Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
"B RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 2038/1999
av den 13 september 1999
om den gemensamma organisationen av marknaden för socker
(EGT L 252, 25.9.1999, s. 1)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
"M1 Kommissionens förordning (EG) nr 1527/2000 av den 13 juli 2000 L 175 59 14.7.2000
Rättad genom:
"C1 Rättelse, EGT L 115, 16.5.2000, s. 22 (2038/1999)1999R2038 — SV — 15.07.2000 — 001.001 — 1
RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 2038/1999
av den 13 september 1999
om den gemensamma organisationen av marknaden för socker
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
särskilt artiklarna 36 och 37 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag,
med beaktande av Europaparlamentets yttrande (1),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2), och
av följande skäl:
1. Rådets förordning (EEG) nr 1785/81 av den 30 juni 1981 om den
gemensamma organisationen av marknaden för socker (3), har ändrats
på ett omfattande sätt vid ett flertal tillfällen (4). Av klarhetsskäl och av
rationella skäl bör den förordningen kodifieras.
2. För att den gemensamma marknaden för jordbruksprodukter skall
kunna fungera och utvecklas måste den kompletteras av en gemensamjordbrukspolitik, som framför allt innefattar gemensam organisation avmarknaderna för olika jordbruksprodukter. Denna organisation kan
utformas på olika sätt beroende på vilken produkt det är fråga om.
Isoglukos och inulinsirap är direkta substitut till flytande socker somerhållits ur sockerbetor eller sockerrör. Marknaderna för socker,isoglukos och inulinsirap är därför nära förbundna. Marknaden för
sötningsmedel inom gemenskapen utmärks av strukturella överskott
och alla beslut inom gemenskapen som hänför sig till någon av dessaprodukter har ofrånkomligen återverkningar på de andra. Det är därförnödvändigt att skapa en marknadsorganisation som är gemensam för
sockersektorn, isoglukossektorn och inulinsirapssektorn men som
också tar vederbörlig hänsyn till de produktionsförutsättningar somär specifika för dessa sektorer.
3. För att de som odlar sockerbetor och sockerrör inom gemenskapen
skall kunna garanteras vissa miniminivåer när det gäller sysselsättningoch levnadsstandard, bör åtgärder vidtas som syftar till att stabilisera
marknaden för socker; i detta syfte bör det varje år fastställas ett
riktpris på vitsocker och, för de områden som inte är underskotts-områden, ett interventionspris för vardera vitsocker och råsocker; för
vart och ett av underskottsområdena bör vidare ett härlett interven-
tionspris fastställas för vitsocker och, vid behov, för råsocker. Det ovanangivna målet kan uppnås genom att interventionsorganen köper upptill interventionspriserna. Ett system med en kompensation för
lagringskostnader för socker som tillverkats såväl av råvaror,
inbegripet melass, med ursprung i gemenskapen, som av förmåns-socker skulle tjäna samma syfte. Prisgarantier för socker kommerockså sockersirap, isoglukos och inulinsirap till godo, vars priser
baseras på sockerpriserna.
4. För att ovanstående prisgarantier inte skall orsakas skada, får
interventionsorganen bara sälja socker till ett pris som är högre än
interventionspriset såvida det inte skall exporteras antingen i ober-arbetat skick eller efter bearbetning eller skall användas till djurfoder.Denna bestämmelse gör att det inte går att avyttra socker till
välgörenhetsorganisationer för livsmedelsbruk inom gemenskapen.
Det bör därför beredas en möjlighet till detta för att som en humanitärinsats kunna utföra enstaka katastrofhjälpsåtgärder i syfte att säkralivsmedelsförsörjningen. Sådana insatser kan bara bli effektiva om de
genomförs snabbt. Bestämmelser bör därför fastställas om det
tillvägagångsätt som är det mest lämpliga i sådana situationer.
5. Regleringsåtgärderna måste ge rimliga garantier både åt företagen i
förädlingsledet och åt producenterna av basprodukten. Vad gäller betor!B
(1) EGT C 219, 30.7.1999.
(2) EGT C 138, 18.5.1999, s. 18.
(3) EGT L 177, 1.7.1981 s. 4. Förordning senast ändrad genom kommissonens
förordning (EG) nr 1148/98 (EGT L 159, 3.6.1998, s. 38).
(4) Se bilaga III, del B.1999R2038 — SV — 15.07.2000 — 001.001 — 2
bör det därför, utöver ett baspris, fastställas dels minimipriser på
A-betor avsedda för förädling till A-socker, dels minimipriser påB-betor avsedda för förädling till B-socker, och dessa priser måsterespekteras när sockertillverkarna köper betor. Åtgärder bör också
vidtas för att en rättvis balans i fråga om rättigheter och skyldigheter
skall kunna upprätthållas mellan bearbetnings- och råvaruledet påjordbruksområdet; särskilt bör rambestämmelser inom gemenskapenfastställas som reglerar avtalsförhållandena mellan köpare och säljare
av betor och lämpliga åtgärder beslutas för att nå detta mål i fråga om
sockerrör.
6. Med hänsyn särskilt till de allmänna återverkningarna på den
gemensamma organisationen av marknaderna för socker, bör till-
lämpningen av rådets förordning (EG) nr 952/97 av den 20 maj 1997om producentgrupper och sammanslutningar av dessa (
1) inte gälla för
sockerbetssektorn under den tid då produktionskvotering tillämpas.
7. Förverkligandet av en gemenskapsmarknad för socker, isoglukos och
inulinsirap förutsätter att gemensamma regler införs för handeln vidgemenskapens yttre gränser. Ett handelssystem som innefattarimporttullar och exportbidrag skulle ha en stabiliserade inverkan på
gemenskapens marknad, framför allt genom att prissvängningar på
världsmarknaden inte tillåts påverka de priser som gäller för devarorna inom gemenskapen. Därför bör en importtull tas ut på import
från tredje land och exportbidrag utgå för export till sådana länder,
vilket i fråga om socker i bägge fallen skulle utjämna skillnadenmellan de priser som gäller inom och utanför gemenskapen närvärldsmarknadspriserna är lägre än priserna inom gemenskapen, och i
fråga om isoglukos och inulinsirap skulle medge ett visst skydd för den
industri inom gemenskapen som förädlar dessa varor.
8. Utöver det handelssystemet bör det, i den utsträckning det behövs för
att systemet skall fungera på ett tillfredsställande sätt, ges möjlighet att
reglera eller, när marknadssituation så kräver, förbjuda tillämpningen
av aktiv förädling.
9. Ett system med minimilager skulle vara ett effektivt medel att säkra en
normal försörjning till gemenskapen i dess helhet eller till någon del av
gemenskapen. För att nå detta mål bör också bestämmelser antas somgör det möjligt att under vissa förutsättningar vidta lämpligainterventionsåtgärder. Ordningen med minimilager är ibland inte
tillräcklig för att säkerställa en eller flera regioners försörjning när
naturkatastrofer drabbar de mindre regionerna. Det är därför önskvärtatt göra det möjligt för de företag som är etablerade i dessa regioner atti detta syfte använda sina lager som inte får överföras genom att tillåta
dem att avsätta det ifrågavarande sockret före den obligatoriska
lagringsperiodens utgång.
10. I en situation med brist på världsmarknaden som leder till världs-
marknadspriser som ligger högre än gemenskapens prisnivå, eller när
det uppstår svårigheter i den normala försörjningen till gemenskapen idess helhet eller till någon del av gemenskapen, bör bestämmelserantas som gör det möjligt att i god tid undvika att regionala överskott
exporteras till tredje land, samtidigt som onormala prisökningar i
gemenskapen gör det omöjligt att upprätthålla en jämn försörjning tillkonsumenterna till rimliga priser.
11. Behöriga myndigheter måste ha möjlighet att kontinuerligt följa
utvecklingen av handeln med tredje land så att de kan bedöma hur
denna utvecklas och, i förekommande fall, vidta de åtgärder enligtdenna förordning som visar sig nödvändiga. I detta syfte börbestämmelser antas om ett system med import- och exportlicenser
vilka utfärdas endast på villkor att det ställs en säkerhet som garanti för
att den transaktion för vilken licensen söks verkligen blir utförd.
12. Systemet med tullar gör det möjligt att avskaffa alla andra skydds-
åtgärder vid gemenskapens yttre gränser. I undantagsfall kan det
emellertid visa sig att det gemensamma pris- och tullsystemet intefungerar. För att inte gemenskapens marknad i sådana fall skall stå heltutan skydd mot störningar som därigenom kan uppstå, bör gemen-
skapen ges möjlighet att snabbt vidta alla nödvändiga åtgärder. Dessa
åtgärder måste överensstämma med de skyldigheter som härrör uravtalen som slöts inom ramen för de multilaterala handelsförhand-!B
(1) EGT L 142, 2.6.1997, s. 30. Förordningen upphävd genom förordning (EG) nr
1257/1999 (EGT L 160, 26.6.1999, s. 80).1999R2038 — SV — 15.07.2000 — 001.001 — 3
lingarna i Uruguayrundan, nedan kallade GATT -avtalen. För att
förhindra försörjningsproblem på gemenskapsmarknaden bör vidareför vissa sockerprodukter tills vidare medges befrielse från tullar.
13. GATT -avtalen godkändes genom beslut 94/800/EG (
1). Genom över-
enskommelsen om jordbruket, nedan kallad överenskommelsen,
fastställs särskilt en progressiv minskning av nivån för gemenskapens
exportstöd till jordbruksprodukter, särskilt socker som omfattas avgaranterade produktionskvoter. Enligt överenskommelsen sker minsk-ningen av exportstödet under en övergångsperiod, både kvantitets-
mässigt och kreditmässigt.
14. De skäl som hittills har lett till att gemenskapen tillämpar ett system
med produktionskvotering för socker, isoglukos och inulinsirap ärfortfarande giltiga. Vissa förändringar har emellertid gjorts i detta
system mot bakgrund av den senaste tidens utveckling när det gäller
produktionen för att ge gemenskapen rätt att vidta de åtgärder sombehövs för att på ett rättvist men effektivt sätt se till att producenternasjälva får bära den fulla kostnaden för att avsätta det överskott som
finns inom gemenskapen till följd av bristande balans mellan
produktion och konsumtion. Ett sådant system bör emellertid till-lämpas endast under en begränsad period och ha karaktär avövergångslösning.
15. Den gemensamma organisationen av marknaden för socker, grundas
sedan regleringsåret 1986/87, dels på principen om producenternas
fullständiga finansiella ansvar under varje regleringsår för de förlustersom uppstår genom avsättning av gemenskapens överskottsproduktion,
inom ramen för kvoterna i relation till den interna konsumtionen, dels
på en ordning med pris- och avsättningsgarantier som varierarberoende på det individuella företagets produktionskvoter. Produk-tionskvoterna för socker fördelas till vart och ett av företagen på
grundval av deras faktiska produktion under en viss referensperiod.
När det gäller Portugals fastland, där det inte förekom någon odling avsockerbetor vid tidpunkten för anslutningen, fanns i anslutnings-fördraget en bestämmelse som medgav att kvoter kunde fördelas till ett
företag utan hänvisning till produktionssiffror, på villkor att företaget
kunde påbörja sin produktion omedelbart, det vill säga att det hade dennödvändiga tekniska kapaciteten.
16. Eftersom åtagandena om minskat exportstöd skall genomföras under
en övergångsperiod, är det lämpligt att bibehålla nuvarande baskvan-
titeter av socker och isoglukos samt kvoterna för inulinsirap och, vidbehov, förutse att de garantier som gäller för dessa produkter kananpassas eftersom man på så sätt uppfyller åtagandena enligt
överenskommelsen med hänsyn tagen till de faktorer som är grund-
läggande för denna sektor i gemenskapen. Det är således önskvärt attsystemet med självfinansiering av sektorn och produktionskvoterfortsätter under en period motsvarande ovannämnda övergångsperiod,
dvs under sex regleringsår.
17. Således förblir principen om det finansiella ansvaret säkerställd genom
bidragen från producenterna vilka utgörs av en basproduktionsavgiftsom tas ut på all produktion av A- och B-socker men som är begränsad
till 2 % av interventionspriset för vitsocker, samt av en B-avgift som
tas ut på produktionen av B-socker men som inte får vara högre än37,5 % av samma pris. Under vissa omständigheter betalar isoglukos-producenterna och inulinsirapsproducenterna en del av dessa bidrag.
Till följd av de begränsningar som angetts i det föregående går det
under ovannämnda omständigheter inte att nå målet att varje enskiltregleringsår göra sockerproduktionen självfinansierande. En tilläggs-avgift bör därför tas ut i detta syfte.
18. Tilläggsavgiften bör, främst för att uppnå lika behandling, beräknas för
vart och ett av företagen på grundval av dess bidrag till intäkterna via
de produktionsavgifter som företaget har betalat för regleringsåret ifråga. Det bör därför fastställas en koefficient för hela gemenskapen
som med avseende på det aktuella regleringsåret representerar
förhållandet mellan den sammanlagda förlust som konstaterats ochde sammanlagda intäkter som härrör från de aktuella produktions-avgifterna. Det bör också fastställas bestämmelser om hur de som
säljer sockerbetor och sockerrör skall bidra ekonomiskt till att!B
(1) EGT L 336, 23.12.1994, s. 1.1999R2038 — SV — 15.07.2000 — 001.001 — 4
eliminera den del av förlusten som för regleringsåret i fråga inte har
täckts.
19. De produktionskvoter som tilldelats de enskilda företagen inom
sektorn för socker kan leda till att exportvolymen under ett visstregleringsår överstiger vad som fastställs i överenskommelsen,beroende på konsumtion, produktion, import, storlek på lagren och
övergångslagren samt på den förväntade genomsnittliga förlust som
skall bäras genom självfinansiering. Alltså måste de garantier somgäller för kvoterna kunna anpassas under ett eller flera regleringsår föratt gemenskapen skall kunna uppfylla sina åtaganden.
20. För att genomföra anpassningen av garantierna bör först den för ett
regleringsår påvisade skillnaden mellan gemenskapens exporterbara
volym och den volym som fastställs enligt överenskommelsen,
fördelas mellan socker, isoglykos och inulinsirap i förhållande tillden enskilda kvotens procentuella andel av den totala produktionskvotsom fastställs för dessa tre produkter och för gemenskapen.
21. Denna första produktvisa fördelning bör kompletteras med en
fördelning per medlemsstat för att ta hänsyn till hur dessa garantier
fördelas mellan producentföretagen i de olika medlemsstaterna, så att
anpassningen av garantierna inte påverkar den befintliga jämvikten ikvotsystemet och i delaktigheten i avgifterna. Därför är det lämpligt attfastställa en minskningskoefficient per medlemsstat för garanti A och
för garanti B vilken varierar beroende på de maximala avgifterna för
dessa garantier. Slutligen bör varje berörd medlemsstat göra enfördelning per företag med hänsyn till de garantier som gäller för varje
enskilt företags produktionskvot.
