1980L0154 — SV — 01.05.2004 — 007.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS DIREKTIV
av den 21 januari 1980
om ömsesidigt erkännande av utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis för barnmorskor
inklusive åtgärder för att underlätta det faktiska utövandet av etableringsrätten och friheten att
tillhandahålla tjänster
(80/154/EEG)
(EGT L 33, 11.2.1980, s. 1)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Rådets direktiv 80/1273/EEG av den 22 december 1980 L 375 74 31.12.1980
►M2Rådets direktiv 89/594/EEG av den 30 oktober 1989 L 341 19 23.11.1989
►M3Rådets direktiv 90/658/EEG av den 4 december 1990 L 353 73 17.12.1990
►M4Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/19/EG av den 14 maj 2001 L 206 1 31.7.2001
Ändrat genom:
►A1Anslutningsakten för Spanien och Portugal L 302 23 15.11.1985
►A2Anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige C241 21 29.8.1994
(anpassad genom rådets beslut 95/1/EG, Euratom, EKSG) L 1 1 1.1.1995
►A3Akt om villkoren för Republiken Tjeckiens, Republiken Estlands, Repu-
bliken Cyperns, Republiken Lettlands, Republiken Litauens, Republiken
Ungerns, Republiken Maltas, Republiken Polens, Republiken Sloveniens
och Republiken Slovakiens anslutning till de fördrag som ligger tillgrund för Europeiska Unionen och om anpassning av fördragenL 236 33 23.9.2003
▼B
RÅDETS DIREKTIV
av den 21 januari 1980
om ömsesidigt erkännande av utbildnings-, examens- och andra
behörighetsbevis för barnmorskor inklusive åtgärder för attunderlätta det faktiska utövandet av etableringsrätten och friheten
att tillhandahålla tjänster
(80/154/EEG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA
DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekono-
miska gemenskapen, särskilt artikel 49, 57 och 66 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag (1),
med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommittens yttrande (3), och
med beaktande av följande:Enligt fördraget är all särbehandling som grundar sig på nationalitet när
det gäller etablering och tillhandahållande av tjänster förbjuden fr.o.m.
övergångsperiodens utgång. Principen om sådan behandling somgrundar sig på nationalitet förekommer särskilt vid beviljande av detillstånd som krävs för att vara verksam som barnmorska samt vid inre-gistrering eller medlemskap i yrkesorganisation eller motsvarandeorgan.
Det förefaller ändå önskvärt att vissa bestämmelser införs för att
underlätta det faktiska utövandet av etableringsrätten och friheten atttillhandahålla tjänster för barnmorskor.
Enligt fördraget får medlemsstaterna inte bevilja någon form av
stödåtgärder som skulle kunna snedvrida etableringsvillkoren.
I artikel 57.1 i fördraget föreskrivs att direktiv skall utfärdas för
ömsesidigt erkännande av utbildnings-, examens- och andra behörig-hetsbevis.
Det förefaller ändamålsenligt att samtidigt med det ömsesidiga erkän-
nandet av examensbevisen fastställa en samordning avutbildningsvillkoren för barnmorskor; en sådan samordning omfattas
av direktiv 80/155/EEG (
4).
I medlemsstaternas lagstiftning är innehav av examensbevis för barn-
morskor en förutsättning för rätten att påbörja och utöva verksamhetsom barnmorska.
Då ett direktiv om ömsesidigt erkännande av examensbevis inte
nödvändigtvis innebär likvärdighet när det gäller den utbildning som
dessa examensbevis avser, bör rätten att använda yrkestiteln pågrundval av utbildningen endast vara tillåten på språket i barnmorskansursprungsland eller senaste hemvistland.
För att underlätta tillämpningen av detta direktiv för de nationella
myndigheterna får en medlemsstat föreskriva att den person som
uppfyller utbildningsvillkoren enligt detta direktiv samtidigt med de
formella utbildningsbevisen måste förete ett intyg från de behörigamyndigheterna i ursprungslandet eller det senaste hemvistlandet somvisar att dessa bevis är de som avses i direktivet.
När det gäller tillhandahållande av tjänster är det ganska klart att det
krav på inregistrering eller medlemskap i yrkesorganisationer eller
motsvarande organ som är förknippat med utövandet av en stadigva-rande verksamhet i den medlemsstat som är värdland utgör ett hinder1980L0154 — SV — 01.05.2004 — 007.001 — 2
(1) EGT nr C 18, 12.2.1970, s. 1.
(2) EGT nr C 101, 4.8.1970, s. 26.
(3) EGT nr C 146, 11.12.1970, s. 17.
(4) EGT nr L 33, 11.2.1980, s. 8.
▼B
för den som vill tillfälligt tillhandahålla tjänsten i fråga i det landet;
detta krav bör därför upphävas. Under sådana förhållanden bör emel-lertid tillsyn garanteras över det yrkesansvar som faller inom dessa
yrkesorganisationers eller motsvarande organs verksamhetsområde;
därför bör det med tillämpning av artikel 62 i fördraget erbjudas enmöjlighet att ålägga personen i fråga att till den behöriga myndigheteni värdlandet inkomma med särskilda uppgifter som hänför sig till till-handahållandet av tjänster.
När det gäller kraven på god vandel och gott anseende bör skillnad
göras mellan de krav som ställs för att påbörja verksamhet inom yrketoch de krav som ställs för att få utöva yrket.
