1969R1191 — SV — 01.07.1992 — 001.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 1191/69
av den 26 juni 1969
ommedlemsstaternasåtgärderifrågaomallmäntrafikpliktpåjärnväg,vägochinrevattenvägar
(EGT L 156, 28.6.1969, s. 1)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Rådets förordning (EEG) nr 3572/90 av den 4 december 1990 L 353 12 17.12.1990
►M2Rådets förordning (EEG) nr 1893/91 av den 20 juni 1991 L 169 1 29.6.1991
Ändrad genom:
►A1Anslutningsakten för Danmark, Irland, Förenade konungariket Storbritan-
nien och Nordirland(*) L 73 14 27.3.1972
(anpassad genom rådets beslut av den 1 januari 1973) L 2 1 1.1.1973
►A2Anslutningsakten för Grekland(*) L 291 17 19.11.1979
►A3Anslutningsakten för Spanien och Portugal (*) L 302 23 15.11.1985
(*) Denna rättsakt finns inte publicerad på svenska.
1969R1191 — SV — 01.07.1992 — 001.001 — 2
▼B
RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 1191/69
av den 26 juni 1969
om medlemsstaternas åtgärder i fråga om allmän trafikplikt på
järnväg, väg och inre vattenvägar
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA
FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekono-
miska gemenskapen, särskilt artikel 75 och 94 i detta,
med beaktande av rådets beslut av den 13 maj 1965 (1)om harmoni-
sering av vissa föreskrifter om konkurrens inom transporter på järnväg,väg och inre vattenvägar,
med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande(
2),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), och
med beaktande av följande:Ett av målen för den gemensamma transportpolitiken är att undanröja
sådana skillnader som kan orsaka avsevärd snedvridning av de grund-läggande transportvillkor som är utmärkande för ett system därmedlemsstaterna ålägger transportföretag att utföra tjänster åt allmän-heten.
Därför är det nödvändigt att upphäva sådan allmän trafikplikt som avses
i denna förordning; det är dock i vissa fall väsentligt att bibehålla ensådan skyldighet för att trygga tillgången till nödvändiga transporter;transportkapaciteten skall därvid bedömas mot bakgrund av tillgång ochefterfrågan inom transportbranschen och mot bakgrund av de samhälle-liga behoven.
Avvecklingsåtgärderna skall inte omfatta taxor och villkor som i en
eller flera resandekategoriers intresse har fastställts för företag sombedriver persontransporter.
För att genomföra dessa åtgärder är det nödvändigt att fastställa vilka
skyldigheter som omfattas av begreppet ”allmän trafikplikt” enligtdenna förordning; dessa skyldigheter är skyldigheten att bedriva verk-samhet, skyldigheten att utföra transporter och skyldigheten att följataxebestämmelser.
Medlemsstaterna bör på eget initiativ få vidta åtgärder för att avveckla
eller bibehålla allmän trafikplikt; då emellertid trafikplikten innebärekonomisk belastning för transportföretagen, måste dessa ha möjlighetatt ansöka om befrielse från dem hos medlemsstaternas behörigamyndigheter.
Det bör föreskrivas att transportföretagen får ansöka om befrielse från
allmän trafikplikt endast när denna innebär ekonomiska nackdelar somberäknats i enlighet med de gemensamma metoder som beskrivs i dennaförordning.
För att transportkvaliteten skall kunna höjas, bör transportföretagen, när
de inger ansökningar, ha möjlighet att föreslå användning av någotannat transportsätt som är mer lämpat för ifrågavarande trafik.
När medlemsstaternas behöriga myndigheter beslutar att bibehålla
allmän trafikplikt, skall de få förena besluten med villkor ägnade attförbättra transportverksamhetens avkastning; när de behöriga myndighe-terna beslutar att avskaffa en allmän trafikplikt, skall de dock för att
(1) EGT nr 88, 24.5.1965, s. 1500/65.
(2) EGT nr C 27, 28.3.1968, s. 18.
(3) EGT nr C 49, 17.5.1968, s. 15.
