1971L0127 — SV — 01.01.1986 — 005.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS DIREKTIV
av den 1 mars 1971
om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om backspeglar för motorfordon
(71/127/EEG)
(EGT L 68, 22.3.1971, s. 1)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Kommissionens direktiv 79/795/EEG av den 20 juli 1979 L 239 1 22.9.1979
►M2Kommissionens direktiv 85/205/EEG av den 18 februari 1985 L 90 1 29.3.1985
Ändrat genom:
►A1Anslutningsakten för Danmark, Irland, Förenade konungariket Storbritan-
nien och Nordirland(*)L 73 14 27.3.1972
(anpassad genom rådets beslut av den 1 januari 1973) L 2 1 1.1.1973
►A2Anslutningsakten för Grekland (*) L 291 17 19.11.1979
►A3Anslutningsakten för Spanien och Portugal L 302 23 15.11.1985
(*) Denna rättsakt finns inte publicerad på svenska.
▼B
RÅDETS DIREKTIV
av den 1 mars 1971
om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om backspeglar
för motorfordon
(71/127/EEG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA
DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekono-
miska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag,
med beaktande av Europaparlamentets yttrande(1),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2), och
med beaktande av följande:
De tekniska krav som motorfordon måste uppfylla enligt nationell
lagstiftning gäller bl.a. deras backspeglar.
Dessa krav skiljer sig åt i de olika medlemsstaterna. Det är därför
nödvändigt att alla medlemsstater antar samma krav antingen somtillägg till eller i stället för nuvarande krav, särskilt så att det förfarandeför EEG-typgodkännande som beskrivs i rådets direktiv av den 6
februari 1970(
3) om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om
typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon kantillämpas för alla fordonstyper.
Reglerna om backspeglar skall innefatta inte bara krav på hur speglarna
skall placeras på fordonen utan också krav på speglarnas konstruktion.
Ett harmoniserat förfarande för typgodkännande av backspeglar gör det
möjligt för varje medlemsstat att kontrollera överensstämmelsen medgemensamma konstruktions- och provningskrav och att informeraövriga medlemsstater om sina resultat genom att sända en kopia av
typgodkännandeintyget för varje typ av backspegel. Genom placering
av ett EEG-typgodkännandemärke på alla speglar som tillverkats ienlighet med den godkända typen undanröjs behovet av tekniskakontroller av dessa speglar i de andra medlemsstaterna.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. Varje medlemsstat skall godkänna varje typ av backspegel som
uppfyller konstruktions- och provningskraven enligt ►M2bilaga
2◄.
2. Den medlemsstat som har beviljat typgodkännandet skall, vid
behov i samarbete med de behöriga myndigheterna i de övrigamedlemsstaterna, vidta nödvändiga åtgärder för att kontrollera att serie-
produktionen är i överensstämmelse med den godkända typen. En
sådan kontroll skall begränsas till stickprover.
Artikel 2
Medlemsstaterna skall, för varje backspegel som godkänns enligt
artikel 1, utfärda ett EEG-typgodkännandemärke enligt ►
M2tillägg
2 till bilaga 2 ◄för tillverkaren eller hans representant.
Medlemsstaterna skall vidta alla lämpliga åtgärder för att förhindra
användningen av märkning som kan leda till förväxling mellan back-speglar som har typgodkänts enligt artikel 1 och andra speglar.1971L0127 — SV — 01.01.1986 — 005.001 — 2
(1) EGT nr C 160, 18.12.1969, s. 7.
(2) EGT nr C 48, 16.4.1969, s. 16.
(3) EGT nr L 42, 23.2.1970, s. 1.
▼B
Artikel 3
1. En medlemsstat får inte förbjuda att backspeglar släpps ut på
marknaden av skäl som hänför sig till deras konstruktion eller funk-
tionssätt, om de är EEG-typgodkännandemärkta.
2. Denna bestämmelse får dockinte hindra en medlemsstat att vidta
sådana åtgärder mot backspeglar med EEG-typgodkännandemärke,vilka genom sin konstruktion inte överensstämmer med den godkända
typen.
En stat som vidtagit åtgärder skall så snart möjligt upplysa övriga
medlemsstater och kommissionen om vilka åtgärder som vidtagits ochange skälen för sina beslut. Bestämmelserna i artikel 5 skall ocksågälla.
Det är brist på överensstämmelse med den godkända typen i den bety-
delse som anges i det första stycket när kraven i ►
M2bilaga 2 ◄
inte är uppfyllda.
Artikel 4
De behöriga myndigheterna i varje medlemsstat skall till motsvarande
myndigheter i övriga medlemsstater inom en månad översända kopior
av typgodkännandeintyg för varje typ av backspegel som man
godkänner eller vägrar att godkänna.
Artikel 5
1. Om den medlemsstat som har beviljat EEG-typgodkännandet
finner att ett antal backspeglar med samma typgodkännandemärkninginte överensstämmer med den godkända typen, skall denna stat vidta
nödvändiga åtgärder för att säkerställa att serietillverkade exemplar
överensstämmer med den godkända typen. De behöriga myndigheternai denna stat skall upplysa motsvarande myndigheter i de andramedlemsstaterna om de åtgärder som vidtagits, vilket om så är påkallatkan leda till att EEG-typgodkännandet återkallas. De skall vidta samma
åtgärder om de från de behöriga myndigheterna i en annan medlemsstat
får upplysningar om sådan bristande överensstämmelse.
2. De behöriga myndigheterna i medlemsländerna skall inom en
månad upplysa varandra om varje återkallelse av ett EEG-typgodkän-nande och om skälen till återkallelsen.
3. Om den medlemsstat som beviljat EEG-typgodkännandet
bestrider den påpekade avvikelsen, skall de berörda medlemsstaternasträva efter att bilägga tvisten. Kommissionen skall fortlöpande infor-meras och vid behov hålla överläggningar för att nå enöverenskommelse.
Artikel 6
Varje beslut som fattas enligt föreskrifter meddelade vid tillämpningen
av detta direktiv och som innebär att typgodkännande för en back-spegel vägras eller återkallas eller att användning av en backspegelförbjuds, skall ange i detalj de skäl på vilka beslutet grundas. Denberörda parten skall underrättas om beslutet och samtidigt upplysas
om vilka möjligheter till prövning av beslutet som står till buds inom
ramen för medlemsstaternas lagstiftning och inom vilken tid prövningskall begäras.
Artikel 7
1. Från och med den 1 oktober 1985 får ingen medlemsstat, av skäl
som hänför sig till backspeglar
a) — vägra, vad avser en typ av motorfordon, att bevilja EEG-
typgodkännande, att utfärda det dokument som anges i artikel1971L0127 — SV — 01.01.1986 — 005.001 — 3
▼M1
▼B
▼M2
▼M2
10.1 tredje strecksatsen i direktiv 70/156/EEG, eller att bevilja
nationellt typgodkännande, eller
— förbjuda att fordon tas i bruk,
om backspeglarna på denna typ av fordon eller dessa fordon
överensstämmer med bestämmelserna i detta direktiv,
b) — vägra, vad avser en typ av backspegel, att bevilja EEG-
typgodkännande eller nationellt typgodkännade, om dessa back-speglar överensstämmer med bestämmelserna i detta direktiv,eller
— förbjuda att backspeglar som är försedda med EEG-typgodkän-
nandemärke, som har utfärdats i enlighet med kraven i dettadirektiv, släpps ut på marknaden.