När det gäller verksamhet som anställd barnmorska fastslås inte några
särskilda bestämmelser i rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av den 15
oktober 1968 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen somhänför sig till god vandel eller gott anseende, yrkesansvar eller använd-ningen av yrkestitlar (
1); beroende på den enskilda medlemsstaten
tillämpas eller får dessa regler tillämpas på såväl anställda som
självständigt verksamma yrkesutövare; ett villkor för rätten att utöva
verksamhet som barnmorska är i alla medlemsstater innehav av utbild-nings-, examens- eller andra behörighetsbevis för barnmorskor; dennaverksamhet utövas såväl av anställda som självständigt verksammayrkesutövare eller av samma personer omväxlande som anställd ellersom självständigt verksam yrkesutövare under deras yrkeskarriär; för
att i möjligaste mån uppmuntra dessa yrkesutövares fria rörlighet
inom gemenskapen förefaller det vara nödvändigt att utvidga dettadirektiv till att även omfatta anställda barnmorskor.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
RÄCKVIDD
Artikel 1
1. Detta direktiv skall med beaktande av artikel 4 i direktiv 80/155/
EEG tillämpas på verksamhet som barnmorska så som den definierasav varje medlemsstat och som utövas under följande yrkestitlar:
I Tyskland
—►
M2”Hebamme” eller”Entbindungspfleger” ◄.
I Belgien— ”accoucheuse/vroedvrouw”.I Danmark
— ”jordemoder”.
I Frankrike— ”sage-femme”.I Irland
— ”midwife”.
I Italien— ”ostetrica”.I Luxemburg
— ”sage-femme”.
I Nederländerna— ”verloskundige”.I Storbritannien
— ”midwife”.1980L0154 — SV — 01.05.2004 — 007.001 — 3
(1) EGT nr L 257, 19.10.1968, s. 2.
▼M1
I Grekland
—►M2”Μαία”eller”Μαιευτικής ”◄.
I Spanien
— ”matrona” eller ”asistente obstétrico”.
I Portugal
— ”enfermeiro especialista em enfermagem de saúde materna e obsté-
rica”.
I Finland
— ”kätilö — barnmorska”.I Sverige— ”barnmorska”.
I Österrike
— ”Hebamme”.
I Tjeckien
— ”Porodní asistentka/porodní asistent”.I Estland— ”Ämmaemand”.I Cypern—”ΕγγεγραµµένηΜαία ”.
I Lettland
— ”Vecm āte”.
I Litauen— ”Akušeris”.I Ungern— ”Szülészn ő”.
I Malta
— ”Qabla”.
I Polen— ”Poło żna”.
I Slovenien— ”Diplomirana babica / Diplomirani babi čar”.
I Slovakien
— ”Pôrodná asistentka”.
KAPITEL II
UTBILDNINGS, EXAMENS OCH ANDRA BEHÖRIGHETS-
BEVIS FÖR BARNMORSKOR
Artikel 2
1. Varje medlemsstat skall erkänna de utbildnings-, examens- och
andra behörighetsbevis som tilldelas medborgare i medlemsstaterna av
övriga medlemsstater ►M4och som förtecknas i bilagan ◄, som
överensstämmer med artikel 1.1, 1.3 och 1.4 i direktiv 80/155/ EEG,och som uppfyller ett av följande villkor:
— Utbildning till barnmorska på heltid under minst tre år, som
— antingen förutsätter innehav av ett utbildnings-, examens- eller
annat behörighetsbevis som innebär rätt att bli antagen till1980L0154 — SV — 01.05.2004 — 007.001 — 4
▼A1
▼A2
▼A3
▼B
▼B
studier vid universitet eller högskolor eller, i annat fall, som
styrker motsvarande kunskapsnivå,
— eller åtföljs av yrkespraktik, för vilken det intyg som anges i
artikel 4 i detta direktiv utfärdas.
— Utbildning till barnmorska på heltid under minst två år eller 3 600
timmar som förutsätter innehav av ett utbildnings-, examens- ellerannat behörighetsbevis för sjuksköterskor med ansvar för allmänhälso- och sjukvård, ►
M4som anges i bilagan till direktiv 77/
452/EEG ◄(1).
— Utbildning till barnmorska på heltid under minst 18 månader eller
3 000 timmar som förutsätter innehav av ett utbildnings-, examens-eller annat behörighetsbevis för sjuksköterskor med ansvar förallmän hälso- och sjukvård, ►
M4som anges i bilagan till direktiv
77/452/EEG ◄och som åtföljs av yrkespraktik, för vilken det
intyg som anges i artikel 4 i detta direktiv utfärdas.
2. Varje medlemsstat skall ge de utbildnings-, examens- och andra
behörighetsbevis som den erkänner samma innebörd inom sitt territo-rium som dem som den själv utfärdar, när det gäller rätten att som
självständigt verksam yrkesutövare påbörja och utöva verksamhet som
barnmorska.
Artikel 4
Det bevis som avses i artikel 2 skall vara utfärdat av de behöriga
myndigheterna i barnmorskans ursprungsland eller senaste hemvistland.Av beviset skall det framgå att personen ifråga efter att ha förvärvat
behörighet som barnmorska på ett tillfredsställande sätt har utfört en
barnmorskas alla arbetsuppgifter på sjukhus eller annan vårdinrättningsom erkänts för detta ändamål under en tid som fastställts enligtföljande:
— Två år i det fall som avses i andra understrecksatsen i första streck-
satsen i artikel 2.1.
— Ett år i det fall som avses i tredje strecksatsen i artikel 2.1.
