02014R0908 — SV — 10.06.2019 — 007.002

Den här texten är endast avsedd som ett dokumentationshjälpmedel och har ingen rättslig verkan. EU-institutionerna tar inget ansvar för innehållet. De autentiska versionerna av motsvarande rättsakter, inklusive ingresserna, publiceras i Europeiska unionens officiella tidning och finns i EUR-Lex. De officiella texterna är direkt tillgängliga via länkarna i det här dokumentet

Ändrad genom:





Rättad genom:









▼B

KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 908/2014

av den 6 augusti 2014

om tillämpningsföreskrifter för Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1306/2013 med beaktande av utbetalande organ och andra organ, ekonomisk förvaltning, räkenskapsavslutning, regler om kontroller, värdepapper och öppenhet







DEL I

UTBETALANDE ORGAN OCH ANDRA ORGAN

Artikel 1

Förfarande för godkännande av utbetalande organ

1. Medlemsstaterna ska utse en myndighet på ministernivå som ska ansvara för att

a) utfärda, granska och återkalla godkännande av utbetalande organ, och

b) utförande av de uppgifter som den behöriga myndigheten tilldelas enligt detta kapitel.

2. Den behöriga myndigheten ska genom ett formellt beslut utfärda eller, efter granskning, återkalla godkännandet av det utbetalande organet på grundval av en granskning av kriterierna för godkännande som avses i artikel 1.2 i den delegerade förordningen (EU) nr 907/2014 (”kriterier för godkännande”). Den behöriga myndigheten ska utan dröjsmål underrätta kommissionen om godkännande och tillbakadragande av godkännande.

3. Den behöriga myndigheten ska utse ett revisionsorgan att utföra en undersökning före varje godkännande (förgranskning inför godkännande). Revisionsorganet ska vara en revisionsmyndighet, eller annan offentlig eller privat organisation eller organisatorisk enhet i en myndighet med den kompetens, kapacitet och de kunskaper som krävs för att genomföra revisioner. Revisionsorganet ska vara fristående från det utbetalande organet som ska godkännas.

Undersökningen (förgranskning inför godkännande) ska ske av revisionsorganet och ska omfatta följande:

a) De förfaranden och system som finns för godkännande och genomförande av betalningar.

b) Ansvarsfördelningen samt interna och externa kontrollers lämplighet, allt med avseende på transaktioner som finansieras av Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ) och Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (Ejflu) (nedan kallade fonderna).

c) I vilken utsträckning de förfaranden och system som införts är lämpliga för att skydda unionens budget, inklusive riskbaserade åtgärder mot bedrägerier.

d) Säkerheten i informationssystemen.

e) Skötsel av bokföring.

Revisionsorganet ska utarbeta en rapport om revisionsarbetet som utförts, resultaten av detta arbete, och sin bedömning av huruvida det utbetalande organet uppfyller kriterierna för godkännande. Rapporten ska lämnas till den behöriga myndigheten som utfärdar godkännandet när den har förvissat sig om att det utbetalande organet uppfyller kriterierna.

4. Om den behöriga myndigheten anser att det utbetalande organet inte uppfyller dessa kriterier ska den informera det utbetalande organet om vilka villkor det måste uppfylla innan det kan godkännas.

I avvaktan på att de nödvändiga ändringarna för att uppfylla dessa särskilda krav görs får ett tillfälligt godkännande beviljas för en period som ska fastställas med hänsyn till hur allvarliga de konstaterade problemen är, men som inte får vara längre än tolv månader. I berättigade fall får kommissionen, på begäran av den berörda medlemsstaten, bevilja en förlängning av tidsfristen.

5. Den information som avses i artikel 102.1 första stycket led a i förordning (EU) nr 1306/2013 ska meddelas så fort det utbetalande organet godkänts första gången och i varje fall innan några utgifter som verkställs av detta utbetalande organ belastar fonderna. Informationen ska åtföljas av deklarationer och handlingar som rör

a) det utbetalande organets ansvarsområden,

b) ansvarsfördelningen mellan avdelningar inom det utbetalande organet,

c) det utbetalande organets förhållande till andra offentliga eller privata organ som ansvarar för genomförandet av åtgärder för vilka utgifterna påförs fonderna av det utbetalande organet,

d) rutinerna för att ta emot, kontrollera och värdera krav från stödmottagare samt för hur utgifter godkänns, betalas ut och bokförs,

e) bestämmelserna om säkerheten hos informationssystem, och

f) rapporten om förgranskning innan godkännandet utförs genom det revisionsorgan som avses i punkt 3.

6. Kommissionen ska meddela kommittén för jordbruksfonderna vilka utbetalande organ som godkänts i medlemsstaterna.

Artikel 2

Översyn av godkännanden

1. Den behöriga myndigheten ska ställa de utbetalande organen för vilka den har ansvaret under kontinuerlig övervakning, i synnerhet med hjälp av de intyg och rapporter som utfärdas av det attesterande organet som avses i artikel 9 i förordning (EU) nr 1306/2013, och ska följa upp eventuella brister som iakttas.

Vart tredje år ska den behöriga myndigheten skriftligen informera kommissionen om sin tillsyn och övervakning av de utbetalande organen. Rapporten ska omfatta en genomgång av de utbetalande organens fortlöpande efterlevnad av kriterierna för godkännande, tillsammans med en sammanfattning av de åtgärder som har vidtagits för att åtgärda bristerna. Den behöriga myndigheten ska ange om ett utbetalande organ som den ansvarar fortsatt uppfyller kriterierna.

2. Medlemsstaterna ska inrätta ett system som säkerställer att all information som tyder på att ett utbetalande organ inte uppfyller kriterierna för godkännande meddelas den behöriga myndigheten utan dröjsmål.

3. Om den behöriga myndigheten har konstaterat att ett godkänt utbetalande organ inte längre uppfyller ett eller flera av kriterierna på ett sätt som riskerar att hindra genomförandet av de uppgifter som anges i artikel 1.1 i den delegerade förordningen (EU) nr 907/2014 ska den behöriga myndigheten utan dröjsmål ställa godkännandet av det utbetalande organet under prövning. Det utbetalande organet ska utarbeta en plan med åtgärder och tidsfrister för att åtgärda de konstaterade bristerna inom en tidsfrist som ska fastställas med hänsyn till hur allvarligt problemet är. Tidsfristen ska dock inte vara längre än 12 månader från och med den dag då godkännandet tas upp till ny prövning. I berättigade fall får kommissionen, på begäran av den berörda medlemsstaten, bevilja en förlängning av tidsfristen.

4. Den behöriga myndigheten ska underrätta kommissionen om sitt beslut att ställa det utbetalande organets godkännande under prövning, om den åtgärdsplan som utarbetas i enlighet med punkt 3, och om de framsteg som gjorts i genomförandet av dessa program.

5. Om godkännandet återkallas ska den behöriga myndigheten utan dröjsmål godkänna ett annat utbetalande organ som uppfyller kriterierna i artikel 7.2 i förordning (EU) nr 1306/2013 så att utbetalningarna till stödmottagare inte avbryts.

6. Om kommissionen finner att den behöriga myndigheten inte har fullgjort sin skyldighet att utarbeta en åtgärdsplan enligt punkt 3 eller att det utbetalande organet fortsätter att vara godkänt utan att ha genomfört en sådan åtgärdsplan inom den fastställda tidsfristen, ska den begära att den behöriga myndigheten återkallar godkännandet för detta utbetalande organ om inte de nödvändiga förändringarna gjorts inom en tid som kommissionen bestämmer med hänsyn till hur allvarligt problemet är. I en sådan situation kan kommissionen fatta beslut om att avhjälpa bristerna genom förfarandet för kontroll av överensstämmelse i enlighet med artikel 52 i förordning (EU) nr 1306/2013.

Artikel 3

Förvaltningsförklaring

1. Den förvaltningsförklaring som avses i artikel 7.3 första stycket led b i förordning (EU) nr 1306/2013 ska upprättas i så god tid att det attesterande organet kan avge det utlåtande som avses i artikel 9.1 i den förordningen.

Förvaltningsförklaringen ska utformas i enlighet med bilaga I i den här förordningen och får innehålla reservationer som kvantifierar de potentiella finansiella effekterna. Om reservationer görs ska förklaringen innehålla en åtgärdsplan och en exakt tidsplan för dess genomförande.

2. Förvaltningsförklaringen ska grundas på en effektiv övervakning av det förvaltnings- och kontrollsystem som är i bruk under året.

Artikel 4

Samordningsorgan

1. Det samordningsorgan som avses i artikel 7.4 i förordning (EU) nr 1306/2013 ska vara kommissionens enda samtalspartner i den berörda medlemsstaten när det gäller följande frågor kopplade till fonderna:

a) Spridningen av information och riktlinjer som rör funktion och drift av de utbetalande organen till dessa utbetalande organ och de organ som ansvarar för genomförandet, samt främjandet av en harmoniserad tillämpning av sådana riktlinjer.

b) Den information till kommissionen som avses i artiklarna 7 och 102 i förordning (EU) nr 1306/2013.

c) Kommissionens tillgång till en fullständig förteckning över alla redovisningsuppgifter som krävs för statistik och kontroll.

2. Ett utbetalande organ får fungera som samordningsorgan under förutsättning att de två olika funktionerna hålls åtskilda.

3. När samordningsorganet fullgör sina uppgifter får det, i enlighet med nationella förfaranden, utnyttja andra administrativa organ eller avdelningar, särskilt sådana med teknisk eller redovisningsteknisk expertis.

4. Konfidentialiteten, integriteten och tillgängligheten för alla datauppgifter som finns hos samordningsorganet ska säkerställas genom åtgärder som är anpassade till varje samordningsorgans administrativa struktur, personalstyrka och tekniska villkor. De finansiella och tekniska insatserna ska stå i rimlig proportion till de faktiska riskerna.

5. Den information som avses i artikel 102.1 första stycket led a i förordning (EU) nr 1306/2013 ska lämnas så fort samordningsorganet godkänts första gången och i varje fall innan några utgifter som verkställs av detta organ belastar fonderna. Den ska åtföljas av organets dokument för godkännande samt information om de administrativa, redovisningstekniska och interna kontrollvillkoren för organets verksamhet.

Artikel 5

Attestering

1. Den behöriga myndigheten ska utse det attesterande organ som avses i artikel 9 i förordning (EU) nr 1306/2013.

2. Det attesterande organet ska organisera sitt arbete på ett effektivt och ändamålsenligt sätt, och utföra kontroller inom en lämplig tidsram, med beaktande av arten och tidpunkten för de transaktioner som avser det berörda budgetåret.

3. Utlåtandet som det attesterande organet ska lämna i enlighet med artikel 9.1 i förordning (EU) nr 1306/2013 ska utarbetas årligen.

Utlåtandet ska grunda sig på det revisionsarbete som ska genomföras i enlighet med artiklarna 6 och 7 i denna förordning.

4. Det attesterande organet ska sammanställa en rapport om sina iakttagelser. Rapporten ska omfatta de funktioner som delegerats. I rapporten ska även anges om under den period som omfattas av rapporten

a) det utbetalande organet uppfyller kriterierna för godkännande,

b) det utbetalande organets rutiner med rimlig säkerhet kan garantera att de utgifter som belastar fonderna betalats ut i enlighet med unionens regler, samt garantera att transaktionerna är lagliga och korrekta och eventuella rekommendationer för förbättringar har följts upp,

c) årsräkenskaperna enligt artikel 29 i den här förordningen har förts i överensstämmelse med bokföringen hos det utbetalande organet,

d) kostnadsredovisningen och redovisningen av interventionsverksamhet är en i sak rättvisande, fullständig och korrekt förteckning över den verksamhet som bekostas av fonderna, och

e) unionens ekonomiska intressen är tillräckligt skyddade i fråga om förskottsbetalningar, erhållna säkerheter, interventionslager och belopp som ska drivas in.

Rapporten ska omfatta upplysningar om antalet personer som utfört revisionen och deras kvalifikationer, vilket arbete som utförts, antalet undersökta transaktioner, den nivå som uppnåtts för tillförlitlighet och substans, eventuella svagheter som upptäckts och de rekommendationer som har lämnats för förbättring, samt uppgifter om både det attesterande organets och andra redovisningsorgans verksamhet, intern såväl som extern i förhållande till det utbetalande organet, varifrån hela eller delar av det attesterande organets kontroll av rapporterade uppgifter härrör.

Artikel 6

Revisionsprinciper

1. Attesteringsgranskningen ska utföras i enlighet med internationellt vedertagna redovisningsnormer.

2. Det attesterande organet ska utarbeta en revisionsstrategi som fastställer revisionens omfattning, tidpunkt och inriktning för attesteringsgranskning, revisionsmetoder och urvalsmetoden. En revisionsplan ska utarbetas för varje ►C2 budgetår ◄ baserat på den beräknade revisionsrisken. På begäran ska revisionsorganet lämna in revisionsstrategin och revisionsplanen till kommissionen.