2. Från och med den 1 oktober 1986 får en medlemsstat:
a) — inte utfärda det dokument som anges i artikel 10.1 tredje streck-
satsen i direktiv 70/156/EEG för en typ av fordon vars
backspeglar inte överensstämmer med bestämmelserna i detta
direktiv,
— vägra att bevilja nationellt typgodkännande för en typ av fordon
vars backspeglar inte överensstämmer med bestämmelserna i
detta direktiv,
b) — inte bevilja EEG-typgodkännande för en typ av backspegel som
inte överensstämmer med bestämmelserna i detta direktiv,
— vägra att bevilja nationellt typgodkännande för en typ av back-
spegel som inte överensstämmer med bestämmelserna i detta
direktiv.
3. Från och med den 1 oktober 1988 får medlemsstaterna förbjuda
att fordon tas i bruk— med undantag för de som nämns i punk t 2.1.3
i bilaga 3 — vilkas backspeglar inte överensstämmer med bestämmel-
serna i detta direktiv.
Från och med den 1 oktober 1992 får medlemsstaterna förbjuda att
fordon som nämns i punkt 2.1.3 i bilaga 3 tas i bruk, vilkas backspeglar
inte överensstämmer med bestämmelserna i detta direktiv. De får ävenförbjuda att backspeglar, som inte är försedda med typgodkännan-demärke, utfärdat i enlighet med kraven i detta direktiv, släpps ut påmarknaden.
Article 7a
No Member State may refuse or prohibit the sale or registration, entry
into service or use of a vehicle on grounds relating to its rear-view
mirrors if these comply with the requirements laid down in theAnnexes.
Artikel 8
I detta direktiv avses med fordon varje motordrivet fordon som är
avsett att användas på väg, med eller utan karosseri, som har minstfyra hjul och som är konstruerat för en högsta hastighet som överstiger25 km/tim. Spårbundna fordon samt jordbrukstraktorer och lantbruks-
maskiner samt andra motorredskap är undantagna.
Artikel 9
Ändringar som är nödvändiga för att anpassa kraven i bilaga 1, 2 och 3
med hänsyn till den tekniska utvecklingen skall beslutas enligt detförfarande som anges i artikel 13 i rådets direktiv av den 6 februari1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkän-nande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon.1971L0127 — SV — 01.01.1986 — 005.001 — 4
▼A1
▼B
▼B
Artikel 10
1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser som är
nödvändiga för att följa detta direktiv inom 18 månader efter dagen
för anmälan och skall genast underrätta kommissionen om detta.
2. Medlemsstaterna skall se till att texterna till centrala
bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det områdesom omfattas av detta direktiv överlämnas till kommissionen.
Artikel 11
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.1971L0127 — SV — 01.01.1986 — 005.001 — 5
▼M2
BILAGA 1
DEFINITIONER
1. Med backspegel avses en anordning, utom sammansatta optiska system
såsom periskop, som är avsett att ge tydlig sikt bakåt och längs fordonets
sidor inom det siktfält som definieras i punkt 5 i bilaga 3.
2. Med inre backspegel avses en anordning enligt definitionen i punkt 1 som
kan monteras i fordonets passagerarutrymme.
3. Med yttre backspegel avses en anordning enligt definitionen i punkt 1 som
kan monteras på en utvändig del av fordonet.
4. Med övervakningsbackspegel avses en annan anordning än den typ som
definieras i punkt 1 och som kan monteras inuti fordonet eller på dess
utsida i syfte att ge andra siktfält än de som anges i punkt 5 i bilaga 3.
5. Med backspegeltyp avses anordningar som inte väsentligen avviker med
avseende på följande viktiga egenskaper:
5.1 Mått och krökningsradie för backspegelns reflekterande yta.
5.2 Backspeglarnas konstruktion, utformning eller material, inräknat fastsätt-
ningen på karosseriet.
6. Med klass av backspeglar avses alla anordningar som har en eller flera
gemensamma egenskaper eller funktioner. De klassificeras enligt följande:
Klass I: Inre backspeglar, med ett siktfält som definieras i
punkt 5.2 i bilaga 3.
Klasserna II och III: Yttre backspegel (huvudspegel) med siktfält som
definieras i punkt 5.3 i bilaga 3.
Klass IV: Yttre backspeglar av typ ”vidvinkel” med ett
siktfält som definieras i punkt 5.4 i bilaga 3.
Klass V: Yttre backspeglar av typ ”närzonspegel” med ett
siktfält som definieras i punkt 5.5 i bilaga 3.
7. Med ravses krökningsradiens medelvärde mätt över den reflekterande ytan
enligt den metod som beskrivs i punkt 2 i tillägg 1 till denna bilaga.
8. Med huvudkrökningsradien för en punkt på den reflekterande ytan (ri)
avses de värden som erhålls med apparatur som definieras i tillägg 1,
mätt på den båge av den reflekterande ytan som passerar genom denna
ytas mittpunkt och parallellt med segment b, enligt definitionen i punkt
2.2.1 i bilaga 2 och på den båge som är vinkelrät mot detta segment.
9. Med krökningsradie i en punkt på den reflekterande ytan (rp) avses det
aritmetiska medelvärdet av huvudkrökningsradierna rioch r'i, dvs.:
rp¼riþr0
i
2
10. Med den reflekterande ytans mittpunkt avses centroiden för den reflekte-
rande ytans synliga del.
11. Med krökningsradien för backspegelns beståndsdelar avses radien ”c” för
den cirkelbåge som närmast sammanfaller med den ifrågavarande delens
kurvatur.
12. Med förarens okulärpunkter avses två punkter på ett inbördes avstånd av
65 mm och på en höjd av 635 mm över förarsätets R-punkt som definieras
i tillägg 2 till denna bilaga. Den räta linje som förbinder dessa punkter är
vinkelrät mot fordonets vertikala symmetriplan i längsled. Mittpunkten på
segmentet mellan de två okulärpunkterna ligger i ett vertikalt, längsgående
plan som måste passera genom förarsätets avsedda mittpunkt enligt tillver-
karens uppgifter.
13. Med ambinokulär syn avses hela siktfältet som erhålls genom överlagring
av de monokulära siktfälten för vänster och höger öga (se figur nedan).1971L0127 — SV — 01.01.1986 — 005.001 — 6
▼M2
E = inre backspegel
ODo
= förarens ögonOE
IDo
= virtuella, monokulära bilderIE
I = virtuell ambinokulär bild
A = synvinkel för vänster ögaB = synvinkel för höger ögaC = binokulär synvinkel
D = ambinokulär synvinkel
14. Med typ av fordon vad avser backspeglar avses motorfordon som är iden-
tiska med avseende på följande grundläggande egenskaper:
14.1 Egenskaper hos karosseriet som begränsar siktfältet.14.2 R-punktens koordinater.
14.3 Föreskrivna lägen och typer av obligatorisk och (om monterad) tillåten
backspegel.
15. Med fordon i kategorierna M
1,M2,M3,N1,N2,N3avses de som definieras i
bilaga 1 till direktiv 70/156/EEG.1971L0127 — SV — 01.01.1986 — 005.001 — 7
▼M2
Tillägg 1 till bilaga 1
FÖRFARANDE FÖR ATT BESTÄMMA KRÖKNINGSRADIEN ”r” FÖR
EN BACKSPEGELS REFLEKTERANDE YTA
1. MÄTNINGAR
1.1Utrustning
En s.k.sfärometer som beskrivs i figur 1 används.
1.2Mätpunkter
1.2.1 Huvudkrökningsradien skall mätas i tre punkter belägna så nära som
möjligt 1/3, 1/2 och 2/3 av avståndet längs den reflekterande ytans båge
som går genom denna ytas mittpunkt och parallellt med segment b, eller
av den båge som går genom mittpunkten av den reflekterande yta som är
vinkelrät mot denna om denna båge är längre.
