1999R2316 — SV — 01.07.2002 — 004.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 2316/1999
av den 22 oktober 1999
om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 1251/1999 om upprättande av ett
stödsystem för producenter av vissa jordbruksgrödor
(EGT L 280, 30.10.1999, s. 43)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1 Kommissionens förordning (EG) nr 1454/2000 av den 3 juli 2000 L 163 28 4.7.2000
►M2 Kommissionens förordning (EG) nr 1157/2001 av den 13 juni 2001 L 157 8 14.6.2001
►M3 Kommissionens förordning (EG) nr 2860/2000 av den 27 december 2000 L 332 63 28.12.2000
►M4 Kommissionens förordning (EG) nr 556/2001 av den 21 mars 2001 L 82 13 22.3.2001
►M5 Kommissionens förordning (EG) nr 327/2002 av den 21 februari 2002 L 51 14 22.2.2002
Rättad genom:
►C1 Rättelse, EGT L 328, 23.12.2000, s. 55 (2316/1999)
▼B
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 2316/1999
av den 22 oktober 1999
omtillämpningsföreskriftertillrådetsförordning(EG)nr1251/1999
om upprättande av ett stödsystem för producenter av vissa
jordbruksgrödor
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT
DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenska-
pen,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1251/1999 av den 17 maj
1999 om upprättande av ett stödsystem för producenter av vissa
jordbruksgrödor (1), särskilt artikel 9 i denna, och
av följande skäl:
1. Genom förordning (EG) nr 1251/1999 ersattes det stödsystem för
producenter av vissa jordbruksgrödor som det fanns bestämmelser
om i rådets förordning (EEG) nr 1765/92 (2), senast ändrad genom
förordning (EG) nr 1624/98 (3). Till följd av att det nya systemet
medfört ändringar, och med hänsyn till de erfarenheter som gjorts,bör tillämpningsföreskrifterna till systemet med arealersättningharmoniseras och i förekommande fall förenklas. Av tydlig-
hetsskäl bör följaktligen en revidering göras av de särskilda
förordningar som tidigare gällde för olika aspekter av dettasystem nämligen kommissionens förordningar (EEG) nr 2467/92 (
4), ändrad genom förordning (EEG) nr 3738/92 (5), (EEG) nr
2836/93 (6), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1503/97 (7),
(EG) nr 762/94 (8), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1981/
98 (9), (EG) nr 1098/94 (10), senast ändrad genom förordning (EG)
nr 1945/1999 (11), (EG) nr 1237/95 (12), senast ändrad genom
förordning (EG) nr 2017/97 (13), (EG) nr 658/96 (14), senast ändrad
genom förordning (EG) nr 610/1999 (15), och (EG) nr 1577/98 (16),
och bestämmelserna i dessa förordningar bör samlas i en endatext.
2. De arealersättningar som avses i förordning (EG) nr 1251/1999bör begränsas till vissa närmare angivna områden. Det bör endastvara tillåtet att lämna in en ansökan om arealersättning perjordbruksskifte och regleringsår. Ett skifte för vilket det lämnas inen ansökan om arealstöd enligt en annan gemensam organisationav marknaden under samma regleringsår bör inte berättiga till
arealersättning. Arealersättning kan beviljas för arealer för vilka
stöd erhålls enligt en ordning som omfattas av gemenskapensstruktur- och miljöpolitik.
3. I artikel 7 i förordning (EG) nr 1251/1999 fastställs vilken marksom berättigar till arealersättning. I nämnda artikel tillåts vissaundantag som måste kontrolleras av medlemsstaterna och som
inte får motverka bestämmelserna i förordning (EG) nr 1251/
1999. För att förhindra denna risk bör lämpliga åtgärder fastställasför att behålla den totala arealen stödberättigande mark på1999R2316 — SV — 01.07.2002 — 004.001 — 2
(1) EGT L 160, 26.6.1999, s. 1.
(2) EGT L 181, 1.7.1992, s. 12.
(3) EGT L 210, 28.7.1998, s. 3.
(4) EGT L 246, 27.8.1992, s. 11.
(5) EGT L 380, 24.12.1992, s. 24.
(6) EGT L 260, 19.10.1993, s. 3.
(7) EGT L 202, 30.7.1997, s. 48.
(8) EGT L 90, 7.4.1994, s. 8.
(9) EGT L 256, 19.9.1998, s. 8.
(10) EGT L 121, 12.5.1994, s. 12.
(11) EGT L 241, 11.9.1999, s. 14.
(12) EGT L 121, 1.6.1995, s. 29.
(13) EGT L 284, 16.10.1997, s. 36.
(14) EGT L 91, 12.4.1996, s. 46.
(15) EGT L 75, 20.3.1999, s. 24.
(16) EGT L 206, 23.7.1998, s. 17.
▼B
nuvarande nivå och för att undvika avsevärda ökningar. Därför
bör vissa fleråriga grödor betraktas som om de ingår i växelbruk.Arealer som omfattas av omstruktureringsprogram kan också
berättiga till arealersättning. Begreppen omstrukturering,
avsevärd ökning av jordbruksarealen och skyldighet att växlastödberättigande och icke stödberättigande mark bör definieras.
4. Det bör förhindras att arealer besås enbart för att arealersättningskall kunna erhållas. Vissa villkor för sådd och skötsel av odlingar
bör specificeras, särskilt när det gäller oljeväxter, proteingrödor,
oljelin och durumvete. För att ta hänsyn till skillnaderna mellande olika jordbrukstekniska metoder som används inom gemen-skapen bör lokala normer beaktas.
5. För att upprätthålla gemenskapens politik avseende kvalitets-förbättring bör rätten till arealersättning för raps och rybs
begränsas till sökande som har använt utsäde av viss sort och
kvalitet. Vid fastställandet av de sorter som berättigar till stöd ärdet lämpligt att, i syfte att uppnå enhetlighet, förenkling och engod förvaltning, hänvisa till den gemensamma sortlistan för arterav lantbruksväxter som upprättats genom rådets direktiv 70/457/EEG (
1), senast ändrat genom direktiv 98/96/EG (2), samtidigt som
hänvisningen till de stödberättigande sorterna enligt det tidigare
systemet, av tydlighets- och kontinuitetsskäl, bör behållas förregleringsåret 2000/2001. Gemenskapens normer för glukosinolatoch erukasyra i raps- och rybsfrö bör förtydligas och de tester somskall användas för att mäta innehållet av glukosinolat och
erukasyra i utsädesprover bör fastställas. Systemet med utsäde
av sammansatta sorter av raps, rybs och vissa andra utsädessorterbör klarläggas. Det är nödvändigt att fastställa vilka sorter avsolrosfrö som är avsedda för direkt konsumtion.
6. De medlemsstater där majs inte är en traditionell gröda bör fåfastställa en basareal för gräsensilage. Begreppet gräsensilage bör
definieras.
7. Normer för sötlupiner bör fastställas liksom de metoder som skall
användas för att fastställa om ett lupinprov är sött eller inte.
8. Enligt förordning (EG) nr 1251/1999 skall det tillägg tillarealersättningen som avses i artikel 5 i den förordningen beviljasdurumveteproducenter i traditionella produktionsområden inom
gränsen för en maximal garantiareal för varje berörd medlemsstat.
Denna maximala areal kan fördelas mellan olika produktions-områden. För att undvika en uppsplittring av produktionsområdenoch för att iaktta proportionalitetsprincipen vid tillämpning avpåföljder vid överskridanden är det nödvändigt att föreskriva en
de minimis -regel för storlekar på dessa områden. Vissa medlems-
stater har tilldelats arealer som berättigar till det särskilda stödetför durumvete i icke-traditionella områden. De regioner i enmedlemsstat som kan dra nytta av detta bör därför fastställas.Enligt förordning (EG) nr 1251/1999 är det obligatoriskt attanvända certifierat utsäde av durumvete. Särskilda åtgärder bör
vidtas för att säkerställa att sådant utsäde används. En
minimikvantitet bör fastställas, liksom en övergångsperiod föratt uppnå denna kvantitet, i syfte att undvika problem medförsörjningen av och störningar av marknaden för certifieratutsäde. Med hänsyn till skillnaderna mellan medlemsstaterna och
mellan regionerna inom medlemsstaterna när det gäller jordbruk,
bör de berörda medlemsstaterna få fastställa denna kvantitet ochbesluta om eventuella övergångsåtgärder.
9. I förordning (EG) nr 1251/1999 föreskrivs bland annat attsystemet med arealersättning skall tillämpas inom ramen för ettsystem med regionala basarealer. För att säkerställa dels
nödvändig öppenhet och insyn dels en enhetlig förvaltning av
dessa arealer, bör det antal hektar som berättigar till arealersätt-ning samt fördelningen av dessa fastställas för varje medlemsstat.1999R2316 — SV — 01.07.2002 — 004.001 — 3
(1) EGT L 225, 12.10.1970, s. 1.
(2) EGT L 25, 1.2.1999, s. 27.
▼B
10. I enlighet med artikel 3 i förordning (EG) nr 1251/1999 är det
tillåtet att i regionaliseringsplanerna skilja mellan bevattnade och
icke-bevattnade arealer. Begreppet bevattning bör definieras. Ensärskild basareal får också upprättas för majs. I vissa medlems-stater får denna areal huvudsakligen gälla majsensilage. Avnaturliga skäl kan avkastningen för majsensilage inte uttryckas iton per hektar. Följaktligen bör den avkastning som skall
tillämpas i detta fall fastställas. Medlemsstaterna bör få möjlighet
att fastställa den avkastning som skall tillämpas för majsensilage iförhållande till avkastningen för jämförbara jordbruksgrödor iregionen i fråga.
11. Det bör klargöras hur stora arealer som skall beaktas vid
beräkningen av den procentsats med vilken basarealen eventuellt
har överskridits, liksom regler för hur denna procentsats skallfastställas. I de fall då en särskild basareal fastställs för majs, förbevattnade arealer eller gräsensilage, bör det utfärdas särskildabestämmelser för hur stora arealer som skall beaktas vid
beräkningen av eventuellt överskridande av basarealen i fråga.
Bestämmelserna för att fastställa den procentsats med vilkenbasarealen eventuellt har överskridits måste under alla omständig-heter säkerställa att basarealen iakttas. Det bör också klargörashur den procentsats med vilken den maximala garantiarealen fördurumvete har överskridits skall beräknas.