3. En rimlig nivå av revisionsgaranti som ska uppnås vid revision ska erhållas genom bedömningen av kontrollsystemet, inklusive överensstämmelsekontroll och substansgranskning av utgifter, bestående av detaljgranskning och analysförfaranden.

4. Kommissionen ska fastställa riktlinjer som innehåller bland annat följande:

a) Ytterligare förtydliganden och vägledning för attesteringsgranskning som ska utföras.

b) Fastställandet av en rimlig nivå av revisionsgaranti som ska uppnås vid revisionsarbetet.

Artikel 7

Revisionsmetoder

1. Vilka revisionsmetoder som är relevanta för attesteringsgranskningen ska definieras i revisionsstrategin i som fastställs i artikel 6.2.

2. För att nå revisionsmålen och lämna in ett utlåtande enligt artikel 9.1 i förordning (EU) nr 1306/2013 ska revisionen omfatta systemrevision, substansgranskning samt kontroll av avstämningar om ekonomiska förklaringar och förvaltningsförklaringar.

3. Substansgranskning av utgifter ska omfatta kontroll av de underliggande transaktionernas laglighet och korrekthet på slutmottagarnivå. För detta ändamål får det attesterande organet åtfölja det utbetalande organet när det genomför kontroller på plats (andra omgången). Det attesterande organet kan inte åtfölja det utbetalande organet när det genomför ursprungliga kontroller på plats, utom i sådana fall där det skulle vara praktiskt omöjligt att dubbelkontrollera den ursprungliga kontrollen som utförts av det utbetalande organet. ►M6 När det gäller substansgranskning, inklusive provtagningsmetoder, får de attesterande organen tillämpa granskning med dubbla syften rörande revisionsmålen. ◄

4. Kommissionen ska tillhandahålla ytterligare villkor och vägledning om utformningen av granskningsåtgärder, integrerad provtagning, planering och genomförande av dubbelkontroller av kontrollen på plats av transaktioner genom de riktlinjer som avses i artikel 6.4.







DEL II

EKONOMISK FÖRVALTNING AV MEDLEN







AVSNITT 1

Allmänna bestämmelser

Artikel 8

De utbetalande organens räkenskaper

1. De utbetalande organen ska föra räkenskaper som uteslutande omfattar de utgifter och inkomster som avses i artikel 4.1 och i artiklarna 5 och 43 i förordning (EU) nr 1306/2013, samt användningen av de medel som ställts till dess organs förfogande för betalning av sådana kostnader. Räkenskaperna ska göra det möjligt att skilja mellan de ekonomiska uppgifterna för EGFJ och för Ejflu och att presentera dem separat.

2. De utbetalande organen i medlemsstater som inte ingår i euroområdet ska i sina räkenskaper redovisa beloppen i den faktiska valutan för utgifterna. För att möjliggöra en konsolidering av deras sammanlagda utgifter och inkomster ska de dock kunna ange dessa uppgifter både i nationell valuta och i euro.

3. När det gäller Ejflu ska utbetalande organ som utsetts för ett landsbygdsutvecklingsprogram föra räkenskaper som gör det möjligt att identifiera alla transaktioner för varje program och åtgärd. Räkenskaperna ska bland annat omfatta följande:

a) Offentliga utgifter och unionens bidrag för varje transaktion.

b) Belopp som ska återkrävas från stödmottagare på grund av oegentligheter eller försummelser.

c) Återkrävda belopp, med angivande av ursprunglig transaktion.







AVSNITT 2

EGFJ-räkenskaper

Artikel 9

Medlemsstaternas information

Medlemsstaterna ska varje vecka samla in uppgifter om sina sammanlagda utgifter och om de inkomster som är avsatta för särskilda ändamål, och ställa dessa till kommissionens förfogande, enligt följande:

a) De ska senast den tredje arbetsdagen varje vecka tillhandahålla uppgifter om de sammanlagda utgifterna och de inkomster som är avsatta för särskilda ändamål sedan månadens början fram till den föregående veckans slut.

b) I de fall då veckan löper över ett månadsskifte ska medlemsstaterna senast den tredje arbetsdagen i den påföljande månaden ställa uppgifter till förfogande om de sammanlagda utgifterna och de inkomster som är avsatta för särskilda ändamål som de haft under föregående månad.

Artikel 10

Medlemsstaternas meddelanden

1. I enlighet med artikel 102.1 första stycket led c i och ii i förordning (EU) nr 1306/2013 ska medlemsstaterna på elektronisk väg skicka in följande uppgifter och dokument till kommissionen, enligt artiklarna 11 och 12 i den här förordningen:

a) De ska senast den tredje arbetsdagen varje månad lämna in uppgifter om sina sammanlagda utgifter och inkomster under den föregående månaden, utgående från den mall kommissionen gör tillgänglig genom informationssystem, och alla uppgifter som kan förklara betydande skillnader mellan de prognoser som gjorts enligt punkt 2 a iii i den här artikeln och de faktiska utgifterna eller inkomsterna som är avsatta för särskilda ändamål.

b) Innan den tolfte varje månad, deklarationen av utgifter som avses i artikel 18.3 i förordning (EU) nr 1306/2013. Meddelandet om utgifter och inkomster mellan den 1 och den 15 oktober ska emellertid lämnas in senast den 27 oktober.

2. Den utgiftsdeklaration som avses i punkt 1 b ska omfatta följande:

a) En redogörelse från varje utbetalande organ på grundval av den modell som kommissionen tillhandahåller medlemsstaterna via informationssystem, uppdelat enligt kontoplanen för Europeiska gemenskapernas budget och per utgifts- och inkomstkategori, baserat på en detaljerad kontoplan som står till medlemsstaternas förfogande och omfattar: i) utgifter och inkomster som är avsatta för särskilda ändamål som uppstått under föregående månad, ii) totala utgifter och inkomster som är avsatta för särskilda ändamål, från ►C2 budgetårets ◄ början till slutet av föregående månad, iii) en prognos för utgifterna och de inkomster som är avsatta för särskilda ändamål, som beroende på fall avser — endast innevarande månad och de följande två månaderna, — ►C2 ◄ slut, innevarande månad, de följande två månaderna och tillbudgetåretsslut, iv) ytterligare uppgifter om så behövs,

b) en sammanfattning gjord av den berörda medlemsstaten på grundval av de mallar som kommissionen tillhandahållit medlemsstaterna genom informationssystem för de uppgifter som anges i led a, sammanställd för medlemsstatens alla utbetalande organ,

c) räkenskaper som utgör belägg för de utgifter och inkomster för offentlig intervention som avses i artikel 19.2.

3. Alla finansiella uppgifter som krävs enligt denna artikel ska anges i euro.

Artikel 11

Allmänna bestämmelser för utgiftsdeklaration och för inkomster som är avsatta för särskilda ändamål

1. De utgifter och de inkomster som är avsatta för särskilda ändamål som de utbetalande organen deklarerar för en viss månad utgörs av de faktiska ut- och inbetalningar som gjorts under månaden, utan att detta påverkar de särskilda bestämmelser om deklaration av utgifter och inkomster för offentlig lagring som avses i artikel 12.

Dessa utgifter och inkomster tas upp i EGFJ-budgeten under budgetår N.

Dock gäller följande:

a) de utgifter, som får betalas innan bestämmelsen om att EGFJ helt eller delvis ska stå för dessa börjar tillämpas, får bokföras enbart för — den månad under vilken den berörda bestämmelsen började tillämpas, eller — för den månad som följer på månaden då bestämmelsen började tillämpas,

b) de inkomster som är avsatta för särskilda ändamål och som medlemsstaten är skyldig att betala in till kommissionen ska tas upp i deklarationen för den månad under vilken tidsfristen för inbetalning av dessa belopp enligt unionslagstiftningen löper ut,

c) de korrigeringar som beslutas av kommissionen inom ramen för avslutandet av räkenskaperna och kontrollen av överensstämmelse, ska av kommissionen direkt dras av från eller läggas till de månadsbetalningar som, efter vad som är tillämpligt, avses i artikel 33.2. eller artikel 34.8 direkt genom kommissionen. Medlemsstaterna ska dock ta med de belopp som motsvarar dessa korrigeringar i den deklaration som upprättas för den månad då korrigeringarna verkställs.

2. Utgifter och sådana inkomster som är avsatta för särskilda ändamål ska bokföras på det datum då det utbetalande organets konto debiterades eller krediterades. För betalningar kan bokföringsdatumet emellertid också vara den dag då det berörda organet fyllde i och skickade betalningsanvisningen till ett finansieringsinstitut eller till stödmottagaren. Det utbetalande organet ska använda samma metod under hela budgetåret.

3. De utbetalningar och inkomster som är avsatta för särskilda ändamål som deklareras i enlighet med punkt 1 kan medföra korrigeringar av de uppgifter som angivits under de föregående månaderna i samma budgetperiod.

Om korrigeringen av de inkomster som är avsatta för särskilda ändamål medför att det för ett utbetalande organ deklareras negativa sådana inkomster för en budgetpost ska de överskridande korrigeringsbeloppen föras över till nästföljande månad. De regleras i tillämpliga fall vid avslutandet av räkenskaperna för det berörda året.

4. Betalningsorder som inte verkställts och utbetalningar som debiterats kontot och därefter åter krediterats, ska bokföras med avdrag för utgifterna för den månad då det utbetalande organet får meddelande om att betalningen inte verkställts eller har annullerats.

5. Om utbetalningar som ska verkställas av EGFJ belastas av fordringar ska de anses vara verkställda i sin helhet enligt punkt 1

a) vid tidpunkten för utbetalningen av det belopp som återstår att utbetala till betalningsmottagaren, om fordringen är mindre än den utgift som är godkänd i budgetförordningen,

b) vid tidpunkten då ersättningen betalas, om utgiften är mindre än eller lika med fordringen.

6. De kumulerade uppgifter om utgifter och om inkomster som är avsatta för särskilda ändamål för ett givet ►C2 budgetår ◄ och som ska överlämnas till kommissionen senast den 27 oktober, får korrigeras endast i de årsräkenskaper som ska skickas in till kommissionen i enlighet med artikel 102.1 första stycket led c iii i förordning (EU) nr 1306/2013.

Artikel 12

Särskilda regler för deklaration av utgifter för offentlig lagring

1. De transaktioner som ska beaktas för deklarationer av utgifter för offentlig lagring är sådana som vid slutet av en månad har tagits upp i ett utbetalande organs räkenskaper och som har verkställts mellan början av det berörda räkenskapsåret, enligt artikel 3.3 första stycket led a i förordning (EU) nr 907/2014 och slutet på den berörda månaden.

2. Denna deklaration av utgifter ska omfatta de värden och belopp, fastställda enligt artiklarna 17 och 18 i denna förordning och artikel 4 i kommissionens delegerade förordning (EU) nr 906/2014 ( 1 ), som har bokförts av det utbetalande organet under månaden efter den månad då transaktionerna verkställdes.

Dock

a) ska värdena och beloppen för de transaktioner som verkställs under september månad bokföras av de utbetalande organen senast den 15 oktober,

b) ska beloppen för de sammanlagda värdenedskrivningar som avses i artikel 3.1 e i den delegerade förordningen (EU) nr 906/2014 bokföras den dag som fastställs i det beslut i vilket de föreskrivs.

Artikel 13

Kommissionens beslut om utbetalningar

1. Utgående från de uppgifter som inkommit i enlighet med artikel 10.1 b i denna förordning ska kommissionen fatta beslut om de månatliga utbetalningar enligt artikel 18.3 i förordning (EU) nr 1306/2013, utan att det påverkar tillämpningen av de korrigeringar som kan göras genom senare beslut i enlighet med artiklarna 51 och 52 i förordning (EU) nr 1306/2013, och med hänsyn tagen till de minskningar och tillfälliga innehållanden som beslutats i enlighet med artikel 41 i den förordningen.

2. Om de totala utgifter som medlemsstaterna deklarerat för närmast följande budgetår överstiger tre fjärdedelar av de totala anslagen för innevarande budgetår ska de förhandsåtaganden som avses i artikel 170.3 i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 och motsvarande månatliga utbetalningar beviljas i proportion till utgiftsdeklarationerna upp till 75 % av anslagen under innevarande budgetår. Kommissionen ska ta hänsyn till sådana belopp som inte betalats ut till medlemsstaterna vid senare beslut om återbetalningar.

Artikel 14

Utbetalningar till medlemsstaterna

1. Genom att besluta om månatliga betalningar ska kommissionen inom ramen för budgetanslagen, på det konto som öppnats av respektive medlemsstat, ställa de finansiella medel till medlemsstaternas förfogande som är nödvändiga för att täcka de utgifter som ska finansieras av EGFJ, med avdrag för inkomster avsatta för särskilda ändamål.