1.2.2 När det på grund av den reflekterande ytans storlek inte är möjligt att
utföra mätningar i de riktningar som definieras i punkt 8 i denna bilaga
kan den tekniska tjänst som svarar för provningarna utföra mätningar i
nämnda punkt i två vinkelräta riktningar, som ligger så nära som möjligt
de som beskrivs ovan.
2. BERÄKNING AV KRÖKNINGSRADIEN r
r uttryckt i mm beräknas med följande formel
r¼rp1þrp2þrp3
3
där rp1= krökningsradien i den första mätpunkten,
rp2= krökningsradien i den andra mätpunkten,
rp3= krökningsradien i den tredje mätpunkten.1971L0127 — SV — 01.01.1986 — 005.001 — 8
▼M2
Figur 11971L0127 — SV — 01.01.1986 — 005.001 — 9
▼M2
Tillägg 2 till bilaga 1
FÖRFARANDE FÖR ATT BESTÄMMA H-PUNKTEN OCH KONTROLL
AV R- OCH H-PUNKTERNAS RELATIVA LÄGEN
Hithörande delar av bilaga 3 till direktiv 77/649/EEG är tillämpliga.1971L0127 — SV — 01.01.1986 — 005.001 — 10
▼M2
BILAGA 2
SPECIFIKATIONER AV KONSTRUKTION OCH NÖDVÄNDIGA PROV-
NINGAR FÖR EEG-TYPGODKÄNNANDE AV BACKSPEGLAR
1. ALLMÄNNA SPECIFIKATIONER
1.1 Alla backspeglar måste vara inställbara.
1.2 Den reflekterande ytans kant måste vara inkapslad i ett skyddande hus
(hållare, etc.), vilket på sin omkrets i alla punkter och i alla riktningar
måste ha ett värde c som är större än eller lika med 2,5 mm. Om den
reflekterande ytan skjuter ut utanför det skyddande huset får
krökningsradien c på kanten av den skyddande delen inte understiga
2,5 mm och den reflekterande ytan måste tryckas in i det skyddande
huset när en kraft på 50 N anbringas horisontellt och ungefär parallellt
med fordonets längsgående symmetriplan i den punkt som skjuter
längst ut i förhållande till det skyddande huset.
1.3 När backspegeln är monterad på en plan yta skall samtliga delar,
oberoende av backspegelns inställning, inräknat de delar som sitter
fast i hållaren efter den i punkt 4.2 beskrivna provningen och som i
statiskt läge kan beröras med en sfär med en diameter på antingen
165 mm för inre backspeglar eller 100 mm för yttre backspeglar, ha
en krökningsradie c på minst 2,5 mm.
1.3.1 Kanter på fastgöringshål eller försänkningar för vilka diametern eller
den längsta diagonalen är mindre än 12 mm undantas från de i punkt
1.3 angivna radiekraven under förutsättning att de är avrundade.
1.4 Anordningen som används för att göra fast backspeglarna på fordonet
måste vara så utformade att en cylinder med en radie på 50 mm,
vilken som axel har den axel eller en av de vipp- eller rotationsaxlar
som medger att backspegeln kan vridas i anslagsriktningen, passerar
genom åtminstone en del av den yta vid vilken anordningen är fastsatt.
1.5 De delar av yttre backspeglar som nämns i punkterna 1.2 och 1.3 och
som består av ett material med en Shore A hårdhet som inte överstiger
60 undantas från tillämpliga bestämmelser.
1.6 För de delar av inre backspeglar som består av ett material med en
Shore A hårdhet som är mindre än 50 och som är monterade på en
fast hållare gäller de i punkterna 1.2 och 1.3 nämnda kraven endast
själva hållaren.
2. DIMENSIONER2.1Inre backspeglar (klass I)
Den reflekterande ytans dimensioner måste vara sådana att det på ytan
kan skrivas in en rektangel vars ena sida är 4 cm och den andra är a,
där
a¼15 cm /C2
1
1þ1000
r
2.2Yttre huvudbackspegel (klass II och III)
2.2.1 Den reflekterande ytans dimensioner måste vara sådana att det på ytan
kan skrivas in:
— en rektangel med en höjd på 4 cm och vars bas, mätt i centimeter,
har värdet a.
— ett segment som är parallellt med rektangelns höjd och vars längd,
uttryckt i centimeter, har värdet b.1971L0127 — SV — 01.01.1986 — 005.001 — 11
▼M2
2.2.2 De minsta värdena för a och b framgår av följande tabell:
Klass av
backspegelKategori av fordon för vilket backspegeln är avsedd a b
II M2,M3,N2och N317
1þ1 000
r20
III M1och N1
N3(om kraven i punkt 2.1.3 i bilaga 3 är
tillämpliga)13
1þ1 000
r7
2.3Yttre backspegel av vidvinkeltyp (klass IV)
Den reflekterande ytans ytterlinjer måste ha en enkel geometrisk form
och dess dimensioner skall vara sådana att den eventuellt med hjälp av
en yttre backspegel av klass II ger det siktfält som anges i punkt 5.4 i
bilaga 3.
2.4Yttre backspegel av närzonstyp (klass V)
Den reflekterande ytans ytterlinjer måste ha en enkel geometrisk form
och dess dimensioner skall vara sådana att den ger det siktfält som
anges i punkt 5.5 i bilaga 3.
3. REFLEKTERANDE YTA OCH REFLEXIONSKOEFFICIENT
3.1 Den reflekterande ytan på en backspegel måste antingen vara plan
eller sfäriskt konvex.
3.2Skillnader mellan krökningsradier
3.2.1 Skillnaden mellan rieller r'ioch rpför respektive referenspunkt får inte
överstiga 0,15r.
3.2.2 Skillnaden mellan någon av krökningsradierna (rp1,rp2och rp3) och r får
inte överstiga 0,15r.
3.2.3 När r inte är mindre än 3000 mm skall värdet av 0,15r som anges i
punkterna 3.2.1 och 3.2.2 ersättas med 0,25r.
3.3 Värdet av r får inte vara mindre än3.3.1 1 200 mm för inre backspeglar (klass I) och yttre huvudbackspeglar i
klass III,
3.3.2 1 800 mm för yttre huvudbackspeglar i klass II,3.3.3 400 mm för yttre backspeglar av vidvinkeltyp (klass IV) och yttre
backspeglar av närzonstyp (klass V).
3.4 Värdet av den normala reflexionskoefficienten, som bestäms i enlighet
med det förfarande som beskrivs i tillägg 1 till denna bilaga, får inte
vara mindre än 40 %.
Om den reflekterande ytan har två lägen (”dag” och ”natt”) skall det i
läget ”dag” vara möjligt att känna igen färgerna på de signaler som
används i trafiken. Värdet av den normala reflexionskoefficienten i
läget ”natt” får inte vara lägre än 4 %.
3.5 Den reflekterande ytan måste bibehålla de egenskaper som fastställes i
punkt 3.4 trots lång tids normal användning under svåra väder-
leksförhållanden.
4. PROVNINGAR
4.1 Backspeglar skall genomgå de provningar som beskrivs i punkterna
4.2 och 4.3.
4.1.1 Den provning som beskrivs i punkt 4.2 krävs inte för de yttre back-
speglar av vilka ingen del, oberoende av inställning, befinner sig
mindre än 2 meter från marken när fordonet är lastat till sin högsta,
tekniskt tillåtna totalvikt.
Detta undantag gäller även backspeglarnas monteringsbeslag (monter-
ingsplattor, armar, vridleder, etc.) som befinner sig mindre än 2 meter
från marken och som inte skjuter ut utanför fordonets totala bredd1971L0127 — SV — 01.01.1986 — 005.001 — 12
▼M2
mätt i det tvärplan som passerar genom den backspegelinfästningen
eller någon annan del framför detta plan som ger större total bredd.