22. Den gemensamma organisationen av marknaden för socker har inrättat
en ordning för jämn fördelning av lagringskostnader. Det bör
fastställas att det socker som blivit föremål för en minskning av
garantierna på grund av de förpliktelser som grundar sig påöverenskommelserna, även fortsättningsvis kan åtnjuta ersättning för
lagringskostnaderna enligt denna ordning.
23. Med hänsyn till att det är angeläget att möjliggöra en viss strukturell
anpassning inom bearbetningsindustrin och inom sockerbets- och
sockerrörsodlingen under den period då kvoterna skall tillämpas, bördet införas en rörelsemarginal som gör det möjligt för medlemsstaternaatt ändra företagens kvoter med maximalt 10 %. Med beaktande av den
särskilda situation som råder inom denna sektor i Spanien, Italien och
de franska utomeuropeiska departementen, bör begränsningen integälla för dessa områden i den mån omstruktureringsprogram håller påatt genomföras.
24. Eftersom fördelningen av produktionskvoter på företagen är ett medel
att garantera producenterna gemenskapspriser och avsättning för deras
produktion, bör man vid en omfördelning av kvoterna ta hänsyn till
alla berörda parters intressen, särskilt sockerbets- och sockerrörsod-larnas.
25. För att göra det möjligt att öka avsättningsmöjligheterna för socker och
isoglukos på gemenskapens inre marknad bör det vidare finnas enmöjlighet att, på särskilda villkor som skall fastställas, från kvoterings-
systemet undanta socker och isoglukos som är avsedda för annan
tillverkning inom gemenskapen än av livsmedel.
26. I Europeiska ekonomiska gemenskapens förklaring om tillförsel till
Portugals sockerraffineringsindustri, vilken bifogats slutakten tillAnslutningsakten för Spanien och Portugal, förklarade gemenskapensig vara beredd att göra en utredning av gemenskapens hela
raffineringsindustri däribland särskilt den portugisiska. En sådan
utredning skall även göras för Finland.
27. Utredningen visar att det är nödvändigt, bl.a. för att säkra en mera
regelbunden och jämn tillförsel till samtliga raffinaderier i gemen-skapen, att exakt fastställa de traditionellt förväntade maximibehoven iden raffineringsindustri som omvandlar råsocker till vitsocker i varje
berörd medlemsstat, det vill säga Finland, Frankrike, Portugal och
Förenade kungariket, utifrån objektiva referensdata och med hänsyntill de fastställda kvantiteterna av socker för direktkonsumtion under
regleringsåret 1994/95. För att uppnå detta syfte bör raffinerings-
industrin, inom gränserna för det förväntade behovet och på vissavillkor, ha tillgång till allt råsocker med ursprung såväl i gemenskapen!B1999R2038 — SV — 15.07.2000 — 001.001 — 5
som i A VS-staterna eller i andra traditionella källor som skall anges
närmare, utifrån budgeterade behov och med iakttagande av enpreferensordning som går från gemenskapssocker och förmånssockerenligt protokoll 8 till fjärde A VS-EG- konventionen (
1) till importerat
socker från A VS-stater eller andra traditionella leverantörsländer. För
råsocker, annat än själva förmånssockret, som importeras från deA VS-stater som avses i protokoll 8 och från Indien, skall lämpligen ensärskild förmånsordning gälla angående tillgång till gemenskapens
raffineringsmarknad.
28. Enligt artikel 1 i nämnda protokoll och artikel 1 i avtalet mellan
Europeiska ekonomiska gemenskapen och Indien om rörsocker (
2)
måste dessa förmånsimportsystem tilllämpas inom ramen för den
gemensamma organisationen av marknaden för socker.
29. Det bör skapas regler som gör det möjligt att säkra att rörråsocker som
importerats med stöd av förmånssystemen kan raffineras på så lika
konkurrensvillkor som möjligt.
30. Raffineringen är en viktig verksamhet såväl på världsmarknaden för
socker i allmänhet som i gemenskapen, särskilt i raffinaderier som
omvandlar råsocker till vitsocker. Tekniskt sett produceras vitsocker
genom raffinering av högvärdiga rörsockerprodukter som kan till-godose marknadens behov. Dessa raffinaderier ligger dessutom mitt ide stora konsumtionsområdena. Raffineringsindustrin i hamnarna
utgör på så vis ett viktigt komplement till betomvandlingsindustrin
för gemenskapen, bl.a. i områden som Finland, det portugisiskafastlandet, Förenade kungariket och Syd- och Västfrankrike.
31. I en gemensam förklaring om socker på den portugisiska marknaden,
vilken bifogats slutakten till fjärde A VS-EG-konventionen, harA VS-staterna och gemenskapen kommit överens om att, inom ramenför de relevanta bestämmelserna i konventionen, särskilt artikel 168.2 i
denna, fortsätta prövningen av A VS-staternas ansökningar om utökad
förmånstillgång till den portugisiska marknaden för A VS-socker. Avprövningen av dessa ansökningar, som i praktiken gäller tillförsel tillgemenskapens samtliga hamnraffinaderier, framgår behovet av en
särskild förmånstillgång för import av rårörsocker med ursprung i
A VS-stater som undertecknat protokoll 8 och Indien, inom ramen förde särskilda överenskommelserna mellan gemenskapen och de stater
som avses i protokoll 8, eller i andra länder, utifrån gemenskapens
behovsbalans efter det att i medlemsstaterna befintlig tillgång av rårör-och råbetsocker och förmånssocker har raffinerats.
32. Till och med regleringsåret 1994/95 beviljades ett gemenskapsstöd för
anpassning till raffineringsindustrin av förmånsrårörsocker samt av
rårör- och råbetsocker odlat inom gemenskapen. Hittills kunde stödetjusteras för ett visst regleringsår beroende på lagringsavgiften för detta
år eller beroende på ändrade raffineringsmarginaler förorsakade av de
priser som fastställs för regleringsåret i fråga. Erfarenheterna visar attdet finns goda skäl att behålla detta stödsystem. Eftersom ändringar ilagringsavgiften direkt påverkar raffineringsmarginalen är det lämpligt
att införa ett system om obligatorisk justering av anpassningsstödet
beroende på ändrade avgifter för raffineringen av råsocker somprisgaranterats av gemenskapen eller importerats från A VS-stater iform av förmånssocker.
33. Den gemensamma organisationen av marknaden för socker bör
samtidigt ta vederbörlig hänsyn till de mål som anges i artiklarna 33och 131 i fördraget.
34. Det kan visa sig nödvändigt att vidta vissa övergångsåtgärder, och
samma behov kan uppstå vid varje övergång från ett regleringsår till ettannat eller under ett och samma regleringsår. Bestämmelser bör därförfastställas som gör det möjligt att vidta lämpliga åtgärder.
35. För att underlätta tillämpningen av bestämmelserna i denna förordning
bör regler etableras för ett nära samarbete mellan medlemsstaterna ochkommissionen inom ramen för en förvaltningskommitté för socker.
36. Produktionen av betor i Italien möter vissa svårigheter, om än mindre
och mindre, i den norra och mellersta delen av landet, på grund avsärskilda villkor och storleken på gårdarna, bl.a. vid tillämpning av!B
(1) EGT L 229, 17.8.1991, s. 3.
(2) EGT L 190, 22.7.1975, s. 36.1999R2038 — SV — 15.07.2000 — 001.001 — 6
moderna produktionsmetoder. Av strukturella skäl kvarstår dessa
svårigheter i den sydliga delen som för övrigt anses vara mindregynnad vad gäller utveckling och strukturell anpassning. Betodlingenär i dessa regioner absolut nödvändig särskilt för regeneration av
lerjorden och för att undvika en återgång till ensidig odling. Det är
därför lämpligt att Italien dels för sina norra och mellersta regionertillåts bevilja ett nationellt stöd som är avtagande under femregleringsår dels i sina sydliga regioner beviljar ett sådant stöd som
under sex regleringsår minskas med ett fast belopp jämfört med
regleringsåret 1994/95.
37. Enligt artikel 110 i Anslutningsakten för Spanien och Portugal, gavs
Spanien tillstånd att bevilja nationellt anpassningsstöd till producenterav A- och B-betor till och med 31 december 1995. Med beaktande av
de svårigheter som ännu föreligger, bör tillståndet att ge ut nationellt
stöd bibehållas efter den 31 december 1995 för en begränsad periodoch avtagande.
38. Rörsockersektorn i Spanien konfronteras med särskilda svårigheter för
att hålla sig kvar i jämförelse med andra sektorer. För att möjliggöra ettbibehållande av denna begränsade produktion bör ett nationellt stöd
om 6 euro per 100 kg vitsocker från denna sektor tillåtas.
39. Gemenskapens anslutning till Internationella sockeravtalet kan inne-
bära att särskilda åtgärder behöver vidtas för att göra det möjligt för
gemenskapen att genomföra de åtaganden som gjorts i detta avtal. Detbör därför vara möjligt att med stöd av denna förordning vidta
lämpliga åtgärder.
40. Enligt artiklarna 2 och 3 i rådets förordning (EEG) nr 729/70 av den 21
april 1970 om finansiering av den gemensamma jordbrukspolitiken (
1),
skall medlemsstaternas utgifter för att fullgöra de förpliktelser somföljer av tillämpningen av denna förordning betalas av gemenskapen.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
TILLÄMPNINGSOMRÅDE OCH DEFINITIONER
Artikel 1
1. Den gemensamma organisation av marknaden för socker som införs
genom denna förordning skall omfatta följande varor:
KN-nummer Varubeskrivning
a) 1701 Socker från sockerrör eller sockerbetor samt kemiskt ren
sackaros, i fast form
b) 1212 91 Sockerbetor
1212 92 00 Sockerrör
c) 1703 Melass erhållen vid utvinning eller raffinering av sockerd) 1702 20 Lönnsocker och sirap av lönnsocker
1702 60 95
1702 90 99Annat socker i fast form och sirap, inte innehållande tillsats
av aromämnen eller färgämnen, med undantag av laktos,glukos, maltodextrin och isoglukos
1702 90 60 Konstgjord honung, även blandad med naturlig honung1702 90 71 Sockerkulör innehållande minst 50 viktprocent sackaros
beräknat på torrvaran
2106 90 59 Annan sirap och andra sockerlösningar med tillsats av
aromämnen eller färgämnen än isoglukos, laktos, glukosoch maltodextrin!
B
(1) EGT L 94, 28.4.1970, s. 13. Förordningen upphävd genom förordning (EG) nr
1258/1999 (EGT L 160, 26.6.1999, s. 103).1999R2038 — SV — 15.07.2000 — 001.001 — 7
KN-nummer Varubeskrivning
e) 2303 20 Betmassa, bagass och annat avfall från sockerframställning
f) 1702 30 10
1702 40 101702 60 101702 90 30Isoglukos
g) 2106 90 30 Isoglukossirap med tillsats av aromämnen eller färgämnen
h) 1702 60 80
1702 90 80Inulinsirap
2. I denna förordning avses med
a)vitsocker : socker utan tillsats av aromämnen, färgämnen eller andra
ämnen och som i torrt tillstånd innehåller minst 99,5 viktprocentsackaros, fastställt enligt polarisationsmetoden,
b)råsocker : socker utan tillsats av aromämnen, färgämnen eller andra
ämnen och som i torrt tillstånd innehåller mindre än 99,5 viktprocentsackaros, fastställt enligt polarisationsmetoden,
c)isoglukos : produkt framställd på basis av glukos eller polymerer därav
som i torrt tillstånd innehåller minst 10 viktprocent fruktsocker,
d)inulinsirap : en produkt som erhålls omedelbart efter hydrolys av inulin
eller oligofruktos och som i torrt tillstånd innehåller minst 10 % fruktos i
fri form eller som sackaros,
e)A-socker ochA-isoglukos : den mängd socker och isoglukos som företaget
i fråga tillverkar inom ramen för sin A-kvot och som hänför sig till ett
visst regleringsår,
f)B-socker ochB-isoglukos : den mängd socker och isoglukos som företaget
i fråga tillverkar utöver sin A-kvot men inom ramen för summan av sin
A-kvot och B-kvot och som hänför sig till ett visst regleringsår.
g)C-socker och C-isoglukos : den mängd socker eller isoglukos vars
produktion hänför sig till ett visst regleringsår och som producerats
antingen av ett företag utöver summan av dess A- och B-kvoter eller avett företag som inte har någon kvot,
h)A-betor : alla betor som förädlas till A-socker,
i)B-betor : alla betor som förädlas till B-socker,
j)A-inulinsirap : varje kvantitet inulinsirap, uttryckt som socker-/isoglukos-
ekvivalent, som under ett visst regleringsår producerats inom ramen för
företagets A-kvot,
k)B-inulinsirap : varje kvantitet inulinsirap, uttryckt som socker-/isoglukos-
ekvivalent, som under ett visst regleringsår producerats utöver företagets
A-kvot, dock utan att överskrida summan av dess A- och B-kvoter,
l)C-inulinsirap : varje kvantitet inulinsirap, uttryckt som socker-/isoglukos-
ekvivalent, som under ett visst regleringsår antingen har produceratsutöver summan av det aktuella företagets A- och B-kvoter eller hartillverkats av ett företag som inte har några kvoter.
KAPITEL II
PRISER
Artikel 2
1. Regleringsåret skall för samtliga varor som räknas upp i artikel 1 börja
den 1 juli och utlöpa den 30 juni påföljande år.
2. Ett riktpris skall varje år fastställas för vitsocker. Detta pris skall gälla för
vitsocker av den standardkvalitet som interventionspriset avser, oförpackat,fritt fabrik och lastat på ett transportmedel efter köparens val.!B1999R2038 — SV — 15.07.2000 — 001.001 — 8
3. Riktpriset på vitsocker skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel
37.2 i fördraget en gång per år på samma gång som interventionspriset förvitsocker.
Artikel 3
1. För vitsocker skall varje år fastställas
a) ett interventionspris för områden utan underskott,b) ett härlett interventionspris för vart och ett av underskottsområdena.2. Ett interventionspris skall varje år fastställas för råsocker. Detta pris skall
beräknas på grundval av interventionspriset på vitsocker och med beaktandeav standardbelopp för bearbetning och utbyte.
Om det visar sig nödvändigt att saluföra råsocker som har framställts i ett
underskottsområde, får ett härlett interventionspris fastställas för sådant
socker.
3. De interventionspriser som avses i punkterna 1 och 2 skall tillämpas på
oförpackat socker, fritt fabrik, lastat på ett transportmedel efter köparens val.
De skall gälla för vitsocker och råsocker av en bestämd standardkvalitet.
4. Interventionspriset på vitsocker skall fastställas före den 1 augusti för det
regleringsår som börjar den 1 juli påföljande år, i enlighet med förfarandet i
artikel 37.2 i fördraget.
Enligt samma förfarande skall rådet fastställa den standardkvalitet för vilken
detta pris skall gälla.
