1999R1599 — SV — 01.02.2002 — 001.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1599/1999
av den 12 juli 1999
om införande av en slutgiltig utjämningstull och slutgiltigt uttag av den provisoriska tull som
införts på import av tråd av rostfritt stål med en diameter av minst 1 mm med ursprung i Indienoch om avslutande av förfarandet rörande import av tråd av rostfritt stål med en diameter av
minst 1 mm med ursprung i Republiken Korea
(EGT L 189, 22.7.1999, s. 1)
Ändrad genom:
Officiellatidningen
nr sidada tum
►M1Rådets förordning (EG) nr 164/2002 av den 28 januari 2002 L 30 9 31.1.2002
Anm.: I denna konsoliderade utgåva förekommer hänvisningar till den europeiska omräkningsenheten och/eller ecun. Från och
med den 1 januari 1999 skall båda benämningarna förstås som hänvisningar till euron — rådets förordning (EEG) nr3308/80 (EGT L 345, 20.12.1980, s. 1) och rådets förordning (EG) nr 1103/97 (EGT L 162, 19.6.1997, s. 1).
▼B
RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1599/1999
av den 12 juli 1999
om införande av en slutgiltig utjämningstull och slutgiltigt uttag av
den provisoriska tull som införts på import av tråd av rostfritt stålmed en diameter av minst 1 mm med ursprung i Indien och omavslutande av förfarandet rörande import av tråd av rostfritt stål
med en diameter av minst 1 mm med ursprung i Republiken Korea
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenska-
pen,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2026/97 av den 6 oktober
1997 om skydd mot subventionerad import från länder som inte ärmedlemmar i Europeiska gemenskapen(
1), särskilt artiklarna 14 och
15 i denna,
med beaktande av det förslag som kommissionen lagt fram efter
samråd med rådgivande kommittén, och
av följande skäl:
A)PROVISORISKA ÅTGÄRDER
1.Genom förordning (EG) nr 618/1999(2) (nedan kallad förord-
ningen om provisorisk tull) införde kommissionen provisoriskautjämningstullar på import av tråd av rostfritt stål som omfattasav KN-nummer ex 7223 00 19 med en diameter av minst 1 mm
(nedan kallad tjock ståltråd eller den berörda produkten) med
ursprung i Indien och Republiken Korea (nedan kalladSydkorea).
B)EFTERFÖLJANDE FÖRFARANDE
2.Efter att ha lämnat ut de viktigaste omständigheter och övervä-
ganden som låg till grund för beslutet att införa provisoriskaåtgärder beträffande import av tjock ståltråd med ursprung i
Indien och Sydkorea (nedan kallat utlämnande av uppgifter)
lämnade ett antal berörda parter skriftliga synpunkter. De partersom begärde det gavs också möjlighet att höras muntligen.
3.Kommissionen fortsatte att inhämta och kontrollera allauppgifter som ansågs nödvändiga för dess slutgiltiga avgöranden.
4.Alla parter underrättades om de viktigaste omständigheter ochöverväganden som ligger till grund för avsikten att rekommen-dera
i) ett införande av slutgiltiga utjämningstullar på import från
Indien, slutgiltigt uttag av de belopp för vilka säkerhet ställts
i form av provisoriska tullar på import från Indien, och
ii) ett avslutande av förfarandet rörande import från Sydkorea
utan att åtgärder införs mot import från det landet.
Parterna beviljades även en period inom vilken de kunde lämna
uppgifter efter detta utlämnande av uppgifter.
5.Parternas muntliga och skriftliga synpunkter togs under övervä-
gande, och i tillämpliga fall ändrades de provisoriskaavgörandena i enlighet därmed.
C)PRODUKT SOM ÄR FÖREMÅL FÖR UNDERSÖKNING OCH
LIKADAN PRODUKT
6.Den produkt som berörs av undersökningen är tråd av rostfritt
stål med en diameter av minst 1 mm, innehållande minst 2,5viktprocent nickel, annan än sådan som innehåller minst 281999R1599 — SV — 01.02.2002 — 001.001 — 2
(1) EGT L 288, 21.10.1997, s. 1.
(2) EGT L 79, 24.3.1999, s. 25.
▼B
men högst 31 viktprocent nickel och minst 20 men högst 22
viktprocent krom.
7.I undersökningens preliminära skede konstaterades att det fannsskillnader i fysiska egenskaper och användningsområden för trådav rostfritt stål som omfattades av undersökningen, dvs. tråd med
en diameter av minst 1 mm (tjock tråd), och tråd med en
diameter understigande 1 mm (fin tråd). Av dessa skäl följde atttjock och fin tråd var utbytbara i mycket begränsad utsträckningeller inte alls utbytbara mellan de olika användningsområdena. Iförordningen om provisorisk tull angavs dock också att frågan
huruvida en klar skiljelinje kunde dras mellan dessa två
produkter skulle utredas ytterligare fram till undersökningensslutgiltigaskede.
8.På grundval av de ytterligare uppgifter som inhämtats frånberörda parter dras slutsatsen att tjock tråd och fin tråd är tvåolikaprodukter eftersom de ha r olikafysiskaegenska per ochanvänds för olika ändamål. För det första är de fysiska egenska-pernahos tjock respektive fin tråd olikanär det gäller
draghållfasthet, kornstruktur och överdrag. För det andra, när
det gäller användningen av de två produkterna, konstaterades atttjock tråd används för tyngre verkstadstillämpningar, såsomfästanordningar, armeringselement och svetstrådar. I motsatsdärtill används fin tråd i regel för precisionsinriktade tillämp-
ningar, såsom skärmar och filter (metalltrådsduk) med små
öppningar för att filtrera mycket fina eller små partiklar (t. ex.dammfilter eller kemiska filter) och för medicinska och kirur-giskatillämpninga r.
9.Med utgångspunkt från detta dras slutsatsen att fin tråd och tjocktråd är två olikaprodukter som ha r olikaegenska per ochanvändningsområden och inte är utbytbara för användarna avtråd av rostfritt stål.
10.Eftersom ingen av de berörda parterna lämnade några synpunkterpå kommissionens provisoriska avgöranden i fråga om den
produkt som är föremål för undersökning eller dess övervä-
ganden om den likadana produtcten, bekräftas de sakuppgifteroch avgöranden som beskrivs i skälen 7-12 i förordningen omprovisorisk tull.
D)SUBVENTIONER
I. INDIEN
1.”Passbook”-systemet och tullkreditsystemet
11.Indiens myndigheter och nio exporterande tillverkare hävdade att
kommissionen hade missbedömt ”Passbook”-systemet och tull-
kreditsystemet, vilkabeskrivs i skälen 14-25 respektive 26-35 iförordningen om provisorisk tull, när det gäller subventionensomfattning och beloppet för den utjämningsbara subventionen. Isynnerhet hävdade de att kommissionens uppskattning av deförmåner som systemen innefattade var inkorrekt eftersom
endast den tullrestitution som översteg det tillåtna beloppet borde
betraktas som en subvention enligt artikel 2 i förordning (EG) nr2026/97 (nedan kallad grundförordningen).
12.Kommissionen använde följande metod för att fastställa om”Passbook”-systemet och tullkreditsystemet utgjorde utjämnings-bara subventioner och för att, om så var fallet, beräknaförmånens storlek. I enlighet med artikel 2 första stycket punkt
1 a ii drog kommissionen slutsatsen att dessa system innebar ett
finansiellt bidrag från Indiens off.entliga myndigheter, eftersomoffentliga intäkter (t. ex. importtullar) som normalt sett skulletagits ut efterskänktes. Det beviljades även en förmån i ochmed att de exporterande tillverkarna inte behövde betala denimporttull som normalt som skulle erläggas.
13.I artikel 2 första stycket punkt 1 a ii föreskrivs dock undantagfrån denna allmänna regel när et gäller t.ex. sådana restitutions-1999R1599 — SV — 01.02.2002 — 001.001 — 3
▼B
system eller restitutionssystem som tillåter substitution vilka
uppfyller de strikta bestämmelser som fastställs i led i i bilaga Ioch i bilaga II (definitioner av och bestämmelser om restitution)
samt i bilaga III (definition av och bestämmelser om restitution
som tillåter substitution).
14.Kommissionens analys visade att varken ”Passbook”-systemet
eller tullkreditsystemet utgjorde ett restitutionssystem eller ett
restitutionssystem som tillåter substitution. I dessa system saknasen inbyggd skyldighet att endast importera varor som förbrukas itillverkningen av de exporterade varorna (bilaga II till grund-förordningen). Dessutom finns inget system för att kontrollera
om importvarorna faktiskt förbrukas i tillverkningsprocessen.
Systemen kan vidare inte utgöra restitutionssystem som tillåtersubstitution, eftersom importvarorna inte behöver uppgå tillsamma kvantitet eller ha samma egenskaper som de inhemsktinköpta insatsvaror som används för exporttillverkningen (bilagaIII till grundförordningen). Slutligen har exporterande tillverkare
rätt till förmånernaenligt ”Pa ssbook”-systemet eller tullkredit-
systemet oavsett om de importerar insatsvaror eller ej. Enexportör kan få rätt till förmånerna bara genom att exporteravaror och behöver inte visa att insatsvaror har importerats.Exporterande tillverkare som anskaffar alla insatsvaror lokalt
och inte importerar varor som kan användas som insatsvaror har
således ändå rätt till förmånernaenligt de bådasystemen. Dessasystem uppfyller följaktligen inte någon av bestämmelserna ibilagorna I-III till grundförordningen. Eftersom undantaget tillsubventioner enligt definitionen i artikel 2 i grundförordningeninte kan tillämpas utgörs den utjämningsbarn subventionen av
återbetalningen av eller befrielsen från de importtullar som
normalt skulle erläggas för all import.
15.Av detta följer klart att den återbetalning av importtullar som
sker med ett för stort belopp utgör grunden för beräkning av
förmånens storlek endast när det verkligen rör sig om restitu-tionssystem eller restitutionssystem som tillåter substitution.Eftersom det fastställts att ”Passbook”-systemet och tullkredit-systemet inte utgör något sådant system motsvarar förmånenden totala återbetalningen av eller befrielsen från importtullar,
inte den eventuella återbetalningen av ett för stort belopp.
16.Indiens offentliga myndigheter och nio exporterande tillverkare
gjorde gällande att analysen av dessa system var oförenlig med
de provisoriska avgörandena i den parallella antidumpningsun-
dersökningen, eftersom kommissionen i den undersökningenbeviljade en justering för importtullar som i enlighet med ”Pass-book”-systemet och tullkreditsystemet inte hade betalats förimporterade insatsvaror som faktiskt förbrukats i tillverkningenav de exporterade produkterna.
