1977L0541 — SV — 24.07.1981 — 002.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETSDIREKTIV
avden28juni1977
om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om bilbälten och fasthållningsanordningar i
motorfordon
(77/541/EEG)
(EGT L 220, 29.8.1977, s. 95)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1 Rådets direktiv 81/576/EEG av den 20 juli 1981 L 209 32 29.7.1981
Ändrat genom:
►A1 Anslutningsakten för Grekland (*) L 291 17 19.11.1979
(*) Denna rättsakt finns inte publicerad på svenska.
▼B
RÅDETSDIREKTIV
avden28juni1977
omtillnärmning avmedlemsstaternaslagstiftningombilbältenoch
fasthållningsanordningarimotorfordon
(77/541/EEG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA
DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska
gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag,
med beaktande av Europaparlamentets yttrande (1),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2), och
med beaktande av följande:
De tekniska krav som motorfordon måste uppfylla enligt nationell
lagstiftning gäller bl.a. bilbältena och fasthållningsanordningarna.
Dessa krav skiljer sig åt i de olika medlemsstaterna. Det är därför
nödvändigt att alla medlemsstater antar samma krav, antingen somtillägg till eller i stället för sina nuvarande regler, för att för varjefordonstyp medge det förfarande för EEG-typgodkännande som anges i
rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning av
medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon ochsläpvagnar till dessa fordon (
3).
Gemensamma krav för de inre delarna i passagerarutrymmet, manöve-
rorganens utformning, taket, ryggstöden och sätenas baksidor harfastställts i direktiv 74/60/EEG (
4). Krav på inredningen med avseende
på förarens skydd mot skador från styrinrättningen i händelse avkollission har fastställts i direktiv 74/297/EEG (
5). Krav på hållfastheten
hos sätena och deras fästpunkter har fastställts i direktiv 74/408/EEG (6).
Krav på bilbältenas fästpunkter har fastställts i direktiv 76/115/EEG (7).
Andra krav på inredningen, och särskilt de som gäller nackstöden ochidentifieringen av manöverorganen, skall fastställas senare.
Reglerna för bilbältena och fasthållningsanordningarna innefattar inte
endast krav på deras konstruktion utan även på deras montering imotorfordon.
Ett harmoniserat förfarande för typgodkännande av bilbälten och
fasthållningsanordningar gör det möjligt för varje medlemsstat attkontrollera överensstämmelsen med de gemensamma konstruktions- ochprovningskraven och att upplysa andra medlemsstater om sina resultatgenom att översända ett exemplar av det utfärdade typgodkännandein-
tyget för varje typ av bilbälte eller fasthållningsanordning. Anbringandet
av en EEG-typgodkännandemärkning på alla bilbälten och fasthåll-ningsanordningar som tillverkats i överensstämmelse med den godkändatypen undanröjer varje behov av tekniska kontroller på dessa bilbältenoch fasthållningsanordningar i de andra medlemsstaterna.
Huvudsyftet med de harmoniserade kraven är att främja trafiksäker-
heten. Det bör därför göras obligatoriskt att montera bilbälten ochfasthållningsanordningar i fordon som omfattas av detta direktiv.
Tillnärmningen av nationell lagstiftning om motorfordon innebär att
medlemsstaterna ömsesidigt erkänner de kontroller som utförts av varoch en av dem på grundval av gemensamma bestämmelser.1977L0541 — SV — 24.07.1981 — 002.001 — 2
(1) EGT nr C 76, 7.4.1975, s. 37.
(2) EGT nr C 263, 17.11.1975, s. 37.
(3) EGT nr L 42, 23.2.1970, s. 1.
(4) EGT nr L 38, 11.2.1974, s. 2.
(5) EGT nr L 165, 20.6.1974, s. 16.
(6) EGT nr L 221, 12.8.1974, s. 1.
(7) EGT nr L 24, 30.1.1976, s. 6.
▼B
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. Varje medlemsstat skall bevilja EEG-typgodkännande för varje typ
av trepunkts bilbälte eller höftbilbälte och varje typ av fasthållningsan-ordning som uppfyller de konstruktions- och provningskrav som anges iavsnitt 2 i bilaga 1 och i bilagorna 4-14.
2. Den medlemsstat som har beviljat EEG-typgodkännande skall
vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa att de serietillverkadeexemplaren överensstämmer med den godkända typen, vid behov isamarbete med de behöriga myndigheterna i de andra medlemsstaterna.
3. För tillämpningen av punkt 2 ovan är det tillräckligt att en
medlemsstat säkerställer att åtminstone de kvalitetskontroller som angesi 2.8.1 i bilaga 1 utförs.
Om kontrollerna utförs av medlemsstaten själv, eller av laboratoriet som
bemyndigats av medlemsstaten, skall dock de använda metoderna varasådana att de ger resultat som är minst lika tillförlitliga som de resultatsom skulle erhållas med förfarandena enligt punkt 1 ovan. Detförfarande som anges i 2.8.2 i bilaga 1 är en särskilt lämplig metod.
Artikel 2
Medlemsstaterna skall, för varje typ av bilbälte eller fasthållningsan-
ordning som de godkänner enligt artikel 1, utfärda en EEG-
typgodkännandemärkning enligt en av mallarna i bilaga 3 till till-
verkaren eller den som företräder honom.
Medlemsstaterna skall vidta alla lämpliga åtgärder för att förhindra
användning av märkningar som kan leda till förväxling mellan bilbälten
eller fasthållningsanordningar som typgodkänts enligt artikel 1 och
andra anordningar.
Artikel 3
1. Ingen medlemsstat får förbjuda att bilbälten och fasthållnings-
anordningar släpps ut på marknaden av skäl som hänför sig till deras
konstruktion eller funktionssätt om bilbältena och fasthållningssystemenär försedda med EEG-typgodkännandemärkning.
2. En medlemsstat får dock förbjuda att bilbälten och fasthållnings-
system med EEG-typgodkännandemärkning släpps ut på marknaden om
bilbältena och fasthållningssystemen vid upprepade tillfällen inteöverensstämmer med den godkända typen.
Denna stat skall så snart som möjligt upplysa övriga medlemsstater och
kommissionen om vilka åtgärder som vidtagits och ange skälen för sitt
beslut.
Artikel 4
De behöriga myndigheterna i varje medlemsstat skall till de motsva-
rande myndigheterna i de övriga medlemsstaterna inom en månadöversända en kopia av typgodkännandeintyget (ett exempel visas ibilaga 2) för varje typ av bilbälte eller fasthållningssystem som degodkänner eller vägrar godkänna.
Artikel 5
1. Om en medlemsstat som beviljat EEG-typgodkännande finner att
ett antal bilbälten och fasthållningsanordningar med samma EEG-typgodkännandemärkning inte överensstämmer med den godkända
typen, skall denna stat vidta nödvändiga åtgärder för att bringa de
serietillverkade exemplaren i överensstämmelse med den godkändatypen. De behöriga myndigheterna i denna stat skall upplysamotsvarande myndigheter i de andra medlemsstaterna om de åtgärdersom vidtagits, vilket vid upprepad bristande överensstämmelse kan ledatill en återkallelse av EEG-typgodkännandet. Nämnda myndigheter skall1977L0541 — SV — 24.07.1981 — 002.001 — 3
▼B
vidta motsvarande åtgärder om de av de behöriga myndigheterna i en
annan medlemsstat upplyses om en sådan bristande överenstämmelse.
2. De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna skall inom en
månad upplysa varandra om varje återkallelse av ett EEG-typgodkän-
nande och om skälen till en sådan åtgärd.
3. Om den medlemsstat som har beviljat EEG-typgodkännande
bestrider att det föreligger en sådan bristande överensstämmelse somden har fått en underrättelse om, skall de berörda medlemsstaternabemöda sig om att lösa tvisten. Kommissionen skall hållas informeradoch skall vid behov rådgöra med parterna för att få till stånd en lösning.
Artikel 6
Varje beslut, enligt bestämmelser som antagits vid genomförandet av
detta direktiv, att vägra eller återkalla EEG-typgodkännande för en typ
av bilbälte eller fasthållningssystem eller att förbjuda att sådan
utrustning släpps ut på marknaden eller används skall noga ange deskäl på vilka det grundas. Den berörda parten skall underrättas ombeslutet och samtidigt upplysas om vilka möjligheter till prövning somstår till buds inom ramen för gällande lagstiftning och inom vilken tid
prövning skall begäras.
Artikel 7
Ingen medlemsstat får vägra att bevilja EEG-typgodkännande eller
nationellt typgodkännande för ett fordon av skäl som hänför sig till
fordonets bilbälten eller fasthållningssystem som det utrustats med, omdessa komponenter är försedda med EEG-typgodkännandemärkning ochär monterade enligt de krav som anges i avsnitt 3 i bilaga 1.
Artikel 8
Ingen medlemsstat får vägra att registrera ett fordon eller förbjuda att det
saluförs, tas i bruk eller används av skäl som hänför sig till fordonetsbilbälten eller fasthållningssystem om dessa komponenter är försedda
med EEG-typgodkännandemärkning och är monterade enligt de krav
som anges i avsnitt 3 i bilaga 1.
Artikel 9
I detta direktiv avses med ”fordon” varje motorfordon i kategorierna M
och N enligt definition i bilaga 1 till direktiv 70/156/EEG som är avsettatt användas på väg, som har minst fyra hjul och som är konstruerat fören högsta hastighet som överstiger 25 km/tim.
Artikel 10
Ändringar som är nödvändiga för att anpassa bilagorna till den tekniska
utvecklingen skall antas enligt det förfarande som anges i artikel 13 i
direktiv 70/156/EEG.
Artikel 11
1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser som behövs
för att följa detta direktiv inom 18 månader efter dagen för dess anmälanoch de skall genast underrätta kommissionen om detta.
2. Medlemsstaterna skall se till att till kommissionen överlämna
texterna till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som deantar inom det område som omfattas av detta direktiv.
Artikel 12
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.1977L0541 — SV — 24.07.1981 — 002.001 — 4
▼M1
▼B
▼B
BILAGA 1
RÄCKVIDD, DEFINITIONER, EEG-TYPGODKÄNNANDE, MONTER-
INGSKRAV
0 RÄCKVIDD
Detta direktiv gäller bilbälten och fasthållningsanordningar som
konstruerats för montering i fordon i överensstämmelse med
definitionen i artikel 9 och är avsedda för separat användning, dvs.
som individuella anordningar, av vuxna som sitter i framåtriktade
säten.
1 DEFINITIONER
I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som
här anges:
1.1 Bilbälte (säkerhetsbälte, bälte): en anordning av band med ett
låsbeslag, justeringsanordningar och fästen som kan förankras i ett
motordrivet fordon och som är avsett att minska risken för skador på
den som är fastspänd i händelse av kollision eller kraftig inbromsning,
genom att begränsa kroppens rörelsemöjligheter. En sådan anordning
kallas i allmänhet ”bältesenhet”, vilket är en term som även omfattar
eventuella anordningar för energiupptagning eller upprullning av
bälten.
1.1.1 Höftbälte: ett bälte som löper tvärs över bärarens höfter.
1.1.2 Diagonalbälte: ett bälte som löper diagonalt över bärarens bröstkorg,
från höften till motsatt axel.
1.1.3 Trepunktsbälte: varje bältesenhet som är fastsatt i tre punkter och
utgör en kombination av ett höftbälte och ett diagonalbälte.
1.1.4 Fyrpunktsbälte: en bältesenhet som består av ett höftbälte och
axelremmar.
1.2 Bältestyp: en kategori bälten som inte skiljer sig åt i sådana viktiga
avseenden som
1.2.1 de styva delarna (låsbeslag, fästen, upprullningsdon osv.),
1.2.2 bandens material, vävning, mått och färg,
1.2.3 bältesenhetens geometri.
1.3 Band: en böjlig del som konstruerats för att hålla fast kroppen och
överföra påkänningar till bältets förankringar.
1.4 Låsbeslag: en snabbkopplingsanordning som tillåter att bäraren hålls
fast av bältet. Låsbeslaget kan innefatta bältets justeringsanordning.
1.5 Bältesjusteringsanordning: en anordning som tillåter att bältet ställs
in med hänsyn till kraven från den enskilde bäraren och sätets läge.
Justeringsanordningen kan vara endera en del av låsbeslaget eller ett
upprullningsdon.