5. Rådet skall, på förslag av kommissionen och med kvalificerad majoritet,
fastställa interventionspriset på råsocker och de härledda interventions-
priserna en gång årligen samtidigt som det fastställer interventionspriset på
vitsocker.
Enligt samma förfarande skall rådet fastställa den standardkvalitet för vilken
interventionspriset på vitsocker skall gälla.
Artikel 4
1. Ett baspris skall varje år fastställas för betor. Det skall gälla för ett
bestämt leveranssteg och en bestämd standardkvalitet.
2. Det baspris som avses i punkt 1 skall fastställas med beaktande av
interventionspriset på vitsocker och standardbelopp för
— förädlingsmarginalen,— sockerutbytet,— företagens intäkter från försäljning av melass,— i förekommande fall kostnaderna för leverans av betor till företagen.3. Baspriset på betor skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 37.2
i fördraget samtidigt som interventionspriset på vitsocker.
Enligt samma förfarande skall rådet fastställa leveranssteg och standard-
kvaliteten på betor.
Artikel 5
1. Ett minimipris på A-betor och ett minimipris på B-betor skall fastställas
årligen samtidigt som interventionspriset på vitsocker.
Dessa priser skall gälla samma leveranssteg och standardkvalitet som
baspriset på betor.
2. Minimipriset på A-betor skall vara lika med 98 % av baspriset på betor.Med förbehåll för tillämpningen av artikel 33 skall minimipriset på B-betor
vara lika med 68 % av baspriset på betor.
3. För de områden för vilka det fastställs ett härlett interventionspris för
vitsocker skall minimipriserna på A-betor och B-betor höjas med ett belopp
som är lika med skillnaden mellan det härledda interventionspriset för
området i fråga och interventionspriset omräknat med koefficienten 1,30.!B1999R2038 — SV — 15.07.2000 — 001.001 — 9
4. Rådet skall med kvalificerad majoritet på förslag av kommissionen
fastställa minimipriserna på betor.
Artikel 6
1. Utan att det påverkar vad som sägs i artikel 39 och i de bestämmelser som
antagits med stöd av artikel 32, skall sockerfabrikanterna vara skyldiga att
betala lägst ett minimipris med sådana pristillägg eller prisavdrag som
motsvarar avvikelser från standardkvaliteten, när de köper betor som
a) är lämpade för förädling till socker, ochb) är avsedda för förädling till socker.2. Det minimipris som avses i punkt 1 skall vara följande:a) I områden utan underskott skall det motsvara
— minimipriset på A-betor, när det är fråga om betor som skall förädlas
till A-socker,
— minimipriset på B-betor, när det är fråga om betor som skall förädlas
till B-socker.
b) I underskottsområden skall det motsvara
— minimipriset på A-betor omräknat i enlighet med artikel 5.3, när det
är fråga om betor som skall förädlas till A-socker,
— minimipriset på B-betor omräknat i enlighet med artikel 5.3, när det
är fråga om betor som skall förädlas till B-socker.
3. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel och storleken på pristilläggen
och prisavdragen skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 48.
Artikel 7
1. Branschavtal och kontrakt som ingåtts mellan köpare och säljare av betor
skall stå i överensstämmelse med vissa rambestämmelser, särskilt med
avseende på villkoren för köp, leverans och mottagande av, samt betalning för,betor.
2. Villkoren för köp av sockerrör skall anges i branschavtal mellan odlare av
sockerrör och tillverkare av socker inom gemenskapen.
Villkoren för köp av de jordbruksbasprodukter som skall användas för att
tillverka inulinsirap skall fastställas i branschöverenskommelser mellan
odlarna av dessa basprodukter i gemenskapen och tillverkarna av inulinsirap.
3. Rådet skall med kvalificerad majoritet på förslag av kommissionen
utfärda allmänna tillämpningsföreskrifter till denna artikel, särskilt derambestämmelser som avses i punkt 1.
4. Vid behov skall tillämpningsföreskrifter till punkterna 1 och 2 utfärdas i
enlighet med förfarandet i artikel 48.
5. Om branschavtal saknas får medlemsstaten i fråga inom ramen för denna
förordning vidta de åtgärder som behövs för att skydda berörda partersintressen.
Medlemsstaten skall i så fall genast informera kommissionen om de åtgärder
som vidtagits med stöd av första stycket.
6. Förordning (EG) nr 952/97 skall inte tillämpas på sockerbetor under den
period som anges i artikel 26.1.
Artikel 8
1. Ett system med kompensation för lagringskostnader innefattande ersätt-
ning med ett standardbelopp som finansieras genom en särskild avgift, skall
införas på de villkor som anges i denna artikel.
2. Kostnaderna för lagring av vissa varor som tillverkats av betor eller
sockerrör som skördats inom gemenskapen skall ersättas av medlemsstaternamed ett fast belopp. De varor som berörs av detta är
— vitsocker,— råsocker,!B1999R2038 — SV — 15.07.2000 — 001.001 — 10
— sirap som erhållits före kristalliseringsstadiet,
— sirap som erhållits genom upplösning av kristalliserat socker.Medlemsstaterna skall ta ut en avgift av varje sockertillverkare, efter
omständigheterna,
— per viktenhet tillverkat socker, eller— per viktenhet av sådan sirap enligt första stycket som framställts före
kristalliseringsstadiet och saluförts i obearbetat skick.
Beloppet för ersättningen skall vara densamma i hela gemenskapen. Denna
regel om enhetlighet skall gälla också i fråga om avgiften.
3. Punkt 2 skall inte tillämpas på sådant socker med tillsats av arom- eller
färgämnen som omfattas av KN-nr 1701 i den kombinerade nomenklaturen,inte heller på sådan sirap med tillsats av arom eller färgämnen som omfattas
av KN-nr 2106 90 59.
4. Rådet skall med kvalificerad majoritet på förslag av kommissionena) utfärda allmänna tillämpningsföreskrifter till denna artikel,b) fastställa ersättningsbeloppet samtidigt som de härledda interventions-
priserna.
5. Avgiftens storlek skall fastställas årligen i enlighet med förfarandet i
artikel 48. Övriga tillämpningsföreskrifter till denna artikel skall utfärdas
enligt samma förfarande.
Artikel 9
1. Det interventionsorgan som varje sockerproducerande medlemsstat utsett
har under hela regleringsåret skyldighet att, på de villkor som skall fastställas
i enlighet med punkterna 5 och 6, köpa in allt vitsocker och råsocker,framställt av betor och sockerrör som skördats inom gemenskapen, sominterventionsorganet blir erbjudet att köpa, förutsatt att ett avtal avseende
lagring av sockret i fråga dessförinnan ingåtts mellan säljarna och
interventionsorganet.
Interventionsorganen skall, allt efter omständigheterna, köpa in till det
interventionspris eller det härledda interventionspris som gäller för det
område i vilket sockret befinner sig vid tidpunkten för köpet. Om kvaliteten
på sockret avviker från den standardkvalitet för vilken interventionsprisetfastställts, skall detta pris justeras genom tillägg eller avdrag.
2. Beslut får fattas om att låta ett bidrag utgå för socker som uppfyller
kriterierna enligt artikel 23.2 i fördraget och som har blivit otjänligt för
konsumtion.
3. Beslut får fattas om att bevilja produktionsbidrag för de produkter som
räknas upp i artikel 1.1 a, 1.1. f och 1.1 h och för sirap enligt artikel 1.1 d somuppfyller kriterierna i artikel 23.2 i fördraget och som används vid
tillverkningen av vissa produkter inom den kemiska industrin.
4. Lämpliga åtgärder skall vidtas i fråga om transport- och lagringskost-
nader för socker som producerats i de franska utomeuropeiska departementenså att detta socker kan saluföras i gemenskapens europeiska områden.
I den utsträckning det behövs för att säkra leveranserna till raffinaderierna
skall råsocker som framställts ur sockerbetor som skördats i gemenskapen
kunna omfattas av de åtgärder som anges i första stycket.
När denna artikel tillämpas skall med ”raffinaderi” avses en produktionsenhet
vars verksamhet uteslutande består i att raffinera antingen råsocker eller sirap
som framställts före kristalliseringsstadiet.
5. Rådet skall med kvalificerad majoritet på förslag av kommissionen
fastställa tillämpningsföreskrifter till punkt 1-4, vilka får avvika från artikel 8såvitt avser tillämpningen av punkt 4, samt de kemiska produkter som avses i
punkt 3.
6. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel skall utfärdas i enlighet med
förfarandet i artikel 48 och skall särskilt avse
— de minimikvaliteter och minimikvantiteter som krävs för intervention,— de pristillägg och prisavdrag som skall gälla vid intervention,!B1999R2038 — SV — 15.07.2000 — 001.001 — 11
— förfarandena vid och villkoren för interventionsorganens övertagande,
— villkoren för att bevilja tilläggsbelopp och storleken på sådana till-
läggsbelopp,
— villkoren för att bevilja produktionsbidrag och storleken på sådana
bidrag,
— de åtgärder som avses i punkt 4 andra stycket.
Artikel 10
1. I syfte att bidra till att säkra försörjningen av gemenskapen i dess helhet
eller av något av dess områden, skall rådet, med kvalificerad majoritet påförslag av kommissionen, besluta om de villkor på vilka särskilda
interventionsåtgärder får vidtas om artikel 22 tillämpas.
Sådana åtgärder får emellertid inte leda till att sockerproducenterna inom
gemenskapen blir tvungna att sälja socker till interventionsorganen.
2. Arten av, och tillämpningsområdet för, sådana interventionsåtgärder skall
beslutas i enlighet med förfarandet i artikel 48.
Artikel 11
1. Interventionsorganen får endast sälja socker till ett pris som är högre än
interventionspriset.
Beslut kan emellertid fattas om att interventionsorganen får sälja socker till
ett pris som är lika eller lägre än interventionspriset om sockret är avsett
— för djurfoder, eller
— för export, antingen i obearbetat skick eller efter förädling till sådana
varor som räknas upp
"C1i bilaga I till fördraget 3eller till sådana
varor som räknas upp i bilaga I till denna förordning.
2. Utan hinder av punkt 1 kan det beslutas att interventionsorganen skall
ställa socker i obearbetat skick till välgörenhetsorganisationers förfogande för
gratis distribution - i den mån dessa är godkända av medlmesstaten i frågaeller, om något godkännande av sådana organisationer inte har lämnats i denmedlemsstaten, av kommissionen - till ett pris som understiger interventions-
priset eller gratis när organisationerna är aktivt engagerade i enstaka aktioner
för katastrofhjälp och sockret är avsett för konsumtion på gemenskapens inremarknad.
3. Rådet skall med kvalificerad majoritet på förslag av kommissionen anta
allmänna bestämmelser för försäljningen av sådana produkter som har varitföremål för interventionsåtgärder.
4. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel skall antas och beslutet att
ställa socker till förfogande på det sätt som anges i punkt 2 skall fattas ienlighet med förfarandet i artikel 48.
Artikel 12
1. För att säkra den normala försörjningen av gemenskapen i dess helhet
eller av något av dess områden skall en ständig skyldighet gälla att pågemenskapens europeiska territorium hålla minimilager
a) av betsocker som har producerats i gemenskapen,
b) av rörsocker som har producerats i de franska utomeuropeiska
departementen samt av sådant förmånssocker som avses i artikel 40.
Minimilagret av det socker som avses i a ovan skall på ett bestämt datum vara
lika med en procentandel av den A-kvot som tilldelats vart och ett av desockertillverkande företagen eller lika med samma procentandel av företagets
produktion av A-socker, om denna är lägre än dess A-kvot.
Den fastställa procentandelen får reduceras.
Minimilagret av det socker som avses i b ovan skall vara lika med en
procentandel av den kvantitet av det aktuella sockret som ett företag harraffinerat under en given period.!B1999R2038 — SV — 15.07.2000 — 001.001 — 12
2. Rådet skall, med kvalificerad majoritet på förslag av kommissionen, anta
allmänna tillämpningsföreskrifter till denna artikel och särskilt fastställa dentidpunkt och den procentandel som avses i punkt 1 andra stycket samt denprocentandel och den period som avses i punkt 1 fjärde stycket.
Enligt samma förfarande får en skyldighet som motsvarar skyldigheten att
hålla minimilager fastställas med avseende på de produkter som anges iartikel 1.1 f och 1.1 h.
3. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel och särskilt storleken på
reduktionen av den procentandel som avses i punkt 1 tredje stycket, skallfastställas i enlighet med förfarandet i artikel 48.
KAPITEL III
HANDEL MED TREDJE LAND
Artikel 13
1. Vid import till eller export från gemenskapen av någon av de produkter
som förtecknas i artikel 1.1 a, 1.1 b, 1.1 c, 1.1 d, 1.1 f, 1.1 g och 1.1 h skall en
importlicens respektive en exportlicens framläggas.
Licenser skall utfärdas av medlemsstaterna till varje sökande, oavsett dennes
etableringsort inom gemenskapen och utan att detta påverkar åtgärder som
vidtas för att tillämpa artiklarna 17 och 18.
Import- och exportlicenser skall gälla inom hela gemenskapen. Sådana
licenser skall utfärdas på villkor att en säkerhet ställs som garanti för att
produkterna importeras eller exporteras under licensens giltighetstid. Utom i
händelse av force majeure, skall säkerheten vara helt eller delvis förverkad omimport eller export inte genomförs eller endast genomförs delvis underlicensens giltighetstid.
2. I enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 48
a) får det system som avses i punkt 1 utvidgas till att omfatta de produkter
som förtecknas i artikel 1.1 e,
b) skall licensernas giltighetstid och andra tillämpningsföreskrifter till
denna artikel antas, vilka bl.a. kan omfatta en tidsfrist för utfärdandet
av licenser.
Artikel 14
1. Om inte annat föreskrivs i denna förordning, skall tullsatserna i
Gemensamma tulltaxan tillämpas på de produkter som förtecknas i artikel 1.
2. För att säkerställa att gemenskapsmarknaden genom import från tredje
land är tillräckligt försörjd med råsocker för raffinering enligt KN-numren1701 11 10 och 1701 12 10 och med melass enligt KN-nummer 1703 fårkommissionen, enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 48, genom
undantag från bestämmelserna i punkt 1 helt eller delvis tills vidare upphöra
med tillämpningen av importtull på dessa produkter och fastställa bestäm-melser om sådant eventuellt tillämpningsuppehåll.
Sådant tillämpningsuppehåll får gälla under den period under vilken
världsmarknadspriset plus importtullen enligt Gemensamma tulltaxan
— när det gäller råsocker, överstiger interventionspriset för produkten,
— när det gäller melass, överstiger den prisnivå som motsvarar det pris för
melass som under det aktuella sockerregleringsåret används som grundför beräkning av intäkter från försäljning av melass i enlighet med
bestämmelserna i artikel 4.2.
