1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B ►M4 RÅDETS DIREKTIV
av den 20 maj 1975
om dämpning av radiostörningar (elektromagnetisk kompatibilitet) som orsakas av jordbruks-
eller skogsbrukstraktorer
(75/322/EEG) ◄
(EGT L 147, 9.6.1975, s. 28)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Rådets direktiv 82/890/EEG av den 17 december 1982 L 378 45 31.12.1982
►M2Europaparlamentets och rådets direktiv 97/54/EG av den 23 september
1997L 277 24 10.10.1997
►M3Kommissionens direktiv 95/54/EG av den 31 oktober 1995 L 266 1 8.11.1995
►M4Kommissionens direktiv 2000/2/EG av den 14 januari 2000 L 21 23 26.1.2000
▼B
RÅDETS DIREKTIV
av den 20 maj 1975
om dämpning av radiostörningar (elektromagnetisk kompatibilitet)
som orsakas av jordbruks- eller skogsbrukstraktorer
(75/322/EEG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA
DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekono-
miska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag,
med beaktande av Europaparlamentets yttrande(1),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2), och
med beaktande av följande:De tekniska krav som traktorer måste uppfylla enligt nationell lagstift-
ning gäller bl.a. dämpningen av radiostörningar.
Dessa krav skiljer sig åt i de olika medlemsstaterna. Det är därför
nödvändigt att alla medlemsstater antar samma krav, antingen somtillägg till eller i stället för sina nuvarande bestämmelser, särskilt föratt därmed för varje traktortyp medge det förfarande för EEG-
typgodkännande som beskrivs i rådets direktiv 74/150/EEG(
3) av den
4 mars 1974 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning omtypgodkännande av jordbruks- eller skogsbrukstraktorer med hjul.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
I detta direktiv avses med fordon de traktorer som definieras i direktiv
74/150/EEG.
Artikel 2
Ingen medlemsstat får vägra att bevilja EG-typgodkännande eller natio-
nellt typgodkännande för en fordonstyp, ett system, en komponent elleren separat teknisk enhet av skäl som hänför sig till elektromagnetiskkompatibilitet, om kraven i detta direktiv är uppfyllda.
Artikel 4
Detta direktiv skall från och med den 1 oktober 2001 utgöra ett särdi-
rektiv för det ändamål som avses i artikel 2.2 i rådets direktiv 89/336/
EEG(4).
Artikel 5
De ändringar som är nödvändiga för att anpassa kraven i bilagorna till
den tekniska utvecklingen skall beslutas enligt förfarandet i artikel 13 idirektiv 74/150/EEG.1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 2
(1) EGT nr C 160, 18.12.1969, s. 29.
(2) EGT nr C 48, 16.4.1969, s. 21.
(3) EGT nr L 84, 28.3.1974, s. 10.
(4) EGT L 139, 23.5.1989, s. 19.▼M4
▼B
▼M4
▼B
▼B
Artikel 6
1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser som är
nödvändiga för att följa detta direktiv inom 18 månader efter dagen
för anmälan och skall genast underrätta kommissionen om detta.
2. Medlemsstaterna skall se till att till kommissionen överlämna
texterna till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som deantar inom det område som omfattas av detta direktiv.
Artikel 7
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 3
▼M4
BILAGA I
KRAV SOM SKALL UPPFYLLAS AV FORDON OCH ELEKTRISKA/
ELEKTRONISKA UNDERENHETER I FORDON
1.Omfattning
1.1►M4Detta direktiv skall tillämpas på elektromagnetisk kompatibilitet
för de motorfordon som omfattas av artikel 1. Direktivet skall också
tillämpas på elektriska eller elektroniska separata tekniska enheter
som är avsedda att monteras på fordon. ◄
2.Definitioner
2.1 I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som
här anges:
2.1.1 elektromagnetisk kompatibilitet: förmågan hos fordon, komponenter
eller separata tekniska enheter att fungera tillfredsställande i elektro-
magnetiskmiljö utan att tillföra oacceptabla elek tromagnetisk
störningar till någon del av denna miljö.
2.1.2 elektromagnetisk störning: alla typer av elektromagnetiska fenomen
som kan minska prestandan hos ett fordon, komponenter eller separata
tekniska enheter. En elektromagnetisk störning kan vara elektromagne-
tiskt brus, en oönskad signal eller en förändring i själva
överföringsmediet.
2.1.3 elektromagnetisk immunitet: förmågan hos fordon, komponenter eller
separata tekniska enheter att fungera utan förminskad prestanda när
specifika elektromagnetiska störningar är närvarande.
2.1.4 elektromagnetisk miljö: de totala elektromagnetiska fenomen som
förekommer på en given plats.
2.1.5 referensgräns: den nominella nivå mot vilken typgodkännande och
överensstämmelse av produktionstoleranser kontrolleras.
2.1.6 referensantenn: för frekvensområdet 20—80 MHz en förkortad balan-
serad dipolantenn som är en halvvågsavstämd dipolantenn på 80 MHz,
och för frekvensområdet över 80 MHz innebär det en balanserad
halvvågsavstämd dipolantenn som är avstämd mot mätfrekvensen.
2.1.7 bredbandsstrålning: strålning med en större bandbredd än bandbredden
för en särskild mätutrustning eller mottagare.
2.1.8. smalbandsstrålning: strålning med en mindre bandbredd än band-
bredden för en särskild mätutrustning eller mottagare.
2.1.9 elektriskt/elektroniskt system: en eller flera elektriska eller elektroniska
anordningar eller uppsättning av anordningar tillsammans med alla slag
av sammankopplade, elektriska förbindelser, som utgör del av ett
fordon men vilka inte är avsedda att typgodkännas separerade från
fordonet (fordonet är typgodkänt som en komplett enhet, se punkt 3.1
i denna bilaga).
2.1.10 elektrisk/elektronisk underenhet: en elektrisk eller elektronisk anord-
ning eller uppsättning av anordningar avsedda att utgöra en del av ett
fordon, tillsammans med alla slag av tillhörande elektriska förbindelser
och ledningar, som utför en eller flera särskilda funktioner. En elekt-
risk/elektronisk underenhet kan godkännas på begäran av en
tillverkare som antingen en ”komponent” eller en ”separat teknisk
enhet” (se ►M4artikel 9a i direktiv 74/150/EEG ◄).
2.1.11 fordonstyp: betyder i samband med elektromagnetisk kompatibilitet
fordon som inte skiljer sig väsentligt vad avser
2.1.11.1 den övergripande storleken och formen på motorutrymmet,2.1.11.2 den allmänna installationen av de elektriska eller elektroniska enhe-
terna samt den allmänna dragningen av ledningar,
2.1.11.3 råmaterialet som kaross eller stomme (om tillämpligt) är byggda av
(t.ex. karosstomme av stål, aluminium eller glasfiber). Förekomsten av
paneler i olika material ändrar inte på fordonstypen förutsatt att
råmaterialet i karossen är oförändrat. Sådana variationer måste emel-
lertid anmälas.1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 4
▼M4
2.1.12 en typ av elektrisk/elektronisk underenhet: betyder i samband med
elektromagnetisk kompatibilitet elektriska/elektroniska underenheter
som inte väsentligt skiljer sig när det gäller
2.1.12.1 de funktioner som den elektriska/elektroniska underenheten utför,2.1.12.2 den allmänna installationen av elektriska eller elektroniska enheter, om
tillämpligt.
3.Ansökan om EEG-typgodkännande
3.1 Godkännande av fordonstyp3.1.1 Ansökan om godkännande av en fordonstyp, gällande den elektromag-
netiska kompatibiliteten i enlighet med ►
M4artikel 9a i direktiv 74/
150/EEG ◄skall lämnas in av fordonstillverkaren.
3.1.2 En mall för detta informationsdokumentet finns i bilaga IIA.
3.1.3 Fordonstillverkaren skall göra en förteckning som beskriver alla
projekterade kombinationer av väsentliga elektriska/elektroniska
system i fordon eller elektriska/elektroniska underenheter, karossut-
formning(1), variationer av karossmaterial (1), allmänna dragningar av
ledningar, motorvariationer, vänster- och högerstyrda versioner och
hjulbasversioner. Väsentliga elektriska/elektroniska system eller elekt-
riska/elektroniska underenheter är sådana som kan utstråla märkbar
bred- eller smalbandsstrålning eller de som påverkar förarens direkta
kontroll av fordonet (se punkt 6.4.2.3 i denna bilaga).
3.1.4 Ett representativt fordon skall väljas ut från denna förteckning med
syftet att i ömsesidig överenskommelse mellan tillverkare och ansvarig
myndighet utprovas. Detta fordon skall representera fordonstypen (se
tillägg till bilaga IIA). Valet av fordon skall vara grundat på de elekt-
riska/elektroniska system som tillverkaren erbjuder. Ännu ett fordon
kan väljas ur denna förteckning med syftet att utprovas om det är
avhandlat i ömsesidig överenskommelse mellan tillverkaren och
ansvarig myndighet att olika elektriska/elektroniska system omfattas
vilka med stor sannolikhet väsentligt kan påverka fordonets elektro-
magnetiska kompabilitet i jämförelse med det första representativa
fordonet.
3.1.5 Valet av fordon i överensstämmelse med punkt 3.1.4 ovan är begränsat
till elektriska/elektroniska systemkombinationer samt systemkombina-
tioner för fordon som är avsedda att produceras.
3.1.6 Tillverkaren kan komplettera ansökan med en rapport om de mätningar
som har utförts. All information som tillhandahållits kan användas av
den godkännande myndigheten för att utfärda typgodkännandeintyget.
3.1.7 Om den tekniska tjänst som ansvarar för typgodkännandemätningar
utför dessa mätningar på egen hand, skall enligt punkt 3.1.4, ett repre-
sentativt fordon för den fordonstyp som skall godkännas ställas till
förfogande.
3.2 Godkännande av en elektrisk/elektronisk underenhetstyp
3.2.1 Ansökan om godkännande av en elektrisk-elektronisk underenhet
gällande dess elektromagnetiska kompatibilitet enligt ►M4artikel 9a
i direktiv 74/150/EEG ◄skall göras av fordonstillverkaren eller av
tillverkaren av den elektriska/elektroniska underenheten.
3.2.2 En mall för detta informationsdokument finns i bilaga IIB.
3.2.3 Tillverkaren kan komplettera ansökan med en rapport om de mätningar
som har utförts. All information som tillhandahållits kan användas av
den godkännande myndigheten för att utfärda typgodkännandeintyget.
3.2.4 Om den tekniska tjänst som ansvarar för typgodkännandemätningar
utför mätningar på egen hand, är det, efter diskussioner med tillver-
karen om t.ex. möjliga variationer i utförandet, antal komponenter och
antal sensorer, nödvändigt med ett provexemplar av den elektriska/
elektroniska underenheten som är representativ för det system som
skall godkännas. Om den tekniska tjänsten anser det nödvändigt, kan
den välja ännu ett provexemplar.
3.2.5 Provexemplaren skall märkas tydligt och outplånligt med tillverkarens
handelsbenämning eller fabriksmärke och typbeteckning.1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 5
(1) Om tillämpligt.
▼M4
3.2.6 Där det är tillämpligt, skall alla restriktioner för användningen identifi-
eras. Alla sådana restriktioner bör medtas i bilaga IIB eller IIIB.
4.Typgodkännande
4.1 Vägar för typgodkännande4.1.1 Typgodkännande av fordon
Fordonstillverkaren kan själv använda följande alternativa vägar för
typgodkännande av ett fordon.
4.1.1.1 Godkännande av en installation i fordon
En installation i fordon kan typgodkännas direkt genom att följa
bestämmelserna fastlagda i punkt 6 i denna bilaga. Om fordonstillver-
karen väljer denna metod behövs ingen separat mätning av de
elektriska/elektroniska systemen eller de elektriska/elektroniska under-
enheterna.
4.1.1.2 Godkännande av en fordonstyp genom mätning av individuella elekt-
riska/elektroniska underenheter
En fordonstillverkare kan fä ett fordon typgodkänt genom att visa för
den godkännande myndigheten att alla väsentliga elektriska/elektro-
niska system eller elektriska/elektroniska underenheter (se punkt 3.1.3
i denna bilaga) har blivit enskilt godkända enligt detta direktiv och har
installerats enligt de villkor som hör till.
4.1.1.3 En tillverkare kan, om den så önskar, erhålla typgodkännande enligt
detta direktiv om fordonet inte har någon utrustning av den typ som
skall genomgå immunitets- eller strålningsmätningar. Fordonet skall
inte ha något av de system som specificeras i punkt 3.1.3 (immunitet)
och ingen utrustning för tändgnistning. Sådana godkännanden kräver
inga mätningar.
4.1.2 Typgodkännande av en elektrisk/elektronisk underenhet
Typgodkännande kan utfärdas för en elektrisk/elektronisk underenhet
som endera kan vara monterad i flera typer av fordon, i en specifik
fordonstyp eller i fordonstyper som begärts av tillverkaren. Elektriska/
elektroniska underenheter som direkt påverkar kontrollen av fordon
kommer i normala fall att mottaga typgodkännande i samordning med
en fordonstillverkare.
4.2 Beviljande av typgodkännande4.2.1 Fordon
4.2.1.1 Om det representativa fordonet uppfyller kraven i detta direktiv, skall
EEG-typgodkännande enligt ►
M4artikel 4 i direktiv 74/150/EEG ◄,
beviljas.
4.2.1.2 En mall för EEG-typgodkännandeintyg finns i bilaga IIIA.4.2.2 Elektrisk/elektronisk underenhet
4.2.2.1 Om den representativa anordningen av elektriska/elektroniska underen-
heter uppfyller kraven i detta direktiv, skall EEG-typgodkännande som
följd av►
M4artikel 4 i direktiv 74/150/EEG ◄, beviljas.
4.2.2.2 En mall för EEG-typgodkännandeintyg finns i bilaga IIIB.4.2.3 För att utfärda ett intyg enligt punkt 4.2.1.2 och 4.2.2.2 ovan, kan den
berörda myndigheten i medlemsstaten använda sig av rapporter som är
gjorda av ett godkänt eller erkänt laboratorium eller enligt bestämmel-
serna i detta direktiv.
4.3 Ändringar av godkännanden4.3.1 I fall av ändringar av de godkännanden som har beviljats enligt detta
direktiv, skall bestämmelserna i ►
M4artikel 6 i direktiv 74/150/
EEG◄tillämpas.
4.3.2 Ändring av ett typgodkännande för fordonstyp vid tillägg eller ersätt-
ning av elektrisk/elektronisk komponent.
4.3.2.1 Där en fordonstillverkare har erhållit godkännande för en fordonsinstal-
lation och önskar att ersätta eller sätta in ytterligare ett elektriskt/
elektroniskt system eller en elektrisk/elektronisk underenhet som redan
har godkänts genom detta direktiv, och vilka skall installeras enligt de
därtill anslutna villkoren, kan godkännandet av fordon ändras utan att
fler mätningar behöver utföras. Det tillförda eller ersatta elektriska/
elektroniska systemet eller elektriska/elektroniska underenheten skall1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 6
▼M4
anses vara en del av fordonet med avseende på produktionsöve-
rensstämmelse.
