1996R2200 — SV — 31.01.2003 — 004.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 2200/96
av den 28 oktober 1996
om den gemensamma organisationen av marknaden för frukt och grönsaker
(EGT L 297, 21.11.1996, s. 1)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Kommissionens förordning (EG) nr 2520/97 av den 15 december 1997 L 346 41 17.12.1997
►M2Rådets förordning (EG) nr 857/1999 av den 22 april 1999 L 108 7 27.4.1999
►M3Rådets förordning (EG) nr 1257/1999 av den 17 maj 1999 L 160 80 26.6.1999
►M4Rådets förordning (EG) nr 2699/2000 av den 4 december 2000 L 311 9 12.12.2000
►M5Rådets förordning (EG) nr 2826/2000 av den 19 december 2000 L 328 2 23.12.2000
►M6Kommissionens förordning (EG) nr 718/2001 av den 10 april 2001 L 100 12 11.4.2001
►M7Kommissionens förordning (EG) nr 911/2001 av den 10 maj 2001 L 129 3 11.5.2001
►M8Rådets förordning (EG) nr 545/2002 av den 18 mars 2002 L 84 1 28.3.2002
►M9Rådets förordning (EG) nr 1881/2002 av den 14 oktober 2002 L 285 13 23.10.2002
►M10Kommissionens förordning (EG) nr 47/2003 av den 10 januari 2003 L 7 64 11.1.2003
Rättad genom:
►C1Rättelse, EGT L 271, 3.10.1997, s. 19 (2200/96)
►C2Rättelse, EGT L 302, 1.12.2000, s. 72 (1257/1999)
Anm.: I denna konsoliderade utgåva förekommer hänvisningar till den europeiska omräkningsenheten och/eller ecun. Från och
med den 1 januari 1999 skall båda benämningarna förstås som hänvisningar till euron — rådets förordning (EEG) nr3308/80 (EGT L 345, 20.12.1980, s. 1) och rådets förordning (EG) nr 1103/97 (EGT L 162, 19.6.1997, s. 1).
▼B
RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 2200/96
av den 28 oktober 1996
om den gemensamma organisationen av marknaden för frukt och
grönsaker
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenska-pen, särskilt artiklarna 42 och 43 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag (
1),
med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3), och
med beaktande av följande:
1.På grund av olika samverkande förändringsfaktorer befinner sig
frukt- och grönsakssektorn för närvarande i en ny situation till
vilken producenterna måste anpassa sig. Det är därför befogatatt ge de grundläggande reglerna för den gemensamma organisa-tionen av marknaden inom denna sektor en ny inriktning.Eftersom denna organisation sedan den började tillämpas har
ändrats många gånger bör därför en ny förordning för klarhets
skull antas.
2.Det är lämpligt att de väsentliga bestämmelserna i följandeförordningar förs in i den nya förordningen: rådets förordning(EEG) nr 3285/83 av den 14 november 1983 om allmännabestämmelser om vidgad giltighet för vissa regler utfärdade avproducentorganisationer inom frukt- och grönsakssektorn(
4),
rådets förordning (EEG) nr 1319/85 av den 23 maj 1985 om en
förstärkt övervakning av tillämpningen av gemenskapensbestämmelser om frukt och grönsaker (
5), rådets förordning
(EEG) nr 2240/88 av den 19 juli 1988 om fastställande vad avserpersikor, citroner och apelsiner av tillämpningsföreskrifter tillartikel 16 b i förordning (EEG) nr 1035/72 om den gemensamma
organisationen av marknaden för frukt och grönsaker (
6), rådets
förordning (EEG) nr 1121/89 av den 27 april 1989 om införandeav en interventionströskel för äpplen och blomkål (
7) och rådets
förordning (EEG) nr 1198/90 av den 7 maj 1990 om upprättandeav ett register över citrusodlingarna i gemenskapen (
8). Dessa
förordningar bör följaktligen upphävas.
3.Klassificeringen av produkter enligt gemensamma och obligato-riska normer som tillämpas på frukt och grönsaker som saluförs
inom gemenskapen eller exporteras till tredje land utgör en refe-rensram som bidrar till sunda handelsförbindelser och insyn imarknaderna och utestänger dessutom produkter av otillräckligkvalitet från dessa marknader. Att dessa normer följs bidrar
således till att produktionens lönsamhet förbättras.
4.I förenklingssyfte förefaller det lämpligt att anta normer försådan frukt och sådana grönsaker som har en viss betydelse för
marknaden under beaktande av de normer som fastställts avFörenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (ECE).1996R2200 — SV — 31.01.2003 — 004.001 — 2
(1) EGT nr C 52, 21.2.1996, s. 1.
(2) EGT nr C 96, 1.4.1996, s. 269.
(3) EGT nr C 82, 19.3.1996, s. 21.
(4) EGT nr L 325, 22.11.1983, s. 8, senast ändrad genom förordning (EEG) nr
220/92, EGT nr L 24, 1.2.1992, s. 7.
(5) EGT nr L 137, 27.5.1985, s. 39, ändrad genom förordning (EEG) nr 404/93,
EGT nr L 47, 25.2.1993, s. 1.
(6) EGT nr L 198, 26.7.1988, s. 9, senast ändrad genom förordning (EG) nr
1327/95, EGT nr L 128, 13.6.1995, s. 8.
(7) EGT nr L 118, 29.4.1989, s. 21, senast ändrad genom förordning (EG) nr
1327/95.
(8) EGT nr L 119, 11.5.1990, s. 59.
▼B
Det är nödvändigt att fastställa på vilka villkor internationella
normer får anpassas till gemenskapens särskilda behov.
5.Fastställandet av normer kan få full effekt endast om dessa utan
undantag tillämpas i samtliga saluföringsled och från och med
avsändandet från produktionsområdet. Undantag får emellertidmedges för viss verksamhet som antingen är mycket marginelloch begränsad eller som äger rum i början av handelsledet ellerför produkter som är avsedda för bearbetning. Möjligheten att
brist kan uppstå eller att utbudet kan vara ovanligt rikligt bör
även tas i beaktande. För att bättre garantera den kvalitet somkrävs enligt normerna måste innehavaren av produkten varaansvarig för att normerna respekteras. Konsumenternas krav ifråga om egenskaperna hos frukt och grönsaker medför särskiltatt det är nödvändigt att i märkningen ange produkternas
ursprung till och med detaljhandelsledet.
6.Vid produktion och saluföring av frukt och grönsaker måste
miljöhänsyn tas såväl på odlingsnivå som när det gällerhantering av använt material och bortskaffande av produktersom härrör från produktionsprocessen, särskilt för att skyddavattenkvaliteten, upprätthålla den biologiska mångfalden och
bevara landskapet.
7.Producentorganisationerna utgör grundvalen för den gemen-
samma organisationen av marknader, vilkas decentraliseradefunktion de säkerställer på sin nivå. Inför en efterfrågan somständigt blir mer koncentrerad framstår en samordning av
utbudet från dessa organisationer av ekonomiska skäl som
nödvändigare än någonsin för att stärka producenternas ställningpå marknaden. Denna sammanläggning bör ske frivilligt och påett ändamålsenligt sätt genom att de tjänster som en producentor-ganisation kan erbjuda sina medlemmar är omfattande ocheffektiva. Det är inte fråga om att ifrågasätta leverans av
produkter till sådana producentorganisationer för specialiserade
produkter som existerade innan den här förordningen trädde ikraft.
8.En producentorganisation som är avsedd att bidra till att förverk-liga målen med den gemensamma organisationen av marknadenfår erkännas av medlemsstaten endast om den uppfyller vissa
villkor som den förpliktar sig och sina medlemmar att följa i
enlighet med sina stadgar. De producentgrupper som önskar fåställning som producentorganisation i enlighet med dennaförordning bör kunna få en övergångsperiod under vilken ekono-miskt nationellt stöd och gemenskapsstöd får beviljas från och
med det att dessa grupper ålägger sig vissa förpliktelser och
uppfyller dessa.
9.Det är lämpligt att fastställa en övergångsperiod för de pro-ducentorganisationer som redan erkänts i enlighet medförordning (EEG) nr 1035/72 (
1) men som inte omedelbart kan
uppfylla kraven för erkännande enligt den här förordningen.
Sådana organisationer måste visa att de kan vidta de
förändringar som är nödvändiga för detta ändamål.
10.För att göra producentorganisationerna ansvariga, i synnerhet försina ekonomiska beslut, och för att användningen av de offent-liga medel som ställs till deras förfogande skall inriktas påframtida utvecklingsmöjligheter, bör det fastställas på vilka
villkor dessa medel får användas. Att producentorganisationerna
genomför en samfinansiering av driftsfonder förefaller att varaen lämplig lösning.1996R2200 — SV — 31.01.2003 — 004.001 — 3
(1) Rådets förordning (EEG) nr 1035/72 av den 18 maj 1972 om den gemen-
samma organisationen av marknaden för frukt och grönsaker (EGT nr L
118, 20.5.1972, s. 1). Förordningen senast ändrat genom förordning (EG)
nr 1363/95 (EGT nr L 132, 16.6.1995, s. 1).
▼B
11.För att driftsfonderna skall kunna existera och fungera väl är det
nödvändigt att producentorganisationerna svarar för medlem-
marnas hela frukt- och grönsaksproduktion.
12.För att det skall vara möjligt att bemästra gemenskapsutgifternamåste det stöd som beviljas de producentorganisationer som
upprättar en driftsfond förses med ett tak.
13.För sådana områden där produktionen är svagt organiserad bör
ytterligare ekonomiska bidrag från de enskilda staterna tillåtas.
När det gäller medlemsstater som är särskilt missgynnade på
den strukturella nivån måste dessa bidrag kunna ersättas av ge-menskapen inom ramen för gemenskapsstödet.
14.För att ytterligare förstärka de åtgärder som producentorga-nisationerna eller deras sammanslutningar vidtar och för attsäkerställa all önskvärd stabilitet på marknaden bör medlemssta-terna tillåtas att på vissa villkor utsträcka räckvidden av de reglersom organisationen eller sammanslutningen av organisationer iden berörda regionen antagit för sina medlemmar till alla produ-
center i den regionen som inte är medlemmar, särskilt i fråga om
produktion, avyttring och miljöskydd. Vissa kostnader till följdav utvidgningen av reglernas tillämpning kan, om de styrks, tasut av de berörda producenterna från och med den tidpunkt då degynnas av dennas effekter.
15.Branschorganisationer som bildas på initiativ av enskilda aktörereller av aktörer som redan gått samman och som representerar enbetydande del av de olika yrkeskategorierna inom frukt- ochgrönsakssektorn kan bidra till att större hänsyn tas till hur mark-
naden faktiskt fungerar och till att underlätta utvecklingen av det
ekonomiska beteendet för att förbättra kunskapen om och organi-sationen av produktionen, liksom presentationen ochsaluföringen av produkterna. Eftersom dessa branschorganisatio-ners åtgärder i allmänhet kan bidra till att förverkliga målen i
artikel 39 i fördraget, särskilt de mål som gäller den nuvarande
organisationen av marknaden, är det lämpligt att, efter att hadefinierat de berörda åtgärdstyperna, ge medlemsstaternamöjlighet att ge ett särskilt erkännande till de organisationersom visar att de är representativa och som vidtar positivaåtgärder i förhållande till de ovan nämnda målen. Bestämmel-
serna i fråga om utvidgningen av de regler som antagits av
organisationer eller sammanslutningar av producenter och fördel-ningen av de kostnader som följer av denna utvidgning bör, medhänsyn till de likartade målen, tillämpas även på branschorgani-sationer.
16.För att stabilisera priserna är det önskvärt att producentorga-nisationerna får intervenera på marknaden, särskilt genombeslut att inte bjuda ut vissa kvantiteter produkter till försäljningunder vissa perioder. Ett sådant återtagande från marknaden får
inte ses som en avsättningsmöjlighet som ersätter marknaden.
Därför bör gemenskapsfinansieringen inte omfatta mer än enfastställd procent av produktionen och begränsas till en nedsattersättning, utan att detta påverkar utnyttjandet av driftsfonderför detta ändamål. I förenklingssyfte får det anses berättigat att
fastställa en enhetlig och linjär gemenskapsersättning för varje
produkt. För att få till stånd en nedsättning som i omfattning ärjämförbar för alla produkter får vissa differentieringar ansesnödvändiga.
17.Interventionsåtgärderna får full effekt endast om de produktersom återtas från marknaden inte åter släpps ut i den vanligaomsättningen för detta slag av produkter. Olika slag av ändamåleller användning som uppfyller detta villkor bör definieras isyfte att i största möjliga utsträckning undvika att återtagna
produkter förstörs.
18.Den nya förvaltningen av återtagandena gör det möjligt att
samtidigt upphäva gällande bestämmelser i fråga om följdernaav tröskelöverskridanden. Det är dock rimligt att behålla denna1996R2200 — SV — 31.01.2003 — 004.001 — 4
▼B
princip under en övergångsperiod och att ge kommissionen befo-
genhet att genomföra den om behov skulle uppstå.