Artikel 15
1. För att förhindra eller motverka de negativa effekter på gemenskaps-
marknaden som kan bli följden av import av vissa jorbruksprodukter, skall entilläggstull betalas vid import av en eller flera sådana produkter till den
tullsats som fastställs i den gemensamma tulltaxan, om de villkor som anges i
artikel 5 i det jordbruksavtal som slöts i enlighet med artikel 300 i fördraget!B1999R2038 — SV — 15.07.2000 — 001.001 — 13
inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan har
uppfyllts, med undantag för det fall det är osannolikt att importen kommer attstöra gemenskapsmarknaden eller om effekterna skulle bli oproportionerliga iförhållande till det avsedda syftet.
2. De utlösande priserna, som utgör den övre gränsen för när en till-
läggsimporttull får tas ut, skall vara de utlösande priser som gemenskapen
anmäler till WTO.
De utlösande kvantiteter som måste överskridas för att en tilläggsimporttull
skall tas ut skall bestämmas på grundval av särskilt importen till gemenskapenunder de tre år som föregår det år då de negativa effekter som avses i punkt 1uppstår eller sannolikt kommer att uppstå.
3. De importpriser som skall beaktas vid uttag av en tilläggsimporttull skall
bestämmas på grundval av cif-importpriserna för det aktuella partiet.
Cif-importpriserna skall för detta ändamål kontrolleras mot de representativa
priserna för produkten på världsmarknaden eller på gemenskapens import-
marknad för den produkten.
4. Kommissionen skall anta tillämpningsföreskrifter till denna artikel i
enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 48. I sådana till-lämpningsföreskrifter skall bl.a. anges
a) de produkter för vilka tilläggsimporttullarna får tas ut enligt artikel 5 i
jordbruksavtalet,
b) de övriga kriterier som krävs för tillämpningen av punkt 1 i enlighet med
artikel 5 i jorbruksavtalet.
Artikel 16
När det gäller melass skall
— det världsmarknadspris som avses i artikel 14.2, och
— det representativa pris som avses i artikel 15.3,
gälla för en standardkvalitet.Standardkvaliteten får fastställas i enlighet med det förfarande som föreskrivs
i artikel 48.
Artikel 17
1. De tullkvoter för produkter enligt artikel 1 som följer av avtal som sluts
inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan
skall öppnas och förvaltas i enlighet med tillämpningsföreskrifter somantagits i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 48.
2. Kvoter får förvaltas med användning av en av följande metoder eller en
kombination av dessa metoder:
— En metod som är grundad på i vilken ordningsföljd ansökningarna
inkommer (metoden ”först till kvarn”).
— En metod enligt vilken kvoter fördelas i proportion till de begärda
kvantiteterna enligt inkomna ansökningar (metoden ”samtidig behand-
ling”).
— En metod grundad på traditionella handelsflöden (metoden ”traditionella/
nya mönster”).
Andra lämpliga metoder får antas.De får inte medföra diskriminering mellan de berörda aktörerna.3. Den förvaltningsmetod som antas skall, i förekommande fall, lägga
vederbörlig vikt vid försörjningsbehoven på gemenskapsmarknaden ochbehovet att säkra nämnda marknads jämvikt, samtidigt som den kan utgå frånde metoder som tidigare har tillämpats på kvoter motsvarande dem som avses
i punkt 1, utan att detta påverkar de rättigheter som följer av avtal som sluts
inom ramen för förhandlingarna i Uruguayrundan.
4. De tillämpningsföreskrifter som avses i punkt 1 skall innehålla
bestämmelser om öppnandet av årliga kvoter, vid behov lämpligt fördelade!B1999R2038 — SV — 15.07.2000 — 001.001 — 14
över året, om den förvaltningsmetod som skall användas samt skall i
förekommande fall innehålla bestämmelser om
a) garantier som täcker produktens art, avsändningsplats och ursprung,
b) erkännande av de dokument som används för kontroll av de garantier som
avses i a, och
c) de villkor på vilka importlicenser utfärdas samt deras giltighetstid.
Artikel 18
1. I den mån som krävs för att det skall vara möjligt att utan vidare förädling
eller i form av varor enligt bilaga I exportera de produkter som förtecknas iartikel 1.1 a, 1.1 c och 1.1 d på grundval av noteringar eller priser påvärldsmarknaden för de produkter som avses i artikel 1.1 a och 1.1 c och inom
de gränser som följer av de avtal som slutits i enlighet med artikel 300 i
fördraget, får skillnaden mellan dessa noteringar eller priser och prisernainom gemenskapen utjämnas genom exportbidrag.
Eyportbidrag för råsocker får inte vara högre än det exportbidrag som lämnas
för vitsocker.
2. Bestämmelser får fastställas om exportbidrag för de produkter som
förtecknas i artikel 1.1 f, 1.1 g och 1.1 h som exporteras utan vidare förädling
eller i form av de varor som anges i bilaga I.
Vid fastställandet av exportbidraget för varje 100 kg torrsubstans skall
särskild hänsyn tas till
a) det exportbidrag som gäller vid export av produkter enligt KN-nummer
1702 30 91,
b) det exportbidrag som gäller vid export av de produkter som avses i artikel
1.1 d,
c) de ekonomiska aspekterna av den planerade exporten.
3. Det exportbidrag som gäller för produkter enligt artikel 1 som exporteras
i form av varor enligt bilaga I skall inte vara högre än det exportbidrag som
gäller vid export av sådana produkter utan vidare förädling.
4. Den metod som antas för fördelning av kvantiteter som berättigar till
exportbidrag skall vara den metod
a) som är bäst lämpad med hänsyn till produktens art och situationen på den
aktuella marknaden och som gör det möjligt att utnyttja de disponiblaresurserna på effektivaste sätt, med beaktande av gemenskapsexportens
effektivitet och struktur, utan att detta medför diskriminerande behand-
ling mellan små och stora aktörer,
b) som ur administrativ synpunkt är minst besvärlig för aktörerna med
hänsyn till förvaltningskraven,
c) som förhindrar diskriminering mellan de berörda aktörerna.5. Exportbidrag skall vara desamma för hela gemenskapen. De får variera
beroende på destination, om situationen på världsmarknaden eller de särskilda
behoven på vissa marknader gör detta nödvändigt.
Exportbidrag skall fastställas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i
artikel 48. Exportbidrag får fastställas
a) med regelbundna intervaller,
b) genom anbudsinfordran för de produkter för vilka detta förfarande
tidigare har föreskrivits.
Exportbidrag som fastställs med regelbundna intervaller får om nödvändigt
under mellantiden justeras av kommissionen, antingen på begäran av en
medlemsstat eller på eget initiativ.
Anbud som inges som svar på en infordran skall beaktas endast om en
säkerhet ställs. Utom i händelse av force majeure skall säkerheten vara helt
eller delvis förverkad om anbudsgivare inte har fullgjort eller endast delvishar fullgjort de skyldigheter som ålagts dem.
Dessutom skall bestämmelserna i artikel 19, 20 och 21 om produkter enligt
artikel 1.1 a, 1.1 c och 1.1 d som inte denaturerats och som exporteras utanvidare förädling tillämpas.!B1999R2038 — SV — 15.07.2000 — 001.001 — 15
6. Vid fastställandet av bidragsbeloppet skall särskild hänsyn tas till behovet
att upprätta balans mellan användningen av gemenskapens basjordbruks-produkter för export som förädlade varor till tredje land och användningen avprodukter från sådant tredje land för aktiv förädling.
7. Exportbidrag för produkter som förtecknas i artikel 1 och som exporteras
utan vidare förädling skall endast beviljas på ansökan och efter framläggandeav gällande exportlicens.
8. Det exportbidragsbelopp som gäller vid export av produkter enligt artikel
1 som exporteras utan vidare förädling skall vara det belopp som gäller den
dag då licensansökan inkommer och, när det gäller differentierade bidrag, detbelopp som gäller samma dag
a) för den destination som anges i licensen, eller
b) för den verkliga destinationen om den inte är samma destination som den
som anges i licensen. I sådant fall skall gällande belopp inte överstiga detbelopp som gäller för den destination som anges i licensen.
Lämpliga bestämmelser får antas för att förhindra missbruk av den flexibilitet
som medges enligt denna punkt.
9. Tillämpningsområdet för punkterna 7 och 8 i enlighet med det förfarande
som föreskrivs i artikel 16 i förordning (EG) nr 3448/93 (
1) utvidgas till att
omfatta produkter enligt artikel 1 som exporteras i form av de varor som
förtecknas i bilaga I.
10. När det gäller produkterna som förtecknas i artikel 1 för vilka
exportbidrag utbetalas inom ramen för livsmedelsbistånd får punkterna 7
och 8 åsidosättas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 48.
11. Exportbidraget skall utbetalas efter framläggande av bevis på att— produkterna har exporterats från gemenskapen, och— när det gäller ett differentierat exportbidrag, produkterna har anlänt till
den destination som anges i licensen eller en annan destination för vilket
ett exportbidrag har fastställts, utan inverkan på punkt 8 första stycket b.
Undantag från denna bestämmelse får medges i enlighet med detförfarande som föreskrivs i artikel 48, förutsatt att villkor som erbjuder
likvärdiga garantier fastställs.
Kompletterande bestämmelser får antas i enlighet med det förfarande som
föreskrivs i artikel 48.
12. Exportbidrag skall inte beviljas för produkter som avses i artikel 1.1 a och
som exporteras icke denaturerade i naturligt tillstånd om de inte, beroende på
omständigheterna, har
a) framställts av sockerbetor eller sockerrör som skördats inom gemen-
skapen,
b) importerats till gemenskapen i enlighet med artikel 40,
c) framställts av en av de produkter som importerats i enlighet med artikel
40.
13. Exportbidrag skall inte beviljas för produkter som exporteras icke
denaturerade i sådant naturligt tillstånd som avses i artikel 1.1 c och 1.1 d och
som inte har sitt ursprung inom gemenskapen eller som inte har framställts avsocker som importerats till gemenskapen i enlighet med bestämmelserna ipunkt 12 b eller av de produkter som avses i punkt 12 c.
14. Efterlevandet av de volymgränser som följer av avtal som slutits i enlighet
med artikel 300 i fördraget skall säkerställas på grundval de exportlicensersom utfärdas för de referensperioder som avses däri och som gäller för deaktuella produkterna.
15. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel, inbegripet bestämmelser om
omfördelning av exporterbara kvantiteter som inte fördelats eller inteutnyttjats, och ändring av bilaga I skall antas i enlighet med det förfarandesom föreskrivs i artikel 48. Föreskrifter för tillämpningen av punkt 6 på de
produkter som avses i artikel 1 och som exporteras i form av de varor som
avses i bilaga I skall emellertid antas i enlighet med det förfarande somföreskrivs i artikel 16 i förordning (EG) nr 3448/93.!B
(1) EGT L 318, 20.12.1993, s. 18. Förordningen senast ändrad genom kommissionens
förordning (EG) nr 2491/98 (EGT L 309, 19.11.1998, s. 28).1999R2038 — SV — 15.07.2000 — 001.001 — 16
Artikel 19
1. Denna artikel skall tillämpas vid fastställandet av exportbidrag för icke
denaturerade produkter som avses i artikel 1.1 a och som exporteras i naturligttillstånd.
2. Vad avser det periodiska fastställandet av exportbidrag för de produkter
som avses i artikel 1.1 a gäller följande:
a) Exportbidraget skall fastställas varannan vecka.
Sådant fastställande får emellertid avbrytas i enlighet med det förfarande
som föreskrivs i artikel 48 om det konstateras att det inte finns något
disponibelt sockeröverskott inom gemenskapen för export på grundval av
världsmarknadspriser. I sådant fall skall exportbidrag inte beviljas.
b) Vid fastställandet av exportbidrag skall situationen på gemenskapsmark-
naden och världsmarknaden för socker beaktas, och särskilt följande
faktorer:
— Interventionspriset för vitsocker i det gemenskapsområde med det
största överskottet eller interventionspriset för råsocker i detgemenskapsområde som anses vara representativt för exporten av
denna typ av socker.
— Kostnaderna för att transportera socker från de områden som avses i
första strecksatsen till exporthamnar eller andra utförselorter inom
gemenskapen.
— Handelskostnader och eventuella kostnader för omlastning, transport
och förpackning i samband med saluföring av socker på världs-marknaden.
— Noteringar eller priser för socker på världsmarknaden.
— Den ekonomiska aspekten av den föreslagna exporten.
3. Om exportbidraget fastställs genom anbud för de produkter som avses i
artikel 1.1 a gäller följande:
a) Syftet med anbudet skall vara att fastställa bidragsbeloppet.
b) Medlemsstaterna behöriga myndigheter skall infordra anbud i enlighet
med ett instrument som är juridiskt bindande i alla medlemsstater. I dettainstrument skall villkoren för anbudsinfordran fastställas. Dessa villkor
måste garantera lika tillträde för alla personer som är etablerade inom
gemenskapen.
c) Villkoren i anbudsinfordran skall omfatta en tidsfrist för ingivandet av
anbud. Det högsta bidragsbeloppet för den aktuella infordran skall
fastställas i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 48 inom
tre arbetsdagar efter tidsfristens utgång och mot bakgrund av de inkomnaanbuden. Vid beräkning av det högsta beloppet skall hänsyn tas tillförsörjningssituationen och priserna inom gemenskapen, priser och
potentiella avsättningsmöjligheter på världsmarknaden och kostnader i
samband med export av socker.
Ett största antal ton får fastställas i enlighet med samma förfarande.
d) Om export kan genomföras på grundval av ett exportbidrag som är lägre
än det som följer av att beakta skillnaden mellan priser inom gemen-
skapen och världsmarknadspriser och om exporten avser en särskilddestination, kan medlemsstaternas behöriga myndigheter bli tvungna att
utfärda en särskild anbudsinfordran vars villkor skall inbegripa
— möjligheten att inge anbud när som helst till dess att anbuds-
förfarandet har avslutats, och
— ett högsta bidragsbelopp som beräknats mot bakgrund av kraven i
samband med den aktuella exporten.
e) Om bidragsbeloppet i ett anbud
— överstiger det fastställda högsta beloppet, skall medlemsstaternas
behöriga myndigheter avslå anbudet,
— inte överstiger det högsta bidragsbeloppet, skall dessa myndigheter
fastställa bidragsbeloppet till ett belopp som motsvarar det bidrags-belopp som anges i det aktuella anbudet.!B1999R2038 — SV — 15.07.2000 — 001.001 — 17
4. För exportbidrag för råsocker gäller följande:
a) Det skall fastställas för den standardkvalitet som definieras i artikel 1 i
förordning (EEG) nr 431/68 (1).
b) Exportbidrag som fastställs periodiskt i enlighet med punkt 2 a
— får inte vara högre än 92 % av exportbidraget för vitsocker under
samma period, denna gräns skall emellertid inte gälla för export-bidrag för kandissocker,
— skall för varje aktuell exporttransaktion multipliceras med en
omräkningsfaktor som erhålls genom att avkastningen av det
exporterade råsockret, beräknad i enlighet med bestämmelserna iartikel 1 i förordning (EEG) nr 431/68, divideras med 92.
c) Det högsta belopp som fastställs i enlighet med punkt 3 c inom ramen för
ett anbud får inte vara högre än 92 % av det högsta belopp som samtidigt
fastställs för vitsocker i enlighet med samma punkt.