4.3.2.2 Där de tillagda eller ersatta delarna inte har godkänts enligt detta
direktiv, och om mätningar anses nödvändiga, skall hela fordonet anses
överensstämmande om de nya eller reviderade delarna kan visa sig att
stämma överens med de väsentliga krav i punkt 6 eller om, i en
jämförande mätning, den nya delen kan visa sig att sannolikt inte
påverka fordonstypens överensstämmande negativt.
4.3.2.3 En fordonstillverkares tillägg av en godkänd inhemsk standardutrust-
ning, eller extrautrustning i ett godkänt fordon, annan än mobil
kommunikationsutrustning(*) som överensstämmer med direktiv 89/
336/EEG, och är installerat enligt utrustnings- och fordonstillverkarnas
rekommendationer, eller gäller ersättning eller borttagning av dessa,skall inte förhindra godkännandet av fordon. Detta skall inte utestänga
fordonstillverkare som sätter in kommunikationsutrustning med
lämpliga installationsinstruktioner som har utvecklats av fordonstillver-
karen eller tillverkare av sådan kommunikationsutrustning.
Fordonstillverkaren skall bevisa (om detta krävs av kontrollmyndig-
heten) att fordonens prestanda inte påverkas negativt av sådana
sändare. Detta kan vara ett påstående om att effektnivåer och installa-
tion är av sådana slag att immunitetsnivåerna i detta direktiv erbjuder
tillräckligt skydd av sådana sändare när de används separat, dvs. att
sändning inte krävs i samband med de prov som specificeras i punkt
6. Detta direktiv tillåter inte användning av en kommunikationssändare
när andra krav gäller för sådan utrustning eller dess användning. En
fordonstillverkare kan vägra att installera inhemska standard- eller
extrautrustningar som överensstämmer med direktiv 89/336/EEG.
5.Märkning
5.1 Alla elektriska/elektroniska underenheter som överensstämmer med ett
typgodkännande i detta direktiv skall bära ett märke för EEG-
typgodkännande.
5.2 Detta märke skall innehålla en rektangel som omger bokstaven ”e”
följt av de enskilda nummer eller bokstäver för den medlemsstat som
har beviljat EEG-typgodkännande:
1 för Tyskland, 2 för Frankrike, 3 för Italien, 4 för Nederländerna, 5
för Sverige, 6 för Belgien, 9 för Spanien, 11 för Förenade kungariket,
12 för Österrike, 13 för Luxemburg, 17 för Finland, 18 för Danmark,
21 för Portugal, 23 för Grekland, 24 för Irland.
I närheten av rektangeln måste också det 4-siffriga sekvensnumret
(med ledande nollor som tillämpligt) finnas — hädanefter benämnt
”grundläggande godkännandenummer” — som finns i avsnitt 4 i det
redovisade typgodkännandenummer i det EEG-typgodkännandeintyg
som är utgivet för den sortens anordning i fråga (se bilaga IIIB),
föregånget av de två siffror vilka anger det sekvensnummer som tillde-
lats den senaste större tekniska ändringen av rådets ►
M4direktiv 75/
322/EEG ◄den dag som EEG-typgodkännande för komponent bevil-
jades. I detta direktiv är sekvensnumret 02.
5.3 Märket för EEG-typgodkännande skall sitta fast på huvuddelen av den
elektriska/elektroniska underenheten (t.ex. den elektroniska kontrollen-
heten) på sådant sätt att det är fullt läsbart och inte kan utplånas.
5.4 Ett exempel på ett märke för EEG-typgodkännande visas i tillägg 7.5.5 Märkning krävs inte för elektriska/elektroniska system i fordon som är
typgodkännande enligt detta direktiv.
5.6 Märkning på elektriska/elektroniska underenheter som överensstämmer
med punkt 5.3 ovan behöver inte vara synlig när den elektriska/elekt-
roniska underenheten installeras i ett fordon.
6.Specifikationer
6.1 Generella specifikationer6.1.1 Ett fordon (och dess elektriska/elektroniska system eller elektriska/
elektroniska underenheter) skall vara utformade, konstruerade och
monterade på ett sätt som gör det möjligt för fordonet, i normalt bruk,
att uppfylla kraven i detta direktiv.1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 7
(*) Exempelvis radiotelefon och kommunikationsradio.
▼M4
6.2 Specifikationer som avser elektromagnetiska bredbandsstrålning från
fordon med gnisttändning.
6.2.1 Mätmetod
Den elektromagnetiska strålning som alstras av det fordon som repre-
senterar sin typmodell skall mätas med den metod som beskrivs i
bilaga IV med ett av de bestämda antennavstånden. Valet skall göras
av fordonstillverkaren.
6.2.2 Fordons referensgräns för bredband
6.2.2.1 Om mätningar utförs med den metod som beskrivs i bilaga IV genom
att hålla ett avstånd från fordon till antenn på 10 ± 0,2 m, skall refe-
rensgränsen för utstrålning vara 34 dB mikrovolt/m (50 mikrovolt/m) i
frekvensbandet 30—75 MHz och 34—45 dB mikrovolt/m (50—180
mikrovolt/m) i frekvensbandet 75—400 MHz, denna gräns ökande
logaritmiskt (linjärt) med frekvenser över 75 MHz som visas i tillägg
1 till denna bilaga. Inom frekvensbandet 400—1000 MHz skall
gränsen kvarstå konstant på 45 dB mikrovolt/m (180 mikrovolt/m).
6.2.2.2 Om mätningar utförs med den metod som beskrivs i bilaga IV genom
att använda ett avstånd från fordon till antenn på 3 ± 0,05 m, skall
referensgränsen för utstrålning vara 44 dB mikrovolt/m (160 mikro-
volt/m) i frekvensbandet 30—75 MHz och 44—45 dB mikrovolt/m
(160—562 mikrovolt/m) i frekvensbandet 75—400 MHz, denna gräns
ökande logaritmiskt (linjärt) med frekvenser över 75 MHz som visas i
andra tillägget till denna bilaga. Inom frekvensbandet 400—1 000 MHz
skall gränsen kvarstå konstant på 55 dB mikrovolt/m (562 mikrovolt/
m).
6.2.2.3 För det fordon som representerar sin typmodell, skall de uppmätta
värdena som redovisas i dB mikrovolt/m (mikrovolt/m) vara åtmin-
stone 2,0 dB (20 %) under referensgränsen.
6.3 Specifikationer som avser elektromagnetisk närbandsstrålning från
fordon
6.3.1 Mätmetod
Den elektromagnetiska strålning som alstras av det fordon som repre-
senterar sin modelltyp skall mätas med den metod som beskrivs i
bilaga V med ett av de bestämda antennavstånden. Valet skall göras
av fordonstillverkaren.
6.3.2 Fordons referensgräns för smalband
6.3.2.1 Om mätningar utförs med de metoder som beskrivs i bilaga V genom
att använda ett avstånd från fordon till antenn på 10 ± 0,2 m, skall
referensgränsen för utstrålning vara 24 dB mikrovolt/m (16 mikrovolt/
m) inom frekvensbandet 30—75 MHz och 24—35 dB mikrovolt/m
(16—56 mikrovolt/m) inom frekvensbandet 75—400 MHz, denna
gräns ökande logaritmiskt (linjärt) med frekvenser över 75 MHz som
visas i tredje tillägget till denna bilaga. Inom frekvensbandet
400—1 000 MHz skall gränsen kvarstå konstant på 35 dB mikrovolt/
m (56 mikrovolt/m).
6.3.2.2 Om mätningar utförs med de metoder som beskrivs i bilaga V genom
att använda ett avstånd mellan fordon och antenn på 3 ± 0,05 m, skall
referensgränser för utstrålning vara 34 dB mikrovolt/m (50 mikrovolt/
m) inom frekvensbandet 30—75 MHz och 34—45 dB mikrovolt/m
(50—180 mikrovolt/m) inom frekvensbandet 75—400 MHz, denna
gräns ökande logaritmiskt (linjärt) med frekvenser över 75 MHz som
visas i tillägg 4 till denna bilaga. Inom frekvensbandet
400—1 000 MHz skall gränsen kvarstå konstant på 45 dB mikrovolt/
m (180 mikrovolt/m).
6.3.2.3 För det fordon som representerar sin typmodell, skall de uppmätta
värdena, redovisade i dB mikrovolt/m, (mikrovolt/m), vara åtminstone
2,0 dB, (20 %) under referensgränsen.
6.3.2.4 Utan hinder av de gränser som definieras i punkterna 6.3.2.1, 6.3.2.2
och 6.3.2.3 i denna bilaga, om, under det första steg som beskrivs i
bilaga V, punkt 1.3, den signalstyrka som mäts vid ett fordons radio-
antenn är mindre än 20 dB mikrovolt/m (10 mikrovolt/m) över
frekvensområdet 88—108 MHz, skall detta fordon anses stämma
överens med gränserna för smalbandsstrålning och inga fler mätningar
krävs.
6.4 Specifikationer med betydelse för fordons immunitet mot elektromag-
netiskstrålning.
6.4.1 Mätmetod1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 8
▼M4
Immuniteten mot elektromagnetisk strålning för det fordon som repre-
senterar sin modelltyp skall mätas med de metoder som beskrivs i
bilaga VI.
6.4.2 Fordons referensgränser för immunitet.
6.4.2.1 Om mätningar utförs med de metoder som beskrivs i bilaga VI, skall
referensnivån för fältstyrka vara 24 volt/m effektivvärde i över 90 %
av frekvensbandet 20—1 000 MHz och 20 volt/m effektivvärde över
hela frekvensbandet 20—1000 MHz.
6.4.2.2 Den representativa fordonstypmodellen skall anses uppfylla immuni-
tetskrav om det inte, under de mätningar som utförs enligt bilaga VI,
och under påverkan av fältstyrka, uttryckt i volt/m, som ligger 25 %
över referensnivån, förekommer några onormala förändringar i hastig-
heten hos fordonets drivande hjul, ingen försämring av prestanda som
kan störa hos andra vägtrafikanter, och ingen försämring av förarens
direkta kontroll över fordonet, som kan observeras av föraren eller
andra vägtrafikanter.
6.4.2.3 Förarens direkta kontroll över fordonet genomförs med hjälpmedel som
t.ex. styrning, bromsar, eller kontroll av motorvarvtal.
6.5 Specifikationer som avser elektromagnetiska bredbandsstörningar gene-
rerade av elektriska/elektroniska underenheter.
6.5.1 Mätmetod
Den elektromagnetiska utstrålning som alstras från den elektriska/elekt-
roniska underenhet som representerar sin modelltyp skall mätas med de
metoder som beskrivs i bilaga VII.
6.5.2 Elektrisk/elektronisk underenhets referensgränser för bredband.
6.5.2.1 Om mätningar utförs med de metoder som beskrivs i bilaga VII, skall
referensgränsen för utstrålning vara 64—54 dB mikrovolt/m
(1 600—500 mikrovolt/m) inom frekvensbandet 30—75 MHz, denna
gräns minskande logaritmiskt (linjärt) med frekvenser över 30 MHz,
och 54—65 dB mikrovolt/m (500—1800 mikrovolt/m) i frekvens-
bandet 75—400 MHz, denna gräns ökande logaritmiskt (linjärt) med
frekvenser över 75 MHz som visas i femte tillägget i denna bilaga.
Inom frekvensbandet 400—1 000 MHz skall gränsen kvarstå konstant
på 65 dB mikrovolt/m (1 800 mikrovolt/m).
6.5.2.2 För den elektriska/elektroniska underenhet som representerar sin
typmodell, skall de uppmätta värden som redovisas i dB mikrovolt/m
(mikrovolt/m) vara åtminstone 2,0 dB (20 %) under referensgränsen.
6.6 Specifikationer som avser elektromagnetiska smalbandsstörningar alst-
rade av elektriska/elektroniska underenheter.
6.6.1 Mätmetod
Den elektromagnetiska utstrålning som alstras av den elektriska/elekt-
roniska underenhet som representerar sin modelltyp skall mätas med
de metoder som beskrivs i bilaga VIII.
6.6.2 Elektrisk/elektronisk underenhet referensgräns för smalband.
6.6.2.1 Om mätningar utförs med de metoder som beskrivs i bilaga VIII, skall
referensgränsen för utstrålning vara 54—44 dB mikrovolt/m (500—160
mikrovolt/m) i frekvensbandet 30—75 MHz, denna gräns minskande
logaritmiskt (linjärt) med frekvenser över 30 MHz, och 44—55 dB
mikrovolt/m (160—560 mikrovolt/m) i frekvensbandet 75—400 MHz,
denna gräns ökande logaritmiskt (linjärt) med frekvenser över 75 MHz
som visas i tillägg 6 till denna bilaga. Inom frekvensbandet
400—1 000 MHz skall gränsen kvarstå konstant på 55 dB mikrovolt/
m (560 mikrovolt/m).
6.6.2.2 För den elektriska/elektroniska underenhet som representerar sin
typmodell, skall de uppmätta värden som redovisas i dB mikrovolt/m
(mikrovolt/m) vara åtminstone 2,0 dB (20 %) under referensgränsen.
6.7 Specifikationer som avser elektrisk/elektronisk underenhets immunitet
mot elektromagnetisk utstrålning.
6.7.1 Mätmetoder
Immunitet mot elektromagnetisk utstrålning för den elektriska/elektro-
niska underenhet som representerar sin typmodell skall mätas med de
metoder som finns att välja bland de som beskrivs i bilaga IX.
6.7.2 Elektrisk/elektronisk underenhets referensgränser för immunitet.1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 9
▼M4
6.7.2.1 Om mätningar utförs med de metoder som beskrivs i bilaga IX, skall
referensnivån för immunitet vara 48 volt/m för mätmetoden med 150
millimeters stripline, 12 volt/m för provningsmetoden med 800 milli-
meters stripline, 60 volt/m för mätmetod för cell i tvärgående
elektromagnetisk läge, 48 mA för mätmetoden med masströmsindu-
cering och 24 volt/m för mätmetoden i fritt fält.
6.7.2.2 Den representativa elektriska/elektroniska typenheten skall, i en
fältstyrka eller ström som uttrycks i lämpliga linjära enheter 25 %
över referensgränsen, inte uppvisa någon felaktig funktion som kan
orsaka försämring av prestanda som kan störa vägtrafikanter, eller
försämring av förarens direkta kontroll över ett fordon som är utrustat
med systemet vilket kan observeras av föraren eller andra vägtrafi-
kanter.
7.Produktionsöverensstämmelse
7.2 Produktionsöverensstämmelse med betydelse för fordonets, komponen-
tens eller den separata enhetens elektromagnetiska kompatibilitet skall
kontrolleras på grundval av beskrivningen i typgodkännandeintyget
eller de intyg som visas i bilaga IIIA eller IIIB i detta direktiv eftertillämplighet.
7.3.1 Om överensstämmelsen för ett fordon, en komponent eller separat
teknisk enhet som är hämtade från en tillverkningsserie bekräftas, skall
produktion anses uppfylla de krav i detta direktiv när det gäller
utstrålad bredbandsstrålning och utstrålad smalbandsstrålning om de
uppmätta nivåerna inte överskrider mer än 2 dB (25 %), den refe-
rensnivå som föreskrivs i punkterna 6.2.2.1, 6.2.2.2, 6.3.2.1 och
6.3.2.2 (efter tillämplighet).