1969R1191 — SV — 01.07.1992 — 001.001 — 3
▼B
säkerställa rimlig transportförsörjning få föreskriva att andra transport-
lösningar skall införas.
För att hänsyn skall kunna tas till alla medlemsstaters intressen bör en
gemenskapsrutin införas för de fall då avskaffandet av en skyldighet attbedriva viss verksamhet eller utföra vissa transporter kan beröra annanmedlemsstats intressen.
För att handläggningen av företagens ansökningar om befrielse från
allmän trafikplikt skall ske på riktigt sätt, bör tidsfrister fastställas såvälför ansökningarnas inlämnande som för medlemsstaternas behandlingav dem.
Enligt artikel 5 i rådets beslut av den 13 maj 1965 om harmonisering av
vissa bestämmelser om konkurrens vid transporter på järnväg, väg ochinre vattenvägar, medför behörig myndighets beslut att bibehålla sådanallmän trafikplikt, som anges i denna förordning, skyldighet att betalaersättning för eventuell ekonomisk skada som därigenom kan drabbatransportföretagen.
Ett transportföretags rätt till ersättning skall anses uppkomma när en
medlemsstat beslutar att bibehålla allmän trafikplikt; då budgeten emel-lertid omfattar ett kalenderår, kan sådan rätt inte uppkomma i början avdenna förordnings giltighetstid före den 1 januari 1971; om tidsfristenför handläggning av transportföretagens ansökningar förlängs, kan ävendenna tidsgräns senareläggas.
Vidare föreskrivs i artikel 6 i rådets beslut av den 13 maj 1965 om
harmonisering av vissa föreskrifter om konkurrens vid transporter påjärnväg, väg och inre vattenvägar att medlemsstaterna skall utbetalaersättning för kostnader som drabbar persontransporter på grund avtaxor och villkor som beslutats i en eller flera resandekategoriersintresse: sådan ersättning skall betalas ut från och med den 1 januari1971; genom åtgärder på gemenskapsnivå kan denna tidpunkt skjutasfram ett år, om särskilda svårigheter skulle uppstå i en medlemsstat.
Ersättning för kostnader som drabbar transportföretag på grund av bibe-
hållen allmän trafikplikt skall utbetalas i enlighet med gemensammarutiner; vid bedömning av ersättningens storlek skall hänsyn tas till deeffekter på företagets verksamhet som en avveckling av sådana skyldig-heter skulle ha.
Denna förordning skall tillämpas på varje ny allmän trafikplikt som
åläggs transportföretag.
Då utbetalningar av ersättning enligt denna förordning skall beviljas av
medlemsstaterna i enlighet med gemensamma, i denna förordning fast-ställda rutiner, skall sådana utbetalningar vara undantagna från reglernaom förhandsinformation i artikel 93.3 i fördraget.
Kommissionen skall kunna få information om tillämpningen av denna
förordning från medlemsstaterna.
För att göra det möjligt för rådet att studera situationen i varje enskild
medlemsstat med avseende på denna förordnings tillämpning, skallkommissionen ge in en rapport till rådet senast den 31 december 1972.
Medlemsstaterna skall på lämpligt sätt göra det möjligt för transportfö-
retagen att ta tillvara sina rättigheter i samband med enskilda beslut sommedlemsstater fattar i anledning av denna förordning.
Då denna förordning tills vidare gäller medlemsstaternas sex statliga
järnvägsföretag och, i fråga om annan transportverksamhet, företag sominte huvudsakligen bedriver transporter av lokal eller regional karaktär,skall rådet senast tre år efter denna förordnings ikraftträdande beslutaom åtgärder med avseende på allmän trafikplikt när det gäller tran-sporter som inte omfattas av denna förordning.
1969R1191 — SV — 01.07.1992 — 001.001 — 4
▼B
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
AVSNITT I
Allmänna bestämmelser
▼M2
Artikel 1
1. Denna förordning skall tillämpas på transportföretag som utför
transporter på järnväg, väg och inre vattenvägar.
