Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
"B RÅDETS DIREKTIV
av den 24 juli 1979
om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om sylt, gelé och marmelad samt kastanjemos
(79/693/EEG)
(EGT L 205, 13.8.1979, s. 5)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
"M1 Rådets direktiv 80/1276/EEG av den 22 december 1980 L 375 77 31.12.19801979L0693 — SV — 01.01.1981 — 001.001 — 1
RÅDETS DIREKTIV
av den 24 juli 1979
om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om sylt, gelé och
marmelad samt kastanjemos
(79/693/EEG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA
DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska
gemenskapen, särskilt artiklarna 43 och 100 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande (
1),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2), och
med beaktande av följande:
I de lagar och andra författningar, som gäller i medlemsstaterna och som
fastställer sammansättning och egenskaper vid framställning av sylt, gelé,
marmelad och kastanjemos, förbehålls dessa beteckningar varor som
uppfyller dessa standarder. I författningarna fastställs också regler förmärkning och presentation.
Skillnaderna i nationell lagstiftning kan sannolikt hämma den fria rörligheten
för dessa varor och leda till illojal konkurrens.
Det är följaktligen nödvändigt att fastställa gemensamma regler, som vid
tillämpningen gör det möjligt att marknadsföra varorna fritt inom hela
gemenskapen.
För märkning av sylt, gelé och marmelad samt kastanjemos gäller de
allmänna reglerna i rådets direktiv 79/112/EEG av den 18 december 1978 omtillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkning, presentation ochreklam i fråga om livsmedel (
3). Detta direktiv får därför bara ange
nödvändiga tillägg till och undantag från dessa allmänna regler.
En ny typ av varor med låg sockerhalt har nyligen kommit ut på vissa
marknader men den industriella utvecklingen av dessa är dock ännu inte heltavslutad. Medlemsstaterna bör därför i detta skede få möjlighet att för sådanavaror använda beteckningarna sylt, gelé och marmelad samt kastanjemos.
Gemenskapen bör senare utarbeta bestämmelser för dessa varor.
För att förenkla och påskynda handläggningen bör kommissionen få i uppdrag
att vidta de tekniska åtgärderna för att genomföra detta direktiv.
I samtliga fall, när rådet bemyndigar kommissionen att genomföra regler om
livsmedel, bör förutsättningar skapas för ett nära samarbete mellan medlems-staterna och kommissionen genom Ständiga livsmedelskommittén, sombildats genom rådets beslut 69/414/EEG (
4).
Vissa regler som föreskrivs i detta direktiv torde inte kunna genomföras för
närvarande på grund av de tekniska svårigheter som detta skulle medföra.
Nationell lagstiftning måste därför tillämpas, men förhållandena bör längre
fram bedömas på nytt för att gradvis ta bort de skillnader som fortfarande
existerar.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Detta direktiv gäller för
1. prima sylt,
2. sylt,!B
(1) EGT nr C 7, 12.1.1976, s. 38.
(2) EGT nr C 131, 12.6.1976, s. 23.
(3) EGT nr L 33, 8.2.1979, s. 1.
(4) EGT nr 291, 29.11.1969, s. 9.1979L0693 — SV — 01.01.1981 — 001.001 — 2
3. prima gelé,
4. gelé,5. marmelad,
6. kastanjemos,
på de sätt som dessa varor definieras i bilaga 1.
Artikel 2
Medlemsstaterna skall vidta alla åtgärder som krävs för att varorna i bilaga 1
skall få marknadsföras endast om de stämmer överens med definitionerna och
reglerna i detta direktiv.
Artikel 3
1. Beteckningarna i bilaga 1 får användas uteslutande för att ange de där
definierade varorna, såvida innehållet av löslig torrsubstans i dem är minst 60% bestämt med refraktometer.
2. Medlemsstaterna får också tillåta att beteckningarna i bilaga 1 används
inom eget territorium för varor med ett innehåll av löslig torrsubstans som ärmindre än 60 %, om varorna stämmer överens med övriga bestämmelser idetta direktiv med undantag av reglerna i bilaga 3 B.
Senast fem år efter anmälan av detta direktiv skall rådet på kommissionens
förslag besluta om de bestämmelser som skall gälla inom gemenskapen förvarorna i första stycket.