19.I förordning (EG) nr 3290/94 (1) fastställs de anpassningar och
övergångsåtgärder som krävs inom jordbrukssektorn för attgenomföra de avtal som har slutits inom ramen för de multilate-rala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan, särskilt den nyaordningen för handel med tredje land inom frukt- och grönsaks-
sektorn. Bestämmelserna i bilaga XIII till den nämnda
förordningen skall införas i den här förordningen. Om produktersom importeras till gemenskapen är avsedda för bearbetningsin-dustrin, skall de dock inte säljas i konsignation. Kontrollen avingångspriset kan följaktligen göras med hjälp av andra kompo-nenter än ett schablonvärde. Den ifrågavarande bestämmelsen
bör kompletteras i detta hänseende.
20.Reglerna för den gemensamma organisationen av marknaden bör
iakttas av alla de aktörer för vilka de gäller, annars kommerreglernas verkan att snedvridas med alla de konsekvenser detta
medför, såväl för användningen av offentliga medel som för
konkurrensen mellan aktörerna. Gemenskapen bör därför inrättaett särskilt kontrollorgan inom denna sektor. Av både budget-och effektivitetsskäl bör detta kontrollorgan bestå av tjänstemänvid kommissionen och eventuellt av andra tjänstemän. Det äräven nödvändigt att föreskriva gemenskapssanktioner för att
säkerställa att den nya ordningen tillämpas på samma sätt i hela
gemenskapen.
21.En av de nödvändiga förutsättningarna för en riktig förvaltningav den gemensamma organisationen av marknaden är mycketingående kunskaper om marknaden. Därför bör nödvändiga
åtgärder vidtas för att uppnå detta.
22.Den inre marknadens funktion skulle kunna äventyras av vissa
slag av stöd. De bestämmelser i fördraget som gör det möjligtatt bedöma stöd som beviljats av medlemsstaterna och att
förbjuda stöd som är oförenligt med den gemensamma mark-
naden bör därför tillämpas inom den sektor som avses meddenna förordning.
23.Den gemensamma organisationen av marknaden inom sektornbör samtidigt, och på ett lämpligt sätt, beakta de mål som anges
i artiklarna 39 och 110 i fördraget.
24.För att underlätta genomförandet av bestämmelserna i den här
förordningen bör ett förfarande fastställas som innebär ett närasamarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen inom
ramen för en förvaltningskommitté.
25.För att en särskilt ogynnsam konjunktur inom hasselnötssektorn
skall kunna bemästras är det viktigt att ett schablonbidragbeviljas med avseende på de hasselnötter som skördas underregleringsåren 1997/1998, 1998/1999 och 1999/2000.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. Genom denna förordning inrättas en gemensam organisation av
marknaden för frukt och grönsaker.1996R2200 — SV — 31.01.2003 — 004.001 — 5
(1) EGT nr L 349, 31.12.1994, s. 105. Förordningen ändrad genom förordning
(EG) nr 1193/96 (EGT nr L 161, 29.6.1996, s. 1).
▼B
2. Den gemensamma organisationen avser följande produkter:
KN-nummer Varuslag
07020000 Tomater, färska eller kylda
0703 Kepalök (vanlig lök), schalottenlök, vitlök, purjolök och
lök av andra Allium-arter, färska eller kylda
0704 Kål, blomkål, brysselkål, vitkål och liknande produkter av
arten Brassica, färska eller kylda
0705 Trädgårdssallat ( Lactuca sativa ) och cikoriasallat ( Cicho-
riumspp.), färskeller k yld
0706 Morötter, rovor, rödbetor, havrerot (salsifi), rotselleri,
rädisor och liknande rotfrukter, färska eller kylda
070700 Gurkor, färska eller kylda
0708 Baljfrukter och spritade baljväxtfrön, färska eller kylda
ex 0709 Andra grönsaker, färska eller kylda, med undantag av
grönsaker enligt undernummer 07096091, 07096095,
0709 6099, 0709 9031, 0709 9039 och 07099060
ex 0802 Andra nötter, färska eller torkade, även skalade, med
undantag av arekanötter (betelnötter) och kolanötter enligt
undernummer 08029020
08030011 Mjölbananer, färska
ex 08030090 Mjölbananer, torkade
08042010 Fikon, färska
08043000 Ananas
080440 Avocado
08045000 Guava, mango och mangostan
0805 Citrusfrukter, färska eller torkade
08061010 Bordsdruvor, färska0807 Meloner (inbegripet vattenmeloner) och papayafrukter,
färska
0808 Äpplen, päron och kvittenfrukter, färska
0809 Aprikoser, körsbär, persikor (inbegripet nektariner),
plommon och slånbär, färska
0810 Andra frukter och andra bär, färska
08135031 Blandningar bestående uteslutande av nötter enligt nr 0801
och 0802
08135039
12121010 Johannesbröd
3. Regleringsåren för de produkter som anges i punkt 2 skall, om det
visar sig nödvändigt, fastställas enligt förfarandet i artikel 46.
AVDELNING I
Klassificering av produkter
Artikel 2
1. Produkter avsedda att levereras färska till konsumenterna får klas-
sificeras i enlighet med ett system med normer.
2. Normerna för de färska frukter och grönsaker som räknas upp i
bilaga I skall antas enligt det i artikel 46 angivna förfarandet förgenomförandet av den gemensamma organisationen av marknaden.1996R2200 — SV — 31.01.2003 — 004.001 — 6
▼M1
▼B
▼M6
▼B
▼M1
▼B
▼B
Härvid skall de EEG/FN-normer beaktas som rekommenderas av
arbetsgruppen för standardisering av lättfördärvliga produkter samt förkvalitetsförbättring som har inrättats vid Ekonomiska kommissionen för
Europa.
Tills nya normer har antagits, skall de normer som definierats i enlighet
med artikel 2 i förordning (EEG) nr 1035/72 tillämpas.
3. Kommissionen får i enlighet med det förfarande som anges i
artikel 46 utvidga förteckningen i bilaga I till att omfatta även andra
produkter.
Artikel 3
1. Innehavaren av produkter för vilka normer antas får inte i
försäljningssyfte ställa ut eller utbjuda till försäljning, sälja, levereraeller på annat sätt saluföra dessa produkter inom gemenskapen om deinte uppfyller dessa normer. Han är ansvarig för att normerna följs.
Medlemsstaterna får dock undanta följande produkter från skyldigheten
att uppfylla dessa normer eller vissa bestämmelser:
a) Produkter som ställs ut eller utbjuds till försäljning, säljs, levereras
eller på annat sätt saluförs av producenten på försäljningsställen förpartihandel, särskilt på produktionsmarknader som är belägna iproduktionsområdet.
b) Produkter som transporteras från dessa försäljningsställen för parti-
handel till sorterings- eller paketeringscentraler eller lagercentralerbelägna i samma produktionsområde.
Vid tillämpning av andra stycket skall den berörda medlemsstaten till
kommissionen anmäla de åtgärder som den har vidtagit i detta syfte.
2. Följande produkter behöver inte uppfylla normerna inom produk-
tionsområdet:
a) Produkter som säljs eller levereras av producenten till sorterings-
eller paketeringscentraler eller lagercentraler eller som transporteras
från producentens anläggning till sådana centraler.
b) Produkter som transporteras från lagercentraler till sorterings- eller
paketeringscentraler.
3. Följande produkter behöver inte uppfylla normerna:
a) Produkter som transporteras till bearbetningsanläggningar under
förutsättning att lägsta kvalitetskrav för produkter avsedda förindustriell bearbetning fastställs enligt förfarandet i artikel 46.
b) Produkter som överlåts till konsumenter för deras personliga bruk av
producenten på hans anläggning.
c) Efter av kommissionen på begäran av en medlemsstat enligt förfa-
randet i artikel 46 fattat beslut, produkter från en viss region somsäljs i detaljhandeln i denna region i en omfattning som motsvararen allmänt känd traditionell lokal konsumtion.
4. Bevis skall läggas fram för att de produkter som avses i punkt 2
och punkt 3 a uppfyller de fastställda villkoren, särskilt vad gäller deras
mål.
Artikel 4
Om det råder extrem brist eller utbudet är extremt stort så att de
produkter som överensstämmer med normerna inte kan täcka elleravsevärt överstiger konsumtionsbehoven skall undantag från tillämp-ningen av dessa normer enligt förfarandet i artikel 46 beviljas under
iakttagande av gemenskapens internationella åtaganden och för en
begränsad period.
Artikel 5
1. De uppgifter i fråga om märkning som föreskrivs i normerna skall
anges läsligt och synligt på någon av förpackningens sidor, antingendirekt på förpackningen med outplånlig skrift, eller med hjälp av en1996R2200 — SV — 31.01.2003 — 004.001 — 7
▼B
etikett som utgör en del av förpackningen eller är stadigt fästad vid
förpackningen.
2. I fråga om varor som saluförs i bulkoch lastas direk t ombord på
ett transportmedel skall de uppgifter som avses i punkt 1 anges i ettdokument som åtföljer varan eller på ett anslag som placeras synligtinne i transportmedlet.
Artikel 6
När produkterna bjuds ut till försäljning i förpackning på detaljhandels-
stadiet skall de föreskrivna uppgifterna i fråga om märkning angesläsligt och tydligt.
När det gäller färdigpackade produkter enligt direktiv 79/112/EEG (
1)
skall nettovikten anges förutom allt det som skall anges enligt
normerna. För produkter som normalt säljs styckevis skall skyldigheten
att ange nettovikten dock inte tillämpas om man tydligt kan se hurmånga de är och räkna dem utan att öppna förpackningen eller omantalet anges på märkningen.
Produkterna behöver inte presenteras i förpackning under förutsättning
att detaljhandlaren förser de varor som saluförs med en skylt som med
tydliga och läsliga bokstäver anger de uppgifter som föreskrivs inormerna rörande
— sort,
— produktens ursprung,— klassificering.
Artikel 7
I syfte att konstatera om de produkter för vilka normer har antagits
uppfyller bestämmelserna i artiklarna 3-6 skall kontroller utföras i
form av stickprov i samtliga handelsled liksom under transport av de
organ som varje medlemsstat utser i enlighet med bestämmelserna iavdelning VI.
Denna kontroll skall företrädesvis utföras före avsändningen från
produktionsområdena, vid förpackning eller lastning av varorna.
Medlemsstaterna skall till övriga medlemsstater och till kommissionen
anmäla vilka organ de har utsett att ansvara för kontrollen.
Artikel 8
1. De produkter för vilka normer har antagits får importeras från
tredje land endast om de överensstämmer med dessa normer eller
normer som åtminstone är likvärdiga.
2. Artiklarna 3-7 skall tillämpas på produkter som importeras till ge-
menskapen efter det att tullförfarandena vid import har fullgjorts ienlighet med gällande gemenskapsbestämmelser om tull.
Artikel 9
1. De produkter för vilka normer har antagits får exporteras till
tredje land endast om de överensstämmer med dessa normer.
Undantag får dockbeviljas enligt förfarandet i artik el 46, med hänsyn
till marknadernas krav i destinationslandet.
2. De produkter som är avsedda för export till tredje land skall
underkastas kontroll av överensstämmelse med normerna innan delämnar gemenskapens tullområde.1996R2200 — SV — 31.01.2003 — 004.001 — 8
(1) Rådets direktiv 79/112/EEG av den 18.3.1978 om tillnärmning av medlems-
staternas lagstiftning om märkning, presentation och reklam i fråga om
livsmadel (EGT nr L 33, 8.2.1979, s. 1). Direktivet senast ändrat genom
1994 års anslutningsakt.
▼B
Artikel 10
De åtgärder som syftar till att säkerställa en enhetlig tillämpning av
bestämmelserna i denna avdelning skall fastställas enligt förfarandet iartikel 46.
Dessa åtgärder får, i fråga om produkter som är avsedda att importeras
till gemenskapen, omfatta godkännande av officiella kontrollorgan i detexporterande tredje landet.
AVDELNING II
Producentorganisationer
Artikel 11
1. I denna förordning avses med producentorganisation varje juri-
diskperson
a) som har bildats på eget initiativ av producenter av följande katego-
rier av de produkter som anges i artikel 1.2:
i) Frukt och grönsaker.
ii) Frukt.
iii) Grönsaker.
iv) Produkter avsedda för bearbetning.
v) Citrusfrukter.
vi) Nötter.
vii) Svamp.
b) särskilt i syfte att
1) säkerställa produktionsplaneringen och anpassa denna till
efterfrågan, särskilt vad gäller kvantitet och kvalitet,
2) främja koncentrationen av utbudet och avyttring av medlem-
marnas produktion,
3) minska produktionskostnaderna och stabilisera produktionspri-
serna,
4) främja odlings- och produktionsmetoder och en avfallshantering
som är miljövänlig, särskilt för att skydda kvaliteten på vatten,markoch landsk ap, samt för att bevara och/eller främja denbiologiska mångfalden.
c) vars stadgar särskilt ålägger de sammanslutna producenterna att
1) tillämpa de regler som producentorganisationen antagit vad gäller
kännedom om produktionen, produktion, saluföring och miljö-
skydd,
2) i fråga om varje enskild kategori av de produkter som anges i
punkt a för en bestämd anläggning inte vara medlem av mer änen av de producentorganisationer, som avses i punkt a,
3) sälja hela sin produktion genom förmedling av producentorgani-
sationen.