Medlemsstaterna får från denna förordnings tillämpningsområde
undanta företag vilkas verksamhet är begränsad uteslutande till stads-,förorts- eller regional trafik.
2. I denna förordning avses med
—stads- och förortstrafik : sådana transporttjänster som tillgodoser
behoven i en stadskärna eller en storstadsregion och behovet avtransporter däremellan och de omgivande områdena,
—regional trafik : sådana transporttjänster som utförs för att tillgodose
transportbehoven i en region.
3. Medlemsstaternas behöriga myndigheter skall upphäva de med
begreppet offentlig tjänst förbundna förpliktelser som definieras i dennaförordning och som avser transporter med järnväg, väg eller inre vatten-vägar.
4. För att säkerställa en tillräcklig tillgång till transporttjänster,
särskilt med beaktande av sociala och miljömässiga faktorer samt fysiskplanering eller för att erbjuda specialtaxor för vissa grupper av passage-rare, får medlemsstaternas behöriga myndigheter ingå avtal med etttransportföretag om trafiktjänster på grund av allmän trafikplikt. Villkoroch närmare bestämmelser för sådana avtal anges i avsnitt V.
5. Medlemsstaternas behöriga myndigheter får dock bibehålla eller
besluta om sådan allmän trafikplikt som avses i artikel 2 i fråga omstads-, förorts- och regionala persontransporter. Villkor och närmarebestämmelser, däribland om kompensationsformerna anges i avsnitt II,III och IV.
Om ett transportföretag inte bara bedriver trafikverksamhet som
omfattas av allmän trafikplikt, utan också är engagerat i annan verk-samhet, skall sådan trafikverksamhet som regleras av allmän trafikpliktdrivas som ett separat affärsområde där åtminstone följande villkor äruppfyllda:
a) Bokföringen för driften av var och en av dessa verksamheter skall
föras särskilt, och andelen tillgångar som tillkommer vardera verk-samheten skall behandlas i enlighet med gällande regler för redovis-ning.
b) Kostnaderna skall balanseras mot rörelseintäkter och betalningar från
myndigheter, utan någon möjlighet att överföra medel från någotannat av företagets affärsområden.
6. De behöriga myndigheterna i en medlemsstat behöver vidare i
fråga om persontransporter inte tillämpa punkterna 3 och 4 på transport-taxor och transportvillkor som gäller till förmån för en eller flerasärskilda sociala grupper.
▼
B
Artikel 2
1. Med allmän trafikplikt avses skyldigheter som ett transportföretag
inte alls skulle fullgöra eller inte fullgöra i samma utsträckning eller påsamma sätt, om det tog hänsyn enbart till sina egna affärsintressen.
2. Allmän trafikplikt enligt definitionen i punkt 1 innebär skyldighet
att bedriva verksamhet, skyldighet att utföra transporter och skyldighetatt följa taxebestämmelser.
3. I denna förordning avses med skyldighet att bedriva verksamhet
ett transportföretags skyldighet att, i fråga om linje eller installationersom det med stöd av tillstånd eller liknande rätt får utnyttja, vidta alla
1969R1191 — SV — 01.07.1992 — 001.001 — 5
▼B
åtgärder som behövs för att tillhandahålla transporttjänster somuppfyller fastställda normer i fråga om varaktighet, regelbundenhet ochkapacitet. Däri ingår även skyldigheten att tillhandahålla kringtjänsteroch att hålla trafikleder, materiel — i den mån detta inte behövs för detsamlade linjenätet — och installationer i gott skick efter det att trans-porttjänsterna dragits in.
4. I denna förordning avses med skyldighet att utföra transporter
skyldighet för transportföretag att åta sig att transportera personer ellergods mot fastställd taxa och på givna villkor.
5. I denna förordning avses med skyldighet att följa taxebestäm-
melserett transportföretags skyldighet att, särskilt för vissa kategorier
av resande, för vissa godsslag eller på vissa linjer, tillämpa av myndig-heter fastställda eller godkända taxor, som inte är förenliga med företa-gets affärsintresse och som är en följd av att bestämmelser om särskildataxor beslutats eller bibehållits oförändrade trots framställning omändring.