3. De beteckningar som anges i bilaga 1 A 2 och 4 får även användas för de
varor som avses i punkterna 1 och 3 i samma avsnitt.
4. Denna artikel skall inte inverka på de bestämmelser, som medger att ordet
”gelé” av sedvänja får användas också för att beteckna andra varor som inte
kan förväxlas med dem som avses i bilaga 1.
Artikel 4
Endast sådana råvaror som motsvarar definitionerna i bilaga 2 får användas
vid tillverkning av de varor som avses i bilaga 1.
Artikel 5
Till de varor som definieras i bilaga 1 får tillsättas endast de ämnen som anges
i bilaga 3 och endast på det sätt som föreskrivs där.
Artikel 6
1. De varor som avses i bilaga 1 får inte innehålla något ämne i sådan
mängd att det utgör fara för människors hälsa.
2. De varor som avses i bilaga 1 får framför allt inte innehålla svaveldioxid i
större mängd än som fastställs i bilaga 4.
Artikel 7
1. a) En vara som definieras i bilaga 1 skall saluhållas under den
beteckning som förbehålls varan enligt artikel 3.
b) Denna beteckning skall åtföljas av
i) uppgift om den eller de fruktsorter som använts skall anges i
fallande storleksordning efter vikten på ingående råvaror; beståren vara av tre eller flera fruktsorter får uppgiften om vilkafruktsorter som använts ersättas med orden ”blandad frukt” eller
med en uppgift om hur många fruktsorter som använts,
ii) uppgift om de ingredienser som anges i bilaga 3 A 2.
2. a) Om aprikoser som använts för tillverkning av de varor som definieras
i bilaga 1 A 2 har torkats på annat sätt än genom frystorkning, skall
orden ”torkade aprikoser” anges i ingrediensförteckningen.!B1979L0693 — SV — 01.01.1981 — 001.001 — 3
b) Om rödbetssaft har tillförts de varor, som definieras i bilaga 1 A 2
och 4 och som har framställts av en eller flera av följande sorter:jordgubbar, hallon, krusbär, röda vinbär eller plommon, skall orden”färgad med rödbetssaft” anges i ingrediensförteckningen.
c) Om en vara har tillverkats av tre eller flera fruktsorter, får
medlemsstaterna tillåta att beteckningarna på dessa fruktsorterersätts med ordet ”frukt” i ingrediensförteckningen.
d) Om den resterande halten svaveldioxid överstiger 10 mg/kg, får
medlemsstaterna kräva att orden ”resthalt av svaveldioxid” skallanges i ingrediensförteckningen. Fem år efter anmälan av detta
direktiv skall kommissionen ompröva denna avvikelse och föreslå
rådet de ändringar som kan behövas.
3. Märkningen av de varor som definieras i bilaga 1 skall också innehålla
följande obligatoriska uppgifter:
a) Orden ”gjord av… g frukt per 100 g”, där den angivna siffran utvisar den
mängd per 100 g färdig vara som ingår av
— fruktkött, mos, råsaft och vattenextrakt vid framställning av de varor
som definieras i bilaga 1 A 1-4 och 6, i förekommande fall sedanvikten av det vatten, som använts vid beredningen av vattenextrakten,räknats bort,
— citrusfrukter som använts vid framställningen av de varor som
definieras i bilaga 1 A 5.
b) Orden ”sammanlagd sockerhalt… g per 100 g”, där den angivna siffran
utvisar det värde som bestämts hos den färdiga varan med refraktometervid +20 .
oC med en godkänd avvikelse på ±3 % mellan det verkliga
refraktometervärdet och det som angivits.
c) Orden ”öppnad förpackning förvaras svalt”, för varor med ett innehåll av
löslig torrsubstans, som är mindre än 63 %. Denna uppgift skall dock intevara obligatorisk för varor i små förpackningar, vars innehåll normalt
konsumeras på en gång, och inte heller för varor som innehåller
konserveringsmedel.
d) För den vara som definieras i bilaga 1 A 5
— och som innehåller skal: lämnas uppgift om hur skalen skurits,
— och som inte innehåller skal: lämnas uppgift om att skal inte ingår.