Om producentorganisationen tillåter det och på de villkor som
denna fastställer får dockde sammanslutna producenterna
— sälja högst 25 % av sin produktion om det gäller de organisa-
tioner för producenter av frukt och grönsaker som avses i a ioch högst 20 % om det gäller producenter som är medlemmarav andra slag av producentorganisationer, ►
M2från sin
anläggning och/eller utanför anläggningen ◄direkt till
konsumenter för deras personliga bruk, och dessutom
— själva eller genom förmedling av en annan producentorgani-
sation, som deras egen organisation utser, saluföra produktersom utgör en marginell kvantitet i förhållande till den kvan-
titet som den egna organisationen kan saluföra,
— genom förmedling av en annan producentorganisation, som
deras egen organisation utser, saluföra produkter som pågrund av sina egenskaper inte i första hand utgör den huvud-1996R2200 — SV — 31.01.2003 — 004.001 — 9
▼B
sakliga kommersiella verksamheten hos den egna organisa-
tionen,
— enligt förfarandet i artikel 46 vara berättigade att undan-
tagsvis, i successivt avtagande omfattning och under en
övergångsperiod fram till den 31 december 1999 sluta avtal
direkt med företag för bearbetning av vissa produkter,
4) tillhandahålla de uppgifter som producentorganisationen begärt
för statistiska ändamål och som kan gälla särskilt arealer, skörd,
avkastning och direktförsäljning,
5) betala de ekonomiska bidrag som fastställs i stadgarna för
inrättande och förvaltning av den driftsfond som avses i artikel
15,
d) i vars stadgar fastställs
1) bestämmelser för fastställande, antagande och ändring av de
regler el som avses i c 1,
2) medlemsavgifter som medlemmarna skall åläggas att betala för
finansieringen av producentorganisationen,
3) regler som på ett demokratiskt sätt säkerställer att de samman-
slutna producenterna har kontrollen över organisationen ochbeslutsförfarandet,
4) påföljder vid överträdelse av stadgarna, särskilt om de ekono-
miska bidragen inte betalas, eller de regler som
producentorganisationen har fastställt inte följs,
5) regler för antagande av nya medlemmar, särskilt en minsta tid
för medlemskap,
6) de regler om bokföring och budget som är nödvändiga för att
organisationen skall fungera, och
e) som har erkänts av den berörda medlemsstaten i enlighet med vill-
koren i punkt 2.
2. Medlemsstaterna skall, vad gäller producentorganisationer enligt
denna förordning, på följande villkor erkänna producentgrupper somansöker om detta:
a) De motsvarar kraven i punkt 1 och kan i detta syfte, tillsammans
med övrigt underlag, visa att de har ett lägsta antal producentersom medlemmar och en lägsta kvantitet avsättningsbar produktion,som skall fastställas enligt förfarandet i artikel 46.
b) De erbjuder tillräckliga garantier i fråga om verksamhetens genom-
förande, varaktighet och effektivitet.
c) De gör det faktiskt möjligt för medlemmarna att få det tekniska stöd
som behövs för att införa miljövänliga odlingsmetoder.
d) De ställer faktiskt till medlemmarnas förfogande de tekniska
hjälpmedel som behövs för lagring, förpackning och saluföring avprodukter samt säkerställer en kommersiell, bokföringsmässig och
budgetmässig förvaltning som lämpar sig för de uppgifter de åtagit
sig.
3. Medlemsstaterna kan även som producentorganisation enligt den
här förordningen erkänna andra producentorganisationer än de somanges i punkt 1 a och som existerade före den här förordningensikraftträdande och som är erkända producentorganisationer enligt
förordning (EEG) nr 1035/72 innan den här förordningen börjar tillä-
mpas.
När medlemsstaterna tillämpar första stycket och erkänner ovan
nämnda producentorganisationer skall de krav tillämpas som anges ipunkt 1, med undantag för punkt a, och om det är lämpligt, punkt C2, och i punkt 2.1996R2200 — SV — 31.01.2003 — 004.001 — 10
▼B
Artikel 12
1. Medlemsstaterna skall
a) efter det att ansökan och relevant underlag har lämnats in, besluta
om huruvida erkännande skall beviljas inom tre månader,
b) vid behov utföra regelbundna kontroller för att fastställa om pro-
ducentorganisationerna uppfyller villkoren för erkännande samtfastställa de sanktioner som skall tillämpas om organisationerna
inte uppfyller villkoren och vid behov besluta att återkalla erkän-
nandet,
c) inom två månader till kommissionen anmäla varje beslut om bevil-
jande av eller avslag på en ansökan om erkännande eller om
återkallelse av ett erkännande.
2. På vilket sätt och hur ofta medlemsstaterna skall lämna kommis-
sionen en rapport om producentorganisationernas verksamhet skallfastställas enligt förfarandet i artikel 46.
Kommissionen skall genom kontroller i enlighet med avdelning VI
säkerställa att bestämmelserna i artikel 11 och i punkt 1 b i den här
artikeln följs genom kontroller som utförs i enlighet med avdelning VI
och efter sådan kontroll i förekommande fall begära att medlemsstatenåterkallar erkännandet.
Artikel 13
1. De producentorganisationer som före den här förordningens
ikraftträdande har erkänts med stöd av förordning (EEG) nr 1035/72,
och som inte utan en övergångsperiod kan erkännas med stöd av artikel11 i den här förordningen, får fortsätta att verka inom ramen för avdel-ning IV under två år från och med den 1 januari 1997, om dessaorganisationer uppfyller kraven i berörda artiklar i förordning (EEG)nr 1035/72.
2. De två år som avses i punkt 1 skall utsträckas till fem år under
förutsättning att den berörda organisationen
a) på en fastställd dag före utgången av den period som avses i punkt 1
överlämnar en åtgärdsplan i syfte att erhålla ett erkännande ienlighet med bestämmelserna i artikel 11.2 till den medlemsstat
som skall bevilja eller avslå ansökan,
b) vid överlämnandet av åtgärdsplanen visar att den har inrättat en
driftsfond i enlighet med artikel 15,
c) förpliktar sig, att under sådant påföljdsansvar som medlemsstaten
skall fastställa, genomföra åtgärdsplanen före utgången av de femåren.
3. Den producentorganisation som, oavsett skäl eller tidpunkt, inte
längre uppfyller villkoren i punkt 2 skall förlora sin status som sådan
i enlighet med villkoren i artikel 12.1 b.
Första stycket skall dock tillämpas utan att det påverkar de individuella
rättigheter som en producentorganisation kan ha erhållit enligt medbestämmelserna i förordning (EEG) nr 1035/72.
Artikel 14
1. Nya producentgrupper, eller producentgrupper som inte har
erkänts i enlighet med förordning (EEG) nr 1035/72 före den här
förordningens ikraftträdande, får omfattas av en övergångsperiod på
högst fem år för att kunna uppfylla villkoren som avses i artikel 11.
I detta syfte skall de till medlemsstaten överlämna en plan för erkän-
nande i flera steg; godkännandet av planen inleder den tidsfrist på femår som avses i första stycket och har samma verkan som ett förhand-serkännande.1996R2200 — SV — 31.01.2003 — 004.001 — 11
▼M9
▼B
▼B
2. Medlemsstaterna får under de fem år som följer efter förhand-
serkännandet bevilja sådana producentgrupper som avses i punkt 1
a) stöd för att uppmuntra dem att konstituera sig och för att underlätta
deras administrativa verksamhet,
b) stöd, direkt eller genom förmedling av kreditinstitut, i form av
särskilda lån som är avsedda att täcka en del av de investeringar
som krävs för att uppnå erkännande och som i detta syfte anges i
den erkännandeplan som avses i punkt 1 andra stycket.
3. Det stöd som avses i punkt 2 skall ersättas av gemenskapen i
enlighet med artikel 52.2 och 52.3.
4. Innan medlemsstaten beviljar förhandserkännande skall den infor-
mera kommissionen om sin avsikt att göra det och de ekonomiska
följderna av detta.
5. Att en producentgrupp överlämnar en erkännandeplan till en
medlemsstat innebär för gruppens del att den förbinder sig att under-kasta sig nationella kontroller och gemenskapskontroller som utförs i
enlighet med avdelning VI, särskilt vad gäller korrekt förvaltning av
offentliga medel.
6. Medlemsstaterna skall fastställa de påföljder som skall tillämpas
på producentgrupper som inte uppfyller sina åtaganden.
7. De tillämpningsföreskrifter som antas enligt artikel 48 för att
genomföra den här artikeln skall innefatta bestämmelser som
säkerställer att det stöd som betalas till de portugisiska producentorga-nisationerna, uttryckt i procent av värdet av producentorganisationenssaluförda produktion, än det som följer av förordning (EEG) nr 746/93 (
1).
Artikel 15
1. På de villkor som anges i denna artikel skall ett ekonomiskt
gemenskapsstöd beviljas de producentorganisationer som inrättar endriftsfond.
Denna fond skall finansieras genom faktiska ekonomiska bidrag från
medlemsproducenterna som grundas på de kvantiteter eller det värdeav frukt och grönsaker som faktiskt saluförs på marknaden och genom
det ekonomiska stöd som avses i första stycket.
2. Den driftsfond som avses i punkt 1 är avsedd
a) att finansiera återtaganden från marknaden på de villkor som anges i
punkt 3,
b) att finansiera ett verksamhetsprogram som skall överlämnas till de
behöriga nationella myndigheterna och godkännas av dessa medtillämpning av artikel 16.1.
Denna fond får användas, helt eller delvis, till finansiering av den
åtgärdsplan som lagts fram av de producentorganisationer som avses i
artikel 13.
3. Utnyttjande av driftsfonden för att finansiera återtaganden från
marknaden får ske endast om ett verksamhetsprogram har godkänts avde behöriga nationella myndigheterna. Utnyttjandet får ske i någon
eller några av följande former:
a) Utbetalning av kompensation för återtagande för sådana produkter
som inte återfinns i bilaga II som motsvarar gällande normer, omsådana normer har fastställts med tillämpning av artikel 2.
b) Beviljande av ett tillägg till gemenskapens ersättning för återta-
gande.1996R2200 — SV — 31.01.2003 — 004.001 — 12
(1) Rådets förordning (EEG) nr 746/93 av den 17 mars 1993 om stöd i Portugal
till att bilda producentorganisationer och underlätta deras verksamhet enligt
förordningarna (EEG) nr 1035/72 och (EEG) nr 1360/78 (EGT nr L 77,
31.3.1993, s. 14).
▼B
Medlemsstaterna får fastställa en högsta nivå för kompensationen eller
tillägget; det tilläggsbelopp som fastställs på detta sätt får dockinte,sammantaget med gemenskapsersättningen för återtagande, överskrida
gränsen för det högsta återköpspris som gäller för regleringsåret 1995/
96 i enlighet med artikel 16.3 a, artiklarna 16 a och 16 b och artikel18.1 a första strecksatsen i förordning (EEG) nr 1035/72.
Den andel av driftsfonden som får användas till finansiering av återta-
gande får inte överskrida 60 % under det första året, 55 % under detandra året, 50 % under det tredje året, 45 % under det fjärde året,40 % under det femte året och 30 % från och med det sjätte året,räknat från den dag då de behöriga nationella myndigheterna
godkänner det första verksamhetsprogram som överlämnats av den
berörda producentorganisationen och godkänts av dessa myndigheter.
De gränser som avses i artikel 23.3, 23.4 och 23.5 skall tillämpas för
de återtaganden som avses ovan under a första stycket i denna punkt.
4. Det verksamhetsprogram som avses i punkt 2 b skall
a) avse flera av de mål som avses i artikel 11.1 b och andra mål, bl.a.
följande: att förbättra produkternas kvalitet, öka deras handelsvärde,främja konsumenternas intresse för produkterna, ta fram ett sorti-ment av ekologiska produkter, främja integrerad produktion ellerandra produktionsmetoder som tar hänsyn till miljön, minska återta-
gandena,
b) omfatta åtgärder som är avsedda att utveckla de sammanslutna
producenternas användning av miljövänlig teknik, både i fråga omodlingsmetoder och om hantering av använt material.
Med miljövänlig teknik menas framför allt sådan teknik som gör det
möjligt att uppnå målen i artikel 1 a-c i förordning (EEG) nr 2078/92 (
1),
c) innehålla en ekonomisk uppskattning av vilka tekniska hjälpmedel
och mänskliga resurser som krävs för att säkerställa kontroll av attde normer som avses i artikel 2, bestämmelserna om växtskydd samtbestämmelserna om högsta tillåtna restvärden iakttas.
5. Det ekonomiska stöd som avses i punkt 1 skall motsvara summan
av de ekonomiska bidrag som nämns i den punkten, och som faktiskt
betalats in, och skall begränsas till 50 % av beloppet för de utgiftersom verkställts med tillämpning av punkt 2.
Denna procentsats skall höjas till 60 % om ett verksamhetsprogram
eller en del av ett verksamhetsprogram läggs fram
a) av flera producentorganisationer i gemenskapen, med verksamhet i
skilda medlemsstater, för gränsöverskridande verksamhet, med
undantag av sådan verksamhet som avses i punkt 2 a, eller
b) av en eller flera producentorganisationer för verksamhet som skall
bedrivas över branschgränserna.