12. För att undvika att invecklade regionaliseringsplaner leder till attden verkliga avkastningen avsevärt överstiger referensavkast-ningen, föreskrivs i förordning (EG) nr 1251/1999 attarealersättningen under det följande regleringsåret skall justerasi proportion till överskridandet av den genomsnittliga referensav-
kastning som följer av regionaliseringsplanerna. De uppgifter som
är nödvändiga för att beräkna ett eventuellt överskridande avreferensavkastningen måste finnas tillgängliga i god tid. Detförfarande som skall följas för att konstatera ett överskridande börfastställas, liksom de referensavkastningar som följer av de
regionaliseringsplaner som upprättas enligt kriterierna i artikel 3 i
förordning (EG) nr 1251/1999.
13. För att vara berättigad till sådan arealersättning som avses i artikel2 i förordning (EG) nr 1251/1999 är producenten skyldig att ta endel av sin mark ur produktion. För att säkerställa att arealuttagen
bidrar till en bättre stabilitet på marknaderna bör tillämpnings-
föreskrifter fastställas på ett sådant sätt att de säkrar nödvändigeffektivitet och så att överensstämmelse bibehålls med hela detsystem som upprättats genom förordning (EG) nr 1251/1999.Utan att för den skull definitivt utesluta andra arealer än dem somavses i artikel 7 i förordning (EG) nr 1251/1999, bör det därför
fastställas att de arealer som beaktas för uttag är jämförbara med
dem som har beaktats vid beräkningen av den regionalabasarealen. Effektiviteten hos systemet kan förbättras genom attdet fastställs att arealuttag skall tillämpas för sammanhängandeminimiarealer. Dessutom bör bestämmelser fastställas rörande
miljöskydd, skötsel och användning av de uttagna arealerna.
Enligt förordning (EG) nr 1251/1999 behöver de producenter varsansökningar inte överstiger en produktion på 92 ton spannmål integöra något uttag. Den metod som används för att beräknaproduktionsgränsen på 92 ton spannmål bör anges. Av tydlig-hetsskäl bör bestämmelser fastställas för de fall då skyldigheten
att ta mark ur produktion inte uppfylls.
14. Den kortaste period under vilken marken måste förbli ur
produktion bör motsvara vegetationsperioderna för de jordbruks-grödor som avses i förordning (EG) nr 1251/1999. För att hänsynskall kunna tas till vissa särskilda omständigheter bör det
emellertid vara möjligt att använda de uttagna arealerna innan
minimiperioden för uttag är avslutad.
15. Ett system som garanterar en minimibetalning till de jordbrukaresom åtar sig att ta vissa arealer ur produktion under en period sominte överstiger fem regleringsår bör införas. Det bör också1999R2316 — SV — 01.07.2002 — 004.001 — 4
▼B
fastställas vilka justeringar och påföljder som skall tillämpas inom
ramen för ett sådant system.
16. I rådets förordning (EEG) nr 3653/90 av den 11 december 1990
om övergångsbestämmelser beträffande den gemensamma orga-
nisationen av marknaden för spannmål och ris i Portugal (1),
ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 1664/95 (2),
föreskrivs ett direkt stöd per hektar för vissa spannmålsslag underen övergångsperiod. I enlighet med artikel 6.4 i förordning (EG)
nr 1251/1999 kan sådant stöd beaktas endast vid beräkning av
kompensation för skyldighet att ta mark ur produktion.
17. Enligt artikel 8.2 i förordning (EG) nr 1251/1999 skallproducenter av spannmål, oljeväxter och proteingrödor ha såttsitt utsäde senast den 31 maj. I vissa fall får den sista dagen försådd på grund av klimatförhållandena senareläggas till efter den
31 maj. Perioden för sådd och för inlämnande av ansökningar bör
förlängas för vissa grödor i vissa områden. Den förlängdaperioden för sådd får inte göra stödsystemet mindre effektivteller inverka negativt på det kontrollsystem som infördes genområdets förordning (EEG) nr 3508/92 (
3), senast ändrad genom
förordning (EG) nr 1036/1999 (4).
18. För att säkerställa en regelbunden tillgång på sötmajs förbearbetningsindustrin under hela regleringsåret bör producentertillåtas att sprida sin sådd över en längre period. Sista dagen försådd av sötmajs bör därför skjutas upp till den 15 juni.
19. Enligt artikel 10.7 i förordning (EG) nr 1251/1999 får demedlemsstater, i vilka det finns en risk för att referensarealen
avsevärt överskrids, begränsa den areal för vilken en enskild
producent får ansöka om grödspecifik arealersättning föroljeväxter. Denna begränsning bör fastställas på grundval avobjektiva kriterier och beräknas som en procentsats av produ-centens stödberättigande jordbruksareal. Begränsningen kanvariera beroende på regionala basarealer. Producenterna bör
underrättas om denna begränsning före ett bestämt datum och
innan sådden av oljeväxter påbörjas. Om en producent ansökerom grödspecifik arealersättning för oljeväxter för mark utöverdenna begränsning bör sådan mark inte beaktas vid ansökan.Följaktligen kan det bli nödvändigt att begränsa den markareal förvilken en producent kan erhålla arealersättning för mark ur
produktion.
20. För att säkerställa att systemet med arealersättning fungerar på ett
tillfredsställande sätt under ett regleringsår är det nödvändigt medstatistisk övervakning av systemet för det berörda regleringsåret.För att budgetprognoser på gemenskapsnivå skall kunna upprättas
måste preliminära uppgifter lämnas in senast den 15 september
för det innevarande regleringsåret. Det datum då den definitivaprocentsatsen för överskridandet skall meddelas bör ocksåfastställas. Uppgifter om beräkningsgrunder för eventuellaöverskridanden av basarealer och av maximala garantiarealerför durumvete samt deras eventuella fördelning på delbasarealer
eller regioner bör finnas tillgängliga i god tid.
21. Den ordning som fastställs i förordning (EG) nr 1251/1999
kommer att tillämpas från och med regleringsåret 2000/01. För attberörda producenter skall kunna genomföra sådd och eventuelltarealuttag och lämna in sina ansökningar om arealersättning fördetta regleringsår med kännedom om och med beaktande av
tilllämpningsföreskrifterna i det nya systemet bör bestämmelserna
i den här förordningen träda i kraft vid offentliggörandet iEuropeiska gemenskapernas officiella tidning .1999R2316 — SV — 01.07.2002 — 004.001 — 5
(1) EGT L 362, 27.12.1990, s. 28.
(2) EGT L 158, 8.7.1995, s. 13.
(3) EGT L 355, 5.12.1992, s. 1.
(4) EGT L 127, 21.5.1999, s. 4.
▼B
22. Förvaltningskommitten för spannmål har inte avgivit något
yttrande inom den tid som dess ordförande har bestämt.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
Berättigande till arealersättning
AVDELNING 1
Allmänna bestämmelser
Artikel 1
1. Den arealersättning som avses i förordning (EG) nr 1251/1999
skall beviljas på de villkor som anges i den här förordningen.
2. Endast en ansökan om arealersättning får lämnas in per jordbruks-
skifte och regleringsår.
3. Arealersättning får inte beviljas för skiften som med avseende på
samma regleringsår omfattas av en ansökan om hektarstöd inom ramen
för en ordning som finansieras i enlighet med artikel 1.2 b i rådets
förordning (EG) nr 1258/1999 (1) för andra jordbruksgrödor än de som
anges i förordning (EG) nr 1251/1999.
Artikel 2
1. För att målen i artikel 7 i förordning (EG) nr 1251/1999 skall
uppnås skall de definitioner av permanent betesmark, permanentagrödor, fleråriga jordbruksgrödor och omstruktureringsprogram somanges i bilaga I till denna förordning tillämpas.
2. Arealer för vilka stöd har beviljats enligt avdelning 1 i rådets
förordning (EEG) nr 2328/91 (
2) eller enligt rådets förordning (EEG) nr
3766/91 (3) eller, när det gäller Finland eller Sverige, arealer som har
tagits ur produktion enligt ett nationellt system för arealuttag skall antassom berättigande till arealersättning.
3. De arealer som har förklarats som nya stödberättigande arealer av
medlemsstaterna inom ramen för ett omstruktureringsprogram får inte
överskrida de arealer som har förklarats som nya, icke stödberättigande
arealer enligt samma program med mer än 5 %. Följande skallemellertid inte beaktas vid beräkningen av ökningen av dessa arealer:
a) I de nya tyska delstaterna:2 500 hektar som omfattades av en
omstrukturering av jordbruksmark under perioden den 1 januari-30juni 1992 och där jordbruksgrödor odlades för skörd år 1993.
b) De resterande arealer som omfattas av planerna för röjning av
vinodlingar för regleringsåret 1991/92, som godkänts före den 31december 1991 enligt rådets förordningar (EEG) nr 1442/88 (
4) och
(EEG) nr 2239/86 (5), och som genomförs inom de tidsgränser som
anges i dessa förordningar.
4. Vid tillämpning av bestämmelser i artikel 7 tredje stycket i
förordning (EG) nr 1251/1999 får en medlemsstat inte öka sinsammanlagda areal stödberättigande mark, vare sig tillfälligt ellerpermanent, med mer än 0,1 % av sin sammanlagda basareal.
Medlemsstaterna skall till kommissionen översända en årlig förteckning
över tillstånd som beviljats enligt artikel 7 tredje stycket, med uppgiftom antalet jordbrukare, berörda arealer och skälen för beviljandet.1999R2316 — SV — 01.07.2002 — 004.001 — 6
(1) EGT L 160, 26.6.1999, s. 103.
(2) EGT L 218, 6.8.1991, s. 1.
(3) EGT L 356, 24.12.1991, s. 17.
(4) EGT L 132, 28.5.1988, s. 3.
(5) EGT L 196, 18.7.1986, s. 1.
▼B
I särskilda, vederbörligen motiverade fall får den övre gräns som avses i
första stycket ses över i enlighet med förfarandet i artikel 23 i rådetsförordning (EEG) nr 1766/92 (
1).