1.6 Fästen: de delar av bältesenheten, inklusive de nödvändiga
säkringsdelarna, som håller fast det i bältesförankringarna.
1.7 Energiupptagare: en anordning som är konstruerad att sprida energi
oberoende av eller tillsammans med bandet, och som utgör en del av
bältesenheten.
1.8 Upprullningsdon: en anordning som rymmer en del av eller hela
bilbältets band.
1.8.1 Låsningsfritt upprullningsdon (typ 1): ett upprullningsdon varifrån
bandet kan dras ut i sin fulla längd med en liten yttre kraft och som
inte medger någon justering av ett band som dragits ut.
1.8.2 Upprullningsdon med manuell upplåsning (typ 2): ett upprullningsdon
som kräver att användaren manuellt manövrerar en anordning för att
låsa upp upprullningsdonet och dra ut bandet till önskad längd, och
som låses automatiskt när denna manöver upphör.
1.8.3 Automatiskt låsande upprullningsdon (typ 3): ett upprullningsdon som
medger att bandet dras ut till önskad längd och som automatiskt
justerar bandet till bäraren då låsbeslaget kopplas ihop. Ytterligare
utdragning av bandet är inte möjlig utan bärarens avsiktliga
ingripande.1977L0541 — SV — 24.07.1981 — 002.001 — 5
▼B
1.8.4 Nödlåsande upprullningsdon (typ 4): ett upprullningsdon som under
normala körförhållanden inte begränsar rörelsefriheten för bilbältets
bärare. Upprullningsdonet har en längdinställningsanordning som
automatiskt justerar bandet till bäraren och en låsningsmekanism som
sätts i bruk i en nödsituation genom
1.8.4.1 uppbromsning av fordonet, utdragning av bandet i förhållande till
upprullningsdonet eller på något annat automatiskt sätt (enkelfunk-
tion), eller
1.8.4.2 varje kombination av dessa faktorer (flerfunktion).1.9 Bältesförankringar: de delar av fordonets eller sätenas uppbyggnad
eller andra delar av fordonet som används för fastgöring av bilbältena.
1.10 Fordonstyp: med hänsyn till bilbälten och fasthållningsanordningar:
en kategori motordrivna fordon som inte skiljer sig sinsemellan i
sådana viktiga avseenden som mått, form och material för de delar av
fordonets eller sätenas uppbyggnad eller andra delar av fordonet som
används för fastsättning för bilbälten och fasthållningsanordningar.
1.11 Fasthållningsanordning: ett system som består av ett säte som är
fastsatt i fordonets uppbyggnad på lämpligt sätt, och ett bilbälte som
har minst en fästpunkt på sätets uppbyggnad.
1.12 Säte: en anordning, oavsett om den ingår som en del av fordonets
uppbyggnad eller ej, komplett med klädsel, som utgör sittplats för en
vuxen person. Termen täcker både ett enkelt säte och den del av ett
odelat säte som motsvarar en sittplats.
1.13 Sammanhängande säte: antingen ett säte av odelad typ eller separata
säten som är monterade sida vid sida (dvs. monterade på så sätt att de
främre förankringarna till ett av dessa säten är i linje med de främre
eller bakre förankringarna till det andra eller mellan förankringarna
till det andra sätet) och som är avsedda för en eller flera vuxna
personer.
1.14 Odelat säte: en anordning, komplett med klädsel, avsedd som sittplats
för minst två vuxna personer.
1.15 Inställningssystem: den anordning med vilken sätet eller dess delar
kan ställas in i ett läge som passar för förarens eller passagerarens
kroppsbyggnad. Denna anordning kan särskilt möjliggöra
1.15.1 inställning i längsled,1.15.2 inställning i höjdled,1.15.3 vinkelinställning.
1.16 Sätesförankring: det system genom vilket hela sätet är fastsatt i
fordonets bärande del, inklusive de delar av fordonets bärande del
som påverkas.
1.17 Sätestyp: en kategori av säten som inte skiljer sig sinsemellan i
sådana viktiga avseenden som
1.17.1 bärande del, form, mått och material som förekommer i sätet,
1.17.2 de typer av inställningssystem och alla låssystem som används, samt
måtten på dessa,
1.17.3 typen av bältesförankringar på sätet, sätets förankring och de delar av
fordonets bärande del som påverkas, och måtten på dessa.
1.18 Förskjutningssystem: en anordning som medger att sätet eller en av
dess delar kan ställas in i vinkel eller förskjutas i längsled, utan något
fast mellanläge, för att underlätta passagerarnas tillträde till fordonet.
1.19 Spärrsystem: en anordning som håller fast sätet eller dess delar i varje
bruksläge.
2 EEG-TYPGODKÄNNANDE
2.1AnsökanomEEG-typgodkännande
2.1.1 Ansökan om EEG-typgodkännande för en typ av bilbälte skall lämnas
in av innehavaren av handelsbeteckningen eller varumärket eller av
dennes representant.
Ansökan om EEG-typgodkännande för en typ av fasthållningsanord-
ning skall lämnas in av innehavaren av handelsbeteckningen eller
varumärket eller av dennes representant, eller av tillverkaren av det
fordon som anordningen skall monteras i eller av dennes representant.1977L0541 — SV — 24.07.1981 — 002.001 — 6
▼B
2.1.2 Ansökan skall åtföljas av följande:
2.1.2.1 En teknisk beskrivning i tre exemplar av bältestypen, med uppgifter
om de band och styva delar som används och åtföljd av lämpliga
ritningar och monteringsanvisningar för upprullningsdon. Ritningarna
skall visa platsen för EEG-typgodkännandemärkningen. Beskriv-
ningen skall ange färgen på den modell som tillhandahållits för
godkännande och de fordonstyper som bältestypen är avsedd för. För
fasthållningsanordningar skall beskrivningen innefatta tillräckligt
detaljerade ritningar i lämplig skala över fordonets och sätets
uppbyggnad, justeringsanordningarna och fästena, varav placeringen
av sätesförankringarna och bältesförankringarna och förstärkningarna
skall framgå. En förteckning över använda material som kan påverka
hållfastheten hos sätes- och bältesförankringarna. En teknisk beskriv-
ning av sätes- och bältesförankringarna.
2.1.2.2 Fem provexemplar av en bältestyp utan upprullningsdon.
2.1.2.3 Sex provexemplar av en bältestyp med upprullningsdon.2.1.2.4 10 meter av varje bandtyp som används för bältestypen.
2.1.3 För fasthållningsanordningar skall två provexemplar, som kan
innefatta två av de bältesexemplar som nämns i 2.1.2.2, och efter
tillverkarens val antingen ett fordon som är representativt för den
fordonstyp som skall godkännas eller den eller de fordonsdelar som
det provningsorgan som utför godkännandeprovningarna anser vara
väsentliga för provningen av fasthållningsanordningen tillhandahållas
provningsorganet av den sökande.
2.2Märkningar
De provexemplar av bältestypen eller typen av fasthållningsanordning
som tillhandahållits för EEG-typgodkännande enligt 2.1 skall vara
tydligt och outplånligt märkta med tillverkarens namn, handels-
beteckning eller varumärke.
2.3Allmännaföreskrifter
2.3.1 Varje provexemplar som tillhandahållits enligt 2.1 skall uppfylla
föreskrifterna i 2.3-2.7.
2.3.2 Bältet eller fasthållningsanordningen skall vara utformat och
konstruerat så att det då det är riktigt monterat och rätt använt av
en åkande fungerar tillfredsställande och minskar risken för kropps-
skada i händelse av en olycka.
2.4Styvadelar
2.4.1 Allmänt
2.4.1.1 Bilbältets styva delar, till exempel låsbeslag, justeringsanordningar,
fästen och liknande, får inte ha skarpa kanter som kan orsaka att
banden nöts eller skavs av.
2.4.1.2 Alla delar av bältesenheten som kan påverkas av korrosion skall vara
lämpligt korrosionsskyddade. Efter korrosionsprovningen som
beskrivs i 2.7.2 får det inte finnas några tecken på försämring som
kan förhindra anordningens rätta funktion och det får inte heller synas
någon större korrosion när anordningen undersöks med blotta ögat av
en sakkunnig observatör.
2.4.1.3 Styva delar som är avsedda att uppta energi eller utsättas för eller
överföra en belastning får inte vara ömtåliga.
2.4.1.4 Bilbältets styva delar och plastdelar skall vara placerade och
monterade så att de då det motordrivna fordonet används på normalt
sätt inte kan fastna under ett säte som förskjuts eller i någon dörr på
fordonet. Om någon av delarna inte uppfyller ovanstående krav skall
den genomgå den köldprovning som anges i 2.7.6.4. Om det efter
provningen finns synliga sprickor i de styva delarnas plasthöljen eller
plasthållare skall dessa plastdelar tas bort varefter de återstående
delarna av anordningen skall kontrolleras med avseende på säker-
heten. Om de återstående delarna av anordningen fortfarande är säker,
eller om inga synliga sprickor förekommer, skall den kontrolleras på
nytt med avseende på kraven i 2.4.2, 2.4.3 och 2.6.
2.4.2 Låsbeslag
2.4.2.1 Låsbeslaget skall vara utformat så att det utesluter varje möjlighet till
felaktig användning. Detta betyder bl.a. att det inte får vara möjligt att1977L0541 — SV — 24.07.1981 — 002.001 — 7
▼B
ställa låsbeslaget i ett delvist stängt läge. Förfarandet för öppning av
låsbeslaget skall vara självklart. Där låsbeslaget kan förmodas komma
i kontakt med bäraren skall bredden på dess kontaktyta vara minst 46
mm.
2.4.2.2 Låsbeslaget skall förbli stängt, även då det inte belastas, oavsett vilket
läge det befinner sig i. Det får inte vara möjligt att lossa det med en
kraft som är mindre än 1 daN.
Låsbeslaget skall vara utformat så att det är lätt att använda och
greppa. Det skall vara möjligt att lossa då det belastas enligt 2.7.9.2.
Låsbeslaget skall lossas genom tryckning på antingen en knapp eller
liknande anordning. Den yta som tryckningen utförs på skall i läget
för verklig upplåsning ha
— för slutna anordningar, en yta på minst 4,5 cm2och en bredd på
minst 15 mm,
— för icke slutna anordningar, en yta på minst 2,5 cm2och en bredd
på minst 10 mm.
Ytan skall vara röd. Ingen annan del av låsbeslaget får ha denna färg.
2.4.2.3 Låsbeslaget skall kunna motstå upprepad manövrering och under-
kastas 500 öppnings- och stängningsmoment före den dynamiska
provning som nämns i 2.7.8. Låsbeslagets fjädrar skall dessutom
manövreras 4 500 gånger under normala användningsvillkor.
2.4.2.4 När låsbeslaget provas enligt 2.7.6.3 skall det fungera normalt.2.4.2.5 Den kraft som krävs för att öppna låsbeslaget i provningen enligt
2.7.9 får inte överstiga 6 daN.
2.4.2.6 Låsbeslagets hållfasthet skall provas enligt kraven i 2.7.6.1 och
2.7.6.5 på lämpligt sätt. Det får inte gå sönder, deformeras allvarligt
eller lossna då det utsätts för den föreskrivna belastningen.
2.4.2.7 I fråga om låsbeslag som innehåller en del som är gemensam för två
anordningar skall de hållfasthets- och lossningsprovningar som nämns
i 2.7.8 och 2.7.9 utföras för båda kopplingsmöjligheterna om
låsbeslaget i en anordning kan kopplas ihop med kopplingsdelen isamma anordning eller med kopplingsdelen i den andra anordningen.
2.4.3 Bältesjusteringsanordning
2.4.3.1 Två provexemplar av varje bältesjusteringsanordning skall provas
enligt kraven i 2.7.4. Bandets glidning skall inte överstiga 25 mm för
varje provexemplar av justeringsanordningen och summan av
förändringarna för alla justeringsanordningar på ett bälte får inte
överstiga 40 mm.
2.4.3.2 Alla justeringsanordningar skall hållfasthetsprovas enligt 2.7.6.1. De
får varken gå sönder eller lossna då de utsätts för den föreskrivna
belastningen.
2.4.3.3 När en provning genomförs enligt 2.7.6.6 får den kraft som krävs för
att manövrera en manuell anordning inte överstiga 5 daN.
2.4.4 Fästen
Fästena skall hållfasthetsprovas enligt kraven i 2.7.6.1 och 2.7.6.2. De
får varken gå sönder eller lossna då de utsätts för den föreskrivna
belastningen.