I sådana fall måste det medfölja en beskrivning som anger att backspe-
geln måste monteras så att dess monteringsbeslag placeras på fordonet
i överensstämmelse med det som nämns ovan.
När detta undantag utnyttjas skall armen märkas outplånligt med
symbolen och
 detta skall även framgå av typgodkännandeintyget.
4.2Slagprovning
4.2.1 Beskrivning av provningsapparaturen
4.2.1.1 Provningsapparaturen består av en pendel som kan svänga runt två
horisontella axlar som är inbördes vinkelräta, och varav den ena är
vinkelrät mot det plan som innehåller banan för pendelns utsving.
I pendelns yttre ände finns en hammare som består av en styv sfär
med en diameter på 165 ± 1 mm och som är klädd med ett 5 mm
tjockt gummilager med en Shore A hårdhet på 50.
Vidare finns en anordning som medger bestämning av den största
vinkel som armen uppnår i utsvingsplanet.
Ett fast monterat stöd på pendelns bärande del används för att göra
fast provobjekt i enlighet med de anslagskrav som anges i punkt
4.2.2.6.
Figur 1 nedan visar provningsapparaturens dimensioner och särskilda
konstruktionsföreskrifter.
Figur 1
4.2.1.2 Pendelns anslagcentrum sammanfaller med mittpunkten av den sfär
som utgör hammaren. Detta befinner sig på avståndet l från
svängningsaxeln i utsvingsplanet lika med 1 m ± 5 mm. Pendelns
reducerade massa är m0= 6,8 ± 0,05 kg (förhållandet mellan m0och
pendelns totala massa m och avståndet d mellan pendelns tyngdpunkt
och dess axel framgår av ekvationen:
mo¼md
1/C18/C191971L0127 — SV — 01.01.1986 — 005.001 — 13
▼M2
4.2.2 Beskrivning av provningen
4.2.2.1 Monteringen av backspegeln på hållaren skall ske på det sätt som
rekommenderas av tillverkaren av anordningen eller, i tillämpligafall, av fordonstillverkaren.
4.2.2.2 Inställning av backspegeln för provningen
4.2.2.2.1 Backspeglarna skall placeras så på slagprovapparaturen att axlar som
är horisontella och lodräta när backspegeln är monterad på ett fordon
i enlighet med sökandens monteringsanvisningar är i ungefär samma
läge.
4.2.2.2.2 När en backspegel är justerbar i förhållande till underlaget skall den
ställas in för provning i det läge där varje vippanordning har minsta
möjlighet att fungera, inom de justeringsgränser som fastställts av
sökanden.
4.2.2.2.3 När backspegeln har en avståndsinställning i förhållande till underlaget
skall denna ställas in så att avståndet mellan huset och underlaget är så
kort som möjligt.
4.2.2.2.4 När den reflekterande ytan är rörlig i huset skall denna ställas in så att
det övre hörnet som befinner sig längst bort från fordonet är i sitt mest
utskjutande läge i förhållande till huset.
4.2.2.3 Frånsett provning nummer 2 för inre backspeglar (se punkt 4.2.2.6.1)
skall det horisontella och vertikala planet som passerar genom hamma-
rens mittpunkt, när pendeln står i lodrät läge, gå genom den
reflekterande ytans mittpunkt som definieras i punkt 10 i bilaga 1.
Pendelns längsgående svängningsriktning skall vara parallell med
fordonets längsgående symmetriplan.
4.2.2.4 När under de inställningsförhållanden som fastställs i punkterna
4.2.2.1 och 4.2.2.2 delar av backspegeln begränsar hammarens
återgång måste anslagspunkten förskjutas i en riktning som är
vinkelrät mot den ifrågavarande rotations- eller vippaxeln.
Förskjutningen får inte vara större än absolut nödvändigt för prov-
ningens utförande. Den skall begränsas på så sätt att
— antingen sfären som begränsar hammaren förblir åtminstone
tangentiell med cylindern som definieras i punkt 1.4,
— eller kontaktpunkten med hammaren sker minst 10 mm från den
reflekterande ytans omkrets.
4.2.2.5 Provningen består i att man låter hammaren falla från en höjd motsva-
rande en pendelvinkel på 60º från vertikalplanet så att hammaren
träffar backspegeln i det ögonblick då pendeln är i vertikalt läge.
4.2.2.6 Backspeglarna utsätts för anslag under följande olika villkor:4.2.2.6.1 Inre backspeglar
Provning 1: Anslagspunkterna skall vara som definieras i 4.2.2.3.
Anslaget måste vara sådant att hammaren träffar backspegeln på
samma sida som den reflekterande ytan.
Provning 2: Anslagspunkten på kanten av det skyddande huset på så
sätt att anslaget bildar en vinkel på 45º med den reflekterande ytans
plan och befinner sig i det horisontella plan som passerar genom ytans
mittpunkt. Anslaget skall ske på samma sida som den reflekterande
ytan.
4.2.2.6.2 Yttre backspeglar
Provning 1: Anslagspunkten skall vara som definieras i punkt 4.2.2.3
eller 4.2.2.4. Anslaget skall vara sådant att hammaren träffar backspe-
geln på samma sida som den reflekterande ytan.
Provning 2: Anslagspunkten skall vara som definieras i punkt 4.2.2.3
eller 4.2.2.4. Anslaget skall vara sådant att hammaren träffar backspe-
geln på den reflekterande ytans motsatta sida.
När backspeglar i klass II eller III är monterade på samma arm som
backspeglar i klass IV skall ovannämnda provningar utföras på den
nedre spegeln. Den tekniska tjänst som svarar för provningen kan
dockupprepa det ena eller båda provningarna på den övre spegeln
om denna befinner sig mindre än 2 meter över marken.
4.3Böjprov på det skyddande huset, fastsatt på armen
4.3.1 Detta prov skall utföras på alla backspeglar med undantag för dem i
klass V.1971L0127 — SV — 01.01.1986 — 005.001 — 14
▼M2
4.3.2 Beskrivning av provningen
Det skyddande huset placeras horisontellt i en anordning på så sätt att
inställningsdelarna i fästet kan låsas säkert. I samma riktning som
husets största dimension fastgöres den ände av huset som är närmast
fästpunkten på inställningsanordningen så att den blir orörlig med
hjälp av ett fast stopp med en bredd av 15 mm och som täcker hela
husets bredd.
I den andra änden placeras ett stopp som är identiskt med det som
beskrivs ovan på huset så att den föreskrivna provbelastningen kan
anbringas (figur 2).
Det är tillåtet att göra fast den ände av huset som är längst bort från
den ände där kraften anbringas, i stället för att enbart blockera den påså sätt som visas i figur 2.
Exempel på böjprovningsapparatur för backspegelhållare
Figur 1
4.3.3 Provbelastningen är 25 kg och anbringas under en minut.
5. PROVNINGSRESULTAT
5.1 Vid de provningar som beskrivs i punkt 4.2 skall pendeln efter
anslaget fortsätta att svänga på så sätt att projektionen på svängnings-
planet av det läge som armen intar bildar en vinkel på 20º med
vertikalplanet.
Vinkel skall mätas med en noggrannhet på ±1º.
5.1.1 Detta krav gäller inte backspeglar som är fastsatta på vindrutan. För
dessa gäller i stället det krav som anges i punkt 5.2 efter provning.
5.1.2 Den vinkel från lodrätt som pendeln skall återgå till sänks från 20º till
10º för alla backspeglar i klass II och backspeglar i klass III som är
monterade på det fäste som normalt används till backspeglar i klass
IV.
5.2 Om spegelhållaren, vad avser backspeglar som är fastsatta på vind-
rutan, går av vid de provningar som beskrivs i punkt 4.2 får den
kvarvarande delen inte skjuta ut mer än 1 cm över monteringsytan
och den konfiguration som finns kvar efter provning måste uppfylla
de villkor som anges i punkt 1.3.