Artikel 20
1. För icke denaturerade produkter som anges i artikel 1.1 c och som
exporteras i naturligt tillstånd, skall exportbidraget fastställas varje månadmed beaktande av
a) det pris för melass som under det aktuella sockerregleringsåret används
som grund vid beräkningen av intäkten vid försäljning av melass ienlighet med artikel 4.2,
b) priser och potentiella avsättningsmöjligheter för melass på gemenskaps-
marknaden,
c) noteringar och priser för melass på världsmarknaden, ochd) den ekonomiska aspekten av den föreslagna exporten.Sådant fastställande får emellertid avbrytas i enlighet med förfarandet i artikel
48 om det konstateras att det inte finns något melassöverskott disponibelt
inom gemenskapen för export på grundval av världsmarknadspriser. I sådantfall skall exportbidrag inte beviljas.
2. Under särskilda omständigheter får bidragsbeloppet fastställas genom
anbud för vissa kvantiteter och vissa områden inom gemenskapen. Syftet medanbudet skall vara att fastställa bidragsbeloppet.
De berörda medlemsstaternas behöriga myndigheter skall infordra anbud på
grundval av ett tillstånd vari villkoren för anbudsinfordran fastställs. Dessa
villkor måste garantera lika tillträde för alla personer som är etablerade inomgemenskapen.
Artikel 21
1. För icke denaturerade produkter som anges i artikel 1.1 d och som
exporteras i naturligt tillstånd, skall ett basbelopp för exportbidragetfastställas varje månad.
Sådant periodiskt fastställande kan emellertid avbrytas i enlighet med det
förfarande som fastställs i artikel 48 om det periodiska fastställandet avexportbidraget för vitsocker som inte är vidare förädlat tills vidare avbryts. I
sådant fall skall exportbidrag inte beviljas.
2. Basbeloppet för exportbidraget för de produkter som avses i punkt 1, med
undantag för sorbos, skall vara lika med en hundradel av ett belopp somerhållits genom beaktande av
a) skillnaden mellan interventionspriset för vitsocker i det område i
gemenskapen som har det största överskottet den månad då basbeloppetfastställs, och noteringarna och priserna för vitsocker på världsmark-naden,
b) behovet att upprätta balans mellan
— användningen av basprodukter från gemenskapen i framställningen
av förädlade varor för export till tredje land, och!B
(1) EGT L 89, 10.4.1968, s. 3. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr
3290/94 (EGT L 349, 31.12.1994, s. 105).1999R2038 — SV — 15.07.2000 — 001.001 — 18
— användningen av produkter från tredje land som införts i enlighet
med bestämmelser om aktiv förädling.
3. När det gäller sorbos skall basbeloppet för exportbidraget vara lika med
basbeloppet för exportbidraget minus en hundradel av det produktionsbidrag
som gäller i enlighet med förordning (EEG) nr 1010/86 (1) för de produkter
som förtecknas i bilagan till den förordningen.
4. Tillämpningen av basbeloppet för exportbidraget får begränsas till vissa
av de produkter som förtecknas i artikel 1.1 d.
Artikel 22
1. I den mån som krävs för att den gemensamma organisationen av
marknaderna för socker skall fungera korrekt får rådet, i enlighet med detröstningsförfarande som fastställs i artikel 37.2 i fördraget, på kommissionens
förslag, helt eller delvis förbjuda tillämpningen av bestämmelser om aktiv
förädling
— på de produkter som förtecknas i artikel 1.1 a och 1.1 d, och— i särskilda fall, på de produkter som förtecknas i artikel 1.1 och som är
avsedda för framställning av de varor som förtecknas i bilaga I.
2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår utomordentligt akut och
gemenskapsmarknaden störs eller sannolikt kommer att störas genom aktiveller passiv förädling, skall kommissionen genom undantag från punkt 1besluta om de nödvändiga åtgärderna, på begäran av en medlemsstat eller på
eget initiativ. Rådet och medlemsstaterna skall underrättas om sådana
åtgärder, vilka skall träda i kraft med omedelbar verkan och gälla i högst 6månader. Om kommissionen mottar en begäran från en medlemsstat, skall den
fatta beslut därom inom en vecka från och med mottagandet av begäran.
3. En medlemsstat får hänskjuta kommissionens beslut om sådana åtgärder
till rådet inom en vecka från och med underrättelsen därom. Rådet får medkvalificerad majoritet bekräfta, ändra eller upphäva kommissionens beslut.Om rådet inte har agerat inom tre månader skall kommissionens beslut anses
vara upphävt.
Artikel 23
1. De allmänna bestämmelserna om tolkningen av den kombinerade
nomenklaturen och dess särskilda tillämpningsföreskrifter skall gälla tull-
klassificeringen av produkter som omfattas av denna förordning. Dentullnomenklatur som följer av tillämpningen av denna förordning skallinförlivas i Gemensamma tulltaxan.
2. Om inte annat föreskrivs i denna förordning eller i enlighet med en
bestämmelse häri, skall följande vara förbjudet i handeln med tredje land:
a) Uttag av en avgift som har motsvarande verkan som tull.b) Tillämpning av kvantitativa begränsningar eller åtgärder med mot-
svarande verkan.
Artikel 24
1. Om världsmarknadspriset för socker är högre än interventionspriset, får
en exportavgift tillämpas på det aktuella sockret. Denna avgift måste till-lämpas när cif-priset för vitsocker eller råsocker är högre än interventions-
priset plus ett belopp som är lika med summan av 10 % av interventionspriset
och den lagringsavgift som gäller under det aktuella regleringsåret.
Exportavgiften får fastställas genom anbud. Utom i det fall att anbuds-
förfarande används, skall den avgift som skall tas ut vara den avgift som gäller
den dag då exporten genomförs.
2. Om cif-priset för vitsocker eller råsocker är högre än interventionspriset
plus ett belopp som är lika med summan av 10 % av interventionspriset ochden lagringsavgift som gäller under det aktuella regleringsåret, får rådet, på
kommissionens förslag i enlighet med det röstningsförfarande som fastställs i
artikel 37.2 i fördraget, besluta att bevilja ett importstöd för den aktuellaprodukten.!B
(1) EGT L 94, 9.4.1986, s. 9. Förordningen senast ändrad genom kommissionens
förordning (EG) nr 2074/98 (EGT L 265, 30.9.1998, s. 8).1999R2038 — SV — 15.07.2000 — 001.001 — 19
Om det fastställs att
a) leveranser till gemenskapen, ellerb) leveranser till en viktig förbrukningsregion inom gemenskapen,
inte kan säkerställas genom gemenskapens disponibla kvantiteter, skall rådet,
på kommissionens förslag i enlighet med det rötsningsförfarande somfastställs i artikel 37.2 i fördraget, besluta att bevilja importstödet ochfastställa villkoren för tillämpningen därav. Dessa villkor skall särskilt avse
den kvantitet vitsocker eller råsocker som skall omfattas av stödet, stödets
tillämpningsperiod och, i förekommande fall, de importerande regionerna.
3. Följande skall beslutas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i
artikel 48:
a) De cif-priser som avses i punkterna 1 och 2.b) De övriga tillämpningsföreskrifterna till denna artikel.
När det gäller de produkter som avses i artikel 1.1 b, 1.1 c, 1.1 d, 1.1 f, 1.1 g
och 1.1 h får liknande bestämmelser som de som avses i punkterna 1 och 2antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 48.
4. De belopp som följer av tillämpningen av denna artikel skall fastställas av
kommissionen. De exportavgifter som fastställs genom anbudsförfarande
skall emellertid fastställas i enlighet med det förfarande som föreskrivs iartikel 48.
Artikel 25
1. Om gemenskapsmarknaden för en eller flera av de produkter som
förtecknas i artikel 1 på grund av import eller export påverkas eller hotas av
allvarliga störningar som sannolikt kommer att äventyra uppnåendet av de
mål som anges i artikel 33 i fördraget, får lämpliga åtgärder vidtas i sambandmed handeln med tredje land till dess att sådan störning eller sådant hot om
störning har upphört.
Rådet skall på kommissionens förslag och i enlighet med det röstnings-
förfarande som fastställs i artikel 37.2 i fördraget anta allmänna till-lämpningsföreskrifter till denna punkt och skall bestämma i vilka fall och
inom vilka gränser medlemsstater får vidta skyddsåtgärder.
2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår, skall kommissionen på
begäran från en medlemsstat eller på eget initiativ, besluta om de nödvändiga
åtgärderna. Medlemsstaterna skall underrättas om sådana åtgärder, vilka skall
träda i kraft omedelbart. Om kommissionen mottar en begäran från enmedlemsstat, skall den fatta beslut därom inom tre arbetsdagar från och medmottagandet av begäran.
3. En medlemsstat får inom tre arbetsdagar från och med underrättelsen
hänskjuta kommissionens beslut om sådana åtgärder till rådet. Rådet skallsammanträda utan dröjsmål. Det får med kvalificerad majoritet ändra eller
upphäva beslutet ifråga.
4. Denna artikel skall tillämpas med beaktande av de skyldigheter som
följer av avtal som sluts i enlighet med artikel 300.2 i fördraget.
KAPITEL IV
KVOTERING
Artikel 26
1. Artikel 27-39 skall tillämpas på regleringsåren 1995/1996 till och med
2000/2001.
2. Under den tid som avses i punkt 1 utan att det påverkar tillämpningen av
punkt 5 eller av artikel 27.3 artikel 30 och i förekommande fall artikel 28.5skall A- och B-kvoterna för företag som producerar socker och företag som
producerar isoglykos utgöra de som medlemsstaterna har beviljat för
regleringsåret 1994/1995.
3. För den period som anges i punkt 1 skall de baskvantiteter för A- och
B-produktion av socker och isoglukos som används vid fördelningen av
kvoter vara lika med de kvantiteter som anges i artikel 27.3 eller, i tillämpligafall, 28.2.!B1999R2038 — SV — 15.07.2000 — 001.001 — 20
4. Under den tid som avses i punkt 1 och utan att det påverkar punkt 5, skall
A- och B-kvoterna för företag som producerar inulinsirap utgöra de sommedlemsstaterna har beviljat slutgiltigt i enlighet med artikel 29 förregleringsåret 1994/1995. Bestämmelserna i artikel 27 och 30 tillämpas inte
på dessa företag.
5. För att gemenskapens åtaganden inom ramen för den jordbruksöver-
enskommelse som har slutits i enlighet med artikel 300.2 i fördraget skallkunna genomföras kan avsättningsgarantierna för socker, isoglukos och
inulinsirap som producerats inom ramen för kvoterna minskas för ett eller
flera av de fastställda regleringsåren.
För tillämpningen av det föregående stycket skall det före 1 oktober för varje
regleringsår fastställas en garantimängd inom ramen för kvoterna med ledningav den beräknade produktionen, importen, förbrukningen, lagringen, över-
föringen och det överskott som kan exporteras samt den förväntade
genomsnittliga förlust som belastar systemet för självfinansiering enligtartikel 33 punkt 1 d. När dessa beräkningar visar att det överskott som kanexporteras för regleringsåret i fråga överstiger maximigränsen i överenskom-
melsen, skall garantimängden minskas med skillnaden i enlighet med
förfarandet i artikel 48. Denna skillnad skall fördelas mellan socker, isoglykosoch inulinsirap enligt den procentsats som summan av A- och B-kvoterna
utgör för var och en av produkterna inom gemenskapen. Därefter fördelas
skillnaden per medlemsstat och respektive produkt med hjälp av defördelingskoefficienter som anges i tabellen som följer.
Områden123
Koefficienten för socker
uttryckt i vitsockerKoefficienten för isoglykos
i torkad formKoefficienten för inulinsirap
i socker/isoglykosekvivalen-
ter
Socker A Socker B Isoglykos A Isoglykos B Inulinsirap A Inulinsirap B
UEBL (1) 0,046201 0,009920 0,225547 0,062024 0,556265 0,130955
Danmark 0,027206 0,008015 — — — —
Tyskland 0,169608 0,052188 0,104246 0,024551 — —Tyskland (artikel 28 område) 0,055204 0,016986 — — — —
Grekland 0,012352 0,001235 0,037978 0,008944 — —
Spanien 0,026459 0,001102 0,166138 0,017721 — —Frankrike (moderlandet) (
2) 0,213231 0,063239 0,061081 0,015898 0,058922 0,013847
Frankrike (de utomeuropeiska departe-
menten) (2)0,019298 0,002063 — — — —
Irland 0,007752 0,000775 — — — —
Italien 0,082491 0,015514 0,059803 0,014083 — —
Nederländerna 0,053393 0,014083 0,026804 0,006313 0,194365 0,045646
Portugal (fastlandet) 0,002323 0,000232 0,029213 0,006880 — —Portugal (den självständiga regionen Azo-
rerna)0,000387 0,000039 — — — —
Förenade kungariket 0,044297 0,004430 0,084713 0,022596 — —
Österrike 0,022673 0,005292 — — — —Sverige 0,014327 0,001433 — — — —
Finland 0,005683 0,000568 0,023151 0,002316 — —
(
1)Ekonomiska unionen mellan Belgien och Luxemburg.
(2)Med hänsyn tagen till tillämpningen av artikel 30.3 andra stycket.!B1999R2038 — SV — 15.07.2000 — 001.001 — 21
Medlemstaten fördelar sedan sin egen skillnad mellan de producentföretag
som är etablerade på dess territorium på grundval av förhållandet mellanföretagets A- och B-kvot för produkten i fråga och medlemsstatensbasmängder eller, när så lämpligt, summan av de A- och B-kvoter som har
tilldelats företaget för produkten i fråga.
När produktionen av socker, isuglyklos och inulinsirap överstiger garanti-
mängden betraktas det som C-socker, C-isoglykos och C-inulinsirap.
Villkoren för tillämpningen av första stycket liksom minskningen av
garantimängden och, när så år nödvändigt, en ändring av denna i syfte att
fastställa en garantimängd för följande regleringsår, skall beslutas i enlighetmed vad som anges i artikel 48.
6. Rådet skall före den första januari 2001 i enlighet med förfarandet i
artikel 37.2 i fördraget besluta om den ordning som skall gälla från och med
den första juli 2001 för produktionen av socker, isoglukos och inulinsirap.
Artikel 27
1. Medlemsstaterna fördelar i enlighet med detta kapitel inom sitt
territorium en A-kvot och en B-kvot mellan varje socker- respektive
isoglukosproducerande företag som
— antingen under regleringsåret 1994/1995 erhållit en A-kvot och en
B-kvot, eller
— i fråga om Österrike, Finland och Sverige, har producerat socker eller
isoglukos under kalenderåret 1994.