2.4.5 Upprullningsdon
Upprullningsdonen skall uppfylla kraven som anges nedan, inklusive
hållfasthetsprovningen enligt 2.7.6.1 och 2.7.6.2.
2.4.5.1 Automatiskt låsande upprullningsdon2.4.5.1.1 Bandet hos ett bilbälte med automatiskt låsande upprullningsdon får
inte röra sig mer än 30 mm mellan upprullningsdonets låsningslägen.
Efter en bakåtriktad rörelse av bäraren skall bältet antingen förbli i sitt
ursprungsläge eller återgå till detta lä;ge automatiskt vid en
efterföljande framåtriktad rörelse av bäraren.
2.4.5.1.2 Om upprullningsdonet är en del av ett höftbälte får bandets
upprullningskraft inte vara mindre än 0,7 daN då den mäts på denfria sträckan mellan provdockan och upprullningsdonet enligt 2.7.7.4.
Om upprullningsdonet är en del av ett diagonalbälte får bandets
upprullningskraft inte vara mindre än 0,2 daN och inte större än 0,7
daN vid likartad mätning. Om bandet löper genom en styrning eller
trissa skall upprullningskraften mätas på den fria sträckan mellan1977L0541 — SV — 24.07.1981 — 002.001 — 8
▼B
provdockan och styrningen eller trissan. Om enheten innehåller en
anordning som genom en manuell eller automatisk manöver hindrar
bandet att bli helt upprullat får denna anordning inte manövreras när
upprullningskraften bestäms.
2.4.5.1.3 Bandet skall upprepade gånger dras ut från upprullningsdonet och
tillåtas att bli upprullat upprepade gånger enligt den metod som
beskrivs i 2.7.7.1 tills 5 000 utdragningar och upprullningar
genomförts. Upprullningsdonet skall sedan genomgå den korrosions-
provning som föreskrivs i 2.7.2 följd av den dammprovning som
beskrivs i 2.7.7.3. Därefter skall det på ett tillfredsställande sätt
genomgå ytterligare 5 000 utdragningar och upprullningar varefter det
fortfarande skall uppfylla kraven i 2.4.5.1.1 och 2.4.5.1.2. Efter
ovanstående provningar skall upprullningsdonet fortfarande fungera
riktigt och rulla upp bandet effektivt.
2.4.5.2 Nödlåsande upprullningsdon
2.4.5.2.1 Ett nödlåsande upprullningsdon skall uppfylla följande villkor då det
provas enligt 2.7.7.2:
2.4.5.2.1.1 Det skall vara låst då fordonets retardation når ett värde på 0,45 g.
2.4.5.2.1.2 Det skall inte låsa för bandaccelerationer som i utdragningsriktningen
uppgår till mindre än 0,8 g.
2.4.5.2.1.3 Det skall inte låsa då det lutas i en vinkel på 12º eller mindre i varje
riktning från det monteringsläge som anges av tillverkaren.
2.4.5.2.1.4 Det skall låsa då det lutas i en vinkel på 27º eller mer i varje riktning
från det monteringsläge som anges av tillverkaren.
2.4.5.2.2 Vid provning enligt 2.7.7.2 skall ett nödlåsande upprullningsdon med
flerfunktion, varav en är bandkännande, förutom att uppfylla kraven
ovan, även låsa när bandaccelerationen uppgår till minst 1,5 g i
utdragningsriktningen.
2.4.5.2.3 I var och en av provningarna som nämns i 2.4.5.2.1 och 2.4.5.2.2 får
den bandrörelse som kan inträffa innan upprullningsdonet låser uppgå
till högst 50 mm med början vid den längd som anges i 2.7.7.2.1 För
att uppfylla kraven i 2.4.5.2.1.2. skall ett upprullningsdon anses som
tillfredsställande om det vid den bandacceleration som anges i den
nämnda punkten inte låser förrän minst de första 50 mm av bandet
rullats av med början vid den längd som anges i 2.7.7.2.1.
2.4.5.2.4 Om upprullningsdonet är en del av ett höftbälte får inte bandets
upprullningskraft vara mindre än 0,7 daN då den mäts på den fria
sträckan mellan provdockan och upprullningsdonet enligt 2.7.7.4. Om
upprullningsdonet är en del av ett diagonalbälte får inte bandets
upprullningskraft vara mindre än 0,2 daN och inte större än 0,7 daN
vid likartad mätning. Om bandet löper genom en styrning eller trissa
skall upprullningskraften mätas på den fria sträckan mellan
provdockan och styrningen eller trissan. Om enheten innehåller en
anordning som genom en manuell eller automatisk manöver hindrar
bandet att bli helt upprullat får denna anordning inte manövreras när
upprullningskraften bestäms.
2.4.5.2.5 Bandet skall dras ut från upprullningsdonet och tillåtas att bli
upprullat upprepade gånger enligt den metod som beskrivs i 2.7.7.1
tills 40 000 utdragningar och upprullningar genomförts. Upprull-
ningsdonet skall sedan underkastas den korrosionsprovning som
föreskrivs i 2.7.2 följd av den dammprovning som beskrivs i 2.7.7.3.
Därefter skall det på ett tillfredsställande sätt genomgå ytterligare
5 000 utdragningar och upprullningar varefter det fortfarande skall
uppfylla kraven i 2.4.5.2.1, 2.4.5.2.2, 2.4.5.2.3 och 2.4.5.2.4. Efter
ovanstående provningar skall upprullningsdonet fortfarande fungera
riktigt och rulla upp bandet effektivt.
2.5Band
2.5.1 Allmänt
2.5.1.1 Bandens egenskaper skall vara sådana att de säkerställer att trycket på
bärarens kropp fördelas så jämnt som möjligt över hela bandbredden
och att banden inte vrider sig ens vid belastning. Banden skall ha
energiupptagande och energispridande egenskaper.
2.5.1.2 Bandets bredd vid en belastning på 980 daN får inte vara mindre än
46 mm. Detta mått skall mätas under den brotthållfasthetsprovning
som föreskrivs i 2.7.5 och utan att stoppa maskinen.1977L0541 — SV — 24.07.1981 — 002.001 — 9
▼B
2.5.2 Hållfasthet efter rumskonditionering
För de två bandexemplar som behandlats i överensstämmelse med
2.7.3.1 får bandens brottbelastning enligt 2.7.5 inte vara mindre än
1 470 daN. Skillnaden mellan brottbelastningarna för de två
provexemplaren får inte överstiga 10 % av den större av de uppmätta
brottbelastningarna.
2.5.3 Hållfasthet efter särskild konditionering
För de två bandexemplar som behandlats i överensstämmelse med en
av bestämmelserna i 2.7.3 (utom 2.7.3.1) får bandets brottbelastning
inte vara mindre än 75 % av medelvärdet av de belastningar som
bestämts med provningen som nämns i 2.5.2, och inte mindre än
1 470 daN. Provningsorganet kan utesluta en eller flera av dessa
provningar om sammansättningen av det använda materialet eller
upplysningar som redan är tillgängliga gör en eller flera provningar
överflödiga.
2.6Bältesenheteller fasthållningsanordning
2.6.1 Krav för dynamisk provning
2.6.1.1 Bältesenheten eller fasthållningsanordningen skall genomgå en
dynamisk provning i överensstämmelse med 2.7.8.
2.6.1.2 Den dynamiska provningen skall utföras på två bältesenheter som inte
belastats tidigare, utom i fråga om bältesenheterna som ingår i
fasthållningsanordningar, varvid den dynamiska provningen skall
utföras på de fasthållningsanordningar som är avsedda för ett
sammanhängande säte och inte belastats tidigare. Låsbeslagen på de
bältesenheter som skall provas skall ha uppfyllt kraven i 2.4.2.3. För
bilbälten med upprullningsdon skall upprullningsdonet ha genomgåttden uthållighetsprovning för mekanismen som anges i 2.7.7.1, den
korrosionsprovning som anges i 2.7.2 och den dammprovning som
anges i 2.7.7.3. Under provningen skall följande krav uppfyllas:
2.6.1.2.1 Ingen del av en bältesenhet eller en fasthållningsanordning som håller
den åkande får gå sönder och inget låsbeslag eller spärr- eller
förskjutningsanordning får öppnas.
2.6.1.2.2 Provdockans förskjutning framåt skall vara mellan 80 och 200 mm i
höftnivå för höftbälten. För andra bältestyper skall förskjutningen
framåt vara mellan 80 och 200 mm i höftnivå och mellan 100 och 300
mm i bröstnivå. Dessa förskjutningar är förskjutningarna i förhållande
till de mätpunkter som visas i bilaga 8, figur 6.
2.6.1.3 För fasthållningsanordningar gäller följande:
2.6.1.3.1 Rörelsen hos bröstreferenspunkten får överstiga den som anges i
2.6.1.2.2 om det kan visas, antingen genom beräkning eller genom
ytterligare en provning, att ingen del av torson eller huvudet på den
provdocka som används för den dynamiska provningen kan komma i
kontakt med någon framförvarande styv fordonsdel, bortsett från
bröstkorgens kontakt med styrinrättningen om den senare uppfyller
kraven i direktiv 74/297/EEG och under förutsättning att beröring inte
inträffar vid en hastighet på mer än 24 km/tim. För denna bedömning
skall sätet anses befinna sig i det läge som anges i 2.7.8.1.5.
2.6.1.3.2 I ett fordon med två dörrar skall de förskjutnings- och spärranord-
ningar som tillåter de åkande i baksätet att lämna fordonet fortfarande
kunna manövreras för hand efter den dynamiska provningen.
2.6.2 Hållfasthet efter nötningsförfarande
2.6.2.1 För båda provexemplaren som behandlats i överensstämmelse med
2.7.3.6 skall brottbelastningen bestämmas enligt 2.5.2 och 2.7.6.
Belastningen skall vara minst 75 % av medelvärdet för de
brottbelastningar som bestämts under provningarna på icke nötta
band och inte vara mindre än den minsta belastning som angetts för
de föremål som provas. Skillnaden mellan brottbelastningarna för de
två provexemplaren får inte överstiga 20 % av den större av de
uppmätta brottbelastningarna.
2.6.2.2 De föremål som skall genomgå ett nötningsförfarande och de
förfaranden som skall följas anges i följande tabell. Ett nytt
provexemplar skall användas för varje förfarande.1977L0541 — SV — 24.07.1981 — 002.001 — 10
▼B
Förfarande
typ 1Förfarande
typ 2Förfarande
typ 3
Fäste — — x
Styrning eller trissa — x —
Låsbeslagsögla — x x
Justeringsanordning x x x
Delar som är fastsydda i
bandet—— x
2.7Provningar
2.7.1 Användning av provexemplar som tillhandahållits för EEG-
typgodkännande av en typ av bälte eller fasthållningsanordning (se
bilaga 14).
2.7.1.1 Två bältesenheter behövs för provningen av hela bältesenheten, för
provningen av låsbeslagets öppning och för köldprovningen.
2.7.1.2 En bältesenhet skall användas för uttagande av provexemplar av
bältesdelar för korrosionsprovningen och provningen av låsbeslagets
hållfasthet.
2.7.1.3 Två bältesenheter behövs för nötningsförfarandet och provningen av
mikroglidningen.
2.7.1.4 Den extra bältesenhet som nämns i 2.1.2.3 skall användas för
korrosionsprovningen.
2.7.1.5 Bandexemplaret skall användas för provning av bandets brotthåll-
fasthet. En del av detta exemplar skall sparas så länge
typgodkännandet är giltigt.
2.7.1.6 Det provningsorgan som har ansvaret för godkännandeprovningarna
har rätt att begära ett antal provexemplar utöver de som nämns i
2.1.2.2, 2.1.2.3 och 2.1.2.4.
2.7.2 Korrosionsprovning
2.7.2.1 En fullständig bilbältesenhet skall placeras i ett provrum enligt bilaga
13. För en anordning med upprullningsdon skall bandet vara avrullat i
sin fulla längd minus 300 ± 3 mm. Med undantag för korta avbrott
som kan behövas, t.ex. för kontroll och påfyllning av saltlösning, skall
provningen fortgå oavbrutet under en tid av 50 timmar.