5.3 Den reflekterande ytan får inte gå sönder vid de provningar som
beskrivs i punkterna 4.2 och 4.3. Ett brott på den reflekterande ytan
är docktillåtet om ett av följande villk or är uppfyllt:
5.3.1 Glasfragmenten sitter fortfarande kvar på husets baksida eller på en
yta som är fast förbunden med huset. Dockgodtas att delar av glaset
släpper från underlaget under förutsättning att detta inte sker på mer1971L0127 — SV — 01.01.1986 — 005.001 — 15
▼M2
än 2,5 mm på vardera sidan om sprickan. Likaledes godtas att små
glasbitar lossnar från glasytan i anslagspunkten.
5.3.2 Den reflekterande ytan består av säkerhetsglas.1971L0127 — SV — 01.01.1986 — 005.001 — 16
▼M2
Tillägg 1 till bilaga 2
PROVNINGSFÖRFARANDE FÖR ATT BESTÄMMA REFLEKTIVITET
1. DEFINITIONER
1.1 CIE standardljus A(1): kolorimetrisk belysning, representerande en svartk-
roppsstrålare vid T68= 2855,6 K.
1.2 CIE standardljuskälla A(1): gasfylld volframglödlampa med korrelerad
färgtemperatur på T68= 2855,6 K.
1.3 CIE 1931 standardobservatör för färgat ljus (1): strålningsdetektor vars kolo-
rimetriska egenskaper svarar mot de trikromatiska spektralfördelnings-
värdenax(λ),y(λ),z(λ), (se tabell).
1.4 CIE spektrala tristimulusvärden (1): trikromatiska spektralfördelningsvärden
för ett isoenergispektrum i CIE(XYZ)-systemet.
1.5 Fotopiskt seende (1): det normala ögats syn när det har anpassat sig till
belysningsnivåer på minst flera candela per kvadratmeter.
2. APPARATUR2.1Allmänt
Apparaturen skall bestå av en ljuskälla, en hållare för provobjektet, en
mottagarenhet med fotodetektor och ett indikatorinstrument (se figur 1),
samt hjälpmedel att undanröja effekterna av ströljus.
Mottagaren kan innehålla en ljusintegrerande sfär som underlättar vid
mätning av reflektansen hos icke-plana (konvexa) speglar (se figur 2).
2.2Spektrala egenskaper hos ljuskälla och mottagare
Ljuskällan skall bestå av en CIE standardljuskälla A och tillhörande optik
som ger ett nästan parallellt ljusknippe. En spänningsstabilisator rekommen-
deras för att upprätthålla en konstant lampspänning medan apparaturen
används.
Mottagaren skall ha en fotodetektor vars spektrala känslighet är proportio-
nell mot den fotopiska luminositetsfunktionen hos en CIE 1931
standardobservatör för kolorimetrifärgat ljus (se tabell). Varje annan kombi-
nation av belysning-filter-mottagare som ger samma CIE standardljus A och
fotopiskt seende kan användas. När en integrerande sfär används i mott-
agaren skall sfärens insida vara belagd med en vit, matt (diffus)
beläggning som är icke-selektiv ur spektral synvinkel.
2.3Geometriska villkor
Den infallande strålens vinkel ( Θ)bör helst vara 0,44 ± 0,09 rad (25 ± 5º)
från normalen till provobjektets yta och får inte överskrida den övre tole-
ransgränsen (dvs, 0,53 rad eller 30º). Mottagarens axel skall bilda en
vinkel ( Θ)med denna normal som är lika med den infallande strålens (se
figur 1). Den infallande strålen skall när den träffar provytan ha en diameter
som inte understiger 19 mm. Den reflekterade strålen får inte vara bredare
än fotodetektorns känslighetsområde, den skall täcka minst 50 % av denna
yta och så nära som möjligt täcka samma areadel som används medan
instrumentet kalibreras.
När en integrerande sfär används i mottagardelen skall denna sfär ha en
diameter som är minst 127 mm. Öppningarna i sfären för provobjekt och
infallande stråle skall vara så stora att den infallande och den reflekterade
strålen kan passera i sin helhet. Fotodetektorn skall placeras så att den inte
direkt träffas av infallande eller reflekterat ljus.
2.4Elektriska egenskaper hos fotodetektor/indikator-enhet
Fotodetektorns utsignal som registreras på indikatorinstrumentet skall vara
en linjär funktion av ljusintensiteten på det fotokänsliga området. Det skall
finnas hjälpmedel (elektriska och/eller optiska) som underlättar nollställning
och inställning vid kalibrering. Sådana hjälpmedel får inte påverka instru-
mentets linjaritet eller spektrala egenskaper. Noggrannheten hos mottagare/1971L0127 — SV — 01.01.1986 — 005.001 — 17
(1) Definitioner hämtade från CIE-publikation 50 (45), Internationell elektroteknisk
ordlista, grupp 45: Belysning.
▼M2
indikator-enhet skall ligga inom det som är minst av ±2 % av fullt skalut-
slag, eller ±10 % av avläst värde.
2.5Hållare till provobjekt
Med denna mekanism skall det vara möjligt att placera provobjektet så att
axlarna för ljuskällans arm och mottagaren skär varandra på den reflekte-
rande ytan. Den reflekterande ytan kan ligga inom eller på endera sidan av
spegeln som provas, beroende på om det gäller en spegel med första yta,
andra yta eller en spegel av prismatisk”flip”-typ.
3. FÖRFARANDE
3.1Direkt kalibreringsförfarande
Vid direkt kalibrering används luft som referensstandard. Detta förfarande
kan tillämpas för de instrument som är så konstruerade att de tillåter kalib-
rering vid 100 % av skalan genom att detektorn kan riktas direkt i
ljuskällans axel (se figur 1).
I vissa fall är det önskvärt (t.ex. vid mätning av lågreflekterande ytor) att
använda en mellanliggande kalibreringspunkt (mellan 0 och 100 % på
skalan) med detta förfarande. I dessa fall skall ett filter med neutral densitet
och känd transmissionsfaktor föras in i den optiska strålgången, och kalib-
reringskontrollen skall sedan ställas in så att instrumentet visar den
procentuella transmissionen hos filtret med neutral densitet. Detta filter skall
tas bort innan reflektivitetsmätningarna utförs.
3.2Indirekt kalibreringsförfarande
Indirekt kalibreringsförfarande kan användas för instrument som har källa
och mottagare med fast geometri. En rätt kalibrerad och underhållen reflek-
tansstandard måste användas. Denna referensstandard bör helst vara en plan
spegel med ett reflektansvärde som är så lika provobjektets som möjligt.
3.3Mätning på plan spegel
Reflektansen för plana speglar kan mätas på instrument som fungerar
antingen efter principen för direkt eller indirekt kalibrering. Reflek-
tansvärdet avläses direkt på indikatorinstrumentet.
3.4Mätning på icke-plan (konvex) spegel
Mätning av reflektansen för icke-plana (konvexa) speglar kräver användning
av instrument som har en integrerande sfär i mottagarenheten (se figur 2).
Om instrumentet indikerar nedivisioner för en standardspegel som har E %
reflektans kommer nxdivisioner för en okänd spegel att motsvara en reflek-
tans på X %, enligt följande formel:
X¼Enx
ne1971L0127 — SV — 01.01.1986 — 005.001 — 18
▼M2
Figur 1. Symboliskt schema som visar uppställningen för två kalibreringsme-
toder.