KAPITEL III
NUVARANDE OMSTÄNDIGHETER
Artikel 5
1. När det gäller medborgare i medlemsstaterna vars utbildnings-,
examens- och andra behörighetsbevis inte uppfyller alla de minimikravför utbildningen som fastställts i artikel 1 i direktiv 80/155/EEG, skallvarje medlemsstat som tillräckligt bevis godta de utbildning-, examens-och andra behörighetsbevis för barnmorskor som utfärdats av dessa
medlemsstater senast sex år efter dagen för anmälan av detta direktiv
tillsammans med ett intyg som visar att dessa medborgare faktiskt ochförfattningsenligt utövat verksamheten i fråga i minst tre år under enfemårsperiod före dagen för utfärdandet av intyget.
2. När det gäller medborgare i medlemsstaterna vars utbildnings-,
examens- och andra behörighetsbevis uppfyller alla de minimikrav förutbildningen som fastställts i artikel 1 i direktiv 80/155/EEG men sommed stöd av artikel 2 i nämnda direktiv behöver erkännas endast om deåtföljs av det intyg om yrkespraktik som avses i artikel 4, skall varjemedlemsstat som tillräckligt bevis godkänna de utbildnings-, examens-
och andra behörighetsbevis för barnmorskor som utfärdats av dessa
medlemsstater innan föreliggande direktiv trätt i kraft tillsammansmed ett intyg som visar att dessa medborgare faktiskt och författnings-enligt utövat verksamheten i fråga i minst två år under en femårsperiodföre dagen för utfärdandet av intyget.1980L0154 — SV — 01.05.2004 — 007.001 — 5
(1) EGT nr L 176, 15.7.1977, s. 1.▼M4
▼B
▼M2
3. Med beaktande av artikel 4 skall varje medlemsstat, när det gäller
medborgare i medlemsstater vars utbildnings-, examens- och andrabehörighetsbevis för barnmorskor inte överensstämmer med den
kompetens eller de benämningar som anges i ►
M4bilagan ◄, som
tillräckligt bevis godta utbildnings-, examens- och andra behörighets-bevis som utfärdas av dessa medlemsstater tillsammans med ett intygutfärdat av de behöriga myndigheterna eller organen. Av intyget skalldet framgå att utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis för
barnmorskor utfärdats efter avslutad utbildning i enlighet med de
bestämmelser i direktiv 80/155/EEG som avses i artikel 2 i förelig-gande direktiv och av den medlemsstat som utfärdat dem betraktassom den kompetens eller de benämningar som anges i►
M4bilagan ◄i föreliggande direktiv.
Artikel 5a
1. När det gäller medlemsstater vars utbildnings-, examens- och
andra behörighetsbevis för barnmorskor intygar utbildning som full-
gjorts inom f.d. Tyska Demokratiska Republikens territorium och som
inte uppfyller de minimikrav för utbildningen som fastställts i artikel 1i direktiv 80/155/EEG, skall medlemsstaterna förutom Tysklanderkänna dessa utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis somtillräckligt bevis, om
— de intygar utbildning som påbörjats före det tyska enandet,
— de berättigar innehavarna att utöva verksamhet som barnmorska
inom Tysklands hela territorium på samma villkor som enligt de
bevis som utfärdats av de behöriga tyska myndigheterna och som
avses i ►
M4bilagan ◄, och
— de åtföljs av ett intyg utfärdat av de behöriga tyska myndigheterna
som visar att dessa medborgare faktiskt och författningsenligt harutövat verksamheten i fråga i Tyskland i minst tre år under enfemårsperiod före tidpunkten för utfärdandet av intyget.
2. När det gäller medborgare vars utbildnings-, examens- och andra
behörighetsbevis för barnmorskor intygar utbildning som fullgjortsinom f.d. Tyska Demokratiska Republikens territorium som uppfyllerde minimikrav för utbildningen som fastställts i artikel 1 i direktiv 80/155/EEG men som i enlighet med artikel 2 endast skall erkännas, om
den kompletterats med den yrkespraktik som avses i artikel 4, skall
medlemsstaterna förutom Tyskland erkänna dessa utbildnings-,examens- och andra behörighetsbevis som tillräckligt bevis, om
— de intygar utbildning som påbörjats före det tyska enandet, och
— de åtföljs av ett intyg som visar att dessa medborgare faktiskt och
författningsenligt har utövat verksamheten i fråga i Tyskland iminst två år under en femårsperiod före tidpunkten för utfärdandetav intyget.
Artikel 5b
När det gäller polska examensbevis för barnmorskor skall endast
följande bestämmelser om förvärvade rättigheter gälla:
När det gäller meborgare i medlemsstater vars utbildnings-, examens-
och andra behörighetsbevis för barnmorska utfärdats av, eller varsutbildning inleddes i Polen före anslutningen och inte uppfyller deminimikrav för utbildning som fastställs i artikel 1 i direktiv 80/155/
EEG, skall medlemsstaterna erkänna följande utbildnings-, examens-
och andra behörighetsbevis för barnmorskor som tillräckliga om deåtföljs av ett intyg över att dessa medborgare i medlemsstaterna i prak-tiken och lagligen har utövat verksamhet som barnmorska i Polenunder den period som anges nedan:
— bevis över kandidatexamen som barnmorska (dyplom licencjata
położnictwa) - minst tre år i följd under de fem år som föregick
utfärdandet av intyget,1980L0154 — SV — 01.05.2004 — 007.001 — 6
▼M3
▼A3
▼A3
— examensbevis för barnmorska (dyplom poło żnej) med postgymna-
sial utbildning från en vårdhögskola - minst fem år i följd underde sju år som föregickutfärdandet av intyget,
Artikel 5c
1. När det gäller medborgare i medlemsstaterna vars utbildnings-,
examens- och andra behörighetsbevis för barnmorskor utfärdades av,eller vars utbildning inleddes i, f.d. Tjeckoslovakien före den 1 januari1993, skall varje medlemsstat erkänna dessa utbildnings-, examens- ochandra behörighetsbevis för barnmorskor såsom varande bevis nog, när
myndigheterna i Tjeckien intygar att dessa behörighetsbevis på landets
territorium äger samma lagliga giltighet som tjeckiska behörighetsbevisför barnmorskor, när det gäller tillträde till och utövande av barnmor-skeyrket. Sådana intyg måste åtföljas av ett intyg utfärdat av sammamyndigheter som styrker att dessa medborgare i medlemsstaternafaktiskt och på föreskrivet sätt på Tjeckiens territorium har ägnat sig
åt den angivna verksamheten under minst tre år i följd under den
femårsperiod som föregickutfärdandet av intyget.