2.7.2.2 När provningen avslutas skall anordningen tvättas försiktigt eller
doppas i rent rinnande vatten med en temperatur som inte överstiger38ºC så att saltavlagringar som kan ha bildats avlägsnas, varefter
anordningen skall tillåtas torka i rumstemperatur under 24 timmar
innan den kontrolleras enligt 2.4.1.2.
2.7.3 Behandling av band för provning av brotthållfastheten
Provbitar som klipps av bandet som nämns i 2.1.2.4 skall behandlas
enligt följande:
2.7.3.1 Rumskonditionering
Bandet skall under minst 24 timmar förvaras i en atmosfär som har
temperaturen 20 ± 5ºC och en relativ luftfuktighet på 65 ± 5 %. Om
provningen inte utförs omedelbart efter behandlingen skall provbiten
placeras i en hermetiskt sluten behållare tills provningen börjar.
Brottbelastningen skall bestämmas inom fem minuter efter att bandet
tagits ut från behandlingsatmosfären eller behållaren.
2.7.3.2 Ljusbehandling
2.7.3.2.1 Bestämmelserna i rekommendation ISO/R 105-1959, ”Provning av
färgäkthet för textilier” i dess lydelse enligt tillägg I (ISO/R 105-
1959/A1-1963) och tillägg II (ISO/R 105/II-1963) skall gälla. Bandet
skall utsättas för ljus under den tid som krävs för att åstadkomma
blekning av standardblått nr 7 till en nyans som motsvarar grad 4 på
gråskalan.
2.7.3.2.2 Efter exponeringen skall bandet förvaras under minst 24 timmar i en
atmosfär som har en temperatur på 20 ±5ºC och en relativ
luftfuktighet på 65 ±5 %. Brottbelastningen skall bestämmas inom1977L0541 — SV — 24.07.1981 — 002.001 — 11
▼B
fem minuter efter att provbiten tagits ut från behandlingsanlägg-
ningen.
2.7.3.3 Köldbehandling2.7.3.3.1 Bandet skall förvaras under minst 24 timmar i en atmosfär som har
temperaturen 20 ± 5 ºC och en relativ luftfuktighet på 65 ± 5 %.
2.7.3.3.2 Bandet skall sedan förvaras under 1,5 timme på en plan yta i en
köldkammare där lufttemperaturen är − 30 ±5ºC. Den skall sedan
vikas och vecket skall belastas med en vikt på 2 kg som tidigare kylts
till −30 ±5ºC. När bandet belastats under 30 minuter i samma
köldkammare skall vikten tas bort och brottbelastningen mätas inom
fem minuter efter att bandet tagits ut från köldkammaren.
2.7.3.4 Värmebehandling2.7.3.4.1 Bandet skall förvaras under tre timmar i ett värmeskåp i en atmosfär
som har temperaturen 60 ±5 ºC och en relativ luftfuktighet på 65
±5 %.
2.7.3.4.2 Brottbelastningen skall bestämmas inom fem minuter efter att bandet
tagits ut från värmeskåpet.
2.7.3.5 Ex ponering i vatten
2.7.3.5.1 Bandet skall förvaras helt nedsänkt i destillerat vatten med en tillsats
av våtmedel och med en temperatur på 20 ±5ºC under tre timmar.
Varje lämpligt våtmedel för den fiber som skall provas kan användas.
2.7.3.5.2 Brottbelastningen skall bestämmas inom tio minuter efter att bandet
tagits upp ur vattnet.
2.7.3.6 Behandling genom nötning
2.7.3.6.1 Nötningsförfarandet skall genomföras på varje anordning där bandet
kommer i kontakt med en styv bältesdel. Nötningsprovning typ 1
(2.7.3.6.4.1) behöver dock inte utföras på bältesinställningsanord-
ningen om mikroglidprovningen (2.7.4) visar att bandet glider mindre
än hälften av det föreskrivna värdet. Inställningen av provning-
sutrustningen skall ungefärligen upprätthålla det relativa läget mellan
bandet och kontaktytan.
2.7.3.6.2 De provexemplar som utsatts för nötning skall förvaras under minst
24 timmar i en atmosfär med temperaturen 20 ±5ºC och en relativ
luftfuktighet på 65 ±5 %. Rumstemperaturen under provningen skall
vara mellan 15ºC och 30ºC.
2.7.3.6.3 Tabellen nedan anger kraven för varje nötningsförfarande:
Belastning
daNFrekvens
HzAntal
cyklerSlaglängd
mm
Förfarande typ 1 2,5 0,5 5 000 300 ± 20
Förfarande typ 2 0,5 0,5 45 000 300 ± 20
Förfarande typ 3 (1) 0-5 0,5 45 000 —
(1) Se 2.7.3.6.4.3.
Den slaglängd som anges i tabellens femte kolumn är längden på den
fram- och återgående rörelse som anbringas på bandet.
2.7.3.6.4 Särskilda förfarandevillkor.
2.7.3.6.4.1 Förfarande typ 1:I de fall där bandet löper genom en justeringsan-
ordning.
Belastningen på 2,5 daN skall vara vertikal och anbringas konstant på
en del av bandet.
Den andra delen, horisontellt inställd, skall utsättas för en fram- och
återgående rörelse.
Justeringsanordningen skall vara placerad så att bandets horisontella
del förblir belastad (se bilaga 12, figur 1).
2.7.3.6.4.2 Förfarande typ 2:I de fall där bandet ändrar riktning då det löper
genom en styv del.
Vinklarna för båda delarna av bandet skall vara så som visas i bilaga
12, figur 2.1977L0541 — SV — 24.07.1981 — 002.001 — 12
▼B
Belastningen på 0,5 daN skall anbringas stadigvarande.
2.7.3.6.4.3 Förfarande typ 3:I de fall där bandet är fastsatt i en styv del genom en
söm eller på likartat sätt.
Den totala slaglängden skall vara 300 ±20 mm och belastningen på 5
daN skall endast anbringas under den tid som motsvarar en slaglängd
på 100 ±20 mm för varje halvperiod (se bilaga 12, figur 3).
2.7.4 Mikroglidprovning (se bilaga 12, figur 3).
2.7.4.1 De delar eller anordningar som skall genomgå mikroglidprovningen
skall under en tid av minst 24 timmar före provningen förvaras i en
atmosfär som har temperaturen 20 ±5ºC och en relativ luftfuktighet på
65 ±5 %.
Provningen skall utföras vid en temperatur mellan 15ºC och 30 C.
2.7.4.2 Det skall säkerställas att justeringsanordningens fria del antingen
pekar uppåt eller nedåt på provbänken, på samma sätt som i fordonet.
2.7.4.3 En belastning på 5 daN skall fästas i banddelens nedre ände.
Den andra änden skall utsättas för en fram- och återgående rörelse
med en total slaglängd på 300 ±20 mm (se figur).
2.7.4.4 Om det finns en fri ände som fungerar som reservband får den inte på
något sätt vara fäst eller fastklämd i den del som belastas.
2.7.4.5 Det skall säkerställas att bandet på provbänken i icke sträckt läge
faller ned från justeringsanordningen i en konkav kurva, på samma
sätt som i fordonet.
Lasten på 5 daN som anbringas på provbänken skall styras vertikalt
på ett sådant sätt att lasten hindras att pendla och bältet att vrida sig.
Fästanordningen skall vara monterad på lasten på 5 daN på samma
sätt som i fordonet.
2.7.4.6 Innan den egentliga provningen inleds skall en serie på 20 cykler
genomföras så att det självåtdragande systemet ställer in sig riktigt.
2.7.4.7 1 000 cykler skall genomföras med en frekvens på 0,5 cykler per
sekund, med en total slaglängd på 300 ±20 mm. Lasten på 5 daN skall
endast anbringas under den tid som motsvarar en slaglängd på 100
±20 mm för varje halvperiod.
2.7.5 Provning av bandets brotthållfasthet (statisk provning)
2.7.5.1 Provningen skall varje gång utföras på två nya bandexemplar av
tillräcklig längd vilka behandlats enligt en av bestämmelserna i 2.7.3.
2.7.5.2 Varje band skall greppas mellan klämmorna på en dragprovnings-
maskin. Klämmorna skall vara utformade så att brott på bandet
undviks vid eller nära kontaktpunkten med klämmorna. Draghastig-
heten skall vara ungefär 100 mm per minut. Provexemplarets fria
längd mellan maskinens klämmor skall vid provningens början vara
200 ±40 mm.
2.7.5.3 När belastningen når 980 daN skall bandets bredd mätas utan att
maskinen stängs av.
2.7.5.4 Belastningen skall sedan ökas tills bandet går sönder och brottbelast-
ningen skall noteras.
2.7.5.5 Om bandet glider eller går sönder i kontaktpunkten med en av
klämmorna eller inom 10 mm från någon av dem är provningen inte
giltig och en ny skall utföras på ett annat provexemplar.
2.7.6 Statisk provning av bältesdelar som innehåller styva delar
2.7.6.1 Låsbeslaget och justeringsanordningen skall anslutas till dragprov-
ningsmaskinen genom de delar av bältesenheten som de normalt är
fastsatta i, och belastningen skall sedan ökas till 980 daN. Om
låsbeslaget eller justeringsanordningen är en del av fästet skall dock
låsbeslaget eller justeringsanordningen provas med fästet enligt
2.7.6.2, utom när det gäller upprullningsdon med en returtrissa eller
styrning på dörrstolpen. När ett upprullningsdon provas som en
justeringsanordning skall längden på det band som förblir upprullat på
rullen utgöras av den längd som fås vid låsning med bandet avrullat så
nära som möjligt till den fulla längden minus 450 mm.
2.7.6.2 Fästena skall provas på det sätt som beskrivs i 2.7.6.1, men
belastningen skall i stället vara 1 470 daN och skall med beaktande
av bestämmelserna i andra stycket i 2.7.8.1 anbringas under de minst1977L0541 — SV — 24.07.1981 — 002.001 — 13
▼B
gynnsamma villkor som kan väntas uppkomma i ett fordon där bältet
är riktigt monterat. För upprullningsdon skall provningen utföras med
bandet helt avrullat från rullen.
2.7.6.3 Två provexemplar av den fullständiga bältesenheten skall placeras i
en köldkammare med temperaturen −10 ±1ºC under två timmar.
Sedan de tagits ut ur köldkammaren skall låsbeslagets kopplingsdelar
låsas ihop manuellt.
2.7.6.4 Två provexemplar av den fullständiga bältesenheten skall placeras i
en köldkammare med temperaturen −10 ±1ºC under två timmar. De
styva delar och de plastdelar som provas skall sedan i tur och ordning
placeras på en plan stålyta (som förvarats med provexemplaren i
köldkammaren) som ligger på den horisontella ytan av ett kompakt
styvt block med en massa på minst 100 kg. Inom 30 sekunder efter att
delarna tagits ut från köldkammaren skall en stålvikt på 18 kg fällas
ned på dem med tyngdhastighet från en höjd på 300 mm. Viktens
anslagsyta skall ha en hårdhet på minst 45 HRC och utgöras av en
konvex yta med en tvärradie på 10 mm och en längdradie på 150 mm.
Ett provexemplar skall provas med axeln på den böjda anslagsytan
längs med bandet och det andra provexemplaret skall provas med
axeln på anslagsytan i 90º vinkel mot bandet.
2.7.6.5 Låsbeslag med delar som är gemensamma för två bilbälten skall
belastas så att användningsvillkoren i fordonet med sätena i mittersta
inställningsläget simuleras. Belastningens anbringningsriktning skall
bestämmas enligt 2.7.8.1. En belastning på 1 470 daN skall anbringas
samtidigt på varje band. Lämplig utrustning för ovanstående provning
visas i bilaga 11.
2.7.6.6 Vid provning av en manuell justeringsanordning skall bandet dras
jämnt genom denna anordning med beaktande av de normala
användningsvillkoren, med en hastighet på ungefär 100 mm/sek och
den hö;gsta kraften skall mätas med en noggrannhet på 0,1 daN efter
de första 25 mm av bandets rörelse. Provningen skall utföras i bandets
båda rörelseriktningar genom justeringsanordningen och bandet skall
manövreras 10 gånger före mätningen.
2.7.7 Ytterligare provningar för upprullningsdon
2.7.7.1 Upprullningsmekanismens uthållighet2.7.7.1.1 Bandet skall dras ut och rullas upp föreskrivet antal gånger i en takt
som inte överstiger 30 cykler per minut. För nödlåsande upprull-
ningsdon skall ett ryck införas vid var femte cykel så att
upprullningsdonet låses. Rycken skall utföras med samma antal vid
fem olika utdragningar, nämligen vid 90, 80, 75, 70 och 65 % av
bandets totala längd på upprullningsdonet. Om bandet är längre än
900 mm skall dock ovanstående procenttal användas i förhållande till
bandets sista 900 mm på upprullningsdonet.