7.3.2 Om överensstämmelsen för ett fordon, en komponent eller en separat
teknisk enhet som är hämtade från en tillverkningsserie bekräftas, skall
produktion anses uppfylla de krav i detta direktiv när det gäller immu-
nitet mot elektromagnetisk utstrålning om fordonet, komponenten eller
den separata tekniska enheten inte visar någon försämring som har
samband med den direkta kontrollen av fordonet vilka kan observeras
av föraren eller andra vägtrafikanter när fordonet, komponenten eller
den separata tekniska enheten befinner sig i det tillstånd som definieras
i bilaga VI, punkt 4, och påverkas av en fältstyrka, uttryckt i volt/m,
upp till 80 % av den referensgräns som föreskrivs i punkt 6.4.2.1 i
denna bilaga.
8.Undantag
8.1 Om ett fordon, ett elektriskt/elektroniskt system eller en elektrisk/elekt-
ronisk underenhet inte innehåller en elektronisk frekvensgenerator med
en verksam frekvens större än 9 kHz, skall dessa anses stämma överens
med punkt 6.3.2 eller 6.6.2 i bilaga I och med bilagorna V och VIII.
8.2 Fordon som inte har elektriska/elektroniska system eller elektriska/
elektroniska underenheter som har samband med den direkta kontrollen
av fordonet behöver inte immunitetsmätas och skall anses stämma
överens med punkt 6.4 i bilaga I och med bilaga VI i detta direktiv.
8.3 Elektriska/elektroniska underenheter vars funktioner inte har samband
med den direkta kontrollen av fordonet behöver inte immunitetsmätas
och skall anses stämma överens med punkt 6.7 i bilaga I och med
bilaga IX i detta direktiv.
8.4 Elektrostatisk urladdning
För fordon utrustade med däck, kan fordonskarossen/chassit anses vara
en elisolerad struktur. Väsentliga elektrostatiska krafter som hänför sig
till ett fordons yttre miljö inträffar bara under den tidpunkt när någon
åkande stiger in eller ur fordonet. Eftersom fordonet är stillastående
under dessa tidpunkter anses inga typgodkännandemätningar för elekt-
rostatiskurladdning vara nödvändiga.
8.5 Ledda transienter
Eftersom det under normal körning inte genomförs några yttre elektro-
niska förbindelser med fordon, alstras inga ledda transienter som har
samband med den yttre miljön. Ansvaret för att säkerställa att utrust-
ning kan tolerera de ledda transienterna inne i ett fordon, t.ex.
orsakade av ändringar i belastning och växelverkan mellan system,1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 10
▼M4
ligger hos tillverkaren. Ingen typgodkännandemätning för ledda tran-
sienter anses vara nödvändig.1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 11
▼M4
Tillägg 1
Fordons referensgränser för bredband
Avstånd mellan antenn och fordon: 10 m
Frekvens — megahertz — logaritmisk
Se bilaga I punkt 6.2.2.11975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 12
▼M4
Tillägg 2
Fordons referensgränser för bredband
Avstånd mellan antenn och fordon: 3 m
Frekvens — megahertz — logaritmisk
Se bilaga I punkt 6.2.2.21975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 13
▼M4
Tillägg 3
Fordons referensgränser för smalband
Avstånd mellan antenn och fordon: 10 m
Frekvens — megahertz — logaritmisk
Se bilaga I punkt 6.3.2.11975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 14
▼M4
Tillägg 4
Fordons referensgränser för smalband
Avstånd mellan antenn och fordon: 3 m
Frekvens — megahertz — logaritmisk
Se bilaga I punkt 6.3.2.21975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 15
▼M4
Tillägg 5
Elektrisk/elektronisk underenhet
Referensgränser för bredband
Frekvens — megahertz — logaritmisk
Se bilaga I punkt 6.5.2.11975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 16
▼M4
Tillägg 6
Elektrisk/elektronisk underenhet
Referensgränser för smalband
Frekvens — megahertz — logaritmisk
Se bilaga I punkt 6.6.2.11975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 17
▼M4
Tillägg 7
Mall för EEG-typgodkännandemärke
Den elektriska/elektroniska underenhet som bär EEG-typgodkännandemärket
ovan är en anordning som har godkänts i Tyskland (e 1) under det grund-
läggande godkännandenumret 0148. De två första siffrorna (02) visar att
anordningen uppfyller kraven i direktiv 72/245/EEG som ändras genom detta
direktiv.
Siffrorna används endast som exempel.1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 18
▼M4
BILAGA IIA
Informationsdokument nr … som i enlighet med bilaga I till direktiv 74/
150/EEG hänför sig till EG-typgodkännande av ett fordon avseende dess
elektromagnetiska kompatibilitet (direktiv 75/322/EEG) i dess lydelse efter
senaste ändringen genom direktiv 2000/2/EG
0. Allmänt
0.1 Fabrikat (företagsnamn)
0.2 Typ och handelsbeteckning0.3 Tillvägagångssätt för typidentifikation, om anbringat på fordonet (b)
0.3.1 Placering av detta identifikationsmärke
0.4 Fordonskategori (c)0.5 Tillverkarens namn och adress
0.8 Monteringsfabrikers adresser
1. Allmänna uppgifter om fordonets konstruktion
1.1 Fotografier eller ritningar av ett representativt fordon
1.6 Motorns placering och läge
3. Kraftkälla (q)
3.1 Tillverkare
3.1.1 Tillverkarens motorkod (enligt märkning på motorn, eller annat iden-
tifikationsätt)
3.2.1.1 Arbetsprincip, gnisttändning/kompressionständning, 4-takts- eller 2-
taktsmotor(
1)
3.2.1.2 Antal cylindrar och deras placering3.2.1.8 Högsta nettoeffekt … kW vid … varv per minut
3.2.4 Bränsletillförsel
3.2.4.1 Med förgasare, ja/nej (
1)
3.2.4.1.3 Antal inmonterade
3.2.4.2 Med bränsleinsprutning (endast för kompressionständning), ja/nej (1)
3.2.4.2.1 Systembeskrivning3.2.4.3 Med bränsleinsprutning (endast för gnisttändning), ja/nej (
1)
3.2.4.3.4 Systembeskrivning
3.2.5 Elsystem3.2.5.1 Systemspänning … volt, positiv/negativ jord (
1)
3.2.5.2 Generator
3.2.5.2.1 Typ3.2.5.2.2 Nominell uteffekt … VA1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 19
(1) Strykdet som inte är tillämpligt.
▼M4
3.2.6 Tändning
3.2.6.2 Typ
3.2.6.3 Arbetsprincip
3.3 Elmotor
3.3.1 Typ (lindning, magnetisering)3.3.1.1 Högsta uteffekt per timma, … kW
4. Kraftöverföring (v)
4.2 Typ (mekanisk, hydraulisk, elektrisk, etc)
4.2.1 En kort beskrivning av de elektriska/elektroniska underenheterna (om
sådana finns)
6. Hjulupphängning
6.2.2 En kort beskrivning av de elektriska/elektroniska underenheterna (om
sådana finns)
7. Styrning
7.2.2.1 En kort beskrivning av de elektriska/elektroniska underenheterna (om
sådana finns)
7.2.6 Område och metoder för justeringar av styrkontrollen (om sådana
finns)
8. Bromsar
8.5 För fordon med låsningsfria bromssystem, beskrivning av systemets
funktion (inklusive alla elektroniska delar), elektriskt ledningsschema
eller schema över hydraulik- och luftkretsar
9. Karosseri
9.1 Typ av kaross
9.5 Vindruta och andra fönster
9.5.2.3 En kort beskrivning av de elektriska/elektroniska underenheterna (om
sådana finns) i lyftmekanismen för fönsterhissar
9.6 Vindrutetorkare9.6.1 Detaljerad teknisk beskrivning (inklusive fotografier eller ritningar)
9.8 Avfrostning och avdimning
9.8.1 Detaljerad teknisk beskrivning (inklusive fotografier eller ritningar)9.9 Backspeglar (beskrivning för varje spegel)
9.9.6 En kort beskrivning av de elektroniska komponenterna (om sådana
finns) i inställningssystemet
9.10.3 Säten
9.10.3.4 Kännetecken, beskrivning och ritningar av
9.10.3.4.2 inställningssystemet
9.10.3.4.3 förskjutnings- och låssystem9.12 Bilbälten och/eller andra skyddssystem
9.12.3 En kort beskrivning av de elektriska/elektroniska underenheterna (om
sådana finns)
9.18 Undertryckning av radiostörningar
9.18.1 Beskrivning och ritningar/fotografier av de utformningar och
beståndsdelar i den del av karossen som utgör motorutrymmet och
den del av passagerarutrymmet som finns närmast motorutrymmet
9.18.2 Ritningar eller fotografier av placeringen av de metallkomponenter
som finns i motorutrymmet (t.ex. värmeanordning, reservhjul, luft-
filter, styrmekanism, etc.)1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 20
▼M4
9.18.3 Tabell och ritning av avstörningskomponenter för radiostörningar
9.18.4 Detaljer om det nominella värdet för likströmsresistansen och, om det
förekommer tändkablar med motstånd, deras nominella resistans per
meter
10. Belysning och ljussignalanordningar
10.5 En kort beskrivning av elektriska/elektroniska underenheter utöver
lampor (om sådana finns)
12. Övrigt
12.2 Anordning mot obehörig användning av fordonet
12.2.3 En teknisk beskrivning av denna anordning12.2.5 En kort beskrivning av de elektriska/elektroniska underenheterna (om
sådana finns)1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 21
▼M4
Tillägg 1
Beskrivning av fordon som valts som representant för sin fordonstyp
KarossutförandeVänster- eller högerstyrd
Hjulbas
Tillval av komponenter1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 22
▼M4
Tillägg 2
Relevanta mätrapporter tillhandahållna av tillverkaren eller av godkända/erkända
laboratorier för att upprätta typgodkännandeintyget.1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 23
▼M4
BILAGA IIB
Informationsdokument nr … som hänför sig till EG-typgodkännande av en
elektrisk/elektronisk underenhet avseende elektromagnetisk kompatibilitet
(direktiv 75/322/EEG) i dess lydelse efter senaste ändringen genom direktiv
2000/2/EG
0.Allmänt
0.1 Fabrikat (företagsnamn)
0.2 Typ och handelsbeteckning
0.5 Tillverkarens namn och adress0.7 Om det förekommer komponenter och separata tekniska enheter, placering
av och fastsättningsmetod för EEG-godkännandemärkning
0.8 Monteringsfabrikers adresser
1.Denna elektriska/elektroniska underenhet skall godkännas som en
komponent/separat teknisk enhet (*)
2.Eventuella restriktioner för användning och villkor för installation1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 24
(*) Strykdet som inte är tillämpligt.
▼M4
Tillägg 1
Beskrivning av den elektriska/elektroniska underenhet som valts som represen-
tant för sin typmodell.1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 25
▼M4
Tillägg 2
Relevanta mätrapporter tillhandahållna av tillverkaren eller av godkända/erkända
laboratorier för att upprätta typgodkännandeintyg.1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 26
▼M4
BILAGA IIIA
MALL
(Största format: A4, 210 × 297 mm)
EG-TYPGODKÄNNANDEINTYG
Meddelande angående
— typgodkännande(1)
— förlängning av typgodkännande (1)
— avslag av typgodkännande (1)
— indragning av typgodkännande (1)
för en typ av fordon/komponent/separat teknisk enhet (1) med betydelse för
direktiv►M4direktiv 75/322/EEG ◄, senast ändrat genom direktiv …/…/
EG.
Nummer för typgodkännandeSkäl för förlängning
AVSNITT I
0.1 Fabrikat (företagsnamn)0.2 Typ och handelsbeteckning
0.3 Tillvägagångssätt för typidentifikation, om märkt på fordonet/kompo-
nenten/separat teknisk enhet (
1)(2)
0.3.1 Placering av detta identifikationsmärke
0.4►M4Fordon◄
0.5 Tillverkarens namn och adress0.7 Om det förekommer komponenter och separata tekniska enheter, placering
och fastsättningsmetod för EEG-godkännandemärke
0.8 Monteringsfabrikers adresser
AVSNITT II
1. Övrig information (om tillämplig), se tillägg
2. Teknisk tjänst som ansvarar för mätningarna3. Dag för mätrapport
4. Antal mätrapporter
5. Anmärkningar (om sådan finns), se tillägg6. Plats
7. Dag
8. Namnteckning9. Indexet för det informationspaket som finns hos den godkännande
myndigheten, vilket kan erhållas på begäran är bifogat.1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 27
(1) Strykdet som inte är tillämpligt.
(2) Om tillvägagångssättet för typidentifikation innehåller skrifttecken som inte är rele-
vanta för att beskriva de typer av fordon, komponenter eller separata tekniska enhetersom täcks i detta informationsdokument/typgodkännandeintyg skall sådana skrifttecken
representeras med denna symbol ”?” (t.ex. ABC??123???).
▼M4
Tillägg till EG-typgodkännandeintyg nr …
om typgodkännande av ett fordon i enlighet med direktiv 75/322/EEG i dess
lydelse efter senaste ändringen genom direktiv 2000/2/EG
1. Ytterligare information
1.1 Speciella anordningar med betydelse för bilaga IV i detta direktiv (om
tillämpligt), (t.ex. …)
1.2 Systemspänning i elsystem, volt, positiv/negativ jord
1.3 Typ av kaross
1.4 Lista över de elektorniska installerade i de uppmätta fordon som inte är
begränsade till punkterna i informationsdokumentet (se bilaga II tillägg I)
1.5 Godkänt/erkänt laboratorium (med avseende på detta direktiv) som ansvarar
för att utföra mätningar
5. Anmärkningar (gäller t.ex. för både vänster- och högerstyrda fordon)1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 28
▼M4
BILAGA IIIB
MALL
(Största format: A4, 210 × 297 mm)
EG-TYPGODKÄNNANDEINTYG
Meddelande angående:
— typgodkännande(1)
— förlängning av typgodkännande (1)
— avslag av typgodkännande (1)
— indragning av typgodkännande (1)
för en typ av fordon/komponent/separat teknisk enhet (1) med betydelse för
direktiv►M4direktiv 75/322/EEG ◄, senast ändrad genom direktiv …/…/
EG.
Nummer för typgodkännandeSkäl för förlängning
AVSNITT I
0.1 Fabrikat (företagsnamn)0.1 Typ och handelsbeteckning
0.2 Tillvägagångssätt för typidentifikation, om märkt på fordonet/kompo-
nenten/separat teknisk enhet (
1)(2)
0.3.1 Placering av detta identifikationsmärke
0.4►M4Fordon◄
0.5 Tillverkarens namn och adress0.7 Om det förekommer komponenter och separata tekniska enheter, placering
och fastsättningsmetod för EEG-godkännandemärke
0.8 Monteringsfabrikers adresser
AVSNITT II
1. Ytterligare information (om tillämplig), se tillägg
2. Teknisk tjänst som ansvarar för mätningar3. Dag för mätrapport
4. Antal mätrapporter
5. Anmärkningar (om sådana finns), se tillägg6. Plats
7. Dag
8. Namnteckning9. Indexet för det informationspaket som finns hos den godkännande
myndigheten vilket kan erhållas på begäran är bifogat.1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 29
(1) Strykdet som inte är tillämpligt.