2. När det gäller Portugal skall detta land för sin fastlandsregion, på de
villkor som anges i detta kapitel och inom ramen för de A- ochB-baskvantiteter som fastställs för denna region i punkt 3, fördela en A-kvot
och en B-kvot till vart och ett av de företag som är verksamt i regionen och
som kommer att kunna påbörja en sockerproduktion.
Innan fördelningen görs kan Portugal använda upp till 10 % av de A- och
B-baskvantiteter som fastställts för Portugals fastlandsregion till förmån förA- och B-kvoterna för det företag som är etablerat i den autonoma regionenAzorerna.
3. För tilldelning av A-kvoter och B-kvoter enligt punkt 1 skall följande
basmängder gälla:
I.Basmängd A
Regiona) Basmängd A
socker (1)b) Basmängd A
isoglokos (2)
Danmark 328 000,0 —
Tyskland 1 990 000,0 28 882,0Grekland 290 000,0 10 522,0
Spanien 960 000,0 75 000,0
Frankrike (moderlandet) 2 530 000,0 15 887,0Frankrike (utomeuropeiska departementen) 466 000,0 —Irland 182 000,0 —
Italien 1 320 000,0 16 569,0
Nederländerna 690 000,0 7 426,0Österrike 316 529,0 —
Portugal (fastlandet) 63 636,4 8 093,9
Azorerna 9 090,9 —Finland 133 433,0 10 845,0
Sverige 336 364,0 —!
B1999R2038 — SV — 15.07.2000 — 001.001 — 22
Regiona) Basmängd A
socker (1)b) Basmängd A
isoglokos (2)
Ekonomiska unionen mellan Belgien och Luxemburg 680 000,0 56 667,0
Förenade kungariket 1 040 000,0 21 696,0
(1)I ton raffinerat socker.
(2)I ton torrvara.
II. Basmängd B
Regiona) Basmängd B
socker (1)b) Basmängd B
isoglukos (2)
Danmark 96 629,3 —
Tyskland 612 312,9 6 802,0
Grekland 29 000,0 2 478,0
Spanien 40 000,0 8 000,0Frankrike (moderlandet) 759 232,8 4 135,0
Frankrike (utomeuropeiska departementen) 46 600,0 —
Irland 18 200,0 —Italien 248 250,0 3 902,0Nederländerna 182 000,0 1 749,0
Österrike 73 881,0 —
Portugal (fastlandet) 6 363,6 1 906,1Azorerna 909,1 —
Finland 13 343,0 1 085,0
Sverige 33 636,0 —Ekonomiska unionen mellan Belgien och Luxemburg 146 000,0 15 583,0
Förenade kungariket 104 000,0 5 787,0
(
1)I ton raffinerat socker.
(2)I ton torrvara.
4. För den period som avses i artikel 26.1 och utan att det påverkar till-
lämpningen av punkt 2, liksom artiklarna 28 och 30, skall varje sockertill-
verkande företags och varje isoglukostillverkande företags A-kvot och B-kvot
vara lika med den A-kvot och B-kvot som tilldelats dem för regleringsåret1994/1995:
Följande skall emellertid gälla i fråga om sockerproducerande företag med
säte i de stater som här anges:
a)Österrike : A- och B-kvoten för det sockerproducerande företaget
motsvarar basmängden A respektive basmängden B som fastställts i
punkt 3.I a och 3.II a för Österrike.
b)Finland : A- och B-kvoten för det sockerproducerande företaget
motsvarar basmängden A respektive basmängden B som fastställts ipunkt 3.I a och 3.II a för Finland.
c)Sverige : A- och B-kvoten för det sockerproducerande företaget motsvarar
basmängden A respektive basmängden B som fastställts i punkt 3.I a och
3.II a för Sverige.!B1999R2038 — SV — 15.07.2000 — 001.001 — 23
Dessutom skall i fråga om isoglukosproducerande företag i Finland A- och
B-kvoterna motsvaras av basmägderna A respektive B som fastställts i punkt3.I b och 3.II b för Finland.
5. Om det behövs skall rådet, på förslag av kommissionen och med
kvalificerad majoritet, fastställa en standardkvalitet för isoglukos och besluta
om kriterier för ett system för omräkning av tillverkade kvantiteter tillkvantiteter av denna standardkvalitet.
6. I den utsträckning det behövs skall tilllämpningsföreskrifter till denna
artikel, särskilt med avseende på det omräkningssystem som avses i punkt 5,
utfärdas i enlighet med förfarandet i artikel 48.
Artikel 28
1. Utan hinder av vad som föreskrivs i artikel 27.3 upprättas vad avser
Tyskland ytterligare en region där kvotsystemet skall tillämpas för desockerproducerande företag som är etablerade inom nämnda region och somproducerade socker före den 1 juli 1990 och därefter har fortsatt att göra det.
Regionen motsvarar vid denna förordnings tillämpning före detta Tyska
demokratiska republikens territorium.
2. För tilldelningen av A- och B-kvoter till de företag som anges i punkt 1,
skall följande baskvantiteter gälla:
a) Baskvantitet A: 647 703 ton vitt socker.
b) Baskvantitet B: 199 297 ton vitt socker.3. A-kvoten för varje enskilt sockerproducerande företag som anges i punkt
1 skall bestämmas genom att det berörda sockerproducerande företagets
genomsnittliga årsproduktion för regleringsåren 1984/85 till 1988/89, i
fortsättningen kallad ”referensproduktion”, korrigeras med en faktor somuttrycker förhållandet mellan å ena sidan den baskvantitet A som anges ipunkt 2 och å andra sidan den totala referensproduktionen vid de företag som
är etablerade inom den region som anges i punkt 1.
4. B-kvoten för varje sockerproducerande företag som anges i punkt 1 är
lika med 30,77 % av företagets A-kvot fastställd i enlighet med punkt 3.
5. Vad gäller de företag som avses i punkt 1 skall artikel 30 endast gälla
överföringar mellan de sockerproducerande företag som anges i punkt 1.
6. Detaljerade regler för tillämpningen av denna artikel skall om nödvändigt
antas enligt det förfarande som fastställs i artikel 48.
Artikel 29
1. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 3 skall A-kvoten för vart
och ett av de företag som producerar inulinsirap vara lika med dessproduktionsvolym under tiden 1 juli 1992-30 juni 1993 i en särskild
anläggning som planerats och reserverats för hydrolys av inulin som en del i
en fullständig och integrerad bearbetningsprocess som sträcker sig frånmottagandet av jordbruksbasprodukten till den slutliga tillverkningen avinulinsirap. Produktionen skall konstateras av den berörda medlemsstaten på
villkor som skall fastställas.
2. B-kvoten för vart och ett av de företag som producerar inulinsirap skall
vara 23,55 % av den A-kvot som fastställts för företaget i enlighet medpunkterna 1 och 3.
3. Den A-kvot som avses i punkt 1 skall vid behov justeras så att summan av
A- och B-kvoterna
— inte överstiger 85 %, och— inte understiger 65 %
av den tekniska produktionskapacitet som installerats i företaget den 1
oktober 1992 för kontinuerlig industriell produktion av inulinsirap i densärskilda anläggning som planerats och reserverats för hydrolys av inulin ienlighet med punkt 1.
Kapaciteten skall fastställas av den berörda medlemsstaten på grundval av den
kvantitet jordbruksbasprodukt som dagligen bearbetas till inulinsirap under enproduktionsperiod på högst 100 dagar per år.!B1999R2038 — SV — 15.07.2000 — 001.001 — 24
4. För det konstaterande som avses i punkt 1 skall de företag som den 1 juli
1992 eller senare producerat inulinsirap omedelbart underrätta den medlems-stat i vilken deras verksamhet är belägen om var och en av de hydrolys-anläggningar som används för tillverkning i enlighet med punkt 1 av den
produkt som definieras i artikel 1.2. Medlemsstaten kan kräva att berörd part
lämnar de ytterligare upplysningar som eventuellt kan behövas.
Medlemsstaterna skall vidta alla de åtgärder som är nödvändiga för att
kontrollera riktigheten i uppgifterna.
Når medlemsstaterna fördelar A- och B-kvoterna skall dessa omräknas till
socker-/isoglukosekvivalenter genom multiplikation av den konstaterade
produktionen, uttryckt som torrsubstans, med koefficienten 1,9.
Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om de kvoter som fördelats
och till vilka de fördelats och kommissionen skall underrätta övrigamedlemsstater.
5. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel, särskilt de villkor som avses i
punkt 1, skall utfärdas i enlighet med förfarandet i artikel 48.
Artikel 30
1. Medlemsstaterna får omfördela A-kvoter och B-kvoter mellan företagen
på de villkor som anges i denna artikel och med beaktande av samtliga
berörda parters intressen, i synnerhet sockerbetsproducenternas och soc-kerrörsproducenternas.
2. Medlemsstaterna får minska A-kvoten och B-kvoten för vart och ett av de
sockertillverkande eller isoglukostillverkande företag som är etablerat påderas territorium med en sammanlagd kvantitet som, för den period som avses
i artikel 26.1, inte får överstiga 10 % av den A-kvot eller av den B-kvot som
fastställts för vart och ett av företagen i enlighet med artikel 27.
Den övre gräns på 10 % som angetts i första stycket skall inte tillämpas i
Italien, Spanien och de franska utomeuropeiska departementen i de fallöverföringen av kvoter sker på grundval av omstruktureringsplaner inomsockerbets-, sockerrörs- och sockersektorerna i den aktuella regionen, i den
utsträckning det är nödvändigt för att dessa planer skall kunna genomföras.
Artikel 9 i förordning (EEG) nr 193/82 (
1) skall tillämpas för omfördelning av
kvoter i Spanien inom ramen för sådana omstruktureringsplaner.
Omstruktureringsplanerna och därmed sammanhängande åtgärder rörande
A-kvoterna och B-kvoterna skall utan dröjsmål anmälas till kommissionen.
3. De kvantiteter som har frigjorts ur en A-kvot eller B-kvot skall av
medlemsstaterna omfördelas till ett eller flera andra företag, med eller utanegen kvot, som ligger i samma område enligt avgränsningarna i artikel 27.3som de företag från vilka kvantiteterna frigjorts.
Dock får Frankrike minska de A-kvoter som fastställts i enlighet med artikel
27 för företagen i landets utomeuropeiska departement med sammanlagt
högst 30 000 ton vitsocker och sedan omfördela de frigjorda kvantiteterna till
ett eller flera andra företag i moderlandet. A-kvoten för vart och ett av deberörda företagen får efter minskningen inte understiga den genomsnittligasockerproduktion inom ramen för baskvoten som konstaterats för företaget
under regleringsåren 1977/78, 1978/79 och 1979/80 i enlighet med förordning
(EEG) nr 3330/74 (
2).
4. Rådet skall, på förslag av kommissionen och med kvalificerad majoritet,
anta allmänna bestämmelser om förändring av kvoter, särskilt i anslutning tillsammanslagningar och försäljningar av företag.
5. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel skall antas i enlighet med
förfarandet i artikel 48.
Artikel 31
1. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 2 får C-socker som inte
överförs med stöd av artikel 32, C-isoglukos och C-inulinsirap inte avsättas på
gemenskapens inre marknad utan måste exporteras i obearbetat skick före den1 januari efter utgången av det aktuella regleringsåret.!B
(1) EGT L 21, 29.1.1982, s. 3.
(2) EGT L 359, 31.12.1974, s. 1. Förordningen ersatt av förordning (EEG) nr 1785/81.1999R2038 — SV — 15.07.2000 — 001.001 — 25
Artiklarna 8, 9, 18 och 24 skall inte gälla sådant socker och artiklarna 9, 18
och 24 skall inte gälla isoglukos och inulinsirap.
2. Undantagsvis, och endast i den utsträckning det behövs för att säkra
gemenskapens försörjning av socker, får beslutas att artikel 24 skall tillämpas
på C-socker. I så fall skall på samma gång beslut fattas om att hela kvantiteten
av det aktuella C-sockret får slutligt avsättas på den interna marknaden utanatt avgiften enligt punkt 3 i denna artikel tas ut.
3. Närmare tillämpningsföreskrifter till denna artikel skall utfärdas i
enlighet med förfarandet i artikel 48.
Dessa bestämmelser skall särskilt innehålla regler om uttagandet av en avgift
på sådant C-socker, C-isoglukos och C-inulinsirap enligt punkt 1 för vilketexport i obearbetat skick inom den fastlagda tiden inte har bevisats före ett
visst datum, som skall fastställas.
Artikel 32
1. Vart och ett av företagen får besluta att helt eller delvis överföra den
mängd socker som företaget tillverkar utöver sin A-kvot till påföljande
regleringsår, varvid denna tillverkning skall räknas som en del av det årets
produktion. Beslutet kan inte återkallas.
Varje företag kan besluta att uppskjuta till följande regleringsår, på detta
regleringsårs produktion, hela eller delar av produktionen av A-socker och
B-socker som blivit produktion av C-socker genom tillämpning av artikel
26.5. Detta beslut är oåterkalleligt. Dessutom är det inte underställt deeventuella begränsningar som anges i punkt 4 i denna artikel.
2. Företag som beslutar i enlighet med punkt 1 skall
— före den 1 februari informera den berörda medlemsstaten om den eller de
kvantiteter socker som skall överföras, och
— åta sig att lagra denna eller dessa överförda kvantiteter under en tid av
tolv på varandra följande månader där periodens början ännu inte är
fastställd. Den ersättning för lagringskostnader som avses i artikel 8
beviljas även för C-socker enligt tillämpning av artikel 26.5.
Datumet den 1 februari som avses i första stycket första strecksatsen ersättsa) för företag som är etablerade i Spanien med datumet den 15 april såvitt
avser produktion av betsocker och med datumet den 20 juni såvitt avser
produktion av rörsocker,
b) för företag som är etablerade i Förenade kungariket med datumet den 15
februari.
För företagen i de franska departementen Guadeloupe och Martinique skall
det datum som avses i första stycket första strecksatsen vara den 1 maj.
Om ett företags slutliga produktion för det aktuella regleringsåret blivit
mindre än vad som uppskattades när beslutet om överföring fattades, får
storleken på den överförda kvantiteten justeras retroaktivt före den 1 augusti
påföljande år.
3. I fall av naturkatastrofer såsom exempelvis torka och översvämningar
som drabbar en region i gemenskapen och om tillämpningen av artikel 12 inte
gör det möjligt att säkerställa den nämnda regionens normala försörjning, kan
beslut i enlighet med det i artikel 48 angivna förfarandet fattas om att denobligatoriska lagringsperiod som avses i punkt 2 första stycket andrastrecksatsen skall minskas för en så stor mängd socker att den nämnda
regionens normala försörjning kan säkerställas.
4. Närmare tillämpningsföreskrifter till denna artikel, vari kan ingå
bestämmelser om en övre gräns för de sockerkvantiteter som får överföras,skall utfärdas i enlighet med förfarandet i artikel 48.