Taket för det ekonomiska stödet skall dock vara högst 4,1 % av värdet
av varje producentorganisations saluförda produktion.
6. I de områden i gemenskapen där producenternas organiserings-
grad är särskilt låg kan medlemsstaternas tillåtas att, på en välgrundadbegäran, ge producentorganisationer ett nationellt stöd som uppgår tillhögst hälften av producenternas finansiella bidrag. Detta är etttilläggsstöd till driftsfonden.1996R2200 — SV — 31.01.2003 — 004.001 — 13
(1) Rådets förordning (EG) nr 2078/92 av den 30 juni 1992 om produktions-
medel inom jordbruket som är förenliga med miljöskydds- och
naturvårdskraven (EGT nr L 215, 30.7.1992, s. 85). Förordningen senast
ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 2722/95 (EGT nr L 288,
1.12.1995, s. 35).▼M2
▼B
▼M4
▼M3
▼M3
För de medlemsstater där mindre än 15 % av frukt- och grönsakspro-
duktionen saluförs genom producentorganisationer och där frukt- ochgrönsaksproduktionen utgör minst 15 % av den totala jorbruksproduk-
tionen kan gemenskapen på medlemsstatens begäran delvis återbetala
det stöd som avses i första stycket.
Artikel 16
1. Det verksamhetsprogram som avses i artikel 15.2 b skall
överlämnas till de behöriga nationella myndigheterna som skallgodkänna eller avslå detta eller begära ändringar, med iakttagande avbestämmelserna i denna förordning.
Medlemsstaterna skall utarbeta nationella villkor för utarbetande av
anbudsvillkor i fråga om de åtgärder som avses i artikel 15.4 b. De
skall överlämna utkastet till dessa villkor till kommissionen som kanbegära ändringar inom en frist på tre månader om den konstaterar attutkastet inte gör det möjligt att uppnå de mål som fastställs iartikel 130r i fördraget och i gemenskapens åtgärdsprogram för miljön
och för en hållbar utveckling.
2. Senast före varje års utgång skall producentorganisationerna till
medlemsstaten anmäla den beräknade storleken på driftsfonden förpåföljande år och överlämna lämpligt underlag grundat på prognosernaför verksamhetsprogrammet, utgifterna för innevarande och eventuellt
föregående år och, om så är nödvändigt, på uppskattningar av produk-
tionskvantiteterna för nästa år. Medlemsstaten skall före den 1 januaripåföljande år underrätta producentorganisationen om den beräknadestorleken på det ekonomiska stödet i enlighet med de gränser somfastställs i artikel 15.5.
Det ekonomiska stödet skall betalas ut på grundval av utgifterna för de
åtgärder som avses i verksamhetsprogrammet. För samma åtgärder fårförskott beviljas mot att garanti eller säkerhet ställs.
I början av varje år och senast den 31 januari skall producentorganisa-
tionen meddela medlemsstaten det definitiva utgiftsbeloppet förföregående år och bifoga nödvändiga verifikationer för att kunna få
återstoden av det ekonomiska gemenskapsstödet.
3. En sammanslutning av producentorganisationer som erkänts av
den berörda medlemsstaten får i sina medlemsorganisationers ställeförvalta deras driftsfonder i enlighet med artikel 15.1 och utarbeta,genomföra och överlämna de verksamhetsprogram som avses i artikel
15.2 b. I sådana fall skall sammanslutningen vara mottagare av det
ekonomiska stödet och lämna de upplysningar som avses i punkt 2 iden här artikeln.
4. Verksamhetsprogrammet och dess finansiering genom å ena sidan
producenterna och producentorganisationerna och å andra sidan
gemenskapsfonder skall vara fleråriga och avse minst tre men högst
fem år.
5. Att en producentorganisation eller, med tillämpning av punkt 3,
en sammanslutning av producentorganisationer överlämnar ett verk-samhetsprogram till en medlemsstat innebär för organisationens eller
sammanslutningens del att den förbinder sig att underkasta sig nation-
ella kontroller och gemenskapskontroller i enlighet med avdelning VI,särskilt vad gäller en riktig förvaltning av allmänna medel.
Artikel 17
Om de allmänna styrmedlen för den gemensamma organisationen av
marknaden visar sig vara otillräckliga eller olämpliga för de produkter
i artikel 1.2 som har stor ekonomisk eller ekologisk, lokal eller regionalbetydelse, och som är utsatta för varaktiga svårigheter på gemenskaps-marknaden, särskilt på grund av en hård internationell konkurrens, fårsärskilda åtgärder för att öka konkurrenskraften och främja dessaprodukter beslutas i enlighet med förfarandet i artikel 46.1996R2200 — SV — 31.01.2003 — 004.001 — 14
▼B
▼B
Artikel 18
1. Om en producentorganisation eller en sammanslutning av pro-
ducentorganisationer med samma regler som är verksam i en viss
ekonomisk sektor i fråga om en produkt anses vara representativ för
produktionen och producenterna inom den sektorn, får den berördamedlemsstaten, på begäran av denna organisation eller sammanslut-ning, för de producenter som är etablerade inom denna sektor ochsom inte tillhör den organisationen eller sammanslutningen, göra
följande regler tvingande
a) de regler som avses i artikel 11.1 c 1,
b) de regler för återtagande som har antagits av den berörda organisa-
tionen eller sammanslutningen.
Detta skall ske under förutsättning att dessa regler— har gällt i minst ett regleringsår,
— anges i den uttömmande förteckningen i bilaga III,— är tvingande under högst tre regleringsår.
2. I denna artikel avses med ekonomisk sektor ett geografiskt
område som består av produktionsområden som gränsar till varandraeller ligger nära varandra och där produktions- och saluföringsvillkorenär enhetliga.
3. En producentorganisation eller sammanslutning av producentorga-
nisationer anses vara representativ i den mening som avses i punkt 1
om den omfattar minst två tredjedelar av producenterna i den ekono-miska sektor där den är verksam och omfattar minst två tredjedelar avproduktionen i den sektorn.
4. De regler som har gjorts tvingande för samtliga producenter i en
viss ekonomisk sektor
a) får inte påverka övriga producenter vare sig i medlemsstaten eller
inom övriga gemenskapen negativt,
b) skall, som inte annat följer av dessa regler, inte vara tillämpliga på
produkter som levereras för bearbetning inom ramen för ett avtal
som undertecknats före regleringsårets början, med undantag för deregler för kunskap om produktionen som anges i punkt 1 a,
c) får inte strida mot gällande gemenskapslagstiftning och gällande
nationell lagstiftning.
5. Medlemsstaterna skall utan dröjsmål till kommissionen överlämna
de regler som de har gjort tvingande för samtliga producenter i en vissekonomisk sektor. Dessa regler skall offentliggöras i C-utgåvan avEuropeiska gemenskapernas officiella tidning .
Kommissionen skall besluta att medlemsstaten skall upphäva den
utvidgning av reglerna som den beslutat i följande fall:
a) Om kommissionen konstaterar att utvidgningen medför att konkur-
rensen i fråga om en väsentlig andel av den inre marknaden blirutesluten, att den har en negativ inverkan på det fria handelsutbyteteller äventyrar de mål som anges i artikel 39 i fördraget.
b) Om kommissionen konstaterar att artikel 85.1 i fördraget är
tillämplig på det avtal, det beslut eller de samordnade förfarandensom utvidgningen grundar sig på. Det beslut som kommissionen
fattar med hänsyn till detta avtal, detta beslut eller detta samordnade
förfarande skall tillämpas först från och med dagen för detta konsta-terande.
c) Om kommissionen, efter de kontroller som utförts i efterhand i
enlighet med avdelning VI, konstaterar att bestämmelserna i dennaartikel inte följts.
6. Om punkt 1 tillämpas får den berörda medlemsstaten, om
underlag framläggs, besluta att producenter som inte är medlemmarskall betala organisationen, eller i förekommande fall sammanslut-1996R2200 — SV — 31.01.2003 — 004.001 — 15
▼B
ningen, den del av det ekonomiska bidrag som lämnas av de produ-
center som är medlemmar och som är avsedd att täcka
a) de administrativa kostnader som uppkommer genom tillämpning av
den ordning som avses i punkt 1,
b) kostnaderna för forskning, marknadsundersökningar och försäljning-
skampanjer som genomförs av organisationen eller
sammanslutningen och som gynnar hela produktionen i den berörda
sektorn.
7. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna en förteck-
ning över de ekonomiska sektorer som avses i punkt 2. Inom en
månad efter överlämnandet skall kommissionen godkänna förteck-ningen eller, efter samråd med den berörda medlemsstaten, besluta omde ändringar som denna bör göra i förteckningen. Den godkändaförteckningen skall offentliggöras i C-utgåvan av Europeiska gemens-
kapernas officiella tidning .
AVDELNING III
Branschorganisationer och branschavtal
Artikel 19
1. I denna förordning avses med erkända branschorganisationer ,
nedan kallade ”branschorganisationer”, varje juridisk person
a) som förenar företrädare för näringsverksamhet med anknytning till
produktion och/eller saluföring och/eller bearbetning av deprodukter som avses i artikel 1.2,
b) som har bildats på initiativ av samtliga eller några av de organisa-
tioner eller sammanslutningar som den består av,
c) som i en eller flera gemenskapsregioner bedriver flera av följande
verksamheter, med beaktande av konsumentintressena:
— Att förbättra kunskapen om och insynen i produktionen och
marknaden.
— Att bidra till att utsläppandet på marknaden av frukt och
grönsaker samordnas på ett bättre sätt, särskilt genom marknads-
undersökningar och marknadsstudier.
— Att utarbeta standardavtal som är förenliga med gemenskapens
regler.
— Att arbeta för en ökad uppskattning av frukt och grönsaker.
— Att skaffa fram upplysningar och undersökningar som behövs för
att inrikta produktionen på produkter som är bättre anpassade till
marknadens krav och konsumenternas smak och förväntningar,
särskilt i fråga om produkternas kvalitet och miljöskydd.
— Att främja forskning för att finna metoder som gör det möjligt
att begränsa användningen av växtskyddsmedel och andra
produktionselement och som säkerställer produktkvalitet och
mark- och vattenskydd.
— Att använda metoder och medel för att förbättra produkternas
kvalitet.
— Uppskattning och skydd av ekologiskt jordbruk och ursprungs-
och kvalitetsbeteckningar samt geografiska beteckningar.
— Att främja integrerad produktion eller andra produktionsmetoder
som tar hänsyn till miljön.
— Att, i fråga om de regler för produktion och saluföring som
anges i bilaga III, fastställa regler som är strängare än reglernain gemenskapens lagstiftning eller i nationell lagstiftning.
d) som har erkänts i enlighet med villkoren som anges i punkt 2.
2. Om medlemsstatens struktur berättigar till det får medlemssta-
terna som branschorganisation i denna förordnings mening erkänna deorganisationer som är etablerade inom deras territorium och som
ansöker härom, under förutsättning att
a) de bedriver sin verksamhet i en eller flera regioner inom detta terri-
torium,1996R2200 — SV — 31.01.2003 — 004.001 — 16
▼B
b) de representerar en väsentlig andel av produktionen och/eller
saluföringen och/eller bearbetningen av frukt och grönsaker och avbearbetade produkter av frukt och grönsaker i de berörda regionerna
och, i de fall då flera regioner berörs, har en längsta representativitet
i fråga om var och en av de branscher de representerar i var och enav de berörda regionerna,
c) de bedriver flera av de verksamheter som avses i punkt 1 c,
d) de inte själva bedriver vare sig produktions-, bearbetnings- eller
saluföringsverksamhet i fråga om frukt och grönsaker eller bearbe-tade produkter av frukt och grönsaker,
e) de inte utför sådan verksamhet som avses i artikel 20.3.
3. Före erkännandet skall medlemsstaterna till kommissionen anmäla
vilka branschorganisationer som har lämnat in ansökan om erkännande
med alla relevanta uppgifter om dessa organisationers representativitet
och om de olika verksamheter som dessa bedriver liksom alla andranödvändiga bedömningsgrunder.
Kommissionen kan framföra invändningar mot erkännandet inom två
månader räknat från mottagandet av en sådan anmälan.
4. Medlemsstaterna skall
a) besluta om erkännande skall beviljas inom tre månader från det att
ansökan åtföljd av fullständigt underlag lämnades in,
b) regelbundet kontrollera om branschorganisationerna uppfyller vill-
koren för erkännande, om villkoren inte iakttas fastställa de
påföljder som är tillämpliga på sådana organisationer och om
nödvändigt besluta att återkalla deras erkännande,
c) återkalla erkännandet om
i) villkoren för erkännandet, enligt denna förordning, inte längre är
uppfyllda,
ii) branschorganisationen bryter mot något av förbuden i artikel
20.3, utan att det påverkar tillämpningen av straffrättsliga
påföljder enligt den nationella lagstiftningen,
iii) branschorganisationen försummar den anmälningsskyldighet
som nämns i artikel 20.2,
d) inom två månader till kommissionen anmäla varje beslut att bevilja
eller avslå en ansökan om erkännande eller om återkallelse av etterkännande.
5. Reglerna för hur och hur ofta medlemsstaterna skall rapportera till
kommissionen om branschorganisationernas verksamhet skall fastställasenligt förfarandet i artikel 46.