(2) Om tillvägagångsättet för typidentifikation innehåller skrivtecken som inte är relevanta
för att beskriva de typer av fordon, komponenter eller separata tekniska enheter somtäcks i detta informationsdokument/typgodkännandeintyg skall sådana skrivtecken
representeras med denna symbol ”?” (t.ex. ABC??123???).
▼M4
Tillägg till EG-typgodkännandeintyg nr …
om godkännande av en elektrisk eller elektronisk underenhet i enlighet med
direktiv 75/322/EEG i dess lydelse efter senaste ändringen genom direktiv
2000/2/EG
1. Ytterligare information
1.1 Systemspänning i elsystem, volt, positiv/negativ jord1.2 Denna elektriska/elektroniska underenhet kan användas i alla fordonstyper
med följande begränsningar
1.2.1 Villkor för installation, om sådana finns1.3 Denna elektriska/elektroniska underenhet kan bara användas i följande
fordonstyper
1.3.1 Villkor för installation, om sådana finns1.4 De specifika mätmetoder som användas och de frekvensband som täcktes
för att bestämma immunitet var (var god specificera exakt metod som
användes i bilaga IX)
1.5 Godkänt/erkänt laboratorium (med avseende på detta direktiv) som
ansvarar för att utföra mätningar
5. Anmärkningar1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 30
▼M4
BILAGA IV
MÄTMETOD FÖR UTSTRÅLAD ELEKTROMAGNETISK BRED-
BANDSSTRÅLNING FRÅN FORDON
1.Allmänt
1.1 Den mätmetod som beskrivs i denna bilaga skall enbart tillämpas på
fordon.
1.2 Mätutrustning
Mätutrustningen skall uppfylla kraven i publikation nr 16—1 (93) från
CISPR (Internationella specialkommittén för radiostörning).
En kvasitoppdetektor skall användas för att mäta elektromagnetisk bred-
bandsstålning i denna bilaga, eller om en toppdetektor används skall en
lämplig korrektionsfaktor användas beroende på gnistfrekvensen.
1.3 Mätmetod
Detta prov är avsett att mäta den bredbandselektromagnetiska strålning
som avges av gnisttändningssystem och av elektriska motorer (motorer
för eldrift, motorer för uppvärmning och för avfrostning, bränslepumpar,
hydrauliska pumpar etc. …) som fordonet alltid är utrustat med.
Två alternativa avstånd för referensantenn är tillåtna: 10 m eller 3 m
från fordonet. I båda fallen skall kraven i punkt 3 i denna bilaga följas.
2.Resultatredovisning
Mätresultaten skall uttryckas i dB mikrovolt/m (mikrovolt/m) för band-
bredd 120 kHz. Om mätutrustningens verkliga bandbredd B (uttryckt i
kHz) avviker från 120 kHz skall avläsningarna i mikrovolt/m omvandlas
till bandbredd 120 kHz genom multiplicering med en faktor 120/B.
3.Mätplats
3.1 Mätplatsen skall vara en plan, öppen yta, fri från elektromagnetiska
reflektionsytor inom en cirkel med en minsta radie av 30 m mätt från
mittpunkten mellan fordonet och antennen (se figur 1 i tillägg 1 till
denna bilaga).
3.2 Mätutrustningen, provhytten eller det fordon inuti vilket mätutrustningen
är placerad får finnas inom mätplatsen, men endast i det område som
visas i figur 1 i tillägg 1 till denna bilaga.
Andra mätantenner är tillåtna inom mätplatsen på minst 10 m avstånd
från både den mottagarantenn och det fordon som kontrolleras, förutsatt
att det kan påvisas att mätresultaten inte påverkas av detta.
3.3 Anläggningar inomhus får användas om det kan påvisas ett samband
mellan anläggningen inomhus och en anläggning utomhus. Anläggningar
inomhus behöver inte uppfylla dimensionskraven i figur 1 i tillägg 1 till
denna bilaga, förutom när det gäller avstånd från antennen till fordonet
och antennhöjden. Inte heller behöver de omgivande strålningarna
granskas före eller efter den mätning som beskrivs i punkt 3.4 i denna
bilaga.
3.4 Omgivning
För att säkerställa att det inte förekommer ovidkommande brus och
signaler med tillräckling styrka att direkt påverka mätningen, skall
mätningar göras före och efter huvudmätningen. Om fordonet är närva-
rande när omgivande mätningar utförs, är det nödvändigt att säkerställa
att utstrålningar från fordonet inte påverkar de omgivande mätningarna
väsentligt, t ex genom att avlägsna fordonet från mätplatsen, ta bort
startnyckeln eller koppla bort batteriet. I båda dessa mätningar skall
ovidkommande brus eller signaler vara åtminstone 10 dB under den
störningsgräns som föreskrivs i punkterna 6.2.2.1 eller 6.2.2.2 (efter
tillämplighet) i bilaga 1, förutom för avsiktliga omgivande smal-
bandssändningar.
4.Fordons tillstånd under mätning
4.1 Motor
Motorn skall gå med normal arbetstemperatur och växellådan skall ligga
i neutralt läge. Om detta inte är möjligt av praktiska skäl, kan tillver-
karen och kontrollmyndigheten tillämpa arrangemang som är godkända1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 31
▼M4
av bägge parter. Man skall noga tillse att anordningen för hastighetsreg-
lering inte påverkar elektromagnetiska utstrålningar. Vid varje mätning
skall motorn köras enligt följande:
Typ av motorMätmetod
Kvasitopp Topp
Gnisttändning Motorvarvtal Motorvarvtal
En cylinder 2 500 varv/minut ± 10 % 2500 varv/minut ± 10 %
Mer än en cylinder 1 500 varv/minut ± 10 % 1500 varv/minut ± 10 %
4.2 Mätningar skall inte utföras när regn eller annan nederbörd faller på
fordonet eller inom 10 minuter från det att nederbörden har upphört.
5.Antenntyp, läge och riktning
5.1 Antenntyp
Alla antenner fär användas under förutsättning att de kan normaliseras
mot referensantennen. Den beskrivna metoden i CISPR-publikation
nr 12 (tredje utgåvan), tillägg A kan användas för att kalibrera antennen.
5.2 Höjd och avstånd för mätning
5.2.1 Höjd5.2.1.1 10-metersmätning
Antennens fascentrum skall befinna sig 3,00 ± 0,05 m över den yta som
fordonet står på.
5.2.1.2 3-metersmätning
Antennens fascentrum skall befinna sig 1,80 ± 0,05 m över den yta som
fordonet står på.
5.2.1.3 Ingen del av antennens mottagarelement får befinna sig närmare än
0,25 m från den yta som fordonet står på.
5.2.2 Avstånd för mätning
5.2.2.1 10-metersmätning
Det horisontella avståndet från antenntoppen eller annan lämplig punkt
på antennen som har bestämts under normaliseringsförfarandet mot
fordonets ytte karossyta, enligt punkt 5.1 i denna bilaga, skall vara
10,0 ± 0,2 m.
5.2.2.2 3-metersmätning
Det horisontella avståndet från antenntoppen eller annan lämplig punkt
på antennen som har bestämts under normaliseringsförfarandet mot
fordonets yttre karossyta, enligt punkt 5.1 i denna bilaga, skall vara
3,0 ± 0,05 m.
5.2.2.3 Om mätningen utförs i en anläggning inomhus för att avskärma mot
elektromagnetiska radiovågor, skall antennens mottagarelement inte
befinna sig närmare än 1 m från någon typ av absorberande material
och inte närmare än 1,5 m från väggen i anläggningen inomhus. Det
skall inte finnas något absorberande material mellan mottagarantennen
och det fordon som mäts.
5.3 Antennens placering i förhållande till fordonet
Antennen skall placeras omväxlande till vänster och till höger om
fordonet så att antennen är parallell med fordonets symmetriplan och i
linje med motorns mittpunkt (se figur 1 tillägg 1 till denna bilaga)
►
M4och i linje med fordonets mittpunkt, definierad som den punkt
som ligger på fordonets huvudaxel och halvvägs från mittpunkterna
mellan fordonets framaxel och bakaxel ◄.
5.4 Antennens läge
I varje mätpunkt skall avläsning göras med antennen i både horisonellt
och vertikalt plariseringsläge (se figur 2 i tillägg 1 till denna bilaga).1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 32
▼M4
5.5 Avläsning
Den högsta av de fyra avläsningar som har gjorts enligt punkterna 5.3
och 5.4 vid varje frekvens skall betraktas som det karaktäristika
mätvärdet för den frekvens där mätningarna utförs.
6.Frekvenser
6.1 Mätningar
Mätningar skall utföras inom frekvensområdet 30—1 000 MHz. För att
bekräfta att fordonet möter kraven i denna bilaga skall kontrollmyndig-
heten mäta i upp till 13 frekvenser inom området, t.ex. 45, 65, 90, 120,
150, 190, 230, 280, 380, 450, 600, 750 och 900 MHz.
Om gränsen överskrids under mätningen skall detta undersökas för att
säkerställa att det beror på fordonet och inte på bakgrundsstrålning.
6.1.1 Gränserna gäller inom hela frekvensområdet 30—1 000 MHz.6.1.2 Mätningar kan utföras med antingen kvasitoppdetektor eller toppde-
tektor. De begränsningar som anges i bilaga I punkterna 6.2 och 6.5
avser kvasitopp. Om toppdetektor används skall 38 dB för 1 MHz band-
bredd läggas till eller 22 dB för 1 kHz bandbredd dras ifrån.
6.2 Toleranser
Frekvens
(MHz)Tolerans
(MHz)
45, 65, 90, 120, 150, 190 och 230 ± 5
280, 380, 450, 600, 750 och 900 ± 20
Dessa toleranser gäller för de angivna frekvenserna och avser att
undvika störning från sändningar som verkar vid eller nära de nominella
frekvenserna under den tid då mätning pågår.1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 33
▼M4
Tillägg 1
Figur 1
TRAKTORNS PROVOMRÅDE
(Ett plant område som är fritt från reflekterande elektromagnetisk strålning)1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 34
▼M4
Figur 2
ANTENNENS RIKTNING I FÖRHÅLLANDE TILL TRAKTORN
1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 35
▼M4
BILAGA V
MÄTMETOD FÖR UTSTRÅLAD ELEKTROMAGNETISK SMAL-
BANDSSTRÅLNING FRÅN FORDON
1. Allmänt
1.1 Den mätmetod som beskrivs i denna bilaga skall enbart tillämpas på
fordon.
1.2 Mätutrustning
Mätutrustningen skall uppfylla kraven i publikation 16-1 (93) från
CISPR (Internationella specialkommittén för radiostörning)
En medelvärdesdetektor eller en toppdetektor skall användas för
mätning av utstrålad smalbandsstrålning i denna bilaga.
1.3 Mätmetod
Denna mätmetod är avsedd att mäta smalbandsstrålning av sådana slag
som kan avges från ett mikroprocessbaserat system eller annan smal-
bandskälla.
Som ett första steg skall strålningsnivåerna på FM-bandet (88-108 MHz)
mätas vid fordonents radioantenn med utrustning som specificeras i
punkt 1.2. Om den specificerade nivån i punkt 6.3.2.4 i bilaga I inte
överskrids, skall fordonet anses uppfylla kraven i denna bilaga med
betydelse för detta frekvensband och hela mätningen skall inte genom-
föras.
För hela mätprocessen är två alternativa antennavstånd tillåtna: 10 m
eller 3 m från fordonet. För båda alternativen skall kraven i punkt 3 i
denna bilaga uppfyllas.
2.Resultatredovisning
Mätresultaten skall redovisas i dB mikrovolt/m (mikrovolt/m).
3.Mätplats
3.1 Mätplatsen skall vara en plan, öppen yta, fri från elektromagnetiska
reflektionsytor inom en cirkel med en minsta radie av 30 m, mätt från
mittpunkten mellan fordonet och antennen (se figur 1 i första tillägget
till bilaga IV).
3.2 Mätutrustningen, provhytten, eller det fordon inuti vilket mätutrust-
ningen är placerad får finnas inom mätplatsen, men endast i det
område som visas i figur 1 i första tillägget till bilaga IV.
Andra mätantenner är tillåtna inom mätplatsen på minst 10 m avstånd
från både den motaggarantenn och det fordon som kontrolleras, förutsatt
att det kan påvisas att mätresultaten inte påverkas av detta.
3.3 Anläggningar inomhus får användas om det kan påvisas ett samband
mellan anläggningen inomhus och en anläggning utomhus. Anläggningar
inomhus behöver inte uppfylla dimensionskraven i figur 1 i första tillä-
gget till bilaga IV, förutom när det gäller avståndet från antennen till
fordonet och antennhöjden. Inte heller behöver de omgivande strålning-
arna kontrolleras före eller efter den mätning som beskrivs i punkt 3.4 i
denna bilaga.
3.4 Omgivning
För att säkerställa att det inte förekommer ovidkommande brus och
signaler med tillräcklig styrka att direkt påverka mätningen, skall omgi-
vande mätningar göras före och efter huvudmätningen. Det är
nödvändigt att säkerställa att utstrålningar från fordonet inte påverkar
de omgivande mätningarna väsentligt, t.ex. genom att avlägsna fordonet
från mätplatsen, ta bort startnyckeln eller koppla bort batterierna. I båda
dessa mätningar skall ovidkommande brus eller signaler vara åtminstone
10 dB under den störningsgräns som föreskrivs i punkterna 6.3.2.1 eller
6.3.2.2 (efter tillämplighet) i bilaga I, förutom för avsiktliga omgivande
smalbandssändningar.
4.Fordons tillstånd under mätning
4.1 Alla elektroniska system i fordonet skall vara inställda i normalt funk-
tionstillstånd och fordonet skall vara stillastående.
4.2 Tändningen skall vara tillslagen. Motorn skall inte gå.1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 36
▼M4
4.3 Mätningar skall inte utföras när regn eller annan nederbörd faller på
fordonet eller inom 10 minuter från det att nederbörden har upphört.
5.Antenntyp, läge och riktning
5.1 Antenntyp
Alla antenner får användas under förutsättning att de kan normaliseras
mot referensantennen. Den beskrivna metoden i CISPR-publikation
nr 12 (tredje utgåvan), bilaga A kan användas för att kalibrera antennen.
5.2 Höjd och avstånd för mätning5.2.1 Höjd
5.2.1.1 10-meters mätsträcka
Antennens fascentrum skall befinna sig 3,00 ± 0,05 m över den yta som
fordonet står på.
5.2.1.2 3-meters mätsträcka
Antennes fascentrum skall befinna sig 1,80 ± 0,05 m över den yta som
fordonet står på.
5.2.1.3 Ingen del av antennens mottagarelement får befinna sig närmare än
0,25 m från den yta som fordonet står på.
5.2.2 Avstånd för mätning
5.2.2.1 10-meters mätsträcka
Det horisontella avståndet från antenntoppen eller annan lämplig punkt
på antennen som har bestämts under normaliseringsförfarandet mot
fordonets yttre karossyta enligt punkt 5.1 i denna bilaga, skall vara
10,0 ± 0,2 m.
5.2.2.2 3-meters mätsträcka
Det horisontella avståndet från antenntoppen eller annan lämplig punkt
på antennen som har bestämts under normaliseringsförfarandet mot
fordonets yttre karossyta, enligt punkt 5.1 i denna bilaga, skall vara
3,00 ± 0,05 m.