2.7.7.1.2 Lämplig utrustning för provningar enligt 2.7.7.1.1 visas i bilaga 4.2.7.7.2 Låsning av nödlåsande upprullningsdon
2.7.7.2.1 Upprullningsdonet skall provas med avseende på låsningen då 300 ±3
mm av bandet fortfarande är upprullat på upprullningsdonets rulle.
2.7.7.2.1.1 För ett låsande upprullningsdon som påverkas av bandrörelsen skall
utdragningen göras i den riktning som den normalt förekommer då
upprullningsdonet är monterat i ett fordon.
2.7.7.2.1.2 Då upprullningsdon provas med avseende på känsligheten för
fordonets retardation skall de provas vid ovanstående utdragning i
båda riktningarna längs två ömsesidigt vinkelräta axlar som är
horisontella om upprullningsdonet är avsett att monteras i ett fordon
enligt anvisningar från bilbältestillverkaren. En av provningsrikt-
ningarna skall väljas av det provningsorgan som utför
godkännandeprovningen så att de mest ogynnsamma villkoren med
avseende på påverkan av låsmekanismen uppnås.
2.7.7.2.2 Lämplig utrustning för provningarna enligt 2.7.7.2.1 beskrivs i bilaga
5. Denna utrustning skall vara konstruerad så att den nödvändiga
accelerationen uppnås vid en genomsnittlig ökningstakt på minst 10 g
per sekund.
2.7.7.2.3 För provningen av kraven i 2.4.5.2.1.3 och 2.4.5.2.1.4 skall upprull-
ningsdonet vara monterat på ett horisontellt bord och bordet lutas med
en hastighet som inte överstiger 2º per sekund tills låsning har skett.
Provningen skall upprepas i andra riktningar för att säkerställa att
kraven uppfylls.1977L0541 — SV — 24.07.1981 — 002.001 — 14
▼B
2.7.7.3 Motstånd mot damm
2.7.7.3.1 Upprullningsdonet skall placeras i ett provrum på sätt som framgår av
bilaga 6. Dess relativa läge skall vara densamma som det har då det är
monterat i fordonet. Provrummet skall innehålla en dammängd som
uppfyller kraven i 2.7.7.3.2. 500 mm av bandet skall dras ut från
upprullningsdonet och hållas utdragen, med undantag för att den skall
utsättas för tio fullständiga upprullningar och utdragningar inom en
eller två minuter efter varje omröring av dammet.
Under en tid av fem timmar skall dammet under fem sekunder var 20e
minut röras om med tryckluft som är torr och inte innehåller någon
smörjolja och passerar en ö;ppning med en diameter på 1,5 ±0,1 mm
med ett tryck på 5,5 × 105±0,5 × 105Pa.
2.7.7.3.2 Det damm som används i provningen som beskrivs i 2.7.7.3.1 skall
bestå av ungefär 1 kg torr kvarts. Fördelningen av partiklarnas storlek
skall vara följande:
a) 99 till 100 % släpps igenom en öppning på 150 µm och en
tråddiameter på 104 µm.
b) 76 till 86 % släpps igenom en öppning på 105 µm och en
tråddiameter på 64 µm.
c) 60 till 70 % släpps igenom en öppning på 75 µm och en
tråddiameter på 52 µm.
2.7.7.4 Utdragnings- och upprullningskrafter
2.7.7.4.1 Utdragnings- och upprullningskrafterna skall mätas med bilbältesen-
heten fastspänd på en provdocka såsom i den dynamiska provning
som föreskrivs i 2.7.8. Bandspänningen skall mätas så nära som
möjligt intill kontaktpunkterna med (men inte direkt på) provdockan
medan bandet dras ut eller rullas upp med en ungefärlig hastighet på
0,6 m per minut.
2.7.8 Dynamiska provningar av bältesenheten eller fasthållningsanord-
ningen
2.7.8.1 Bältesenheten skall vara monterad på en vagn som är försedd med
säte och förankringar enligt bilaga 7. Men om bältesenheten är avsedd
för ett bestämt fordon eller bestämda fordonstyper skall dock
avstånden mellan provdockan och förankringarna bestämmas av det
provningsorgan som utför provningarna, antingen enligt de monter-
ingsanvisningar som levereras med bältet eller enligt uppgifter som
tillhandahålls av fordonstillverkaren.
2.7.8.1.1 För bältesenheter som utgör en del av en fasthållningsanordning skall
den senare vara monterad på den del av fordonets uppbyggnad som
det normalt är monterat på, och denna del skall vara fastsatt på
provvagnen på det sätt som föreskrivs nedan.
2.7.8.1.2 Den metod som används för att säkra fordonet under provningen får
inte vara utformad så att den förstärker sätets eller bilbältets
förankringar, eller minskar den normala deformationen av uppbygg-
naden.
Ingen del av fordonets främre del får tas med, om den genom att
begränsa provdockans framåtriktade rörelse, bortsett från fötterna,
kan minska belastningen på fasthållningsanordningen under prov-
ningen. De borttagna delarna av uppbyggnaden kan ersättas med delar
med likvärdig hållfasthet förutsatt att de inte hindrar provdockans
framåtriktade rörelse.
2.7.8.1.3 En fästanordning skall anses som fullt tillräcklig om den inte har
någon inverkan på en yta som sträcker sig över hela uppbyggnadens
bredd och om fordonet eller uppbyggnaden blockeras eller stoppas
framtill på ett avstånd av minst 500 mm från förankringen för den
provade fasthållningsanordningen. Baktill skall uppbyggnanden fästas
bakom förankringarna på ett avstånd som är tillräckligt för att
säkerställa att kraven i 2.7.8.1.2 uppfylls.
2.7.8.1.4 Sätena skall ställas in och placeras i den kör- eller åkställning som
provningsorganet som utför godkännandeprovningarna anser ge de
mest ogynnsamma villkoren för hållfastheten och som kan förenas
med provdockans placering i fordonet. Sätenas lägen skall anges i
rapporten. Om sätet har ett ryggstöd med inställningsbar lutning skall
ryggstödet spärras enligt tillverkarens anvisningar eller, om sådana
anvisningar saknas, spärras på ett sådant sätt att det bildar en vinkel
som ligger så nära 25º som möjligt.1977L0541 — SV — 24.07.1981 — 002.001 — 15
▼B
2.7.8.1.5 I syfte att bestämma kraven i 2.6.1.3.1 skall sätet anses som inställt i
den mest framskjutna kör- eller åkställningen avpassad till prov-
dockans mått.
2.7.8.1.6 Alla säten i samma grupp skall provas samtidigt.2.7.8.2 Bältesenheten skall spännas fast enligt följande på provdockan som
beskrivs i bilaga 8. En 25 mm tjock skiva skall placeras mellan
provdockans rygg och sätets ryggstöd. Bältet skall justeras in tätt mot
provdockan. Skivan skall sedan tas bort och provdockan placeras så
att hela dess rygg är i beröring med sätets ryggstöd. Om låsbeslaget är
av excentrisk typ skall det endast låsas genom fjäderns verkan. Det
skall inte tvingas eller hastigt knäppas fast i det låsta läget. Om ett
låsbeslag med metall mot metall används skall en kontroll utföras för
att säkerställa att kopplingsmetoden för de två delarna inte kan
minska låsningens tillförlitlighet eller låsbeslagets hållfasthet.
2.7.8.3 Bandens fria ändar skall sträcka sig tillräckligt långt bortom
justeringsanordningarna för att medge glidning.
2.7.8.4 Vagnen skall sedan drivas på ett sådant sätt att den i anslagsö-
gonblicket har en frigångshastighet av 50 ±1 km/tim och så att
provdockan förblir stabil. Vagnens stoppsträcka skall vara 400 ±50
mm. Vagnen skall förbli horisontell under retardationen. Vagnens
retardation skall åstadkommas med hjälp av den utrustning som visas
i bilaga 7 eller någon annan anordning som ger likvärdiga resultat.
Utrustningen skall uppfylla de krav på prestanda som anges i bilaga 9.
2.7.8.5 Vagnens hastighet omedelbart före anslaget och provdockans största
förskjutning framåt skall mätas.
2.7.8.6 Efter anslaget skall bältesenheten eller fasthållningsanordningen och
dess styva delar kontrolleras visuellt med avseende på fel eller brott
utan att låsbeslaget öppnas. För fasthållningsanordningen skall det
efter provningen även kontrolleras om de delar av fordonets
uppbyggnad som är fastsatta i vagnen har varaktigt deformerats.
Varje sådan deformation som upptäcks skall beaktas vid varje
beräkning som utförs enligt 2.6.1.3.1.
2.7.9 Provning av låsbeslagets öppnande
2.7.9.1 Bältesenheter som redan genomgått den dynamiska provningen enligt
2.7.8 skall användas för denna provning.
2.7.9.2 Bältesenheten skall tas loss från provvagnen utan att låsbeslaget
öppnas. En rak dragkraft på 30 daN skall anbringas på låsbeslaget.
Där låsbeslaget är anslutet till en styv del skall kraften anbringas med
hänsyn till den vinkel som bildas av låsbeslaget och den styva delenunder den dynamiska provningen. Med en hastighet av 400 mm/min
±20 mm/min skall en normal belastning anbringas på; den
geometriska mittpunkten hos låsbeslagets öppningsknapp. Denna
belastning skall anbringas längs en konstant axel. Under anbringandet
av öppningskraften för låsbeslaget skall detta hållas på plats av ett
styvt stöd. Den normala belastning som nämns ovan får inte överstiga
det gränsvärde som anges i 2.4.2.5. Provutrustningens kontaktpunkt
skall vara sfärisk med en radie på 2,5 mm ±0,1 mm. Den skall ha en
polerad metallyta.
2.7.9.3 Öppningskraften för låsbeslaget skall anbringas med en fjädervåg
eller någon annan mätanordning på det sätt och i den riktning som är
normal för att öppna låsbeslaget.
2.7.9.4 Öppningskraften för låsbeslaget skall mätas och varje fel på
låsbeslaget skall noteras.
2.7.9.5 Efter provningen av låsbeslagets öppnande skall de delar av
bältesenheten eller fasthållningsanordningen som underkastats prov-
ningarna enligt 2.7.8 kontrolleras och skall omfattningen av de skador
som bältesenheten eller fasthållningsanordningen fått under den
dynamiska provningen antecknas i provningsrapporten.
2.7.10 Provningsrapport
Provningsrapporten skall ange resultaten för de provningar som
föreskrivs i 2.7 och särskilt vagnens hastighet, provdockans största
förskjutning framåt, låsbeslagets läge och varje fel eller brott. Om
kraven på förankringen i bilaga 7 inte har beaktats enligt 2.7.8.1 skall
rapporten beskriva hur bältesenheten eller fasthållningsanordningen är
monterad och ange viktiga vinklar och mått. Rapporten skall också
nämna varje deformation eller brott på låsbeslaget som inträffat under
provningen.1977L0541 — SV — 24.07.1981 — 002.001 — 16
▼B
För fasthållningsanordningar skall provningsrapporten även ange med
vilken metod fordonets uppbyggnad är fastsatt i vagnen, sätenas lägen
och lutningen på sätenas ryggstöd. Om provdockans förskjutning
framåt har överstigit de värden som föreskrivs i 2.6.1.2.2 skall
rapporten ange om kraven i 2.6.1.3.1 har uppfyllts.
2.8Kontrollavöverensstämmelse
2.8.1 Minimikrav för kontroll av överensstämmelse
2.8.1.1 Tillverkaren eller dennes representant som innehar EEG-typgodkän-
nandemärkningen skall vara skyldig att utföra en fortlöpande
kvalitetskontroll eller se till att en sådan utförs för att säkerställa att
tillverkningen av bältesenheterna är enhetlig och uppfyller
bestämmelserna i detta direktiv.
2.8.1.2 Tillverkaren eller dennes representant skall ha ansvaret för
a) att det finns metoder för kvalitetskontroll,
b) att det finns nödvändig utrustning för kontroll av överensstäm-
melse,
c) att det finns protokoll om provningsresultat, provningsrapporter
och alla handlingar som hör dit,
d) att provningsresultaten används för att kontrollera och säkerställa
enhetligheten hos de tillverkade bältesenheterna, med de avvi-
kelser som är tillåtna vid industriell tillverkning.