Kommissionen skall säkerställa att bestämmelserna i punkt 2 och i
punkt 4 b följs genom kontroller som skall utföras i enlighet med
avdelning VI och får i förekommande fall, efter sådan kontroll, begära
att medlemsstaterna återkallar ett erkännande.
6. Ett erkännande innebär tillstånd att bedriva sådan verksamhet som
anges i punkt 1 c, på de villkor som anges i den här förordningen.
7. Kommissionen skall ombesörja offentliggörandet i C-utgåvan av
Europeiska gemenskapernas officiella tidning av de erkända branschor-
ganisationerna, med angivande av ekonomisk sektor ellerverksamhetsområde samt av de åtgärder som genomförs i enlighetmed artikel 21. Även återkallanden av erkännanden skall offentlig-
göras.
Artikel 20
1. Med avvikelse från artikel 1 i förordning nr 26 (
1) kan artikel 85.1
i fördraget inte tillämpas på de avtal, beslut och samordnade förfa-1996R2200 — SV — 31.01.2003 — 004.001 — 17
(1) Förordning nr 26 om tillämpning av vissa konkurrensregler på produktion av
handel med jordbruksprodukter (EGT nr 30, 20.4.1962, s. 993/62). Förord-
ningen ändrad genom förordning nr 49 (EGT nr 53, 1.7.1962, s. 1571/62).
▼B
randen som de erkända branschorganisationerna genomför för att
förverkliga de åtgärder som anges i artikel 19.1 c.
2. Punkt 1 är tillämplig endast om
— avtalen, besluten och de samordnade förfarandena anmälts till
kommissionen, och
— kommissionen inom två månader efter det att den har mottagit allt
det underlag som är nödvändigt för att göra en bedömning inte har
funnit att avtalen, besluten eller de samordnade förfarandena är
oförenliga med gemenskapens bestämmelser.
Avtalen, besluten och de samordnade förfarandena får inte träda i kraft
förrän denna period löpt ut.
3. Avtal, beslut och samordnade förfaranden skall under alla
omständigheter förklaras vara oförenliga med gemenskapensbestämmelser om de
— kan leda till någon form av uppdelning av marknaderna inom ge-
menskapen,
— kan medföra att den gemensamma organisationen av marknaden
störs,
— kan medföra en snedvridning av konkurrensen som inte är
nödvändig för att uppnå målen för den gemensamma jordbrukspo-litiksom branschåtgärderna syftar till,
— innebär ett fastställande av priser, utan att det påverkar branschor-
ganisationernas åtgärder i samband med tillämpningen av särskildabestämmelser i gemenskapslagstiftningen,
— kan innebära diskriminering eller sätta konkurrensen ur spel för en
betydande del av produkterna i fråga.
4. Om kommissionen, sedan den tvåmånadersperiod som anges i
punkt 2 första stycket andra strecksatsen löpt ut, finner att de villkorsom gäller för tillämpning av denna förordning inte har uppfyllts, skallden fatta ett beslut med innebörden att artikel 85.1 i fördraget ärtillämplig på det berörda avtalet, beslutet eller samordnade förfarandet.
Kommissionens beslut får inte träda i kraft före det datum då den
berörda branschorganisationen underrättas om beslutet, såvida inte
branschorganisationen har lämnat felaktiga uppgifter eller missbrukat
det undantag som anges i punkt 1.
5. Om fleråriga avtal ingås skall den föregående anmälningen för det
första året gälla för de följande åren av avtalet; kommissionen fåremellertid på de villkor som anges i punkt 4 när som helst på eget initi-ativ eller på begäran från någon medlemsstat avge ett yttrande omoförenlighet.
Artikel 21
1. Om en branschorganisation som är verksam i en eller flera
fastställda regioner i en medlemsstat i fråga om en viss produkt ansesvara representativ för produktionen och/eller saluföringen och/ellerbearbetningen av denna produkt får den berörda medlemsstaten på
begäran av denna organisation och under en begränsad tid föreskriva
att vissa avtal, beslut eller samordnade förfaranden som sluts inomramen för denna organisation skall vara tvingande för de aktörer, ävenenskilda aktörer, som bedriver verksamhet i den eller de berörda regio-nerna men inte är medlem av organisationen.
2. En branschorganisation skall anses vara representativ i den
mening som avses i punkt 1 om den omfattar minst två tredjedelar av
produktionen och/eller saluföringen och/eller bearbetningen av den
berörda produkten eller de berörda produkterna i den eller de aktuellaregionerna i en medlemsstat. Om en ansökan om utvidgning avreglerna omfattar flera regioner skall branschorganisationen ha en visslägsta representativitet för varje bransch som de representerar i var ochen av de berörda regionerna.1996R2200 — SV — 31.01.2003 — 004.001 — 18
▼B
3. För de regler i fråga om vilka utvidgning får begäras skall
följande gälla:
a) De får endast avse ett av följande områden:
— Kunskap om produktionen och den inre marknaden.
— Produktionsregler som är strängare än reglerna i gemenskapslag-
stiftningen respektive nationell lagstiftning.
— Utarbetande av standardkontrakt som är förenliga med gemens-
kapslagstiftningen.
— Regler om saluföring.
— Regler om miljöskydd.
— Åtgärder för att främja och öka uppskattningen av produktionen.— Åtgärder för att skydda ekologiskt jordbruk och ursprungs- och
kvalitetsbeteckningar och geografiska beteckningar.
De regler som avses i andra, fjärde och femte strecksatserna får inte
vara andra än de som återfinns i bilaga III.
b) De skall ha varit tillämpliga i minst ett regleringsår.
c) De får göras tvingande i längst tre år.
d) De får inte negativt påverka övriga aktörer i medlemsstaten eller
inom den övriga gemenskapen.
Artikel 22
1. Medlemsstaterna skall utan dröjsmål till kommissionen anmäla de
regler som de har gjort tvingande för alla aktörer i en eller flera
fastställda områden. Dessa regler skall offentliggöras i C-utgåvan av
Europeiska gemenskapernas officiella tidning .
Före ovan nämnda offentliggörande skall kommissionen upplysa den
kommitté som anges i artikel 45 om alla anmälningar om utvidgningav branschorganisationsavtal.
Kommissionen skall besluta att medlemsstaten skall upphäva den
utvidgning av reglerna som den beslutat, i de fall som avses i artikel
18.5 andra stycket.
2. Om reglerna utvidgas för en eller flera produkter, och om en eller
flera sådana verksamheter som avses i artikel 21.3 a och bedrivs av enerkänd branschorganisation är av allmänt ekonomiskt intresse för deekonomiska aktörer vilkas verksamhet är knuten till produkten ellerprodukterna, får den medlemsstat som har beviljat erkännandet beslutaatt de enskilda aktörer eller de grupper som inte är medlemmar i orga-
nisationen och drar nytta av denna verksamhet står i skuld till
organisationen med hela eller en del av de ekonomiska bidrag sommedlemmarna betalar, såvida dessa är avsedda att täcka omkostnadersom är en direkt följd av det aktuella handlandet.
AVDELNING IV
Om ordningen för intervention
Artikel 23
1. Producentorganisationerna eller sammanslutningar av dessa får, i
fråga om de produkter enligt artikel 1.2 som de fastställer, besluta att
inte saluföra dessa produkter från de medlemmarna i de kvantiteteroch under de perioder som de själva bestämmer.
2. Användningen av de produkter som återtas från marknaden enligt
punkt 1 skall fastställas av producentorganisationerna eller sammanslut-ningar av dessa på ett sådant sätt att den normala avsättningen avprodukten i fråga inte påverkas och att hänsyn tas till miljön, särskilt
till kvaliteten på vatten och landskap.
3. Vid tillämpning av punkt 1, i fråga om var och en av de
produkter som avses i bilaga II och som motsvarar normerna, skall pro-ducentorganisationerna eller sammanslutningar av dessa tillmedlemsproducenterna betala den gemenskapskompensation som anges1996R2200 — SV — 31.01.2003 — 004.001 — 19
▼M4
▼M4
i bilaga V. Avgiften skall endast erläggas avseende följande procent-
satser av de saluförda kvantiteterna:
— 5 % för citrusfrukter,
— 8,5 % för äpplen och päron,
— 10 % för övriga produkter.
Den begränsning som fastställs i första stycket skall tillämpas på den
kvantitet av varje produkt som saluförs, i enlighet med definitionen i
artikel 46, av enskilda medlemmar i den berörda producentorganisa-tionen eller, med tillämpning av artikel 11.1 c, i en annan organisation.
4. De begränsningar som fastställs i punkt 3 skall tillämpas från och
med regleringsåret 2002/2003. För regleringsåret 2001/2002 skallbegränsningarna vara 10 % för citrusfrukter, meloner och vattenme-
loner och 20 % för övriga produkter.
Punkt 3 andra stycket skall tillämpas på de fasta begränsningar som
fastställs i denna punkt.
5. De procentsatser som avses i punkterna 3 och 4 utgör ett medel-
värde under en treårsperiod med en årlig marginal för överskridande på3% .
Artikel 24
I fråga om de produkter som avses i bilaga II skall producentorga-
nisationerna tillämpa bestämmelserna i artikel 23 på de odlare som
inte är medlemmar i någon av de organisationer som avses i denna
förordning, på begäran av dessa odlare. Gemenskapens kompensationför återtagande skall dock nedsättas med 10 %. Det utbetalade beloppetskall, mot uppvisande av handlingar, beräknas med hänsyn tagen tillmedlemmarnas sammanlagda kostnader för återtagandet. Kompensa-tionen får inte beviljas för mer än de procentandelar av odlarnas
saluförda produktion som anges i artikel 23.3.
Artikel 25
Producentorganisationerna eller deras sammanslutningar skall meddela
de behöriga nationella myndigheterna samtliga uppgifter som avsertillämpningen av artiklarna 23 och 24 och i synnerhet de åtgärder somhar vidtagits för att säkerställa att hänsyn tas till miljön vid återta-gande, och dessa myndigheter skall vidarebefordra uppgifterna till
kommissionen.
Vilka uppgifter som skall meddelas skall vid behov fastställas i
enlighet med förfarandet i artikel 46.
Medlemsstaterna skall upprätta nationella villkor för utarbetande av
anbudsvillkor för miljövänliga återtagandemetoder. De skall överlämnasitt utkast till sådana villkor till kommissionen som får begäraändringar inom tre månader om den konstaterar att utkastet inte gör
det möjligt att uppnå de mål som fastställs i artikel 130r i fördraget
och i gemenskapens åtgärdsprogram för miljön och för en hållbarutveckling.
Artikel 26
Gemenskapens kompensation för återtagande utgörs av ett enhetsbe-
lopp som gäller för hela gemenskapen.
Artikel 27
1. Om marknaden för en produkt i bilaga II berörs eller kan komma
att beröras av allmänna och strukturella obalanser som ger eller kan ge
upphov till en alltför stor kvantitet för återtagande enligt artikel 23skall en interventionströskel fastställas i enlighet med förfarandet iartikel 46 före början av denna produkts regleringsår, och det finansiel-la ansvaret för överskridande, beräknat i förhållande till produkten och1996R2200 — SV — 31.01.2003 — 004.001 — 20
▼B
▼M4
▼B
▼B
på grundval av verkställda återtaganden under ett regleringsår eller en
motsvarande period eller på grundval av ett genomsnitt av verkställdainterventioner under flera regleringsår, skall åvila producenterna.
Ett överskridande av interventionströskeln skall få till följd att gemen-
skapens kompensation för återtagande minskas under följanderegleringsår. Denna minskning skall inte gälla regleringsåren därefter.
2. I enlighet med förfarandet i artikel 46 skall följande fastställas:
a) Följderna av ett överskridande av dessa trösklar för var och en av de
berörda produkterna.
b) Vid behov, den minskade gemenskapskompensationen för återta-
gande samt tillämpningsföreskrifter för den här artikeln.
3. Denna artikel skall tillämpas endast under de fem regleringsår
som följer efter det att den här förordningen trätt i kraft.
Artikel 28
1. Medlemsstaterna skall för varje marknadsdag under vart och ett
av de berörda regleringsåren meddela kommissionen de priser somnoteras på de representativa produktionsmarknaderna för vissaprodukter som definieras enligt sina kommersiella egenskaper, somsort eller typ, klass, storlek och förpackning.
2. Förteckningen över dessa marknader och över de produkter som
avses i punkt 1 liksom frågan om hur ofta uppgifterna skall lämnas inskall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 46.
Enligt punkt 1 skall de marknader i medlemsstaterna anses vara repre-
sentativa på vilka en betydande andel av den nationella produktionenav en bestämd produkt saluförs under hela regleringsåret eller under
en av de perioder som regleringsåret har indelats i.
Artikel 29
1. Medlemsstaterna skall utbetala den gemenskapskompensation för
återtagande som fastställs i artikel 26 till de producentorganisationereller sammanslutningar av dessa som har verkställt återtagandet på devillkor som anges i artiklarna 23 och 24 och som är kompensations-skyldiga gentemot sina medlemmar eller gentemot de odlare som inte
är medlemmar.
Utbetalningarna skall göras på de villkor som skall fastställas i enlighet
med förfarandet i artikel 46.