Bestämmelserna i det föregående stycket gäller inte skyldighet som
uppkommer genom allmänna prispolitiska åtgärder eller genom övergri-pande åtgärder angående taxor och villkor för att åstadkomma struktur-mässiga effekter på transportmarknaden eller delar av den.
AVSNITT II
Gemensamma principer för upphävande eller bibehållande av
allmän trafikplikt
Artikel 3
1. Då medlemsstaternas behöriga myndigheter beslutar att helt eller
delvis behålla en allmän trafikplikt och en tillfredsställande trafikför-sörjning på likvärdiga villkor som kan upprättthållas på mer än ett sätt,skall myndigheterna välja det för samhället billigaste alternativet.
2. Behovet av transportförsörjning skall bedömas på grundval av
a) samhällsintresset,
b) tillgången till andra former av transporter och dessas förutsättningar
att tillgodose transportbehoven,
c) taxor och villkor som kan tillämpas gentemot användarna.
Artikel 4
1. Det är en uppgift för transportföretagen att hos medlemsstaternas
behöriga myndigheter ansöka om upphävande, helt eller delvis, avallmän trafikplikt, om detta medför ekonomiska nackdelar för dem.
2. I sina ansökningar får transportföretagen föreslå att den rådande
transportlösningen byts ut mot en annan. Företagen skall tillämpabestämmelserna i artikel 5 vid beräkningen av vilka besparingar somskulle kunna göras för att förbättra deras ekonomiska ställning.
Artikel 5
1. Skyldigheten att bedriva verksamhet eller att utföra transporter
skall anses medföra ekonomisk belastning, om den minskning av kost-naderna som skulle bli följden av att skyldigheten att bedriva visstransportverksamhet helt eller delvis upphävs överstiger den intäkts-minskning som blir följden av upphävandet.
Den ekonomiska skadan skall framräknas på grundval av en vid behov
aktualiserad redovisning av den ekonomiska skadan under ett helt år,som utgörs av skillnaden mellan den minskade årliga kostnaden och denminskade årsintäkten som skulle bli följden av upphävandet.
Då skyldigheten att bedriva verksamhet eller att utföra transporter
omfattar ett eller flera slags person- eller godstransporter inom ett heltlinjenät eller en större del av det, skall den ekonomiska skada somskulle elimineras om skyldigheten upphävdes beräknas genom att de
1969R1191 — SV — 01.07.1992 — 001.001 — 6
▼B
totala kostnader som företaget har på grund av att transportverksam-
heten fördelas på de olika trafikslagen.
Den ekonomiska skadan blir i sådant fall lika med skillnaden mellan de
kostnader som hänför sig till den del av företagets verksamhet somberörs av den allmänna trafikplikten och intäkterna från samma verk-samhet.
Den ekonomiska skadan skall framräknas med hänsyn till skyldighetens
effekter på företagets verksamhet i sin helhet.
2. Skyldigheten att följa taxebestämmelser skall anses medföra
ekonomisk skada när skillnaden mellan intäkterna och kostnaderna i dentrafik som trafikplikten gäller är mindre än skillnaden mellan de intäkteroch kostnader som skulle ha uppkommit i trafiken om den bedrevsaffärsmässigt, varvid hänsyn skall tas såväl till kostnaderna för denverksamhet som följer av skyldigheten som till marknadsläget.
Artikel 6
1. Sådana ansökningar som nämns i artikel 4 skall senast ett år efter
denna förordnings ikraftträdande ges in av transportföretagen tillmedlemsstaternas behöriga myndigheter.
Transportföretag får ge in ansökningarna efter utgången av ovannämnda
frist, om de finner att förutsättningarna enligt artikel 4.1 är uppfyllda.