17.I enlighet med artikel 2.10 b i antidumpningsgrundförordningen,dvs. förordning (EG) nr 384/96(
1), beviljades dock en justering
endast när det visades att de material för vilka importtullar beta-
lades fysiskt ingick i den berörda produkt som såldes på den
inhemska marknaden och att importtullarna inte togs ut elleråterbetalades för den produkt som exporterades till gemenska-pen. Även om en sådan justering minskardumpningsmarginalerna är den inte relevant i antisubventionsun-
dersökningen, eftersom ”Passbook”-systemet och
tullkreditsystemet av ovan angivna skäl redan konstaterats varautjämningsbara enligt bestämmelserna i grundförordningen. Närväl en sådan utjämningsbar subvention konstaterats föreliggamotsvarar förmånen för mottagaren det fulla importtullbeloppsom den exporterande tillverkaren inte behöver betala för alla
importtransaktioner. I detta avseende behöver kommissionen
inte rekonstruera”Pa ssbook”-systemet och tullkreditsystemet föratt fastställa vilka produkter som är fysiskt införlivade och vilka1999R1599 — SV — 01.02.2002 — 001.001 — 4
(1) EGT L 56, 6.3.1996, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning
(EG) nr 905/98 (EGT L 128, 30.4.1998, s. 18).
▼B
som inte är det. Vidare bör det betonas att en analys av huruvida
ett system är utjämningsbart och en analys av justeringar förfysiskt införlivade insatsvaror är helt olika i fråga om syfte,
beräkningsmetod och rättslig grund. Syftet med justeringar i
antidumpningsundersökningar är att anpassa normalvärdet,medan bedömningen av utjämningsbara subventioner i en anti-subventionsundersökning syftar till att fastställa vilka förmånersom exportören mottar enligt systemet i fråga. Beräkningsmeto-
derna är vidare olika i de båda typerna av undersökningar. I
antidumpningsärenden beviljas justeringen endast i förhållandetill exporten av den berörda produkten till gemenskapen, medanförmånerna i antisubventionsärenden analyseras i förhållande tillden totala exporten av alla produkter till alla destinationer, enligtartikel 7.2 i grundförordningen och enligt ”Riktlinjer för beräk-
ning av subventionsbeloppet i undersökningar avseende
utjämningstull” (nedan kallade beräkningsriktlinjerna)(
1).
18.Indiens myndigheter och nio exporterande tillverkare hävdadevidare att kommissionen borde ha undersökt om det faktiskt
förelåg en alltför stor restitution av importavgifter för insatsvaror
som förbrukats i tillverkningen.
19.I skälen 12-15 nämns att bilagorna II och III till grundförord-ningen innehåller bestämmelser om fastställande av huruvida ett
system är ett restitutionssystem eller ett restitutionssystem som
tillåter substitution. Den återbetalning som sker med ett för stortbelopp utgör grunden för beräkning av förmånens storlek endastnär det gäller restitutionssystem eller restitutionssystem somtillåter substitution. Argumentet kan således inte godtas,eftersom frågan om huruvida en återbetalning är för stor endast
uppkommer vid bedömningen av regelrätta restitutionssystem
eller restitutionssystem som tillåter substitution, och det harfastställts att ”Passbook”-systemet och tullkreditsystemet inteutgör sådana system i den mening som avses i bilagorna I i, IIoch III till grundförordningen.
20.Indiens myndigheter och nio exporterande tillverkare anförde attkommissionen inte hade undersökt huruvida Indien hade ettsystem eller förfarande för att fastställa vilka insatsvaror somförbrukas i tillverkningen av de exporterade produkterna samt ivilkavolymer de förbruka s. Indiens offentligamyndigheter
hävdade att standardnormerna för input/output utgjorde ett
adekvat kontrollsystem.
21.Detta argument berör frågan huruvida ”Passbook”-systemet ochtullkreditsystemet kan betraktas som restitutionssystem eller
restitutionssystem som tillåter substitution. Eftersom det
fastställdes att Indiens system inte utgjorde sådana system enligtbilagorna II och III till grundförordningen behövde någon ytter-ligare granskning inte utföras. Även om ”Passbook”-systemetoch tullkreditsystemet skulle uppfyllakriteriernai bila gornaII
och III, bör slutsatsen dras att det inte finns något meningsfullt
kontrollsystem. Standardnormerna för input/output är en förteck-
ning över varor som är möjliga att förbruka i tillverkningen och ivilka volymer de kan förbrukas. Dessa normer utgör dock intenågot kontrollsystem i den mening som avses i punkt 5 i bilagaII till grundförordningen. Dessanormer gör det inte möjligt a tt
kontrollera vilka insatsvaror som faktiskt förbrukas i tillverk-
ningen eller att kontrollera om dessa insatsvaror faktiskt harimporterats.
22.Indiens myndigheter och nio exporterande tillverkare hävdade att
kommissionen gjorde fel när den utjämnade värdet på kreditbe-
loppet i den licens som ges inom ramen för tullkreditsystemet istället för att utjämna nettovärdet vid försäljning av licensen. Ettföretag begärde att den försäljningsskatt som betalades vidförsäljning av licensen skulle dras av från det totala subventions-beloppet.1999R1599 — SV — 01.02.2002 — 001.001 — 5
(1) EGT C 394, 17.12.1998, s. 6.
▼B
23.Enligt de nuvarande bestämmelserna tullkreditsystemet har ett
företag som fått en licens två möjligheter: att antingen importera
en produkt (som inte är med på den negativa importlistan) ochanvända krediterna som betalning för tillämpliga importtullareller överföralicensen till en tredje pa rt. I enlighet med skäl 34i förordningen om provisorisk tull anser kommissionen att”försäljningen av en licens till ett pris som ligger under det
nominella värdet är ett på rent affärsmässiga grunder fattat
beslut, som inte påverkar storleken av den förmån som erhållitsgenom systemet”. I artikel 7 i grundförordningen förtecknas deavdrag som får göras från subventionsbeloppet. Ansökningsav-gifter eller andra kostnader som är nödvändiga för att bli
berättigad till eller erhålla subventionen får dras av från subven-
tionsbeloppet. Varken en överföring av ett lägre förmånsbeloppän det som faktiskt beviljats eller en försäljningsskatt kanbetraktas som berättigade avdrag i enlighet med artikel 7 igrundförordningen, eftersom de inte utgör nödvändigakostna derför att bli berättigad till eller erhålla subventionen.
24.Indiens myndigheter och nio exporterande tillverkare gjordegällande att överlappningen mellan detta förfarande ochundersökningen av stänger av rostfritt stål medförde att kommis-
sionen utjämnade vissa förmånsbelopp enligt dessa system två
gånger.
25.Kommissionen använde samma metod som använts i antibioti-
kaförfarandet(1) och förfarandet beträffande stänger av rostfritt
stål(2). I enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen fastställdes
det utjämningstara subventionsbeloppet genom att den samman-lagda subventionens värde fördelades över den totala exporten.Kommissionen ansåg att den metoden var lämplig eftersom
exportsubventionerna inte var knutna till exporten av den
berörda produkten utan till företagets totala export. Använd-ningen av denna metod innebar att de förmåner som redanutjämnats i förfarandet beträffande stänger av rostfritt stål inteutjämnades två gånger, eftersom subventionerna fördelades överhelaexporten.
26.Ett företag, Raajratna Metas Industries Ltd, ifrågasatte kommis-sionens metod för att beräkna förmånerna enligt ”Passbook”-systemet och tullkreditsystemet. Det anförde att endast de
krediter som under undersökningsperioden intjänats för den
berörda produkten borde beaktas, och att detta belopp sedanborde fördelas över motsvarande exportomsättning för denberördaprodukten vid beräkningen a v förmånen.
27.Om kommissionen skulle godtadettaresonema ng skulle effektenbli att potentiella i stället för faktiska förmåner under under-sökningsperioden skulle utjämnas. Ett företag kan inte sägas fåen subvention förrän en kredit används, varför kommissionen
anser att det är summan av utnyttjade debetposter som bäst
avspeglar den verkliga förmånen för företaget. Argumentetavvisas således.
2.Förmånstullar i exportfrämjande syfte vid import av kapi-
talvaror
28.Tre företag kommenterade systemet med förmånstullar iexportfrämjande syfte vid import av kapitalvaror, vilket beskrivsi skälen 36-39 i förordningen om provisorisk tull. Deras argu-ment gällde fördelningen av förmånen över
anläggningstillgångarnas normala avskrivningstid.
29.Det gjordes gällande att det förelåg en diskrepans mellan den
avskrivningstid som användes i brevet med utlämnande av
uppgifter och den som användes i förordningen om provisorisk
tull. Kommissionen beräknade ett genomsnitt av de avskriv-ningstider som användes av alla exporterande tillverkare av den1999R1599 — SV — 01.02.2002 — 001.001 — 6
(1) EGT L 273, 9.10.1998, s. 4.
(2) EGT L 202, 18.7.1998, s. 44.
▼B
berörda produkten, vilket innebar en genomsnittlig avskriv-
ningstid på 12 år. Dennaa nvändes i de provisoriskaavgörandena och kommer att bekräftas i undersökningens slutgil-
tigaskede. Subventionsbeloppet enligt systemet med
förmånstullar i exportfrämjande syfte vid import av kapitalvarorfördelades över 12 år i enlighet med artikel 7.3 i grundförord-ningen.
30.Ett företag anförde att dess kapitalvaror avskrevs på 21 år ochbegärde att denna avskrivningstid skulle användas i stället förgenomsnittet på 12 år.
31.Som anges ovan fastställde kommissionen i sina provisoriskaavgöranden den normala avskrivningstiden för kapitalvaror iindustrin för tråd av rostfritt stål på grundval av den genomsnitt-liga period, dvs. 12 år, som användes av de samarbetsvilligaindiska exporterande tillverkarna. Detta skedde i enlighet med
artikel 7.3 i grundförordningen, i vilken det anges att om
subventionen kan knytas till förvärv av anläggningstillgångarskall den utjämningsbara subventionens storlek beräknas genomatt subventionen fördelas över en period som motsvarar ennormal avskrivningstid för sådana tillgångar i den ifrågavarandeindustrin. Mot bakgrund av denna bestämmelse bör företagets
specifika avskrivningstid inte användas. Begäran avvisas således.
3.Befrielse från inkomstskatt
32.Ett företag, Bhansali Ferromet Ltd, lämnade inte någon kopia av
sin inkomstskattedeklaration inom den tidsfrist som kommis-sionen bestämt, och ansågs följaktligen vara ickesamarbetsvilligt
i frågaom systemet med befrielse från inkomstska tt. Efter
utlämnandet av uppgifter lämnade detta företag en inkomstskat-tedeklaration som visade att inga förmåner beviljats inom ramenför detta system. Subventionsmarginalen för Bhansali BrightBars Pvt. Ltd ändras därför till 18,5 %.
4.Närstående företag
33.Isibars Ltd och Isinox Ltd ansåg att kommissionen inte borde ha
behandlat dem som närstående företag eftersom de är separatajuridiskapersoner. Om kommissionen skulle beha ndladem somnärstående företag borde den använda en annan metod för attberäkna den enhetliga subventionsmarginalen.
