1992L0109 — SV — 01.03.2001 — 002.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETSDIREKTIV92/109/EEG
avden14december1992
omtillverkningochutsläppandepåmarknadenavvissaämnensomanvändsvidillegaltillverkning
avnarkotiskapreparatochpsykotropaämnen
(EGT L 370, 19.12.1992, s. 76)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Kommissionens direktiv 93/46/EEG av den 22 juni 1993 L 159 134 1.7.1993
►M2Kommissionens direktiv 2001/8/EG av den 8 februari 2001 L 39 31 9.2.2001
▼B
RÅDETSDIREKTIV92/109/EEG
avden14december1992
omtillverkningochutsläppandepåmarknadenavvissaämnensom
används vid illegal tillverkning av narkotiska preparat och psyko-
tropaämnen
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA
DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska
gemenskapen, särskilt artikel 100a i detta,
med beaktande av kommissionens förslag (1),
i samarbete med Europaparlamentet (2),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3), och
med beaktande av följande:
Vissa medlemsstater har vidtagit åtgärder för att övervaka tillverkningen
och utsläppandet på marknaden av vissa ämnen som ofta används vidillegal tillverkning av narkotiska preparat och psykotropa ämnen. Andra
medlemsstater står i begrepp att vidta sådana åtgärder. Det är därför
nödvändigt att fastställa gemensamma regler på gemenskapsnivå som enförberedande åtgärd inför fullbordandet av den inre marknaden för attundvika en snedvridning av konkurrensen inom den lagliga handeln ochför att säkerställa att de regler som antas tillämpas på ett enhetligt sätt.
Den 19 december 1988 antogs i Wien en konvention mot illegal handel
med narkotiska preparat och psykotropa ämnen, nedan kallad ”FN-konventionen”. FN-konventionen är en del av den världsomspännandekampen mot narkotiska preparat. Gemenskapen medverkade i förhand-
lingarna om denna konvention och visade därigenom sin politiska vilja
att handla inom ramen för sina befogenheter.
Vad som krävs beträffande handeln med prekursorer (dvs. ämnen som
ofta används vid den illegala tillverkningen av narkotiska preparat och
psykotropa ämnen) i artikel 12 i FN-konventionen har genomförts vad
gäller handeln mellan gemenskapen och tredje land genom rådetsförordning (EEG) nr 3677/90 av den 13 december 1990 om fastställandeav åtgärder som skall vidtas för att undvika att vissa ämnen sprids tillden illegala tillverkningen av narkotiska preparat och psykotropa
ämnen (
4).
I artikel 12 i FN-konventionen förutses att lämpliga åtgärder kommer att
vidtas för att övervaka tillverkningen och distributionen av prekursorer.FN:s narkotikakommission införde genom beslut vid sin 35:e session
ytterligare ämnen i listorna i bilagan till konventionen. Motsvarande
beslut bör fastställas i detta direktiv för att göra det möjligt att upptäckafall då droger kan ha spridits på ett olagligt sätt inom gemenskapen ochför att motverka illegal import till gemenskapen samt i syfte attsäkerställa att gemensamma övervakningsbestämmelser tillämpas inomgemenskapsmarknaden.
Bestämmelserna i artikel 12 i FN-konventionen bygger på ett kontroll-
system för handeln med ämnena i fråga. Denna handel sker tillövervägande del på ett helt lagligt sätt. Dokumentationen till och
märkningen av försändelser av dessa ämnen måste vara tillräckligt
tydliga. Det är vidare av betydelse att, vid sidan av att de behörigamyndigheterna ges nödvändiga möjligheter att ingripa, i FN-konventio-nens anda utveckla mekanismer som bygger på ett nära samarbetemellan de berörda operatörerna samt metoder för insamling, utbyte ochutnyttjande av information.1992L0109 — SV — 01.03.2001 — 002.001 — 2
(1) EGT nr C 21, 29.1.1991, s. 17.
(2) EGT nr C 125, 13.5.1992, s. 195 och beslut av den 18 november 1992.
(3) EGT nr C 159, 17.6.1991, s. 58.