2. När det gäller medborgare i medlemsstaterna vars utbildnings-,
examens- och andra behörighetsbevis för barnmorskor utfärdades av,eller vars utbildning inleddes i, f.d. Sovjetunionen före den 20 augusti
1991, skall varje medlemsstat erkänna dessa utbildnings-, examens- och
andra behörighetsbevis för barnmorskor såsom varande bevis nog, närmyndigheterna i Estland intygar att dessa behörighetsbevis på landetsterritorium äger samma lagliga giltighet som estniska behörighetsbevisför barnmorskor, när det gäller tillträde till och utövande av barnmor-skeyrket. Sådana intyg måste åtföljas av ett intyg utfärdat av samma
myndigheter som styrker att dessa medborgare i medlemsstaterna
faktiskt och på föreskrivet sätt på Estlands territorium har ägnat sig åtden angivna verksamheten under minst tre år i följd under den femårs-period som föregickutfärdandet av intyget.
3. När det gäller medborgare i medlemsstaterna vars utbildnings-,
examens- och andra behörighetsbevis för barnmorskor utfärdades av,
eller vars utbildning inleddes i, f.d. Sovjetunionen före den 21 augusti1991, skall varje medlemsstat erkänna dessa utbildnings-, examens- ochandra behörighetsbevis för barnmorskor såsom varande bevis nog, närmyndigheterna i Lettland intygar att dessa behörighetsbevis på landetsterritorium äger samma lagliga giltighet som lettiska behörighetsbevis
för barnmorskor, när det gäller tillträde till och utövande av barnmor-
skeyrket. Sådana intyg måste åtföljas av ett intyg utfärdat av sammamyndigheter som styrker att dessa medborgare i medlemsstaternafaktiskt och på föreskrivet sätt på Lettlands territorium har ägnat sigåt den angivna verksamheten under minst tre år i följd under den
femårsperiod som föregickutfärdandet av intyget.
4. När det gäller medborgare i medlemsstaterna vars utbildnings-,
examens- och andra behörighetsbevis för barnmorskor utfärdades av,eller vars utbildning inleddes i, f.d. Sovjetunionen före den 11 mars1990, skall varje medlemsstat erkänna dessa utbildnings-, examens-och andra behörighetsbevis för barnmorskor såsom varande bevis nog,
när myndigheterna i Litauen intygar att dessa behörighetsbevis på
landets territorium äger samma lagliga giltighet som litauiska behörig-hetsbevis för barnmorskor, när det gäller tillträde till och utövande avbarnmorskeyrket. Sådana intyg måste åtföljas av ett intyg utfärdat avsamma myndigheter som styrker att dessa medborgare i medlemssta-terna faktiskt och på föreskrivet sätt på Litauens territorium har ägnat
sig åt den angivna verksamheten under minst tre år i följd under den
femårsperiod som föregickutfärdandet av intyget.
5. När det gäller medborgare i medlemsstaterna vars utbildnings-,
examens- och andra behörighetsbevis för barnmorskor utfärdades av,eller vars utbildning inleddes i, f.d. Tjeckoslovakien före den 1 januari
1993, skall varje medlemsstat erkänna dessa utbildnings-, examens- och
andra behörighetsbevis för barnmorskor såsom varande bevis nog, närmyndigheterna i Slovakien intygar att dessa behörighetsbevis på landetsterritorium äger samma lagliga giltighet som slovakiska behörighets-bevis för barnmorskor, när det gäller tillträde till och utövande avbarnmorskeyrket. Sådana intyg måste åtföljas av ett intyg utfärdat av1980L0154 — SV — 01.05.2004 — 007.001 — 7
▼A3
samma myndigheter som styrker att dessa medborgare i medlemssta-
terna faktiskt och på föreskrivet sätt på Slovakiens territorium harägnat sig åt den angivna verksamheten under minst tre år i följd under
den femårsperiod som föregickutfärdandet av intyget.
6. När det gäller medborgare i medlemsstaterna vars utbildnings-,
examens- och andra behörighetsbevis för barnmorskor utfärdades av,
eller vars utbildning inleddes i Jugoslavien före den 25 juni 1991, skallvarje medlemsstat erkänna dessa utbildnings-, examens- och andrabehörighetsbevis för barnmorskor såsom varande bevis nog, närmyndigheterna i Slovenien intygar att dessa behörighetsbevis på landets
territorium äger samma lagliga giltighet som slovenska behörighets-
bevis för barnmorskor, när det gäller tillträde till och utövande avbarnmorskeyrket. Sådana intyg måste åtföljas av ett intyg utfärdat avsamma myndigheter som styrker att dessa medborgare i medlemssta-terna faktiskt och på föreskrivet sätt på Sloveniens territorium harägnat sig åt den angivna verksamheten under minst tre år i följd under
den femårsperiod som föregickutfärdandet av intyget.