När de betalningar som kommissionen ska göra, med avdrag för inkomster avsatta för särskilda ändamål, resulterar i ett negativt belopp ska de överskjutande avdragen föras över till kommande månader.

2. Varje medlemsstat ska meddela kommissionen om benämning och nummer på det konto som avses i punkt 1, i det format som kommissionen ställt till deras förfogande.

Artikel 15

Meddelande inom ramen för offentlig intervention

1. De utbetalande organen ska översända följande till kommissionen:

a) De handlingar och den information som avses i artikel 3.7 i den delegerade förordningen (EU) nr 907/2014 och de kompletterande nationella administrativa bestämmelser som antagits för tillämpningen och förvaltningen av interventionsåtgärderna, om kommissionen begär detta.

b) Senast den dag som anges i artikel 10.1 b, information om offentlig lagring på grundval av de mallar som kommissionen tillhandahållit medlemsstaterna genom informationssystemen.

2. Det relevanta informationssystem som avses i artikel 24 ska användas för att förmedla meddelanden och informationsutbyte och för att utarbeta de dokument som rör utgifter för offentlig intervention.

Artikel 16

Innehållet i de räkenskaper för offentlig lagring som ska föras av de utbetalande organen

1. I lagerbokföringen enligt led a i artikel 3.3 första stycket led a i den delegerade förordningen (EU) nr 907/2014 ska följande grupper av poster visas separat:

a) Produktkvantiteter som konstaterats vid inlagring och utlagring med eller utan fysisk förflyttning.

b) Kvantiteter som använts för gratis utdelning till de personer som har det sämst ställt inom ramen för Fonden för europeiskt bistånd till dem som har det sämst ställt och som bokförts enligt bestämmelserna i artikel 4.3 i den delegerade förordningen (EU) nr 906/2014 med särskild uppgift om vilka kvantiteter som överförts till en annan medlemsstat.

c) Kvantiteter som använts som varuprover, med särskild uppgift om vilka prover som tagits av köparna.

d) Kvantiteter som, efter besiktning i samband med den årliga inventeringen eller i samband med övertagandet, bedöms som omöjliga att förpacka om och som säljs genom underhandsförsäljning.

e) Kvantiteter som saknas av identifierbara eller icke identifierbara skäl, inklusive svinn motsvarande de tillåtna toleranserna.

f) Kvantiteter som försämrats kvalitetsmässigt.

g) Överflödiga kvantiteter.

h) Svinn som överskrider toleransnivåerna.

i) Kvantiteter som lagrats in, men som inte uppfyller nödvändiga krav och som därför inte godkänts för övertagande.

j) Nettokvantiteter i lager vid varje månads eller räkenskapsårs slut och som ska föras över till påföljande månad eller räkenskapsår.

2. Bokföringen som fastställs i artikel 3.3 första stycket led a i den delegerade förordningen (EU) nr 907/2014 ska omfatta följande:

a) Uppgift om värdet av de kvantiteter som aves i punkt 1 a i denna artikel, med särskild uppgift om värdet av köpta respektive sålda kvantiteter.

b) Uppgift om bokföringsvärdet av de kvantiteter som använts eller bokförts för gratis utdelning enligt punkt 1 b i denna artikel.

c) De finansieringskostnader som avses i artikel 3.1 a i den delegerade förordningen (EU) nr 906/2014.

d) De utgifter för materiella transaktioner som avses i artikel 3.1 b och c i den delegerade förordningen (EU) nr 906/2014.

e) Belopp som härrör från den avskrivning som avses i artikel 3.1 e i den delegerade förordningen (EU) nr 906/2014.

f) Uppgift om de belopp som inkasserats eller återvunnits från andra försäljare, köpare och lagerhållare än de som avses i artikel 20.2 i denna förordning.

g) Uppgift om intäkterna från underhandsförsäljning som gjorts till följd av den årliga inventeringen eller till följd av kontroller i interventionslagren efter produkternas övertagande.

h) Uppgift om förluster och intäkter från utlagring av produkter med beaktande av nedskrivningarna enligt led e i denna punkt.

i) Uppgift om andra debet- och kreditposter, särskilt beträffande de kvantiteter som avses i punkt 1 c–g i denna artikel.

j) Uppgift om genomsnittligt bokfört värde, uttryckt i ton eller i hektoliter.

Artikel 17

Räkenskaper som avser offentlig intervention

1. De poster som avses i artikel 16 ska bokföras med de kvantiteter, värden, belopp och genomsnitt som de utbetalande organen faktiskt har konstaterat eller med värden och belopp som beräknats på grundval av de schablonbelopp som kommissionen har fastställt.

2. Dessa konstateranden och beräkningar enligt punkt 1 ska göras med förbehåll för att följande regler efterlevs:

a) Kostnaderna för utlagring av svinn eller kvalitetsförsämrade kvantiteter enligt reglerna i bilagorna VI och VII i den delegerade förordningen (EU) nr 906/2014 ska endast bokföras om produkterna faktiskt har sålts och lagrats ut.

b) Kvantiteter som försvunnit under överföring från en medlemsstat till en annan ska inte anses som inlagrade i destinationsmedlemsstaten och kostnaderna täcks därför inte av schablonbelopp för inlagring.

c) Om en produkt transporteras eller överförs ska de fastställda schablonbeloppen för in- och utlagring bokföras, om dessa kostnader inte enligt unionsrätten är att anse som en integrerad del av transportkostnaderna.

d) Om inte annat föreskrivs i unionsrätten, ska intäkterna från försäljning av kvalitetsförsämrade produkter och eventuella andra intäkter i samband med detta inte tas upp i EGFJ:s bokföring.

e) Eventuella överskott ska bokföras under svinn som ett negativt belopp i lagerredovisningen. Dessa kvantiteter ska medräknas vid fastställandet av de kvantiteter som överskrider toleransnivån.

f) Andra prover än dem som tagits av köparna ska bokföras i enlighet med 2 a i bilaga VII i den delegerade förordningen (EU) nr 906/2014.

3. Korrigeringar som kommissionen gör av de uppgifter som avses i artikel 16 för det innevarande räkenskapsåret ska meddelas kommittén för jordbruksfonderna. Medlemsstaterna kan underrättas om korrigeringarna i samband med ett beslut om månadsbetalning eller, om ett sådant inte fattas, vid avslutandet av räkenskaperna. De utbetalande organen ska bokföra korrigeringarna på de villkor som anges i det beslutet.

Artikel 18

Tidpunkter för bokföring av kostnader, intäkter och förflyttningar av produkter i räkenskaperna för offentlig intervention

1. Olika kostnads- och intäktsposter ska bokföras den dag då den materiella transaktion som följer av den offentliga interventionsåtgärden äger rum och med hjälp av den växelkurs som avses i artikel 3.2 i den delegerade förordningen (EU) nr 906/2014.

Dock ska följande tidpunkter gälla i nedanstående fall:

a) Inkasseringsdagen när det gäller belopp som inkasserats eller återvunnits enligt artikel 16.2 f och g i den här förordningen.

b) Dagen för den faktiska betalningen av kostnaderna för materiella transaktioner om dessa kostnader inte täcks av schablonbeloppet.

2. Olika poster som rör fysisk förflyttning av produkter och förvaltningen av lagren ska bokföras den dag då den materiella transaktion som följer av interventionsåtgärden äger rum.

Dock ska följande tidpunkter gälla i nedanstående fall:

a) Dagen för det utbetalande organets övertagande av produkterna i enlighet med artiklarna 31.2 och 33 i kommissionens förordning (EU) nr 1272/2009 ( 2 ) när det gäller de kvantiteter som inlagrats i offentliga lager utan att byta lagringsplats.

b) När det gäller svinn, kvalitetsförsämrade eller överflödiga kvantiteter, den dag då dessa konstaterades.

c) Dagen för den faktiska utlagringen av produkterna när det gäller underhandsförsäljning av produkter som inte längre kan packas om efter besiktning vid den årliga inventeringen eller i samband med kontroll efter övertagandet till intervention och som förblir i lager.

d) Räkenskapsårets sista dag för eventuella förluster som överskrider toleransnivån som avses i artikel 4.2 i den delegerade förordningen (EU) nr 907/2014.

Artikel 19

Belopp som finansieras inom ramen för offentlig intervention

1. Det belopp som finansieras inom ramen för de interventionsåtgärder som avses i artikel 2 i den delegerade förordningen (EU) nr 906/2014 ska bestämmas på grundval av de räkenskaper som upprättas och förs av de utbetalande organen i enlighet med artikel 3.3 första stycket led a i den delegerade förordningen (EU) nr 907/2014, och som olika kostnads- och intäktsposter som avses i artikel 16 i denna förordning debiteras respektive krediteras, varvid utgifter som fastställs i sektorslagstiftningen inom jordbruket beaktas vid behov.

2. De utbetalande organen ska lämna in uppgifter till kommissionen varje månad och år (på elektronisk väg), på grundval av de förlagor som kommissionen tillhandahållit medlemsstaterna genom informationssystem, som krävs för finansieringen av utgifter för offentlig lagring och de räkenskaper som visar utgifter och inkomster för offentlig lagring i form av tabeller (P-STO tabeller), senast den dag som anges i artikel 10.1 b och senast det datum som anges i artikel 30.2.

Artikel 20

Deklarationer för utgifter och inkomster för offentlig intervention

1. Finansiering genom EGFJ inom ramen för de interventionsåtgärder som avses i artikel 2 i den delegerade förordningen (EU) nr 906/2014 ska vara lika med utgifterna, beräknade på grundval av den information som lämnas av det utbetalande organet, efter avdrag för eventuella intäkter från interventionsåtgärderna, godkända via det informationssystem som inrättats av kommissionen och inkluderats i det utbetalande organets utgiftsdeklaration som upprättats i enlighet med artikel 12 i den här förordningen.

2. Belopp som återkrävs enligt artikel 54 i förordning (EU) nr 1306/2013 och de belopp som tas ut eller återkrävs från försäljare, köpare eller lagerhållare som uppfyller kriterierna i artikel 43 i den förordningen ska tas upp i EGFJ:s räkenskaper på de villkor som anges i artikel 10.2 a i den här förordningen.







AVSNITT 3

Ejflus räkenskaper

Artikel 21

Prognos för finansieringsbehov

För varje landsbygdsutvecklingsprogram som avses i artikel 6 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1305/2013 ( 3 ), och i enlighet med artikel 102.1 första stycket led c iii i förordning (EU) nr 1306/2013, ska medlemsstaterna skicka sina prognoser om de belopp som ska finansieras av Ejflu för budgetåret till kommissionen två gånger per år, senast den 31 januari och den 31 augusti. Dessutom ska medlemsstaterna skicka en uppdaterad beräkning av sina finansieringsbehov för det följande budgetåret.

Dessa prognoser och den uppdaterade beräkningen ska sändas med hjälp av strukturerade data genom informationssystemet SFC2014 som avses i kapitel I i kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 184/2014 ( 4 ).

Artikel 22

Utgiftsdeklarationer

1. De utbetalande organen ska deklarera sina utgifter för varje landsbygdsprogram som avses i artikel 6 i förordning (EU) nr 1305/2013.

Det utbetalande organet ska för varje landsbygdsutvecklingsåtgärd i en utgiftsdeklaration ange

a) de stödberättigande offentliga utgifter för vilka det utbetalande organet har betalat ut Ejflus motsvarande bidrag under varje referensperiod som anges i punkt 2 i denna artikel,

b) ytterligare information om finansieringsinstrument som avses i avdelning IV i del II i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 ( 5 ),

c) ytterligare upplysningar om förskott som betalats ut till stödmottagare som avses i artikel 75.1 i förordning (EU) nr 1306/2013, och

d) återkrävda belopp under den aktuella perioden som avses i punkt 2 i denna artikel.

2. När kommissionen har godkänt landsbygdsprogrammet ska medlemsstaterna, i enlighet med artikel 102.1 första stycket led c i i förordning (EU) nr 1306/2013, överlämna sina utgiftsdeklarationer till kommissionen inom följande tidsfrister:

a) Senast den 30 april, när det gäller utgifter under perioden 1 januari–31 mars.

b) Senast den 31 juli, när det gäller utgifter under perioden 1 april–30 juni.

c) Senast den 10 november, när det gäller utgifter under perioden 1 juli–15 oktober.

d) Senast den 31 januari, när det gäller utgifter under perioden 16 oktober–31 december.