2. Gemenskapskompensation för återtagande skall betalas utan att
detta, i förekommande fall, påverkar de ekonomiska följderna av atten interventionströskel överskrids.
Den skall dessutom minskas med producentorganisationernas eller
deras sammanslutningars nettoinkomster från de produkter som återtasfrån marknaden.
3. Beviljande av gemenskapskompensation för återtagande, i fråga
om produkter som producentorganisationerna eller sammanslutningarav dessa inte kan använda för något av de ändamål som anges i artikel
30.1, skall vara betingat av att produkterna används för ett ändamål
som är förenligt med medlemsstatens instruktioner enligt de övrigabestämmelserna i artikel 30.
Artikel 30
1. De produkter som återtas från marknaden i enlighet med
bestämmelserna i artikel 23.1 och som inte sålts skall avsättas enligtföljande:
a) I fråga om samtliga produkter:
— Gratis utdelning till välgörenhetsorganisationer och välgören-
hetsstiftelser, som av medlemsstaterna godkänts för dettaändamål, i deras verksamhet för att hjälpa personer som enligt1996R2200 — SV — 31.01.2003 — 004.001 — 21
▼B
nationell lagstiftning har rätt till offentligt understöd på grund av
bristande resurser för sitt uppehälle.
— Gratis utdelning till fängelser och feriekolonier samt till sjukhus
och ålderdomshem som utsetts av medlemsstaterna, varvid dessavidtar nödvändiga åtgärder för att se till att de utdelade kvantite-
terna läggs till de kvantiteter som normalt köps in av dessa
inrättningar.
— Gratis utdelning utanför gemenskapen genom förmedling av
välgörenhetsorganisationer som av medlemsstaterna godkäntsför detta ändamål till förmån för nödlidande befolkningar i tredjeland.
I andra hand:
— Användning till andra ändamål än livsmedel.
— Användning som djurfoder, antingen i färskform eller efter
bearbetning i djurfoderindustrin.
b) I fråga om frukt, gratis utdelning till skolbarn utöver måltiderna i
skolmatsalar samt till elever vid skolor utan bespisning.
c) I fråga om äpplen, päron, persikor och nektariner, bearbetning till
alkohol med en styrka som överstiger 80 volymprocent och somerhålls direkt genom destillation av produkten.
d) I fråga om samtliga produkter skall vissa kategorier överlämnas till
bearbetningsindustrin, förutsatt att ingen snedvridning av konkur-rensen uppstår för de berörda industrierna inom gemenskapen ellerför importerade produkter. Genomförandet av denna bestämmelseskall beslutas i enlighet med förfarandet i artikel 46.
2. Om inte något av de ändamål som anges i punkt 1 kan utnyttjas
kan de återtagna produkterna komposteras eller genomgå biologiskanedbrytningsprocesser som har godkänts av den berörda medlems-staten.
3. Den verksamhet med gratis utdelning som avses i punkt 1 a
första, andra och tredje strecksatserna och punkt 1 b skall organiserasav berörda producentorganisationer under medlemsstaternas överinse-
ende.
I fråga om gratis utdelning av frukt till skolbarn får dock kommis-
sionen, i samband med forskning och marknadsföring, ta initiativ tilloch ansvara för lokala pilotåtgärder.
4. Medlemsstaterna skall bidra till etableringen av kontakter mellan
producentorganisationerna och de välgörenhetsorganisationer ellervälgörenhetsorgan som kan vara intresserade av att använda produkter
som återtagits från marknaden inom deras territorium för någon av de
former för gratis utdelning som avses i punkt 1 a och b.
5. Överlämnande av produkter till djurforderindustrin (SIC! djurfo-
derindustrin) skall ske enligt det förfarande som är lämpligast av detorgan som den berörda medlemsstaten utser.
Den destillation som avses i punkt 1 c skall genomförs av destillations-
industrin antingen för egen del eller på uppdrag av det organ som den
berörda medlemsstaten utser. I båda fallen skall transaktionen genom-
föras av ovan nämnda organ enligt det förfarande som bäst lämpar sig.
6. På de villkor som skall fastställas i enlighet med förfarandet i
artikel 46 skall gemenskapen betala kostnaderna för transport, sorteringoch förpackning i samband med den gratisutdelning som avses i punkt1.
7. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel, särskilt när det gäller
kostnadsfri distribution och överlåtelse av återtagna produkter samt föratt undvika att destillation av återtagna produkter orsakar störningar påalkoholmarknaden, skall fastställas i enlighet med förfarandet iartikel 46.1996R2200 — SV — 31.01.2003 — 004.001 — 22
▼M2
▼B
▼B
AVDELNING V
Ordningen för handel med tredje land
Artikel 31
1. All import till gemenskapen eller export från denna av de
produkter som avses i artikel 1.2 får underkastas krav på uppvisandeav en import- eller exportlicens.
Licensen skall utfärdas av medlemsstaterna till alla berörda som
ansöker härom, oavsett var inom gemenskapen de är etablerade, utan
att detta påverkar tillämpningsföreskrifterna för artiklarna 36 och 37.
Licensen skall gälla inom hela gemenskapen. Utfärdandet av dessa
licenser får underkastas krav på att en säkerhet ställs för att garantera
att importen eller exporten äger rum under licensens giltighetstid;
säkerheten skall, utom i fall av force majeure, innehållas helt ellerdelvis om importen eller exporten inte genomförs inom den tiden ellerendast genomförs till viss del.
2. Import- och exportlicensernas giltighetstid och övriga tillämp-
ningsföreskrifter för denna artikel skall fastställas i enlighet medförfarandet i artikel 46.
Artikel 32
1. Om inte annat följer av denna förordning skall tullsatserna i den
gemensamma tulltaxan tillämpas på de produkter som avses i artikel1.2.
2. Om tillämpningen av tullsatsen i den gemensamma tulltaxan
beror på ingångspriset på det importerade partiet skall riktigheten avdetta pris kontrolleras med hjälp av ett schablonvärde för importen,som skall fastställas av kommissionen, för varje ursprungsland och för
varje produkt, på grundval av det vägda genomsnittet av priserna för de
berörda produkterna på de representativa importmarknaderna imedlemsstaterna eller, i förekommande fall, på andra marknader.
Särskilda bestämmelser kan dock komma att antas i enlighet med förfa-
randet i artikel 46 i syfte att kontrollera ingångspriset på import av
produkter som huvudsakligen är avsedda för bearbetning.
3. Om det deklarerade ingångspriset för det berörda partiet är högre
än schablonvärdet för import, ökat med en marginal som fastställts i
enlighet med punkt 5 och som inte får överskrida schablonvärdet med
mer än 10 %, skall det krävas att en säkerhet ställs som motsvarar deimporttullar som fastställts på grundval av schablonvärdet för import.
4. Om ingångspriset för det berörda partiet inte deklareras vid
förtullningen skall tillämpningen av tullsatserna i den gemensammatulltaxan bero på schablonvärdet för import eller, på de villkor somskall fastställas i enlighet med punkt 5, med tillämpning av relevantabestämmelser i tullagstiftningen.
5. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall fastställas i
enlighet med förfarandet i artikel 46.
Artikel 33
1. I syfte att undvika eller stävja de skadliga effekter på gemen-
skapsmarknaden som kan följa av import av vissa av de produktersom avses i artikel 1.2 skall import av en eller flera av dessa produkter,förutom den tullsats som anges i den gemensamma tulltaxan, beläggas
med en tilläggsimporttull, om de villkor som följer av artikel 5 i det
jordbruksavtal (
1) som har slutits inom ramen för de multilaterala
handelsförhandlingarna i Uruguayrundan är uppfyllda, med undantagav de fall då importen inte riskerar att orsaka störningar på gemen-skapsmarknaden eller om effekterna skulle bli orimliga i förhållandetill det avsedda syftet.1996R2200 — SV — 31.01.2003 — 004.001 — 23
(1) EGT nr L 336, 23.12.1994, s. 22.
▼B
2. De aktiveringspriser som medför att en tilläggsimporttull får tas
ut skall vara de som gemenskapen anmäler till Världshandelsorganisa-tionen.
De kvantiteter som skall överskridas för att en tilläggsimporttull skall
få tas ut skall fastställas särskilt på grundval av importen till gemenska-pen under de tre år som föregår det år under vilket de skadliga effektersom avses i punkt 1 uppstår eller riskerar att uppstå.
3. De importpriser som skall beaktas vid uttagandet av en tilläggs-
importtull skall fastställas på grundval av cif-importpriset för denberörda försändelsen.
I detta syfte skall cif-importpriset kontrolleras på grundval av de repre-
sentativa priserna på den berörda produkten på världsmarknaden ellerpå den importmarknad i gemenskapen som produkten är avsedd för.
4. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall fastställas i
enlighet med förfarandet i artikel 46. Dessa föreskrifter skall särskilt
avse
a) de produkter på vilka tilläggsimporttullar skall tillämpas enligt vill-
koren i artikel 5 i det jordbruksavtal som avses i punkt 1 i den här
artikeln,
b) övriga kriterier som är nödvändiga för att säkerställa att punkt 1
tillämpas i överensstämmelse med artikel 5 i det nämnda avtalet.
Artikel 34
1. Tullkvoter för de produkter som avses i artikel 1.2 enligt de avtal
som har slutits inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna
i Uruguayrundan skall öppnas och förvaltas enligt de föreskrifter som
skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 46.
2. Förvaltningen av tullkvoterna får ske med tillämpning av någon
av följande metoder eller en kombination av dessa:
a) En metod baserad på kronologisk ordning efter tidpunkten då ansök-
ningarna lämnades in (enligt principen ”först till kvarn får förstmala”).
b) En metod med fördelning i förhållande till de kvantiteter som
ansökningarna gällde vid tidpunkten då ansökningarna lämnades in(enligt metoden ”samtidig granskning”).
c) En metod där hänsyn tas till traditionella handelsförbindelser (enligt
metoden ”stamgäster/nyanlända”).
Andra lämpliga metoder får fastställas. Metoderna skall undvika all
diskriminering av berörda aktörer.
3. Förvaltningsmetoden skall, när det visar sig lämpligt, beakta ge-
menskapsmarknadens försörjningsbehov och nödvändigheten av att
bevara jämvikten på denna, samtidigt som den kan vägledas av tidigare
tillämpade metoder för de tullkvoter som motsvarar dem som avses ipunkt 1, utan att detta påverkar tillämpningen av de tullar som följerav de avtal som har slutits inom ramen för handelsförhandlingarna iUruguayrundan.
4. I de föreskrifter som avses i punkt 1 fastställs att öppnandet av
tullkvoter skall ske på årsbasis och, om så är nödvändigt, fördelas pålämpligt sätt över tiden, anges den tillämpliga förvaltningsmetoden iförekommande fall
a) bestämmelser som garanterar produktens art, avsändningsort och
ursprung,
b) bestämmelser för erkännandet av det dokument som gör det möjligt
att kontrollera de garantier som avses i a, och
c) leveransvillkor samt importlicensernas giltighetstid.
Artikel 35
1. I den utsträckning det är nödvändigt för att möjliggöra ekono-
miskt betydande export av de produkter som avses i artikel 1.2, på1996R2200 — SV — 31.01.2003 — 004.001 — 24
▼B
grundval av priserna på dessa produkter inom den internationella
handeln och inom de gränser som följer av de avtal som har slutits ienlighet med artikel 228 i fördraget, får skillnaden mellan dessa priser
och de priser som gäller inom gemenskapen täckas genom ett export-
bidrag.
2. Beträffande tilldelningen av de kvantiteter som får exporteras
med bidrag skall den metod fastställas som
a) är bäst anpassad för produktens beskaffenhet och förhållandena på
marknaden i fråga, och som medger en så effektiv användning sommöjligt av tillgängliga resurser och som tar hänsyn till effektiviteten
och exportstrukturen i gemenskapen, utan att medföra särbehandling
mellan små och stora aktörer,
b) från administrativ synpunkt är minst betungande för aktörerna med
hänsyn till förvaltningskraven,
c) undviker varje form av särbehandling av de berörda aktörerna.
3. Bidraget skall vara detsamma inom hela gemenskapen.Om förhållandena inom den internationella handeln eller särskilda krav
på vissa marknader gör det nödvändigt får exportbidraget för enbestämd produkt differentieras i förhållande till produktens destination.
Bidragen skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 46. Detta
skall ske regelbundet eller genom ett anbudsförfarande.
De bidrag som fastställs regelbundet får, om så är nödvändigt, ändras
under perioden av kommissionen på begäran av en medlemsstat ellerpå eget initiativ.
4. När exportbidragen fastställs skall följande beaktas:
a) Situationen och den troliga utvecklingen när det gäller
— priserna och tillgången på frukt och grönsaker på gemenskaps-
marknaden,
— priserna inom internationell handel.
b) Kostnader för saluföring och längsta transportkostnader från gemen-
skapens marknader till hamnar eller andra exportplatser inom
gemenskapen samt kostnader för tillträde till bestämmelseländerna.
c) Den ekonomiska betydelsen av den planerade exporten.
d) De gränser som följer av de avtal som slutits i enlighet med artikel
228 i fördraget.