5. De fall som avses i artikel 7 fjärde stycket i förordning (EG) nr
1251/1999 är sådana fall då en producent kan lämna relevanta ochobjektiva skäl för att byta icke stödberättigande arealer på sittjordbruksföretag mot stödberättigande, förutsatt att medlemsstaten kanintyga att det inte finns något giltigt skäl att motsätta sig utbytet, särskilt
med hänsyn till miljörisker. Bytet får aldrig medföra någon ökning av
den totala stödberättigande åkerarealen på företaget. Medlemsstaternaskall införa ett system för förhandsanmälan och godkännande av sådanabyten.
Medlemsstaterna skall senast den 31 maj varje år till kommissionen
överlämna en plan som innehåller en förteckning över de kriterier som
har legat till grund för godkännande av byten och bevis för att den
sammanlagda stödberättigande arealen inte har ökat till följd av sådanabyten.
Artikel 3
1. Arealersättning för jordbruksgrödor skall beviljas endast för
följande arealer:
a) Arealer som ligger i regioner som medlemsstaten ur klimat- och
jordbrukssynpunkt har förklarat vara lämpade för odling av jord-
bruksgrödor. Medlemsstaterna får fastställa att en region inte ärlämpad för odling av vissa jordbruksgrödor.
b) Arealer som helt och hållet har besåtts i enlighet med lokala normer.
Då spannmål sås blandat med oljeväxter eller proteingrödor, eller dåoljeväxter sås blandat med proteingrödor, skall arealersättningen varaden av de berörda ersättningarna som är lägst.
c) Arealer på vilka jordbruksgrödan behålls under normala växtvillkor
och enligt lokala normer minst fram till början av blomningstiden.
Oljeväxter, proteingrödor, oljelin, lin som odlas för fiberproduktion
och durumvete skall dessutom behållas under normala växtvillkorenligt lokala normer minst till och med den 30 juni före regleringså-ret i fråga, utom i de fall då grödor skördas vid full mognad före dettadatum. Proteingrödor får inte skördas förrän efter mjölkmognads-
stadiet.
Hampa som odlas för fiberproduktion skall, för att möjliggöra de
kontroller som avses i artikel 5a.2 i förordning (EG) nr 1251/1999,behållas under normala växtvillkor enligt lokala normer i minst tio
dagar efter blomningens slut. Om kontrollpersonalen anger de
representativa delar av varje berört skifte som, för kontroll enligtförfarandet i bilaga XIII, måste behållas fram till och med tio dagarefter avslutad blomningstid, får medlemsstaten dock tillåta att hampaavsedd för fiberproduktion skördas efter det att blomningstideninträtt, men före utgången av de tio dagar som närmast följer på
blomningstiden.
d) Arealer för vilka ansökan uppgår till minst 0,3 ha och för vilka varje
skifte överstiger den minimistorlek som fastställs av medlemsstatenför den berörda regionen.
1 a Genom undantag från punkt 1 c skall arealer som helt och hållet
har besåtts och där grödorna odlas i enlighet med lokala normer, men på
vilka grödorna, på grund av särskilda väderförhållanden som erkänts avmedlemsstaterna, inte klarar och/eller uppnår det utvecklingsstudiumsom fastställs i denna punkt för de olika typerna av grödor, förblirstödberättigande för arealersättning under förutsättning att arealerna ifråga inte används för andra ändamål fram till de fastställda fristerna.1999R2316 — SV — 01.07.2002 — 004.001 — 7
(1) EGT L 181, 1.7.1992, s. 21.▼M5
▼B
▼M2
▼B
2. Om en producents stödberättigande arealer ligger i flera produk-
tionsregioner avgör belägenheten för varje enskild areal som omfattas avansökan vilket belopp som skall betalas ut.
3. De medlemsstater som tillämpar en särskild behandling för majs i
en region där majs främst odlas för ensilage, får för alla majsarealer iden berörda regionen tillämpa den avkastning som gäller för foder-
spannmål i denna region.
AVDELNING 2
Särskilda bestämmelser för vissa jordbruksgrödor
Artikel 4
1. Medlemsstaterna skall genomföra en kvalitetspolitik för raps- och
rybsfrö genom att begränsa rätten till arealersättning till arealer sombesåtts med certifierat utsäde av sådana dubbellåga raps- och rybssortersom före utbetalningstillfället anmälts och förtecknats som sådana i den
gemensamma sortlistan för arter av lantbruksväxter som upprättats
genom rådets direktiv 70/457/EEG. Med dubbellåga sorter avses sortersom påvisats producera frö med en högsta glukosinolathalt på 25 µmol/
gr vid en vattenhalt på 9 %, bestämd i enlighet med EN ISO 9167-1:1995, och högst 2 % erukasyra av det totala innehållet av fettsyra,
bestämt i enlighet med EN ISO 5508:1995.
2. Utan hinder av bestämmelserna i punkt 1 får medlemsstaterna
utvidga rätten till arealersättning till att omfatta arealer som besåtts medraps eller rybs av en eller flera av följande utsädeskategorier:
a) Certifierat utsäde av dubbellåga sammansatta sorter vars
beståndsdelar anmälts och förtecknats, och i tillämpliga fall angivitssom dubbellåga, i den gemensamma sortlistan för arter av lant-
bruksväxter.
b) Utsäde som erhålls vid skörd efter sådd inom samma jordbruks-
företag av certifierat utsäde av någon av de dubbellåga sorterna.
c) Utsäde av sorter som före sådd är registrerade för besiktning och
kontroll i syfte att producera en gröda vars frö är avsett att användas
som förädlarutsäde, stamutsäde, basutsäde eller certifikatutsäde, eller
till forsknings- och försöksändamål för att avgöra om sorten kan förasupp på en medlemsstats nationella sortlista och därefter på dengemensamma sortlistan som en dubbellåg sort.
d) Certifierat utsäde av någon av sorterna ”Bienvenu” och ”Jet Neuf”
med avseende på vilket ett odlingsavtal har ingåtts före sådd mellanproducenten och en köpare, som särskilt godkänts för detta ändamål
av den behöriga myndigheten i medlemsstaten, i syfte att producera
frö för framställning av olja avsedd för särskilda livsmedelsändamål.
e) Utsäde av sorter med en halt av erukasyra som är högre än 40 % av
det totala innehållet av fettsyra och med avseende på vilket ettodlingsavtal har ingåtts före sådd med en godkänd förste köpare, isyfte att producera frö avsedda att användas för andra angivnaändamål än livsmedel eller som utsäde till en sådan gröda.
4. För regleringsåret 2000/01 skall också arealer som har besåtts medcertifierat utsäde av de sorter och sammansatta sorter som anges i bilaga
II till förordning (EG) nr 658/96 berättiga till arealersättning.
5. För att målen i artikel 10.9 i förordning (EG) nr 1251/1999 skall
uppnås skall de sorter av solrosfrö som utgör solrosfrö för direktkonsumtion vara de sorter som anges i bilaga II.1999R2316 — SV — 01.07.2002 — 004.001 — 8
▼M5
▼B
▼M5
▼B
▼B
Artikel 5
Med sötlupiner avses lupinsorter som ger högst 5 % bittra frön.
Innehållet bittra frön skall beräknas enligt den undersökningsmetod somanges i bilaga III.
Artikel 6
1. Vid tillämpningen av artikel 5 första stycket i förordning (EG) nr
1251/1999 skall producenterna av durumvete i de områden som anges ibilaga II till den förordningen erhålla tillägget till arealersättningen förhögst det antal hektar som gäller för den maximala areal som anges ibilaga III till den förordningen.
Vid tillämpningen av bilaga II till förordning (EG) nr 1251/1999 skall
Pannonien i Österrike omfatta de områden som anges i bilaga IV till denhär förordningen.
2. Vid fördelning av den maximala garantiarealen mellan de
produktionsområden och de produktionsregioner som avses i artikel 5tredje stycket i förordning (EG) nr 1251/1999 skall följandebestämmelser gälla:
a) Om arealen i en produktionsregion understiger 500 ha får de berörda
medlemsstaterna slå ihop regionen i fråga med en angränsandeproduktionsregion.
b) Italien får ta hänsyn till de arealer som traditionellt använts för odling
av durumvete och som omfattas av det femåriga arealuttaget underperioden 1993-1997.
c) De berörda medlemsstaterna skall senast den 15 september det
regleringsår som föregår det år för vilket arealersättning begärs,
underrätta producenterna och kommissionen om fördelningen av den
maximala garantiarealen.
3. För alla de jordbruksskiften som berättigar till arealersättning för
de jordbruksgrödor som avses i artikel 1 i förordning (EG) nr 1251/1999,
och som är besådda med durumvete, skall det särskilda stöd som avses i
artikel 5 fjärde stycket i förordningen (EG) nr 1251/1999, beviljas i deområden som anges i bilaga V till den här förordningen med enbegränsning till det antal hektar som anges i bilaga IV till förordning(EG) nr 1251/1999.
4. För beviljande av stöd för durumvete enligt punkterna 1 och 3 skall
de ansökningar om arealstöd som avses i artikel 4 i kommissionensförordning (EEG) nr 3887/92 (
1) innehålla alla uppgifter som krävs för
att identifiera de skiften som är besådda med durumvete och åtföljas avett bevis för att certifierat utsäde har använts.
En ansökan om stöd för durumvete kan endast lämnas in om
a) en ansökan om arealersättning för motsvarande antal hektar
durumvete lämnas in,
b) utsäde som certifierats i enlighet med rådets direktiv 66/402/EEG (
2)
används.
5. Medlemsstaterna skall fastställa den minimikvantitet av certifierat
utsäde som skall användas enligt den jordbrukspraxis som gäller i denberörda medlemsstaten.
Denna kvantitet får uppnås under den övergångsperiod på högst tre år
som inleddes den 1 juli 1998 i enlighet med de särskilda åtgärder sommedlemsstaterna underrättade kommissionen om senast den 30 juni1998.
Om en skillnad konstateras mellan den minimikvantitet certifierat utsäde
som har fastställts av medlemsstaten och den kvantitet som faktiskt haranvänts, skall arealen beräknas genom att den totala kvantitet certifierat1999R2316 — SV — 01.07.2002 — 004.001 — 9
(1) EGT L 391, 31.12.1992, s. 36.
(2) EGT 125, 11.7.1966, s. 2309/66.▼M5
▼M5
utsäde för vilken jordbrukaren har lämnat bevis på att den använts delas
med den minimikvantitet per hektar som har fastställts av medlemsstatenför den region där den berörda jordbrukaren är verksam. Den på detta
sätt fastställda arealen skall, efter tillämpning av ovannämnda avdrag,
användas vid fastställandet av ett eventuellt berättigande till tilläggeteller det särskilda stödet.