4. Märkningsuppgifterna enligt punkt 3 skall anges på samma ställe på
förpackningen som de uppgifter som avses i artikel 11.3 a i direktiv79/112/EEG.
5. Om L-askorbinsyra tillförts med stöd av artikel 5 och bilaga 3 B får detta
ämne inte deklareras som vitamin C.
Artikel 8
I avvaktan på att gemenskapen antar bestämmelser på detta område, får
medlemsstaterna fritt bestämma reglerna för märkning av de varor, som avsesi bilaga 1 men som inte är avsedda att i oförändrat skick överlämnas till den
enskilde konsumenten.
Artikel 9
1. Medlemsstaterna får inte förbjuda handel med de varor, som avses i
bilaga 1 och som stämmer överens med de definitioner och regler somfastställts i detta direktiv, framför allt inte genom att tillämpa icke-harmo-
niserade nationella bestämmelser om sammansättning, tillverkningsspecifi-
kationer, förpackning eller märkning i fråga om dessa varor eller livsmedel iallmänhet.
2. Punkt 1 gäller inte sådana icke-harmoniserade bestämmelser som
motiveras av behovet
— att skydda folkhälsan,
— att förebygga oredlighet, om inte sådana bestämmelser kan befaras hindra
tillämpningen av de definitioner och regler som fastställs i detta direktiv,!B1979L0693 — SV — 01.01.1981 — 001.001 — 4
— att skydda industriella och kommersiella äganderätter, uppgifter om
exportland, registrerad ursprungsbeteckning samt att hindra illojalkonkurrens.
Artikel 10
1. Om en medlemsstat, sedan detta direktiv antagits -genom ny information
eller omvärdering av tidigare information- på goda grunder kan göra gällandeantingen att användningen i de varor, som definieras i bilaga 1, av någotämne, som anges i bilaga 3 A 2 b andra strecksatsen, 2 c och B samt i bilaga 4,
eller också att tillämpningen av den högsta tillåtna halten av dessa ämnen
utgör en fara för folkhälsan, även om användningen står i överensstämmelsemed detta direktiv, får den medlemsstaten inom sitt territorium tillfälligt
upphäva eller begränsa tillämpningen av bestämmelserna i fråga. Medlems-
staten skall omedelbart underrätta övriga medlemsstater och kommissionenom detta och ange skälen för sitt beslut.
2. Kommissionen skall så snart som möjligt pröva de skäl som medlems-
staten framfört och samråda med medlemsstaterna inom Ständiga livsmedels-
kommittén samt därefter snarast avge sitt yttrande och vidta lämpligaåtgärder.
3. Om kommissionen anser det vara nödvändigt att ändra detta direktiv för
att lösa de problem, som anges i punkt 1, och för att skydda folkhälsan, skall
den inleda det förfarande som fastställs i artikel 13 för att anta sådana
ändringar. Den medlemsstat som vidtagit skyddsåtgärder får i sådant fallfortsätta med dem tills ändringarna träder i kraft.
Artikel 11
Om det är nödvändigt skall rådet på kommissionens förslag enhälligt
fastställa identitets- och renhetskriterier för de varor och ämnen som anges ibilagorna 2 och 3.
Artikel 12
Detaljerade regler om metoder för provtagning och analys för att kontrollera
sammansättningen av och tillverkningsdata för varor som definieras i bilaga 1
skall bestämmas enligt det förfarande som fastställs i artikel 13.
Artikel 13
1. När förfarandet enligt denna artikel tillämpas, skall ärendet hänskjutas till
Ständiga livsmedelskommitten (i det följande kallad ”kommittén”) genom
dess ordförande, antingen på dennes eget initiativ eller på begäran av en
representant för någon medlemsstat.
2. Kommissionens representant skall för kommittén lägga fram ett förslag
till de åtgärder som bör vidtas. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom
den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande ärendet
är. Kommitténs yttrande skall avges med en majoritet av
"M1 45 röster 3,
varvid medlemsstaternas röster skall vägas i enlighet med artikel 148.2 ifördraget. Ordföranden får inte rösta.