(4) EGT nr L 357, 20.12.1990, s. 1. Denna förordning är senast ändrad genom
förordning (EEG) nr 900/92 (EGT nr L 96, 10.4.1992, s. 1).
▼B
Eftersom handlingsmönstren då ämnena överförs i orätta händer ständigt
förändras anses det på internationell nivå att de metoder som föreskrivs iartikel 12 i FN-konventionen bör skärpas så att det blir möjligt att
effektivt bekämpa spridningen av ämnena i fråga.
Kommissionen och sju medlemsstater har medverkat i arbetet inom den
kemiska aktionsgrupp som upprättades vid G 7-gruppens ekonomiskatoppmöte i Houston den 10 juli 1990 för att utveckla effektiva metoder
för att förhindra att prekursorer och essentiella kemikalier sprids till den
illegala tillverkningen av narkotiska preparat. Detta arbete har hela tidenskett under samordning på gemenskapsnivå och i nära samråd medrepresentanter för handel och industri.
Den kemiska aktionsgruppens slutrapport godkändes vid G 7-gruppens
ekonomiska toppmöte i London den 15 juli 1991.
I denna slutrapport erkänns FN-konventionen som det huvudsakliga
instrumentet för internationellt samarbete i fråga om spridning av
kemikalier och den innehåller ett antal rekommendationer som syftar till
att förstärka de nationella och internationella åtgärderna på grundval avdenna konvention.
Det måste säkerställas att var och en som framställer eller använder de
listade ämnena av kategori 1 i bilaga 1 till detta direktiv måste ha
särskilt tillstånd. Dessutom får leverans av sådana ämnen endast tillåtasom mottagarna av leveransen har särskild behöriget, allmän ellerenskild, att motta leveranser av, inneha eller hantera sådana ämnen.
Åtgärder bör vidtas för att upprätta ett nära samarbete med de berörda
operatörerna så att dessa meddelar misstänkta transaktioner till debehöriga myndigheterna.
Det är av vikt att upprätta rutiner för administrativt samarbete. I detta
sammanhang är det önskvärt att de behöriga myndigheterna inom
gemenskapen grundar sitt agerande på rådets förordning (EEG) nr 1468/81 av den 19 maj 1981 om ömsesidigt bistånd mellan medlemsstaternasadministrativa myndigheter samt om samarbete mellan dessa myndig-heter och kommissionen i syfte att säkerställa en korrekt lagtillämpning itull- och jordbruksfrågor (
1). Särskild uppmärksamhet måste ägnas åt att
den information som erhålls och utväxlas behandlas konfidentiellt.
Varje medlemsstat bör införa skadeståndsbelopp med tillräcklig
avskräckande effekt för att förebygga överträdelser av de bestämmelsersom antas för att genomföra detta direktiv.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
AVDELNING I
ALLMÄNT
Artikel 1
1. Syftet med detta direktiv är att upprätta ett övervakningssystem
inom gemenskapen för vissa ämnen som ofta används vid illegaltillverkning av narkotiska preparat och psykotropa ämnen i avsikt attförhindra att sådana ämnen sprids.
2. I detta direktiv avses med
a)listat ämne: varje ämne som upptas i bilaga 1, även blandningar som
innehåller sådana ämnen. Härigenom undantas läkemedel eller andrapreparat som innehåller listade ämnen och som är beredda på ett
sådant sätt att dessa ämnen inte lätt kan användas eller utvinnas med
metoder som kan tillämpas utan svårighet,
b)utsläppande på marknaden: varje leverans, mot betalning eller utan
avgift, till tredje part av registrerade ämnen som framställts inomgemenskapen eller som börjat omsättas fritt inom gemenskapen,1992L0109 — SV — 01.03.2001 — 002.001 — 3
(1) EGT nr L 144, 2.6.1981, s. 1, i dess lydelse efter ändring genom förordning
(EEG) nr 945/87 (EGT nr L 90, 2.4.1987, s. 3).