6. Tillägget och det särskilda stödet för durumvete skall betalas ut
samtidigt som arealersättningen.
Artikel 7
1. Vid tillämpningen av artikel 1.3 i förordning (EG) nr 1251/1999
skall med gräsensilage avses en gröda som odlas på en areal somhuvudsakligen besås med gräs och som skördas i fuktigt tillstånd minsten gång per år, för konservering i sluten miljö genom anaerob jäsning.►
M2För arealer avsedda för produktion av gräsutsäde som certifierats
enligt direktiv 66/401/EEG under innevarande regleringsår får det inte
betalas ut arealersättning. ◄
2. Bestämmelserna i denna förordning skall tillämpas i fråga om
gräsensilage med undantag av villkoret avseende blomning som anges i
artikel 3.1 c.
3. Producenter i de medlemsstater som utfärdar bestämmelser om en
särskild areal för gräsensilage enligt bilaga VI, skall vara berättigade tillarealersättning för gräsensilage.
Artikel 7a
1. Vid tillämpningen av artikel 5a.1 i förordning (EG) nr 1251/1999
skall arealersättningen för lin och hampa som odlas för fiberproduktion
vara underställd följande villkor:
a) En kopia av ett av de avtal eller det åtagande som avses i artikel 2.1 i
rådets förordning (EG) nr 1673/2000 (
1) skall lämnas in senast den 15
september efter inlämnande av den ansökan om arealersättning som
avses i artikel 8.2 i förordning (EG) nr 1251/1999 eller senast etttidigare datum som fastställs av medlemsstaten.
b) Användning av utsäden av de sorter som förtecknas i bilaga XII per
den 15 maj före det regleringsår för vilket arealersättningen sökts.Beträffande hampa som odlas för fiberproduktion skall utsädet ocksåha certifierats enligt rådets direktiv 69/208/EEG (
2).
2. För kontroll av det utsäde som använts för lin som odlas för
fiberproduktion och av det certifierade utsäde som använts för hampasom odlas för fiberproduktion skall den ansökan om ”arealstöd” somavses i artikel 4 i förordning (EEG) nr 3887/92 åtföljas av de officiellaetiketter från förpackningarna för det använda utsädet, vilka utfärdats
enligt rådets direktiv 69/208/EEG, särskilt artikel 10 i. detta eller enligt
bestämmelser som antagits på grundval av denna artikel, eller,beträffande lin som odlas för fiberproduktion, av annan dokumentationsom bedöms likvärdig av den berörda medlemsstaten, däri inbegripet deintyg som föreskrivs enligt artikel 14 i det direktivet. Om sådden ägtrum efter sista datum för inlämnande av ansökan om ”arealstöd”, skall
etiketterna eller de handlingar som bedöms likvärdiga lämnas in senast
den 30 juni efter inlämnande av ansökan.
När det gäller etiketter för utsäde för hampa som odlas för
fiberproduktion får medlemsstaterna föreskriva att etiketterna skall
sändas tillbaka till jordbrukaren när de visats upp för de behöriga
myndigheterna i samband med ansökningar om ”arealstöd”, om sammaetiketter måste visas upp för andra nationella myndigheter.1999R2316 — SV — 01.07.2002 — 004.001 — 10
(1) EGT L 193, 29.7.2000, s. 16.
(2) EGT L 169, 10.7.1969, s. 3.▼B
▼M3
▼M3
3. För beviljande av arealersättning för hampa som odlas för
fiberproduktion skall de ansökningar om ”arealstöd” som avses i artikel4 i förordning (EEG) nr 3887/92 innehålla följande uppgifter:
a) samtliga uppgifter som krävs för att identifiera de skiften som är
besådda med hampa för varje sort som använts, och
b) uppgifter som anger hur mycket utsäde som använts, uttryckt i kg per
hektar.
Medlemsstaterna får fastställa den minsta mängd utsäde som är
förenlig med god odlingssed. Denna information skall meddelas
kommissionen senast den 15 maj 2001.
Artikel 7b
1. För tillämpningen av artikel 5a.2 i förordning (EG) nr 1251/1999
beskrivs i bilaga XIII den metod som de behöriga myndigheterna imedlemsstaten skall använda för att fastställa halten av tetrahydrocan-
nabinol (THC) på en viss procentandel av de arealer, som är besådda
med hampa som produceras för fiberproduktion, och som omfattas avstödansökningar.
Medlemsstaterna skall senast den 15 november under det aktuella
regleringsåret lämna in en rapport till kommissionen om de fastställda
THC-halterna. I denna rapport skall för varje sort bl.a. anges
a) beträffande förfarande A, den tidpunkt då provtagningen ägde rum,
b) antalet genomförda tester,
c) de erhållna resultaten efter THC-halt, med intervall om 0,1 %,
d) de åtgärder som vidtagits på nationell nivå.
Om fastställandena för ett signifikant antal prov för en given sort visar
halter av THC som överstiger den gräns som anges i artikel 5a.1 andrastycket i förordning (EG) nr 1251/1999 får kommissionen, utan att detpåverkar tillämpningen av andra åtgärder, enligt förfarandet i artikel 23 i
förordning (EEG) nr 1766/92 besluta att använda förfarande B för den
berörda sorten för följande regleringsår.
De hampsorter som är avsedda för produktion av fibrer enligt punkt 2b i
bilaga XII i den här förordningen skall under regleringsåret 2002/2003
omfattas av förfarande B i alla medlemsstater där de odlas.
2. Kontrollen av THC-halten på minst 30 % av de arealer där hampa
odlas för fiberproduktion och för vilka en ansökan om ersättning lämnats
in, måste omfatta minst 30 % av de berörda ansökningarna och allautsädessorter som har använts.
Medlemsstaterna skall senast den 15 maj 2001 meddela kommissionen
bestämmelserna och villkoren för systemet med förhandsgodkännande
av odling vilket gör det möjligt att minska, från 30 % till 20 %, den
minsta andel arealer där hampa odlas för fiberproduktion och för vilkaen ansökan om ersättning lämnats in, som skall omfattas av en kontrollav THC-halten. Varje ändring av bestämmelserna eller villkoren skallmeddelas kommissionen. Om ett sådant system tillämpas skallkontrollen omfatta 20 % av de berörda ansökningarna och alla
utsädessorter som har använts.
3. Ansökningar om att en hampsort skall tas upp på förteckningen i
bilaga XII skall åtföljas av en rapport med resultaten från de analysersom gjorts i enlighet med förfarande B i bilaga XIII och en beskrivningav sorten i fråga.1999R2316 — SV — 01.07.2002 — 004.001 — 11
▼M5
▼M3
▼B
KAPITEL II
Basarealer och referensavkastning
AVDELNING 1
Allmänna bestämmelser
Artikel 8
De basarealer som avses i artiklarna 2 och 3 i förordning (EG) nr 1251/
1999 anges i bilaga VI.
Artikel 9
1. Om det i regionaliseringsplanen fastställs olika avkastning för
bevattnade och icke-bevattnade arealer i enlighet med artikel 3.3 iförordning (EG) nr 1251/1999 skall medlemsstaterna utfärdabestämmelser för att avgöra om en areal skall anses som bevattnadunder ett regleringsår. De skall särskilt:
a) upprätta en förteckning över de jordbruksgrödor för vilka arealersätt-
ning får beviljas på grundval av satsen för bevattnad avkastning,
b) upprätta en beskrivning av den bevattningsutrustning som jord-
brukaren skall ha tillgång till och som skall vara avpassad till denberörda arealen och göra det möjligt att tillföra de vattenmängdersom är nödvändiga för att säkerställa växternas normala utveckling
under växtperioden,
c) bestämma den bevattningsperiod som skall beaktas.
2. Bestämmelserna i punkt 1 skall inte tillämpas då bevattningen är
ett historiskt betingat särdrag för skiftena, som gör det möjligt attsärskilja och upprätta en förteckning över dessa som till exempel förproduktionsregionerna ”regadío” i Spanien.
AVDELNING 2
Överskridande av arealer
Artikel 10
1. Vid fastställandet av ett eventuellt överskridande av den regionala
basareal som avses i artikel 2.4 i förordning (EG) nr 1251/1999, skallmedlemsstatens behöriga myndighet ta hänsyn till å ena sidan denregionala basareal som fastställs i bilaga VI och å andra sidan till
summan av de arealer som omfattas av ansökningar om arealersättning
för varje gröda inklusive tillhörande obligatoriskt arealuttag. Frivilligtarealuttag skall räknas in under andra arealer än bevattnade och arealerför majs och/eller gräsensilage.
2. Vid fastställandet av summan av de arealer för vilka ansökningar
om stöd har lämnats in, skall de ansökningar eller delar av ansökningar
som vid den administrativa kontrollen visar sig vara uppenbartoberättigade inte beaktas.
I förekommande fall skall ansökan gälla för den faktiska areal som
bestämts vid kontroll på platsen i enlighet med artikel 6 i förordning
(EEG) nr 3887/92.
3. Summan av de arealer för vilka ansökningar har lämnats in,
justerad i enlighet med punkt 2, skall ökas med de arealer som besåtts
med jordbruksgrödor i den mening som avses i förordning (EG) nr 1251/
1999 och som används som motivering för en ansökan om stöd enligtrådets förordning (EG) nr 1254/1999 (
1).
4. Procentsatsen för överskridandet skall fastställas enligt uppställ-
ningen i bilaga VII.1999R2316 — SV — 01.07.2002 — 004.001 — 12
(1) EGT L 160, 26.6.1999, s. 21.
▼B
Artikel 11
1. Vid fastställandet av ett eventuellt överskridande av den maximala
garantiarealen för durumvete som berättigar till tilllägget till arealersätt-ningen skall medlemsstatens behöriga myndighet ta hänsyn till å ena
sidan den maximala garantiareal som fastställs i bilaga III till förordning
(EG) nr 1251/1999, eventuellt fördelad mellan olika regioner, och åandra sidan summan av de arealer som omfattas av ansökningar omtillägget till arealersättningen för durumvete, justerad i enlighet medartikel 10.2 i den här förordningen, och i förekommande fall minskad till
följd av tillämpning av artikel 2.4 i förordning (EG) nr 1251/1999.