2.8.1.3 De provexemplar som väljs ut för kontroll av överensstämmelsen
skall genomgå provningar som kan väljas bland de som beskrivs i 2.6och 2.7 efter överenskommelse med den behöriga myndigheten.
2.8.1.4 Särskilt följande minimikrav måste uppfyllas.2.8.1.4.1 Alla anordningar som innehåller nödlåsande upprullningsdon skall
kontrolleras med avseende på överensstämmelse med kraven i
2.4.5.2.1.1 enligt de särskilda anvisningarna i 2.4.5.2.3.
2.8.1.4.2 Kontrollen av de serietillverkade bältesexemplarens hållfasthet vid
den dynamiska provningen skall utföras enligt det förfarande som
fastställs i 2.7.8. Kontrollen skall utföras på ett statistiskt och
slumpmässigt urval och i vart fall med en frekvens på 1 av 25 000
tillverkade bälten eller ett bälte per tillverkningsmånad beroende på
vilket som är störst.
En minsta frekvens av ett per år skall tillåtas då den årliga
tillverkningen är 5 000 enheter eller mindre.
Under provningen skall enheten efter anslaget kontrolleras visuellt för
att fastslå om det uppstått fel och brott utan att låsbeslaget öppnas.
Om en enhet inte godkänns vid provningen skall tillverkaren välja ut
ytterligare provexemplar och vidta nödvändiga åtgärder för att
säkerställa överensstämmelsen med en godkänd typ.
2.8.2 Minimikrav för stickprovskontroller som utförs av medlemsstaterna
2.8.2.1 Stickprovskontrollernas frekvens skall vara sådan att de provningar
som anges i 2.8.2.2 utförs på minst 1 av 5 000bilbälten och
fasthållningsanordningar av varje godkänd serietillverkad typ, med
en minsta frekvens på 1 och en största frekvens på 50 för varje
tolvmånaders tillverkningsperiod.
2.8.2.2 Bälten som valts ut för kontroll av överensstämmelse med en godkänd
typ skall genomgå provningar som får väljas av den behöriga
myndigheten bland de som beskrivs i 2.6 och 2.7.
Minst 10 % av de bälten som valts ut för kontroll av överensstäm-
melse, men minst 1 och högst 5 för 12 månaders tillverkning, skall
genomgå en dynamisk provning.
2.8.2.3 Om ett av provexemplaren inte godkänns vid den provning som det
genomgått skall en ny provning utföras på tre andra provexemplar.
Om ett av de senare provexemplaren inte godkänns vid provningen
skall artikel 3.2 tillämpas.
2.8.2.4 Provningar skall utföras på bälten som bjuds ut eller är avsedda för
försäljning.
2.9Anvisningar
Varje bilbälte skall åtföljas av de anvisningar som anges i bilaga 10.1977L0541 — SV — 24.07.1981 — 002.001 — 17
▼B
3 MONTERINGSKRAV
3.1Fordonsutrustning
Varje fordon som omfattas av artikel 9 och tillhör kategorierna M1eller N1eller kategori M2(utom fordon med en tillåten största vikt
som överstiger 3 500 kg och fordon med utrymmen särskilt utformade
för stående passagerare) skall vara utrustade med bilbälten eller
fasthållningsanordningar som uppfyller kraven i detta direktiv och har
följande bältesarrangemang (som varken medger att låsningsfria
upprullningsdon [1.8.1] eller upprullningsdon med manuell upplås-
ning [1.8.2] kan användas).
I de fall där andra fordon som omfattas av artikel 9 är utrustade med
bilbälten eller fasthållningsanordningar skall dessa uppfylla alla krav i
detta direktiv med undantag av avsnitten 3.1.1—3.1.3.
3.1.1 För främre yttre sittplatser, trepunktsbilbälte med nödlåsande upprull-
ningsdon med flerfunktion (1.8.4). Följande skall dock gälla:
3.1.1.1 För passagerarsätet är automatiskt låsande upprullningsdon (1.8.3)
tillåtna.
3.1.1.2 För passagerarsätet i fordon i kategori M2anses höftbälten, med eller
utan upprullningsdon, som tillräckliga om vindrutan befinner sig
utanför den referenszon som definieras i bilaga 2 till direktiv 74/60/
EEG.
Med avseende på bilbältena skall vindrutan anses vara en del av
referenszonen när den kan komma i statisk kontakt med provning-
sutrustningen enligt den metod som beskrivs i bilaga 2 till direktiv 74/
60/EEG.
3.1.2 För främre mittersta sittplatser, trepunkts bilbälten med eller utan
upprullningsdon.
3.1.2.1 För främre mittersta sittplatser skall dock höftbälten med eller utan
upprullningsdon betraktas som tillräckliga om vindrutan befinner sig
utanför den referenszon som definieras i bilaga 2 till direktiv 74/60/
EEG.
Med avseende på bilbältena skall vindrutan anses vara en del av
referenszonen då den kan komma i statisk beröring med provning-
sutrustningen enligt den metod som beskrivs i bilaga 2 till direktiv 74/
60/EEG.
3.1.2.2 Utan hinder av 3.1.2 och 3.1.2.1 får varje främre mittersta sittplats till
den 1 januari 1979 vara utrustad med endast ett höftbälte med eller
utan upprullningsdon.
3.1.3 På bakre sittplatser i fordon i kategori M1, höftbälten eller
trepunktsbälten antingen de är försedda med upprullningsdon eller
inte.
3.1.4 På trepunktsbälten med upprullningsdon skall åtminstone ett upprull-
ningsdon verka på diagonalbandet.
3.1.5 Oavsett föregående bestämmelser får ett nödlåsande upprullningsdon
av typ 4 N (1.8.5) tillåtas i stället för ett upprullningsdon av typ 4
(1.8.4) i fordon i kategorierna N1och M2, där det på ett
tillfredsställande sätt har visats för provningsorganet som ansvarar
för provningarna att montering av ett upprullningsdon av typ 4 skulle
besvära föraren.
3.2Allmännakrav
3.2.1 Bilbälten och fasthållningsanordningar skall vara fastsatta i förank-
ringar som överensstämmer med bestämmelserna i direktiv 76/115/
EEG.
3.2.2 Bilbältena och fasthållningsanordningarna skall vara monterade så att
de då de används riktigt fungerar tillfredsställande och minskar risken
för kroppsskada i händelse av olycka. De skall särskilt vara monterade
så att1977L0541 — SV — 24.07.1981 — 002.001 — 18
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼B
3.2.2.1 banden inte kan anta en form som kan innebära en fara för den
åkande,
3.2.2.2 risken för att bandet skall glida av axeln vid riktig användning blir
mycket liten,
3.2.2.3 risken för att bandet skall förstöras genom beröring med vassa styva
delar eller på fordonet eller sätets uppbyggnad blir mycket liten.
3.3Särskilda krav för styva delar som ingår i bilbälten eller
fasthållningsanordningar
3.3.1 Styva delar såsom låsbeslag, justeringsanordningar och fästen får inte
öka risken för kroppsskada på bäraren eller andra åkande i fordonet
vid en olycka.
3.3.2 Anordningen för att lossa låsbeslaget skall vara klart synlig och lätt
åtkomlig för bäraren och skall vara utformad så att den inte kan
öppnas oavsiktligt eller av misstag. Låsbeslaget skall vidare sitta på
en plats där det är lätt åtkomligt för räddningspersonal som kan
behöva lossa bäraren i en nödsituation.
Låsbeslaget skall vara monterat så att det kan lossas av bäraren med
en enkel rörelse med ena handen i en enda riktning både då det inte är
belastat och då det upptar bärarens vikt. I fråga om bilbälten och
fasthållningsanordningar för främre yttre sittplatser skall låsbeslaget
vidare kunna låsas på motsvarande sätt.
En kontroll skall utföras för att säkerställa att bredden på kontaktytan
är minst 46 mm om låsbeslaget kommer i beröring med bäraren.
3.3.3 När bältet används skall det antingen ställas in automatiskt så att det
passar bäraren eller vara utformat så att den manuella justerings-
anordningen är lätt åtkomlig och enkel att använda för bäraren då
denne sitter bekvämt. Det skall också vara möjligt att dra åt bältet
med en hand så att det passar bärarens kroppsbyggnad och
fordonssätets inställning.
3.3.4 Bilbälten och fasthållningsanordningar med upprullningsdon skall
vara monterade så att upprullningsdonen kan fungera riktigt och rulla
upp bandet effektivt.1977L0541 — SV — 24.07.1981 — 002.001 — 19
▼B
BILAGA 2
MALLFÖREEG-TYPGODKÄNNANDEINTYG
[störstaformat:A4(210×297mm)]
1977L0541 — SV — 24.07.1981 — 002.001 — 20
▼B
BILAGA 3
EEG-TYPGODKÄNNANDEMÄRKNING
1 ALLMÄNT
1.1 Varje bilbälte eller fasthållningsanordning som överensstämmer med en
typ som godkänts enligt detta direktiv skall vara försett med en EEG-
typgodkännandemärkning.
EEG-typgodkännandemärkningen skall bestå av:
1.1.1 En rektangel som omger den gemena bokstaven ”e” följd av de
särskiljande bokstäverna eller siffrorna för den medlemsstat som
beviljat EEG-typgodkännandet:
1 för Tyskland
2 för Frankrike
3 för Italien
4 för Nederländerna
6 för Belgien
11 för Storbritannien13 för Luxemburg
18 för Danmark
IRL för Irland
E for Greece
1.1.2 EEG-typgodkännandenumret nedanför rektangeln.
1.1.3 Följande tilläggssymbol(er) ovanför rektangeln:1.1.3.1 Bokstaven ”A” för ett trepunktsbälte, bokstaven ”B” för ett höftbälte
och bokstaven ”S” för ett bälte av särskild typ.
1.1.3.2 Symbolerna som beskrivs i 1.1.3.1 skall kompletteras med följande
märkningar:
1.1.3.2.1 Bokstaven ”e” för ett bälte som är försett med en energiupptagare.1.1.3.2.2 Bokstaven ”r” för ett bilbälte som är försett med ett upprullningsdon,
följd av numret för det använda upprullningsdonets typ enligt 1.8 i
bilaga 1, och bokstaven ”m” om det använda upprullningsdonet är ett
nödlåsande upprullningsdon med flerfunktion.
1.1.3.3 Symbolerna som beskrivs i 1.1.3.1 skall föregås av bokstaven ”Z” om
bilbältet utgör en del av en fasthållningsanordning.
1.2 Detaljerna som beskrivs i 1.1 skall vara tydligt läsbara och outplånliga,
och skall utgöras av antingen en etikett eller en direkt märkning.
Etiketten eller märkningen skall tåla nötning.1977L0541 — SV — 24.07.1981 — 002.001 — 21
▼A1
▼B
▼B
2 FIGURER MED EEG-TYPGODKÄNNANDEMÄRKNING
2.1
Bältet med ovanstående EEG-typgodkännandemärkning är ett
trepunktsbälte (”A”) som är försett med en energiupptagare (e) och
godkänts i Nederländerna (e4) med nummer 2439.
2.2
Bältet med ovanstående EEG-typgodkännandemärkning är ett höftbälte
(”B”) som är försett med ett upprullningsdon typ 4 med flerfunktion
och godkänts i Nederländerna (e4) med nummer 2439.