▼M1

Samtliga utgifter som betalats av betalningsorgan till mottagarna i enlighet med artikel 65.2 i förordning (EU) nr 1303/2013 fram till slutet av den senaste perioden, enligt första stycket i denna punkt, före godkännande av ett landsbygdsutvecklingsprogram som avses i artikel 6 i förordning (EU) nr 1305/2013, ska dock göras på medlemsstaternas ansvar och uppges till kommissionen i den första utgiftsdeklarationen efter det att programmet har godkänts. Samma regel ska gälla i tillämpliga delar om ett landsbygdsutvecklingsprogram ändras enligt vad som avses i artikel 11 i förordning (EU) nr 1305/2013, med undantag för justeringar i finansieringsplanen som avses i artikel 23.2 i denna förordning.

▼M7

När det gäller finansieringsinstrument som inrättats i enlighet med artikel 38.1 b och c i förordning (EU) nr 1303/2013, ska utgifterna deklareras för de referensperioder som avses i första stycket så snart villkoren för varje efterföljande ansökan om mellanliggande betalning enligt i artikel 41.1 i den förordningen är uppfyllda.

▼B

3. De utbetalande organen för landsbygdsprogram ska lämna in utgiftsdeklarationerna med hjälp av strukturerade data i informationssystemet SFC2014 som avses i kapitel I i kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 184/2014.

4. ►M4 Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 83 i förordning (EU) nr 1303/2013 och när den vidaredelegerade utanordnaren begär ytterligare kontroller till följd av ofullständig eller otydlig information eller bristande överensstämmelser, tolkningsskillnader eller andra inkonsekvenser när det gäller en utgiftsdeklaration för en referensperiod, särskilt när detta beror på att den information som krävs enligt förordning (EU) nr 1305/2013 och kommissionsakter antagna inom ramen för den förordningen inte har meddelats, ska den berörda medlemsstaten på begäran av den vidaredelegerade utanordnaren lämna ytterligare information inom en period som anges i begäran med hänsyn till hur allvarligt problemet är. ◄

Den tidsfrist för mellanliggande betalningar som fastställs i artikel 36.5 i förordning (EU) nr 1306/2013 får avbrytas, för hela eller en del av det belopp för vilket betalning begärts, från och med den dag då begäran om information skickas, till och med den dag då den begärda informationen inkommer, dock som längst fram till den period som fastställs i artikel 83.1 i förordning (EU) nr 1303/2013.

När den berörda medlemsstaten inte besvarar begäran om ytterligare information inom den period som anges i begäran eller om svaret bedöms vara otillräckligt eller visar att de tillämpliga reglerna inte har iakttagits eller att unionens medel har missbrukats, får kommissionen innehålla eller minska betalningarna i enlighet med artikel 41 i förordning (EU) nr 1306/2013.

5. Utgifter som deklareras för en period får inbegripa korrigeringar av belopp som deklarerats för tidigare deklarationsperioder under samma budgetår.

Korrigeringar av utgifter och inkomster som är avsatta för särskilda ändamål för ►C2 budgetåret ◄ och som inte tagits med i de deklarationer som avses i punkt 2 a–2 c får korrigeras endast i de årsräkenskaper som ska skickas in till kommissionen i enlighet med artikel 102.1 första stycket led c iii i förordning (EU) nr 1306/2013.

Artikel 23

Beräkning av de belopp som ska betalas

▼M3

1. Det unionsbidrag som ska betalas för stödberättigande offentliga utgifter ska beräknas på följande sätt:

a) Vad gäller de landsbygdsprogram som avses i artikel 15 i förordning (EG) nr 1698/2005: för varje referensperiod som avses i artikel 22.2 i denna förordning på grundval av EJFLU-bidragssatsen för varje prioritering som anges i den finansieringsplan som gäller den första dagen i den perioden.

b) Vad gäller de landsbygdsprogram som avses i artikel 6 i förordning (EU) nr 1305/2013: för varje referensperiod som avses i artikel 22.2 i denna förordning på grundval av EJFLU-bidragssatsen för varje åtgärd, typ av insats med en särskild EJFLU-bidragssats och det tekniska stöd som anges i den finansieringsplan som gäller den första dagen i den perioden.

I beräkningen ska hänsyn tas till de korrigeringar av unionens bidrag som deklareras i utgiftsdeklarationen för den perioden.

Genom undantag från första stycket ska för de landsbygdsprogram som ändrats i enlighet med artikel 70.4c i förordning (EG) nr 1698/2005 unionsbidraget beräknas på grundval av EJFLU-bidragssatsen för varje prioritering anges i den finansieringsplan som gäller den sista dagen i referensperioden.

2. Då det totala beloppet av unionsbidraget som ska betalas inom ramen för landsbygdsprogrammet överskrider det totala belopp som fastställts för en åtgärd, vad gäller de landsbygdsprogram som avses i artikel 6 i förordning (EU) nr 1305/2013, eller en prioritering, vad gäller de landsbygdsprogram som avses i artikel 15 i förordning (EG) nr 1698/2005, ska det belopp som ska betalas som högst uppgå till det belopp som fastställts för den åtgärden eller prioriteringen, utan att detta påverkar tillämpningen av den övre gräns som fastställs i artikel 34.2 i förordning (EU) nr 1306/2013. Unionsbidrag som därigenom utesluts får betalas senare, förutsatt att medlemsstaten lagt fram en justerad finansieringsplan som godkänts av kommissionen.

▼B

3. Förutsatt att budgetmedel finns tillgängliga ska kommissionen betala in unionsbidraget på det eller de konton som respektive medlemsstat har öppnat.

Medlemsstaterna ska meddela kommissionen kontots benämning och nummer, i det format som kommissionen ställt till deras förfogande.







AVSNITT 4

Gemensamma bestämmelser för EGFJ och EJFLU

Artikel 24

Elektroniskt utbyte av information och dokument

1. Kommissionen ska utforma informationssystem som gör att de på elektronisk väg kan utbyta dokument och information med medlemsstaterna när det gäller de meddelanden och samråd som avses i artikel 102 i förordning (EU) nr 1306/2013 och de nödvändiga tillämpningsföreskrifterna för den förordningen. Den ska informera medlemsstaterna om de allmänna villkoren för genomförande av dessa system via kommittén för jordbruksfonderna.

2. De informationssystem som avses i punkt 1 får bland annat behandla följande:

a) Uppgifter som krävs för finansiella transaktioner, framför allt rörande de utbetalande organens månads- och årsräkenskaper, utgifts- och inkomstdeklarationer och överföring av de uppgifter och dokument som avses i artikel 3 i den delegerade förordningen (EU) nr 907/2014 och artiklarna 10, 11, 14, 15, 19, 20, 23 och 29 i denna förordning.

b) Dokument av gemensamt intresse som gör det möjligt att kontrollera räkenskaperna och ta del av de uppgifter och dokument som det utbetalande organet bör ställa till kommissionens förfogande.

c) Unionstexter och kommissionens riktlinjer i fråga om den finansiering av den gemensamma jordbrukspolitiken som de myndigheter svarar för som godkänts och utsetts i enlighet med förordning (EU) nr 1306/2013, liksom riktlinjerna för en harmoniserad tillämpning av lagstiftningen på området.

3. Formen för och innehållet i de dokument som avses i artiklarna 10, 19, 20, 23 och 30.1 a–d ska göras tillgängliga av kommissionen till medlemsstaterna med hjälp av modeller genom informationssystemen.

Dessa förlagor ska anpassas och uppdateras av kommissionen på grundval av information från kommittén för jordbruksfonderna.

4. De informationssystem som avses i punkt 1 får innehålla de verktyg som krävs för att kommissionen ska kunna lagra data och föra fondernas räkenskaper liksom de verktyg som krävs för beräkningen av schablonbelopp eller utgifter för vilka enhetliga metoder måste tillämpas, framför allt när det gäller finansiella kostnader och avskrivningar.

5. Uppgifter om finansiella transaktioner ska meddelas via, föras in i och uppdateras i de informationssystem som avses i punkt 1 på det utbetalande organets ansvar, av organet självt eller av det organ till vilket denna uppgift har delegerats, eventuellt via det samordningsorgan som godkänts i enlighet med artikel 7.4 i förordning (EU) nr 1306/2013.

6. Om ett dokument eller förfarande, enligt förordning (EU) nr 1306/2013 eller kommissionens rättsakter antagna inom ramen för den förordningen, kräver en underskrift av en behörig person eller tillstånd från en person för ett eller flera steg i förfarandet i fråga, ska de informationssystem som inrättats för överföring av sådana dokument, göra det möjligt att identifiera varje person på ett otvetydigt sätt och ge rimliga garantier mot förändringar av dokumentens innehåll, även när det gäller förfarandets olika steg, i enlighet med unionslagstiftningen. När det gäller de utgiftsdeklarationer och förvaltningsförklaringar som avses i artikel 102.1 första stycket led c i och iii i förordning (EU) nr 1306/2013 ska originalen av de dokument som skickas på elektronisk väg också bevaras av de utbetalande organen eller i tillämpliga fall av de samordningsorgan som godkänts i enlighet med artikel 7.2 och 7.4 i den förordningen.

7. Elektroniska och digitala dokument ska bevaras under den period som föreskrivs i artikel 32.

8. Om ett informationssystem inte fungerar eller om det inte finns en stabil anslutning får medlemsstaten efter kommissionens förhandsgodkännande skicka dokumenten i en annan form, på de villkor som kommissionen fastställer.

Artikel 25

Inställande av utbetalningar vid sen inlämning

De genomförandeakter som fastställer de månadsbetalningar som avses i artikel 18.3 i förordning (EU) nr 1306/2013 eller de mellanliggande betalningar som avses i artikel 36 ska beakta den betalningsinställelse som fastställs i enlighet med artikel 42 i den förordningen.

Artikel 26

Förvärv av satellitbilder

1. Vid tillämpningen av artikel 21 i förordning (EU) nr 1306/2013 ska varje medlemsstat meddela kommissionen senast den 1 november varje år

a) om den vill att kommissionen ska förvärva de satellitbilder som krävs för sitt program för kontroller och/eller för sin kvalitetsbedömning genom systemet för identifiering av jordbruksskiften och

b) det område som ska kontrolleras och antalet planerade kontrollzoner.

2. Medlemsstater som anmodar kommissionen att förvärva satellitbilder ska i samarbete med denna, före den 15 januari efter det meddelande som avses i artikel 1, fastställa vilka områden som ska omfattas och tidsplanen för förvärv av dessa bilder.

3. Kommissionen ska tillhandahålla kostnadsfritt till de kontrollansvariga i medlemsstaterna de satellitbilder som den har förvärvat. Dessa aktörer måste följa bestämmelserna om upphovsrätt som anges i avtalen med leverantörerna och återsända bilderna när arbetet är slutfört.

4. Om det totala antalet ansökningar som mottas av medlemsstaterna överstiger den tillgängliga budgeten för tillämpningen av artikel 21 i förordning (EU) nr 1306/2013 ska kommissionen besluta om en begränsning av satellitbilder som ska tillhandahållas, för att uppnå en så effektiv användning som möjligt av tillgängliga resurser.







KAPITEL III

AVSLUTANDE AV RÄKENSKAPERNA







AVSNITT 1

Indrivning av skulder

Artikel 27

Räntesatsen för återkrav av felaktiga utbetalningar

1. Om inte annat anges i sektorslagstiftningen inom jordbruket ska den ränta på felaktiga utbetalningar, som ska återbetalas till följd av oegentligheter eller försummelser, beräknas för den tid som förflyter mellan utgången av den betalningsfrist som anges för stödmottagaren i betalningskravet och dagen för återbetalningen eller då avdraget görs. Tidsfristen för betalning ska inte vara längre än 60 dagar efter betalningskravets datum. ►M6 Medlemsstaterna får besluta att inte driva in ränta när räntebeloppet inte överstiger 5 euro. ◄

2. Den räntesats som ska tillämpas ska inte i något fall vara lägre än den räntesats som fastställs i nationell lagstiftning för indrivning av jämförbara felaktiga utgifter eller utestående fordringar.

Artikel 28

Återkrav genom avräkning

Utan att det påverkar eventuella andra verkställighetsåtgärder enligt nationell lagstiftning ska medlemsstaterna räkna av en stödmottagares utestående skuld som har fastställts i enlighet med nationell lagstiftning från en eventuell framtida utbetalning som det utbetalande organ som ansvarar för indrivningen av skulden ska göra till den stödmottagaren.