2. Bestämmelserna i punkt 1 skall tillämpas vid fastställandet av
eventuellt överskridande av den maximala garantiareal som berättigartill särskilt stöd för durumvete som anges i bilaga IV till förordning (EG)nr 1251/1999.
Artikel 12
1. Om ett sådant överskridande av arealer som avses i artiklarna 10
och 11 konstateras, skall medlemsstaten senast den 31 oktober underinnevarande regleringsår fastställa den definitiva procentsatsen föröverskridandet, angiven med två decimaler.
2. Den definitiva procentsats som därvid erhålls skall användas för att
beräkna den proportionella nedsättningen av den berättigande arealen
a) för arealersättningen i enlighet med artikel 2.4 första stycket i
förordning (EG) nr 1251/1999,
b) för tillägget och för det särskilda stödet för durumvete efter
tillämpning av artikel 2.4 första stycket i förordning (EG) nr 1251/1999.
Artikel 13
Vid tillämpningen av artikel 2.6 i förordning (EG) nr 1251/1999 skall
medlemsstaterna, senast den 15 september under det regleringsår förvilket arealersättningen sökts, fastställa och underrätta kommissionen
om följande uppgifter:
a) Den nationella basareal som skall delas upp.
b) De kriterier som medlemsstaten har fastställt för att upprätta
delbasarealer.
c) Delbasarealerna (antal, benämning och yta).
d) De närmare bestämmelserna för koncentration av de åtgärder som är
tillämpliga vid överskridande.
AVDELNING 3
Överskridande av referensavkastning
Artikel 14
Vid tillämpningen av artikel 3.7 i förordning (EG) nr 1251/1999 skall
sammanställningarna av stödansökningarna och tillhörande avkastningvara de sammanställningar som överlämnats av medlemsstaterna ienlighet med artikel 26 i denna förordning.
För detta ändamål skall referensavkastningarna vara de som anges i
bilaga VIII till denna förordning.
Artikel 15
För beräkning av den genomsnittliga avkastning som följer av
stödansökningarna för ett visst regleringsår skall
a) arealerna i förekommande fall beaktas efter tillämpning av den
proportionella nedsättning som avses i artikel 2.4 första stycket i
förordning (EG) nr 1251/1999,
b) de arealer som använts för odling av oljeväxter och som beviljats stöd
på grundval av den regionala avkastning som tidigare användes för1999R2316 — SV — 01.07.2002 — 004.001 — 13
▼B
oljeväxter för regleringsåren 2000/01 och 2001/02 beaktas på
grundval av den genomsnittliga avkastningen för spannmål iregionen,
c) de odlingsarealer för jordbruksgrödor som deklareras som foder-
arealer för bidrag till nötkreatur och får beaktas på grundval av dengenomsnittliga avkastningen för icke-bevattnad spannmål i regionen.
Artikel 16
Kommissionen skall före den 31 maj varje år göra en jämförande studie
av de uppgifter som avses i artiklarna 14 och 15 och fastställa denödvändiga korrigeringskoefficienterna enligt det förfarande som avses iartikel 23 i förordning (EEG) nr 1766/92.
Artikel 17
De koefficienter som avses i artikel 16 skall tillämpas på all
arealersättning i medlemsstaten eller i det aktuella basarealområdet,
med undantag för tillägget till arealersättningen och det särskilda stödet
för durumvete.
KAPITEL III
Arealuttag
Artikel 18
Med ”arealuttag” avses att en areal som berättigar till arealstöd tas ur
bruk enligt artikel 7 i förordning (EG) nr 1251/1999.
Artikel 19
1. Arealuttag i enlighet med detta kapitel måste omfatta ett
sammanhängande område på minst 0,3 ha som är minst 20 m brett.
Medlemsstaterna får ta följande arealer i beaktande:
a) Mindre områden, om dessa omfattar hela skiften med fasta gränser
såsom murar, häckar eller vattendrag.
b) Hela skiften som är mindre än 20 m breda i regioner där sådana
skiften utgör en traditionell form av uppdelning.
c) Skiften som är minst 10 m breda och ligger utmed permanenta
vattendrag eller sjöar på villkor att de blir föremål för särskildakontroller som har till huvudsakligt syfte att kontrollera att miljön
respekteras. ►
M3I detta fall får den minsta areal som avses i
föregående stycke fastställas till 0,1 hektar. ◄
2. Uttagen mark måste förbli ur bruk under en period som börjar
senast den 15 januari och slutar tidigast den 31 augusti. Medlemsstaternaskall emellertid fastställa villkor enligt vilka producenterna kan tillåtasatt så utsäde redan från och med den 15 juli för skörd under följande år,
och villkor som skall uppfyllas för att bete skall tillåtas från och med
den 15 juli i medlemsstater där växling av betesområde traditionelltutövas.
3. Den uttagna arealen får inte användas för annan jordbruks-
produktion än den som avses i artikel 6.3 i förordning (EG) nr 1251/
1999 och inte heller användas för andra jordbrukssyften eller vinst-givande syften som är oförenliga med odling av jordbruksgrödor.
4. Medlemsstaterna skall tillämpa lämpliga bestämmelser som är
förenliga med den särskilda situationen för den uttagna arealen för att se
till att arealen underhålls och att skyddet av miljön säkras. Bestämmel-serna kan också gälla växttäcke. I så fall måste bestämmelsernaförhindra att växttäcket används för produktion av utsäde eller till någonform av jordbruksändamål före den 31 augusti, eller leda till produktionav grödor avsedda för handel, före den 15 januari följande år.1999R2316 — SV — 01.07.2002 — 004.001 — 14
▼M4
▼B
▼M5
▼B
▼B
5. Bestämmelserna i punkterna 3 och 4 skall inte tillämpas på
jordbruksskiften som tagits ur bruk eller beskogats enligt artiklarna 22,23, 24 och 31 i förordning (EG) nr 1257/1999, och som bokförts som
obligatoriskt arealuttag, såvida de inte visar sig oförenliga med de
miljökrav eller de krav för beskogning som anges i dessa artiklar.
Artikel 20
1. Vid tillämpningen av artikel 6.6 i förordning (EG) nr 1251/1999
får medlemsstaterna bevilja stöd för arealer som lagts i träda för enflerårsperiod som inte är längre än fem regleringsår.
2. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 2.4 i förordning
(EG) n 1251/1999 eller varje senare höjning av det grundbelopp somanges i artikel 4.3 i förordning (EG) nr 1251/1999, skall en producent
som åtar sig att ta samma skiften ur bruk under en sådan period som
avses i punkt 1 för denna period erhålla en arealersättning som beräknatspå grundval av det grundbelopp och den avkastning som anges i denregionaliseringsplan som var i kraft vid tidpunkten för hans åtagande.
3. Om en producent i sin ansökan om arealrelaterat stöd uttryckligen
tar tillbaka sitt åtagande före utgången av den period som avses i punkt1, måste han betala tillbaka ett belopp som är lika med 5 % av den
arealersättning som betalats ut under föregående regleringsår för mark
som han undantar från åtagandet, multiplicerat med det antal år undervilka han inte uppfyller sitt ursprungliga åtagande.
4. En producent som har valt det system som anges i punkt 2 får ta
tillbaka sitt åtagande utan att drabbas av de påföljder som anges i punkt3
a) om han beslutar sig för att ta de berörda arealerna ur bruk eller
plantera skog på dessa inom ramen för ett av de system som följer av
artiklarna 22, 23, 24 och 31 i förordning (EG) nr 1257/1999,
b) i särskilda fall som medlemsstaterna tillåter och som oberoende av
producentens vilja medför en förändring i jordbrukets struktur, såsomfastighetsreglering.
5. Om den areal som tagits ur bruk inom ramen för denna artikel,
under den period som åtagandet avser till följd av en förändring i
jordbrukets struktur överskrider den gräns uttryckt i procent såsom denfastställts av medlemsstaterna i enlighet med artikel 6.5 i förordning(EG) nr 1251/1999 vid tidpunkten för åtagandet, skall de arealer somomfattas av åtagandet justeras så att denna gräns iakttas.
Artikel 21
1. Om det angivna arealuttaget är mindre än den areal som motsvarar
den procentandel för obligatoriskt arealuttag som fastställts för detberörda regleringsåret, skall den areal som berättigar till arealersättning
för de producenter av jordbruksgrödor som omfattas av obligatoriskt
arealuttag beräknas på grundval av det angivna arealuttaget och iproportion till de olika grödorna, inbegripet gräsensilage, men den kaninte minskas till en areal som är mindre än vad som är nödvändigt för attproducera de 92 ton spannmål som avses i artikel 6.7 i förordning (EG)
nr 1251/1999.
2. Den spannmålsproduktion som avses i punkt 1 skall beräknas
utifrån den avkastning som används för arealersättningen. Om enmedlemsstat har valt att använda den regionala avkastning som tidigareanvändes för oljeväxter, skall denna multipliceras med 1,95.
Artikel 22
När det gäller Portugal skall i enlighet med artikel 6.4 i förordning (EG)
nr 1251/1999 arealersättningen för obligatoriskt arealuttag ökas med debelopp som anges i bilaga IX. Beloppen skall finansieras i enlighet medartikel 5 i förordning (EEG) nr 3653/90.1999R2316 — SV — 01.07.2002 — 004.001 — 15
▼B
Artikel 23
1. De ansökningar om arealrelaterat stöd som avses i förordning
(EEG) nr 3887/92 skall delas upp på regioner i enlighet med artikel 3 iförordning (EG) nr 1251/1999.
2. En ansökan om arealersättning i en given produktionsregion måste
motsvaras av en deklaration om arealuttag avseende minst motsvarande
antal hektar odlad mark i samma produktionsregion.
3. Undantag från punkt 2 får medges enligt objektiva kriterier som
skall fastställas av medlemsstaten.
4. Utan hinder av vad som sägs i punkt 2 får det obligatoriska
arealuttag som motsvarar en inlämnad ansökan om arealersättning helteller delvis göras
a) i ”secano”-regioner, när det gäller Spanien, om anläggningen ligger i
en så kallad ”secano”- eller ”regadio”-produktionsregion,
b) i en annan produktionsregion, förutsatt att de arealer som skall tas ur
bruk ligger i anslutning till de arealer som odlas.