2. Beslut om att bibehålla allmän trafikplikt eller del därav eller
beslut att avveckla sådan plikt vid utgången av en viss period skallinnehålla bestämmelser om ersättning för skada till följd av beslutet;ersättningsbeloppet skall framräknas i enlighet med de i artiklarna 10-13fastställda gemensamma rutinerna.
3. Medlemsstaternas behöriga myndigheter skall fatta beslut om
ansökningar avseende skyldighet att bedriva verksamhet och att utföratransporter senast ett år efter ansökans inlämnande; motsvarande beslutifråga om ansökningar avseende skyldighet att följa taxebestämmelserskall fattas senast sex månader efter ansökans inlämnande.
Rätt till ersättning föreligger från och med dagen för beslutet, dock
tidigast den 1 januari 1971.
4. Om emellertid medlemsstaternas behöriga myndigheter anser det
nödvändigt på grund av antal och omfattning av ansökningarna frånolika företag, får de förlänga den i punkt 3 första stycket föreskrivnatidsfristen till den 1 januari 1972. I sådant fall föreligger rätten tillersättning från och med detta datum.
Då medlemsstaternas behöriga myndigheter avser att utnyttja denna
möjlighet, skall de underrätta berörda företag härom senast sex månaderefter ansökans ingivande.
Skulle någon medlemsstat drabbas av särskilda svårigheter, får rådet på
begäran av denna stat och på förslag av kommissionen bemyndigamedlemsstaten att förlänga tidsfristen som anges i första stycket till den1 januari 1973.
5. Har behöriga myndigheter inte fattat beslut inom den fastställda
tidsfristen, skall den skyldighet som begärts upphävd i ansökan enligtartikel 4.1 anses upphävd.
6. På grundval av en rapport som inlämnats av kommissionen före
den 31 december 1972 skall rådet studera förhållandena i varjemedlemsstat i fråga om tillämpningen av denna förordning.
Artikel 7
1. Ett beslut om bibehållande av skyldighet får innehålla villkor som
är ägnade att förbättra avkastningen från den verksamhet som skyldig-heten omfattar.
2. I ett beslut om avveckling av en skyldighet får ersättningstrafik
föreskrivas. I sådant fall skall beslutet om avveckling träda i kraft förstnär den alternativa verksamheten har påbörjats.
1969R1191 — SV — 01.07.1992 — 001.001 — 7
▼B
Artikel 8
1. Innan en medlemsstat fattar beslut om avveckling av skyldighet att
bedriva verksamhet eller att utföra transporter, skall staten underrättakommissionen om beslutet, om trafiklinjerna eller transporttjänsternakan väntas påverka handel eller trafik mellan medlemsstater. Medlems-staten skall underrätta övriga medlemsstater därom.
2. Om kommissionen anser det nödvändigt eller om en annan
medlemsstat så begär, skall kommissionen samråda med medlemssta-terna om den föreslagna åtgärden.
3. Senast två månader efter det att kommissionen mottagit det i punkt
1 nämnda meddelandet, skall den tillställa de berörda medlemsstaternaett utlåtande eller en rekommendation.
AVSNITT III
Taxor och villkor för persontransporter, beslutade i en eller flera
enskilda resekategoriers intresse
Artikel 9
1. Ersättning för ekonomisk nackdel som drabbat ett företag på grund
av skyldigheten att tillämpa taxor för persontransporter med hänsyn tillvissa resandekategorier skall framräknas i enlighet med de i artikel11-13 fastställda gemensamma metoderna.
2. Ersättning skall utgå från och med den 1 januari 1971.Skulle någon medlemsstat drabbas av särskilda svårigheter, får rådet på
begäran av denna stat och på förslag av kommissionen bemyndigamedlemsstaten att förlänga tidsfristen till den 1 januari 1972.
3. Ansökningen om ersättning skall ges in till medlemsstatens behö-
riga myndigheter.
AVSNITT IV
Gemensamma principer för beräkning av ersättning
Artikel 10
1. Den i artikel 6 föreskrivna ersättningen skall, i fråga om skyl-
dighet att bedriva verksamhet eller att utföra transporter, vara lika medskillnaden mellan minskningen av de kostnader och de intäkter somhade följt av att hela eller, i förekommande fall, en del av skyldigheten ifråga hade varit upphävd under den aktuella perioden.