34.Vid kontrollbesöket fastställdes att Isibars och Isinox är varandranärstående eftersom de har samma aktieägare och företagsled-ning. I antidumpnings- och antisubventionsundersökningar harkommissionen alltid behandlat två närstående företag som en
enda ekonomisk enhet för att undvika kringgående av åtgärder.
Begäran kan således inte godtas. När det gäller beräkningen avsubventionsmarginalen använde kommissionen metoden medvägda genomsnitt, som ansågs vara den rimligaste grunden förfastställande av denna marginal.
5.De utjämningsbara subventionernas storlek
35.Med hänsyn till de ovan beskrivna slutgiltiga avgörandena avse-
ende de olikasystemen uppgår de utjämningsba rasubventionerna för var och en av de undersökta exporterande till-verkarna till följande:
PassbookTullkreditsys-
temetFörmånstullar
i exportfrä-
mjande syfte
vid import av
kapitalvarorBefrielse från
inkomstskattTotalt
Bhansali Bright
Bars4,1 % 14,4 % 0,0 % 0,0 % 18,5 %
Devidayal 0,0 % 18,4 % 0,0 % 0,0 % 18,4 %1999R1599 — SV — 01.02.2002 — 001.001 — 7
▼B
PassbookTullkreditsys-
temetFörmånstullar
i exportfrä-
mjande syfte
vid import av
kapitalvarorBefrielse från
inkomstskattTotalt
Indore Wire 7,7 % 10,7 % 0,9 % 0,0 % 19,3 %
Isibars/Isinox 4,2 % 7,8 % 1,2 % 0,0 % 13,2 %Kei Industries 0,0 % 0,0 % 0,0 % 0,0 % 0,0 %Macro Bars 9,6 % 12,6 % 0,0 % 3,2 % 25,4 %
Mukand Ltd 7,5 % 5,7 % 0,0 % 0,0 % 13,2 %
Raajratna 23,3 % 13,7 % 0,0 % 5,9 % 42,9 %Triveni Shinton 0,0 % 0,0 % 0,0 % 0,0 % 0,0 %Venus Wire 19,8 % 14,3 % 0,0 % 1,3 % 35,4 %
36.
Det slutgiltigt fastställda subventionsbeloppet för de indiska
företag som inte var samarbetsvilliga i undersökningen, uttryckt
i procent av nettopriset fritt gemenskapens gräns, är 48,8 %,
vilket utgör summan av det högsta förmånsbelopp som beviljatsen samarbetsvillig exportör enligt vart och ett av systemen.
II. SYDKOREA
1.Låneprogram
a)Beräkning av referensräntan
37.Sydkoreas myndigheter begärde att kommissionen vid beräk-
ningen av subventionsbeloppet i fråga om lån skulle beräknakostnaden för myndigheterna snarare än förmånen för mott-agaren, och hänvisade till artiklarna 19.4 och 6.1 a samt ledenk och 1 i bilaga I till WTO-avtalet om subventioner ochutjämningsåtgärder (subventionsavtalet).
38.De bestämmelser som Sydkoreas myndigheter hänvisar till ansesinte vara tillämpliga på de låneprogram som undersökts. I artikel19.4 i subventionsavtalet föreskrivs att utjämningstullar inte fårtas ut till ett belopp som överstiger den konstaterade subven-
tionsmarginalen beräknad på grundval av den förmån som
beviljas. Denna bestämmelse efterlevdes i och med att kommis-sionen följde de uttryckligabestämmelsernaom beräkning a vsubventionsbeloppet i fråga om lån, dvs. artiklarna 5 och 6 förstastycket b i grundförordningen, i vilkaa rtikel 14 förstastycket b isubventionsavtalet återges. I dessa bestämmelser anges klart att
subventionen skall beräknas som den förmån som beviljas,
vilken utgörs av skillnaden mellan det belopp som det lånemot-tagande företaget betalar och det belopp företaget skulle habehövt betala för ett likvärdigt kommersiellt lån. Artikel 19.4 isubventionsavtalet medför inte någon skyldighet att beräknasubventionsbeloppet på grundval av kostnaden för myndighe-
terna. Artikel 6.1 a i subventionsavtalet rör ett antagande om
allvarlig skada under vissa omständigheter, som inte är tillämp-ligt på förfaranden avseende utjämningstull. I led k i bilaga I tillsubventionsavtalet, som återges i bilaga I till grundförordningen,föreskrivs särskildaregler om exportkrediter vilkautgör
undantag till de generella bestämmelserna om beräkning av
subventionsbeloppet i frågaom lån. I led 1 i bila gaI till subven-tionsavtalet föreskrivs inte i sig att metoden med att beräknakostnaden för myndigheterna skall användas före de uttryckligabestämmelserna i artiklarna 5 och 6 första stycket b i grund-förordningen, i syrinerhet eftersom detta led redan fanns med i1999R1599 — SV — 01.02.2002 — 001.001 — 8
▼B
den illustrativa förteckning över exportsubventioner som antogs
under GATT-förhandlingarna inom ramen för Tokyorundan, viden tidpunkt då metoden med att beräkna förmånen för mott-
agaren ännu inte hade införlivats i WTO-reglerna.
39.Sydkoreas myndigheter hävdade vidare att en jämförelse mellan
räntor som betalas inom ramen för offentliga låneprogram ochräntor för kommersiella lån felaktigt förutsätter att räntan skullevara densamma på alla lån som beviljas i ett land.
40.Kommissionen antar inte att alla lån är likvärdiga men har idetta fall som referensvärde använt lån som ansetts likvärdigamed hänsyn till återbetalningstid, kapitalbelopp och syfte medlånet, vilket föreskrivs i artikel 6 första stycket b i grundförord-ningen.
41.Sydkoreas myndigheter begärde slutligen att den relevanta refe-rensräntan skulle vara den som utgår för ett likvärdigt lån sombeviljats vid samma tidpunkt som lånet i fråga snarare än ränte-satserna under undersökningspe oden, eftersom räntorna underden perioden på grund av den finansiella krisen var onormalt
höga.
42.I undersökningen konstaterades att räntesatserna för lån som
beviljades på kommersiell grund avspeglade marknadsförhållan-dena genom att variera över tiden. Ränteutvecklingen för dessalån skulle ha varit densamma under undersökningsperioden
oavsett om lånen beviljats samtidigt som det offentliga lånet
eller ej. Kommissionen fann således inte anledning att frångåsin normala praxis i enlighet med grundförordningen ochberäkningsriktlinjerna. Denna begäran avvisas därför.
43.Två sydkoreanska exporterande tillverkare hävdade att kommis-
sionens indelning av lånen i fem kategorier på grundval av
kapitalbelopp var godtycklig och oförenlig med de sydkoreanskabankernas praxis och att således fastställandet av räntesatser pågrundval av kapitalbelopp inte var en adekvat metod för attbestämma referensräntan. En sydkoreansk exporterande tillver-
kare ansåg att eftersom de sydkoreanska bankerna inte betraktar
lånebeloppet som en väsentlig faktor vid fastställandet av ränte-satsen borde kommissionen som enda referensränta användatillverkarens faktiska genomsnittliga ränta för kommersiella lån.Två sydkoreanska exporterande tillverkare begärde att kommis-sionen skulle använda räntesatserna för driftslån som
referensräntaför Exim-exportlån för små och medelstoraföreta g
som exporterar kapitalvaror.
44.I artikel 6 första stycket b i grundförordningen anges klart attreferensvärdet vid beräkningen av subventionens storlek är ettlikvärdigt kommersiellt lån som företaget faktiskt skulle ha
kunnat få på marknaden. Gemenskapen har således i enlighet
med beräkningsriktlinjerna som praxis i detta avseende attjämföra lån med liknande belopp, syfte och återbetalningstid.De sydkoreanska exporterande tillverkarnas driftslån (dvs. kort-fristigalån för driftsända mål) skiljer sig i frågaom syfte (se
skäl 126 i förordningen om provisorisk tull) och löptid från
Exim-exportlånen för små och medelstora företag som exporterarkapitalvaror, och är således inte ett likvärdigt lån. Exportörernasbegäran avvisas således.
45.De två sydkoreanska exporterande tillverkarna gjorde vidare
gällande att kommissionen hade använt de ovanligt höga ränte-
satser som var en följd av den finansiella krisen i landet somreferensvärde för beräkning av subventionen vid lån som ingicksföre krisen.
46.I artikel 6 första stycket b i grundförordningen föreskrivs att
förmånen skall beräknas genom en jämförelse mellan räntesatser
för offentligalån och räntesa tser för likvärdigakommersiellalån.I dettasyfte jämfördes de genomsnittligaräntesa tsernaföroffentligalån med de genomsnittligaräntesa tsernaför likvärdigakommersiellalån under undersökningsperioden. Påståendetavvisas följaktligen.1999R1599 — SV — 01.02.2002 — 001.001 — 9
▼B
b)Lån till företag som tillverkar fisknät
47.Sydkoreas myndigheter anförde att denna låneform varken
innebar en förmån för exportörer av tråd av rostfritt stål eller
var selektiv för industrin för rostfritt stål, eftersom den endast
riktade sig till företag som tillverkade fisknät. Ett företag somtillverkade både fisknät och tråd av rostfritt stål skulle dessutomhantera sina finansiella tillgångar och sin redovisning separat förrespektive verksamhet.
48.I undersökningen fastställdes att de exporterande tillverkarna av
tråd av rostfritt stål mottog ett sådant lån, som är utjämningsbart
eftersom det, vilket erkänns av Sydkoreas myndigheter, selektivtriktar sig till fisknätsindustrin. Det är irrelevant att systemet ifrågainte är selektivt med a vseende på den industri som till-verkar den produkt som är föremål för undersökning så längesom programmet är selektivt i sig och dess förmåner kan
hänföras till tillverkningen av den berörda produkten. Detta är
också fallet, eftersom det subventionerade lånet minskade tillver-karens sammanlagda finansieringskostnader, vilket även gynnadeden berörda produkten. Det tillhandahölls inga bevis för att deberörda exporterande tillverkarnas finansiella tillgångar skulle
förvaltas på ett sådant sätt att företagens totala finansieringskost-
nader inte påverkades av lånet i fråga. Detta påstående avvisassåledes.
c)Lån ur fonden för bildande och främjande av små och
medelstora företag
49.Sydkoreas myndigheter hävdade att de lån av typ C som bevil-
jades enligt Pusan Metropolitan City Support FundEstablishment and Operation Bylaw inte var knutna till exportre-sultat, eftersom åtta huvudkriterier och tolv ytterligare kriterierför rätten att erhålla sådana lån var objektiva och neutrala. Denenda anknytningen till export är att små och i medelstora företag
vars exportförsäljning utgör mer än 20 % av deras totala omsätt-
ning särskilt kan.komma i fråga för lån. Programmets syfteskulle inte vara att främja exporten, och man tog fasta på expor-tandelen endast som ett indirekt tecken på nivån på den tekniskautvecklingsverksamheten.