5. Om punkterna 3 och 4 tillämpas, skall den areal som tas ur bruk
justeras med hänsyn till skillnaden mellan de avkastningar som användsför att beräkna arealersättningen i de berörda regionerna. Tillämpningen
av den här punkten får dock inte medföra en minskning av det antal
hektar som skall tas ur bruk för att det obligatoriska arealuttaget skallrespekteras.
Artikel 23 a
1. Vid tillämpning av artikel 6.3 andra strecksatsen i förordning (EG)
nr 1251/1999 avses med odling av foderbaljväxter en areal som besåttsmed en eller flera av de arter som förtecknas i bilaga XIV. Det är tillåtetatt blanda spannmål eller gräsväxter på följande villkor:
a) Arealen är huvudsakligen besådd med foderbaljväxter.
b) En separat skörd är inte möjlig.
Om det genom särskilda regionala miljöstandarder, som har upprättats
av medlemsstaterna, för grödor inom det ekologiska jordbruketföreskrivs en högsta procentsats för sådd av foderbaljväxter, skallvillkoret för sådd enligt punkt a i föregående stycke vara uppfyllt omden begränsning som fastställts av medlemsstaterna iakttas till minst
85 %.
2. För de arealer med foderbaljväxter enligt punkt 1 som mellan den
15 januari och den 31 augusti omfattas av det stödsystem som föreskrivsi rådets förordning (EG) nr 603/95 av den 21 februari 1995 om dengemensamma marknaden för torkat foder (
1) skall det inte betalas ut
någon arealersättning.
KAPITEL IV
Särskilda bestämmelser
Artikel 24
Utan hinder av bestämmelserna i artikel 8.2 i förordning (EG) nr 1251/
1999 får medlemsstaterna skjuta upp sista dagen för sådd senast till den
15 juni för de grödor som anges i bilaga X och i områden som deberörda medlemsstaterna själva fastställer, belägna i de regioner somanges i denna bilaga.
Om datumet för sådd skjuts upp för samtliga jordbruksgrödor, får
medlemsstaterna också senarelägga det datum då producenterna i deberörda områdena skall ha lämnat in sina ansökningar om arealersätt-1999R2316 — SV — 01.07.2002 — 004.001 — 16
(1) EGT L 63, 21.3.1995, s. 1.▼M2
▼B
▼B
ning senast till den 15 juni eller till sista dag för sådd om denna inträffar
tidigare.
Artikel 25
1. Den begränsning som anges i artikel 10.7 i förordning (EG) nr
1251/1999 skall fastställas med hänsyn till den nationella referensa-realen, den sammanlagda stödberättigande jordbruksarealen samtmålsättningen att undvika en odlingsnivå som skulle medföra orimligtstora nedsättningar av den grödspecifika arealersättningen för oljeväxter.
2. Kommissionen skall, så snart som möjligt och senast den 31 juli
regleringsåret före det år för vilket arealersättningen begärs, underrättas
om begränsningen och om de kriterier som använts för att fastställa
denna.
3. För att fastställa om en producent är berättigad till arealersättning
skall den behöriga myndigheten bedöma om producentens stödansökanligger inom den fastställda gränsen. Alla de arealer för vilkaproducenten har ansökt om den grödspecifika arealersättningen föroljeväxter och som överskrider gränsen skall uteslutas från ansökan.
4. Om uteslutande av arealer med stöd av bestämmelserna i punkt 3
medför att producentens arealuttag överskrider den gräns som avses iartikel 6.5 i förordning (EG) nr 1251/1999 och som tillämpas i
medlemsstaten, skall den uttagna areal för vilken producenten ansökt om
arealersättning minskas till den fastställda gränsen.
5. Arealer som utesluts från en producents ansökan om arealstöd med
stöd av punkterna 3 och 4 skall inte beaktas vid tillämpningen av artikel2.4 och 2.6 i förordning (EG) nr 1251/1999.
KAPITEL V
Slutbestämmelser
Artikel 26
Meddelanden
1. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna de uppgifter
som anges i tabellerna i bilaga XI i det standardformat som beskrivs idenna, för produktionsregionerna, basarealerna och medlemsstatenenligt följande tidsplan:
a) Den 15 september innevarande regleringsår - uppgifter som erhållits
redan genomförda kontroller.
b) Senast den 31 oktober samma år - definitiva uppgifter som motsvarar
dem som har använts för att beräkna den definitiva procentsats föröverskridande som avses i artikel 12.
c) Senast den 15 februari följande år - slutgiltiga uppgifter som
motsvarar de arealer för vilka stöd faktiskt har betalats ut, medavdrag för de reduktioner av arealerna som anges i artikel 9 i
förordning (EEG) nr 3887/92.
2. Om ett sådant överskridande av arealer som avses i artiklarna 10
och 11 konstateras, skall medlemsstaten utan dröjsmål och senast den 31
oktober under innevarande regleringsår underrätta kommissionen omden definitiva procentsatsen för överskridandet. De uppgifter som liggertill grund för beräkningen av procentsatsen för överskridandet av enbasareal skall redovisas enligt uppställningen i bilaga VII.
3. Om procentsatsen för överskridandet fördelas i enlighet med
artikel 2.6 och artikel 5 tredje stycket i förordning (EG) nr 1251/1999skall medlemsstaten senast den 31 oktober underrätta kommissionen om
denna fördelning.
Artikel 27
Medlemsstaterna skall besluta om nödvändiga åtgärder för tilllämp-
ningen av denna förordning och underrätta kommissionen om dessasenast en månad efter att de beslutats eller ändrats.1999R2316 — SV — 01.07.2002 — 004.001 — 17
▼B
Artikel 28
Förordningarna (EEG) nr 2467/92, (EEG) nr 2836/93, (EG) nr 762/94,
(EG) nr 1098/94, (EG) nr 1237/95, (EG) nr 658/96 och (EG) nr 1577/98
skall upphöra att gälla med verkan från och med den 1 juli 2000.
Hänvisningarna till de upphävda förordningarna skall förstås som
hänvisningar till denna förordning.
Artikel 29
Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i
Europeiska gemenskapernas officiella tidning .
Den gäller för stöd till producenter av vissa jordbruksgrödor för
regleringsåret 2000/01 och efterföljande regleringsår.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.1999R2316 — SV — 01.07.2002 — 004.001 — 18
▼B
BILAGA I
(artikel 2.1)
DEFINITIONER
1.Permanent betesmark
Arealer (sådda eller naturliga) som inte ingår i växtföljden och som varaktigt (i
minst fem år) används till gräsproduktion.
2.Permanenta grödor
Grödor som inte ingår i växtföljden, med undantag av permanent betesmark,
och som upptar marken i minst fem år och ger upprepade skördar, med
undantag av fleråriga jordbruksgrödor.
3.Fleråriga jordbruksgrödor
KN-nummer
0709 10 00 Kronärtskockor
0709 20 00 Sparris
ex 0709 90 90 Rabarber
0810 20 Hallon, björnbär, mullbär och loganbär
0810 30 Svarta, vita och röda vinbär samt krusbär
0810 40 Tranbär, blåbär och andra bär av släktet Vaccinium
4.Omstruktureringsprogram
Med omstruktureringsprogram avses de förändringar i jordbruksföretagets
struktur och/eller i den stödberättigande arealen, som vidtas av offentliga
myndigheter.1999R2316 — SV — 01.07.2002 — 004.001 — 19
▼B
BILAGA II
(artikel 4.5)
SOLROSSORTER FÖR DIREKT KONSUMTION
Agripro 3450
Agrosur
Dahlgren D-131 (Toma)Dahlgren D-151Dahlgren D-171
Dahlgren D-181
Dahlgren 954Dahlgren D-1950
Dahlgren D-1998
DisetHagen Seed SG 9011Hagen Seed SG 9054
Hagen Seed SG 9211
Interstate (IS)8004Kelisur
Royal Hybrid 381
Royal Hybrid 2141Royal Hybrid 3801Royal Hybrid 3831
Royal Hybrid 4381
RRC 995RRC 2211RRC 2232
RRC 4211
SIGCO 826SIGCO 828
SIGCO 829
SIGCO 830SIGCO 954SIGCO 964
SIGCO 974
SIGCO 995Toma
Triumph 660C
Triumph 505C+Triumph 520CTriumph 515C
USDA Hybrid 9241999R2316 — SV — 01.07.2002 — 004.001 — 20
▼B
BILAGA III
(artikel 5)
UNDERSÖKNING AV LUPINERS BITTERHET
Undersökningen skall utföras på ett prov bestående av 200 kärnor från en sats på
1 kg från varje parti på högst 20 ton.
Undersökningen skall begränsas till att kvalitativt påvisa kärnor i provet.
Toleransen i fråga om enhetlighet skall vara 1 kärna per 100 kärnor. Grain-Cut-
metoden enligt von Sengbusch (1942), Ivanov och Smirnova (1932) och
Eggebrecht (1949) skall användas som undersökningsmetod. De torkade ellersvällda kärnorna klyvs. Kärnhalvorna placeras i en sil och doppas under tio
sekunder i jodlösning och sköljs sedan under fem sekunder i vatten. Bittra kärnors
snittyta får en brun missfärgning medan kärnor med låg alkaloidhalt förblir gula.