2.3
Bältet med ovanstående EEG-typgodkännandemärkning är ett bälte av
särskild typ (”S”) som är försett med en energiupptagare (e), utgör en
del av en fasthållningsanordning (”Z”) och godkänts i Nederländerna
(e4) med nummer 2439.1977L0541 — SV — 24.07.1981 — 002.001 — 22
▼B
Anmärkning:
EEG-typgodkännandenumret och symbolen(erna) skall vara placerade
intill rektangeln och antingen ovanför eller nedanför bokstaven ”e” eller
till vänster eller till höger om denna bokstav. Siffrorna i EEG-
typgodkännandenumret skall vara placerade på samma sida om
bokstaven ”e” och vara vända åt samma håll. Tilläggssymbolen(erna)
skall vara placerade mitt emot typgodkännandenumret. Romerska
siffror skall undvikas i typgodkännandenumret så att förväxling med
andra symboler undviks.1977L0541 — SV — 24.07.1981 — 002.001 — 23
▼B
BILAGA 4
EXEMPELPÅUTRUSTNINGFÖRPROVNINGAVUPPRULLNINGSMEKANISMENSUTHÅLLIGHET
1977L0541 — SV — 24.07.1981 — 002.001 — 24
▼B
BILAGA 5
EXEMPEL PÅ UTRUSTNINGFÖR LÅSNINGSPROVNINGPÅ NÖDLÅ-
SANDEUPPRULLNINGSDON
En lämplig utrustning visas i figuren och består av en motordriven kam vars
följare är kopplad med trådar till en liten vagn som löper på ett spår. Kamföljaren
innehåller en rörelseavkännande anordning som förhindrar varje rörelse om rullen
låser innan kamföljaren slutfört hela sin slaglängd. Kombinationen av
kamutformningen och motorvarvtalet är sådan att den ger den nödvändigaaccelerationen med en ökningstakt som anges i 2.7.7.2.2 i bilaga 1, och
slaglängden är anpassad så att den överstiger den största tillåtna bandrörelsen före
låsning.
På vagnen monteras ett underlag som kan vridas så att upprullningsdonet kan
monteras i olika lägen i förhållande till vagnens rörelseriktning.
Vid provning av upprullningsdonens känslighet för bandrörelse monteras
upprullningsdonet på ett lämpligt fastsatt stöd och bandet sätts fast i vagnen.
Vid genomförandet av ovanstående provning skall varje stöd osv. som
tillhandahålls av tillverkaren eller dennes representant ingå i provningsin-
stallationen för att så långt som möjligt efterlikna den avsedda installationen i
fordonet.
Ytterligare stöd osv. som kan krävas för att efterlikna den avsedda installationen i
fordonet skall tillhandahållas av tillverkaren eller dennes representant.
1977L0541 — SV — 24.07.1981 — 002.001 — 25
▼B
BILAGA 6
EXEMPELPÅUTRUSTNINGFÖRPROVNINGAVDAMMTÅLIGHETEN
1977L0541 — SV — 24.07.1981 — 002.001 — 26
▼B
BILAGA 7
BESKRIVNING AV VAGN, SÄTE, FÖRANKRINGAR OCH STOPPANORD-
NING
1 VAGN
För provning av bilbälten skall vagnen då den endast bär sätet ha en massa på
400 ±20 kg. För provning av fasthållningsanordningar skall vagnen med
fordonets uppbyggnad fastsatt ha en massa på 800 kg. Om nödvändigt får dock
den totala massan av vagnen och fordonets uppbyggnad ökas i steg om 200 kg.
Den totala massan får dock inte i något fall avvika från det nominella värdet
med mer än ±40 kg.
2 SÄTE
Sätet skall ha en styv konstruktion och en slät yta, dock inte vid provning av
fasthållningsanordningar. De uppgifter som anges i figur 1 här skall beaktas
och åtgärder vidtas så att ingen metalldel kan komma i beröring med bältet.
3 FÖRANKRINGAR
Förankringarna skall vara placerade enligt figur 1. De runda markeringar som
motsvarar förankringarnas lägen visar var bältets ändar skall anslutas till
vagnen eller i förekommande fall till belastningsgivaren. Uppbyggnaden som
bär upp förankringarna skall vara styv. Den övre förankringen får inte
förskjutas mer än 0,2 mm i längsled när en belastning på 98 daN anbringas på
den i denna riktning. Vagnen skall vara konstruerad så att ingen bestående
deformation uppträder på de delar som bär upp förankringarna under
provningen.
4 STOPPANORDNING
Denna anordning består av två identiska parallellt monterade upptagare, utom
när det gäller fasthållningsanordningar då fyra upptagare skall användas för en
nominell massa på 800 kg. Vid behov skall ytterligare upptagare användas för
varje ökning på 200 kg av den nominella vikten.
Varje upptagare utgörs av
— ett yttre hölje i form av ett stålrör,
— ett energiupptagande rör av polyuretan,
— en avlång blankpolerad stålknopp som tränger in i upptagaren,
— en stång och en anslagsplatta.
Måtten för upptagarens olika delar visas i figurerna 2, 3 och 4. Egenskaperna
hos det upptagande materialet anges i tabellen nedan. Omedelbart före varje
provning skall rören under minst 12 timmar förvaras i en temperatur på 15ºC -
30ºC utan att användas. De krav som stoppanordningen skall uppfylla är
angivna i bilaga 9. Varje annan anordning som ger likvärdiga resultat kan
godtas.
EGENSKAPER HOS DET UPPTAGANDE MATERIALET
(ASTM-metod D 735 om inte annat anges)
Hårdhet shore A:95 ± 2Brotthållfasthet:Ro ≥343 daN/cm
2
Minsta förlängning:Ao≥400 %
Modul — för 100 % förlängning: ≥108 daN/cm2
— för 300 % förlängning: ≥235 daN/cm2
Köldskörhet (ASTM-metod D 736):
fem timmar i −55ºCKompression (metod B):22 timmar i 70ºC ≤45 %
Densitet vid 25ºC:1,05-1,10
Åldrande i luft (ASTM-metod D 573):1977L0541 — SV — 24.07.1981 — 002.001 — 27
▼B
— 70 timmar i 100 ºC — hårdhet shore A:största variation ± 3
— brotthållfasthet:minskar med < 10 % av Ro
— förlängning:minskar med < 10 % av Ao
— massa:minskar med < 1 %
Nedsänkning i olja (ASTM-metod nr 1 för olja):
— 70 timmar i 100 ºC — hårdhet shore A:största variation ± 4
— brotthållfasthet:minskar med < 15 % av Ro
— förlängning:minskar med < 10 % av Ao
— volym:ökar med < 5 %
Nedsänkning i olja (ASTM-metod nr 3 för olja):
— 70 timmar i 100 ºC — brotthållfasthet:minskar < med 15 % av Ro
— förlängning:minskar med < 15 % av Ao
— volym:ökar med < 20 %
Nedsänkning i destillerat vatten:
— en vecka i 70 ºC — brotthållfasthet:minskar med < 35 % av Ro
— förlängning:ökar med < 20 % av Ao1977L0541 — SV — 24.07.1981 — 002.001 — 28
▼B
1977L0541 — SV — 24.07.1981 — 002.001 — 29
▼B
1977L0541 — SV — 24.07.1981 — 002.001 — 30
▼B
1977L0541 — SV — 24.07.1981 — 002.001 — 31
▼B
1977L0541 — SV — 24.07.1981 — 002.001 — 32
▼B
BILAGA 8
BESKRIVNINGAVPROVDOCKAN
1 UTFORMNING AV PROVDOCKAN
1.1Allmänt
Provdockans huvudegenskaper anges i följande figurer och tabeller:
Figur 1:Huvud, hals och torso sedda från sidan
Figur 2:Huvud, hals och torso sedda framifrånFigur 3:Höft, lår och underben sedda från sidan
Figur 4:Höft, lår och underben sedda framifrån
Figur 5:Viktigaste måttenFigur 6:Provdockan i sittande ställning med angivande av
— tyngdpunktens läge,
— läget för de punkter där förskjutningen skall mätas,— axelhöjden.
Tabell 1:Beteckningar, namn, material och viktigaste måtten för
provdockans delar.
Tabell 2:Massan för huvud, hals, torso, lår och underben.
1.2Detaljbeskrivning
1.2.1 Underbenets uppbyggnad (se figurerna 3 och 4)
Underbenet består av tre delar:— en sulplatta (30),
— ett skenbensrör (29),
— ett knärör (26).
Knäröret har två klackar som begränsar underbenets rörelse i förhållande
till låret.
Underbenet kan vridas bakåt ungefär 120º från det raka läget.
1.2.2 Lårets uppbyggnad (se figurerna 3 och 4)
Låret består av tre delar:
— ett knärör (22),
— en lårstång (21),— ett höftrör (20).
Knäts rörelse begränsas av två urtag i knäröret (22), vilka passar ihop med
klackarna på benet.
1.2.3 Torsons uppbyggnad (se figurerna 1 och 2)
Torson består av följande delar:
— ett höftrör (2),
— en rullkedja (4),— revben (6) och (7),
— ett bröstben (8),
— kedjefästen (3 och delvis 7 och 8).
1.2.4 Hals (se figurerna 1 och 2)
Halsen består av sju polyuretanskivor (9). Halsens styvhet kan ställas in
med hjälp av en kedjesträckare.
1.2.5 Huvud (se figurerna 1 och 2)
Huvudet (15) är ihåligt. Polyuretanen är förstärkt med stålband (17).
Kedjesträckaren som gör att halsen kan ställas in består av ett poly-
amidblock (10), en distansring (11) och en sträckningsdel (12 och 13).1977L0541 — SV — 24.07.1981 — 002.001 — 33
▼B
Huvudet kan vridas i leden mellan första och andra halskotan (atlasleden),
som utgörs av en justeringsanordning (14 och 18), en distansbricka (16) och
ett polyamidblock (10).
1.2.6 Knäled (se figur 4)
Underbenet och låren är förbundna med ett rör (27) och en sträckare (28).
1.2.7 Höftled (se figur 4)
Låren och torson är förbundna med ett rör (23), friktionsplattor (24) och en
sträckare (25).
1.2.8 Polyuretan
Typ:PU 123 CH blandningHårdhet:50 till 60 shore A
1.2.9 Beklädnad
Provdockan är klädd med en särskild typ av beklädnad.
2 KORRIGERING AV MASSAN
För att kalibrera provdockan till vissa värden och dess totala massa skall
fördelningen av massan justeras med hjälp av sex korrigeringsvikter på 1
kg vardera vilka kan sättas fast i höftleden. Sex andra polyuretanvikter på 1
kg vardera kan sättas fast på baksidan av torson.
3 KUDDE
En kudde skall placeras mellan provdockans bröst och beklädnaden.
Kudden skall vara tillverkad av polyetylenskum som uppfyller följande
krav:
— Hårdhet:7 till 10 shore A.
— Tjocklek:25 ±5 mm.
Kudden skall vara utbytbar.
4 INSTÄLLNING AV LEDERNA4.1Allmänt
För att åstadkomma reproducerbara resultat är det nödvändigt att ange och
bestämma friktionen i varje led.
4.2Knäled
Dra åt knäleden.Ställ in låret och underbenet vertikalt.Vrid underbenet 30º.Släpp gradvis efter på sträckaren tills underbenet börjar falla av sin egen
vikt.
Lås sträckaren i detta läge.
4.3Höftleder
Öka höftledernas styvhet för inställningen.Placera låren i horisontellt läge och torson i vertikalt läge.Vrid torson framåt tills den bildar en vinkel på 60º med låren.Släpp gradvis efter på sträckaren tills torson börjar falla av sin egen vikt.Lås sträckaren i detta läge.
4.4Atlasleden
Ställ in atlasleden så att den precis motstår sin egen vikt i riktningarna
framåt och bakåt.
4.5Hals
Halsen kan ställas in med hjälp av kedjesträckaren (13).1977L0541 — SV — 24.07.1981 — 002.001 — 34
▼B
När halsen ställts in skall sträckarens övre ände förskjutas mellan 40 och 60
mm då den utsätts för en horisontell kraft på 10 daN.