Figur 2. Symboliskt schema över apparatur med en integrerande sfär i mott-
agaren.1971L0127 — SV — 01.01.1986 — 005.001 — 19
▼M2
Spektrala tristimulusvärden för CIE 1931 standardobservatör för kolo-
metri(1)
Denna tabell har hämtats från CIE-publikation 50 (45) (1970)
λ
nmx-
(λ)y-
(λ)z-
(λ)
380 0,001 4 0,000 0 0,006 5
390 0,004 2 0,000 1 0,020 1
400 0,014 3 0,000 4 0,067 9
410 0,043 5 0,001 2 0,207 4
420 0,134 4 0,004 0 0,645 6430 0,283 9 0,011 6 1,385 6440 0,348 3 0,023 0 1,747 1
450 0,336 2 0,038 0 1,772 1
460 0,290 8 0,060 0 1,669 2
470 0,195 4 0,091 0 1,287 6
480 0,095 6 0,139 0 0,813 0490 0,032 0 0,208 0 0,465 2
500 0,004 9 0,323 0 0,272 0
510 0,009 3 0,503 0 0,158 2520 0,063 3 0,710 0 0,078 2
530 0,165 5 0,862 0 0,042 2
540 0,290 4 0,954 0 0,020 3
550 0,433 4 0,995 0 0,008 7
560 0,594 5 0,995 0 0,003 9
570 0,762 1 0,952 0 0,002 1580 0,916 3 0,870 0 0,001 7
590 1,026 3 0,757 0 0,001 1
600 1,062 2 0,631 0 0,000 8
610 1,002 6 0,503 0 0,000 3
620 0,854 4 0,381 0 0,000 2
630 0,642 4 0,265 0 0,000 0640 0,447 9 0,175 0 0,000 0
650 0,283 5 0,107 0 0,000 0
660 0,164 9 0,061 0 0,000 0670 0,087 4 0,032 0 0,000 0
680 0,046 8 0,017 0 0,000 0
690 0,022 7 0,008 2 0,000 0
700 0,011 4 0,004 1 0,000 0
710 0,005 8 0,002 1 0,000 0720 0,002 9 0,001 0 0,000 0730 0,001 4 0,000 5 0,000 0
740 0,000 7 0,000 2 (
2) 0,000 0
750 0,000 3 0,000 1 0,000 0
760 0,000 2 0,000 1 0,000 0
770 0,000 1 0,000 0 0,000 0780 0,000 0 0,000 0 0,000 0
(1) Förkortad tabell. Värdet av y(λ)=V( λ)har avrundats till fyra decimaler.
(2) Ändrat 1966 från 3 till 2.1971L0127 — SV — 01.01.1986 — 005.001 — 20
▼M2
Tillägg 2 till bilaga 2
VILLKOR FÖR EEG-TYPGODKÄNNANDE OCH MÄRKNING AV
BACKSPEGLAR
1. ANSÖKAN OM EEG-TYPGODKÄNNANDE
1.1 Ansökan om EEG-typgodkännande för en typ av backspegel skall lämnas
in av innehavaren av handelsbeteckningen eller varumärket, eller av
dennes representant.
1.2 Till ansökan skall för varje typ av backspegel bifogas följande:
1.2.1 En teknisk beskrivning som anger vilken(a) typ(er) av fordon som back-
spegeln är avsedd för.
1.2.2 Tillräckligt detaljerade ritningar för identifiering av backspegeln, tillsam-
mans med monteringsanvisningar. I ritningarna måste anges det föreslagna
läget för typgodkännandenumret och tilläggssymbolen i förhållande till
den rektangel som ingår som en del av EEG-typgodkännandemärket.
1.2.3 Fyra backspeglar. Tre som skall användas för provning och en som skall
behållas av laboratoriet för ytterligare undersökningar som senare kan bli
nödvändiga. På laboratoriets begäran kan ytterligare provobjekt behövas.
2. INSKRIPTIONER
De exemplar av en backspegel som lämnas in för EEG-typgodkännande
måste lättläsligt och outplånligt vara försedda med sökandens handelsbe-
teckning eller varumärke och skall dessutom ha tillräckligt med plats för
inskription av EEG-typgodkännandemärket. Denna plats skall framgå av
de ritningar som nämns i punkt 1.2.2.
3. EEG-TYPGODKÄNNANDE
3.1 EEG-typgodkännande skall beviljas och ett typgodkännandenummer skall
tilldelas för varje backspegel som lämnas in i enlighet med bestämmel-
serna i punkt 1 ovan, och som uppfyller kraven i punkterna 1—5 i bilaga
2.
3.2 Detta nummer får inte tilldelas någon annan typ av backspegel.
4. MÄRKNING
4.1 Varje backspegel som är i överensstämmelse med en för vilken
typgodkännande har beviljats i enlighet med detta direktiv skall vara
försedd med ett EEG-typgodkännandemärke.
4.2 EEG-typgodkännandemärket skall bestå av en rektangel i vilken är
inskriven den gemena bokstaven e följt av bokstäver eller siffror som
identifierar den medlemsstat som har beviljat typgodkännandet: ►A3(1
för Tyskland, 2 för Frankrike, 3 för Italien, 4 för Nederländerna, 6 för
Belgien, 9 för Spanien, 11 för Förenade kungariket, 13 för Luxemburg,
18 för Danmark, GR för Grekland, IRL för Irland, P för Portugal) ◄.
Intill rektangeln skall dessutom ett EEG-typgodkännandenummer vara
placerat. Detta nummer skall bestå av det typgodkännandenummer som
anges i intyget för den ifrågavarande typen (se tillägg 3), föregått av två
siffror som anger löpnumret för den senaste ändringen av rådets direktiv
71/127/EEG den dag då EEG-typgodkännandet beviljades. Ändringens
löpnummer och typgodkännandenumret som anges i intyget skall åtskiljas
med en asterisk. I detta direktiv är löpnumret 02.
4.3 EEG-typgodkännandemärket skall kompletteras med symbolen I, II, III,
IV eller V, vilken betecknar den klass vilken backspegeltypen tillhör.
Tilläggssymbolen skall placeras på lämplig plats i närheten av rektangeln
som innehåller bokstaven e.
4.4 EEG-typgodkännandemärket och tilläggssymbolen skall skrivas in på en
av de delar som ingår i backspegeln på så sätt att de är outplånliga och
lätta att läsa även då backspegeln har monterats på fordonet.
4.5 Nedan ges fyra exempel på EEG-typgodkännandemärken, kompletterade
med tilläggssymbolen.1971L0127 — SV — 01.01.1986 — 005.001 — 21
▼M2
Exempel på EEG-typgodkännandemärken och tilläggssymbol
Exempel nr 1
Backspegeln som är försedd med ovanstående EEG-typgodkännandemärke är en
spegel i klass I (inre backspegel), vilken har typgodkänts i Frankrike (e2) under
numret 02*35.
Exempel nr 2
Backspegeln som är försedd med ovanstående EEG-typgodkännandemärke är en
spegel i klass II (yttre backspegel), vilken har typgodkänts i Nederländerna (e4)
under numret 02*187.1971L0127 — SV — 01.01.1986 — 005.001 — 22
▼M2
Exempel nr 3
Backspegeln som är försedd med ovanstående EEG-typgodkännandemärke är en
spegel i klass V (närzonsbackspegel), vilken har typgodkänts i Grekland (eGR)
under numret 02*39.
Exempel nr 4
Backspegeln som är försedd med ovanstående EEG-typgodkännandemärke är en
spegel i klass IV (yttre vidvinkelbackspegel), vilken har typgodkänts i Italien
(e3) under numret 02*1248.1971L0127 — SV — 01.01.1986 — 005.001 — 23
▼M2
Tillägg 3 till bilaga 2
MALL FÖR EEG-TYPGODKÄNNANDEINTYG FÖR EN BACKSPEGEL
1971L0127 — SV — 01.01.1986 — 005.001 — 24
▼M2
BILAGA 3
KRAV FÖR MONTERING AV BACKSPEGLAR PÅ FORDON
1. ALLMÄNT
1.1 Backspeglar måste monteras på så sätt att siktfältet på grund av spegelns
förskjutning inte ändras betydligt, och så att den inte vibrerar så mycket
att föraren kan misstolka bilden i spegeln.