▼B
c)operatör: varje fysisk eller juridisk person som är verksam med
tillverkning, bearbetning, handel eller distribution av registreradeämnen inom gemenskapen eller som sysslar med andra, angränsande
verksamheter som t.ex. mäklarverksamhet eller lagerhållning av
listade ämnen,
d)Internationella kontrollstyrelsen för narkotika: den styrelse som
upprättats genom narkotikakonventionen 1961, efter ändring genom1972 års protokoll.
AVDELNING II
KONTROLLAVUTSLÄPPANDETPÅMARKNADEN
Artikel 2
Dokumentationochmärkning
Varje medlemsstat skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa
att listade ämnen endast kan släppas ut på marknaden om följande kravär uppfyllda:
1. Alla transaktioner som leder fram till att listade ämnen av kategori 1
och 2 i bilaga 1 släpps ut på marknaden skall vara dokumenterade påett tillfredsställande sätt.
a) Särskilt skall affärsdokument som t.ex. fakturor, fraktsedlar,
administrativa dokument, transport- och andra fraktdokument
innehålla tillräcklig information för att följande klart skall framgå:
— det listade ämnets namn i den form som används i kategorierna
1 och 2 i bilaga 1,
— mängd och vikt av det listade ämnet och, då det gäller
blandningar, blandningens mängd och vikt samt antingen
mängd och vikt eller procentuell andel av det eller de ämnen
som upptas i kategorierna 1 och 2 i bilaga 1 och som ingår iblandningen,
— leverantörens, distributörens och mottagarens namn och
adress.
b) I dokumentationen skall dessutom ingå en försäkran från kunden
som preciserar hur ämnena skall användas. Tillämpningsregler för
denna bestämmelse kommer att fastställas enligt förfarandet iartikel 10.2. Vid behandlingen av dessa tillämpningsföreskrifterskall vederbörlig uppmärksamhet ägnas möjligheten att låta enfast kund, som från en leverantör erhåller ett listat ämne avkategori 2 i bilaga 1, lämna en engångsförsäkran som täcker alla
transaktioner under en ettårsperiod i vilka detta ämne ingår.
2. Kraven i punkt 1 skall dock inte gälla transaktioner som gäller listade
ämnen av kategori 2 i bilaga 1 om de mängder det rör sig om inte
överstiger de mängder som anges i bilaga 2.
3. Operatörerna skall se till att etiketter fästs på listade ämnen av
kategorierna 1 och 2 i bilaga 1 innan ämnena släpps ut på marknaden.På dessa etiketter skall ämnenas namn anges i den form som användsi bilaga 1. Operatörerna får dessutom sätta på sina sedvanligaetiketter.
4. Operatörerna skall bokföra sina transaktioner på ett så utförligt sätt
som krävs för att de skall kunna fullgöra sina skyldigheter enligt
punkt 1.
5. Den dokumentation som avses i punkt 1 och 4 skall bevaras i minst
tre år, räknat från utgången av det kalenderår under vilket en sådantransaktion som avses i punkt 1 ägde rum, och hållas omedelbarttillgänglig för att på begäran kunna inspekteras av de behörigamyndigheterna.
Artikel 3
Varje medlemsstat skall utse en eller flera behöriga myndigheter som
ansvarar för tillämpningen av detta direktiv.1992L0109 — SV — 01.03.2001 — 002.001 — 4
▼B
Medlemsstaten skall till kommissionen meddela vilken eller vilka
myndigheter som har utsetts för detta ändamål.
Artikel 4
Listadeämnenavkategorierna 1och2ibilaga1
1. Medlemsstaterna skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att
säkerställa att listade ämnen av kategori 1 i bilaga 1 endast kanframställas eller släppas ut på marknaden inom gemenskapen av densom har ett särskilt tillstånd som utfärdats av de behöriga myndighe-
terna.
2. Vid bedömningen av om tillstånd skall beviljas skall de behöriga
myndigheterna särskilt beakta den sökandes kompetens och integritet.
Tillståndet får innehållas eller återkallas av de behöriga myndigheterna
om det finns rimliga skäl att anta att innehavaren inte längre är lämpad
att inneha tillstånd eller om de villkor på vilka tillståndet utfärdades inte
längre uppfylls.