50.Kommissionen anser att även om ett villkor med anknytning till
exportresultat endast är ett bland flera kriterier, gör det att
programmet är knutet till exportresultat och följaktligen selek-tivt. Detta anges tydligt i artikel 3.4 a i grundförordningen, ivilken det sägs att subventioner som rättsligt eller faktiskt ärknutna till exportresultat, ensamt eller som ett av flera villkor,
anses vara selektiva. Eftersom den beviljande myndigheten som
ett av flera villkor skall beakta att företagets export utgör en vissminimiandel av företagets totala omsättning, uppfylls kravet attsystemet skall vara knutet till exportresultat, eftersom ett företagkanske inte skulle ha fått förmåner om det inte uppnått en vissexportförsäljning. Påståendet från Sydkoreas offentliga myndig-
heter avvisas följaktligen.
d)Lån för teknikutvecklingl/Fonden för främjande av vetenskap
och teknik
51.Sydkoreas myndigheter gjorde gällande att dessa program stöddeforskningsaktiviteter i enlighet med artikel 8.2 a i subventionsav-
talet och därför var icke-angripbara och ickeutjämningsbara.
Teknisk utveckling och främjande av vetenskap och teknikskulle dessutom vara objektiva och neutrala kriterier i denmening som avses i artikel 2.1 b i subventionsavtalet, ochprogrammen är generellt tillgängliga för alla företag som inve-
sterar i projekt för teknisk utveckling och följaktligen inte
selektiva. I fråga om fonden för främjande av vetenskap ochteknik hävdade Sydkoreas offentliga myndigheter också atteftersom ministeriet för vetenskap och teknik tillämpade öppnaoch objektivakriterier kunde det inte skönsmässigt beslutaomvilka projekt som skulle prioriteras, samt att kommissionen inte1999R1599 — SV — 01.02.2002 — 001.001 — 10
▼B
hade styrkt sin slutsats att sådana skönsmässiga befogenheter
hade utövats.
52.Påståendet att dessa båda program skulle vara icke-angripbaraavvisas av samma skäl som anges nedan i skälen 75-77. Detframlades ingen bevisning som motiverade ett ifrågasättande av
det provisoriska avgörandet att lånen för teknikutveckling selek-
tivt riktade sig till vissa företag som investerade i projekt somgodkänts av ministeriet för handel och industri. När det gällerfonden för främjande av vetenskap och teknik lämnades ingauppgifter om vilka kriterier söin tillämpades av ministeriet förvetenskap och teknik. I undersökningen bekräftades det att mini-
steriet för vetenskap och teknik ibland fattade beslut om
prioriterade projekt. Detta anses utgöra tillräcklig bevisning föratt fastställa att fonden för främjande av vetenskap och teknikfaktiskt är selektiv enligt artikel 3.2 c i grundförordningen.Påståendet att de båda systemen inte är selektiva avvisas därför.
e)Exportfinansieringslån
53.En sydkoreansk exporterande tillverkare hävdade att kommis-
sionen hade bortsett från vissa styrkta uppgifter och dessutomräknat fel vid fastställandet av förmånen i samband med Exim-exportlån för små och medelstora företag som exporterar kapital-
varor.
54.Dettapåstående är riktigt. Subventionsbeloppet för företa get i
fråga har således justerats.
55.Sydkoreas myndigheter hävdade att eftersom Exim-exportkredit(före leverans), Eximexportlån för små och medelstora företagsom exporterar kapitalvaror och Exim-kredit för investeringar i
utlandet beviljades till en ränta som översteg den ränta som
Sydkoreas utrikeshandelsbank (nedan kallad Eximbanken) fickbetala för medlen i fråga, var dessa tre typer av lån inteutjämningsbara. Det anfördes också att det av fotnot 5 till artikel3.1 a i subventionsavtalet framgår att de åtgärder som enligt
bilaga I inte anses vara exportsubventioner inte skall vara
förbjudna enligt denna eller någon annan bestämmelse i avtalet.
56.Dessa argument kan endast tillämpas på exportkrediter så som de
definieras i led k i bilaga I till grundförordningen. Som anges i
skälen 129 och 130 i förordningen om provisorisk tull betraktasExim-exportkredit (före leverans), Exim-exportlån för små ochmedelstora företag som exporterar kapitalvaror och Exim-kreditför investeringar i utlandet inte som export-krediter och deomfattas således inte av led k i bilaga I till grundförordningen.
Påståendet avvisas därför.
57.Sydkoreas myndigheter anförde att Exim-krediten för invester-
ingar i utlandet varken är knuten till exportresultat eller till
krav på att inhemska varor används framför importerade i den
mening som avses i artikel 3.1 i subventionsavtalet. De hävdadeäven att denna typ av kredit inte är selektiv eftersom den ärtillgänglig för en rad olika företag och eftersom kriteriet rörandeinvesteringar i utlandet är objektivt och neutralt i den mening
som avses i artikel 2.1 b i subventionsavtalet.
58.Kommissionen drog slutsatsen att Exim-krediter för investeringar
i utlandet är tillgängliga endast för företag som investerar i
utlandet och således är selektiva enligt artikel 3.2 b i grund-
förordningen emedan de inte baseras på neutrala kriterier, vilketförklaras nedan i skälen 80-84. Det är riktigt att krediten varkenär knuten till exportresultat eller till krav på att inhemska varoranvänds framför importerade i den mening som avses i artikel3.1 i subventionsavtalet.
2.Restitutionssystemet med återbetalning av ett schablonbe-
lopp
59.Sydkoreas myndigheter hävdade att restitutionssystemet med
återbetalning av ett schablonbelopp är ett restitutionssystem1999R1599 — SV — 01.02.2002 — 001.001 — 11
▼B
enligt bilagorna I i, II och III till subventionsavtalet, samt att
restitutionen av importavgifter inte överstiger de avgifter somtas ut på importerade insatsvaror som förbrukas vid tillverk-
ningen av den exporterade produkten, med hänsyn till normalt
bortfall.
60.Kommissionen anser att eftersom det inte finns någon skyldighetatt importera insatsvaror för tillverkning av den exporteradeprodukten, utgör restitutionssystemet med återbetalning av ettschablonbelopp varken ett tullrestitutionssystem eller ett restitu-
tionssystem som tillåter substitution enligt bilagorna I i, II och
III till subventionsavtalet. Sydkoreas restitutionssystem medåterbetalning av ett schablonbelopp omfattas i själva verket avden allmänna definitionen av en subvention enligt artikel 2 igrundförordningen, i vilken artikel 1 i subventionsavtaletövertas. Systemet utgör en subvention i det att Sydkoreas offent-
liga myndigheter ger ett finansiellt bidrag baserat på
exportvärdet fob och mottagaren därmed beviljas en direktförmån. Det är en subvention som är rättsligt knuten till expor-tresultat och den anses därför vara selektiv enligt artikel 3.4 a igrundförordningen. Frågan huruvida importtullar återbetalas med
ett för stort belopp enligt artikel 2 första stycket punkt 1 a ii i
grundförordningen uppstår följaktligen ej, eftersom den bara ärrelevant när det rör sig om restitutionssystem eller restitutions-system som tillåter substitution enligt bilagorna I-III tillgrundförordningen. Påståendet avvisas således.
61.Sydkoreas myndigheter anförde att, om det inte finns någotsystem eller förfarande för att fastställa om återbetalningen är
för stor, skall enligt avdelning II (II) punkt 2 i bilaga II (II) till
subventionsavtalet de undersökande myndigheterna, om de anserdet nödvändigt, genomföra en ytterligare granskning i enlighetmed punkt 1 i den avdelningen. Eftersom kommissionen intehade undersökt om det förekom en alltför stor restitution avimportavgifter för insatsvaror som förbrukats i tillverkningen av
den exporterade produkten, fanns det ingen grund för slutsatsen
att landets restitutionssysterIf med återbetalning av ett schablon-belopp utgjorde en selektiv subvention enligt artikel 3.4 a igrundförordningen.
62.Detta argument anses vara irrelevant, eftersom bestämmelserna ipunkt 2 i bilaga II (II) till subventionsavtalet avser tullrestitu-tionssystem, vilket programmet i fråga enligt ovanstående inte
utgör. Även om det skulle utgöraett tullrestitutionssystem
åligger det enligt punkt 5 i bilaga II (II) och enligt punkt 3 ibilaga III (II) till grundförordningen myndigheterna i export-landet att utföra en sådan undersökning på grundval av faktiskatransaktioner. Sydkoreas offentliga myndigheter genomförde
ingen sådan undersökning, varför kommissionen inte undersökte
huruvida det förekom en alltför stor återbetalning av importav-gifter för insatsvaror som förbrukats i tillverkningen av denexporterade produkten.
63.En sydkoreansk exporterande tillverkare anförde att kommission-ens argument att det inte finns något system eller förfarande föratt fastställa vilka insatsvaror som förbrukas i tillverkningen av
den exporterade produkten och i vilka volymer de förbrukas
inte var giltigt, av det skälet att tull endast får återbetalas förinsatsvaror som faktiskt förbrukas i tillverkningen av de exporte-rade varorna och om importtullen faktiskt betalats.
64.Inom ramen för restitutionssystemet med återbetalning av ettschablonbelopp beräknas de mottagna bidragen inte i förhållandetill de insatsvaror som faktiskt förbrukats i tillverkningsprocessen
eller den importtull som faktiskt betalats, utan som en klump-
summa på grundval av den sammanlagda exporten. Dettapåstående avvisas därför.
65.En sydkoreansk exporterande tillverkare hävdade vidare attföretaget inte mottog några förmåner av detta system eftersomdet betalade importtull för råmaterial som användes i tillverk-ningen av den berörda produkten, exporterade den berörda1999R1599 — SV — 01.02.2002 — 001.001 — 12
▼B
produkten och fick en tullrestitution som var mindre än det
belopp företaget hade fått om det hade använt det individuellatullrestitutionssystemet. Sydkoreas offentliga myndigheter
anförde också att den exporterande tillverkare som använde resti-
tutionssystemet med återbetalning av ett schablonbelopp hadelämnat bevis till kommissionen för att restitutionen av impörtav-gifter till företaget avsevärt understeg de avgifter som tagits utför importerade insatsvaror som förbrukats i tillverkningen av
den exporterade produkten under undersökningsperioden.
66.Av de skäl som anges ovan anses de betalningar som görs inom
ramen för restitutionssystemet med återbetalning av ett schablon-belopp utgöra bidrag som baseras på exportresultat och såledesvara selektiva och utjämningsbara enligt artikel 3.4 a i grund-förordningen. Det är också ovidkommande huruvida
användningen av det andra tullrestitutionssystemet skulle ha varit
mera fördelaktigt för den exporterande tillverkaren, eftersomföretaget valde att motta förmåner enligt ett system som utgören utjämningsbar subvention. Dessa påståenden avvisas följakt-ligen.