KAPITEL IV
ANVÄNDNING AV AKADEMISK TITEL
Artikel 6
1. Med beaktande av artikel 15 skall värdlandet se till att medbor-
gare i medlemsstaterna som uppfyller villkoren i artikel 2 och 5 fårrätt att använda den erkända akademiska titeln, om den inte är identiskmed yrkestiteln, eller eventuellt förkortningen av denna i ursprung-slandet eller det senaste hemvistlandet på språket eller språken i det
landet. Värdlandet får kräva att denna titel åtföljs av namnet på och
platsen för den institution eller examensnämnd som utfärdat den.
2. Om den akademiska titel som används i ursprungslandet eller det
senaste hemvistlandet kan förväxlas med en titel som i värdlandet
kräver kompletterande utbildning, som personen i fråga inte hargenomgått, får värdlandet kräva att denne använder den först nämndatiteln i en lämplig form som värdlandet anger.
KAPITEL V
BESTÄMMELSER FÖR ATT UNDERLÄTTA DET FAKTISKAUTÖVANDET AV ETABLERINGSRÄTTEN OCH FRIHETENATT TILLHANDAHÅLLA TJÄNSTER NÄR DET GÄLLER
VERKSAMHET SOM BARNMORSKA
A.Särbestämmelser om etableringsrätten
Artikel 7
1. Ett värdland som kräver bevis om god vandel eller bevis om gott
anseende av de egna medborgare som vill påbörja sådan verksamhet
som avses i artikel 1 skall när det gäller medborgare från andramedlemsstater som tillräckligt bevis godta ett intyg utfärdat av enbehörig myndighet i ursprungslandet eller det senaste hemvistlandet,som visar att det landets krav på god vandel eller gott anseende föratt påbörja verksamheten i fråga är uppfyllda.
2. Om det i ursprungslandet eller det senaste hemvistlandet inte
krävs bevis om god vandel eller bevis om gott anseende för att påbörja
verksamheten i fråga, får värdlandet kräva att personen i fråga företer
utdrag ur kriminalregistret eller eventuellt motsvarande handlingutfärdad av en behörig myndighet i ursprungslandet eller det senastehemvistlandet.
3. Om värdlandet har ingående kunskap om ett allvarligt sakförhål-
lande som har uppstått utanför dess territorium, innan personen i frågaetablerade sig i det landet, och som sannolikt kommer att påverkarätten att påbörja verksamheten i fråga inom dess territorium, får det1980L0154 — SV — 01.05.2004 — 007.001 — 8
▼B
▼B
landet underrätta ursprungslandet eller det senaste hemvistlandet om
detta.
Ursprungslandet eller det senaste hemvistlandet skall kontrollera riktig-
heten av sakförhållandena, om de sannolikt kommer att påverka rättenatt i den medlemsstaten påbörja verksamheten i fråga. Myndigheterna idet landet skall avgöra vilka slags utredningar som skall göras och i
vilken omfattning och skall underrätta värdlandet om eventuella
åtgärder som de vidtar med avseende på de intyg eller handlingar somde har utfärdat.
4. Medlemsstaterna skall garantera de lämnade upplysningarnas
konfidentiella natur.
Artikel 8
1. Om det i värdlandet finns bestämmelser i lagar och andra författ-
ningar om krav på god vandel eller gott anseende samt bestämmelser
om disciplinpåföljd i händelse av allvarligt fel i yrkesutövningen ellerfällande dom på grund av lagöverträdelser i samband med den yrke-sutövning som avses i artikel 1, skall ursprungslandet eller det senastehemvistlandet till värdlandet överlämna alla upplysningar som behövs
om de åtgärder eller disciplinpåföljder av yrkesmässig eller administ-
rativ karaktär som vidtagits mot personen i fråga, eller om destraffrättsliga påföljder på grund av lagöverträdelser som denne dömtstill under yrkesutövningen i ursprungslandet eller det senaste hemvist-landet.
2. Om värdlandet har ingående kunskap om ett allvarligt sakförhål-
lande som har uppstått utanför dess territorium, innan personen i frågaetablerade sig i det landet, och som sannolikt kommer att påverkarätten att inom dess territorium utöva verksamheten i fråga, får det
landet underrätta ursprungslandet eller det senaste hemvistlandet om
detta.
Ursprungslandet eller det senaste hemvistlandet skall kontrollera riktig-
heten av sakförhållandena, om de sannolikt kommer att påverka rätten
att i den medlemsstaten utöva verksamheten i fråga. Myndigheterna i
det landet skall avgöra vilka slags utredningar som skall göras och ivilken omfattning och skall underrätta värdlandet om eventuellaåtgärder som de vidtar med avseende på de upplysningar som överläm-nats i enlighet med punkt 1.
3. Medlemsstaterna skall garantera de lämnade upplysningarnas
konfidentiella natur.
Artikel 9
Om värdlandet kräver intyg om den fysiska eller psykiska hälsan av de
egna medborgare som vill påbörja eller utöva sådan verksamhet somavses i artikel 1, skall det landet som tillräckligt bevis godta den hand-ling som krävs i ursprungslandet eller det senaste hemvistlandet.
Om det i ursprungslandet eller det senaste hemvistlandet inte ställs
några krav av detta slag för att påbörja eller utöva verksamheten ifråga, skall värdlandet godta intyg som utfärdats av en behörigmyndighet i det andra landet och som motsvarar de intyg som utfärdas
i värdlandet.