5.2.2.3 Om mätningen utförs i en anläggning inomhus för att avskärma mot
elektromagnetiska radiovågor, skall antennens mottagarelement inte
befinna sig närmare än 1 m från någon typ av energiabsorberande mate-
rial och inte närmare än 1,5 m från väggen i anläggningen inomhus. Det
skall inte finnas något absorberande material mellan mottagarantennen
och det fordon som mäts.
5.3 Antennens placering i förhållande till fordonet
Antennen skall placeras omväxlande till vänster och till höger om
fordonet så att antennen är parallell med fordonets symmetriplan och i
linje med motorns mittpunkt (se figur 2 i första tillägget till bilaga IV).
5.4 Antennens läge
I varje mätpunkt skall avläsning göras med antennen i både horisontellt
och vertikalt polariseringsläge (se figur 2 i tillägg 1 till denna bilaga).
5.5 Avläsning
Den högsta av de fyra avläsningar som har gjorts enligt punkterna 5.3
och 5.4 vid varje frekvens skall betraktas som det karaktäristiska
mätvärdet för den frekvens där mätningarna utförs.
6.Frekvenser
6.1 Mätningar
Mätningar skall utföras inom frekvensområdet 30—1 000 MHz. Detta
område skall delas in i 13 band. Inom varje band kan en frekvens
mätas för att visa att de krävda begränsningarna tillgodoses. För att
bekräfta att fordonet möter kraven i denna bilaga skall kontrollmyndig-
heten mäta i en sådan punkt i vart och ett av de 13 frekvensbanden:
30—50, 50—75, 75—100, 100—130, 130—165, 165—200, 200—250,
250—320, 320—400, 400—520, 520—660, 660—820 och
820—1 000MHz.
Om gränsen överskrids under mätningen skall detta undersökas för att
säkerställa att det beror på fordonet och inte på bakgrundsstrålning.1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 37
▼M4
BILAGA VI
MÄTMETOD FÖR FORDONS IMMUNITET MOT ELEKTROMAGNE-
TISK UTSTRÅLNING
1. Allmänt
1.1 Den mätmetod som beskrivs i denna bilaga skall enbart tillämpas på
fordon.
1.2 Mätmetod
Denna mätning avser att åskådliggöra immuniteten mot försämring i den
direkta kontrollen av fordonet. Fordonet skall utsättas för elektromagne-
tiska fält så som beskrivs i denna bilaga. Fordonet skall bevakas under
mätningarna.
2.Resultatredovisning
3.Mätplats
Provanläggningen skall klara att alstra den fältstyrka inom de frekven-
sområden som har definierats i denna bilaga. Mätanläggningen skall
uppfylla (nationella) lagkrav som gäller utstrålning av elektromagnetiska
signaler.
Hänsyn skall tas så att kontroll- och övervakningsutrustningar inte kan
påverkas av strålningsfält på ett sätt som kan göra mätningarna ogiltiga.
4.Fordons tillstånd under mätning
4.1 Fordonet skall vara i olastat skick förutom nödvändig mätutrustning.4.1.1►
M4Motorn kommer vanligtvis att driva hjulen med en konstant
hastighet som motsvarar tre fjärdedelar av fordonets maximala hastighet
om konstruktören inte väljer en annan hastighet av tekniska skäl. Fordo-
nets motor bör belastas med lämpligt moment. Alternativt kan
kraftöverföringsaxlarna vara frikopplade (t.ex. för fordon med fler än
två axlar) under förutsättning att axlarna inte driver någon komponent
som kan förorsaka interferens. ◄
4.1.2 Strålkastare skall sättas på halvljus.
4.1.3 Vänster eller höger blinkrar skall vara i funktion.
4.1.4 Alla andra anordningar som påverkar förarens kontroll över fordonet
skall vara i funktion som under normal körning av fordonet.
4.1.5 Fordonet skall inte ha någon elektrisk förbindelse med mätytan och inga
förbindelser skall göras mellan någon utrustning och fordonet, förutom
så som krävs i punkt 4.1.1 eller 4.2. Däckens kontakt med mätytans
golv anses inte vara någon elektrisk förbindelse.
4.2 Om det finns elektriska/elektroniska anordningar som utgör en integ-
rerad del av fordonets direkta kontroll, vilka inte kommer att vara i
funktion under de omständigheter som beskrivs i punkt 4.1, är det
tillåtet för tillverkaren att tillhandahålla kontrollmyndigheten en rapport
eller ytterligare vittnesmål att den elektriska/elektroniska anordningen
möter de krav som finns i detta direktiv. Sådana vittnesmål skall bevaras
i dokumentationen för typgodkännande.
4.3 Endast icke störande utrustning skall användas när fordonet övervakas.
Fordonets yttre och passagerarutrymmet skall övervakas för att
bestämma om de krav som finns i denna bilaga uppfylls (t.ex. genom
att använda videokameror).
4.4 Fordonet skall i normala fall riktas mot en fixerad antenn. Där dock de
flesta elektroniska kontrollenheter och tillhörande kabelhärvor är till
största delen lokaliserade i fordonets bakdel, skall mätningen normaltgöras med fordonet riktat bort från antennen. När det gäller långa fordon
(dvs. förutom bilar och lätta vans), som har elektroniska kontrollenheter
och tillhörande kabelhärvor till största delen placerade mot fordonets
mitt, kan en referenspunkt (se punkt 5.4 i denna bilaga) fastställas som
är baserad på endera högersidans eller vänstersidans yta av fordonet.
Denna referenspunkt skall befinna sig vid fordonslängdens mittpunkt
eller vid en punkt längs med fordonets sida som valts och godkänts av
både tillverkaren och kontrollmyndigheten efter att ha beaktat distribu-
tionen av elektriska anordningar och dispositionen av förekommande1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 38
▼M4
kabelnät. Sådana mätningar kan bara förekomma om den fysiska
konstruktionen av provkammaren tillåter detta. Antennens placering
måste anges i mätrapporten.
5.Fältalstrande anordningar, läge och riktning
5.1 Fältalstrande anordningar
5.1.1 De fältalstrande anordningarna skall väljas på ett sådant sätt att den
önskade fältstyrkan uppnås vid referenspunkten (se punkt 5.4 i denna
bilaga) för de tillämpliga frekvenserna.
5.1.2 De fältalstrande anordningarna kan vara antenner eller ett transmissions-
ledningssytem.
5.1.3 Konstruktionen och riktningen för alla fältalstrande anordningar skall
vara av sådana slag att det alstrande fältet är polariserat från
20—1 000 MHz horisontellt eller vertikalt.
5.2 Höjd och avstånd för mätning5.2.1 Höjd5.2.1.1 Antennens fascentrum skall inte vara mindre än 1,5 m över den yta som
fordonet står på eller inte mindre än 2 m över den yta som fordonet står
på om fordonets taköversk rider 3 m höjd.
5.2.1.1 Antennens fascentrum
5.2.1.2 Ingen del av någon antenns utstrålande element skall befinnas sig
närmare än 0,25 m från den yta som fordonet står på.
5.2.2 Mätavstånd
5.2.2.1 Vid prov är en placering av den fältalstrande anordningen så långt som
det är praktiskt möjligt från fordonet att föredra. Detta typiska avstånd
kommer att ligga inom området 1—5 m.
5.2.2.2 Om mätningen utförs inne i en avskärmad anläggning, skall den fältalst-
rande anordningens utstrålande element inte befinna sig närmare än 1 m
från någon typ av energiabsorberande material och inte närmare än 1,5 m
från väggen i den inneslutna anläggningen. Det skall inte finnas något
absorberande material mellan sändarantennen och det fordon som mäts.
5.3 Antennens placering i förhållande till fordonet
5.3.1 Den fältalstrande anordningens utstrålande element skall inte befinna sig
närmare än 0,5 m från fordonets yttre karossyta.
5.3.2 Den fältalstrande anordningen skall placeras vid fordonets centrumlinje
(längsgående symmetriplan).
5.3.3 Ingen del av ett transmissionsledningssystem, förutom den yta som
fordonet står på, skall befinna sig närmae än 0,5 m från någon del av
fordonet.
5.3.4 Alla fältalstrande anordningar som är placerade över fordonet skall
utbreda sig centralt över åtminstone 75 % av fordonets längd.
5.4 Referenspunkt5.4.1 I denna bilaga avser referenspunkt den punkt där fältstyrkan skall
fastställas och skall definieras enligt följande:
5.4.1.1 åtminstone 2 m horisontellt från antennens fascentrum eller åtminstone
1 m vertikalt från det utstrålande elementet i ett transmissionslednings-
system,
5.4.1.2 vid fordonets centrumlinje (längsgående symmetriplan),
5.4.1.3 på en höjd 1,00 ± 0,05 m över den yta som fordonet står på eller 2,00 m
± 0,05 m om den minsta takthöjden i något fordon inom modellpro-
grammet överskrider 3 m,
5.4.1.4 För främre belysning, antingen
— 1,0 ± 0,2 m inne i fordonet, mätt ifrån skärningspunkten mellan
vindrutan och motorhuven (punkt C i tillägg 1 till denna bilaga),
eller
— 0,2 ± 0,2 m från mittlinjen av traktorns framaxel, mätt i riktning från
traktorns mittpunkt (punkt D i tillägg 2 till denna bilaga),
beroende på vilken som har en referenspunkt som ligger närmast
antennen.1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 39
▼M4
5.4.1.5 För bakre belysning, antingen
— 1,0 ± 0,2 m inne i fordonet, mätt ifrån skärningspunkten mellan
vindrutan och motorhuven (punkt C i tillägg 1 till denna bilaga),
eller
— 0,2 ± 0,2 m från mittlinjen av traktorns framaxel, mätt i riktning från
traktorns mittpunkt (punkt D i tillägg 2 till denna bilaga),
beroende på vilken som har en referenspunkt som ligger närmast
antennen.
5.5 Om man bestämmer att bestråla den bakre delen av fordonet, skall refe-
renspunkten fastställas som i punkt 5.4. Fordonet skall då vara installerat
med fronten bort från antennen och placerat som om det hade roterats
horisontellt 180 grader runt sin centrumpunkt, t.ex. på sådant sätt att
samma avstånd från antennen till den närmaste delen av fordonets yttre
kaross kvarstår. Detta illustreras i tredje tillägget till denna bilaga.
6.Mätningskrav
6.1 Frekvensområde, uppehållstid, polarisering
Fordonet skall utsättas för elektromagnetisk utstrålning i frekven-
sområdet 20—1000 MHz.
6.1.1 För att bekräfta att fordonet möter kraven i denna bilaga, skall fordonet
mätas i upp till 14 frekvenser i frekvensområdet, t.ex:
27, 45, 65, 90, 120, 150, 190, 230, 280, 380, 450, 600, 750 och
900 MHz.
Svarstiden för utrustningen skall beaktas och uppehållstiden skall vara
tillräcklig för att tillåta utrustningen att reagera under normala
förhållanden. Under alla omständigheter skall den inte vara mindre än
2 sekunder.
6.1.2 En polarisation skall användas vid varje frekvens, se punkt 5.1.3.6.1.3 Alla andra mätningsparametrar skall vara så som har definierats i denna
bilaga.
6.1.4 Om ett fordon inte klarar de mätningar som har definierats i punkt 6.1.1
i denna bilaga, måste fordonet kontrolleras att det har misslyckats under
de relevanta mätförhållandena och inte som ett resultat av alstring av
okontrollerade fält.
7.Alstring av erforderlig fältstyrka
7.1 Provmetodik7.1.1 ”Substitutionsmetoden” skall användas för att upprätta fältförhållandena
för mätningar.
7.1.2 Kalibreringsfas
Vid varje mätfrekvens, skall en effektnivå matas in i den fältalstrande
anordningen för att producera den erforderliga fältstyrka vid referens-
punkten (enligt definitionen i punkt 5) på mätplatsen med fordonet
frånvarande, den nivå på frameffekt, eller annan parameter som har
direkt samband med den frameffekt som behövs för att definiera fältet,
skall mätas och resultaten registreras. Mätfrekvenserna skall ligga i
området 20—1 000 MHz. Kalibrering skall utföras, med början vid
20 MHz, i steg som inte är större än 2 % av föregående frekvens med
avslutning vid 1 000 MHz. Dessa resultat skall användas för typgodkän-
nandemätningar om inga förändringar inträffar i anläggningarna eller
utrustningar som gör det nödvändigt att göra om förfarandet.
7.1.3 Mätfas
Fordonet skall sedan placeras inne i mätanläggningen enligt de krav som
finns i punkt 5. Den erforderliga frameffekten som definierats i punkt
7.1.2 vid varje frekvens som definierats i punkt 6.1.1 skall sedan matas
in i den fältalstrande anordningen.
7.1.4 Den parameter som valdes i punkt 7.1.2 för att definiera fältet skall
också användas för att fastställa fältstyrkan under mätningen.
7.1.5 Den fältalstrande anordningen och dess uppställning under mätningen
skall vara enligt samma specifikation som den som användes under
förfarandet som ufördes i punkt 7.1.2.1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 40
▼M4
7.1.6 Mätanordning för fältstyrka
En lämplig kompakt mätanordning för fältstyrka skall användas för att
bestämma fältstyrkan under substitutionsmetodens kalibreringsfas.
7.1.7 Under substitutionsmetodens kalibreringsfas, skall fascentrumet i
mätanordningen för fältstyrka placeras vid referenspunkten.
7.1.8 Om en kalibrerad mottagarantenn används som mätanordning för
fältstyrka, skall avläsningar erhållas i tre ömsesidigt rätvinkliga rikt-
ningar och det motsvarande isotropiska värdet i avläsningen skall
räknas som fältstyrkan.
7.1.9 För att ta med olika fordonsgeometrier i beräkningen, kan ett antal
antennlägen och referenspunkter behöva upprättas för en given
mätanläggning.
7.2 Fälstyrkeprofil
7.2.1 Under kalibreringsfasen i substitionsmetoden (innan ett fordon körs in
på mätområdet), skall fältstyrkan i åtminstone 80 % av kalibrering-
sstegen inte vara minde än 50 % den nominella fältstyrkan, vid
följande placeringar:
a) För alla fältalstrande anordningar, 0,50 ± 0,05 m vid endera sidan av
referenspunkten i en linje som passerar genom referenspunkten och
på samma höjd som referenspunkten, och i rät vinkel mot fordonets
längsgående symmetriplan.
b) När ett transmissionsledningssystem används, 1,50 ± 0,05 m på en
linje som passerar genom referenspunkten vid samma höjd som refe-
renspunkten och längs med linjen av längsgående symmetriplan.
7.3 Kammarresonans
Utan att klara de omständigheter som ges i punkt 7.2.1 ovan, skall
mätningar inte göras i kammarresonanta frekvenser.
7.4 Egenskaper hos mätsignalerna som skall alstras
7.4.1 Högsta kurvutsvängning
Toppvärdet för mätsignalerna skall vara detsamma som toppvärdet för
en omodulerad sinuskurva vars effektivvärde i volt/m är definierat i
punkt 6.4.2 i bilaga I (se fjärde tillägget till denna bilaga).
7.4.2 Mätsignalens kurvform
Mätsignalen skall vara en sinuskurva av en radiofrekvens, amplitudmo-
dulerad med en sinussignal på 1 kHz vid ett modulationsdjup på
0,80 ± 0,04 m.