TABELL 1
Ref. nr. Namn Material Mått
1 Kropp polyuretan —
2 Höftrör stål 76 × 70 × 100 mm
3 Kedjefästen stål 25 × 10 × 70 mm
4 Rullkedja stål 3/4 mm
5 Axelplatta polyuretan —
6 Revben (rulldel) stål 30 × 30 × 3 × 250 mm
7 Revben perforerad stålplatta 400 × 85 × 1,5 mm
8 Bröstben perforerad stålplatta 250 × 90 × 1,5 mm
9 Skivor (6) polyuretan Ø 90 × 20 mm
Ø 80 × 20 mm
Ø 75 × 20 mm
Ø 70 × 20 mm
Ø 65 × 20 mm
Ø 60 × 20 mm
10 Block polyamid 60 × 60 × 25 mm11 Distansring stål 40 × 40 × 2 × 50 mm
12 Spännbult stål M 16 × 90 mm
13 Spännmutter stål M 16
14 Sträckare för atlasleden stål Ø 12 × 130 mm (M 12)
15 Stål polyuretan —
16 Distansring stål Ø 18 × 13 × 17 mm
17 Förstärkningsplatta stål 30 × 3 × 500 mm
18 Spännmutter stål M 12
19 Lår polyuretan —
20 Höftrör stål 76 × 70 × 80 mm
21 Lårstång stål 30 × 30 × 440 mm
22 Knärör stål 52 × 46 × 40 mm
23 Höftledsrör stål 70 × 64 × 250 mm
24 Friktionsplattor (4) stål 160 × 75 × 1 mm
25 Sträckningsanordning stål M 12×320 mm
plattor och muttrar
26 Knärör stål 52 × 46 ×; 160 mm
27 Knäledsrör stål 44 × 39 × 190 mm
28 Spännplatta stål Ø 70 × 4 mm
29 Skenbensrör stål 50 × 50 × 2 × 460 mm
30 Sulplatta stål 100 × 170 × 3 mm
31 Korrigeringsvikter för
torso (6)polyuretan 1 kg vardera
32 Kudde polyetylenskum 350 × 250 × 25 mm
33 Beklädnad bomull och polyamidband —
34 Korrigeringsvikter för
höftled (6)stål 1 kg vardera1977L0541 — SV — 24.07.1981 — 002.001 — 35
▼B
TABELL 2
Provdockans delar Massa i kilogram
Huvud och hals 4,6 ± 0,3
Torso och armar 40,3 ± 1,0
Lår 16,2 ± 0,5
Underben och fot 9,0 ± 0,5
Total massa inklusive korrigeringsvikter 74,5 ± 1,01977L0541 — SV — 24.07.1981 — 002.001 — 36
▼B
Figur 11977L0541 — SV — 24.07.1981 — 002.001 — 37
▼B
Figur 21977L0541 — SV — 24.07.1981 — 002.001 — 38
▼B
Figur 3
 Figur 41977L0541 — SV — 24.07.1981 — 002.001 — 39
▼B
Figur 6
Provdockan sittande i läget som visas i bilaga 7, figur 1.
G = Tyngdpunkt.
T = Torsons mätpunkt (framtill på provdockans mittlinje).
P = Bäckendelens mätpunkt (baktill på provdockans mittlinje).1977L0541 — SV — 24.07.1981 — 002.001 — 40
▼B
BILAGA 9
BESKRIVNING AV KURVAN FÖR VAGNENS RETARDATION SOM
FUNKTIONAVTIDEN
(Kurvaförprovningavstoppanordningar)
Retardationskurvan för vagnen skall ligga inom det streckade området på figuren
ovan då vagnen är lastad med orörliga vikter till en totalmassa på 455 ±20 kg för
bilbälten och 910 ±40 kg för fasthållningsanordningar varvid den nominella
vikten för vagnen och fordonets uppbyggnad är 800 kg. Om nödvändigt kan den
nominella massan för vagnen och det fastsatta fordonets uppbyggnad ökas i steg
om 200 kg, varvid en ytterligare orörlig vikt på 28 kg skall läggas till för varje
steg. Inte i något fall får totalmassan för vagnen, fordonets uppbyggnad och de
orörliga vikterna avvika från det nominella värdet för kalibreringsprovningar med
mer än ±40 kg. Stoppsträckan skall under kalibreringen av vagnen vara 400 ±20
mm.
I båda de ovanstående fallen skall mätutrustningen ha en frekvenskurva som är i
huvudsak rak upp till 60 Hz och faller av vid 100 Hz. Mekaniska resonanser som
härstammar från givarmonteringen bör inte förvränga mätresultaten. Kabelläng-
dens och temperaturens inverkan på frekvenskurvan bör beaktas (1).1977L0541 — SV — 24.07.1981 — 002.001 — 41
(1) Dessa föreskrifter motsvarar SAE-rekommendation nr J 211 a. De skall senare ersättas av
en hänvisning till en ISO-norm som håller på att utarbetas.
▼B
BILAGA 10
ANVISNINGAR
Varje bilbälte skall åtföljas av anvisningar som omfattar följande punkter på det
eller de språk som används i den medlemsstat där bilbältet skall bjudas ut till
försäljning:
1. Monteringsanvisningar (behövs inte om tillverkaren levererar fordonet med
monterade bilbälten) som anger för vilka fordonstyper enheten är lämplig och
den riktiga metoden för att sätta fast anordningen i fordonet, samt en varning
om skydd mot nötning av banden.
2. Bruksanvisningar (kan ingå i fordonets förarhandbok om tillverkaren levererar
fordonet med monterade bilbälten) med de anvisningar som behövs för att
säkerställa att användaren får så stor fördel som möjligt av bilbältet. Dessa
anvisningar bör innehålla uppgifter om följande:
a) Betydelsen av att bilbältet används vid all färd med fordonet.
b) Det riktiga sättet att bära bältet och särskilt
— den avsedda placeringen av låsbeslaget,
— nödvändigheten av att bältet är ordentligt åtdraget då det används,
— rätt placering av banden och nödvändigheten av att dessa inte vrids,
— att varje bälte bör användas av enbart en åkande och att bältet inte får
placeras runt ett barn som sitter i knät på en passagerare.
c) Metoden för att koppla ihop och koppla loss låsbeslaget.
d) Metoden för justering av bältet.
e) Metoden för manövrering av varje upprullningsdon som ingår i anord-
ningen och metoden för att kontrollera att det har låst.
f) Rekommenderade metoder för rengöring av bältet och ihopmontering av
det efter rengöring om så behövs.
g) Behovet av att byta ut bilbältet då det har använts i en allvarlig olycka eller
visar tecken på allvarlig nötning eller visar brottytor.
h) Att bältet inte får ändras eller modifieras på något sätt eftersom sådana
ändringar kan göra bältet verkningslöst. Särskilt gäller att det skall finnas
anvisningar som säkerställer riktig ihopmontering där konstruktionen
medger att delar tas isär.
i) Att bältet är avsett att användas av en åkande med en vuxens
kroppsbyggnad.
j) Förvaring av bältet då det inte används.1977L0541 — SV — 24.07.1981 — 002.001 — 42
▼B
BILAGA 11
DUBBELLÅSBESLAGSPROVNING
(beskriveni2.7.6.5ibilaga1)
1977L0541 — SV — 24.07.1981 — 002.001 — 43
▼B
BILAGA 12
PROVNINGAVNÖTNINGOCHMIKROGLIDNING
Figur 1
Provning typ 1
Exempel på provningsuppsättningar för olika typer av justeringsanordningar1977L0541 — SV — 24.07.1981 — 002.001 — 44
▼B
Figur 2
Provning typ 21977L0541 — SV — 24.07.1981 — 002.001 — 45
▼B
Figur 3
Provning typ 3 och mikroglidprovning1977L0541 — SV — 24.07.1981 — 002.001 — 46
▼B
BILAGA 13
KORROSIONSPROVNING
1 PROVNINGSUTRUSTNING
1.1 Utrustningen skall bestå av en dimkammare, en saltlösningsbehållare,
tillförsel av lämpligt behandlad tryckluft, ett eller flera spridarmunstycken,
stöd för provexemplar, anordning för uppvärmning av kammaren och
nödvändig manöverutrustning. Utrustningens storlek och konstruktions-
detaljer är valfria, under förutsättning att provningsvillkoren uppfylls.
1.2 Det är viktigt att säkerställa att lösningsdroppar som samlas på kammarens
tak eller hölje inte faller ned på provexemplaren, och
1.3 att lösningsdroppar som faller ned från provexemplaren inte återvänder till
behållaren och finfördelas på nytt.
1.4 Utrustningen får inte vara uppbyggd av material som påverkar dimmans
korrosionsförmåga.
2 PROVEXEMPLARENS PLACERING I DIMKAMMAREN
2.1 Provexemplaren, utom upprullningsdon, skall hållas fast eller vara
upphängda mellan 15º och 30º från vertikallinjen och helst parallellt med
huvudriktningen för det horisontella dimflödet genom kammaren, vilket
bestäms i förhållande till den mest framträdande yta som provas.
2.2 Upprullningsdon skall hållas fast eller vara upphängda på ett sådant sätt att
axlarna på de rullar som rullar upp bandet ligger vinkelrätt mot huvudrikt-
ningen för det horisontella dimflödet genom kammaren. Upprullningsdonets
bandöppning skall även vara vänd i denna huvudriktning.
2.3 Varje provexemplar skall vara placerat så att dimman tillåts lägga sig fritt på
alla provexemplar.
2.4 Varje provexemplar skall vara placerat så att saltlösning förhindras att droppa
från ett provexemplar till ett annat.
3 SALTLÖSNING
3.1 Saltlösningen skall framställas genom att 5 ± 1 delar av massan natriumklorid
löses upp i 95 delar destillerat vatten. Saltet skall vara natriumklorid som i
det närmaste är fritt från nickel och koppar och i torrt tillstånd innehåller
högst 0,1 % natriumjodid och sammanlagt högst 0,3 % föroreningar.
3.2 Lösningen skall vara sådan att den uppsamlade lösningen får ett pH-värde på
6,5-7,2 då den finfördelats vid 35ºC.
4 LUFTTILLFÖRSEL
Den tryckluft som tillförs munstycket eller munstyckena för finfördelning av
saltlösningen skall vara fri från olja och föroreningar, och hålla ett tryck
mellan 70 kN/m2och 170 kN/m2.
5 FÖRHÅLLANDEN I DIMKAMMAREN
5.1 Dimkammarens exponeringszon skall hålla en temperatur på 35 ± 5ºC. Minst
två rena dimbehållare skall vara placerade i exponeringszonen för att hindra
att lösningsdroppar från provexemplaren eller någon annan del samlas.
Behållarna skall vara placerade nära provexemplaren, en så nära
munstyckena som möjligt och den andra så långt bort som möjligt från
munstyckena. Dimman skall vara sådan att i genomsnitt mellan 1,0 och 2,0
ml lösning per timme samlas upp i varje behållare för varje 80 cm2
horisontell uppsamlingsyta vid mätning över 16 timmar.
5.2 Munstycket eller munstyckena skall vara riktade eller avskärmade så att
strålen inte träffar direkt mot provexemplaren.1977L0541 — SV — 24.07.1981 — 002.001 — 47
▼B
BILAGA 14
KRONOLOGISKORDNINGFÖRPROVNINGAR
Tillämpliga
bestämmelser
PunktProvningProvexemplar
Bälte nr Bandexemplar nr
123456123456789 1 0
2.2, 2.3.2,
2.4.1.1, 2.4.2.1,
2.5.1.1Kontroll av bältesenhet
×
2.4.2.2 Kontroll av låsbeslag ××××××
2.4.1.2, 2.7.2 Korrosionsprovningar på alla styva
delar ×
2.4.3.2, 2.7.5.1 Justeringsanordningens hållfasthet ×
2.4.3.1, 2.4.3.3,
2.7.5.6Justeringens enkelhet
×
2.4.4, 2.7.5.2 Fästenas hållfasthet ×
2.4.2.3 Låsbeslagets uthållighet × ×
2.4.2.4, 2.7.5.3 Låsbeslagets funktion vid låg
temperatur × ×
2.4.2.6, 2.7.5.1,
2.7.5.5Låsbeslagets hållfasthet
×
2.4.1.4, 2.7.5.4 Anslag vid låg temperatur på alla
styva delar × ×
2.4.5, 2.7.6.1,
2.7.2, 2.7.6.3,
2.7.6.2, 2.7.6.4Upprullningsdonets funktion
×
2.5.1.2, 2.7.5 Kontroll av bandbredd ×
2.5.2, 2.7.3.1,
2.7.4Bandets hållfasthet efter rumskon-
ditionering ×
2.5.3, 2.7.4 Bandets hållfasthet efter särskild
konditionering:
2.7.3.2 — ljusbehandling × ×
2.7.3.3 — köldbehandling × ×
2.7.3.4 — värmebehandling × ×
2.7.3.5 — e×ponering för vatten × ×
2.6.2, 2.7.3.6 Nötning × ×
2.4.3, 2.7.3.7 Mikroglidning × × ×
2.4.2.7, 2.6.1,
2.4.2.6, 2.7.2,
2.7.6.3, 2.7.7Dynamisk provning av bältesenhet
××
2.4.2.5, 2.4.2.7,
2.7.8Provning av låsbeslagets öppnande
××
Anmärkning: Dessutom behövs ett bältesexemplar för referensändamål.1977L0541 — SV — 24.07.1981 — 002.001 — 48