Artikel 10
Handlingar som utfärdats i enlighet med artikel 7, 8 och 9 får när de
företes inte vara äldre än tre månader räknat från dagen för utfärdandet.
Artikel 11
1. Det förfarande som genomförs enligt artikel 7, 8 och 9 för att
personen i fråga skall beviljas tillstånd att utöva sådan verksamhetsom avses i artikel 1 avslutas snarast möjligt och senast tre månaderefter det att samtliga handlingar som rör denna person inlämnats medbeaktande av de förseningar som kan uppstå på grund av eventuellaöverklaganden efter det att detta förfarande genomförts.1980L0154 — SV — 01.05.2004 — 007.001 — 9
▼B
2. 1 de fall som avses i artikel 7.3 och 8.2 skall en begäran om
utredning medföra att den tidsfrist som fastställts i punkt 1 förlängs.
Den medlemsstat som rådfrågats skall avge svar inom tre månader.
Efter att ha mottagit svaret eller efter tidsfristens utgång skall
värdlandet fortsätta det förfarande som avses i punkt 1.
Artikel 12
Om värdlandet kräver att de egna medborgare som vill påbörja eller
utöva den verksamhet som avses i artikel 1 avlägger ed eller avger enhögtidlig försäkran och om formen för en sådan ed eller försäkran intekan användas av medborgare i andra medlemsstater, skall värdlandet setill att en lämplig och likvärdig form av ed eller försäkran erbjuds
personen i fråga.
B.Särbestämmelser om tillhandahållande av tjänster
Artikel 13
1. Om en medlemsstat av de egna medborgare som vill påbörja eller
utöva verksamhet enligt artikel 1 kräver antingen ett tillstånd eller
medlemskap eller inregistrering i yrkesorganisation eller motsvarande
organ, skall det landet undanta medlemsstaternas medborgare från dettakrav när det gäller att tillhandahålla tjänster.
Personen i fråga skall tillhandahålla tjänster med samma rättigheter och
skyldigheter som medborgarna i värdlandet; han skall särskilt vara
underkastad de administrativa reglerna för yrkesutövningen som tillä-mpas i värdlandet.
Om ett värdland beslutar om en åtgärd enligt andra stycket eller blir
uppmärksam på sakförhållanden som strider mot dessa bestämmelser,
skall det landet genast underrätta den medlemsstat där personen i
fråga har etablerat sig.
2. Värdlandet får kräva att personen i fråga lämnar ett förhandsmed-
delande till de behöriga myndigheterna att han tillhandahåller tjänster, i
den mån dessa innebär tillfällig vistelse inom den statens territorium.
I brådskande fall får detta meddelande lämnas så snart som möjligt
efter det att tjänsterna har börjat tillhandahållas.
3. Enligt punkt 1 och 2 får ett värdland kräva att personen i fråga
företer en eller flera handlingar med följande upplysningar:
— Det meddelande som avses i punkt 2.
— Ett intyg som visar att personen i fråga författningsenligt utövar
verksamheten i fråga i den medlemsstat där han har etablerat sig.
— Ett intyg att personen i fråga innehar ettdera av de utbildnings- eller
examensbevis eller andra kompetensbevis som krävs för att tillhan-dahålla tjänsterna i fråga och som avses i detta direktiv.
4. Den handling eller de handlingar som nämns i punkt 3 får när de
företes inte vara äldre än tolv månader räknat från dagen för
utfärdandet.
5. Om en medlemsstat, tillfälligt eller varaktigt, helt eller delvis,
berövar en av de egna medborgarna eller en medborgare från en annanmedlemsstat som etablerat sig inom dess territorium rätten att utöva
den verksamhet som avses i artikel 1, skall det landet där så är lämpligt
se till att det intyg som avses i punkt 3 andra strecksatsen tillfälligteller varaktigt återkallas.
Artikel 14
Om inregistrering i socialförsäkringen krävs i ett värdland för att med
ett försäkringsorgan göra avräkning för tjänster som tillhandahållspersoner som är försäkrade inom ramen för ett socialförsäkringssystem,skall det landet undanta de yrkesutövare i medlemsstaterna sometablerat sig i en annan medlemsstat från detta krav, om tillhandahål-landet av tjänster medför resor för personen i fråga.1980L0154 — SV — 01.05.2004 — 007.001 — 10
▼B
Denne skall emellertid på förhand eller, i brådskande fall, efteråt lämna
upplysningar till detta organ om de tjänster som tillhandahålls.
C.Bestämmelser som är gemensamma för etableringsrätten och
friheten att tillhandahålla tjänster
Artikel 15
Om användningen av yrkestiteln för sådan verksamhet som avses i
artikel 1 är reglerad i ett värdland, skall medborgare från andramedlemsstater som uppfyller villkoren i artikel 2 och 5 använda dentitel i värdlandet som i det landet motsvarar dessa villkor, också i
titelns förkortade form.
Artikel 16
1. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att göra det
möjligt för personerna i fråga att erhålla upplysningar om hälso- och
socialförsäkringslagstiftningen och, där så är tilämpigt, om de yrkese-
tiska reglerna för barnmorskor i värdlandet.
För detta ändamål får medlemsstaterna upprätta informationskontor där
dessa personer kan få de upplysningar som behövs. Vid etablering fårvärdländerna kräva att personerna i fråga kontaktar dessa kontor.
2. Medlemsstaterna får upprätta de kontor som avses i punkt 1 vid
de behöriga myndigheterna och organen, som de måste utse inom dentidsfrist som fastställts i artikel 20,1.
