beaktas för att visa relevansen i de val som görs.

7.3.10 Särskilda kännetecken för Finlands järnvägsnät (P-fall)

Kontaktledningens normalhöjd har fastställts till 6 150 mm (minst 5 600 mm, högst 6 500 mm).









BILAGA A

BEDÖMNINGSFÖRFARANDEN (MODULER)

— för driftskompatibilitetskomponenters överensstämmelse, samt

— för EG-kontroll av delsystem.

A.1 TILLÄMPNINGSOMRÅDE

Denna bilaga omfattar modulerna för bedömning av driftskompatibilitetskomponenters överensstämmelse och för EG-kontrollen av delsystemet ”Energiförsörjning”.

A.2 MODUL B (TYPKONTROLL)

Bedömning av driftskompatibilitetskomponenters överensstämmelse

1. I denna modul beskrivs det förfarande genom vilket ett anmält organ skall konstatera och intyga att en typ, som är representativ för den berörda produktionen, uppfyller bestämmelserna i tillämpliga TSD.

2. En ansökan om typkontroll skall av tillverkaren eller dennes i gemenskapen etablerade ombud inges till ett anmält organ som denne väljer. Ansökan skall innehålla följande uppgifter: — Tillverkarens namn och adress och, om ansökan inges av tillverkarens etablerade ombud, dessutom dennes namn och adress. — En skriftlig försäkran om att samma ansökan inte har ingivits till ett annat anmält organ. — Den tekniska dokumentation som beskrivs i punkt 3. Den sökande skall förse det anmälda organet med ett representativt provexemplar ur den aktuella produktionen, i det följande kallat typ. En typ kan omfatta olika versioner av driftskompatibilitetskomponenten förutsatt att skillnaderna mellan versionerna inte kan påverka överensstämmelsen med bestämmelserna i TSD. Det anmälda organet kan begära ytterligare provexemplar om provningsprogrammet så kräver. Om förfarandet för typkontroll inte kräver typprovning (se punkt 4.4) och om typen är tillräckligt väl definierad i den tekniska dokumentation som avses i punkt 3, får det anmälda organet godkänna att inga provexemplar ställs till dess förfogande.

3. Den tekniska dokumentationen skall möjliggöra en bedömning av driftskompatibilitetskomponentens överensstämmelse med bestämmelserna i TSD. I den mån det krävs för bedömningen skall dokumentationen omfatta produktens konstruktion, tillverkning och funktion. Den tekniska dokumentationen skall innehålla följande uppgifter: — En allmän typbeskrivning. — Plan- och konstruktionsritningar samt diagram och scheman över komponenter, delutrustningar, kretsar, etc. — Sådana beskrivningar och förklaringar som krävs för att förstå ovan nämnda ritningar och diagram och produktens funktion. — Villkoren för införande av driftskompatibilitetskomponenten i dess funktionella sammanhang (delutrustning, komplett utrustning, delsystem) och de nödvändiga villkoren vad gäller gränssnitt. — Användnings- och underhållsvillkor för driftskompatibilitetskomponenten (inskränkningar med avseende på användningstid eller körsträcka, gränsvärden för slitage, etc.). — En förteckning över de tekniska specifikationer som skall ligga till grund för bedömningen av driftskompatibilitetskomponenten (tillämpliga TSD och/eller europeiska specifikationer innehållande tillämpliga bestämmelser). — En beskrivning av de lösningar som valts för att uppfylla kraven i TSD när de europeiska specifikationer som nämns i TSD inte tillämpas fullt ut. — Resultaten av gjorda konstruktionskalkyler, utförda kontroller, etc. — Provningsrapporter.

4. Det anmälda organet skall utföra följande uppgifter: 4.1 Granska den tekniska dokumentationen. 4.2 Om en kontroll av konstruktionen föreskrivs i TSD, skall organet granska konstruktionens metoder, hjälpmedel och resultat, i syfte att bedöma deras förmåga att garantera att kraven på driftskompatibilite