7.4.3 Modulationsdjup
Modulationsdjupet m är definierat som
m¼Enveloppens maximum /C0enveloppens minimum
Enveloppens maximum þenveloppens minimum1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 41
▼M4
Tillägg 1
1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 42
▼M4
Tillägg 2
1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 43
▼M4
Tillägg►M43◄
Egenskaper hos mätsignaler som skall alstras
1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 44
▼M4
BILAGA VII
MÄTMETOD FÖR UTSTRÅLAD ELEKTROMAGNETISK BRED-
BANDSSTRÅLNING FRÅN ELEKTRISKA/ELEKTRONISKA
UNDERENHETER
1.Allmänt
1.1 Den mätmetod som beskrivs i denna bilaga skall enbart tillämpas på elekt-
riska/elektroniska underenheter som efteråt kan monteras i fordon som
stämmer överens med bilaga IV.
1.2 Mätutrustning
Mätutstrustningen skall uppfylla kraven i publikation 16-1 (93) från
CISPR (Internationella specialkommittén för radiostörning).
En kvasitoppdektektor skall användas för att mäta elektromagnetisk bred-
bandsstrålning i denna bilaga, eller om en toppdetektor används skall en
lämplig korrektionsfaktor användas, beroende på pulsfrekvensen för
störning.
1.3 Mätmetod
Denna mätmetod är avsedd att mäta bredbandsstålning från elektriska/
elektroniska underenheter.
2.Resultatredovisning
Mätresultaten skall redovisas i dB mikrovolt/m (mikrovolt/m) för band-
bredd 120 kHz. Om mätutrustningens verkliga bandbredd B (redovisad i
kHz) avviker från 120 kHz skall avläsningarna i mikrovolt/m omvandlas
till bandbredd 120 kHz genom multiplicering med en faktor 120/B.
3.Mätplats
3.1 Mätplatsen skall uppfylla kraven i publikation 16-1 (93) från CISPR
(Internationella specialkommittén för radiostörning) (se första tillägget till
denna bilaga).
3.2 Mätutrustningen, provhytten eller det fordon inuti vilket mätutrustningen
är placerad skall befinna sig utanför den gräns som visas i första tillägget
till denna bilaga.
3.3 Anläggningar inomhus får användas om det kan påvisas ett samband
mellan anläggningen inomhus och en anläggning utomhus. Anläggningar
inomhus behöver inte uppfylla dimensionskraven i första tillägget till
denna bilaga, förutom när det gäller avståndet från antennen till den elekt-
riska/elektroniska underenhet som mäts och antennhöjden (se figurer 1
och 2 i andra tillägget till denna bilaga).
3.4 Omgivning
För att säkerställa att det inte förekommer ovidkommande brus och
signaler med tillräcklig styrka att direkt påverka mätningen, skall
mätningar göras före och efter huvudmätningen. I båda dessa mätningar
skall ovidkommande brus eller signaler vara åtminstone 10 dB under den
störningsgräns som föreskrivs i punkt 6.5.2.1 i bilaga I, förutom för
avsiktliga omgivande smalbandssändningar.
4.Tillstånd för elektrisk/elektronisk underenhet under mätning
4.1 Den elektriska/elektroniska underenhet som mäts skall vara i normalt
funktionstillstånd.
4.2 Mätningar skall inte utföras när regn eller annan nederbörd faller på den
elektriska/elektroniska underenheten eller inom 10 minuter från det att
nederbörden har upphört.
4.3 Mätarrangemang
4.3.1 Den elektriska/elektroniska underenhet som mäts och dess kabelnät skall
stöttas upp 50 ± 5 mm över ett träbord eller ett motsvarande icke ledande
bord. Om dock någon del av den elektriska/elektroniska underenhet som
mäts är avsedd att förbindas elektriskt med ett fordons metallkaross, skall
denna del placeras på ett jordplan och skall vara elektriskt förbunden med
detta jordplan. Jordplanet skall vara en metalldel med en minsta tjocklek
av 0,5 mm. Jordplanets minsta storlek beror på storleken av den elekt-
riska/elektroniska underenhet som mäts men skall tillåta en distribution
av den elektriska/elektroniska underenhetens kabelnät och komponenter.1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 45
▼M4
Jordplanet skall vara anslutet till provanläggningens skyddsjord. Jord-
planet skall vara placerat på 1,0 ± 0,1 m höjd över och skall vara
parallel med mätläggningens golv.
4.3.2 Den elektriska/elektroniska underenhet som mäts skall läggas upp och
kopplas enligt dess krav. Kabelnätet för kraftförsörjning skall vara
placerat längs med, och inom 100 mm från, jordplanets kant/bordet som
finns närmast antennen.
4.3.3 Den elektriska/elektroniska underenhet som mäts skall kopplas till jorda-
nordningen enligt tillverkarens specifikationer för installation, inga
ytterligare jordförbindelser skall tillåtas.
4.3.4 Det minsta avståndet mellan den elektriska/elektroniska underenhet som
mäts och alla andra ledande strukturer, som t.ex. väggar i ett avskärmat
område, (förutom jordplanet/bordet under föremålet som mäts) skall vara
1m .
4.4 Kraftförsörjning skall tillföras den elektriska/elektroniska underenhet som
mäts via ett konstgjort nätverk (5µH/50 ohm) som skall vara elektriskt
förbundet med jordplanet. Den tillförda elektriska spänningen skall
upprätthållas inom ± 10 % av dess nominella systemdriftspänning.
Förekommande små spänningsvariationer skall vara mindre än 1,5 % av
den nominella systemdriftspänning som mäts i övervakningsporten för
det konstgjorda nätverket.
4.5 Om den elektriska/elektroniska underenhet som mäts består av mer än en
enhet skall de sammankopplade kablarna helst vara det kabelnät som är
avsett att användas i fordonet. Om dessa inte är tillgängliga, skall den
längden mellan den elektriska kontrollenheten och det konstgjorda
nätverket vara 1 500 ± 75 mm. Alla kablar i hylsan skall avslutas så
realistiskt som möjligt och företrädelsevis med verkliga belastningar och
manöverdon. Om ytte utrustning krävs för att en korrekt funktion av den
elektriska/elektroniska underenhet som mäts, skall kompensation göras för
det bidrag den medför till den strålning som mäts.
5.Antenntyp, läge och riktning
5.1 Antenntyp
Alla typer av linjärt polariserade antenner får användas under förutsättning
att de kan normaliseras mot referensantennen.
5.2 Höjd och avstånd för mätning5.2.1 Höjd
Antennens fascentrum skall befinna sig 50 ± 5 mm över jordplanet.
5.2.2 Mätavstånd
Det horisontella avståndet från fascentrumet eller antenntoppen, efter
tillämplighet, till kanten av jordplanet skall vara 1,00 ± 0,05 m. Ingen
del av antennen skall befinna sig närmare än 0,5 m från jordplanet.
Antennen skall placeras parallellt med en yta som är vinkelrät mot jord-
planet och sammanfaller med kanten av jordplanet längs med vilket
huvuddelen av kabelnätet går.
5.2.3 Om mätningen utförs i en anläggning inomhus för att avskärma mot elekt-
romagnetiska radiofrekvenser, skall antennens mottagarelement inte
befinna sig närmare än 0,5 m från någon typ av energiabsorberande mate-
rial och inte närmare än 1,5 m från väggen i anläggningen inomhus. Det
skall inte finnas något absorberande material mellan mottagarantennen och
den elektriska/elektroniska underenhet som mäts.
5.3 Antennens riktning och polarisering
I mätpunkten skall avläsning göras med antennen i både horisonellt och
vertikalt polariseringsläge.
5.4 Alväsning
Den högsta av de två avläsningar som görs (enligt punkt 5.3) i varje frek-
vens skall betraktas som det karaktäristiska mätvärdet för den frekvens där
mätningarna utfördes.
6.Frekvenser
6.1 Mätningar
Mätningar skall utföras inom frekvensområdet 30—1 000 MHz. En elekt-
risk/elektronisk underenhet anses som mycket trolig att tillgodose de1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 46
▼M4
krävda begränsningarna över hela frekvensområdet om den tillgodoser
begränsningarna i följande 13 frekvenser inom området, t.ex. 45, 65, 90,
120, 150, 190, 230, 280, 380, 450, 600, 750 och 900 MHz. Om gränsen
överskrids under mätningen skall detta undsökas för att säkerställa att det
beror på underenheten och inte på bakgrundsstrålning.
6.1.1 Gränserna gäller inom hela frekvensområdet 30—1000 MHz.
6.1.2 Mätningar kan utföras med antingen kvasitoppdetektor eller toppdetektor.
De begränsningar som anges i punkt 6.5 i bilaga I avser kvasitopp. Om
toppdetektor används skall 38 dB för 1 MHz brandbredd läggas till eller
22 dB för 1 kHz bandbredd dras ifrån.
6.2 Toleranser
Frekvens
(MHz)Tolerans
(MHz)
45, 65, 90, 120, 150, 190 och 230 ± 5
280, 380, 450, 600, 750 och 900 ±20
Dessa toleranser gäller för de angivna frekvenserna och avser att undvika
störning från sändningar som verkar vid eller nära de nominella frekven-
serna under den tid då mätning pågår.1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 47
▼M4
Tillägg 1
Mätplatsgräns för elektrisk/elektronisk underenhet
En plan öppen yta fra fri från elektromagnetiska reflektionsytor
1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 48
▼M4
Tillägg 2
Figur 1
Utstrålad elektromagnetisk strålning från en elektrisk/elektronisk underenhet
Provuppställning (generell planskiss)1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 49
▼M4
Tillägg 2
Figur 2
Utstrålad elektromagnetisk strålning från en elektrisk/elektronisk underenhet
Skiss över yta med längsgånde ytsymmetri1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 50
▼M4
BILAGA VIII
MÄTMETOD FÖR UTSTRÅLAD ELEKTROMAGNETISK SMAL-
BANDSSTRÅLNING FRÅN ELEKTRISKA/ELEKTRONISKA
UNDERENHETER
1.Allmänt
1.1 Den mätmetod som beskrivs i denna bilaga skall tillämpas på elektriska/
elektroniska underenheter.
1.2 Mätutrustning
Mätutrustningen skall uppfylla kraven i publikation 16-1 (93) från CISPR
(Internationella specialkommittén för radiostörning).
En medelvärdesdetektor eller en toppdetektor skall användas för att mäta
elektromagnetisk smalbandsstrålning i denna bilaga.
1.3 Mätmetod
Denna mätmetod är avsedd att mäta smalbandsstrålning av sådant slag
som kan avges från ett mikroprocessbaserat system.
Som ett kort första steg (2—3 minuter), när en antennplacering väljs, är
det tillåtet att göra svep i det frekvensområdet som finns i punkt 6.1 i
denna bilaga med hjälp av en spektrumanalysator för att söka närvaron
av toppstrålning. Detta kan tjäna till att välja frekvens som skall mätas
(se punkt 6 i denna bilaga).
2.Resultatredovisning
Mätresultaten skall redovisas i dB mikrovolt/m (mikrovolt/m).
3.Mätplats
3.1 Mätplatsen skall uppfylla kraven i publikation 16-1 (93) från CISPR
(Internationella specialkommittén för radiostöring) (se första tillägget till
bilaga VII).
3.2 Mätutrustningen, provhytten eller det fordon inuti vilket mätutrustningen
är placerad skall finnas utanför den gräns som visas i första tillägget till
bilaga VII.
3.3 Anläggningar inomhus får användas om det kan påvisas ett samband
mellan anläggningen inomhus och en anläggning utomhus. Anläggningar
inomhus behöver inte uppfylla dimensionskraven i första tillägget till
bilaga VII, förutom när det gäller avståndet från antennen till den elekt-
riska/elektroniska underenhet som mäts och antennhöjden (se figurer 1
och 2 i andra tillägget till bilaga VII).
3.4 Omgivning
För att säkerställa att det inte förekommer ovidkommande brus och
signaler med tillräcklig styrka att direkt påverka mätningen, skall
mätningar göras före och efter huvudmätningen. I båda dessa mätningar
skall ovidkommande brus eller signaler vara åtminstone 10 dB under den
störningsgräns som föreskrivs i punkt 6.6.2.1 i bilaga I, förutom för
avsiktliga omgivande smalbandssändningar.
4.Tillstånd för elektrisk/elektronisk underenhet under mätning
4.1 Den elektriska/elektroniska underenhet som mäts skall vara i normalt
funktionsläge.
4.2 Mätningar skall inte utföras när regn eller annan nederbörd faller på den
elektriska/elektroniska underenheten eller inom 10 minuter från det att
nederbörden har upphört.
4.3 Mätarrangemang4.3.1 Den elektriska/elektroniska underenhet som mäts och dess kabelnät skall
stöttas upp 50 ± 5 mm över ett träbord eller ett motsvarande icke ledande
bord. Om dock någon del av den elektriska/elektroniska underenhet som
mäts är avsedd att förbindas elektriskt med ett fordons metallkaross, skall
denna del placeras på ett jordplan och skall vara elektriskt förbunden med
detta jordplan. Jordplanet skall vara en metalldel med en minsta tjocklek
av 0,5 mm. Jordplanets minsta storlek beror på storleken av den elekt-
riska/elektroniska underenhet som mäts men skall tillåta en distribution
av den elektriska/elektroniska underenhetens kabelnät och komponenter.1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 51
▼M4
Jordplanet skall vara anslutet till den skyddande ledningen i provanlägg-
ningens skyddsjord. Jordplanet skall vara placerat på 1 ± 0,1 m höjd
över och skall vara parallel med provanläggningens golv.
4.3.2 Den elektriska/elektroniska underenhet som mäts skall läggas upp och
kopplas enligt dess krav. Kabelnätet för kraftförsörjning skall placeras
längs med, och inom 100 mm från, jordplanets kant/bordet som finns
närmast antennen.
4.3.3 Den elektriska/elektroniska underenhet som mäts skall kopplas till jorda-
nordningen enligt tillverkarens specifikationer för installation, inga
ytterligare jordanordningar skall tillåtas.
4.3.4 Det minsta avståndet mellan den elektriska/elektroniska underenhet som
mäts och alla andra ledande strukturer, som t.ex. väggar i ett avskärmat
område, (förutom jordplanet/bordet under föremålet som mäts) skall vara
1m .
4.4 Kraftförsörjning skall tillföras den elektriska/elektroniska underenhet som
mäts via ett konstgjort nätverk (5 µH/50 ohm) som skall vara elektriskt
förbundet med jordplanet. Den tillförda elektriska spänningen skall
upprätthållas inom ± 10 % av dess nominella systemdriftspänning.
Förekommande små spänningsvariationer skall vara mindre än 1,5 % av
den nominella systemdriftspänning som mäts i övervakningsporten för
det konstgjorda nätverket.
4.5 Om den elektriska/elektroniska underenhet som mäts består av mer än en
enhet skall de sammankopplade kablarna helst vara det kabelnät som är
avsett att användas i fordonet. Om dessa inte är tillgängliga, skall den
minsta längden mellan den elektriska kontrollenheten och det konstgjorda
nätverket vara 1 500 ± 75 mm. Alla ledningar i kabelnätet skall avslutas
så realistiskt som möjligt och företrädesvis med verkliga belastningar och
manöverdon. Om yttre utrustning krävs för att en korrekt funktion av den
elektriska/elektroniska underenhet som mäts, skall kompensation göras för
det bidrag den medför till den strålning som mäts.