Jodlösningen bereds genom att 14 g kaliumjodid löses i så lite vatten som möjligt,
10 g jod tillsätts och vatten fylls på till 1 000 cm
3. Lösningen skall stå en vecka
innan den används. Den skall förvaras i brun glasflaska. Stamlösningen skall
spädas mellan 1:3 och 1:5 innan den används.1999R2316 — SV — 01.07.2002 — 004.001 — 21
▼M5
BILAGA IV
(Artikel 6.1 andra stycket)
REGIONER I ÖSTERRIKE SOM OMFATTAS AV TILLÄGGET FÖR
DURUMVETE
PANNONIEN
1.Gebiete der Bezirksbauernkammern
2046 Tullnerfeld-Klosterneuburg
2054 Baden
2062 Bruck/Leitha-Schwechat2089 Baden
2101 Gänserndorf
2241 Hollabrunn2275 Tullnerfeld-Klosterneuburg2305 Korneuburg
2321 Mistelbach
2330 Krems/Donau2364 Gänserndorf
2399 Mistelbach
2402 Mödling2470 Mistelbach2500 Hollabrunn
2518 Hollabrunn
2551 Bruck/Leitha-Schwechat2577 Korneuburg
2585 Tullnerfeld-Klosterneuburg
2623 Wr. Neustadt2631 Mistelbach2658 Gänserndorf
2.Gebiete der Bezirksreferate
3018 Neusiedl/See
3026 Eisenstadt3034 Mattersburg
3042 Oberpullendorf
3.Gebiete der Landwirtschaftskammer
1007 Wien1999R2316 — SV — 01.07.2002 — 004.001 — 22
▼B
BILAGA V
(artikel 6.3)
REGIONER SOM OMFATTAS AV DET SÄRSKILDA STÖDET FÖR
DURUMVETE
TYSKLAND
Kreise und Kreisfreie Städte:Baden-Württemberg:
Stadt Stuttgart, Ludwigsburg, Rems-Murr-Kreis, Stadt Heilbronn, Heilbronn,
Hohenlohekreis, Main-Tauber-Kreis, Stadt Karlsruhe, Karlsruhe, Stadt Baden-
Baden, Rastatt, Stadt Heidelberg, Stadt Mannheim, Rhein-Neckar-Kreis, Stadt
Pforzheim, Enzkreis, Ortenaukreis.
Bayern:Stadt Ingolstadt, Dachau, Eichstätt, Freising, Fürstenfeldbrück, Neuburg-Schro-
benhausen, Pfaffenhofen a.d.Ilm, Kelheim, Stadt Ansbach, Ansbach, Neustadt-
Bad Windsheim, Stadt Aschaffenburg, Aschaffenburg, Bad Kissingen, Rhön-
Grabfeld, Haßberge, Kitzingen, Main-Spessart, Stadt Schweinfurt, Schweinfurt,
Stadt Würzburg, Würzburg.
Rheinland-Pfalz:
Ahrweiler, Stadt Koblenz, Mayen-Koblenz, Bad Kreuznach, Rhein-Lahn-Kreis,
Westerwald-Kreis, Bernkastel-Wittlich, Bitburg-Prüm, Daun, Trier-Saarburg,
Stadt Trier, Stadt Frankenthal, Landau i.d.P., Ludwigshafen, Mainz, Neustadt/
Weinstr., Speyer, Worms, Alzey-Worms, Bad Dürkheim, Donnersbergkreis,
Germersheim, Südl, Weinstraße, Ludwigshafen, Mainz-Bingen.
Hessen:
Stadt Frankfurt/Main, Wiesbaden, Bergstraße, Stadt Darmstadt, Darmstadt-
Dieburg, Groß-Gerau, Hochtaunuskreis, Main-Kinzig-Kreis, Main-Taunus-Kreis,
Stadt Offenbach, Offenbach, Rheingau-Taunus-Kreis, Wetteraukreis, Lahn-Dill-
Kreis, Limburg-Weilburg.
Saarland:
Stadt Saarbrücken, Merzig-Wadern, Neunkirchen, Saarlouis, Sankt Wendel.
Sachsen:Mittweida, Muldentalkreis.
Sachsen-Anhalt:
Bernburg, Köthen, Burgenlandkreis, Mansfelder Land, Merseburg-Querfurt,
Saalkreis, Sangerhausen, Aschersleben-Straßfurt, Halberstadt, Jerichower Land,
Quedlinburg, Schönebeck.
Thüringen:
Unstrut-Hainich-Kreis, Kyffhäuserkreis, Gotha, Sömmerda, Hildburghausen,
Stadt Weimar, Weimarer Land, Altenburger Land, Stadt Erfurt.
SPANIEN
Comarcas agrícolas
Almazán (SO), Bajo Aragón (TE), Campiña (GU), Campo de Gómara (SO),
Centro (AB), El Cerrato (P), Hoya de Huesca (HU), La Montaña (A), Las Vegas
(M), Logrosán (CC), Monegros (HU), Noroeste (MU), Requena-Utiel (V), Rioja
Baja (LO), Segria (L), Sierra Rioja Baja (LO), Sur (VA), Suroeste y Valle de
Guadalentín (MU), Trujillo (CC), Urgel (L), Valle de Ayora (V).
FRANKRIKE
DépartementsAisne, Aube, Charente, Charente-Maritime, Cher, Deux-Sèvres, Essonne, Eure,
Eure-et-Loir, Indre, Indre-et-Loire, Loir-et-Cher, Loiret, Lot-et-Garonne, Maine-
et-Loire, Marne, Nièvre, Orne, Sarthe, Seine-et-Marne, Vendée, Vienne, Yvonne,
Yvelines.
ITALIEN
ProvinceAlessandria, Bologna, Brescia, Cremona, Ferrara, Forlì, Gorizia, Lodi, Mantova,
Milano, Modena, Padova, Parma, Pavia, Piacenza, Pordenone, Ravenna, Reggio1999R2316 — SV — 01.07.2002 — 004.001 — 23
▼B
Emilia, Rimini, Rovigo, Torino, Treviso, Udine, Venezia, Vercelli, Verona,
Vicenza.
FÖRENADE KUNGARIKET
England.1999R2316 — SV — 01.07.2002 — 004.001 — 24
▼M3
BILAGA VI
(Artikel 8)
BASAREALER
(1 000 ha)
Region Samtliga grödor varav majs varav gräsensilage
BELGIEN
Totalt 489,5Zon I 97,0
DANMARK 2 018,6TYSKLAND 10 159,4 (
3) 540,3 (3)
Schleswig-Holstein 506,2Hamburg 5,1Niedersachsen 1 424,7
Bremen 1,8
Nordrhein-Westfalen 948,5Rheinland-Pfalz 368,6Hessen 461,4Baden-Württemberg 735,5 122,1Bayern 1 776,0 418,2Saarland 36,6Berlin 2,9Brandenburg 889,6Mecklenburg-Vorpommern 968,2Sachsen 599,0Sachsen-Anhalt 880,9Thüringen 554,4
GREKLAND 1 491,7 222,1
SPANIEN
Regadío 1 371,1 403,4Secano 7 849,0
FRANKRIKE
Totalt 13 582,1Basareal för majs 613,8 (
2)
Bevattnad basareal 1 209,7 (2)
IRLAND 345,6 0,2
ITALIEN 5 801,2 400,8
LUXEMBURG 42,8NEDERLÄNDERNA 441,7 208,3ÖSTERRIKE 1 203,51999R2316 — SV — 01.07.2002 — 004.001 — 25
▼M5
▼M3
▼M5
▼M3
▼M3
(1 000 ha)
Region Samtliga grödor varav majs varav gräsensilage
PORTUGAL
Azorerna 9,7
Madeira
— Regadío 0,31 0,29— Andra 0,30
Continental
— Regadío 293,4 221,4
— Andra 687,9
FINLAND 1 591,5 200,0
SVERIGE 1 737,1 130,0
FÖRENADE KUNGARIKET
England 3 794,6 33,2 (
1)
Skottland 551,6
Nordirland 52,9
Wales 61,4 1,2 (1)
(1) Sockermajs ingår ej.
(2) Innefattar 284 000 hektar bevattnad majs.
(3) Då artikel 2.6 i förordning (EG) nr 1251/1999 tillämpas.1999R2316 — SV — 01.07.2002 — 004.001 — 26
▼M5
▼M3
▼M5
▼M3
▼M5
BILAGA VII
(Artikel 10.4)
1999R2316 — SV — 01.07.2002 — 004.001 — 27
▼M5
1999R2316 — SV — 01.07.2002 — 004.001 — 28
▼B
BILAGA VIII
(artikel 14 andra stycket)
REFERENSAVKASTNINGENLIGTARTIKEL3.7IFÖRORDNING(EG)
nr 1251/1999
Belgien 6,24
Danmark 5,22
Tyskland 5,66 (1)
— Schleswig-Holstein 6,81
— Hamburg 6,01
— Niedersachsen 5,33
— Bremen 5,34
— Nordrhein-Westfalen 5,81
— Hessen 5,50
— Rheinland-Pfalz 4,78
— Baden-Württemberg 5,48
— Bayern 5,94
— Saarland 4,38
— Berlin 4,52
— Brandenburg 4,54— Mecklenburg-Vorpommern 5,45
— Sachsen 6,23
— Sachsen-Anhalt 6,14
— Thüringen 6,13
Grekland 3,39
Spanien 2,9
Frankrike 6,02
Irland 6,08
Italien 3,9
Luxemburg 4,26
Nederländerna 6,66
Portugal 2,90
Förenade kungariket 5,83
Österrike 5,27
Sverige 4,02
Finland 2,82
(1) Då artikel 2.6 i förordning (EG) nr 1251/1999 tillämpas.1999R2316 — SV — 01.07.2002 — 004.001 — 29
▼B
BILAGA IX
(artikel 22)
TILLÄGG FÖR AREALUTTAG I PORTUGAL
(EUR)
Regleringsår 2000/01 2001/02 2002/03
Tillägg 9,64 ►M29,64◄ 3,411999R2316 — SV — 01.07.2002 — 004.001 — 30
▼M3
BILAGA X
(Artikel 24 första stycket)
Sista dag för sådd:15 juni
Gröda Medlemsstat Regioner
Samtliga grödor Finland Hela landet
Sverige Hela landet
Sockermajs
Hampa som odlas för fiberpro-
duktionSamtliga medlemsstater Hela landet1999R2316 — SV — 01.07.2002 — 004.001 — 31
▼M2
BILAGA XI
(artikel 26.1)
UPPGIFTER SOM SKALL MEDDELAS KOMMISSIONEN
Uppgifterna skall överlämnas i form av en serie tabeller som utformats enligt
följande:
— En första grupp tabeller som innehåller uppgifterna för varje produktions-
region i enlighet med artikel 3 i förordning (EG) nr 1251/1999.
— En andra grupp tabeller som innehåller uppgifter för varje region med en
fastställd basareal i enlighet med bilaga VI till den här förordningen.
— En enda tabell som innehåller en sammanfattning av uppgifterna för var och
en av medlemsstaterna.
Tabellerna skall sändas in både i utskrift och i elektroniskt format.Formler för arealer:5 = 1 + 2 + 3 + 4
1 0=7+8+916 = 17 + 18
21 = 5 + 10 + 11 + 12 + 13 + 14 + 15 + 16 + 20
Anmärkningar :
Varje tabell skall innehålla namnet på den aktuella regionen.