3. a) Om de föreslagna åtgärderna stämmer överens med kommitténs
yttrande, skall kommissionen godkänna dem.
b) Om de föreslagna åtgärderna inte stämmer överens med kommitténs
yttrande eller om inget yttrande avgetts, skall kommissionen utan
dröjsmål till rådet överlämna ett förslag till de åtgärder som bör
vidtas. Rådet skall besluta med kvalificerad majoritet.
c) Om rådet inte har fattat något beslut inom tre månader efter den dag
förslaget lagts fram, skall åtgärdsförslaget antas av kommissionen.
Artikel 14
Artikel 13 skall gälla i 18 månader från den dag då ärendet första gången
hänsköts till kommittén i enlighet med artikel 13.1.!B1979L0693 — SV — 01.01.1981 — 001.001 — 5
Artikel 15
1. Detta direktiv skall inte påverka nationella bestämmelser som godkänner
följande förfarande vid tillverkning av de varor som avses i bilaga 1:
a) Tillsättning av följande ämnen:
i) äppelsyra och dess natrium- och kalciumsalter enligt vedertagna
tillverkningsmetoder,
ii) — kalciumkarbonat, kalciumklorid och kalciumglukonat, som
används antingen var för sig eller tillsammans, i en mängd avhögst 200 mg/kg uttryckt som kalcium,
— natriumkarbonat, natriumbikarbonat och natriumhydroxid,
— fosforsyra,
iii) — konserveringsmedel, om innehållet av löslig torrsubstans är
mindre än 65 %,
— färgämnen: för varor som anges i bilaga 1 A 1 och 3 får
färgämnen bara godkännas om varorna är framställda av en ellerflera av följande fruktsorter: jordgubbar, hallon, krusbär, röda
vinbär och plommon,
— alginater och karragenan med högst 10 g/kg (var för sig eller
tillsammans) och johannesbrödkärnmjöl med högst 20 g/kg,
— dimetylpolysiloxan med högst 10 mg/kg,
— sorbitanmonolaurat med högst 25 mg/kg i en vara som avses i
bilaga 1 A 5, tredje stycket.
b) Honung, rörsockermelass eller brunsocker som ersättning helt eller delvis
för de sockerarter som anges i bilaga 2 A 6.
2. De avvikelser som avsesi) i punkt 1 a i skall upphöra att gälla vid den tidpunkt som rådet fastställer
före den 1 juli 1984 enligt det förfarande, som föreskrivs i artikel 100 ifördraget, och i varje fall när rådets regler om användning av näringssyrori livsmedel införs,
ii) i punkt 1 a ii skall upphöra att gälla vid den tidpunkt som rådet fastställer
före den 1 juli 1984 enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 100 i
fördraget.
3. Före den 1 juli 1984 skall kommissionen ompröva de avvikelser som
anges i punkt 1 a iii och föreslå rådet nödvändiga ändringar.
Artikel 16
Detta direktiv
a) gäller inte för varor som är avsedda för export till länder utanför
gemenskapen,
b) påverkar inte nationella bestämmelser om dietetiska livsmedel, utan
hinder av gemenskapens bestämmelser om sådana varor,
c) gäller inte för varor som är avsedda för tillverkning av konditorivaror,
kakor och kex.
Artikel 17
1. Medlemsstaterna skall göra de ändringar i sin lagstiftning som behövs för
att följa detta direktiv och skall genast underrätta kommissionen om detta. De
ändrade författningarna skall
— senast två år efter dagen för anmälan av detta direktiv tillåta handel med
sådana varor som stämmer överens med detta direktiv,
— senast tre år efter dagen för denna anmälan förbjuda handel med sådana
varor som inte stämmer överens med detta direktiv.
2. Med avvikelse från bestämmelserna i punkt 1 andra strecksatsen skall
tidsfristen för förbud mot handel av varor, som inte är märkta enligt artikel 7,
vara densamma som i artikel 22.1 andra strecksatsen i direktiv 79/112/EEG.!B1979L0693 — SV — 01.01.1981 — 001.001 — 6
3. Denna artikel påverkar inte tillämpningen av artikel 22.2.2 b och c och
artikel 23.1 b första strecksatsen i direktiv 79/112/EEG.