3. Medlemsstaterna skall vidta alla lämpliga åtgärder för att
säkerställa att varje operatör som innehar ett sådant tillstånd som avsesi punkt 1 uteslutande levererar listade ämnen av kategori 1 i bilaga 1 till
personer med särskild behörighet, allmän eller enskild, att motta
leveranser av, inneha eller hantera sådana ämnen.
4. Operatörer som är verksamma med att framställa, eller släppa ut på
marknaden, listade ämnen av kategori 2 i bilaga 1 skall åläggas att till debehöriga. myndigheterna lämna adressuppgifter för de lokaler som de
använder för produktion av eller handel med dessa ämnen samt att hålla
dessa uppgifter aktuella.
Artikel 5
Samarbete
Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att upprätta ett nära
samarbete mellan de behöriga myndigheterna och operatörerna så att
operatörerna
— omedelbart underrättar de behöriga myndigheterna om sådana
förhållanden, t.ex. ovanliga order eller transaktioner som rör listade
ämnen, och som kan leda till farhågor om att ämnen som skall
släppas ut på marknaden alternativt framställas kan komma attanvändas till illegal tillverkning av narkotiska preparat eller psyko-tropa ämnen,
— i kortfattad form förser de behöriga myndigheterna med sådan
information om sina transaktioner med listade ämnen som dessa
myndigheter kan komma att kräva.
AVDELNING III
ÖVERVAKNINGSÅTGÄRDER
Artikel 6
Debehörigamyndigheternasbefogenheter
För att säkerställa en korrekt tillämpning av artikel 2 och 4 skall varje
medlemsstat, inom ramen för sin nationella lagstiftning, vidtanödvändiga åtgärder för att ge de behöriga myndigheterna befogenhet att
a) inhämta information om samtliga order som gäller listade ämnen
eller operationer i vilka listade ämnen ingår,
b) besöka operatörernas affärslokaler i syfte att säkra bevisning för
oegentligheter.1992L0109 — SV — 01.03.2001 — 002.001 — 5
▼B
AVDELNING IV
ADMINISTRATIVTSAMARBETE
Artikel 7
Vid tillämpningen av detta direktiv skall, utan att det påverkar
tillämpningen av artikel 10, bestämmelserna i förordning (EEG) nr1468/81, särskilt de som gäller konfidentialitet, gälla i tillämpliga delar.Varje medlemsstat skall till övriga medlemsstater och till kommissionen
meddela namnen på de behöriga myndigheter som utsetts att vara
förbindelselänk enligt artikel 2.2 i förordningen.
AVDELNING V
SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 8
Varje medlemsstat skall fastställa de påföljder som skall gälla vid brott
mot de bestämmelser som antagits vid genomförandet av detta direktiv.Påföljderna skall vara tillräckligt avskräckande för att främja att dessa
bestämmelser efterlevs.
Artikel 9
1. För att möjliggöra eventuella nödvändiga förändringar av
kontrollåtgärderna beträffande listade ämnen skall de behöriga myndig-heterna i varje medlemsstat varje år till kommissionen lämna all relevant
information om genomförandet av de övervakningsåtgärder som
fastställs i detta direktiv, särskilt i fråga om ämnen som används vidillegal tillverkning av narkotiska preparat eller psykotropa ämnen samtmetoder för spridning och illegal tillverkning.
2. På grundval av de meddelanden som lämnas enligt punkt 1 skall
kommissionen, enligt artikel 12.12 i FN-konventionen och i samråd med
medlemsstaterna, utarbeta en årlig rapport som skall lämnas tillInternationella kontrollstyrelsen för narkotika.
Artikel 10
1. Kommissionen skall biträdas av den kommitté som inrättats enligt
artikel 10 i förordning (EEG) nr 3677/90. Kommittén skall behandla
varje ärende i fråga om tillämpningen av detta direktiv som ordförandenväckt, antingen på eget initiativ eller på begäran av företrädaren för enmedlemsstat.
2. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag
till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som
ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är.Yttrandet skall antas med den majoritet som enligt artikel 148.2 ifördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag avkommissionen. Medlemsstaternas röster inom kommittén skall vägas pådet sätt som anges i denna artikel. Ordföranden får inte rösta.
Kommissionen skall besluta med omedelbar verkan. Om beslutet strider
mot kommitténs yttrande skall emellertid kommissionen genastunderrätta rådet. I sådana fall skall kommissionen uppskjuta verkstäl-landet av de beslutade åtgärderna i tre månader räknat från den dag dårådet underrättades.
Rådet får fatta ett annat beslut med kvalificerad majoritet inom den tid
som anges i föregående stycke.
3. Det förfarande som fastställs i punkt 2 skall särskilt följas vid
a) fastställande, i tillämpliga fall, av villkor som gäller dokumenta-
tionen och märkningen av blandningar och beredningar av ämnen avkategori 2 i bilaga 1 enligt bestämmelserna i artikel 2,
b) ändring av bilagorna till detta direktiv i de fall då listorna i bilagan
till FN-konventionen ändras,
c) ändring av de gränsvärden som anges i bilaga 2.1992L0109 — SV — 01.03.2001 — 002.001 — 6
▼B
Artikel 11
1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar
som är nödvändiga för att följa artiklarna 7 och 10 före den 1 januari
1993 och övriga artiklar före den 1 juli 1993. De skall genast underrätta
kommissionen om detta.
När medlemsstaterna antar sådana bestämmelser skall dessa innehålla en
hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när deoffentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall görasskall varje medlemsstat själv utfärda.
2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till
centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det
område som omfattas av detta direktiv. Kommissionen skall underrätta
övriga medlemsstater om detta.
Artikel 12
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.1992L0109 — SV — 01.03.2001 — 002.001 — 7
▼M2
BILAGA 1
KATEGORI1 (1)
ÄmneBeteckning enligt KN
(om avvikande)KN-nummer (2)
1-fenyl-2-propanon Fenylaceton 2914 31 00
N-acetylantranilsyra 2-Acetamidobensoesyra 2924 22 00
Isosafrol (cis + trans) 2932 91 00
3,4-Metylenedioxifenylpropan-2-on 1-(1,3-Bensoedioxol-5-yl)propan-2-
on2932 92 00
Piperonal 2932 93 00
Safrol 2932 94 00
Efedrin 2939 41 00
Pseudoefedrin 2939 42 00
Norefedrin ex 2939 49 00Ergometrin 2939 61 00
Ergotamin 2939 62 00
Lysergsyra 2939 63 00
(1) Salter av ämnena i denna kategori där sådana salter kan förekomma.
(2) EGT L 278, 28.10.1999, s. 1.
KATEGORI2 (1)
ÄmneBeteckning enligt KN
(om avvikande)KN-nummer (2)
Ättiksyraanhydrid 2915 24 00
Fenylättiksyra 2916 34 00
Antranilsyra 2922 43 00
Piperidin 2933 32 00
(1) Salter av ämnena i denna kategori där sådana salter kan förekomma.
(2) EGT L 278, 28.10.1999, s. 1.
KATEGORI3
ÄmneBeteckning enligt KN
(om avvikande)KN-nummer (1)
Klorvätesyra Saltsyra 2806 10 00
Svavelsyra 2807 00 10
Kaliumpermanganat (*) 2841 61 00
Toluen (*) 2902 30 10 (90)
Etyleter (*) Dietyleter 2909 11 00
Aceton (*) 2914 11 00
Metyletylketon (MEK) (*) Butanon 2914 12 00
(*) Salter av ämnena i denna kategori där sådana salter kan förekomma.
(1) EGT L 278, 28.10.1999, s. 1.1992L0109 — SV — 01.03.2001 — 002.001 — 8
▼M1
BILAGA 2
Ämne Gränsvärde
Ättiksyraanhydrid 20 l
Antranilsyra och dess salter 1 kg
Fenylättiksyra och dess salter 1 kg
Piperidin och dess salter 0,5 kg1992L0109 — SV — 01.03.2001 — 002.001 — 9