5. De priser som gäller på gemenskapsmarknaden som avses i punkt
1 skall fastställas med hänsyn till de priser som visar sig vara mestgynnsamma i exportsyfte.
De priser som gäller inom den internationella handeln som avses i
punkt 1 skall fastställas med hänsyn till
a) de priser som noters på marknaderna i tredje land,
b) de priser som är mest gynnsamma vid import från tredje land och
som tas ut i de tredje länder som är bestämmelseländer,
c) konstaterade produktionspriser i exporterande tredje länder,
d) anbudspriserna fritt gemenskapens gräns.
6. Exportbidrag skall beviljas endast på begäran och mot uppvisande
av vederbörlig exportlicens.
7. Bidragsbeloppet skall vara det som gäller den dag då ansökan om
exportlicens lämnas in och, i fråga om differentierat bidrag, det som
gäller den dagen
a) för den destination som anges i licensen, eller
b) för den verkliga destinationen om denna är en annan än den som
anges i licensen. I sådana fall får det tillämpliga beloppet inte1996R2200 — SV — 31.01.2003 — 004.001 — 25
▼M4
▼B
▼B
överskrida det belopp som är tillämpligt för den destination som
anges i licensen.
I syfte att förhindra missbrukav den flexibilitet som avses i denna
punkt får lämpliga åtgärder vidtas.
8. I enlighet med förfarandet i artikel 46 får undantag göras från
punkterna 6 och 7 när det gäller de produkter som avses i artikel 1.2och som omfattas av bidrag inom ramen för åtgärder avseende livsme-delsbistånd.
9. Exportbidraget skall utbetalas vid uppvisande av bevis för
följande:
— Produkterna har exporterats från gemenskapen,
— Produkterna har sitt ursprung i gemenskapen.
— Vid differentierat exportbidrag, att produkterna har nått den destina-
tion som anges på exportlicensen eller en annan destination förvilken exportbidrag har fastställts, utan att detta påverkar tillämp-ningen av punkt 7 b. Undantag från denna bestämmelse får dockfastställas i enlighet med förfarandet i artikel 46, förutsatt att detfastställs villkor för att motsvarande garantier lämnas.
10. Iakttagande av de kvantitetsbegränsningar som följer av de avtal
som har slutits i enlighet med artikel 228 i fördraget skall säkerställaspå grundval av exportlicenser som utfärdas för däri angivna referenspe-
rioder och som är tillämpliga på de berörda produkterna.
Vad gäller iakttagande av de skyldigheter som följer av de avtal som
har slutits inom ramen för handelsförhandlingarna i Uruguayrundanskall exportlicensernas giltighet inte påverkas av att en referensperiod
upphör.
11. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel, inbegripet
bestämmelser om omfördelning av kvantiteter som får exporteras och
som inte har tilldelats eller utnyttjats, skall fastställas i enlighet med
förfarandet i artikel 46.
Artikel 36
1. Om inte annat föreskrivs i denna förordning eller fastställs enligt
en bestämmelse i denna skall det vid import från tredje land av deprodukter som avses i artikel 1.2 vara förbjudet att
— ta ut en avgift som har motsvarande verkan som tull,
— tillämpa kvantitativa restriktioner eller åtgärder med motsvarande
verkan.
2. De allmänna bestämmelserna för tolkningen av den kombinerade
nomenklaturen och de särskilda tillämpningsföreskrifterna för dennaskall tillämpas på klassificeringen av de produkter som omfattas av
denna förordning. Den tullnomenklatur som följer av tillämpningen av
denna förordning skall anges i den gemensamma tulltaxan.
Artikel 37
1. Lämpliga åtgärder får tillämpas på handelsförbindelserna med
tredje land om marknaden inom gemenskapen för en eller flera av deprodukter som avses i artikel 1.2 utsätts för eller riskerar att utsättasför allvarliga störningar till följd av importen eller exporten vilka kanäventyra målen i artikel 39 i fördraget.
Dessa åtgärder får tillämpas endast till dess störningen eller hotet om
störning har upphört eller till dess de återtagna eller sålda kvantiteternahar minskat väsentligt.
Rådet skall på förslag av kommissionen och i enlighet med
omröstningsförfarandet i artikel 43.2 i fördraget anta allmänna reglerför tillämpningen av denna punkt och fastställa i vilka fall och inomvilka gränser medlemsstaterna får vidta skyddsåtgärder.
2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår skall kommis-
sionen, på begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ, beslutaom nödvändiga åtgärder som skall meddelas medlemsstaterna och som1996R2200 — SV — 31.01.2003 — 004.001 — 26
▼B
skall vara direkt tillämpliga. Om kommissionen mottar en begäran från
en medlemsstat skall den fatta beslut i frågan inom tre arbetsdagar eftermottagandet av denna begäran.
3. Varje medlemsstat får hänskjuta kommissionens beslut till rådet
inom tre arbetsdagar efter det att beslutet meddelades. Rådet skallsammanträda genast. Det får med kvalificerad majoritet bekräfta,
ändra eller upphäva åtgärden i fråga.
4. Bestämmelserna i denna artikel skall tillämpas med iakttagande
av de skyldigheter som följer av de internationella avtal som har slutits
i enlighet med artikel 228.2 i fördraget.
AVDELNING VI
Tillsyn på nations- och gemenskapsnivå
Artikel 38
1. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att
säkerställa att gemenskapsbestämmelserna för marknaden för frukt ochgrönsaker följs, särskilt på de områden som avses i bilaga IV.
2. När det är lämpligt att utföra stickprovskontroller skall medlems-
staterna genom kontrollernas art och frekvens samt på grundval av enriskanalys säkerställa att dessa är avpassade för den kontrolleradeåtgärden och för hela deras territorium och står i förhållande till denproduktvolym inom frukt- och grönsakssektorn som saluförs eller
innehas i avsikt att saluföras.
Mottagarna av allmänna medel skall omfattas av systematiska
kontroller utan att detta påverkar genomförandet av sådana kontroller
på andra områden.
3. Kommissionen och medlemsstaterna skall övervaka att de
behöriga instanserna förfogar över tillräckligt många anställda, vilkaskvalifikationer och erfarenhet lämpar sig för att utföra kontroller effek-
tivt, särskilt på de områden som avses i bilaga IV.
Artikel 39
1. Utan att det påverkar de kontroller som utförs av nationella
myndigheter enligt artikel 38 får kommissionen i samarbete med debehöriga organen i den berörda medlemsstaten utföra, eller be enmedlemsstat utföra, kontroller på platsen i syfte att säkerställa enenhetlig tillämpning av gemenskapsbestämmelserna för marknaden förfrukt och grönsaker, särskilt på de områden som avses i bilaga IV.
2. Kommissionen skall på förhand skriftligen underrätta den berörda
medlemsstaten om föremålet för, syftet med och platsen för de plane-rade kontrollerna, dagen då dessa inleds samt kontrollanternas namn
och befattning.
Artikel 40
1. I syfte att genomföra bestämmelserna i artikel 39 skall ett särskilt
tillsynsorgan för marknaden för frukt och grönsaker inrättas vilket skallbestå av anställda vid kommissionen som har de tekniska kunskaper, dekvalifikationer och den erfarenhet som lämpar sig för dessa uppdragsamt eventuellt av anställda som utses på begäran av kommissionenoch med samtycke från den berörda medlemsstaten bland de anställda
som avses i artikel 38.3.
2. Under kommissionens ledning skall det särskilda tillsynsorganet
utföra följande uppdrag:
a) Delta i de kontroller som planeras och utförs av de behöriga
myndigheterna i medlemsstaterna.
b) På kommissionens initiativ utföra de kontroller som avses i artikel
39 vid vilka anställda från den berörda medlemsstaten anmodas attdelta.1996R2200 — SV — 31.01.2003 — 004.001 — 27
▼B
c) Utvärdera de nationella kontroller som genomförs, de förfaranden
som används och de resultat som uppnås.
d) Informera sig om samtliga åtgärder som genom lagstiftning eller på
annat sätt vidtas av de behöriga myndigheterna i syfte att förbättraiakttagandet av gemenskapsbestämmelserna om marknaden för frukt
och grönsaker.
e) Utveckla samarbetet och informationsutbytet mellan medlemssta-
ternas organ i syfte att bidra till en enhetlig tillämpning av
gemenskapsbestämmelserna för marknaden för frukt och grönsakeroch att underlätta rörligheten för de berörda produkterna inom densektorn.
3. I fråga om de kontroller som skall utföras enligt punkt 2 b skall
kommissionen i god tid före genomförandet informera det behöriga
organet i den medlemsstat inom vars territorium kontrollerna skallutföras.
4. Kommissionen skall själv bestämma var dessa kontroller skall
genomföras och skall i samarbete med de berörda medlemsstaterna
fastställa de praktiska bestämmelserna för detta.
Artikel 41
1. Kontrollerna enligt artikel 40.2 b skall utföras i enlighet med
bestämmelserna i artikel 9.2 i förordning (EEG) nr 729/70.
Kommissionens kontrollanter skall under sina kontroller uppföra sig på
ett sätt som är förenligt med sedvanlig yrkespraxis i den berördamedlemsstaten och skall vara ålagda tystnadsplikt.
2. Kommissionen skall etablera lämpliga kontakter med de behöriga
organen i medlemsstaterna i syfte att gemensamt utarbeta kontrollpro-
gram. Medlemsstaterna skall samarbeta med kommissionen för attunderlätta för denna att fullgöra denna uppgift.
3. Kommissionen skall till det behöriga organet i den berörda
medlemsstaten så snart som möjligt meddela resultaten av de uppdrag
som har utförts av kontrollanterna. Detta meddelande skall innehålla enredogörelse för eventuella svårigheter och konstaterade överträdelsermot bestämmelserna om marknaderna för frukt och grönsaker.
4. Den berörda medlemsstaten skall så snart som möjligt meddela
kommissionen vilka åtgärder som den har vidtagit för att de konstate-
rade svårigheterna eller överträdelserna skall upphöra.
Artikel 42
Alla de oegentligheter som konstateras vid kontroller som kan få
ekonomiska följder för EUGFJ:s garantidel skall behandlas enligt
bestämmelserna i förordning (EEG) nr 595/91 (
1). Den medlemsstat på
vars territorium oegentligheten har konstaterats skall avge en sådanförklaring som föreskrivs i artikel 3 i denna förordning.
Brister i tillämpningen av gemenskapsreglerna i en medlemsstat som
konstateras vid kommissionens kontroller och som kan få ekonomiska
följder för EUGFJ:s garantisektion skall behandlas i enlighet medbestämmelserna i artikel 5.2 c i förordning (EEG) nr 729/70.1996R2200 — SV — 31.01.2003 — 004.001 — 28
(1) Rådets förordning (EEG) nr 595/91 av den 4 mars 1991 om oriktigheter och
återvinning av belopp som felaktigt har utbetalats i samband med finansier-
ingen av den gemensamma jordbrukspolitiken och om organisationen av ett
informationssystem på detta område (EGT nr L 67, 14.3.1991, s. 11).
▼B
AVDELNING VII
Allmänna bestämmelser
Artikel 43
Om inte annat följer av denna förordning skall bestämmelserna i artik-
larna 92, 93 och 94 i fördraget tillämpas på produktion av och handelmed de produkter som anges i artikel 1.
Artikel 44
1. Medlemsstaterna och kommissionen skall meddela varandra de
uppgifter som är nödvändiga för att tillämpa denna förordning. Dessa
uppgifter skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 46. Enligt
samma förfarande skall bestämmelserna för meddelande och spridningav dessa uppgifter fastställas.
2. De uppgifter som avses i punkt 1 skall minst omfatta upplys-
ningar om odlad areal och om de kvantiteter som skördas, saluförs
eller inte bjuds ut till försäljning i enlighet med artikel 23.
Dessa uppgifter skall samlas in
— av producentorganisationerna när det gäller dessas medlemmar om
inte annat föreskrivs i artiklarna 11 och 19,
— av de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna när det gäller
producenter som inte är medlemmar i någon av de organisationersom avses i denna förordning. Den berörda medlemsstaten kan helteller delvis överlåta denna uppgift till en eller flera producentorga-nisationer.
3. Medlemsstaterna skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att
säkerställa att de uppgifter som avses i punkt 2 samlas in, att de är
riktiga, att de behandlas statistiskt och att de regelbundet rapporterastill kommissionen. De skall föreskriva påföljder i händelse av oberätti-gade förseningar eller systematiska försummelser när det gäller attfullgöra uppgifterna i fråga. De skall informera kommissionen om
dessa åtgärder.
4. Kommissionen skall regelbundet på lämpligaste sätt till medlems-
staterna rapportera de uppgifter som avses i punkt 1 samt de slutsatsersom den drar av dessa uppgifter. Tillämpningsföreskrifterna skall antasenligt förfarandet i artikel 46.
Artikel 46
1. Kommissionen skall biträdas av en kommitté, Förvaltningskom-
mittén för färsk frukt och färska grönsaker nedan kallad kommittén,
som skall bestå av företrädare för medlemsstaterna och ha kommission-
ens företrädare som ordförande.
2. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 4 och 7 i beslut
1999/468/EG tillämpas.
3. Den tid som avses i artikel 4.3 i beslut 1999/468/EG skall vara en
månad.
4. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.
Artikel 47
Kommittén får behandla varje annan fråga som dess ordförande,
antingen på eget initiativ eller på begäran av företrädaren för en
medlemsstat, hänskjuter till den.
Artikel 48
Administrativa påföljder, ekonomiska eller av annan typ, skall
fastställas enligt förfarandet i artikel 46 allt efter behovet inom respek-tive sektor.1996R2200 — SV — 31.01.2003 — 004.001 — 29
▼M4
▼B
▼B
Artikel 49
Denna förordning skall tillämpas på ett sådant sätt att vederbörlig
hänsyn samtidigt tas till de mål som anges i artiklarna 39 och 110 ifördraget.
Artikel 50
Medlemsstaterna skall vidta alla åtgärder som krävs för att beivra
överträdelser av bestämmelserna i denna förordning och för att
förebygga och hindra bedrägerier.
Artikel 51
När medlemsstaterna antar bestämmelser i lagar och andra författningar
för att tillämpa eller med tillämpning av denna förordning skall deunderrätta kommissionen om detta senast en månad efter antagandet.Det samma gäller för ändringar av dessa bestämmelser.
Artikel 52
1. Utgifter i samband med utbetalning av gemenskapens kompensa-
tion för återtagande och för gemenskapens finanisering av driftsfonden,
särskilda åtgärder enligt artikel 17 och artiklarna 53-55 samtkontrollåtgärder med hjälp av experter från medlemsstaterna, vilka harställts till kommissionens förfogande i enlighet med artikel 40.1, skallanses vara interventionsåtgärder avsedda att stabilisera jordbruksmark-naderna i enlighet med artikel 1.2 b i ►
C2förordning (EG) nr 1258/
1999 (1).◄
2. Utgifter i samband med det stöd som medlemsstaterna beviljar i
enlighet med artikel 14 och artikel 15.6 andra stycket skall anses vara
interventionsåtgärder avsedda att stabilisera jordbruksmarknaderna
enligt artikel 1.2 b i ►C2förordning (EG) nr 1258/1999. ◄Dessa
utgifter skall berättiga till medfinansiering från gemenskapen.
3. Kommissionen skall i enlighet med förfarandet i artikel 46 anta
tillämpningsföreskrifter för punkt 2 i denna artikel.
4. Bestämmelserna i avdelning VI skall tillämpas utan att det
påverkar tillämpningen av rådets förordning (EEG) nr 4045/89 av den
21 december 1989 om medlemsstaterna granskning av de transaktionersom utgör en del av systemet för finansiering genom garantisektionenvid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket och omupphävande av direktiv 77/435/EEG (
2).
Artikel 53
De rättigheter som producentorganisationerna före denna förordnings
ikraftträdande har fått i enlighet med artikel 14 och avdelning IIa i
förordning nr 1035/72 skall vara oförändrade tills de upphör att gälla.
Artikel 55
För de hasselnötter som skördas under regleringsåret 2001/2002 skall
ett stöd på 15 euro/100 kg beviljas de producentorganisationer som
erkänns enligt förordning (EEG) nr 1035/72 eller enligt den här förord-ningen och som genomför en plan för förbättring av kvalitet enligtartikel 14d i förordning (EEG) nr 1035/72 eller ett verksamhetsprogramenligt artikel 15 och som inte erhåller stöd enligt artiklarna 1 och 2 iförordning (EG) nr 545/2002.1996R2200 — SV — 31.01.2003 — 004.001 — 30
(1) EGT L 160, 26.6.1999, s. 103.
(2) EGT L 388, 30.12.1989, s. 17. Förordningen senast ändrad genom förord-
ning (EG) nr 1637/98 (EGT L 338, 28.12.1994, s. 16).▼M3
▼B
▼M5
▼M8
▼B
Artikel 56
Senast den 31 december 2000 skall kommissionen till rådet överlämna
en rapport om hur denna förordning fungerar, samt vid behov
framlägga lämpliga förslag.
Artikel 57
Om åtgärder blir nödvändiga för att underlätta övergången från den
gamla ordningen till den som fastställs genom denna förordning skall
dessa åtgärder antas i enlighet med förfarandet i artikel 46.
Artikel 58
1. Denna förordning träder i kraft på dagen för dess offentliggörande
iEuropeiska gemenskapernas officiella tidning .
Den skall tillämpas från och med den 1 januari 1997. Avdelning IV är
dock, för var och en av ►C1de produkter som upptas i bilaga II, ◄
endast tillämplig för produkter som upptas i bilaga I från och medbörjan av regleringsåret 1997/1998.
2. Förordningarna (EEG) nr 1035/72, nr 3285/83, nr 1319/85, nr
2240/88, nr 1121/89 och nr 1198/90 skall upphöra att gälla med verkan
från den dag då motsvarande bestämmelser i den här förordningenbörjar tillämpas.
Hänvisningar till de upphävda förordningarna skall ses som hänvis-
ningar till den här förordningen och skall läsas enligtjämförelsetabellen i bilaga VI.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.1996R2200 — SV — 31.01.2003 — 004.001 — 31
▼B
BILAGA I
Produkter som är avsedda att levereras i färskt tillstånd till konsumenten
och som underkastas normer
Aprikoser
Citrusfrukter
Sötmandel
KronärtskockorSparris
Avocado
AuberginerVitlökMorötter
Rotselleri
KörsbärWitloofcikoria
Blomkål
HuvudkålBrysselkålGurkor
Zucchini
SpenatJordgubbar
Bönor
KiwiSallatFrisésallat och escarolesallat (bataviasallat)
Meloner
HasselnötterValnötterVanlig lök
Vattenmeloner
►
C1Persikor och nektariner ◄
Purjolök
Ärtor
PaprikorÄpplen och päronPlommon
Bordsdruvor
Tomater►
M7Odlad svamp ◄
Andra produkter enligt artikel 1 som ingår i blandningar, i detaljhandelsförpack-
ningar med en nettovikt under 3 kg, som innehåller minst en av de produkter
som förtecknas i denna bilaga.1996R2200 — SV — 31.01.2003 — 004.001 — 32
▼M10
▼B
BILAGA II
Förteckning över de produkter som får omfattas av gemenskapskompensa-
tion för återtagande i enlighet med artikel 23.3
Blomkål
Tomater
Auberginer
AprikoserPersikorNektariner
Citroner
Päron (med undantag av päron till päroncider eller päronsaft)BordsdruvorÄpplen (med undantag av äpplen till cider)
Satsumas
MandarinerKlementiner
Apelsiner
MelonerVattenmeloner1996R2200 — SV — 31.01.2003 — 004.001 — 33
▼B
BILAGA III
Uttömmande förteckning över de regler som tillämpas av producentorga-
nisationerna och som får utvidgas till att omfatta producenter som inte är
medlemmar i enlighet med artikel 18.1
1.Regler för kunskapom p roduktionen
a) Deklaration om avsikt att börja odla, per produkt och eventuellt per sort.
b) Meddelande om att odling påbörjats.
c) Deklaration av sammanlagda odlade markarealer, med fördelning per
produkt och om möjligt per sort.
d) Deklaration av förväntade kvantiteter och troliga skördedagar per produkt
och om möjligt per sort.
e) Periodisk deklaration av skördade kvantiteter eller tillgängliga lager, per
sort.
f) Information om lagringskapacitet.
2.Regler för produktion
a) Iakttagande av kravet på utsäde med hänsyn till den planerade använd-
ningen av produkten: färskvarumarknad eller bearbetningsindustri.
b) Iakttagande av bestämmelser för gallring av fruktträdgårdar.
3.Regler för saluföring
a) Iakttagande av fastställda dagar för att påbörja skörd och iakttagande av
regler för saluföring i etapper.
b) Iakttagande av minimikrav i fråga om kvalitet och storlek.
c) Iakttagande av regler för sortering, presentation, förpackning och
märkning i första handelsledet.
d) Uppgift om produktens ursprung.
4.Regler för miljöskydd
a) Regler för användning av gödnings- och gödselmedel.
b) Regler för användning av växtskyddsmedel och andra metoder för att
skydda odlingar.
c) Regler för maximalt innehåll av resthalter av växtskydds- eller gödnings-
medel i frukt och grönsaker.
d) Regler för bortskaffande av biprodukter och använt material.
e) Regler för destruktion av produkter som återtagits från marknaden.
5.Regler för återtagande
— Regler som antas i enlighet med artikel 23 på de villkor som anges i
artikel 25.1996R2200 — SV — 31.01.2003 — 004.001 — 34
▼B
BILAGA IV
Icke uttömmande förteckning över områden för nationella kontroller och
gemenskapskontroller
Kontroll av att produkterna överensstämmer med normerna (artiklarna 7 och 8)
Kontroll av att villkoren för erkännande av producentorganisationer uppfylls
(artikel 12)
Kontroll av genomförandet av handlingsplanen (artikel 13)
Kontroll av genomförandet av erkännandeplan och av användningen av stödet
(artikel 14)
Kontroll av genomförande av driftsfonden och verksamhetsprogrammet, särskilt
en systematisk kontroll av hur medlen används (artikel 15)
Kontroll av att villkoren för utvidgande av bestämmelser iakttas (artikel 18)Kontroll av att villkoren för bildande av branschorganisation och upprättande av
branschavtal samt för att utvidgning av bestämmelser iakttas (artiklarna 19, 20
och 21)
Kontroll av åtgärder för återtagande (artikel 22 (SIC! 23) och följande)
Kontroll av korrekt utbetalning av gemenskapskompensation för återtagande
(artikel 28 (SIC! 29))
Kontroll av avsättning av produkter som återtagits från marknaden (artikel 29
(SIC! 30))
Kontroll av tillämpningen av bestämmelserna för ordningen för handelsutbyte
med tredje land (artikel 30 SIC! 31) och följande)1996R2200 — SV — 31.01.2003 — 004.001 — 35
▼B
BILAGA V
Gemenskapskompensation för återtagande
(ecu/100 kg)
Regleringsår 1997/98 1998/99 1999/2000 2000/01 2001/02fr.o.m.
2002
Blomkål 9,34 8,88 8,41 7,94 7,48 7,01
Tomater 6,44 6,12 5,80 5,47 5,15 4,83
Äpplen 10,69 10,32 9,94 9,56 9,18 8,81
Druvor 10,69 10,15 9,62 9,08 8,55 8,02
Aprikoser 18,90 17,95 17,01 16,06 15,12 14,17
Nektariner 17,39 16,52 15,65 14,78 13,91 13,04
Persikor 14,65 13,92 13,18 12,45 11,72 10,99
Päron 10,18 9,82 9,46 9,10 8,75 8,39
Auberginer 5,29 5,02 4,76 4,49 4,23 3,97
Meloner 4,00 4,00 4,00 4,00 4,00 4,00
Vattenmeloner 4,00 4,00 4,00 4,00 4,00 4,00
Apelsiner 14,33 14,26 14,20 14,13 14,07 14,00
Mandariner 16,15 15,52 14,89 14,26 13,63 13,00
Klementiner 12,74 12,79 12,84 12,90 12,95 13,00
Satsumas 10,49 10,99 11,49 12,00 12,50 13,00
Citroner 13,37 13,30 13,22 13,15 13,07 13,001996R2200 — SV — 31.01.2003 — 004.001 — 36
▼B
BILAGA VI
Jämförelsetabell
Förordning (EEG) nr 1035/72 Denna förordning
Artikel 1 Artikel 1
Artikel 2 Artikel 2
Artikel 3 Artikel 3
Artikel 4 —Artikel 5 Artikel 4
Artikel 6 Artikel 5
Artikel 7 Artikel 6
Artikel 8 Artikel 7
Artikel 9 och 11 Artikel 8
Artikel 10 Artikel 10
Artikel 12 Artikel 9
Artikel 13 Artikel 11
Artikel 13a —
Artikel 13b —
Artikel 14 Artikel 14
Artikel 14a —
Artikel 14b —
Artikel 14c —
Artikel 14d —
Artikel 14e Artikel 54
Artikel 14f —
Artikel 14g —
Artikel 15 Artikel 23Artikel 15a —
Artikel 15b Artikel 18
Artikel 16 —
Artikel 16a —
Artikel 16b Artikel 27
Artikel 17 Artikel 28
Artikel 18 Artikel 29
Artikel 18a Artikel 24
Artikel 19 —
Artikel 19a —
Artikel 19b —
Artikel 19c —
Artikel 20 —
Artikel 21 Artikel 30
Artikel 22 Artikel 31
Artikel 23 Artikel 32
Artikel 24 Artikel 33
Artikel 25 Artikel 34
Artikel 26 Artikel 35
Artikel 27 Artikel 36
Artikel 31 Artikel 43Artikel 32 Artikel 451996R2200 — SV — 31.01.2003 — 004.001 — 37
▼B
Förordning (EEG) nr 1035/72 Denna förordning
Artikel 33 Artikel 46
Artikel 34 Artikel 47
Artikel 35 —
Artikel 36 Artikel 52
Artikel 36a Artikel 52
Artikel 37 Artikel 49
Artikel 38 Artikel 44
Artikel 40 —
Artikel 41 Artikel 58
Artikel 42 Artikel 581996R2200 — SV — 31.01.2003 — 004.001 — 38