Avkastningen skall vara den som används för beräkningen av arealersättning i
enlighet med förordning (EG) nr 1251/1999.
Åtskillnaden mellan ”bevattnad” och ”icke-bevattnad” skall endast göras i fråga
om blandade regioner. I sådana fall
(d) = (e) + (f)
(j) = (k) + (l)
Rad 1 omfattar endast durumvete som berättigar till det tillägg som avses i artikel
5 första stycket i förordning (EG) nr 1251/1999.
Rad 2 omfattar endast durumvete som berättigar till det tillägg som avses i artikel
5 fjärde stycket i förordning (EG) nr 1251/1999.
Rad 19 avser endast arealer som tas ur bruk eller beskogas enligt artiklarna 22,
23, 24 och 31 i förordning (EG) nr 1257/1999 och som bokförs som arealuttag
enligt artikel 6.8 i förordning (EG) nr 1251/1999.
Rad 20 motsvarar de arealer som avses i artikel 2.4 andra stycket i förordning
(EG) nr 1251/1999.
Uppgifterna måste också sändas in för de producenter som inte ansöker om
hektarstödet enligt stödsystemet för vissa jordbruksgrödor (förordning (EG) nr
1251/1999). Dessa uppgifter skall anges i kolumnerna ”m” och ”n”, under
rubriken ”övrigt” och avser främst de jordbruksgrödor som deklarerats som
foderareal för nöt- och fårbidrag.
Rad 23 omfattar mark som tas ur bruk för odling av industri- och energigrödor
och som inte beviljats ersättning enligt tillämpningsföreskrifterna i artikel 6.3 i
förordning (EG) nr 1251/1999 (t.ex. sockerbeta, jordärtskocka och cikoriarot).
Rad 24 omfattar mark som lagts i träda och som använts för odling av
foderbaljväxter i enlighet med artikel 6.3 andra strecksatsen i förordning (EG) nr
1251/1999.1999R2316 — SV — 01.07.2002 — 004.001 — 32
▼M2
1999R2316 — SV — 01.07.2002 — 004.001 — 33
▼M5
BILAGA XII
(Artikel 7a.1)
STÖDBERÄTTIGANDE SORTER AV LIN OCH HAMPA SOM ODLAS
FÖR FIBERPRODUKTION
1.Linsorter som odlas för fiberproduktion
Adélie
AgathaAngelinArgosAriane
Aurore
BelinkaCeasar AugustusDianeDiva
Electra
EliseEscalinaEvelinExel
Hermes
IlonaLauraLiflaxLiviola
Marina
MarylinNikeOpalineRosalin
Venus
VeralinVikingViola
2a.Hampsorter som odlas för fiberproduktion
Carmagnola
BenikoCsDelta-IlosaDelta 405
Dioica 88
Epsilon 68Fedora 17Fédrina 74
Felina 32
Felina 34 – Félina 34Ferimon – FérimonFibranovaFibrimon 24
Fibrimon 561999R2316 — SV — 01.07.2002 — 004.001 — 34
▼M5
Futura
Futura 75Juso 14Santhica 23
Uso 31
2b.Hampsorter som odlas för fiberproduktion och som godkänts för
regleringsåret 2002/2003
Bialobrzeskie
FasamoFedora 19
Santhica 271999R2316 — SV — 01.07.2002 — 004.001 — 35
▼M5
BILAGA XIII
(Artikel 7b.1)
GEMENSKAPSMETODFÖRKVANTITATIVBESTÄMNINGAV ∆9-THC
I VISSA HAMPSORTER
1.Syfte och tillämpningsområde
Metoden används för att bestämma halten av ∆9-tétrahydrocannabinol (THC)
i olika hampsorter ( Cannabis sativa L.). Beroende på omständigheterna
används antingen förfarande A eller förfarande B, vilka beskrivs nedan.
Metoden baseras på kvantitativ bestämning av halten ∆9-THC med
gaskromatografi (GC) efter extraktion med lämpligt lösningsmedel.
1.1Förfarande A
Förfarande A används för sådana kontroller på produktionsnivå som anges i
artikel 5a.2 i förordning (EG) nr 1251/1999.
1.2Förfarande B
Förfarande B används för de fall som anges i artikel 7b.1 tredje stycket i
denna förordning och för kontroll av att de villkor är uppfyllda som anges i
artikel 5a.1 andra stycket i förordning (EG) nr 1251/1999 för upptagande på
förteckningen över de hampsorter som odlas för fiberproduktion och som
berättigar till arealersättning från och med regleringsåret 2001/2002.
2.Provtagning
Om en medlemsstat uttnyttjar den möjlighet som föreskrivs i artikel 3.1 c
tredje stycket skall minst tre från varandra avskilda delar av skiftet
omfattande minst 4 000 plantor på kontrollantens instruktioner behållas på
fältet, så att provtagning kan genomföras fram till och med tio dagar efter
blomningstidens slut.
2.1Prov
— Förfarande A:I populationen för en given hampsort, tas för varje vald
planta, en del på 30 cm innehållande minst en honblomställning. Provet
skall tas dagtid under en period som inleds 20 dagar efter blomningens
början och avslutas 10 dagar efter dess slut, enligt ett systematiskt
tillvägagångssätt, varvid prov inte tas utefter fältkanterna, vilket gör att
man får ett urval som är representativt för skiftet.
Medlemsstaten får tillåta att provet tas under en period som inleds vid
blomningens början och avslutas 20 dagar efter blomningens början,
under förutsättning att det för varje odlad sort kontrolleras att andra
representativa prov tas enligt bestämmelserna ovan under den period som
inleds 10 dagar efter blomningens början och avslutas 20 dagar efter dess
slut.
— Förfarande B:I en population för en given hampsort tas övre tredjedelen
av varje vald planta. Provet tas dagtid inom 10 dagar efter blomningens
slut, enligt ett systematiskt tillvägagångssätt, varvid prov inte tas utefter
fältkanterna, vilket gör att man får ett urval som är representativt för
skiftet. Om det rör sig om dioika sorter tas endast honväxterna.
2.2Stickprovets storlek
— Förfarande A:Provet omfattar stickprov på 50 plantor per skifte.
— Förfarande B:Provet omfattar stickprov på 200 plantor per skifte.
Varje prov placeras, utan att pressas samman, i en säck av tyg eller papper
och sänds till analyslaboratoriet.
Medlemsstaten får föreskriva att ett andra prov skall samlas in för eventuell
kontrollanalys och bevaras antingen av producenten eller av det organ som
ansvarar för analysen.
2.3Torkning och lagring av proverna
Torkningen av proverna skall påbörjas så snart som möjligt, och senast inom
48 timmar, med någon metod där temperaturen är lägre än 70 ºC. Proverna
skall torkas tills vikten är konstant och fukthalten mellan 8 % och 13 %.1999R2316 — SV — 01.07.2002 — 004.001 — 36
▼M5
De torra proverna skall lagras i mörker, utan att pressas samman, i en
temperatur lägre än 25 ºC.
3.Analys av THC-halten
3.1Provberedning
De torkade proverna skall befrias från stjälkar och frön större än 2 mm.
De torkade proverna skall malas till ett halvfint pulver (sikt med maskstorlek
på 1 mm).
Pulvret skall lagras under högst 10 veckor i ett torrt, mörkt utrymme med en
temperatur under 25 ºC.
3.2Reagens, extraktionslösning
Reagens
—∆9-tetrahydrocannabinol med renhetsgrad för kromatografiskt ändamål
— Skvalan med renhetsgrad för kromatografiskt ändamål som intern
standard.
Extraktionslösning
— 35 mg skvalan per 100 ml hexan.
3.3Extraktion av ∆9-THC
Ett prov på 100 mg av pulvret vägs in för analys och placeras i ett
centrifugeringsrör. Tillsätt 5 ml av extraktionslösningen med den interna
standarden.
Låt det hela ligga i ett ultraljudsbad under 20 minuter. Centrifugera under 5
minuter med 3 000 varv per minut och avlägsna supernatanten THC. Injicera
denna lösning i gaskromatografen och genomför en kvantitativ analys.
3.4Gaskromatografiutrustning
a) Apparatur
— Gaskromatografiutrustning försedd med flamjonisationsdetektor och
en split/splitless injektor
— Kolonn som gör det möjligt att separera cannabinoider, exempelvis en
kapillärkolonn av glas med en längd på 25 meter och en diameter på
0,22 mm, impregnerad med en opolär fas av 5 % fenyl-metyl-silikon.
b) Kalibrering
Kalibreringskurvan skall innehålla minst tre punkter för förfarande A och
minst 5 punkter för förfarande B varav två punkter skall motsvara 0,04
respektive 0,50 mg/ml ∆9-THC i extraktionslösningen.
c) Försöksbetingelser
Följande betingelser anges som exempel för den kolonn som avses i punkt a.
Ugnstemperatur:260 ºC
Injektortemperatur:300 ºC
Detektortemperatur:300 ºC
d) Injicerad volym:1 ul
4.Resultat
Resultatet anges med två decimaler i gram ∆9-THC per 100 g analysprov
torkat till konstant vikt. Resultatets tolerans är 0,03 % i absolutvärde.
— Förfarande A:Resultatet motsvarar en bestämning per analysprov.
Om det på detta sätt erhållna resultatet överstiger den gräns som anges i
artikel 5a.1 andra stycket i förordning (EG) nr 1251/1999 skall ytterligare
en bestämning utföras på analysprovet och resultatet utgöras av
medelvärdet av dessa båda bestämningar.
— Förfarande B:Resultatet motsvarar medelvärdet av två bestämningar per
analysprov.1999R2316 — SV — 01.07.2002 — 004.001 — 37
▼M2
BILAGA XIV
Foderbaljväxter enligt artikel 23a
KN-nummer
0713 90 Vicia spp., med undantag av Vicia
faba ochVicia sativa , skördad vid full
mognad
Vicia sativa som inte skördats vid full
mognad
ex 1209 29 50 Lypinus spp., utom sötlupin
ex 1214 90 99 Medicago spp.
Trifolium spp.
Lathyrus spp.
Melilotus spp.
Onobrychis spp.
Ornithopus sativusHedysarum coronariumLotus corniculatus
Galega orientalis
Trigonella foenum-graecumVigna sinensis1999R2316 — SV — 01.07.2002 — 004.001 — 38