3.Skatteregler
a)Frågan huruvida begränsningen till tillverkningsindustrin
innebär att en subvention är selektiv
67.I förordningen om provisorisk tull ansåg kommissionen att vissaartiklar i Tax Exemption and Reduction Control Law (lagen omundantag från skatt och om skattereduktion) var utjämningsbaraeftersom de var selektiva enligt artikel 3.2 a i grundförordningeni det att de var begränsade till att endast omfatta vissa företag,däribland företagen inom tillverkningsindustrin. Det rörde sig
om följande artiklar:
— Artikel 7 (särskild skattereduktion och skattebefrielse för små
och medelstoraföreta g inom tillverkningsindustrin, m.m.).
— Artikel 8 (avsättning till reserv för teknisk utveckling).
— Artikel 9 (skattereduktion för utgifter för teknisk utveckling
och kompetensutveckling).
— Artikel 25 (skattereduktion för investeringar i produktivitets-
höjande åtgärder).
— Artikel 27 (tillfällig skattereduktion för investeringar).
68.Sydkoreas myndigheter gjorde gällande att eftersom dessa
artiklar i praktiken är tillgängliga för en mycket stor mängd olikabranscher och företag är de inte selektiva enligt artikel 2.1 a, b
och c i subventionsavtalet och således inte utjämningstara (dessa
bestämmelser i subventionsavtalet återges i artikel 3.2 a, b och ci grundförordningen). I synnerhet anfördes att begreppet ”till-verkningsindustri” är mycket brett definierat och i praktikeninbegriper tiotusentals delbranscher.
69.Den grundläggande principen i begreppet selektivitet är att en
subvention som snedvrider allokeringen av resurser i en ekonomi
genom att gynna vissa företag framför andra bör omfattas avutjämningsåtgärder om den vållar skada. När rätten till subven-tioner begränsas på grundval av icke-neutrala kriterier förutsättsen sådan snedvridning i resursallokeringen äga rum. Dennaprincip utgör grunden för artikel 2.1 a i subventionsavtalet och
artikel 3.2 a i grundförordningen, i vilka det föreskrivs att en
subvention skall anses vara selektiv om den myndighet sombeviljar subventionen, eller den lagstiftning som reglerar dennamyndighet, uttryckligen begränsar subventionen till att avse vissaföretag. Även om begreppet ”tillverkningsindustri” kan vara
mycket brett definierat är det i detta fall ett faktum att
bestämmelserna i ovannämnda artiklar i Tax Exemption andReduction Control Law är avsedda att begränsa förmånerna tillvissa företag genom att rätten till subventioner baseras på andraicke-neutrala kriterier, t.ex. investeringar i vissa högteknologi-produkter eller i utlandet.1999R1599 — SV — 01.02.2002 — 001.001 — 13
▼B
70.Sydkoreas myndigheter hävdade att sådana kriterier är neutrala
emedan alla företag har lika möjligheter att utnyttja dessa
subventioner. Exempelvis är subventioner till företag som inve-sterar i utlandet inte selektiva eftersom alla företag kaninvestera i utlandet. Enligt detta resonemang skulle emellertiden subvention som begränsas till att endast avse textilföretaginte vara selektiv, eftersom alla företag ”kan” diversifiera sin
verksamhet till textilbranschen. Om begreppet selektivitet enligt
subventionsavtalet skall ha någon mening måste det innefattasituationer där myndigheterna låter subventionerna omfattas avvillkor som de i förväg vet avsevärt kommer att begränsa detantal företag som kan ansöka om subventionen; sådana subven-
tioner är avsedda att gynna vissa företag framför andra. Av detta
skäl är den typ av kriterier som tillämpas av Sydkoreas offent-liga myndigheter när det gäller att utse förmånstagare inte”neutrala”, och som förklaras ovan tillämpas de inte generellt såsom föreskrivs i artikel 3.2 b grundförordningen. Därför konsta-terades att subventionerna enligt dessa artiklar i Tax Exemption
and Reduction Control Law är selektiva; nedan följer utförligare
resonemang för respektive system.
b)Otillbörligt förfarande
71.Sydkoreas myndigheter hävdade att eftersom den klagande i
detta förfarande inte gjorde några påståenden när det gällde skat-
tereglerna i vissa artiklar i Tax Exemption and Reduction
Control Law borde dessa artiklar inte inbegripas i de faststäl-landen som görs i detta förfarande. Följande artiklar avses:
— Artikel 5 (särskild skattereduktion för små och medelstora
företag).
— Artikel 7 (särskild skattereduktion och skattebefrielse för små
och medelstoraföreta g inom tillverkningsindustrin, m.m.).
— Artikel 27 (tillfällig skattereduktion för investeringar).
72.Sydkoreas myndigheter anförde särskilt följande skäl:
i) I artikel 11 i subventionsavtalet (artikel 10 i grundförord-
ningen) anges vilken information som skall finnas med iframställningen, däribland bevis angående förekomsten,omfattningen och arten av subvention.
ii) I artikel 12.1 i subventionsavtalet (artikel 11 i grundförord-
ningen) föreskrivs att alla berörda medlemmar och parter ien undersökning avsyende utjämningstull skall informerasom de uppgifter myndigheternakräver.
iii) I punkt 7 i bilaga VI till subventionsavtalet (artikel 26.3 i
grundförordningen) föreskrivs att det skall vara normalpraxis att innan (kontroll)besöket äger rum informeraberörda företag om vilka slags uppgifter som skall kontrol-leras och om vilken ytterligare information som kanbehövas.
73.Sydkoreas myndigheter hävdade att dessa bestämmelser isubventionsavtalet ignorerades genom att program som intenämns i framställningen togs med i fastställandet, och att Sydko-reas offentliga myndigheter och vissa samarbetsvilligaexporterande tillverkare inte fick möjlighet att försvara sig påett skäligt sätt.
74.Som svar på detta kan sägas att de klagande vid ingivande av en
framställning inte kan förväntas ha kunskap om alla detaljer i
tredje länders subventionsprogram. I detta fall gjorde denklagande ett stort antal påståenden om skattesubventioner enligtTax Exemption and Reduction Control Law. I undersökningenframkom uppgifter om andra skattesubventioner enligt vissa
bestämmelser i den lagen, vilka inte särskilt hade nämnts i
framställningen men hade verkningar som i hög grad liknade deangivna programmens verkningar. Mot bakgrund av dessasubventioners art, i synnerhet det faktum att de beviljas inomden allmänna ram som fastställs av Tax Exemption and Reduc-tion Control Law (beträffande vilken den klagande hade gjort1999R1599 — SV — 01.02.2002 — 001.001 — 14
▼B
många påståenden om subventioner), dras slutsatsen att kommis-
sionen har rätt att undersöka dessa subventioner och vid behovrekommenderautjämningsåtgärder.
c)Artikel 8 (Avsättning till reserv för teknisk utveckling)
75.Utöver sitt påstående om att bestämmelserna i artikel 8 inte är
selektiva gjorde Sydkoreas myndigheter gällande att stödet enligtartikeln utgör ett icke-angripbart stöd till forskning och utveck-ling (FoU) i den mening som avses i artikel 8.2 a i
subventionsavtalet (denna punkt i subventionsavtalet återges i
artikel 4.2 i grundförordningen).
76.Det kan konstateras att det när det gäller FoU-stöd som uppfyllerkraven i artikel 8.2 a i subventionsavtalet och som anmälts tillWTO i enlighet med artikel 8.3 i avtalet inte ens är möjligt attinleda en undersökning. Beträffande artikel 8 i Tax Exemptionand Reduction Control Law har det konstaterats att Sydkorea
inte har anmält bestämmelsen till WTO i enlighet med artikel
8.3 i subventionsavtalet. Kommissionen hade alltså rätt att inledaen undersökning rörande denna bestämmelse i lagen. Vad gällerde sydkoreanska offentliga myndigheternas påstående attbestämmelsen är icke-angripbar och därmed inte kan göras till
föremål för utjämningsåtgärder kan anföras att myndigheterna
är skyldiga att visa att den är icke-angripbar. Myndigheternagavs i början av undersökningen möjlighet att visa detta, menhar inte gjort det. Därför kan utjämningsåtgärder införasbeträffande förmåner som uppkommer genom denna artikel.
77.Vad beträffar påståendet att systemet inte är selektivt kankonstateras att det inte är neutralt, eftersom det görs en
åtskillnad mellan normala och teknikintensiva företag. För de
senare gäller högre förmånssatser. I och med att man införtdenna åtskillnad är kriterierna inte neutrala, och många företagför vilkasåda n teknisk utveckling inte är nödvändig kommerdärför att uteslutas. Av dessa skäl och på de grunder som angesi skälen 67-70 anses artikel 8 vara selektiv och den subvention
som innefattas därför utjämningsbar.
d)Artikel 9 (Skattereduktion för utgifter för teknisk utveckling
och kompetensutveckling)
78.Utöver sitt allmänna påstående att bestämmelserna i artikel 9inte är selektiva gjorde Sydkoreas myndigheter gällande att krite-
riet beträffande teknisk utveckling och kompetensutveckling är
ett objektivt och neutralt kriterium i den mening som avses iartikel 2.1 b i subventionsavtalet. Kriteriet kan emellertid inteanses vara neutralt enligt den artikeln i subventionsavtalet ochinte heller enligt artikel 3.2 b i grundförordningen. Enligt densenare artikeln skall objektiva kriterier eller villkor vara neutrala
och dessutom ekonomiska till sin karaktär samt tillämpas gene-
rellt. Bestämmelserna i artikeln Tax Exemption and ReductionControl Law anses inte vara generella till sin karaktär, eftersomdet är uppenbart att företag inom vissa industrisektorer är merteknikorienterade än företag inom andra sektorer och därför mer
sannolikt kommer att utnyttja bestämmelserna. Sydkoreas offent-
liga myndigheter har genom att införa denna bestämmelse ilagen skapat en oberättigad förmån för företagen inom vissaindustrisektorer.
79.Eftersom systemet är begränsat till vissa företag (se skälen 67-70) anses det vara selektivt och den subvention som innefattasdärmed utjämningsbar. Systemet är selektivt också enligt artikel
3.2 b i grundförordningen och den subvention som innefattas
därför utjämningsbar även på denna grund.
e)Artikel 23(Avsättning till reserv förförluster påinvesteringar
i utlandet)
80.Sydkoreas myndigheter har påpekat att artikel 23 upphörde attgälla den 1 januari 1998. De har också gjort gällande att1999R1599 — SV — 01.02.2002 — 001.001 — 15
▼B
bestämmelserna kunde utnyttjas av många olika slags företag
och att kriteriet beträffande utlandsinvesteringar var ett objektivtoch neutralt kriterium i den mening som avses i artikel 2.1 b i
subventionsavtalet.