AVSNITT 2

Räkenskapsavslut

Artikel 29

Årsräkenskapernas innehåll

Bokföringen som avses i artikel 102.1 första stycket led c iii i förordning (EU) nr 1306/2013 ska omfatta följande:

a) Avsättningen av inkomster enligt artikel 43 i den förordningen.

b) Utgifterna för EGFJ, efter avdrag av alla felaktigt utbetalda belopp som inte har drivits in vid ►C2 budgetårets ◄ slut, utom de belopp som anges i led f i denna artikel, med eventuella dithörande räntor, summerade per post och delpost i unionens budget.

c) Utgifterna för Ejflu, per program, åtgärd och specifik bidragssats. Den årliga utgiftsdeklarationen ska även innehålla uppgifter om de belopp som drivits in. Vid programmets slut ska alla felaktigt utbetalda belopp som inte har drivits in, utom de belopp som anges i led f i denna artikel, med eventuella dithörande räntor, dras av från utgifterna för ►C2 budgetåret ◄ i fråga.

d) En tabell ska lämnas in över avvikelser per post och delpost, eller för Ejflu per programåtgärd, särskild sats för bidrag och fokusområde, mellan de utgifter och avsatta inkomster som deklarerats i årsdeklarationen och de som deklarerats för samma period i det dokument som avses i artikel 10.1 b i denna förordning, när det gäller EGFJ, och artikel 22.2 i denna förordning när det gäller Ejflu, tillsammans med en förklaring för varje avvikelse.

e) En separat angivelse av de belopp som ska bäras av den berörda medlemsstaten respektive unionen i enlighet med artikel 54.2 och 54.3 första stycket i förordning (EU) nr 1306/2013.

f) En tabell över de felaktigt utbetalda belopp som ska återkrävas vid ►C2 budgetårets ◄ slut till följd av oegentligheter i den mening som avses i artikel 1.2 i rådets förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 ( 6 ), inklusive eventuella påföljder som fastställs i tillämpliga sektorsspecifika unionsregler inbegripet ränta på dessa belopp enligt mallen i bilaga II till denna förordning.

g) Ett utdrag ur fordringsliggaren över de belopp som ska återkrävas och krediteras antingen EGFJ eller Ejflu, utom de belopp som anges i leden b, c och f i denna artikel, med eventuella dithörande påföljder och räntor, enligt mallen i bilaga III till denna förordning.

h) En sammanfattning av interventionsåtgärder samt en redogörelse för befintliga lagers omfattning och lokalisering vid ►C2 budgetårets ◄ slut.

i) En bekräftelse på att uppgifter om utgifter, inkomster som avsatts för ett särskilt ändamål och detaljerade uppgifter om varje förändring av interventionslager finns registrerade hos det utbetalande organet.

j) Det utgående saldot av outnyttjade/icke avräknade sammanlagda förskott som medlemsstaterna betalar till stödmottagarna, för EGFJ per åtgärd och för Ejflu per program inbegripet de finansiella instrumenten. För finansiella instrument, avser det utgående saldot belopp som kommissionen betalat ut som varken använts av medlemsstaterna för utbetalningar till slutmottagare eller anslagits för garantiavtal enligt artikel 42.1 i förordning (EU) nr 1303/2013.

Artikel 30

Överlämnande av uppgifter

1. För avslutande av räkenskaperna i enlighet med artikel 51 i förordning (EU) nr 1306/2013, ska varje medlemsstat sända följande till kommissionen:

a) De poster som ingår i årsräkenskaperna, enligt artikel 29 i den här förordningen.

b) De utlåtanden och rapporter som utarbetas av certifieringsorgan (ett eller flera) enligt artikel 5.3 och 5.4 i den här förordningen.

c) En fullständig förteckning över alla redovisningsuppgifter som krävs för statistik och kontroll.

d) Förvaltningsförklaring enligt artikel 3 i den här förordningen.

▼M6

2. De handlingar och redovisningsuppgifter som avses i första stycket ska sändas till kommissionen senast den 15 februari året efter det berörda budgetåret. De handlingar som avses i led a, b och d i samma stycke ska lämnas in elektroniskt i det format och enligt de villkor som fastställs av kommissionen i enlighet med artikel 24.

Dessa handlingar ska innehålla en elektronisk underskrift enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 910/2014 ( 7 ). För handlingar som har samband med budgetåret 2017 kan kommissionen godta undertecknade handlingar i elektronisk form.

▼B

3. På kommissionens begäran eller på en medlemsstats initiativ kan ytterligare uppgifter som rör avslutandet av räkenskaperna sändas till kommissionen fram till en tidsfrist som ska fastställas av kommissionen med hänsyn tagen till det arbete som krävs för att få fram dessa uppgifter. I avsaknad av sådana uppgifter får kommissionen avsluta räkenskaperna på grundval av den information som den förfogar över.

4. Kommissionen kan i berättigade fall bevilja anstånd med insändandet av uppgifter, om begäran lämnas till kommissionen före den berörda tidsfristens utgång.

Artikel 31

Form och innehåll för redovisningsuppgifterna

▼M6

1. Formen för och innehållet i de redovisningsuppgifter som avses i artikel 30.1 c ska tillhandahållas medlemsstaterna av kommissionen med hjälp av modeller genom informationssystem.

Modellerna och de tillhörande tekniska specifikationerna för redovisningsuppgifterna ska göras tillgängliga och uppdateras av kommissionen efter att kommittén för jordbruksfonderna informerats inför varje budgetår.

De tekniska specifikationerna ska omfatta

a) de årliga uppgifter som krävs för den enskilda redovisningsuppgiften (X-tabellen),

b) specifikationen för överföring av datafiler avseende EGFJ:s och Ejflus utgifter,

c) beskrivningarna av uppgiftsfältet (memorandum),

d) strukturen för Ejflus budgetkoder.

▼B

2. Redovisningsuppgifterna ska endast användas av kommissionen för

a) fullgörande av kommissionens uppgifter i samband med avslutandet av räkenskaper i enlighet med förordning (EU) nr 1306/2013, och

b) övervakning av utvecklingen och upprättande av prognoser inom jordbrukssektorn.

Revisionsrätten och Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) ska ha tillgång till uppgifterna för att kunna utföra sitt uppdrag.

3. Personuppgifter som ingår i de redovisningsuppgifter som samlas in får bara bearbetas för de ändamål som fastställs i punkt 2. Om kommissionen använder redovisningsuppgifter för det syfte som avses i punkt 2 första stycket led b, ska den avidentifiera uppgifterna och endast bearbeta dem i aggregerad form.

4. Eventuella frågor kring bearbetningen av personuppgifter ska ställas av de berörda personerna till kommissionen i enlighet med bilaga IV.

5. Kommissionen ska säkerställa att redovisningsuppgifterna förblir konfidentiella och säkra.

Artikel 32

Bevarande av redovisningsuppgifter

1. De verifikationer för finansierade utgifter och avsatta inkomster som ska samlas in av EGFJ ska hållas tillgängliga för kommissionen i minst tre år efter det år då kommissionen avslutar räkenskaperna för det aktuella ►C2 budgetåret ◄ i enlighet med artikel 51 i förordning (EU) nr 1306/2013.

2. De verifikationer för finansierade utgifter och externa inkomster avsatta för särskilda ändamål vilka ska samlas in av Ejflu ska hållas tillgängliga för kommissionen i minst tre år från det år då det utbetalande organet verkställt den slutliga utbetalningen.

3. I fall av oegentligheter och försummelser ska de verifikationer som avses i punkterna 1 och 2 hållas tillgängliga för kommissionen i minst tre år efter det år då hela beloppet drivits in från stödmottagaren och krediteras fonderna eller då de ekonomiska följderna av den uteblivna indrivningen fastställs i enlighet med artikel 54.2 i förordning (EU) nr 1306/2013.

4. Vid kontroll av överensstämmelse enligt artikel 52 i förordning (EU) nr 1306/2013 ska de verifikationer som avses i punkterna 1 och 2 i den här artikeln hållas tillgängliga för kommissionen i minst ett år efter det att förfarandet för kontroll av överensstämmelse avslutats eller, om ett beslut om överensstämmelse är föremål för rättsliga förfaranden inför Europeiska gemenskapernas domstol, i minst ett år efter det år då dessa förfaranden avslutats.

5. De verifikationer som avses i punkterna 1–4 ska ställas till kommissionens förfogande, antingen i pappersform, elektronisk form eller i båda formerna.

Handlingar får sparas uteslutande i elektronisk form endast om den berörda medlemsstatens nationella lagstiftning tillåter att elektroniska handlingar används som bevis för underliggande transaktioner i nationella domstolsförfaranden.

Om handlingarna endast sparas i elektronisk form ska det system som används vara förenligt med avsnitt 3(B) i bilaga I till den delegerade förordningen (EU) nr 907/2014.

Artikel 33

Granskning och godkännande av räkenskaper

1. I kommissionens beslut om avslutande av räkenskaper som avses i artikel 51 i förordning (EU) nr 1306/2013 ska de utgifter som tas i anspråk i varje medlemsstat under ►C2 budgetåret ◄ i fråga, och som ska belasta fonderna, fastställas på grundval av de räkenskaper som avses i artikel 29 i den här förordningen tillsammans med eventuella fall av minskningar och tillfälligt inställande enligt artikel 41 i förordning (EU) nr 1306/2013.

I beslutet ska även de belopp fastställas som ska belasta unionen och de berörda medlemsstaterna enligt artikel 54.2 i förordning (EU) nr 1306/2013.

För Ejflu ska det belopp som fastställs genom beslutet om avslutande av räkenskaper inkludera de medel som av den berörda medlemsstaten kan återanvändas genom omfördelning i enlighet med artikel 56 andra stycket i förordning (EU) nr 1306/2013.

2. När det gäller EGFJ ska det belopp som till följd av beslutet om avslutande av räkenskaper ska betalas in av eller betalas ut till varje medlemsstat, fastställas genom att månadsbetalningarna för det aktuella ►C2 budgetåret ◄ dras av från den utgift som godkänts för samma år enligt punkt 1. Kommissionen ska dra av det beloppet från eller lägga till det till den månatliga utbetalning som avser utgifter under andra månaden efter beslutet om räkenskapsavslutet.

När det gäller Ejflu ska det belopp som till följd av beslutet om avslutande av räkenskaper ska betalas in av eller betalas ut till varje medlemsstat fastställas genom att de mellanliggande utbetalningarna för det aktuella ►C2 budgetåret ◄ dras av från den utgift som godkänts för samma år enligt punkt 1.

Kommissionen ska dra av det beloppet eller lägga till det till den första utgift för vilken medlemsstaten lämnar in en utgiftsdeklaration efter det att det beslut som avses i artikel 51 i förordning (EU) nr 1306/2013 har antagits.

3. Kommissionen ska meddela den berörda medlemsstaten resultaten av kontrollen av de inlämnade uppgifterna, tillsammans med eventuella förslag till ändringar, senast den 30 april året efter ►C2 budgetårets ◄ slut.

4. Om kommissionen inte kan avsluta medlemsstatens räkenskaper före den 31 maj följande år, av skäl som är hänförliga till medlemsstaten i fråga, ska kommissionen underrätta medlemsstaten om de ytterligare undersökningar som den avser att genomföra enligt artikel 47 i förordning (EU) nr 1306/2013.

5. Punkterna 1–4 ska i tillämpliga delar gälla för avsättning av inkomster i den mening som avses i artikel 43 i förordning (EU) nr 1306/2013.

Artikel 34

Kontroll av överensstämmelse

1. För att fastställa vilka belopp som ska undantas från unionsfinansiering, när slutsatsen är att utgifterna inte har verkställts i överensstämmelse med unionsbestämmelserna, ska kommissionen använda sina egna resultat och ska ta hänsyn till informationen från medlemsstaterna, förutsatt att de sistnämnda uppgifterna lämnats inom de tidsfrister som fastställs av kommissionen inom ramen för det förfarande för kontroll av överensstämmelse som utförs i enlighet med artikel 52 förordning (EU) nr 1306/2013, i överensstämmelse med denna artikel.

2. ►M6 När kommissionen, till följd av en undersökning, anser att utgifter inte har verkställts i enlighet med unionens regler, ska den meddela den berörda medlemsstaten sina iakttagelser och specificera vilka korrigerande åtgärder som ska vidtas för att säkerställa att reglerna följs i framtiden, och ange den preliminära nivån på den finansiella korrigeringen som vid den aktuella tidpunkten i förfarandet anses motsvara iakttagelserna. Meddelandet ska också innehålla tidpunkten för ett bilateralt möte inom fem månader efter utgången av svarstiden för medlemsstaten. Meddelandet ska innehålla en hänvisning till den här artikeln. ◄

Medlemsstaten ska besvara meddelandet inom två månader efter mottagandet av meddelandet. I sitt svar ska medlemsstaten ha möjlighet att bland annat

a) visa för kommissionen att den faktiska omfattningen av den bristande efterlevnaden eller risken för fonderna är mindre än vad kommissionen angivit,

b) underrätta kommissionen om de korrigerande åtgärder som den har vidtagit för att säkra att unionens regler följs samt det datum då de börjar tillämpas.

I berättigade fall får kommissionen på begäran av medlemsstaten godkänna förlängning av svarstiden på två månader med högst två månader. Denna begäran ska lämnas till kommissionen före svarstidens utgång.

Om medlemsstaten anser att ett bilateralt möte inte krävs, ska den informera kommissionen om detta i sitt svar på det meddelande som nämns ovan.