5.Antenntyp, läge och riktning
5.1 Antenntyp
Alla typer av linjärt polariserade antenner får användas under förutsättning
att de kan normaliseras mot referensantennen.
5.2 Höjd och avstånd för mätning5.2.1 Höjd
Antennens fascentrum skall befinna sig 50 ± 5 mm över jordplanet.
5.2.2 Mätavstånd
Det horisontella avståndet från fascentrumet eller antenntoppen, efter
tillämplighet till kanten av jordplanet skall vara 1 ± 0,05 m. Ingen del av
antennen skall befinna sig närmare än 0,5 m från jordplanet.
Antennen skall placeras parallellt med en yta som är vinkelrät mot jord-
planet och sammanfaller med kanten av jordplanet längs med vilken
huvuddelen av nätet går.
5.2.3 Om mätningen utförs i en anläggning inomhus för att avskärma mot elekt-
romagnetiska radiofrekvenser, skall antennens mottagarelement inte
befinna sig närmare än 0,5 m från någon typ av energiabsorberande mate-
rial och inte närmare än 1,5 m från väggen i anläggningen inomhus. Det
skall inte finnas något absorberande material mellan mottagarantennen och
den elektriska/elektroniska underenheten.
5.3 Antennens riktning och polarisering
I mätpunkten skall avläsning göras med antennen i både horisonellt och
vertikalt polariseringsläge.
5.4 Avläsning
Den högsta av de två avläsningar som görs (enligt punkt 5.3) i varje frek-
vens skall betraktas som det karaktäristiska måttet för den frekvens där
mätningarna utfördes.
6.Frekvenser
6.1 Mätningar
Mätningar skall utföras inom frekvensområdet 30—1000 MHz. Detta
område skall delas in i 13 band. Inom varje band kan en frekvens mätas1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 52
▼M4
för att visa att de krävda begränsningarna tillgodoses. För att bekräfta att
underenheten möter kraven i denna bilaga skall kontrollmyndigheten mäta
i en sådan punkt i vart och ett av de 13 frekvensbanden, t.ex.: 30—50,
50—75, 75—100, 100—130, 130—165, 165—200, 200—250, 250—320,
320—400, 400—520, 520—660, 660—820, 820—1 000 MHz. Om
gränsen överskrids under mätningen skall detta undersökas för att
säkerställa att det beror på underenheten och inte på bakgrundsstrålning.
6.2 Om den utstrålade smalbandsstrålningen i något av de frekvensband som
har fastställts i punkt 6 under det första steg som skall ha utförts enligt
beskrivningen i punkt 1.3 i denna bilaga är åtminstone 10 dB under refe-
rensgränsen, skall den elektriska/elektroniska underenheten anses uppfylla
kraven i denna bilaga med betydelse för detta frekvensband.1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 53
▼M4
BILAGA IX
MÄTMETODER FÖR ELEKTRISKA/ELEKTRONISKA UNDERENHE-
TERS IMMUNITET MOT ELEKTROMAGNETISK UTSTRÅLNING
1.Allmänt
1.1 Den mätmetod som beskrivs i denna bilaga skall enbart tillämpas på
elektriska/elektroniska underenheter.
1.2 Mätmetod1.2.1 Elektriska/elektroniska underenheter skall uppfylla de krav som gäller
för alla kombinationer av följande mätmetoder efter tillverkarens gott-
finnande förutsatt att detta resulterar i att hela frekvensområdet som är
specificerat i punkt 5.1 i denna bilaga täcks.
— Striplinemätning, se första tillägget till denna bilaga.
— Mätning av masströmsinducering, se andra tillägget till denna
bilaga.
— Mätning av cell i tvärgående elektromagnetiskt läge, se tredje tillä-
gget till denna bilaga.
— Immunitetsmätning med fritt fält, se fjärde tillägget till denna
bilaga.
1.2.2 På grund av utstrålning av elektromagnetiska fält under dessa
mätningar, skall alla mätningar utföras på en avskärmad plats (cellen
i tvärgående elektromagnetiskt läge är en avskärmad plats).
2.Resultatredovisning
För de mätningar som beskrivs i denna bilaga, skall fältstyrkan redo-
visas i volt/m och inducerad ström skall redovisas i milliampere.
3.Mätplats
3.1 Mätanläggningen skall klara att alstra den fältstyrka inom de frekven-
sområden som har bestämts i denna bilaga. Mätanläggningen skall
uppfylla (nationella) lagkrav som gäller utstrålning av elektromagne-
tiska signaler.
3.2 Mätutrustningen skall befinna sig utanför kammaren.
4.Funktionstillstånd för elektrisk/elektronisk underenhet under
mätning
4.1 Den elektriska/elektroniska underenhet som mäts skall vara i normalt
funktionsläge. Den skall ställas i ordning så som har definierats i
denna bilaga om inte enskilda mätmetoder uppmanar någonting annat.
4.2 Kraftförsörjning skall tillföras den elektriska/elektroniska underenhet
som mäts via ett konstgjort nätverk (5 µH/50 ohm) som skall vara
elektriskt jordat. Den elektriska spänningen skall upprätthållas inom
± 10 % av dess nominella systemdriftspänning. Förekommande små
spänningsvariationer skall vara mindre än 1,5 % av den nominella
systemdriftspänning som mäts i övervakningsporten för det konst-
gjorda nätverket.
4.3 All yttre utrustning som krävs för att den elektriska/elektroniska
underenheten skall fungera skall finnas på plats under kalibreringsf-
asen. Ingen yttre utrustning skall befinna sig närmare än 1 m från
referenspunkten under kalibrering.
4.4 För att säkerställa att återgivbara mätresultat uppnås när provningar
och mätningar repeteras, skall utrustningen som alstrar mätsignaler
och dess uppställning vara av samma specifikation som den som
användes under varje enskild kalibreringsfas (punkter 7.2, 7.3.2.3,
8.4, 9.2 och 10.2 i denna bilaga).
4.5 Om den elektriska/elektroniska underenhet som mäts består av mer än
en enhet skall de sammankopplade kablarna helst vara det kabelnät
som är avsett att användas i fordonet. Om dessa inte är tillgängliga,
skall den minsta längden mellan den elektriska kontrollenheten och
det konstgjorda nätverket vara 1,5 m. Alla ledningar i kabelnätet skall
avslutas så realistiskt som möjligt och företrädesvis med verkliga
belastningar och manöverdon.
5. Frekvensområde, uppehållstid1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 54
▼M4
5.1 Mätningar skall utföras i frekvensområdet 20—1 000 MHz.
5.2 För att bekräfta att de elektriska/elektroniska underenheterna möter
kraven i denna bilaga, skall mätningar utföras i upp till 14 frekvenser
i området, t.ex.: 27, 45, 65, 90, 120, 150, 190, 230, 280, 380, 450,
600, 750 och 900 MHz. Svarstiden för utrustningen skall beaktas och
uppehållstiden skall vara tillräcklig för att tillåta att den utrustning
som mäts reagerar under normala förhållanden. Den skall i alla fall
inte vara mindre än två sekunder.
6.Egenskaper hos mätningssignaler som skall alstras
6.1 Signalens toppvärde
Toppvärdet för mätsignalerna skall vara detsamma som toppvärdet för
en omodulerad sinussignal vars effektivvärde i volt/m är definierat i
punkt 6.7.2 i bilaga I (se fjärde tillägget till bilaga VI).
6.2 Mätsignalens kurvform
Mätningssignalen skall vara en sinuskurva av en radiofrekvens, ampli-
tudmodulerad med en sinussignal på 1 kHz med ett modulationsdjup
på 0,80 ± 0,04 m.
6.3 Modulationsdjup
Modulationsdjupet m är definierat som
m¼Enveloppens maximum /C0enveloppens minimum
Enveloppens maximum þenveloppens minimum
7.Striplinemätning
7.1 Mätmetod
Denna mätmetod består i att utsätta kabelnätet som förbinder kompo-
nenterna i en elektrisk/elektronisk underenhet för en specificerad
fältstyrka.
7.2 Mätning av fältstyrka i stripline
I varje önskad mätfrekvens, skall en effektnivå tillföras stripline för att
producera den fältstyrka som behövs i mätområdet med den elektriska/
elektroniska underenhet som mäts frånvarande, denna nivå av framef-
fekt, eller en annan parameter som har direkt samband med den
frameffekt som behövs för att definiera fältet skall mätas och resul-
taten noteras. Dessa resultat skall användas för
typgodkännandemätningar om inga förändringar inträffar i anläggning-
arna eller utrustningarna som gör det nödvändigt att göra om
förfarandet. Under denna process, skall placeringen av fältsondhuvudet
vara under den aktiva ledaren, centrerad i längsgående, vertikala och
tvärgående riktningar. Platsen för sondens elektronik skall befinna sig
så lång borta som möjligt från den längsgående striplineaxeln.
7.3 Installation av den elektriska/elektroniska underenhet som mäts7.3.1 150 mm striplinemätning
Mätmetoden tillåter alstring av homogena fältstyrkor mellan en aktiv
ledare (stripline 50 ohm impedans), och ett jordplan (den ledande
ytan av monteringsbordet), mellan vilka delar av nätet kan sättas in.
De elektroniska kontrollerna för den elektriska/elektroniska underen-
heten som mäts skall installeras på jordplanet men utanför stripline
med en av dess kanter parallell med den aktiva ledaren av stripline.
Den skall ligga 200 ± 10 mm från en linje på jordplanet direkt under
kanten av den aktiva ledaren. Avståndet mellan alla kanter av den
aktiva ledaren och alla yttre anordningar som används för mätning
skall vara åtminstone 200 mm. Den del som är kabelnät för den elekt-
riska/elektroniska underenheten som mäts skall placeras mellan den
aktiva ledaren och jordplanet (se figurer 1 och 2 i första tillägget till
denna bilaga).
7.3.1.1 Kabelnätets minsta längd, som skall innefatta kabelhärvan för den
elektroniska kontrollenheten och vara placerad under stripline skall
vara 1,5 m om inte kabelnätet i fordonet är mindre än 1,5 m. Om detta
är fallet, skall kabelnätets längd vara densamma som den längsta
längden av kabelnätet som används för installationen i fordonet. Alla
förgreningsledningar som finns inom denna längd skall dras vinkelrätt
mot linjens längsgående axel.1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 55
▼M4
7.3.1.2 Alternativt, skall kabelnätets hela längd, inklusive den längsta längden
av de förgreningar som förekommer, vara 1,5 m.
7.3.2 800 mm striplinemätning7.3.2.1 Mätmetod
Stripline består av två parallella metallplattor som är separerade med
800 mm avstånd. Utrustning som mäts är placerad centralt mellan plat-
torna och är påverkat av en elektromagnetisk fältstyrka (se figurer 3
och 4 i första tillägget till denna bilaga).
Denna metod kan mäta kompletta elektroniska system inklusive
sensorer och manöverdon samt kontroll- och ledningsnät. Den är
lämplig för utrustningar vars största dimension är mindre än en tred-
jedel av avståndet i separeringen mellan plattorna.
7.3.2.2 Placering av stripline
Stripline skall befinna sig i ett avskärmat rum (för att förhindra yttre
strålning) och placeras 2 m från väggarna samt alla metalliska innes-
lutningar för att förhindra elektromagnetiska reflektioner. Material som
absorberar radiofrekvenser kan användas för att dämpa dessa reflek-
tioner. Stripline skall placeras på oledande stöd åtminstone 0,4 m
ovanför golvytan.
7.3.2.3 Kalibrering av stripline
En sond för fältmätning skall placeras inom den centrala tredjedelen
av de längsgående, vertikala och tvärgående dimensionerna av
utrymmet mellan de parallella plattorna och med systemet som mäts
frånvarande. Den tillhörande mätutrustningen skall vara placerad
utanför det avskärmade rummet.
I varje önskvärd mätningsfrekvens, skall en effektnivå tillföras stri-
pline för att producera den fältstyrka som behövs vid sonden. Denna
nivå på frameffekt, eller någon annan parameter som har direkt
samband med den frameffekt som krävs för att definiera fältstyrkan,
skall användas för typgodkännandemätningar om inga förändringar
inträffar i anläggningarna eller utrustningarna som gör det nödvändigt
att göra om förfarandet.
7.3.2.4 Installation av den elektriska/elektroniska underenhet som mäts
Huvudkontrollenheten skall placeras inom den centrala tredjedelen av
de längsgående, vertikala och tvärgående dimensionerna av utrymmet
mellan de parallella plattorna. Den skall stödjas av ett stativ som är
tillverkat av ett oledande material.
7.3.2.5 Nät för huvudkablar och kablar för sensorer/manövreringsorgan
Nätet för huvudkablar och alla kablar för sensorer/manövreringsorgan
skall resa sig vertikalt från kontrollenheten till den översta jordplattan
(detta bidrar till att ge bästa koppling med det elektromagnetiska
fältet). Sedan skall de följa undersidan av plattan till en av dess fria
kanter där de skall löpa över och följa toppen av jordplattan så långt
som kopplingarna för stripeline räcker. Kablarna skall sedan dras till
den anslutna utrustning, vilken skall vara placerad på en yta bortom
påverkan från det elektromagnetiska fältet, t.ex. på golvet i det
avskärmade rummet 1 m ifrån och längs med stripline.
8.Immunitetsmätning med fritt fält för elektrisk/elektronisk under-
enhet
8.1 Mätmetod
Denna mätmetod tillåter mätning av fordons elektriska/elektroniska
system genom att utsätta en elektrisk/elektronisk underenhet för elekt-
romagnetiskstrålning som alstras av en antenn.
8.2 Beskrivning av mätbänk
Mätningen skall utföras inne i en halvdämpad kammare ovanpå en
bänk.
8.2.1 Jordplan8.2.1.1 För immunitetsmätning med fritt fält, skall den elektriska/elektroniska
underenhet som mäts och dess kabelnät stöttas upp 40 ± 5 mm över ett
träbord eller ett motsvarande icke ledande bord. Om dock någon del
av den elektriska/elektroniska underenhet som mäts är avsedd att
förbindas elektriskt med ett fordons metallkaross, skall denna del
placeras på ett jordplan och skall vara elektriskt förbunden med detta1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 56
▼M4
jordplan. Jordplanet skall vara en metalldel med en minsta tjocklek av
0,5 mm. Jordplanets minsta storlek beror på storleken av den elekt-
riska/elektroniska underenhet som mäts men skall tillåta en
distribution av den elektriska/elektroniska underenhetens kabelnät och
komponenter. Jordplanet skall vara anslutet till den provanläggningens
skyddsjord. Jordplanet skall vara placerat på 1,0 ± 0,1 m höjd över
och skall vara parallell med mätanläggningens golv.
8.2.1.2 Den elektriska/elektroniska underenhet som mäts skall läggas upp och
kopplas enligt dess krav. Nätet för kraftförsörjning skall vara placerat
längs med, och inom 100 mm från, jordplanets kant/bordet som finns
närmast antennen.
8.2.1.3 Den elektriska/elektroniska underenhet som mäts skall kopplas till
jordanordningen enligt tillverkarens specifikationer för installation,
inga ytterligare jordförbindelser skall tillåtas.