I de fall då beräkningen av den ekonomiska skadan har gjorts genom
fördelning mellan företagets olika transportverksamheter av företagetstotala kostnader för dessa verksamheter, skall ersättningsbeloppet varalika med skillnaden mellan de kostnader och de intäkter som berörs avden allmänna trafikplikten.
▼
M2
▼B
Artikel 11
1. Ersättningsbeloppet enligt föreskrifterna i artikel 6 och artikel 9.1
skall, i fråga om skyldigheten att följa taxebestämmelser, vara lika medskillnaden mellan två belopp enligt följande:
a) Det första beloppet skall vara lika med skillnaden mellan å ena sidan
produkten av det beräknade antalet transporterade enheter och
— antingen det fördelaktigaste pris som skulle kunna utnyttjas av
användarna, om ifrågavarande skyldighet inte förelegat, eller,
— när någon sådan taxa inte finns, den taxa som företaget skulle ha
tillämpat om det arbetade enligt affärsmässiga principer ochbeaktade både driftskostnaderna för verksamheten och marknads-situationen,
1969R1191 — SV — 01.07.1992 — 001.001 — 8
▼B
och, å andra sidan, produkten av faktiska antalet transporteradeenheter och den taxa som fastställts för ifrågavarande period.
b) Det andra beloppet skall vara lika med skillnaden mellan de kost-
nader som skulle ha uppkommit vid tillämpning av antingen denfördelaktigaste förekommande taxan eller den taxa som företagetskulle ha tillämpat om det arbetade enligt affärsmässiga principeroch de kostnader som faktiskt uppkommit vid tillämpning av denobligatoriska taxan.
2. När marknadssituationen gör att den ersättning som beräknats i
enlighet med bestämmelserna i punkt 1 inte räcker till för att täckatotalkostnaderna för den trafik som berörs av skyldigheten att följataxebestämmelser, skall det i artikel 9.1 föreskrivna ersättningsbeloppetvara lika med skllnaden mellan sådana kostnader och intäkterna frånsådan trafik. Ersättning, som redan utbetalats enligt artikel 10, skallbeaktas när denna beräkning utförs.
▼
M2
▼B
Artikel 12
Kostnader till följd av bibehållande av en skyldighet skall beräknas på
grundval av att företaget sköts effektivt med företagsekonomiskametoder och att transporttjänster av lämplig kvalitet tillhandahålls.
Ränta på eget kapital får dras av från den ränta som beaktas vid
kostnadsberäkning.
Artikel 13
1. Beslut enligt artiklarna 6 och 9 skall i förväg fastställa ersättnings-
beloppet för en tid av minst ett år. I besluten skall även anges vilkafaktorer som kan medföra en justering av detta belopp.
2. Justering av det i punkten 1 nämnda beloppet skall göras varje år
efter företagets bokslut.
3. Betalning av i förväg fastställd ersättning skall ske genom delbe-
talningar. Utbetalning av eventuella tilläggsbelopp till följd av justeringenligt punkt 2 skall ske så snart som justeringens storlek har fastställts.
▼
M2
AVSNITT V
Avtal om trafiktjänster på grund av allmän trakikplikt
Artikel 14
1. Med avtal om trafiktjänster på grund av allmän trafikplikt avses
ett avtal som slutits mellan en medlemsstats behöriga myndigheter ochett transportföretag för att tillhandahålla allmänheten tillräckliga trans-porttjänster.
Ett avtal om trafiktjänster på grund av allmän trafikplikt kan särskilt
omfatta
— transporttjänster som uppfyller fastställda normer i fråga om konti-
nuitet, regelbundenhet, kapacitet och kvalitet,
— kompletterande transporttjänster,— transporttjänster mot särskilda taxor eller på särskilda villkor,
framför allt för vissa passagerargrupper eller på vissa färdsträckor,
— tjänsternas anpassning till faktiska behov.