1.2 De villkor som fastställs i punkt 1.1 måste vara uppfyllda när fordonet
kör i hastigheter upp till 80 % av den högsta hastighet som det är
konstruerat för, dock inte överstigande 150 km/tim.
2. ANTAL2.1Lägsta antal obligatoriska backspeglar
2.1.1 De siktfält som anges i punkt 5 måste uppnås med minsta möjliga antal
obligatoriska backspeglar enligt följande tabell:1971L0127 — SV — 01.01.1986 — 005.001 — 25
FordonskategoriInre backspeglar
Klass IYttre backspeglar
Huvudbackspegel Vidvinkelbackspegel
Klass IVNärzonsbackspegel
Klass V Klass II Klass III
M11
(se punkt 2.1.2)—
(se punkt 2.1.2.3)1
på förarens motsatta
sida (men se punkt
2.2.1 i denna bilaga)——
M2—2
(1 till vänster och 1
till höger)—— —
(se punkterna 2.2.2 och
3.7)
M3—2
(1 till vänster och 1
till höger)—— —
(se punkterna 2.2.2 och
3.7)
N11
(se punkt 2.1.2)—
(se punkt 2.1.2.3)1
på förarens motsatta
sida (men se punkt
2.2.1 i denna bilaga)——
N2—
(se punkt 2.2.3)2
(1 till vänster och 1
till höger)——
(se punkt 2.2.4)—
(se punkterna 2.2.2 och
3.7)
Lastbilar med eller
utan släpvagn
N3
Dragbilar för påhäng-
svagn—
(se punkt 2.2.3)2
(1 till vänster och 1
till höger)——
(se punkt 2.2.4)—
(se punkt 3.7)
—
(se punkt 2.2.3)2
(1 till vänster och 1
till höger)—
(se punkt 2.1.3)11
(se punkt 3.7)▼M21971L0127 — SV — 01.01.1986 — 005.001 — 26
▼M2
2.1.2 För fordon i kategori M1och N1gäller dockföljande:
2.1.2.1 Om den inre backspegeln inte uppfyller de krav som anges i punkt 5.2
måste en andra yttre backspegel monteras på sidan av fordonet motsatt
den för den obligatoriska backspegeln enligt punkt 2.1.1 ovan.
2.1.2.2 Om den inre backspegeln inte ger sikt bakåt är den inte heller
nödvändig.
2.1.2.3 Yttre backspeglar i klass II är tillåtna.2.1.3 Om utformningen av fordon i klass N
3gör det tekniskt omöjligt att
uppnå de siktfält som anges i punkterna 5.3.2.2 och 5.4 när en back-
spegel i klass IV är monterad på samma fäste som en backspegel i
klass II får dock den senare ersättas med en backspegel i klass III.
Detta undantag gäller endast till den 1 oktober 1992.
2.2Största antal tillåtna backspeglar
2.2.1 För fordon i kategori M1och N1får en yttre backspegel monteras på den
sida av fordonet som är motställd den på vilken den obligatoriska, yttre
backspegeln enligt punkt 2.1.1 är monterad.
2.2.2 En yttre backspegel i klass V får monteras på fordon i kategorierna M2,
M3och N2.
2.2.3 En inre backspegel får monteras på fordon i kategorierna N2och N3.
2.2.4 En yttre backspegel i klass IV får monteras på fordon i kategorierna N2och N3frånsett dragbilar för påhängsvagn.
2.2.5 De backspeglar som nämns i punkterna 2.2.1—2.2.4 måste uppfylla
kraven i detta direktiv.
Bestämmelserna i punkt 5 i denna bilaga gäller dock inte för de back-
speglar som nämns i punkt 2.2.3.
2.2.6 Bestämmelserna i detta direktiv gäller inte för övervakningsbackspeglar
som definierats i punkt 4 i bilaga 1. Dessa backspeglar måste dock sitta
minst 2 meter över marken när fordonet är lastat till sin högsta totalvikt.
3. LÄGE
3.1 Backspeglarna skall placeras så att föraren har klar sikt över körbanan
bakom och vid sidan/sidorna av fordonet, när han sitter i normal
körställning i förarsätet.
3.2 De yttre backspeglarna skall vara synliga genom sidorutorna eller
genom den del av vindrutan som täcks av vindrutetorkarens svepyta.
Denna bestämmelse gäller dock av konstruktionssmässiga skäl inte yttre
backspeglar som är monterade på höger sida av fordon i kategori M2och
M3i medlemsstater med högertrafikeller på vänster sida av fordon i
samma kategorier i medlemsstater med vänstertrafik.
3.3 För fordon som provas i chassi/hytt-utförande vad avser siktfältet skall
karosseriets minsta och största bredd anges av tillverkaren och, vid
behov, simuleras med attrapper. Alla fordons- och spegelutföranden
som beaktas vid provningen skall visas i EEG-typgodkännandeintyget
för ett fordon vad avser installationen av backspeglar (se tillägg).
3.4 Den föreskrivna, yttre backspegeln på förarens sida av fordonet måste
placeras så att vinkeln mellan fordonets längsgående symmetriplan och
det vertikalplan som passerar genom backspegelns mittpunkt och genom
mittpunkten av den 65 mm långa linje som sammanbinder förarens två
okulärpunkter inte överstiger 55º.
3.5 Backspeglar får inte skjuta ut avsevärt mer än som är nödvändigt
utanför karosseriets yttre delar för att överensstämma med kraven på
siktfält som anges i punkt 5.
3.6 När den nedre kanten av en yttre backspegel befinner sig mindre än 2
meter över marken när fordonet är lastat till sin högsta, tillåtna totalvikt
får denna backspegel inte skjuta ut mer än 0,20 m utanför fordonets
största bredd, mätt utan backspeglar.
3.7 Backspeglar i klass V skall monteras på fordon på så sätt att, oberoende
av inställningen, ingen del av dessa speglar eller deras hållare befinner
sig lägre än 2 meter från marken när fordonet är lastat till sin högsta,
tillåtna totalvikt.
Dessa backspeglar får dock inte monteras på sådana fordon där förarhyt-
tens höjd gör att dessa krav inte kan uppfyllas.1971L0127 — SV — 01.01.1986 — 005.001 — 27
▼M2
3.8 Om inte annat följer av punkterna 3.5, 3.6 och 3.7 får backspeglar skjuta
ut utanför fordonets största bredd.
4. INSTÄLLNING
4.1 Den inre backspegeln måste kunna ställas in av föraren då han sitter i
normal körställning.
4.2 Den yttre backspegeln som sitter på förarens sida måste kunna ställas in
från fordonets insida när dörren är stängd, även om fönstret får vara
öppet. Spegeln får docklåsas i läge från utsidan.
4.3 Bestämmelserna i punkt 4.2 gäller inte för yttre backspeglar som, när de
har rubbats ur sitt läge, kan återta sitt ursprungliga läge utan att ställas
in på nytt.
5. SIKTFÄLT5.1Allmänt
De siktfält som definieras nedan gäller när båda ögonen används och då
ögonen befinner sig vid förarens okulärpunkter enligt definitionen i
punkt 12 i bilaga 1 ovan. Siktfälten skall bestämmas när fordonet är i
körklart skick enligt definitionen i punkt 2.6 i bilaga 1 till direktiv 70/
156/EEG och dessutom har en passagerare i framsätet, vars massa är
75 kg ±1 %. De skall fastställas genom fönster som har en ljusge-
nomsläpplighet på minst 70 % mätt vinkelrät mot ytan.