Dessa tillämpningsföreskrifter skall särskilt innehålla en regel om att en avgift
skall tas ut på allt sådant socker enligt punkt 2 första stycket andrastrecksatsen som avsätts under den föreskrivna lagringsperioden.!B1999R2038 — SV — 15.07.2000 — 001.001 — 26
Artikel 33
1. Före utgången av varje regleringsår skall följande uppgifter fastställas:
a) Beräknad produktion av A- och B-socker, A- och B-isoglukos och A- och
B-inulinsirap som hänför sig till regleringsåret i fråga.
b) Beräknad mängd socker, isoglukos och inulinsirap som avyttrats för
förbrukning inom gemenskapen under regleringsåret i fråga.
c) Det överskott som kan exporteras, vilket erhålls genom att minska
kvantiteten enligt a med kvantiteten enligt b.
d) Beräknad genomsnittlig förlust eller intäkt per ton socker för de
exportåtaganden som gjorts med avseende på det aktuella regleringsåret.
Den genomsnittliga förlusten eller intäkten skall vara lika med skillnaden
mellan det totala bidragsbeloppet och det totala avgiftsbeloppet för dentotala kvantitet för vilken exportåtaganden gjorts.
e) En uppskattning av den totala förlusten eller den totala intäkten, vilken
erhålls genom att multiplicera det överskott som avses i c med dengenomsnittliga förlust eller intäkt som avses i d.
2. Före utgången av regleringsåret 2000/2001 och utan att det påverkar
tillämpningen av artikel 26.5 fastställs kumulativt för regleringsåren
1995/1996 till och med 2000/2001:
a) Det överskott som kan exporteras, framräknat på grundval av den
slutgiltiga produktionen av A- och B-socker, A- och B-isoglukos samt,
från och med regleringsåret 1994/1995, A- och B-inulinsirap och den
slutgiltiga kvantitet socker, isoglukos och, från och med regleringsåret1994/95, inulinsirap som avsatts för förbrukning inom gemenskapen.
b) Den genomsnittliga förlust eller intäkt per ton socker som uppkommit vid
fullgörandet av de totala exportåtagandena i fråga, beräknade i enlighetmed bestämmelserna i punkt 1 d andra stycket.
c) Den totala förlusten eller intäkten, beräknad genom att multiplicera det
överskott som avses i a med den genomsnittliga förlusten eller intäkten
enligt b.
d) Totalsumman av de baspruduktionsavgifter och B-avgifter som tagits ut.Den beräknade totala förlusten eller intäkten enligt punkt 1 e skall justeras på
grundval av skillnaden mellan de belopp som fastställts enligt c och d.
3. Om fastställelsen av de uppgifter som avses i punkt 1, efter justering i
enlighet med punkt 2 och utan att det påverkar tillämpningen av artikel 36.1,resulterar i en beräknad total förlust, skall denna förlust divideras med den
beräknade produktionen av A- och B-socker, A- och B-isoglukos samt A- och
B-inulinsirap under det aktuella regleringsåret. Ett belopp som motsvarar dettal som på så sätt räknas fram skall tas ut av de tillverkande företagen som enbasproduktionsavgift med avseende på deras produktion av A- och B-socker,
A- och B-isoglukos samt A- och B-inulinsirap.
Avgiften skall emellertid inte överstiga— vad gäller sockret i fråga, ett belopp som är lika med 2,0 % av
interventionspriset för vitsocker,
— vad gäller inulinsirapen i fråga, uttryckt som socker/isoglukosekvivalent
genom att använda koefficienten 1,9, det belopp som högst skall betalasför vitsocker, och
— vad gäller isoglukosen i fråga, den del av basproduktionsavgiften som
skall betalas av sockertillverkarna.
4. Om den maximalt tillåtna basproduktionsavgiften inte helt täcker den
sammanlagda förlust som avses i punkt 3 första stycket, skall restbeloppet
divideras med den beräknade produktionen av B-socker, B-isoglukos och
B-inulinsirap under det aktuella regleringsåret. Det belopp, som på så sätträknas fram, skall tas ut av de tillverkande företagen som B-avgift på derasproduktion av B-socker, B-isoglukos och B-inulinsirap.
Om inte annat följer av punkt 5 skall denna avgift emellertid inte överstiga
— vad gäller B-socker, ett belopp som är lika med 30 % av interventions-
priset för vitsocker,!B1999R2038 — SV — 15.07.2000 — 001.001 — 27
— vad gäller B-inulinsirap, uttryckt som socker/isoglukosekvivalent genom
tillämpning av koefficienten 1,9, det belopp som högst skall betalas förB-vitsocker, samt
— vad gäller B-isoglukos, den del av B-avgiften som skall betalas av
sockertillverkarna.
5. Om det visar sig av de uppgifter som fastställts i enlighet med punkt 1, att
den beräknade sammanlagda förlusten för det löpande regleringsåretsannolikt, på grund av det tak som är satt i punkterna 3 och 4 för
basproduktionsavgiften och B-avgiften inte kommer att täckas av intäkterna
från dessa avgifter, skall det maximala procenttal som anges i punkt 4 förstastrecksatsen justeras i nödvändig omfattning i syfte att täcka den samman-lagda förlusten, utan att dock tillåtas överstiga 37,5 %.
Det justerade maximala procenttalet för B-avgiften med avseende på det
löpande regleringsåret skall fastställas före den 15 september sammaregleringsår. Samtidigt skall det procenttal som anges i artikel 5.2 andrastycket ändras därefter.
6. Rådet kan med kvalificerad majoritet på förslag av kommissionen besluta
att de förluster, som uppstår genom att det eventuellt beviljas sådanaproduktionsbidrag som avses i artikel 9.3, helt eller delvis skall räknas in i densammanlagda förlust som avses i punkt 1 e i denna artikel.
7. De avgifter som avses i denna artikel skall tas ut av medlemsstaterna.
8. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel skall fastställas i enlighet med
förfarandet i artikel 48 och skall särskilt avse:
— de avgiftsbelopp som skall tas ut,
— justeringen av det maximala procenttalet för B-avgiften,
— det justerade minimipriset för B-betor som svarar mot det justerade
maximala procenttalet för B-avgiften.
Artikel 34
1. Om den sammanlagda förlust som konstaterats i enlighet med artikel 33.1
och 33.2 för ett visst regleringsår inte helt täcks av intäkterna frånproduktionsavgifterna för samma regleringsår sedan artikel 33.3-33.5 till-
lämpats skall, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 5, en till-
läggsavgift tas ut av företagen så att den del av den sammanlagda förlusten ifråga som inte täckts av dessa intäkter helt uppvägs.
2. Tilläggsavgiften skall beräknas för vart och ett av de företag som
producerar socker, isoglukos eller inulinsirap genom att multiplicera det
sammanlagda belopp som företaget skall betala i produktionsavgifter förregleringsåret i fråga med en koefficient som skall fastställas. Dennakoefficient skall för gemenskapen i dess helhet utgöras av förhållandet
mellan å ena sidan den sammanlagda förlust som konstaterats för reglerings-
året i enlighet med artikel 33.1 och 33.2, å andra sidan intäkterna från denbasproduktionsavgift och B-avgift som socker-, isoglukos- och inulinsirap-tillverkarna skall betala med avseende på samma regleringsår, minskat med
talet 1.
3. Tilläggsavgiften skall betalas av de berörda företagen före den 15
december närmast efter det regleringsår för vilket den skall betalas.
Sockerproducenterna kan begära att de som säljer sockerbetor respektive
sockerrör som producerats i gemenskapen till en del ersätter den tilläggsavgift
som uttagits. Ersättningen kan som mest uppgå till det maximala beloppenligt artikel 33 som säljarna av sockerbetor och sockerrör bidrar med tillbetalning av basproduktionsavgiften och B-avgiften för regleringsåret i fråga
multiplicerat med den koefficient som avses i punkt 2 i denna artikel.
Ersättningen enligt andra stycket skall betalas för sockerbetor som levereras
under regleringsåret i fråga. De berörda parterna kan emellertid komma
överens om att ersättningen skall betalas för betor som levereras under
påföljande regleringsår.
4. Vid uppgiftsregistreringen enligt artikel 33.2 skall intäkterna från den
tilläggsavgift som avses i punkt 1 i denna artikel beaktas.
5. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel, särskilt vad gäller den
koefficient som avses i punkt 2 i denna artikel, skall fastställas i enlighet
med förfarandet i artikel 48.!B1999R2038 — SV — 15.07.2000 — 001.001 — 28
Artikel 35
1. Inulinsiraptillverkarna får kräva att säljarna av den jordbruksbasprodukt
som används för att tillverka inulinsirapen skall bära en del av de
basproduktionsavgifter, B-avgifter och tilläggsavgifter som tas ut av till-
verkarna. Denna andel får inte vara större än den andel som sockerbetsodlarnaskall svara för med avseende på det aktuella regleringsåret; den skall
fastställas i branschöverenskommelser eller avtal och hänsyn skall tas till
inköpspriset på den basprodukt som levererats för ändamålet under detaktuella regleringsåret.
2. Tillämpningsföreskrifter till punkt 11 skall vid behov utfärdas i enlighet
med förfarandet i artikel 48.
Artikel 36
1. Om det efter tillämpning av artiklarna 33 och 34 på regleringsåret
1994/1995 visar sig att den sammanlagda förlusten för regleringsåret,
a) inte helt täcks av intäkterna från produktionsavgiften och, i före-
kommande fall, ytterligare avgifter, skall restbeloppet läggas till den
sammanlagda förlust som enligt artikel 33.1 e i denna förordning
beräknas för det regleringsår under vilket upptäckten gjordes,
b) är mindre än intäkterna från produktionsavgiften och, i förekommande
fall, ytterligare avgifter skall ett belopp motsvarande denna skillnadräknas av från den beräknade sammanlagda förlusten eller, i före-
kommande fall, läggas till den beräknade sammanlagda intäkt som följer
av tillämpningen av artiklarna 33 och 34 för det regleringsår under vilketupptäckten gjordes.
2. Om basproduktionsavgiften är mindre än det maximibelopp som avses i
artikel 33.3 eller om B-avgiften är mindre än det maximibelopp som avses i
punkt 4 i samma artikel, vid behov justerat i enlighet med punkt 5 i artikeln,
skall sockerproducenterna åläggas att till säljarna av sockerbetor betala 60 %av skillnaden mellan maximibeloppet på avgiften i fråga och storleken på denavgift som skall tas ut.
Det belopp som skall betalas per ton betor skall gälla för standardkvaliteten.De pristillägg och prisavdrag som avses i artikel 6 skall tillämpas på detta
belopp.
3. Sockerproducenterna inom gemenskapen får begära att de som säljer
sockerrör som har producerats i gemenskapen återbetalar 60 % av den avgift
som tas ut för en viss mängd socker.
4. Medlemsstaterna skall, med stöd av uppgifter från sockertillverkarna, se
till att betalningen för sockerbetor uppfyller gällande gemenskapsbestäm-melser.
5. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel skall utfärdas i enlighet med
förfarandet i artikel 48.
Artikel 37
1. I kontrakt om leverans av betor avsedda för sockertillverkning skall det
göras skillnad mellan betor avsedda för tillverkning av
a) A-socker,b) B-socker,c) annat socker än A-socker och B-socker.Sockerproducenterna skall, med avseende på varje företag, informera den
medlemsstat i vilken företaget producerar socker
— om de kvantiteter av sådana sockerbetor som avses i a, för vilka kontrakt
ingåtts före sådd och om den sockerhalt som dessa kontrakt utgått från,samt,
— om det härtill svarande beräknade sockerutbytet.Medlemsstaterna får begära ytterligare upplysningar.!B1999R2038 — SV — 15.07.2000 — 001.001 — 29
2. Utan hinder av artikel 6.2 b och artikel 39 skall varje sockerpoducent som
inte före sådd har slutit kontrakt om leverans av en kvantitet betormotsvarande A-kvoten till minimipriset för A-betor, åläggas att betala lägstdetta minimipris för hela den mängd betor som företaget i fråga förädlar till
socker.
3. Genom branschavtal, som godkänts av den berörda medlemsstaten, får
avvikelser göras från punkterna 1 och 2.
4. Rådet skall, på förslag av kommissionen och med kvalificerad majoritet,
utfärda allmänna tillämpningsföreskrifter till denna artikel.
5. Närmare tillämpningsföreskrifter till denna artikel och, vid behov,
bedömningsgrunder som sockerproducenterna skall beakta när de före sådd
skall fördela de betkvantiteter som omfattas av kontrakt som ingås före
sådden mellan betförsäljarna enligt punkt 1, skall fastställas i enlighet medförfarandet i artikel 48.
Artikel 38
1. Beslut får fattas om att socker eller isoglukos som är avsedda för
produktion av vissa produkter inte skall betraktas som produktion enligt dettakapitel.
2. Rådet skall, på förslag av kommissionen och med kvalificerad majoritet,
utfärda allmänna tillämpningsföreskrifter till punkt 1 och fastställa deprodukter som där avses.
3. Närmare tillämpningsföreskrifter till denna artikel skall fastställas i
enlighet med förfarandet i artikel 48.
Artikel 39
1. Sockerproducenterna får köpa betor som är avsedda för produktion i det
aktuella företaget av C-socker eller av sådant socker som avses i artikel 38, till
ett pris som är lägre än minimipriserna för betor enligt artikel 5.1.
2. De berörda sockertillverkarna skall i förekommande fall justera inköps-
priset på så sätt att detta blir lägst lika med minimipriset på A-betor när de
köper betor som svarar mot den kvantitet socker som
— avsatts på den inre marknaden i enlighet med artikel 31.3, eller— förts över till påföljande regleringsår i enlighet med artikel 32.
3. Vid behov skall närmare tillämpningsföreskrifter till denna artikel
utfärdas i enlighet med förfarandet i artikel 48.
KAPITEL V
FÖRMÅNSIMPORTSYSTEMET
Artikel 40
Artiklarna 41, 42 och 43 skall tillämpas på rörsocker, nedan kallat
förmånssocker, som omfattas av KN-nummer 1701 och som har sitt ursprungi de länder som avses i bilaga II och som importeras till gemenskapen medstöd av
a) protokoll nr 8 om A VS-socker som utgör bilagan till fjärde A VS-EG-
konventionen,
b) avtalet mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Indien om
rörsocker.
Artikel 41
Om kvaliteten på det förmånssocker som köps till garantipris av interven-
tionsorgan eller andra av gemenskapen utsedda ombud och som importerats
enligt de bestämmelser som avses i artikel 40 avviker från standardkvaliteten,skall garantipriserna justeras genom tillägg eller avdrag.!B1999R2038 — SV — 15.07.2000 — 001.001 — 30
Artikel 42
1. Ingen importavgift skall tillämpas när förmånssocker importeras med
stöd av bestämmelserna i artikel 40.
2. Från de förbud som avses i artikel 23.2 får inga undantag medges för
förmånssocker.