81.Bestämmelserna i artikeln innebar att företagen kunde få anståndmed betalningen av skatt under två år, varefter medlen måste
återföras till beskattning i lika stora delar under tre år. Deföretag som utnyttjade denna skattebestämmelse och beviljadesanstånd med skatten under det sista år som artikeln var i kraft(beskattningsåret 1997) fortsatte alltså att få förmåner under
undersökningsperioden (1 april 1997-31 mars 1998) och kommer
att få förmåner också under ett antal år därefter.
82.När det gäller de sydkoreanska offentliga myndigheternaspåstående att artikeln kunde åberopas av många olika slagsföretag kan noteras att kommissionen i sina provisoriskaavgöranden konstaterade att artikeln endast var tillämplig påsydkoreanska företag som investerar i utlandet. Några nyauppgifter som bekräftar att så inte var fallet har inte lämnats. I
likhet med vad som konstaterats i det föregående med anledning
av myndigheternas påstående om att begränsningen till tillverk-ningsindustrin inte är selektiv (se skälen 67-70), är det ettfaktum att förmånerna enligt artikel 23 i Tax Exemption andReduction Control Law genom artikelns utformning begränsas
till vissa företag. Bestämmelsen är därför selektiv enligt artikel
3.2 a i grundförordningen och den subvention som innefattasdärmed utjämningsbar.
83.Sydkoreas myndigheter påstod också att kriteriet beträffandeinvesteringar i utlandet är ett objektivt och neutralt kriterium iden mening som avses i artikel 2.1 b i subventionsavtalet. Krite-riet anses emellertid inte neutralt i enlighet med den artikeln,inte heller i enlighet med artikel 3.2 b i grundförordningen.
Enligt den senare artikeln skall objektiva kriterier eller villkor
vara neutrala och dessutom ekonomiska till sin karaktär samttillämpas generellt. Bestämmelserna i artikel 23 i Tax Exemptionand Reduction Control Law anses emellertid inte vara objektiva,eftersom det i förväg är känt att företag som inte investerar i
utlandet inte kan komma i fråga för förmånen. Detta kriterium
är därför inte neutralt och inte heller generellt när det gällertillämpningen. Sydkoreas offentliga myndigheter har genom attinföra denna bestämmelse i lagen gett ett begränsat antal företagmed intressen i utlandet en förmån.
84.Denna bestämmelse i Tax Exemption and Reduction ControlLaw anses därför vara selektiv enligt artikel 3.2 b i grundförord-ningen och den subvention som innefattas därmed
utjämningsbar.
f)Artikel 25 (Skattereduktion för investeringar i produktivitets-
höjande åtgärder)
85.Utöver sitt påstående om att bestämmelserna i artikel 25 inte ärselektiva påpekade Sydkoreas myndigheter att bestämmelsen omförmånsbehandling av utrustning av inhemsk tillverkning iförhållande till importerad utrustning hade upphört att gälla islutet av 1996, alltså innan undersökningsperioden inleddes.
Kommissionen noterade i själva verket i sina provisoriska
avgöranden att bestämmelsen om olika satser för importeradutrustning (skattereduktion med 3 %) och för utrustning avinhemsk tillverkning (skattereduktion med 10 %) hade upphörtatt gälla i slutet av 1996. Eftersom företagen emellertid kunde
välja att för investeringar som påbörjades före utgången av
1996 men som fortsatte efter detta datum omfattas av de satsersom gällde före den tidpunkten, fortsatte förmåner att uppkommaunder undersökningsperioden.
86.Beträffande de olika satser som gällde fram till utgången av1996 för importerad utrustning respektive utrustning av inhemsktillverkning har det redan konstaterats att systemet är selektivtenligt artikel 3.4 b i grundförordningen. Vad beträffar det1999R1599 — SV — 01.02.2002 — 001.001 — 16
▼B
allmänna påståendet om icke-selektivitet anses systemet,
eftersom det är begränsat till vissa företag (se skälen 67-70),vara selektivt och den subvention som innefattas därmed
utjämningsbar. Det är i förväg känt att vissa företag, enbart på
grund av det slags verksamhet de utövar, med större sannolikhetän andra kommer att kunna utnyttja skatteförmånerna förproduktivitetshöjande investeringar. Förmånerna enligt dettasystem kommer därför ofrånkomligen att vara mera relevanta
för vissa sektorer än för andra.
g)Artikel 27 (Tillfällig skattereduktion för investeringar)
87.Utöver sitt påstående om att bestämmelserna i artikel 27 inte är
selektiva påpekade Sydkoreas myndigheter att bestämmelsen omförmånsbehandling av utrustning av inhemsk tillverkning iförhållande till importerad utrustning hade upphört att gälla vid
utgången av 1996. Kommissionen ansåg i sina provisoriska
avgöranden att de förmåner som uppkommit enligt denna artikelborde utjämnas, eftersom företagen hade möjlighet att för inve-steringar som påbörjades före utgången av 1996 välja attomfattas av den ordning med olika satser som fram till dess
gällde för importerade maskiner (skattereduktion med 3 %)
respektive inhemskt tillverkade maskiner (skattereduktion med10 %). Förmåner fortsatte alltså att uppkomma under under-sökningsperioden.
88.Eftersom systemet är begränsat till vissa företag (se skälen 67-70) anses det vara selektivt och den subvention som innefattasdärmed utjämningsbar. När det gäller de olika satser som gällde
fram till utgången av 1996 är systemet selektivt enligt artikel 3.4
b i grundförordningen. Vad beträffar det allmänna påståendet omicke-selektivitet kan, liksom beträffande artikel 25, konstaterasatt systemet endast står öppet för företag som investerar iproduktivitetsförbättrande utrustning. Med tanke på detta villkorskaraktär kommer vissa företag ofrånkomligen att med större
sannolikhet än andra komma i åtnjutande av fördelarna.
4.Storleken på de utjämningsbara subventionerna
89.Med beaktande av de slutgiltiga avgörandena enligt ovan rörande
de olikastödsystemen uppgår de utjämningsta rasubventionernaför var och en av de exporterande tillverkare som omfattas avundersökningen till följande:
Lån
(export)Lån
(övrigt)Skatteregler
(export)Skatteregler
(övrigt)Tullrestitu-
tionTotal
subve-
ntion
KoreaWelding 0,47 0,06 0,34 0,08 0 0,95
Shine Metal
Products1,63 0 0 0 1,09 2,72
Dae Sung Rope
Mfg. Co., Ltd0,09 0,15 0,06 0,55 0 0,85
KoreaSa ngsa
Co. Ltd/Myung
Jin Co., Ltd0,17 0 0,15 0,25 0 0,57
Kowel Special
Steel Wire Co.0,88 0 0 0,03 0 0,91
SeAH Metal
Products Co.,
Ltd2,31 0,18 0,02 0 0 2,51
90.Den vägda genomsnittliga landsomfattande subventionsmargi-
nalen för alla de exporterande tillverkarna, vilka tillsammanssvarar för hela exporten till gemenskapen med ursprung i1999R1599 — SV — 01.02.2002 — 001.001 — 17
▼B
Sydkorea, uttryckt i procent av priset cif gemenskapens gräns, är
minimal, dvs. den understiger 1 %. Subventionsmarginalen förSydkorea är under dessa omständigheter att anse som försumbar
i enlighet med artikel 14.3 i grundförordningen.
E)SKADA
1.Inledande anmärkningar
91.På grundval av ovanstående avgöranden beträffande Sydkorea,
som alltså innebär att den landsomfattande subventionsmargi-nalen för landet ligger under tröskelvärdet, är importen av tjock
tråd av rostfritt stål inte längre att anse som subventionerad
import. Vid bedömningen av skada i det följande kommerdärför, i motsats till vad som gällde vid avgörandena i förord-ningen om provisorisk tull, endast import med ursprung i Indienatt beaktas.
2.Gemenskapsindustrin
92.Eftersom de berörda parterna inte lagt fram någon ny bevisning
eller ytterligare styrkta argument, bekräftas de omständigheter
och avgöranden som anges i skälen 207 och 208 i förordningen
om provisorisk tull, dvs. att de klagande tillverkarna i gemenska-pen, vilka svarar för mer än 65 % av den totala produktionen igemenskapen av tjock tråd av rostfritt stål, utgör gemenskapsin-dustrin i enlighet med artikel 9.1 i grundförordningen.
3.Konkurrensaspekter
93.I de synpunkter som de indiska exporterande tillverkarna fram-
förde efter utlämnandet av uppgifter hävdade de på nytt att de
uppgifter som lämnats av gemenskapsindustrin inom ramen för
förfarandet var överdrivna till följd av den enhetliga tillämp-ningen av systemet med legeringspåslag och att det därför intevar möjligt att göra någon korrekt skadeanalys inom ramen förantisubventionsförfarandet. Eftersom inga nya argumentframförts av de berörda parterna och det har fattats ett slutgiltigt
beslut om att avvisa klagomålet i ärende nr IV/E-1/36.930
rörande stänger av kallbearbetat rostfritt stål bekräftas avgöran-denai skälen 209-216 i förordningen om provisorisk tull.
4.Förbrukning i gemenskapen
94.Efter utlämnandet av uppgifter gjorde några berörda parter
gällande att den metod som hade tillämpats för att fastställaförbrukningen i gemenskapen var olämplig. Särskilt gällde dettade icke-samarbetsvilliga gemenskapstillverkarnas försäljning
samt importen från tredje land.
95.Det bör erinras om att detaljerade och kontrollerade data endast
finns att tillgå beträffande gemenskapsindustrin och de samar-betsvilliga exporterande tillverkarna i det berörda landet. Ienlighet med den praxis som normalt tillämpas av gemenskapens
institutioner användes därför de uppgifter som kommissionen
hade tillgång till, särskilt oberoende statistiska källor. Ingen avde berörda parterna har lämnat några uppgifter som visar attgemenskapsinstitutionernas tillvägagångssätt inte var rimligt ochatt det inte var berättigat med hänsyn till omständigheterna i dethär fallet.
96.Avgörandena i skälen 217 och 218 i förordningen om proviso-risk tull bekräftas därför.
5.Den subventionerade importens volym och marknadsandel
97.Importen med ursprung i Indien ökade från 952 ton 1994 till
4 513 ton 1995, 6 951 ton 1996, 8 719 ton 1997 och 9 166 tonunder undersökningsperioden. Den har alltså ökat väsentligt ochi stadig takt under den relevanta perioden, eller med omkring850 %.1999R1599 — SV — 01.02.2002 — 001.001 — 18
▼B
98.Marknadsandelen för den subventionerade importen med
ursprung i Indien ökade stadigt från 1,4 % 1994 till 5,6 %
1995, 9,9 % 1996 och 11,1 % 1997 för att därefter ligga kvarpå nivån 11,1 % under undersökningsperioden.