8.2.1.4 Det minsta avståndet mellan den elektriska/elektroniska underenhet
som mäts och alla andra ledande strukturer, som t.ex. väggar i ett
avskärmat område, (förutom jordplanet/bordet under föremålet som
mäts) skall vara 1 m.
8.2.1.5 Storleken på ett jordplan skall vara 2,25 m2eller med större yta där
den minsta sidan inte är mindre än 750 mm. Jordplanet skall vara
förbunden med rummet med spännband på sådant sätt att resistansen
för likströmsförbindelsen inte överskrider 2,5 milliohm.
8.2.2 Installation av elektrisk/elektronisk underenhet som mäts
För stora utrustningar monterade på ett mätstativ i metall, skall mätsta-
tivet anses vara en del av jordplanet för mätningsändamål och skall
förbindas därefter. Framsidorna av mäturvalet skall placeras på ett
minsta avstånd av 200 mm från jordplanets kant. Alla ledningar och
kablar skall vara minst 100 mm från jordplanets kant och avståndet
till jordplanet (från den lägsta punkten av kabelnätet) skall vara
50 ± 5 mm över jordplanet. Kraftförsörjning skall tillföras den elekt-
riska/elektroniska underenhet som mäts via ett konstgjort nätverk
(5 µH/50 ohm).
8.3 Fältalstrande anordningstyp, läge och riktning8.3.1 Fältalstrande anordning
8.3.1.1 De fältalstrande anordningarna skall väljas på sådant sätt att den
önskade fältstyrkan uppnås vid referenspunkten (se punkt 8.3.4 i denna
bilaga) för de tillämpliga frekvenserna.
8.3.1.2 De fältalstrande anordningarna kan vara en eller flera antenner eller en
E-fält generator.
8.3.1.3 Konstruktionen och riktning för alla fältalstrande anordningar skall
vara av sådana slag att det alstrande fältet är polariserat, från
20—1 000 MHz horisontellt eller vertikalt.
8.3.2 Höjd och avstånd för mätning8.3.2.1 Höjd
En antenns fascentrum skall inte vara mindre än 150 ± 10 mm över
det jordplan som den elektriska/elektroniska underenhet som mäts
står på. Ingen del av någon antenns utstrålande element skall befinnas
sig närmare än 250 mm från anläggningens golv.
8.3.2.2 Mätavstånd8.3.2.2.1 I funktionstillstånd kan uppskattas på bästa sätt genom att placera den
fältalstrande anordningen så långt från den elektriska/elektroniska
underenheten som är praktiskt möjligt. Detta typiska avstånd kommer
att ligga inom området 1—5 m.
8.3.2.2.2 Om mätningen utförs i en anläggning inomhus, skall den fältalstrande
anordningens utstrålande element inte befinna sig närmare än 0,5 m
från någon typ av energiabsorberande material och inte närmare än
1,5 m från väggen i anläggningen inomhus. Det skall inte finnas
något absorberande material mellan sändarantennen och den elekt-
riska/elektroniska underenhet som mäts.
8.3.3 Antennens placering i förhållande till den elektriska/elektroniska
underenhet som mäts
8.3.3.1 Den fältalstrande anordningselement skall inte befinna sig närmare än
0,5 m från jordplanets kant.1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 57
▼M4
8.3.3.2 Fascentrumet i den fältalstrande anordningen skall befinna sig på en
yta som
i) är vinkelrät mot jordplanet
ii) löper mitt emellan jordplanets kant och mittpunkten av huvud-
delen av kabelnätet
iii) är vinkelrät mot jordplanets kant och huvuddelen av kabelnätet.
Den fältalstrande anordningen skall placeras parallellt med detta
plan (se figurer 1 och 2 i fjärde tillägget till denna bilaga).
8.3.3.3 Alla fältalstrande anordningar som placeras över jordplanet eller den
elektriska/elektroniska underenhet som mäts skall sträcka sig över
den elektriska/elektroniska underenhet som mäts.
8.3.4 Referenspunkt
I detta direktiv avser referenspunkt den punkt där fältstyrkan skall
fastställas och skall definieras enligt följande:
8.3.4.1 Åtminstone 1 m horisontellt från antennens fascentrum eller åtmin-
stone 1 m vertikalt från strålningselementen på en E-fält generator.
8.3.4.2 På en planyta som
i) är vinkelrät mot jordplanet
ii) är vinkelrät mot jordplanets kant där huvuddelen av kabelnätet går
längs med
iii) går mitt emellan jordplanets kant och mittpunkten av huvuddelen
av kabelnätet och
iv) sammanfallande med den huvuddel av kabelnätets mittpunkt som
går längs med kanten av det jordplan som är närmast antennen.
8.3.4.3 och 150 ± 10 mm över jordplanet.8.4 Alstring av fältstyrka som behövs, provmetodik8.4.1 ”Substitutionsmetoden” skall användas för att upprätta fältförhållan-
dena för mätning.
8.4.2 Vid varje önskad mätfrekvens, skall en effektnivå tillföras den fältalst-
rande anordningen för att producera den fältstyrka som behovs vid
referenspunkten (som definierad i punkt 8.3.4) på mätplatsen med
den elektriska/elektroniska underenheten frånvarande, denna nivå på
frameffekt, eller annan parameter som har direkt samband med den
frameffekt som behövs för att definiera fältet, skall mätas och resul-
taten registreras. Dessa resultat skall användas för
typgodkännandemätningar om inga förändringar inträffar i anläggning-
arna eller utrustningarna som gör det nödvändigt att göra om
förfarandet.
8.4.3 Yttre utrustning skall befinna sig på minst 1 m avstånd från referens-
punkten under kalibrering.
8.4.4 Mätanordning för fältstyrka
En lämplig kompakt mätanordning för fältstyrka skall användas för att
bestämma fältstyrkan under kalibreringsfasen av substitutionsmetoden.
8.4.5 Fascentrumet för mätanordningen för fältstyrka skall placeras vid refe-
renspunkten.
8.4.6 Den elektriska/elektroniska underenhet som mäts och som kan inne-
fatta ytterligare ett jordplan skall sedan placeras inne i
mätanläggningen enligt kraven i punkt 8.3. Om ett andra jordplan
används, skall den finnas inom 5 mm från bänkytan och elektriskt
förbundet med den. Den krävda frameffekten som definierats i punkt
8.4.2 vid varje frekvens som definierats i punkt 5 skall sedan tillämpas
i den fältalstrande anordningen.
8.4.7 Den parameter som valdes i punkt 8.4.2 för att definiera fältet, skall
också användas för att bestämma fältstyrkan under mätningen.
8.5 Fältstyrkeprofil8.5.1 Under kalibreringsfasen av substitutionsmetoden (innan en elektrisk/
elektronisk underenhet som mäts placeras inne på mätområdet), skall
fältstyrkan inte vara mindre än 50 % av den nominella fälstyrkan
0,50 ± 0,05 m vid endera sida av referenspunkten i en linje som är
parallell med kanten av det jordplan som är närmast antennen och
passerar genom referenspunkten.1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 58
▼M4
9.Mätning av cell i tvärgående elektromagnetiskt läge
9.1 Mätmetod
Cellen i tvärgående elektromagnetiskt läge alstrar homogent fält
mellan den inre ledaren (septum) och höljet (jordplan). Den används
för att mäta elektriska/elektroniska underenheter (se figur 1 i tredje
tillägget till denna bilaga).
9.2 Mätning av fältstyrka i en cell i tvärgående elektromagnetiskt läge
9.2.1 Det elektriska fältet i en cell i tvärgående elektromagnetiskt läge skall
bestämmas genom att använda ekvationen
Ejj¼ﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃ
P/C2ZðÞp
d
E = elektriskt fält (volt/meter)
P = effekt som matas in i cellen (watt)
Z = cellens impedans (50 ohm)
d = avstånd (meter) mellan den övre väggen och plattan (septum)
9.2.2 Alternativt skall en lämplig sensor för fältstyrka placeras i den övre
halvan av cellen i tvärgående elektromagnetiskt läge. I denna del av
cellen i tvärgående elektromagnetiskt läge påverkar den elektroniska
kontrollenheten mätfältet bara litet grann.
9.3 Dimension av cell i tvärgående elektromagnetiskt läge
För att upprätthålla en homogen fältstyrka i cellen i tvärgående elekt-
romagnetiskt läge och för att uppnå mätresultat som kan upprepas åter,
skall föremålet som mäts inte vara större än en tredjedel av höjden i
cellens insida. Rekommenderade dimensioner för cell i tvärgående
elektromagnetiskt läge ges i tredje tillägget, figurer 2 och 3 till denna
bilaga.
9.4 Effekt, signal och kontrollkablar
TEM-cellen skall vara försedd med en genomföringspanel och kopplad
så nära som möjligt till ett paneluttag med ett rikligt antal kontaktstift.
Kraftförsörjningen och signalerna som leds från paneluttaget i
cellväggen skall vara direkt kopplade till det föremål som mäts.
De yttre komponenterna som sensorer, effekttillförsel och kontrollele-
ment skall vara kopplade
a) till en avskärmad kringutrustning
b) till ett fordon bredvid cellen med tvärgående elektromagnetiskt
tillstånd eller
c) direkt till det avskärmade kopplingsbordet
Avskärmade kablar skall användas för att koppla cellen med
tvärgående elektromagnetiskt tillstånd till kringutrustningen eller
fordonet om fordonet eller kringutrustningen inte befinner sig i
samma rum och inte heller i ett närgränsande avskärmat rum.
10.Mätning av masströmsinducering
10.1 Mätmetod
Detta är en metod för att utföra immunitetsmätning genom att inducera
ström direkt i kabelnätet med användning av en sond för strömindu-
cering. Sonden för inducering består av en kopplingsklämma genom
vilken kablarna för de elektriska/elektroniska komponentenheterna
som mäts passerar igenom. Immunitetsmätningar kan sedan utföras
genom att variera frekvensen av de inducerade signalerna.
Den elektriska/elektroniska komponentenheten som mäts skall vara
installerad på ett jordplan som i punkt 8.2.1 eller i ett fordon enligt
fordonets konstruktionsspecifikationer.
10.2 Kalibrering av sonden för masströmsinducering innan mätningar börjar
Sonden för inducering skall monteras i en kalibreringsjigg. Medan ett
svep görs över det frekvensområde som skall mätas, skall effekten
som behövs för att uppnå den ström som specificeras i bilaga I punkt
6.7.2.1 övervakas. Denna metod kalibrerar frameffekten i systemet för
inducering av masström gentemot ström innan mätning, och det är
denna frameffekt som skall tillämpas på induceringssonden när den1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 59
▼M4
kopplas till den elektriska/elektroniska komponentenhet som mäts via
de kablar som används under kalibreringen. Det skall noteras att den
övervakningseffekt som tillämpas på induceringssonden är framef-
fekten.
10.3 Installation av den elektriska/elektroniska komponentenhet som mäts
I en elektrisk/elektronisk underenhet som är monterad på ett jordplan
som i punkt 8.2.1 skall alla kablar avslutas så realistiskt som möjligt
och företrädesvis med verkliga belastningar och manöverdon. För
elektriska/elektroniska underenheter som är monterade i både fordon
och på jordplanet skall sonden för ströminducering placeras runt om
alla kablar i kabelnätet till varje koppling och 150 ± 10 mm från varje
koppling för den elektriska/elektroniska underenhet under elektroniska
kontrollenheter som mäts, instrumentmoduler eller aktiva sensorer som
visas i figur 1 i andra tillägget.
10.4 Effekt, signal och kontrollkablar
För en elektrisk/elektronisk underenhet som mäts och är monterad på
ett jordplan som i punkt 8.2.1, skall ett kabelnät kopplas mellan ett
konstgjort nätverk och den huvudsakliga elektroniska kontrollenheten.
Detta kabelnät skall gå parallellt med jordplanet och befinna sig minst
200 mm från jordplanets kant. Detta kabelnät skall innehålla kabeln
för kraftförsörjning som används för att koppla fordonets batteri med
denna elektroniska kontrollenhet och kabeln för kraftåterledning om
sådan används i fordonet.
Avståndet mellan den elektroniska kontrollenheten och det konstgjorda
nätverket skall vara 1 ± 0,1 m eller så skall det vara kabelnätets längd,
om denna är känd, mellan den elektroniska kontrollenheten och det
batteri så som det används i fordonet, beroende på vad som är kortast.
Om ett fordons kabelnät används skall alla förekommande kabe-
lförgreningar inom denna längd dras längs med jordplanet. Annars
skall den elektriska/elektroniska underenheten med mätkablar som
befinner sig inom denna längd komma ut vid det konstgjorda
nätverket.1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 60
▼M4
Tillägg 1
Figur 1
150 mm striplinemätning
1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 61
▼M4
Tillägg 1
Figur 2
150 mm striplinemätning1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 62
▼M4
Tillägg 1
Figur 3
800 mm striplinemätning
1 = Jordplatta
2 = Huvudhylsa och kablar för sensorer och manövreringsorgan
3 = Träram4 = Matad ledare
5 = Isolering
6 = Föremål som mäts1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 63
▼M4
Tillägg 1
Figur 4
800 mm dimensioner för striplinemätning
1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 64
▼M4
Tillägg 2
Figur 1
1 = Anordning som mäts (DUT — Device Under Test)
2 = Mätsond för radiofrekvens (valfritt)
3 = Induceringssond för radiofrekvens
4 = Konstgjort nätverk5 = Filternätverki avsk ärmat rum
6 = Kraftförsörjning
7 = Gränsyta för anordning som mäts, stimulerings- och bevakningsutrustning8 = Signalgenerator9 = Bredbandsförstärkare
10 = Riktkopplare för radiofrekvens 50 ohm
11 = Mätanordning för effektnivå i radiofrekvens eller motsvarande12 = Spektrumanalysator eller motsvarande (valfritt)1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 65
▼M4
Tillägg 3
Figur 1
TEM-Cell Testing
1 = Yttre ledare (avskärmning)
2 = Inre ledare (septum)
3 = Isolering
4 = Inmatning5 = Isolering
6 = Dörr
7 = Paneluttag8 = Kraftförsörjning till föremål som mäts9 = Termineringsmotstånd, 50 ohm
10 = Isolering
11 = Föremål som mäts (högsta höjd en tredjedel av avståndet mellan cellens golv och avskiljning)1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 66
▼M4
Tillägg 3
Figur 2
Dimensioner för att konstruera en cell i tvärgående elektromagnetiskt läge
1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 67
▼M4
Tillägg 3
Figur 3
Följande tabell visar dimensionerna för att konstruera en cell med specifika
gränser för övre frekvenser:
Övre frekvens
MHzFaktor för cellform
W: bFaktor för cellform
L/WSeparering av
plattor
b (cm)Avskiljning
S (cm)
200 1,69 0,66 56 70
200 1,00 1 60 50
Typisk dimension för cell i tvärgående elektromagnetiskt läge1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 68
▼M4
Tillägg 4
Figur 1
Immunitetsmätning med fritt fält för elektrisk/elektronisk underenhet
Provuppställning (generell planskiss)1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 69
▼M4
Tillägg 4
Figur 2
Immunitetsmätning med fritt fält för elektrisk/elektronisk underenhet
Vy över bänkmed längsgående symmetriplan1975L0322 — SV — 15.02.2000 — 003.001 — 70