3. Medlemsstaterna skall se till att, där så är lämpligt, personerna i
fråga i deras eget och deras patienters intresse förvärvar de språkkun-
skaper som krävs för att utöva yrket i värdlandet.
KAPITEL VI
SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 17
Om det föreligger välgrundat tvivel får värdlandet kräva att de behöriga
myndigheterna i en annan medlemsstat styrker äktheten av de utbild-
nings-, examens- och andra behörighetsbevis som utfärdats i den
andra medlemsstaten och som avses i kapitel II och III samt styrkeratt personen i fråga har uppfyllt utbildningsvillkoren i direktiv 80/155/EEG.
Artikel 18
Inom den tidsfrist som fastställts i artikel 20.1 skall medlemsstaterna
utse de myndigheter och organ som är behöriga att utfärda eller taemot utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis samt de hand-lingar och upplysningar som avses i detta direktiv och skall övriga
medlemsstater och kommissionen genast underrättas om detta.
Artikel 19
Detta direktiv skall även tillämpas på de medborgare i medlemsstaterna
som i enlighet med förordning (EEG) nr 1612/68 i egenskap av
anställda utövar eller kommer att utöva sådan verksamhet som avses i
artikel 1.
Artikel 19a
Medlemsstaterna skall till kommissionen anmäla de lagar och andra
författningar som de antar avseende utfärdande av utbildnings-,examens- och andra behörighetsbevis på det område som omfattas avdetta direktiv. Kommissionen skall offentliggöra ett lämpligt medde-lande iEuropeiska gemenskapernas officiella tidning , med uppgift om
de benämningar som har antagits av medlemsstaterna för dessa utbild-1980L0154 — SV — 01.05.2004 — 007.001 — 11
▼M4
▼M4
nings-, examens- och andra behörighetsbevis och, i förekommande fall,
motsvarande yrkestitel.
Artikel 19b
Varje medlemsstat skall för de av medlemsstaternas medborgare, vars
utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis på det område som
omfattas av detta direktiv inte motsvarar de benämningar som
förtecknas för den medlemsstaten i detta direktiv, erkänna som tillräck-ligt bevis sådana utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevissom utfärdats av medlemsstaterna och som åtföljs av ett intyg utfärdatav deras behöriga myndigheter eller organ. Detta intyg skall ange att deberörda utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevisen har
utfärdats efter det att en utbildning som motsvarar bestämmelserna i
detta direktiv har slutförts och att den medlemsstat som har utfärdatdem behandlar dem som likvärdiga med de bevis vars benämningarförtecknas i detta direktiv.
Artikel 19c
Medlemsstaterna skall granska sådana utbildnings-, examens- och andra
behörighetsbevis på det område som omfattas av detta direktiv som densökande har erhållit utanför Europeiska unionen, när dessa utbildnings-,
examens- eller andra behörighetsbevis har erkänts i en medlemsstat,
samt sådan utbildning och/eller yrkeserfarenhet som den sökande harskaffat i en medlemsstat. Medlemsstatens beslut skall meddelas inomtre månader räknat från den dag då den sökande inkom med en full-ständig ansökan.
Artikel 19d
Medlemsstaternas beslut i fråga om ansökningar om erkännande av
utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis på det område som
omfattas av detta direktiv skall vara utförligt motiverade i de fall som
en ansökan avslås.
En sökande skall ha rätt att överklaga till domstol i enlighet med den
nationella lagstiftningen. En sökande skall även kunna överklaga ominget beslut meddelas inom den föreskrivna tiden.
Artikel 20
1. Medlemsstaterna skall genomföra de åtgärder som är nödvändiga
för att följa detta direktiv inom tre år efter dagen för anmälan ochgenast underrätta kommissionen om detta.
2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till
centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det
område som omfattas av detta direktiv.
Artikel 21
Om det vid tillämpningen av detta direktiv skulle uppstå allvarligare
svårigheter för en medlemsstat inom vissa områden, skall kommis-sionen i samverkan med det landet undersöka dessa svårigheter ochbegära yttrande från den kommitte bestående av högre tjänstemäninom hälsoväsendet som upprättats enligt beslut 75/365/EEG (
1) i dess
lydelse enligt beslut 80/157/EEG (2).
I mån av behov skall kommissionen föreslå rådet lämpliga åtgärder.
Artikel 22
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.1980L0154 — SV — 01.05.2004 — 007.001 — 12
(1) EGT nr L 167, 30.6.1975, s. 19.
(2) EGT nr L 33, 11.2.1980, s. 15▼B
BILAGA
Förteckning över benämningar på utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis för barnmorskor
Land Benämning på examensbeviset Organ som utfärdar examensbevisetBehörighetsbevis som
medföljer examensbeviset
Belgique/België/
Belgien— Diploma van vroedvrouw/
— Diplôme d'accoucheuse1. De erkende opleidingsinstituten/les établissements d'enseignement
2. De bevoegde Examencommissie van de Vlaamse Gemeenschap/le
Jury compétent d'enseignement de la Communauté française
Česká republika 1. Diplom o ukon čení studia ve studijním programu ošet řovatelství ve
studijním oboru porodní asistentka (bakalá ř, Bc.)