6.Priser för den subventionerade importen
a)Prisutveckling
99.Det genomsnittligaimportpriset, i ecu per kg, på den subventio-
nerade importen med ursprung i Indien ökade mellan 1994 och1995 (från 1,88 ecu till 2,44 ecu), men minskade sedan oavbrutetfrån och med 1995 (till 2,32 ecu 1996, 2,10 ecu 1997 och
2,05 ecu under undersökningsperioden).
b)Prisunderskridande
100.Några berörda parter framförde invändningar mot den metod
som kommissionen hade använt i det preliminära skedet för attberäkna marginalerna för prisunderskridande. De gjorde gällandeatt marginalerna hade blivit för högt beräknade därför att eventu-
ella negativa belopp med vilka den exporterande tillverkarens
priser underskred gemenskapsindustrins priser inte hadeavräknats mot eventuella positiva belopp.
101.Den metod som kommissionen, enligt beskrivningen i skälen 226
och 227 i förordningen om provisorisk tull, hade använt för att
beräkna prisunderskridandemarginalerna innebar att de vägdagenomsnittligaförsäljningsprisernanetto på den subventionera deimporten jämfördes, modell för modell, med gemenskapsindust-rins genomsnittligaförsäljningspris netto pågemenskapsmarknaden för samma modell. Denna metod gjorde
det alltså möjligt att, transaktion för transaktion, ta hänsyn till
det belopp med vilket den exporterande tillverkarens pris på enviss modell översteg gemenskapsindustrins pris.
102.Slutsatserna beträffande den allmänna metod som tillämpats och
som beskrivs i skälen 226 och 227 i förordningen om provisorisk
tull bekräftas därför.
103.Eftersom inga ytterligare synpunkter framförts bekräftas de fak-tiska marginaler för prisunderskridandet för import med ursprung
i Indien som anges i skäl 228 i förordningen om provisorisk tull.
7.Gemenskapsindustrins situation
104.Eftersom de berörda parterna inte har framfört några synpunkter
på de provisoriska avgörandena när det gäller ekonomiska indi-katorer avseende gemenskapsindustrins situation, bekräftasavgörandena i skälen 229-238 i förordningen om provisorisk tull.
105.Några berörda parter hävdade att de ekonomiska indikatorernaavseende gemenskapsindustrin inte ledde till slutsatsen att denhade vållats väsentlig skada. Gemenskapsindustrins situationhade i själva verket, menade de, förblivit relativt stabil under
den undersöktaperioden och till och med visa t tecken på
förbättring om man ser till produktion, försäljningsvolym ochinvesteringar. Den nedåtgående tendensen för lönsamhetenkunde enligt deras mening förklaras av gemenskapsindustrinsbeslut att koncentrera sig på produkter med högre tillverknings-kostnader.
106.Som anges i skälen 237 och 238 i förordningen om provisorisktull grundades slutsatsen att gemenskapsindustrin vållatsväsentlig skada på det faktum att den, ställd inför subventioneradimport, inte kunde följa den positiva utvecklingen på marknaden,
aldrig återhämtade sin marknadsposition och endast kunde
upprätthålla sin försäljningsvolym på en stabil nivå på bekostnadav lönsamheten, vilken på grund av sjunkande försäljningspriserkraftigt försämrades. Gemenskapsindustrins försäljningsvolymökade i själva verket med endast 5 % mellan 1994 och under-sökningsperioden, medan tillväxten på gemenskapsmarknaden1999R1599 — SV — 01.02.2002 — 001.001 — 19
▼B
var 20 % under samma period. Den måttliga produktions- och
investeringsökning som ägde rum berodde dessutom enbart påatt gemenskapsindustrin försökte behålla marknadsandelar. Den
minskande lönsamheten beror alltså inte enbart på att gemens-
kapsindustrin började tillverka även några modeller för vilkaden var mindre utsatt för konkurrens från subventionerad import.
107.På grundval av ovanstående dras slutsatsen att gemenskapsin-dustrin, såsom anges i skälen 237 och 238 i förordningen omprovisorisk tull, vållats väsentlig skada.
F)ORSAKSSAMBAND
108.I enlighet med artikel 8.6 och 8.7 i grundförordningen
undersökte kommissionen om importen med ursprung i Indienhade vållat väsentlig skada. Andra kända faktorer än den subven-tionerade importen vilka samtidigt kunde ha skadatgemenskapsindustrin undersöktes också för att säkerställa att
den eventuella skada som dessa faktorer förorsakat inte
hänfördes till den subventionerade importen.
a)Verkningar av den subventionerade importen
109.Den betydande uppgången i försäljningsvolym (ca 850 %) och
marknadsandel (från 1,4 till 11,1 %) för den subventionerade
importen mellan 1994 och undersökningsperioden och det bety-dande prisunderskridande som konstaterats sammanföll medförsämringen av gemenskapsindustrins situation i form avminskad marknadsandel, prisfall och sjunkande lönsamhet.
110.I samband med den allmänna marknadsnedgång som skedde1996 efter den kraftiga tillväxten under 1995 påverkadesgemenskapsindustrin negativt av den ständigt ökande subventio-
nerade importen. Import med ursprung i Indien var i själva
verket den import som ökade påfallande mycket det året.
111.Tillväxten på marknaden från och med 1997 kom huvudsakligen
den subventionerade importen till godo. Gemenskapsindustrins
försäljningsvolym följde inte med i uppgången på marknaden,och försäljningspriserna återhämtade sig inte till tidigare nivåer.Gemenskapsindustrin drabbades tvärtom av pristryck och kraftigtprisfall, vilket visas av det prisunderskridande som konstaterats.
Situationen återspeglades i försämrad lönsamhet och minskande
sysselsättning.
112.Ställd inför lågprisimporten från Indien hade gemenskapsin-
dustrin att välja mellan att antingen upprätthålla sina priser och
därmed riskera en försäljningsminskning eller att anpassa sig tillde låga priserna på den subventionerade importen, oavsettföljderna för lönsamheten. Båda strategierna påverkade lönsam-heten negativt, direkt (genom lägre priser) eller indirekt (genomatt höga priser resulterade i lägre försäljningsvolym vilket i sin
tur gav högre produktionskostnader per ton). Från och med
1996 sänkte samtliga tillverkare i gemenskapen sina försäljning-spriser, vilket återigen påverkade deras lönsamhet negativt, ävenöm de samtidigt försökte koncentrera sig på vissa marknadsseg-ment för att inte drabbas ännu hårdare av verkningarna av den
subventionerade importen. Detta visar klart och tydligt hur
priskänslig marknaden är och vilken betydande verkan som deindiska exporterande tillverkarnas prisunderskridande har haft.
b)Verkningar av andra faktorer
113.Kommissionen undersökte i enlighet med artikel 8.7 i grund-
förordningen om andra faktorer än subventionerad import frånIndien kan ha påverkat gemenskapsindustrins situation. Särskiltgranskades den roll som de andra tillverkarna i gemenskapen,dvs. de tillverkare som inte var samarbetsvilliga i undersök-ningen, samt importen från andra länder kan ha spelat.1999R1599 — SV — 01.02.2002 — 001.001 — 20
▼B
i) Andratillverka re i gemenska pen
114.Sedan förordningen om provisorisk tull hade antagits ifrågasatte
några berörda parter om den skada som gemenskapsindustrin
lidit verkligen hade orsakats av den subventionerade importen.
De hävdade att det var andra faktorer som förorsakat skadan,nämligen andra tillverkare i gemenskapen, och påstod att bedöm-ningen av den verkan som de ickesamarbetsvilligagemenskapstillverkarnas försäljning hade haft inte var helt till-
förlitlig med tanke på den begränsade samarbetsvilja som
tillverkarna i gemenskapen hade visat.
115.Det bör erinras om att detaljerade och kontrollerade uppgifterendast finns att tillgå beträffande gemenskapsindustrin. Medtanke på att den betydande samarbetsvilja som gemenskapsin-dustrin visat borgar för representativa avgöranden och med
beaktande av den öppenhet och priskänslighet som utmärker
marknaden för tråd av rostfritt stål i gemenskapen är det inteoskäligt att dra slutsatsen att de andra tillverkarna i gemenska-pen, särskilt när det gäller priserna, sannolikt har följt enutveckling liknande den som konstaterats för gemenskapsin-dustrin. Ingen av de berörda parterna har för övrigt lämnat
några uppgifter som tyder på att de icke-klagande tillverkarna
skulle ha verkat under gynnsammare förhållanden än gemens-kapsindustrin.
ii) Import från tredje land
116.Marknadsandelen för importen från tredje land var som följer:
(I % av volymen)
1994 1995 1996 1997Under-
sökningspe-
rioden
Sydkorea0,4 0,6 1,0 1,1 1,5
Schweiz 6,6 6,3 5,5 6,7 6,9Övrigaländer 1,4 2,8 2,5 1,7 2,2Total import från tredje
land8,4 9,7 9,0 9,6 10,6
117.
Marknadsandelen för import av tjock tråd av rostfritt stål med
ursprung i tredje land ökade med endast 2,2 procentenhetermellan 1994 och undersökningsperioden, medan marknadsan-delen för subventionerad import med ursprung i Indien stegmed 9,7 procentenheter under samma tid. Några tecken påunderskridande av gemenskapsindustrins priser under under-
sökningsperioden framkom inte i samband med undersökningen.
Sydkorea
118.Importen med ursprung i Sydkorea undersöktes i samband med
undersökningen och slutsatsen drogs att den vägda genomsnitt-
liga landsomfattande subventionsmarginalen underskrider
tröskelvärdet. På grundval av importutvecklingen enligt ovankan konstateras att ökningen är mindre uttalad än för importmed ursprung i Indien, men ändå inte försumbar.
119.På grundval av ovanstående avgöranden dras slutsatsen attimport från tredje land kan ha bidragit till den skada som
gemenskapsindustrin lidit, men att verkningarna inte varit sådana
att de bryter det orsakssamband som fastställts mellan densubventionerade importen från Indien och den väsentliga skadasom gemenskapsindustrin lidit, särskilt med hänsyn till utveck-lingen av dessa tredje länders marknadsandel under denundersöktaperioden.1999R1599 — SV — 01.02.2002 — 001.001 — 21
▼B
iii) Övrigt
120.De berörda parterna framförde inga nya synpunkter i frågan
huruvida andra faktorer kan ha bidragit till den skada som
gemenskapsindustrin lidit, särskilt minskad efterfrågan,förändringar i konsumtionsmönster, teknisk utveckling ellerförändringar beträffande gemenskapsindustrins exportresultateller produktivitet. Avgörandena i skälen 247-250 i förordningenom provisorisk tull bekräftas därför.
c)Slutsats beträffande orsakssamband
121.Även om andra faktorer än subventionerad import med ursprung
i Indien kan ha bidragit till den skada som gemenskapsindustrin
lidit är dessa faktorer alltså inte sådana att de bryter orsakssam-
bandet mellan den subventionerade importen med ursprung iIndien och den väsentliga skada som gemenskapsindustrin liditpå grund av denna import.
122.Därför dras slutsatsen att subventionerad import med ursprung iIndien i sig har vållat gemenskapsindustrin väsentlig skada.