3. Under det bilaterala mötet ska båda parterna söka nå en överenskommelse om de åtgärder som ska vidtas samt bedömningen av överträdelsens allvar och den ekonomiska förlust som den åsamkat unionens budget.

Kommissionen ska inom 30 arbetsdagar efter det bilaterala mötet utarbeta protokollet och överlämna det till medlemsstaten. Medlemsstaten får lämna sina synpunkter till kommissionen inom 15 arbetsdagar efter mottagandet av protokollet.

Kommissionen ska inom sex månader efter det att protokollet till det bilaterala mötet skickats formellt meddela medlemsstaten sina slutsatser på grundval av de uppgifter som den fått in i samband med kontroll av överensstämmelse. Meddelandet ska innehålla en utvärdering av de utgifter som ska undantas från unionsfinansiering i enlighet med artikel 52 i förordning (EU) nr 1306/2013 och artikel 12 i den delegerade förordningen (EU) nr 907/2014. Meddelandet ska innehålla en hänvisning till artikel 40.1 i den här förordningen.

▼M6

Om en medlemsstat meddelar kommissionen att det inte krävs något bilateralt möte börjar de sex månaderna att räknas från den dag då kommissionen mottagit meddelandet.

▼B

4. Om medlemsstaten har utnyttjat det samrådsförfarande som avses i artikel 40 ska kommissionen meddela sina slutsatser till medlemsstaten senast sex månader efter

a) mottagandet av rapporten från förlikningsorganet, eller

b) mottagandet av ytterligare uppgifter från medlemsstaten inom den tidsfrist som avses i artikel 40.3 andra stycket, förutsatt att villkoren som fastställs i punkt 6 i denna artikel uppfyllts.

5. För att tillämpa förfarandet i enlighet med punkterna 3 och 4 inom de respektive tidsfristerna ska kommissionen ha tillgång till all relevant information i den första steg i förfarandet. Om kommissionen anser att den saknar uppgifter, kan den när som helst inom de tidsfrister som anges i punkterna 3 och 4

a) begära ytterligare uppgifter från medlemsstaten, som medlemsstaten ska besvara inom två månader efter det att de tagit emot meddelandet, och/eller

b) informera medlemsstaten om sin avsikt att genomföra ytterligare revisionsbesök för att utföra nödvändiga kontroller.

Om så är fallet ska de tidsperioder som avses i punkterna 3 och 4 börja löpa på nytt, antingen på dagen för kommissionens mottagande av den begärda ytterligare informationen eller den sista dagen då det ytterligare revisionsbesöket genomförts.

6. Vid bedömningen av de utgifter som ska undantas från finansiering från unionen, får informationen som lämnas av medlemsstaten efter kommissionens formella meddelande som avses i ►C1 punkt 3 tredje stycket ◄ bara beaktas

a) om det är nödvändigt för att undvika en alltför överdriven bedömning av den skada som åsamkas unionens budget, och

b) om den sena inlämningen av informationen är berättigad på grund av yttre faktorer och inte äventyrar kommissionens tidsplanering för antagande av beslutet i enlighet med artikel 52 i förordning (EU) nr 1306/2013.

7. Kommissionen ska, efter att ha meddelat sina slutsatser till medlemsstaterna i enlighet med artikel 34.3 eller 34.4 i den här förordningen, i tillämpliga fall anta ett eller flera beslut enligt artikel 52 i förordning (EU) nr 1306/2013 för att från unionens finansiering utesluta utgifter som verkställts i strid med unionens regler. Kommissionen kan utöva på varandra följande förfaranden för kontroll av överensstämmelse till dess att medlemsstaten faktiskt genomfört de korrigerande åtgärderna.

8. När det gäller EGFJ ska avdragen från unionsfinansieringen göras av kommissionen på månadsbetalningarna för utgifterna under den andra månaden efter beslutet enligt artikel 52 i förordning (EU) nr 1306/2013.

När det gäller Ejflu ska avdragen från unionsfinansieringen göras av kommissionen på den betalning för vilken medlemsstaten lämnar in utgiftsdeklarationer efter det att det beslut som avses i artikel 52 i förordning (EU) nr 1306/2013 har antagits.

På begäran av medlemsstaten och efter samråd med kommittén för jordbruksfonderna får kommissionen anta ett beslut att ändra avdragsdatumet eller att tillåta att återbetalningen sker i avbetalningar, om detta kan motiveras mot bakgrund av storleken på de avdrag som omfattas av en genomförandeakt som antagits på grundval av artikel 52 förordning (EU) nr 1306/2013.

▼M2

8a. För medlemsstater som är föremål för ekonomiskt stöd inom ramen för rådets förordning (EG) nr 332/2002 ( 8 ), rådets förordning (EU) nr 407/2010 ( 9 ) och fördraget om inrättande av Europeiska stabilitetsmekanismen, får kommissionen, på begäran av medlemsstaten och efter samråd med kommittén för jordbruksfonderna, anta ett genomförandebeslut om att med högst 24 månader från och med dagen för beslutets antagande skjuta upp verkställighet av beslut som antagits efter den 1 maj 2015 enligt artikel 52 i förordning (EU) nr 1306/2013 (beslut om uppskov).

Beslut om uppskov ska göra det möjligt att göra avdrag efter utgången av uppskovsperioden i tre årliga avbetalningar. Om det totala belopp som omfattas av uppskovsbeslut utgör mer än 0,02 % av medlemsstatens bruttonationalprodukt kan kommissionen godkänna återbetalning i högst fem årliga avbetalningar.

Kommissionen får besluta, på medlemsstatens begäran och efter samråd med kommittén för jordbruksfonderna, att förlänga den uppskovsperiod som avses i första stycket en gång och med högst 12 månader.

De medlemsstater som kommer i fråga för beslut om uppskov ska se till att de brister som gav upphov till avdragen, och som fortfarande föreligger när beslutet om uppskov antas, åtgärdas på grundval av en handlingsplan som upprättas i samråd med kommissionen och som innehåller tidsfrister och tydliga framstegsindikatorer. Kommissionen ska ändra eller upphäva beslutet om uppskov, med beaktande av proportionalitetsprincipen, om något av följande fall föreligger:

a) Medlemsstaten underlåter att vidta nödvändiga åtgärder för att i enlighet med handlingsplanen åtgärda bristerna.

b) De avhjälpande åtgärderna är otillräckliga enligt framstegsindikatorerna.

c) Åtgärdernas resultat är otillfredsställande.

8b. De genomförandebeslut som avses i punkterna 8 och 8a ska antas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 116.2 i förordning (EU) nr 1306/2013.

▼M6

9. I vederbörligen motiverade fall, som ska delges den berörda medlemsstaten, får kommissionen förlänga de tidsfrister som anges i punkterna 2–5.

▼B

10. Punkterna 1–9 ska i tillämpliga delar gälla för avsättning av inkomster i den mening som avses i artikel 43 i förordning (EU) nr 1306/2013.

▼M3

11. När de tidsfrister som avses i punkterna 2, 3, 4 och 5 helt eller delvis omfattar augusti månad kommer dessa tidsfrister att avbrytas under denna månad.

▼B

Artikel 35

Beslut om att inte inleda eller fullfölja en kontroll av överensstämmelse

1. Kommissionen kan besluta att inte inleda eller fullfölja en kontroll av överensstämmelsen i enlighet med artikel 52 i förordning (EU) nr 1306/2013, där man förväntar sig att eventuella finansiella korrigeringar avseende den bristande överensstämmelse som identifierats till följd av en undersökning i enlighet med artikel 34.2 inte kommer att överskrida 50 000 euro och 2 % av den relevanta utgiften eller de belopp som ska återkrävas.

2. Om kommissionen minskar de månatliga betalningarna i enlighet med artikel 41.1 i förordning (EU) nr 1306/2013 kan den besluta att inte inleda eller fullfölja en kontroll av överensstämmelsen i enlighet med artikel 52 i den förordningen, förutsatt att den berörda medlemsstaten inte har framfört invändningar mot tillämpningen av denna punkt inom ramen för det förfarande som föreskrivs i artikel 41.1.

Artikel 36

Förlikningsorgan

Det ska för förfarandet för kontroll av överensstämmelse enligt artikel 52 i förordning (EU) nr 1306/2013 inrättas ett förlikningsorgan. Förlikningsorganet ska särskilt utföra följande uppgifter:

a) Att granska varje ärende som hänskjuts till förlikningsorganet av en medlemsstat som mottagit ett formellt meddelande från kommissionen i enlighet med artikel 34.3 andra stycket i den här förordningen med en bedömning av utgifter som kommissionen avser att utesluta från unionsfinansiering.

b) Att försöka jämka samman kommissionens och den berörda medlemsstatens motstridiga ståndpunkter.

c) Att när granskningen avslutats, sammanställa en rapport om resultaten av organets förlikningsarbete, med de eventuella kommentarer som man anser vara till nytta om alla eller några av tvistefrågorna kvarstår olösta.

Artikel 37

Förlikningsorganets sammansättning

1. Förlikningsorganet ska bestå av minst fem ledamöter som väljs ut bland framstående personer vars oberoende kan garanteras och som är högt kvalificerade inom frågor som rör finansieringen av den gemensamma jordbrukspolitiken, inbegripet landsbygdsutveckling, eller som har praktisk erfarenhet av ekonomisk revision.

De ska vara medborgare i olika medlemsstater.

2. Ordföranden, ledamöterna och ersättarna ska utses av kommissionen för en inledande mandattid på tre år efter samråd med kommittén för jordbruksfonderna.

Mandattiden kan förlängas endast med ett år i taget, och kommittén för jordbruksfonderna ska underrättas. Om den person som utses till ordförande redan är ledamot i förlikningsorganet ska dennes inledande mandattid som ordförande vara tre år.

Namnen på ordföranden, ledamöterna och ersättarna ska offentliggöras i C-serien i Europeiska unionens officiella tidning.

3. Förlikningsorganets ledamöter ska få ersättning i förhållande till den tid som de är tvungna att avsätta för uppdraget. Kostnader ska ersättas i enlighet med de regler som gäller för kommissionens personal.

4. Vid mandattidens utgång ska ordföranden och ledamöterna behålla sina uppdrag tills de ersätts eller deras mandattid förlängs.

5. Mandatet för en ledamot som inte längre uppfyller villkoren för att fullgöra sina åtaganden i förlikningsorganet, eller som av något skäl ej finns tillgänglig under obestämd tid, får sägas upp av kommissionen efter samråd med kommittén för jordbruksfonderna.

I sådana fall ska den berörda ledamoten ersättas av en av ersättarna under återstoden av sin mandattid, och kommittén för jordbruksfonderna ska underrättas.

Om ordförandens mandat sägs upp ska den ledamot som ska utföra ordförandens uppgifter under ordförandens återstående mandattid utses av kommissionen efter samråd med kommittén för jordbruksfonderna.

Artikel 38

Förlikningsorganets oberoende

1. Ledamöterna i förlikningsorganet ska utföra sina uppgifter på ett oberoende sätt och får varken begära eller ta emot instruktioner från kommissionen, någon regering eller något organ.

Ingen ledamot får delta i förlikningsorganets arbete eller underteckna någon rapport om denne i ett tidigare uppdrag har varit personligen involverad i det aktuella ärendet.

2. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 287 i fördraget får ledamöterna inte röja några uppgifter som de tagit del av genom sitt arbete i förlikningsorganet. Sådana uppgifter ska vara konfidentiella och omfattas av tystnadsplikt.

Artikel 39

Arbetsmetoder

1. Förlikningsorganet ska sammanträda där kommissionen har sitt säte. Ordföranden ska förbereda och organisera arbetet. I ordförandens frånvaro ska den ledamot som under längst tid varit med i förlikningsorganet sitta ordförande, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 37.5 första stycket.

Kommissionen ska ställa ett sekretariat till förlikningsorganets förfogande.

2. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 38.1 andra stycket ska rapporter antas med absolut majoritet av de ledamöter som deltar; minst tre ledamöters närvaro krävs för beslutförhet.

Rapporterna ska undertecknas av ordföranden och de ledamöter som deltagit i överläggningarna. De ska även undertecknas av sekretariatet.

Artikel 40

Förlikningsförfarande

1. En medlemsstat kan hänskjuta ett ärende till förlikningsorganet inom 30 arbetsdagar från mottagandet av kommissionens formella meddelande enligt ►C1 artikel 34.3 tredje stycket ◄ , genom att sända en motiverad begäran om förlikning till förlikningsorganets sekretariat.

Det förfarande som ska följas och adressen till sekretariatet ska anmälas till medlemsstaterna genom kommittén för jordbruksfonderna.

2. En begäran om förlikning ska godtas endast om det belopp som är aktuellt för att undantas från unionsfinansiering enligt kommissionens meddelande antingen

a) överstiger 1 miljon euro eller

b) utgör minst 25 % av medlemsstatens sammanlagda årliga utgifter under de berörda budgetposterna.