Artikel 18
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.!B1979L0693 — SV — 01.01.1981 — 001.001 — 7
BILAGA 1
DEFINITIONER PÅ FÄRDIGA V AROR
A. I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges:
1. Prima sylt (extra jam):
en blandning som fått en lämplig geléartad konsistens och som består av
sockerarter och fruktkött från
— en fruktsort, eller— två eller flera fruktsorter utom äpplen, päron, plommon med
kärnor (clingstone plums), meloner, vattenmeloner, vindruvor,pumpor, gurkor och tomater.
Den mängd fruktkött som används vid framställning av 1000 g färdig
vara skall vara minst
— 450 g som huvudregel,
— 350 g för svarta vinbär, nypon, kvitten,— 250 g för ingefära,— 230 g för kasjuäpplen,— 80 g för passionsfrukt.
2. Sylt:
en blandning som fått en lämplig geléartad konsistens och som består av
sockerarter och fruktkött och/eller mos från
— en fruktsort, eller— två eller flera fruktsorter.
Den mängd fruktkött och/eller mos som används vid framställning av
1000 g färdig vara skall vara minst
— 350 g som huvudregel,— 250 g för svarta vinbär, nypon, kvitten,— 150 g för ingefära,— 160 g för kasjuäpplen,
— 60 g för passionsfrukt.
Under en period av fem år efter anmälan av detta direktiv får emellertid
medlemsstaterna i fråga om hallon och krusbär tillåta en mängd av 300g per 1000 g färdig vara.
3. Prima gelé (extra jelly):
en blandning av sockerarter och råsaft och/eller vattenextrakt, som fått
en lämplig geléartad konsistens och som består av
— en fruktsort, eller— två eller flera fruktsorter utom äpplen, päron, plommon med
kärnor, meloner, vattenmeloner, vindruvor, pumpor, gurkor ochtomater.
Den mängd råsaft och/eller vattenextrakt som används vid framställning
av 1000 g färdig vara skall vara minst
— 450 g som huvudregel,— 350 g för svarta vinbär, nypon, kvitten,— 250 g för ingefära,
— 230 g för kasjuäpplen,
— 80 g för passionsfrukt.
De angivna mängderna beräknas sedan vikten på det vatten som använts
vid beredningen av vattenextrakten dragits av.
4. Gelé:
en blandning av sockerarter och fruktsaft och/eller vattenextrakt, som
fått en lämplig geléartad konsistens och som består av
— en fruktsort, eller!
B1979L0693 — SV — 01.01.1981 — 001.001 — 8
— två eller fler fruktsorter.
Den mängd råsaft och/eller vattenextrakt som används vid framställning
av 1000 g färdig vara skall vara minst
— 350 g som huvudregel,
— 250 g för svarta vinbär, nypon, kvitten,
— 150 g för ingefära,— 160 g för kasjuäpplen,
— 60 g för passionsfrukt.
De angivna mängderna beräknas sedan vikten på det vatten som använts
vid beredningen av vattenextrakten dragits av.
5. Marmelad:
en blandning som fått en lämplig geléartad konsistens och som består av
sockerarter och fruktkött och av en eller flera av följande varor somframställts av citrusfrukter: fruktkött, mos, råsaft, vattenextrakt ochskal.
Den mängd citrusfrukt som används vid framställning av 1000 g färdig
vara skall vara minst 200 g varav minst 75 g från endokarpen.
Medlemsstaterna får inom sitt eget territorium tillåta beteckningen
”gelémarmelad” (jelly marmalade) för marmelad som inte innehållernågra olösliga ämnen med eventuellt undantag för små mängderfinskuret fruktskal.
6. Kastanjemos:
en blandning av sockerarter och mosade kastanjer som fått en lämplig
konsistens.
Den mängd mosade kastanjer som används vid framställning av 1000 g
av den färdiga varan skall vara minst 380 g.
B. Vid blandningar skall minimiinnehållet av en viss frukt enligt avsnitt A
reduceras i förhållande till den mängd sådan frukt som använts.!