5.2Inre backspegel (klass I)
Siktfältet skall vara sådant att föraren kan se en minst 20 meter bred,
plan och horisontell del av vägen centrerad runt fordonets längsgående
och vertikala symmetriplan och som sträcker sig från horisonten till ett
avstånd 60 meter bakom förarens okulärpunkter (figur 3).
5.3Yttre huvudbackspegel (klass II och III)
5.3.1Den yttre backspegeln på vänster sida på fordon i länder med höger-
trafik och den yttre backspegeln på höger sida på fordon i länder med
vänstertrafik
5.3.1.1 Siktfältet skall vara sådant att föraren kan se en minst 2,50 meter bred,
plan och horisontell del av vägen som begränsas till höger (för fordon i
högertrafik) eller till vänster (för fordon i vänstertrafik) av det plan som
är parallellt med fordonets längsgående vertikalplan som går genom
fordonets yttre punkt till vänster (för fordon i högertrafik) eller till
höger (för fordon i vänstertrafik) och som sträcker sig från horisonten
till ett avstånd 10 meter bakom förarens okulärpunkter (figurerna 4 och
5).
5.3.2Den yttre backspegeln på höger sida på fordon i högertrafik och den
yttre backspegeln på vänster sida på fordon i vänstertrafik
5.3.2.1 För fordon i kategori M
1och fordon i kategori N1med en största vikt
som inte överstiger 2 ton måste siktfältet vara sådant att föraren kan se
en minst 4 meter bred, plan och horisontell del av vägen som begränsas
till vänster (för fordon i högertrafik) eller till höger (för fordon i vänster-
trafik) av ett plan parallellt med det längsgående, vertikala planet genom
fordonets yttre punkt till höger (för fordon i högertrafik) eller till vänster
(för fordon i vänstertrafik) och som sträcker sig från horisonten till ett
avstånd 20 meter bakom förarens okulärpunkter (se figur 4).
5.3.2.2 För andra fordon än de som nämns i punkt 5.3.2.1 ovan måste siktfältet
vara sådant att föraren kan se en minst 3,5 meter bred, plan och horison-
tell del av vägen, vilken begränsas till vänster (för fordon i högertrafik)
eller till höger (för fordon i vänstertrafik) av ett plan som är parallellt
med fordonets längsgående vertikalplan genom fordonets yttre punkt
till höger (för fordon i högertrafik) eller till vänster (för fordon i vänster-
trafik) och som sträcker sig från horisonten till ett avstånd 30 meter
bakom förarens okulärpunkter.
Vägen skall dessutom vara synlig för föraren över en bredd av 0,75
meter, från en punkt 4 meter bakom det vertikalplan som passerar
genom förarens okulärpunkter (figur 5).
5.4Yttre backspegel av ”vidvinkeltyp” (klass IV)
5.4.1 Siktfältet måste vara sådant att föraren kan se en minst 12,50 meter
bred, plan och horisontell del av vägen, vilken begränsas till vänster1971L0127 — SV — 01.01.1986 — 005.001 — 28
▼M2
(för fordon i högertrafik) eller till höger (för fordon i vänstertrafik) av
ett plan som är parallellt med fordonets längsgående vertikalplan genom
fordonets yttre punkt till höger (för fordon i högertrafik) eller till vänster
(för fordon i vänstertrafik) och som sträcker sig från minst 15 meter till
25 meter bakom förarens okulärpunkter. Vägen skall dessutom vara
synlig för föraren över en bredd av 2,5 meter, från en punkt 3 meter
bakom det vertikalplan som passerar genom förarens okulärpunkter (se
figur 6).
5.5Yttre backspegel av typ ”närzonsspegel” (klass V)
Siktfältet skall vara sådant att föraren kan se en plan och horisontell del
av vägen längs fordonets sida som begränsas av följande vertikalplan (se
figurerna 7a och 7b):
5.5.1 Det plan som är parallellt med fordonets längsgående, vertikala symmet-
riplan som går genom en punkt som ligger 0,2 meter utanför
förarhyttens yttre punkt på höger sida (för fordon i högertrafik) eller på
vänster sida (för fordon i vänstertrafik).
5.5.2 I tvärgående riktning, av det parallellplan som befinner sig på ett
avstånd av 1 meter framför det plan som nämns i punkt 5.5.1.
5.5.3 Bakåt, av det plan som är parallellt med det vertikalplan som passerar
genom förarens okulärpunkter och som befinner sig på ett avstånd av
1,25 meter bakom detta plan.
5.5.4 Framåt, av det plan som är parallellt med vertikalplanet genom förarens
okulärpunkter och som befinner sig på ett avstånd av 1 meter framför
detta plan. Om det vertikala, tvärgående plan som passerar genom fram-
kanten av fordonets stötfångare befinner sig mindre än 1 meter framför
det vertikalplan som passerar genom förarens okulärpunkter så skall
siktfältet begränsas till detta plan (se figur 7b).
5.6 För backspeglar som består av flera reflekterande ytor som antingen har
olika kurvatur eller bildar vinkel med varandra, måste minst en av de
reflekterande ytorna ge det siktfält och ha de dimensioner (se punkt
2.2.2 i bilaga 2) som anges för den klass som de tillhör.
5.7Hinder
5.7.1Inre backspegel (klass I)
5.7.1.1 En minskning av siktfältet på grund av förekomsten av t.ex. huvudstöd,
solskydd, bakrutetorkare och värmeelement är tillåtet under förutsättning
att alla dessa anordningar tillsammans inte täcker mer än 15 % av det
angivna siktfältet.
5.7.1.2 Omfattningen av hinder mäts med huvudstöden inställda i lägsta möjliga
läge och med solskydden infällda.
5.7.2Yttre backspeglar (klasserna II, III, IV och V)
I de ovan beskrivna siktfälten skall hänsyn inte tas till hinder som föror-
sakas av karosseriet och några av dess delar, som t.ex. dörrhandtag,
positionsljus, körriktningsvisare och den bakre stötfångarens yttre
ändar, inte heller till delar för rengöring av reflekterande ytor, om dessa
hinder täcker mindre än 10 % av det angivna siktfältet.
5.8Provningsförfarande
Siktfältet skall bestämmas genom att en kraftig ljuskälla placeras vid
okulärpunkterna och genom undersökning av ljuset som reflekteras på
den vertikala kontrollskärmen. Andra likvärdiga metoder får även
användas.1971L0127 — SV — 01.01.1986 — 005.001 — 29
▼M2
Inre backspegel
Figur 31971L0127 — SV — 01.01.1986 — 005.001 — 30
▼M2
Yttre huvudbackspegel
Fordon i högertrafik
Figur 4
Fordon i kategori M1
och fordon i kategori N1
med en vikt som inte överstiger 2 ton1971L0127 — SV — 01.01.1986 — 005.001 — 31
▼M2
Figur 5
Fordon i andra kategorier M1
och N1
med en vikt som inte överstiger 2 ton.1971L0127 — SV — 01.01.1986 — 005.001 — 32
▼M2
Figur 6
Backspegel av vidvinkeltyp
Figur 7
Yttre backspegel av närzonstyp1971L0127 — SV — 01.01.1986 — 005.001 — 33
▼M2
Tillägg till bilaga 3
BILAGA TILL EEG-TYPGODKÄNNANDEINTYG FÖR ETT FORDON MED AVSEENDE
PÅ MONTERINGEN AV BACKSPEGLAR
(Artiklarna 4.2 och 10 i rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning av
medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon)
1971L0127 — SV — 01.01.1986 — 005.001 — 34
▼M2
1971L0127 — SV — 01.01.1986 — 005.001 — 35