Om medlemsstaten under de föregående diskussionerna anfört och påvisat att ärendet är av principiell betydelse för tillämpningen av unionens regler kan förlikningsorganets ordförande också förklara att en begäran om förlikning kan godtas. En sådan begäran ska dock inte godtas om det endast är en fråga om rättslig tolkning.

3. Förlikningsorganet ska genomföra sina utredningar så informellt och snabbt som möjligt, endast på grundval av det faktaunderlag som kommissionen har tillgång till vid tidpunkten när de formella slutsatserna meddelas i enlighet med artikel 34.3 och därmed möjliggöra för kommissionen och de berörda nationella myndigheterna att hålla en opartisk utfrågning.

Om medlemsstaterna anser att det är nödvändigt att i förlikningsbegäran lägga fram uppgifter som ännu inte har meddelats kommissionen, kan förlikningsorganet uppmana kommissionen att bedöma denna nya information endast om de villkor som anges i artikel 34.6 är uppfyllda. Informationen ska lämnas till kommissionen senast två månader efter det att den rapport som avses i artikel 36 c har lämnats in.

4. Om förlikningsorganet inte lyckas jämka samman kommissionens och medlemsstatens ståndpunkter inom fyra månader från det att ett ärende hänskjutits dit, ska förlikningsförfarandet anses ha misslyckats.

I den rapport som avses i artikel 36 c ska man ange skälen till att förlikning inte kunnat uppnås. Det ska anges om någon partiell överenskommelse nåtts under förfarandet och om förlikningsorganet uppmanar kommissionen att bedöma nya uppgifter i enlighet med punkt 3 andra stycket.

Rapporten ska sändas till

a) berörd medlemsstat,

b) kommissionen, för granskning innan kommissionen delger medlemsstaten sina slutsatser,

c) de övriga medlemsstaterna inom ramen för kommittén för jordbruksfonderna.

▼M3

5. När de tidsfrister som avses i punkterna 1, 3, och 4 helt eller delvis omfattar augusti månad kommer dessa tidsfrister att avbrytas under denna månad.

▼B







KAPITEL IV

REGLER FÖR KONTROLL







AVSNITT 1

Allmänna regler

Artikel 41

Minskning av kontroller på plats

1. Medlemsstaterna får besluta att minska miniminivån för kontroller på plats i enlighet med artikel 59.5 av förordning (EU) nr 1306/2013, om samtliga följande villkor är uppfyllda:

a) Det attesterande organet har i enlighet med artikel 9 förordning (EU) nr 1306/2013, i ett yttrande bekräftat att de interna kontrollsystemen fungerar korrekt och att felfrekvensen för den berörda populationen låg under väsentlighetströskeln på 2,0 % under minst två på varandra följande år som föregick det år då den reducerade kontrollfrekvensen är avsedd att tillämpas.

b) Kommissionen har inte informerat den berörda medlemsstaten om att den inte kan godta det utlåtande som avses i led a i denna punkt vilket lämnats av det attesterande organet inom ramen för artikel 9 i förordning (EU) nr 1306/2013, och

c) kommissionen i) inte har informerat den berörda medlemsstaten i enlighet med artikel 52 förordning (EU) nr 1306/2013 om brister i kontrollsystemet för individuellt stöd eller stödordning eller stödåtgärd, eller ii) vid tillämpningen av artikel 34 i denna förordning är nöjd med de korrigerande åtgärder som vidtagits av den berörda medlemsstaten när denna har informerats i enlighet med artikel 52 förordning (EU) nr 1306/2013 om brister i kontrollsystemet i de individuella stödordningarna eller åtgärder och har underrättat medlemsstaten om detta.

2. Medlemsstaterna kan besluta att sänka miniminivån för kontroller på plats i enlighet med de nivåer och, i förekommande fall, de ytterligare villkor som fastställs i sektorsspecifik lagstiftning.

Medlemsstaterna ska informera kommissionen om sina beslut att sänka den lägsta nivå av kontroller på plats omedelbart efter att besluten har antagits. Denna information ska omfatta följande:

a) Stödsystemet eller berörd åtgärd.

b) Perioden för tillämpning av en sänkt miniminivå av kontroller på plats.

c) Det lägsta antalet kontroller på plats som ska genomföras.

3. Om något av de kumulativa villkor som fastställs i punkt 1 eller ytterligare villkor som föreskrivs enligt sektorsspecifik lagstiftning inte längre är uppfyllt ska medlemsstaterna omedelbart återkalla sitt beslut att minska det lägsta antalet kontroller på plats och det följande ansökningsåret tillämpa den miniminivå för kontroller på plats som fastställs i sektorslagstiftningen inom jordbruket.







AVSNITT 2

Granskning av transaktioner

Artikel 42

Medlemsstaters granskning

1. Systematisk granskning av bokföringen och drift av företag som avses i artikel 80.1 förordning (EU) nr 1306/2013 ska tillämpas på varje period för kontroll som avses i punkt 4 i denna artikel, på ett antal företag som inte får vara färre än hälften av de företag vars mottagna eller inbetalda belopp, eller summan av dessa, enligt systemet för finansiering genom EGFJ, har överstigit 150 000 euro under det ►C2 EGFJ-budgetår ◄ då den aktuella granskningsperioden inleddes.

2. I samband med varje granskningsperiod ska medlemsstaterna, utan att detta påverkar deras förpliktelser enligt artikel 80.1 i förordning (EU) nr 1306/2013, välja ut de företag som ska granskas på grundval av en riskanalys av alla åtgärder som analysen kan tillämpas på. Medlemsstaterna ska till kommissionen lämna in sina förslag för tillämpning av riskanalysen minst 6 månader före början av granskningsperioden. Förslagen ska innehålla alla relevanta uppgifter om förfarande, metoder och uppgifter som används för analysen samt kriterier och förväntad metod för genomförande av de kontroller som ska genomföras. Förslaget ska utarbetas i enlighet med bilaga V till den här förordningen. Medlemsstaterna ska beakta kommissionens kommentarer till deras förslag om riskanalyser som ska lämnas senast åtta veckor efter mottagandet av dessa.

3. När det gäller åtgärder på vilka en medlemsstat anser att en riskanalys inte kan tillämpas, är det obligatoriskt med granskning av företag i vilka summan av inkomster eller utgifter eller summan av dessa två belopp inom systemet för finansiering genom EGFJ översteg 350 000 euro och som inte har varit föremål för granskning i enlighet med denna förordning och avdelning V kapitel III i förordning (EU) nr 1306/2013 under någon av de två föregående granskningsperioderna.

4. Granskningsperioden ska löpa från den 1 juli till den 30 juni påföljande år. Granskningen ska omfatta en period om minst 12 månader som löper ut under föregående granskningsperiod. Den kan förlängas till att omfatta perioder som medlemsstaten fastställer och som föregår eller följer på tolvmånadersperioden.

Artikel 43

Tillgång till affärshandlingar

Företagen ska förvara affärshandlingar under minst tre år från och med utgången av det år då de upprättades. Medlemsstaterna får föreskriva att affärshandlingar ska förvaras under längre tid än tre år.

Artikel 44

Gemensamma åtgärder

Kommissionen kan på eget initiativ eller på någon medlemsstats förslag, och med de berörda medlemsstaternas godkännande, besluta att samordna gemensamma åtgärder avseende ömsesidigt bistånd mellan två eller flera medlemsstater i enlighet med artikel 83.1 i förordning (EU) nr 1306/2013.

Artikel 45

Ömsesidigt bistånd

1. Under de första tre månaderna efter det ►C2 EGFJ-budgetår ◄ då inbetalning eller utbetalning har skett ska medlemsstaterna sända en förteckning över de företag som avses i artikel 83.1 i förordning (EU) nr 1306/2013 till varje medlemsstat i vilken ett sådant företag är etablerat. Förteckningen ska innehålla alla uppgifter som är nödvändiga för att den medlemsstat som mottar förteckningen ska kunna identifiera företagen och fullgöra sina granskningsförpliktelser. Den medlemsstat som mottar sådana förteckningar ska ansvara för granskningen av sådana företag i enlighet med artikel 80 i förordning (EU) nr 1306/2013. En kopia av varje förteckning ska sändas till kommissionen.

Den medlemsstat i vilken utbetalning eller inbetalning har skett kan begära att den medlemsstat i vilken företaget är etablerat ska granska några av de företag som finns upptagna i förteckningen enligt artikel 80 i förordning (EU) nr 1306/2013, och ange varför en sådan begäran är nödvändig och i synnerhet vilka risker det rör sig om.

Den medlemsstat som tar emot begäran ska ta vederbörlig hänsyn till de risker som är förenade med företaget och som har meddelats av den medlemsstat som gör begäran.

Den medlemsstat som tar emot en sådan begäran ska underrätta den begärande medlemsstaten om hur denna begäran följs upp. Om granskning genomförs av något av de företag som finns upptagna i förteckningen, ska den medlemsstat som har utfört granskningen senast tre månader efter utgången av granskningsperioden underrätta den begärande medlemsstaten om resultaten av granskningen.

En översikt över dessa begäranden ska sändas in till kommissionen en gång per kvartal, senast en månad efter utgången av varje kvartal. Kommissionen får begära in kopior av varje enskild begäran.

En förteckning över de företag som avses i första stycket ska upprättas i enlighet med blankettmallen i bilaga VI.

2. Företagsförteckningen enligt artikel 83.2 i förordning (EU) nr 1306/2013 ska redovisas i enlighet med blankettmallen i bilaga VII till den här förordningen.

3. En medlemsstats begäran om granskning av ett företag i en annan medlemsstat enligt punkt 1 andra stycket och i artikel 83.3 i förordning (EU) nr 1306/2013 ska redovisas i enlighet med blankettmallen i bilaga VIII till denna förordning.

4. Resultaten från granskningarna som avses i punkt 1 andra stycket och i artikel 83.3 i förordning (EU) nr 1306/2013 ska redovisas i enlighet med blankettmallen i bilaga IX till denna förordning.

5. Den översikt över begäranden som avses i punkt 1 andra stycket och i artikel 83.3 i förordning (EU) nr 1306/2013, inklusive granskningsresultaten ska redovisas i enlighet med blankettmallen i bilaga X till denna förordning.

6. De uppgifter som ska tillhandhållas enligt punkt 1 ska lämnas i elektronisk form, i det format som anges i punkt 2 i bilaga II till kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 991/2013.

Artikel 46

Årliga program och rapporter

1. Det årliga granskningsprogrammet enligt artikel 84 i förordning (EU) nr 1306/2013 ska redovisas i enlighet med blankettmallen i bilaga XI till den här förordningen.

2. Den årsrapport som avses i artikel 86.1 i förordning (EU) nr 1306/2013 ska omfatta de eventuella svårigheter som uppstått och de åtgärder som vidtagits för att övervinna dessa samt, i tillämpliga fall, förslag till förbättringar.

Den ska omfatta detaljerade uppgifter om var och en av de aspekter på tillämpningen av avdelning V kapitel III i förordning (EU) nr 1306/2013 som anges i bilaga XII till den här förordningen, i form av klart identifierade stycken under den rubrik som avses i den bilagan.

3. De uppgifter som ska lämnas i enlighet med den här artikeln och artikel 45 får tillhandahållas antingen i pappersform eller elektronisk form, i det format som sändaren och mottagaren kommer överens om.

4. Kommissionen ska varje år utvärdera de framsteg som gjorts i sin årliga finansiella rapport om förvaltningen av de fonder som anges i artikel 109 i förordning (EU) nr 1306/2013.

Artikel 47

Särskilda myndigheter

1. De särskilda myndigheter som avses i artikel 85 förordning (EU) nr 1306/2013 ska utöver de uppgifter som avses i den artikeln i synnerhet ansvara för

a) utbildning av de nationella tjänstemän som ska genomföra den granskning som avses i detta avsnitt så att de får tillräckliga kunskaper för att kunna fullgöra sina uppdrag,

b) förvalta granskningsrapporterna och all dokumentation i samband med de granskningar som genomförs och som föreskrivs i avdelning V i kapitel III i förordning (EU) nr 1306/2013.

c) utarbeta och översända uppgifter om de program som avses i artikel 84 i förordning (EU) nr 1306/2013, och de rapporter som avses i artikel 86.1 i den förordningen.

2. De särskilda myndigheterna ska av medlemsstaterna ges alla nödvändiga befogenheter för att utföra de uppgifter som avses i punkt 1.

De ska bestå av ett tillräckligt antal tjänstemän som har lämplig utbildning för att kunna utföra dessa uppgifter.

3. Medlemsstater där det minsta antalet företag som ska granskas är mindre än tio, ska inte vara skyldiga att upprätta en särskild myndighet.