B1979L0693 — SV — 01.01.1981 — 001.001 — 9
BILAGA 2
A. DEFINITIONER PÅ RÅV AROR
1. Frukt:
— Färsk, frisk, oskadad frukt som innehåller alla väsentliga
beståndsdelar och som är tillräckligt mogen för att användas vid
framställning av de varor som anges i bilaga 1 sedan de rengjortsoch snoppats och sedan fläckar tagits bort.
— I detta direktiv anses tomater och de ätliga delarna av
rabarberstjälkar som frukt.
— Begreppet ”kastanj” avser frukterna från det äkta kastanjeträdet
(Castanea sativa).
— ”Ingefära” avser ingefärsplantans ätliga rot som konserverats i
sockerlag sedan den torkats och skalats.
2. Fruktkött (pulp):
den ätliga delen av hela frukten — eventuellt utan skal, kärnor och
liknande — som får vara skivad eller krossad men inte mosad.
3. Fruktmos (puré):
den ätliga delen av hela frukten — utan skal, kärnor och liknande —
som har mosats genom passering eller på liknande sätt.
4. Råsaft (juice):
en vara som behandlats enligt avsnitt B och som stämmer överens med
definitionerna i rådets direktiv 75/726/EEG den 17 november 1975 omtillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om fruktsafter och vissaliknande varor (
1) i dess lydelse enligt direktiv 79/168/EEG (2).
5. Vattenextrakt av frukt (vattenextrakt):
vattenextrakt av frukt som efter de förluster som ofrånkomligen uppstår
vid vedertagen framställning, innehåller alla vattenlösliga beståndsdelar
som finns i frukten.
6. Sockerarter:
någon av följande:
— halvvitt socker— socker (vitt socker)
— extra vitt socker
— sockerlösning— invertsockerlösning
— sirap med invertsocker
— druvsocker (monohydrat)— druvsocker (vattenfritt)
— stärkelsesirap
— torkad stärkelsesirap— fruktsocker (fructose)
— sockerlösningar med vatten som har följande egenskaper:
a) torrsubstans: minst 62 viktprocent
b) invertsockerhalt
(förhållandet fruktsock-er/druvsocker 1,0 ± 0,2:högst 3 % av torrsubstansvik-
ten
c) aska bestämd med speci-
fik ledningsförmåga:högst 0,3 % av torrsubstan-
svikten
d) färg i lösningen: högst 75 ICUMSA-enheter!
B
(1) EGT nr L 311, 1.12.1975, s. 40.
(2) EGT nr L 37, 13.2.1979, s. 27.1979L0693 — SV — 01.01.1981 — 001.001 — 10
e) restvärde svaveldioxid: högst 15 mg/kg torrsubstans.
B. TILLÅTEN BEHANDLING A V RÅV AROR
1. De varor som definieras i avsnitt A 1-5 får i samtliga fall behandlas på
följande sätt:
— upphettas, kylas eller frysas,— frystorkas,
— koncentreras i den utsträckning detta är tekniskt möjligt.
2. Om dessa varor är avsedda för framställning av varor, som definieras i
bilaga 1 A 2, 4 och 5, får de tillföras svaveldioxid (E 220) eller salterdärav (E 221, E 222, E 223, E 224, E 226, E 227).
3. Aprikoser för framställning av den vara som definieras i bilaga 1 A 2 får
behandlas med andra torkningsmetoder än frystorkning.
4. Kastanjer, som används vid framställning av den vara som definieras i
bilaga 1 A 6, får i förväg under en kort tid blötläggas i en vattenlösningmed svaveldioxid (E 220).!
B1979L0693 — SV — 01.01.1981 — 001.001 — 11
BILAGA 3
ÄMNEN SOM FÅR TILLFÖRAS DE V AROR SOM ANGES I BILAGA 1
A. ÄTLIGA INGREDIENSER, AROMER OCH AROMÄMNEN
1.Ingredienser som inte behöver specificeras i ingrediensförteckningen för de
färdiga varorna:
Benämning Villkor för användning
— Vatten som kan användas vid frams-
tällning av livsmedelI alla varor som definieras i bilaga 1.
— Råsafter (juicer) I alla varor som definieras i bilaga 1 A 2.