G)GEMENSKAPENS INTRESSE
123.Efter det att förordningen om provisorisk tull hade antagits fram-
förde vissa användare synpunkter beträffande de möjliga
verkningarna av en utjämningstull.
124.Någraytterliga re synpunkter när det gäller hur en utjämningstull
skulle påverka gemenskapsindustrins och gemenskapstillver-karnas situation har inte framförts, och därför bekräftasslutsatsen att införandet av åtgärder kommer att göra det möjligt
för gemenskapsindustrin att på nytt uppnå en tillfredsställande
lönsamhetsnivå och att upprätthålla och ytterligare utveckla sinverksamhet i gemenskapen, varigenom både sysselsättning ochinvesteringar kan tryggas.
125.Eftersom det inte har inkommit några ytterligare synpunkter frånicke-närstående importörer eller från leverantörer bekräftas
avgörandena i skälen 257-261 i förordningen om provisorisk tull.
126.Några företag som använder den berörda produkten har hävdat
att deras ekonomiska situation direkt skulle påverkas om detinfördes åtgärder, eftersom deras råvarukostnader därigenomskulle öka. De har emellertid också angett att de kan köpa sina
råvaror från andra länder än det berörda landet. Med tanke på
den totalt sett låga nivån på tullarna skulle en eventuell prishöj-ning för övrigt få begränsade verkningar.
127.Andra användare har framhållit kvaliteten och tillförlitlighetenhos gemenskapsindustrins produkter och menar att deras situa-
tion därför inte skulle påverkas om det infördes åtgärder.
128.Avgörandena i skälen 252-268 i förordningen om provisorisk
tull, dvs. att det inte finns några tvingande skäl mot införandetav utjämningstullar, bekräftas därför.
H)SLUTGILTIGA ÅTGÄRDER
1.Sydkorea
129.Med hänsyn till avgörandet ovan om att den landsomfattande
vägda genomsnittliga subventionsmarginalen för import med
ursprung i Sydkorea är minimal bör förfarandet, i enlighet medartikel 14.3 i grundförordningen, avslutas såvitt avser detta land.
2.Indien
130.På grundval av ovanstående slutsatser rörande subventionering,
skada, orsakssamband och gemenskapens intresse gjordes enbedömning av vilken form de slutgiltiga utjämningsåtgärdernamåste ges och på vilken nivå de måste fastställas för att dehåndelssnedvridande verkningarna av de skadevållande subven-1999R1599 — SV — 01.02.2002 — 001.001 — 22
▼B
tionerna skall kunna undanröjas och en effektiv konkurrens på
gemenskapsmarknaden för tjock tråd av rostfritt stål kunnaåterupprättas.
131.Som utvecklas närmare i skäl 271 i förordningen om provisorisktull beräknades därför en icke-skadevållande prisnivå som skulleinnebära att gemenskapsindustrin kan täcka sina tillverknings-
kostnader och dessutom få en skälig vinst på sin försäljning.
132.Jämförelsen mellan de icke-skadevållande priserna och tillver-
karnas exportpriser gav vid handen att skademarginalerna i
samtliga fall var lika stora, med undantag för en exporterande
tillverkare, eller större än de procentsatser för subventionernasom konstaterats för de samarbetsvilliga exporterande tillver-karna.
133.Enligt artikel 15.1 i grundförordningen bör tullsatsen motsvarasubventionens storlek såvida skademarginalen inte är lägre. Detinnebär följande tullsatser för de samarbetsvilliga indiska expor-terande tillverkarna:
FöretagFöreslagen utjämnings-
tull (%)
Bhansali Bright Bars Pvt Ltd 18,5
Devidayal Ltd, Mumbai 18,4
Indore Wire Ltd, Indore 19,3
Isibars/Isinox Ltd, Mumbai 13,2
Kei Industries Ltd, Delhi 0
Macro Bars and Wires Pvt Ltd, Mumbai 25,4
Mukand Ltd, Mumbai 13,2
Raajratna Metal Industries Ltd, Mumbai 28,6
Triveni Shinton, Mumbai 0
Venus Wire, Indore 35,4
134.För att undvika att premiera bristande samarbetsvilja gjordes
bedömningen att tullsatsen för i de icke-samarbetsvilligaföretagen i Indien borde fastställas till den högsta nivå som förvarje enskilt subventionsprogram fastställts för de samarbetsvil-ligaföreta gen, nämligen 48,8 %.
135.De individuella tullsatser som anges i denna förordningfastställdes på grundval av avgörandena i denna antisubventions-undersökning. De återspeglar alltså den situation som
konstaterats under den undersökningen. Dessa tullsatser är
således uteslutande tillämpliga på import av produkter som harursprung i det berörda landet och som tillverkats av de specifikajuridiska personer som anges. Produkter som tillverkats av någotannat företag som inte uttryckligen nämns i den egentliga arti-keltexten i denna förordning kan inte omfattas av dessa
tullsatser; för dessa produkter gäller den övriga tullsatsen.
136.En begäran om tillämpning av dessa individuella tullsatser (till
exempel till följd av en ändring av den juridiska personens
namn) bör utan dröjsmål inges till kommissionen och innehålla
alla relevanta uppgifter, särskilt uppgifter om sådanaförändringar av företagets verksamhet vad gäller tillverkning,försäljning på hemmamarknaden eller exportförsäljning som hörsamman med ändringen av namnet.
J)UTTAG AV DE PROVISORISKA TULLARNA
137.Med hänsyn till omfattningen av de utjämningsbara subventio-
nerna när det gäller de exporterande tillverkarna i Indien ochmot bakgrund av den allvarliga skada som gemenskapsindustrinvållats bedöms det som nödvändigt att de belopp för vilkasäkerhet ställts i form av provisoriska utjämningstullar på import1999R1599 — SV — 01.02.2002 — 001.001 — 23
▼B
med ursprung i Indien i enlighet med förordning (EG) nr 618/
1999 tas ut slutgiltigt till den slutgiltigt fastställda nivån, såvidasatserna för den provisoriska tullen inte är lägre i det senare
fallet bör den lägre nivån gälla.
138.De belopp för vilkasäkerhet ställts i form a v provisoriska
utjämningstullar på import med ursprung i Sydkorea bör
frisläppas.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. En slutgiltig utjämningstull skall införas på import av tråd av
rostfritt stål med en diameter av minst 1 mm, innehållande minst 2,5viktprocent nickel, annan än sådan som innehåller minst 28 men högst31 viktprocent nickel och minst 20 men högst 22 viktprocent krom,som klassificeras enligt KN-nummer ex 7223 00 19 (TARIC-nummer7223 00 19*90), med ursprung i Indien.
2. Följande tullsatser för den slutgiltiga utjämningstullen skall tillä-
mpas på nettopriset fritt gemenskapens gräns, före tull:
TillverkareTullsats
(%)TARIC-tillä-
ggsnummer
— Bhansali Bright Bars Pvt Ltd, C-8/3, T.T.C.
Industrial Area, Village - Pawne Opposite P.I.L.,
Thane - Belapur Road, Navi Mumbai 400 705,
India18,5 A009
— Devidayal Industries Ltd, Gupta Mills
Estate, Reay Road, Mumbai 400 010, India18,4 A010
— Indore Wire Company Ltd, Near Fort,
Indore 452 006 (M.P.), India19,3 A004
— Isinox Steels Ltd, Indiasteel Complex,
Railway Gate No 4, Antop Hill, Wadala,
Mumbai 400 037, India13,2 A002
— Isibars Ltd, Indiasteel Complex, Railway
Gate No 4, Antop Hill, Wadala, Mumbai
400 037, India13,2 A011
— Mukand Ltd, L.B.S. Marg, Kurla, Mumbai
400 070, India13,2 A003
— Raajratna Metal Industries Ltd, 909, Sakar -
III, Nr Income Tax, Ahmedabad 380 014,
Gujarat, India28,6 A005
— Venus Wire Industries Ltd, Block No 19,
Raghuvanshi Mill Compound, Senapati Bapat
Marg, Lower Parel, Mumbai 400 013, India35,4 A006
— Macro Bars and Wires Pvt. Ltd, 702
Bombay Market Building, Tardeo Road, Mumbai
400 032, India25,4 A008
— Kei Industries Ltd, D-90, OkhlaIndustria l
AreaPha se-1, New Delhi, India0 A020
— Triveni Shinton International Ltd, Kanti
Mansion, 6 Murai Mohalla, Indore 452 001,
(M.P.), India0 A012
— SindiaSteels Limited, 53/9 AB. Sa mitha
complex, Off Andheri Kurla Road, Safeed Pool,
Andheri (East),Mumbai 400 072, Indien15,8 A2851999R1599 — SV — 01.02.2002 — 001.001 — 24
▼M1
▼M1
TillverkareTullsats
(%)TARIC-tillä-
ggsnummer
— Allaövrigaföreta g 48,8 A999
3. Om inte annat anges skall gällande bestämmelser om tullar tillä-
mpas.
4. De individuella tullsatser som anges i denna förordning (i motsats
till den landsomfattande tullsatsen för övriga företag) skall uteslutandetillämpas på import av produkter som tillverkats av de angivna speci-fika juridiska enheterna och som har ursprung i det berörda landet.
Produkter som tillverkats av ett företag som inte anges med sin exakta
beteckning i artikeltexten i denna förordning kan inte omfattas av dessatullsatser.
En begäran om tillämpning av dessa individuella tullsatser (t.ex. till
följd av en förändring av namnet på enheten) bör utan dröjsmåltillställas kommissionen och innehålla alla relevanta uppgifter, särskiltuppgifter om sådana förändringar av företagets verksamhet vad gäller
tillverkning, försäljning på hemmamarknaden eller exportförsäljning
som hör samman med ändringen av företagets beteckning. Kommis-sionen kommer, efter samråd med rådgivande kommittén, att vidtamotsvarande ändringar i förordningen genom att uppdatera förteck-ningen över företag med individuella tullsatser.
Artikel 2
1. De belopp för vilkasäkerhet ställts i form a v provisoriska
utjämningstullar på import med ursprung i Indien i enlighet med
förordning (EG) nr 618/1999 skall tas ut slutgiltigt till den slutgiltigt
fastställda tullsatsen. De belopp för vilka säkerhet ställts utöver de slut-giltiga satserna för utjämningstullen skall frisläppas.
2. Bestämmelserna i artikel 1.4 skall också gälla det slutgiltiga
uttaget av de belopp för vilka säkerhet ställts i form av provisoriskautjämningstullar.
Artikel 3
Förfarandet rörande import av tråd av rostfritt stål med en diameter av
minst 1 mm med ursprung i Sydkorea skall avslutas. De belopp för
vilka säkerhet ställts i form av provisoriska utjämningstullar på import
med ursprung i Sydkoreai enlighet med förordning (EG) nr 618/1999skall frisläppas.
Artikel 4
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentlig-
gjorts iEuropeiska gemenskapernas officiella tidning .
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.1999R1599 — SV — 01.02.2002 — 001.001 — 25
▼B