2. Ett avtal om trafiktjänster på grund av allmän trafikplikt skall bl.a.
omfatta följande punkter:
a) Detaljupplysningar om den transporttjänst som skall tillhandahållas,
särskilt normerna i fråga om kontinuitet, regelbundenhet, kapacitetoch kvalitet.
b) Priset på de tjänster som omfattas av avtalet, vilket pris antingen
skall utgöra ett tillägg till biljettintäkterna eller inkludera dessa
1969R1191 — SV — 01.07.1992 — 001.001 — 9
▼M2
intäkter, samt närmare bestämmelser om de finansiella förhållandena
mellan de två parterna.
c) Regler om tillägg och ändringar i avtalet, särskilt för att ta hänsyn
till oförutsebara förändringar.
d) Avtalets giltighetstid.
e) Påföljder vid avtalsbrott.
3. Sådana tillgångar som utnyttjas vid tillhandahållandet av de trans-
porttjänster som är föremål för ett avtal om trafiktjänster på grund avallmän trafikplikt kan antingen höra till företaget eller vara ställda tilldess förfogande.
4. Ett företag, som avser att upphöra med eller genomföra väsentliga
förändringar i en transporttjänst som det tillhandahåller allmänhetenkontinuerligt och regelbundet och som inte omfattas av avtalssystemeteller den allmänna trafikplikten, skall underrätta medlemsstatens behö-riga myndigheter om detta senast tre månader i förväg.
De behöriga myndigheterna får besluta att avstå från sådan underrät-
telse.
Denna bestämmelse skall inte inverka på giltigheten av andra nationella
förfaringssätt som avser rätten att upphöra med eller ändra transportt-jänster.
5. Efter att ha mottagit den i punkt 4 angivna underrättelsen kan de
behöriga myndigheterna ålägga företaget att upprätthålla den ifrågava-rande transporttjänsten i högst ytterligare ett år räknat från tidpunktenför uppsägningen, varvid de skall meddela företaget detta minst enmånad före uppsägningstidens utgång.
Myndigheterna får även ta initiativ till förhandlingar om inrättande eller
ändring av en sådan transporttjänst.
6. De kostnader som uppkommer för transportföretagen till följd av
förpliktelserna enligt punkt 5, skall företagen kompenseras för enligt dei avsnitt II, III och IV fastställda gemensamma metoderna.
▼
B
AVSNITT VI
Slutbestämmelser
Artikel 15
Beslut som fattas av medlemsstaternas behöriga myndigheter i enlighet
med denna förordning skall innehålla en motivering, och de skall offent-liggöras på lämpligt sätt.
Artikel 16
Medlemsstaterna skall se till att transportföretagen bereds tillfälle att på
lämpligt sätt ta tillvara sina intressen i fråga om beslut som fattats medstöd av denna förordning.
Artikel 17
1. Kommissionen får från medlemsstaterna begära in all behövlig
information om tillämpningen av denna förordning. När kommissionenanser det nödvändigt, skall den samråda med berörda medlemsstater.
2. Förhandsinformation enligt artikel 93.3 i fördraget behöver inte
ske när ersättning utbetalas enligt denna förordning.
Medlemsstaterna skall utan dröjsmål underrätta kommissionen om varje
typ av ersättning som utbetalats för transportföretagens kostnader tillföljd av bibehållande av den i artikel 2 angivna allmänna trafikplikteneller till följd av att taxor och villkor vid persontransporter fastställts ien eller flera personkategoriers intresse.
1969R1191 — SV — 01.07.1992 — 001.001 — 10
▼B
Artikel 18
1. Efter samråd med kommissionen skall medlemsstaterna i god tid
anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för tillämp-ningen av denna förordning, särskilt artikel 4 i denna.
2. På begäran av en medlemsstat eller om kommissionen finner
lämpligt, skall kommissionen samråda med berörda medlemsstater omföreslaget innehåll i de i punkt 1 nämnda författningarna.
▼
M2
▼B
Artikel 20
Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1969.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.