— Röda råsafter I den vara som definieras i bilaga 1 A 1
och som kommer från en eller flera av
följande fruktsorter: jordgubbar, hallon,
krusbär, röda vinbär, plommon.
— Råsaft från rödbetor I de varor som definieras i bilaga 1 A 2
och 4 och som kommer från en eller fleraav följande fruktsorter: jordgubbar, hallon,
krusbär, röda vinbär, plommon.
— Essentiella oljor från citrusfrukter
(skaloljor)I de varor som definieras i bilaga 1 A 5.
— Ätliga oljor och fetter Som skumdämpningsmedel i alla varor
som definieras i bilaga 1.
— Flytande pektin (varor innehåller
pektin och som utvunnits från torkadäppelmassa eller från torkade skal avcitrusfrukter eller från en blandningav dessa genom behandling med
utspädd syra, följd av delvis neutra-
lisering med natrium- eller kalium-salter)I alla varor som definieras i bilaga 1.!
B1979L0693 — SV — 01.01.1981 — 001.001 — 12
2.Ingredienser som skall anges särskilt i ingrediensförteckningen för de färdiga
varorna
Benämning Villkor för användning
a) Ätliga ingredienser i tillräcklig mängd
för att smaken skall kunna påverkas:
— Citrusfruktsaft i varor som
framställts av andra fruktsorterI de varor som definieras i bilaga 1 A 1
och 2.
— Alkoholer
I alla varor som definieras i bilaga 1.— Viner och starkvin
— Val-, hasselnötter, mandel
— Honung— Örter9
>>>>>>>>>>>>>=
>>>>>>>>>>>>>;
— Kryddor
— Övriga ingredienser Enligt nationell lagstiftning.
b) — Citrusskal
I de varor som definieras i bilaga 1 A 1-4
och som kommer från kvitten.
g — Blad av Pelargonium odo-
ratissimum
c) — Vanilj
I de varor som definieras i bilaga 1 A 1-4
och som kommer från äpplen, kvitten
eller nypon, samt i den vara somdefinieras i bilaga 1 A 6.— Vaniljextrakt
— Vanillin9
>>>>>>=
>>>>>>;
— Etylvanillin
B. TILLSATSER
Benämning Villkor för användning
Pektin (E 440a) och amiderat (E 440b) I alla varor som definieras i bilaga 1.
Pektinhalten i den färdiga varan fåremellertid inte överskrida 1 %, varav högst
0,5 % amiderat pektin (E 440b).
Mjölksyra (E 270)
I alla varor som definieras i bilaga 1, i den
mängd som behövs för att normalisera pH-värdet.Natriumlaktat (E 325)
Citronsyra (E 330)
Natriumcitrat (E 331)Kalciumcitrat (E 333)
Vinsyra (E 334)9
>>>>>>>>>>>>>>>>>=
>>>>>>>>>>>>>>>>>;
Natriumtartrat (E 335)
Kalciumlaktat (E 327) I alla varor som definieras i bilaga 1, i
enlighet med vedertagna framställnings-metoder.
L-askorbinsyra (E 300) I alla varor som definieras i bilaga 1, i den
mängd som behövs för att hindra oxid-ation.
Mono- och diglycerider av fettsyror (E
471)I alla varor som definieras i bilaga 1.!
B1979L0693 — SV — 01.01.1981 — 001.001 — 13
BILAGA 4
HÖGSTA TILLÅTNA SV A VELDIOXIDHALT I DE V AROR SOM DEFINIERAS I
BILAGA 1
Svaveldioxidhalten i de definierade varorna får inte vara högre än:
1. 10 mg/kg för varor som definieras i bilaga 1 A 1, 3 och 6,
2. 50 mg/kg för alla andra varor som definieras i bilaga 1,
3. i fråga om de varor som definieras i bilaga 1 A 2-5 får medlemsstaterna emellertid
behålla sådana nationella bestämmelser som tillåter svaveldioxidhalter över 50 mg/kg men under 100 mg/kg.
Efter fem år från anmälan av detta direktiv kommer kommissionen att ompröva
denna avvikelse och, om så anses lämpligt, föreslå rådet att ändra dennabestämmelse eller att upphäva den.!
B1979L0693 — SV — 01.01.1981 — 001.001 — 14