2. Diplom o ukon čení studia ve studijním oboru diplomovaná porodní
asistentka (diplomovaný specialista, DiS.)1. Vysoká škola z řízená nebo uznaná státem
2. Vyšší odborná škola z řízená nebo uznaná státem1. Vysv ědčení o státní
závěrečné zkoušce
2. Vysv ědčení o abso-
lutoriu
Danmark Bevis for bestået jordemodereksamen Danmarks jordemoderskole
Deutschland Zeugnis über die staatliche Prüfung für Hebammen und Entbindungsp-
flegerStaatlicher Prüfungsausschuss
Eesti Diplom ämmaemanda erialal 1. Tallinna Meditsiinikool
2. Tartu Meditsiinikool
Ελλάς 1.Πτυχίο Τµήµατος Μαιευτικής Τεχνολογικών Εκπαιδευτικών
Ιδυµάτων(Τ.Ε.Ι.)
2.Πτυχίο του Τµήµατος Μαιών της Ανωτέρας Σχολής Στελεχών
ΥγείαςκαιΚοινων.Πρόνοιας(ΚΑΤΕΕ)
3.ΠτυχίοΜαίαςΑνωτέραςΣχολήςΜαιών1.ΤεχνολογικάΕκπαιδευτικάΙδρύµατα(Τ.Ε.Ι.)
2.ΚΑΤΕΕΥπουργείουΕθνικήςΠαιδείαςκαιΘρησκευµάτων
3.ΥπουργείοΥγείαςκαιΠρόνοιας
España Título de matrona / asistente obstétrico (matrona) / enfermería obstét-
rica-ginecológicaMinisterio de Educación y Cultura
France Diplôme de sage-femme L'Etat
Ireland Certificate in Midwifery An Board Altranais▼M41980L0154 — SV — 01.05.2004 — 007.001 — 13▼A3
▼M4
▼A3
▼M4
Land Benämning på examensbeviset Organ som utfärdar examensbevisetBehörighetsbevis som
medföljer examensbeviset
Italia Diploma d'ostetrica Scuole riconosciute dallo Stato
Κύπρος ∆ίπλωµαστοµεταβασικόπρόγραµµαΜαιευτικής ΝοσηλευτικήΣχολή
Latvija Diploms par vecm ātes kvalifik ācijas ieg ūšanu M āsu skolas
Lietuva 1. Aukštojo mokslo diplomas, nurodantis suteikt ąbendrosios praktikos
slaugytojo profesin ękvalifikacij ą, ir profesin ės kvalifikacijos
pažym ėjimas, nurodantis suteikt ąakušerio profesin ękvalifikacij ą
2. Aukštojo mokslo diplomas (neuniversitetin ės studijos), nurodantis
bendrosios praktikos slaugytojo profesin ękvalifikacij ą, ir profesin ės
kvalifikacijos pažym ėjimas, nurodantis suteikt ąakušerio profesin ę
kvalifikacij ą
3. Aukštojo mokslo diplomas (neuniversitetin ės studijos), nurodantis
akušerio profesin ękvalifikacij ą1. Universitetas
2. Kolegija
3. Kolegija1. Pažym ėjimas, liudi-
jantis profesin ę
akušerijoje
2. Pažym ėjimas, liudi-
jantis profesin ę
akušerijoje
Luxembourg Diplôme de sage-femme Ministère de l'Education nationale, de la Formation professionnelle et
des Sports
Magyarország Szülészn őbizonyítvány Iskola/f őiskola
Malta Lawrja jew diploma fl- Istudji tal-Qwiebel Universita'ta' Malta
Nederland Diploma van verloskundige Door het Ministerie van Volksgezondheid, Welzijn en Sport erkende
opleidingsinstellingen
Österreich Hebammen-Diplom Hebammenakademie / Bundeshebammenlehranstalt▼M41980L0154 — SV — 01.05.2004 — 007.001 — 14▼A3
▼M4
▼A3
▼M4
Land Benämning på examensbeviset Organ som utfärdar examensbevisetBehörighetsbevis som
medföljer examensbeviset
Polska Dyplom uko ńczenia studiów wy ższych na kierunku poło żnictwo z
tytułem ”magister poło żnictwa”1. Uniwersytet Medyczny,
2. Collegium Medicum Uniwersytetu Jagiello ńskiego
Portugal 1. Diploma de enfermeiro especialista em enfermagem de saúde
materna e obstétrica
2. Diploma/carta de curso de estudos superiores especializados em
enfermagem de saúde materna e obstétrica
3. Diploma (do curso de pós-licenciatura) de especialização em enfer-
magem de saúde materna e obstétrica1. Ecolas de Enfermagem
2. Escolas Superiores de Enfermagem3. Escolas Superiores de Enfermagem; Escolas Superiores de Saúde
Slovenija Diploma, s katero se podeljuje strokovni naslov ”diplomirana babica /
diplomirani babi čar”1. Univerza
2. Visoka strokovna šola
Slovensko 1. Vysokoškolský diplom o udelení akademického titulu ”bakalár z
pôrodnej asistencie” (”Bc.”)
2. Absolventský diplom v študijnom odbore diplomovaná pôrodná asis-
tentka1. Vysoká škola
2. Stredná zdravotnícka škola
Suomi/Finland 1. Kätilön tutkinto / barnmorskeexamen
2. Sosiaali- ja terveysalan ammattikorkeakoulututkinto, kätilö (AMK) /
yrkeshögskoleexamen inom hälsovård och det sociala området, barn-
morska (YH)1. Terveydenhuolto-oppilaitokset / hälsovårdsläroanstalter
2. Ammattikorkeakoulut / yrkeshögskolor
Sverige Barnmorskeexamen Universitet eller högskola
United Kingdom Statement of registration as a Midwife on part 10 of the register kept by
the United Kingdom Central Council for Nursing, Midwifery and Health
visitingVarious▼M41980L0154 — SV — 01.05.2004 — 007.001 — 15▼A3
▼M4
▼A3
▼M4