KAPITEL V

SÄKERHETER







AVSNITT 1

Räckvidd, informationsteknik och force majeure

Artikel 48

Räckvidd

Detta kapitel ska tillämpas i alla de fall där sektorslagstiftningen inom jordbruket föreskriver en säkerhet, vare sig termen ”säkerhet” används eller inte.

Detta kapitel ska inte gälla säkerheter som har ställts för att garantera betalning av de import- och exporttullar som avses i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 ( 10 ).

Artikel 49

E-förvaltning

Meddelanden, dokument och säkerheter kan framställas, bearbetas och förvaltas med hjälp av informationsteknik (it) under förutsättning att systemen förvaltas enligt officiellt godkänd kvalitet och säkerhetsprotokoll som lämpar sig för dessa system.

Om behöriga myndigheter inte kan komma åt nödvändiga handlingar för kontroll eftersom it-systemen är olika, ska dokumenten skrivas ut och bestyrkas som äkta, av den myndighet som är behörig att förvalta dessa it-system (”den utfärdande myndigheten”), eller bestyrkt kopia av en myndighet som är behörig för certifiering av dokument.

Sådana utskrifter får ersättas med ett elektroniskt meddelande mellan den utfärdande myndigheten och stödmottagaren eller den behöriga myndigheten, på villkor att den utfärdande myndigheten lämnar i en officiellt godkänd certifiering av meddelandet.

Artikel 50

Force majeure- tidsfrister

1. Denna artikel ska tillämpas när en särskild förordning hänvisar till den.

2. En begäran om erkännande av force majeure är inte giltig om den inkommer till den behöriga myndigheten mer än 30 dagar efter

a) den dag då aktören har informerats av den behöriga myndigheten om bristande uppfyllelse av den relevanta förpliktelsen i den mening som avses i artikel 23.2 i den delegerade förordningen (EU) nr 907/2014, tidsfristen har löpt ut för uppfyllandet av den skyldighet som avses i artikel 23.3 i den förordningen har löpt ut, eller att tidsfristen har löpt ut för inlämnande av bevis för uppfyllande av de relevanta krav som avses i artikel 23.4 i den förordningen,

b) sista dagen för inlämnande av anbud i ett tredjeland där anbudet är kopplat till en förutfastställelselicens för exportbidrag,

3. Aktörerna ska, om den behöriga myndigheten så önskar, lägga fram bevis på de omständigheter de anser utgöra force majeure inom 181 kalenderdagar efter sista dagen då skyldigheten skulle vara uppfylld. De kan beviljas ytterligare tid om de inte kunnat skaffa fram bevis inom tidsfristen trots att licensinnehavaren har ägnat vederbörlig möda åt att skaffa fram och lämna in det.

4. Medlemsstaterna ska meddela kommissionen om fall av force majeure de har upptäckt, och inkomma med relevanta uppgifter om varje enskilt fall.







AVSNITT 2

Form av säkerheter

Artikel 51

Form

1. En säkerhet kan ställas i form av

a) en kontant inbetalning i enlighet med artikel 19.2 och 19.3 i den delegerade förordningen (EU) nr 907/2014, och/eller

b) genom att tillhandahålla en borgensman i enlighet med artikel 21 i den delegerade förordningen (EU) nr 907/2014.

2. Den behöriga myndigheten får tillåta att säkerheten ställs i form av

a) deponering av kontanter i en bank,

b) pantsättande av erkända fordringar på ett offentligt organ eller offentliga medel som är förfallna till betalning och gentemot vilka inga andra fordringar har förmånsrätt, och/eller

c) värdepapper som lämnas som säkerhet vilka är omsättningsbara i den aktuella medlemsstaten och som är utgivna och garanterade av denna medlemsstat.

3. Den behöriga myndigheten får fastställa ytterligare krav för de former av säkerheter som anges i punkt 2.

Artikel 52

Omsättningsbara värdepapper

1. Säkerheter i enlighet med artikel 51.2 c ska vid den tidpunkt då säkerheten ställs ha ett realiserbart värde på minst 115 % av den säkerhet som krävs.

2. Den behöriga myndigheten får bara ta emot sådana säkerheter som anges i artikel 51.2 c om den som ställer säkerheten skriftligen förpliktigar sig att antingen ställa ytterligare en säkerhet eller ersätta den ursprungliga säkerheten om det realiserbara värdet på säkerheten under en period av tre månader har varit under 105 % av den säkerhet som krävs. Denna skriftliga förbindelse är inte nödvändig om nationell lag redan föreskriver en sådan. Den behöriga myndigheten ska regelbundet kontrollera värdet på säkerheten.

3. Den behöriga myndigheten ska värdera det realiserbara värdet på de säkerheter som anges i artikel 51.2 c med hänsyn till alla försäljningskostnader.

4. Det realiserbara värdet på säkerheterna ska värderas enligt den senaste noteringen.

5. Om den behöriga myndigheten kräver det ska den som ställer säkerheten styrka dess realiserbara värde.

Artikel 53

Ersättande och bindande av en säkerhet

1. Varje säkerhet får ersättas med någon annan.

I följande fall krävs dock den behöriga myndighetens medgivande:

a) Den ursprungliga säkerheten har förverkats men ännu inte realiserats, eller

b) Den säkerhet som ersätter den ursprungliga är en sådan som anges i artikel 51.2.

2. En blocksäkerhet får ersätta en annan blocksäkerhet om den täcker åtminstone den del av den ursprungliga blocksäkerheten som vid tidpunkten för ersättningen garanterar att en eller flera ännu inte avslutade förpliktelser fullgörs.

3. När en del av en blocksäkerhet har bundits till en viss förpliktelse ska restbeloppet av kvarvarande blocksäkerhet noteras.







AVSNITT 3

Frisläppande och förverkan

Artikel 54

Partiellt frisläppande

Om de särskilda unionsreglerna inte anger någon bestämd minimikvantitet får den behöriga myndigheten själv begränsa det antal gånger som varje säkerhet får frisläppas till en del samt bestämma ett minimibelopp för varje gång som säkerheten frisläpps till en del.

Innan säkerheten helt eller delvis frisläpps får den behöriga myndigheten kräva att en skriftlig ansökan om detta lämnas.

Om säkerheten täcker mer än 100 % av det belopp för vilket säkerhet krävs ska den del av säkerheten som överstiger 100 % frisläppas när återstoden av det säkrade beloppet slutligen frisläpps eller förverkas.

Artikel 55

Förverkande

1. När den behöriga myndigheten får kännedom om faktorer som medför att säkerheten förverkas helt eller delvis ska myndigheten utan dröjsmål kräva betalning av det förverkade beloppet av den part som är skyldig att uppfylla förpliktelsen med en frist på upp till 30 dagar från den dag då kravet tas emot.

Om betalning inte har skett inom den perioden ska den behöriga myndigheten utan dröjsmål

a) lösa in sådana säkerheter som anges i artikel 51.1 a,

b) kräva betalning av borgensmannen som avses i artikel 51.1 b med en frist på upp till 30 dagar från den dag då kravet tas emot,

c) vidta åtgärder för att i) omvandla sådana säkerheter som anges i artikel 51.2 b och c till kontanta medel i den omfattning som krävs för att täcka det förverkade beloppet, ii) föra över kontanter som har deponerats i en bank enligt vad som avses i artikel 51.2 a till sitt eget konto.

Den behöriga myndigheten får utan dröjsmål lösa in sådana säkerheter som anges i artikel 51.1 a utan att först kräva betalning av den berörda parten.

2. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 1 gäller följande:

a) Om beslutet om förverkande av säkerhet fattas men efter överklagande skjuts upp i enlighet med nationell lagstiftning ska den berörda parten betala ränta på det belopp som faktiskt förverkats under den period som börjar 30 dagar efter mottagandet av betalningskravet enligt punkt 1 och slutar dagen före utbetalningen av det belopp som faktiskt förverkats.

b) Om följden av överklagandeförfarandet är att den berörda parten ska betala det förverkade beloppet inom 30 dagar får medlemsstaten, för beräkning av räntan, låta betalningen verkställas den tjugonde dagen efter datum för denna begäran.

c) Räntesatsen ska beräknas i enlighet med nationell lagstiftning, men får inte i något fall vara lägre än den räntesats som tillämpas vid indrivning av nationella belopp.

d) Utbetalande organ ska dra av den ränta som betalats från utgifter från EGFJ eller Ejflu i enlighet med förordning (EU) nr 1306/2013.

e) Medlemsstaterna får regelbundet åberopa en ökning av säkerheten med avseende på de intressen som berörs.

3. Om en säkerhet har förverkats och beloppet redan har krediterats fonderna, och det förverkade beloppet till följd av ett överklagandeförfarande helt eller delvis ska återbetalas med ränta enligt den i nationell lagstiftning gällande räntesatsen, ska fonderna bära återbetalningsbeloppet, om inte organ eller myndigheter i medlemsstaterna kan göras ansvariga för återbetalningen av säkerheten på grund av försumlighet eller allvarliga fel.







AVSNITT 4

Upplysningar

Artikel 56

Upplysningar om förverkade säkerheter, typer av säkerheter och borgensmän

1. Medlemsstaterna ska för varje budgetår hålla upplysningar tillgängliga för kommissionen om det totala antalet förverkade säkerheter samt det sammanlagda beloppet för dessa, oavsett vilket stadium i förfarandet enligt artikel 55 de har nått, med särskiljande av sådana som krediterats de nationella budgetarna och sådana som krediterats unionens budget. Informationen ska sammanställas för alla säkerheter som förverkats till ett belopp på mer än 1 000 euro och för alla unionsbestämmelser enligt vilka det krävs en säkerhet. Upplysningar ska lämnas både om belopp som har betalats direkt av den berörda parten och belopp som har erhållits genom realisering av en säkerhet.

2. Medlemsstaterna ska förse kommissionen med en lista som förtecknar följande:

a) De typer av institutioner som godkänns som borgensmän samt vilka krav som fastställts för dessa.

b) De typer av säkerheter som godkänns enligt artikel 51.2 samt vilka krav som fastställts i samband härmed.







KAPITEL VI

INSYN

Artikel 57

Offentliggörande och innehåll

1. De årsräkenskaper som avses i artikel 111.1 c och d i förordning (EU) nr 1306/2013 ska innehålla följande:

a) En specificering av beloppen för de betalningar som avses i punkt c i den artikeln för varje enskild åtgärd som förtecknas i bilaga XIII till denna förordning samt summan av dessa belopp har betalats ut till de enskilda stödmottagarna under det aktuella budgetåret.

b) En beskrivning av de åtgärder som finansieras av fonderna som avses i punkt d i den artikeln som förtecknas i bilaga XIII till denna förordning, däribland karaktären på och syftet med varje åtgärd.

2. De belopp som avses i punkt 1 är uttryckta i euro i medlemsstater som har infört euron och den nationella valutan i andra medlemsstater.

3. Medlemsstaterna ska ha rätt att offentliggöra mer ingående uppgifter än vad som föreskrivs i punkterna 1 och 2, utan att det påverkar tillämpningen av det nödvändiga skyddet av privatlivet.

Artikel 58

Offentliggörande hos kommunen

När uppgifter som ska offentliggöras för det ändamål som avses i artikel 112 tredje stycket i förordning (EU) nr 1306/2013, på grund av det begränsade antalet mottagare som är bosatta eller registrerade i en viss kommun, möjliggör identifieringen av en enskild stödmottagare ska medlemsstaten i enlighet med artikel 111.1 första stycket led b i den förordningen offentliggöra uppgifter om den administrativa enheten över den som kommunen i fråga är en del av.

Artikel 59

Form och datum för offentliggörande

1. De uppgifter som avses i artikel 111.1 andra stycket i förordning (EU) nr 1306/2013 ska offentliggöras på en webbplats och vara sökbara med hjälp av ett sökverktyg som ger träffar på namn eller kommun i enlighet med i artikel 58 i denna förordning, eller belopp som mottagits, den berörda åtgärden, eller en kombination av dessa i ett enda dataset. Dessa uppgifter ska tillhandahållas på medlemsstatens officiella språk och/eller ett av kommissionens tre arbetsspråk.

2. De uppgifter som avses i punkt 1 ska offentliggöras den 31 maj varje år och ska avse det föregående budgetåret.

3. I enlighet med den artikeln ska uppgifterna ligga kvar på webbplatsen i två år efter det första offentliggörandet.

Artikel 60

Information om stödmottagarna

Informationen om stödmottagarna som avses i artikel 113 i förordning (EU) nr 1306/2013 ska lämnas till stödmottagarna i samband med ansökan om stöd från fonderna, eller i samband med att uppgifter samlas in.

Genom undantag från första punkten ska när det gäller uppgifter om betalningar under budgetåren 2014 och 2015, uppgifterna om stödmottagarna lämnas in minst fyra veckor före offentliggörandet.

Artikel 61

Offentliggörande av tröskelvärden i sa