Artikel 43
1. För regleringsåren 1995/1996 till och med 2000/2001 skall ett anpass-
ningsstöd beviljas som interventionsåtgärd till raffinaderier av förmåns-
råsocker från sockerrör som detta syfte importeras till gemenskapen med stöd
av de bestämmelser som avses i artikel 40.
2. Det stöd som avses i punkt 1 skall endast beviljas för de mängder som har
fastställts i de bestämmelser som avses i artikel 40, och vilka raffineras till
vitsocker i de raffinaderier som motsvarar definitionen i artikel 9.4. För denna
framställning av vitsocker är stödbeloppet fastställt till 0,10 euro per 100 kgsocker uttryckt som vitsocker.
3. Under den tid som avses i punkt 1 skall ett ytterligare tilläggsgrundstöd
på 0,10 euro per 100 kg socker uttryckt som vitsocker beviljas för raffinering
av rårörsocker som framställs i de franska utomeuropeiska departementen i deraffinaderier som motsvarar definitionen i artikel 9.4, för att återställajämvikten mellan priset på detta socker och på förmånssockret.
4. Stödet till anpassning samt tilläggsbiståndet skall justeras för ett bestämt
regleringsår med hänsyn till den lagringsavgift som har fastställts för det åretoch till tidigare justeringar.
5. Vid tillämpning av artikel 9.4 andra stycket kan den stödordning som
fastslås i stycke 1-4 i denna artikel under vissa ännu ej fastställda villkor
utsträckas att gälla råsocker från betor som skördats i gemenskapen ochraffinerats i de raffinaderier som definierats i nämnda artikel 9.
6. Tillämpningsföreskrifterna för denna artikel och särskilt de justeringar
som avses i punkt 4 skall fastställas enligt det förfarande som föreskrivs i
artikel 48.
Artikel 44
1. Under den tid som avses i artikel 43.1 och för att säkerställa en tillräcklig
försörjning till gemenskapens raffinaderier, så som de definieras i artikel 9.4,skall en nedsatt avgift, nedan kallad särskild avgift, tas ut vid import avrårörsocker, nedan kallat särskilt förmånssocker, med ursprung i de länder
som avses i artikel 40 och i andra länder i enlighet med avtal som har ingåtts
med dessa länder, och när importen sker enligt de villkor som föreskrivs iavtalen, särskilt vad gäller det minimipris som raffinaderierna skall betala.
2. För tillämpningen av punkt 1 och utan att det påverkar punkt 5 motsvarar
de beräknade maximibehoven per regleringsår och uttryckt i vitsocker för
raffineringsindustrin i
a) Finland: 60 000 ton,b) Frankrike (moderlandet): 297 000 ton,
c) Portugal (fastlandet): 292 000 ton,
d) Förenade kungariket: 1 130 000 ton.3. Utan att det påverkar punkt 5, skall, på grundval av en EG-försörjnings-
plan för råsocker för varje regleringsår eller en del därav, de mängder
rårörsocker och råbetsocker, som skördas i gemenskapen och som ställs till
raffinaderiernas förfogande, fastställas med eller utan urskiljning av ursprung.Denna plan kan revideras under regleringsårets gång.
Med hänsyn till detta fastställande motsvarar sockermängder från de franska
utomeuropeiska departementen och förmånssocker, som båda är avsedda för
direkt förbrukning, som det skall tas hänsyn till i varje plan, desockermängder som har konstaterats för regleringsåret 1994/1995, med
avdrag av den förutsägbara lokala förbrukningen i de departementen under
regleringsåret i fråga. Om det framkommer i planen att dessa mängder inte ärtillräckliga för de maximibehov som avses i punkt 2 kan nödvändiga åtgärder!B1999R2038 — SV — 15.07.2000 — 001.001 — 31
föreskrivas för att de mängder som fattas importeras som särskilt förmåns-
socker till de berörda medlemsstaterna enligt det förmånsimportsystem somföreskrivs i de avtal som avses i punkt 1.
4. Om det visar sig, med undantag för force majeure, att en medlemsstats
uppskattade maximibehov som fastställts enligt punkt 2 eller ändrats ienlighet med punkt 5 nedan har överskridits, skall ett belopp som motsvarar
den fulla avgiften för regleringsåret i fråga tas ut för den mängd som
motsvarar den överskjutande delen, och till det beloppet skall läggas de stödsom avses i artikel 43 och eventuellt den högsta tilläggsavgift som tagits utunder regleringsåret
Om det har gjorts en ändring enligt punkt 5 får emellertid de mängder
förmånsbehandlat råsocker som överskrider de ändrade uppskattade max-
imibehoven och är inom gränserna för de mängder som fastställts enligt punkt
2, säljas till interventionsorgan enligt de villkor som föreskrivs i artikel 41 omde inte kan saluföras inom gemenskapen.
5. Om artikel 26.5 tillämpas skall den sammanlagda mängden maximibehov
som avses i punkt 2 i denna artikel minskas för regleringsåret i fråga med en
mängd som motsvarar summan av särskilt förmånssocker som krävs för att
täcka de uppskattade maximibehov som fastställts enligt villkoren i punkt 3 idenna artikel med inverkan av samma procentsats för minskning som till-lämpas enligt artikel 26.5 på summan av A-basmängderna av gemenskaps-
socker.
Minskningen av de berörda medlemsstaternas maximibehov skall fördelas
mellan dem enligt förhållandet mellan den mängd som fastställts för var och
en av dem enligt punkt 2 och summan av den mängd som fastställs enligt denpunkten.
6. Tillämpningsföreskrifterna för denna artikel, och särskilt de som gäller
genomförandet och förvaltningen av de avtal som avses i punkt 1 skall
fastställas enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 48.
KAPITEL VI
ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
Artikel 45
Bestämmelser om åtgärder som behöver vidtas för att förhindra att det vid
övergången från ett regleringsår till ett annat eller under ett och samma
regleringsår uppstår störningar på sockermarknaden till följd av förändringar iprisnivån, får antas i enlighet med förfarandet i artikel 48.
Artikel 46
Medlemsstaterna och kommissionen skall lämna varandra de uppgifter som
behövs för tillämpningen av denna förordning.
Bestämmelser om hur dessa uppgifter skall meddelas och spridas skall antas i
enlighet med förfarandet i artikel 48.
Artikel 47
En förvaltningskommitté för socker, (nedan kallad kommittén) skall inrättas.
Den skall ha en företrädare för kommissionen som ordförande och skall iövrigt bestå av företrädare för medlemsstaterna.
Artikel 48
1. När det förfarande som anges i denna artikel skall tillämpas skall
ordförande hänskjuta ärendet till kommittén, antingen på eget initiativ eller på
begäran av företrädaren för en medlemsstat.
2. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till
åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som
ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Den skallfatta sitt beslut med den majoritet som enligt
"C1artikel 205.2 i fördraget
3skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av kommissionen.
Medlemsstaternas röster skall vägas enligt fördragets artikel 148.2. Ordfö-
randen får inte rösta.!B1999R2038 — SV — 15.07.2000 — 001.001 — 32
Kommissionen skall besluta med omedelbar verkan.
Om beslutet inte är förenligt med kommitténs yttrande skall kommissionen
emellertid genast underrätta rådet. I sådana fall får kommissionen uppskjuta
verkställandet av de beslutade åtgärderna under en tid som inte överstiger en
månad från dagen då rådet underrättades.
Rådet får fatta ett annat beslut med kvalificerad majoritet inom en månad.
Artikel 49
Kommittén får undersöka varje annan fråga som hänskjuts till kommittén av
dess ordförande, antingen på dennes eget initiativ eller på begäran avföreträdaren för en medlemsstat.
Artikel 50
Varor enligt artikel 1.1 som tillverkats av eller erhållits ur sådana varor som
inte avses i artiklarna 23.2 och 24 i fördraget, får inte tillåtas att omsättas frittinom gemenskapen.
Artikel 51
Såvida inte annat stadgas i denna förordning skall artiklarna 87, 88 och 89 i
fördraget gälla för tillverkning av och handel med de varor som räknas upp iartikel 1.1.
Artikel 52
Vid tillämpningen av denna förordning skall vederbörlig hänsyn också tas till
de mål som har fastställts i artiklarna 33 och 131 i fördraget.
Artikel 53
1. Italien har rätt till att enligt de villkor som anges i punkt 2 och 3 bevilja
ett anpassningsstöd i det fall som avses i punkt 2 a och b till producenter av
sockerbetor och i det fall som avses i 2 c till sockerbetsodlare och iförekommande fall till sockerproducenter i regionen i fråga.
2. Stödet som avses i punkt 1 får endast beviljas för framställning av socker
som motsvarar gränserna för A- och B-kvoterna för varje sockerproducerandeföretag.
a) För den framställning i norra Italien som avses i första stycket får stödets
enhetsbelopp inte överskrida
— 8,15 euro per 100 kg vitsocker för regleringsåret: 1995/1996,
— 5,43 euro per 100 kg vitsocker för regleringsåret 1996/1997,
— 3,80 euro per 100 kg vitsocker för regleringsåret 1997/1998,— 2,17 euro per 100 kg vitsocker för regleringsåret 1998/1999,
— 1,09 euro per 100 kg vitsocker för regleringsåret 1999/2000.
b) För den framställning som avses i första stycket och som äger rum i
områden i mellersta Italien får stödets enhetsbelopp inte överskrida
— 8,15 euro per 100 kg vitsocker för regleringsåret 1995/1996,
— 5,43 euro per 100 kg vitsocker för regleringsåret 1996/1997,
— 4,35 euro per 100 kg vitsocker för regleringsåret 1997/1998,
— 3,26 euro per 100 kg vitsocker för regleringsåret 1998/1999,
— 2,17 euro per 100 kg vitsocker för regleringsåret 1999/2000.
c) För den framställning som avses i första stycket och som äger rum i södra
Italien, får stödets enhetsbelopp inte överskrida
— 8,15 euro per 100 kg vitsocker för regleringsåret 1995/1996,
— 7,61 euro per 100 kg vitsocker för regleringsåret 1996/1997,— 7,06 euro per 100 kg vitsocker för regleringsåret 1997/1998,
— 6,52 euro per 100 kg vitsocker för regleringsåret 1998/1999,!B1999R2038 — SV — 15.07.2000 — 001.001 — 33
— 5,98 euro per 100 kg vitsocker för regleringsåret 1999/2000,
— 5,43 euro per 100 kg vitsocker för regleringsåret 2000/2001.
3. Italien får dock, endast för södra delen och beroende på regleringsåret i
fråga, anpassa det stöd som avses i punkt 2 c, om detta stöd är nödvändigt på
grund av exceptionella förhållanden som har samband med pågåendeomstrukturering av sockersektorn i det området. Vid tillämpning av artiklarna
87, 88 och 89 i fördraget kommer kommissionen särskilt att bedöma huruvida
detta stöd stämmer överens med omstruktureringsplanerna.
4. I punkterna 1, 2 och 3 avses med
a) norra Italien: det område som omfattar andra produktionsområden än de
som avses i b och c,
b) områden i mellersta Italien: det område som omfattar Toskana, Umbrien,
Latium och Marche,
c) områden i södra Italien: det område som omfattar Abruzzerna, Molise,
Apulien, Sardinien, Kampanien, Basilicata, Kalabrien och Sicilien.
5. Italien skall underrätta rådet om de åtgärder som har vidtagits för varje
regleringsår för tillämpningen av punkterna 1, 2 och 3 och särskilt omfördelningen av stödet mellan områdena och mellan betproducenter och
sockerproducenter i södra Italien.
6. Spanien har på de villkor som följer nedan tillstånd att under
regleringsåren 1993/1994 till och med 1996/1997 bevilja ett anpassningsstöd
till sockerproducerande företag.
Stödet utgår endast till A- och B-socker och inom ramen för de planerade
omstruktureringar som syftar till att rationalisera sockerindustrin i Spanien.
Dessa planer skall läggas fram för kommissionen. Stödet är begränsat till
45,65 miljoner euro för den period som avses i det första stycket.
Som en interventionsåtgärd kommer gemenskapen att ansvara för 50 % av det
stöd som beviljas per regleringsår.
7. Spanien har tillstånd att på de villkor som anges i punkt 8 bevilja
anpassningsstöd i det fall som avses i punkt 8 a till sockerbetsodlare, och i det
fall som avses i punkt 8 b till sockerrörsodlare inom sitt territorium.
8. Det stöd som avses i punkt 7 får endast beviljas för framställning av
socker som motsvarar gränserna för A- och B-kvoterna för varje soc-
kerproducerande företag.
a) För den produktion som avses i första stycket och som kommer från
sockerbetor får stödbeloppet per enhet inte överstiga
— 8,67 euro per 100 kg vitsocker för regleringsåret 1995/1996,
— 5,43 euro per 100 kg vitsocker för regleringsåret 1996/1997,
— 4,35 euro per 100 kg vitsocker för regleringsåret 1997/1998,
— 3,26 euro per 100 kg vitsocker för regleringsåret 1998/1999,
— 2,17 euro per 100 kg vitsocker för regleringsåret 1999/2000.
b) För den sockerproduktion som avses i första stycket och som kommer
från sockerrör, får stödbeloppet per enhet inte överstiga 7,25 euro per
100 kg vitsocker för regleringsåren 1995/1996 till och med 2000/2001.
9. Spanien skall informera rådet om de åtgärder som vidtagits för varje
regleringsår för att punkterna 7 och 8 skall kunna tillämpas, i synnerhetfördelningen av stödet mellan sockerbetsodlare och sockerrörsodlare.
10. För regleringsåren 1995/1996 till och med 2000/2001 har Förenade
kungariket i den mån det finner det nödvändigt, rätt att bevilja ettanpassningsstöd till raffinering av förmånsråsocker från sockerrör.
Beviljandet av stöd enligt första stycket får endast ske inom de kvantiteter
som överenskommits enligt bestämmelserna i artikel 40, och som raffinerastill vitsocker i Förenade kungariket. För denna vitsockerproduktion får
maximistödbeloppet inte överstiga 0,54 euro per 100 kg socker uttryckt i
vitsocker.!B1999R2038 — SV — 15.07.2000 — 001.001 — 34
Artikel 54
Om särskilda åtgärder skulle behöva vidtas för att inom ramen för denna
förordning infria gemenskapens skyldigheter till följd av anslutningen till
Internationella sockeravtalet, skall rådet, på förslag av kommissionen och
med kvalificerad majoritet, anta bestämmelser om sådana åtgärder, vilka fårmedge undantag från bestämmelserna i denna förordning.
Artikel 55
Förordning (EEG) nr 1785/81 skall upphöra att gälla.
Hänvisningar till den upphävda förordningen skall betraktas som hänvisningar
till den här förordningen och skall läsas enligt den jämförelsetabell somåterfinns i bilaga III, del A.
Artikel 56
Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i
Europeiska gemenskapernas officiella tidning .
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.!B1999R2038 — SV — 15.07.2000 — 001.001 — 35
BILAGA I
KN-nummer Varuslag
ex 0403 Kärnmjölk, filmjölk, gräddfil, yoghurt, kefir och annan fermenterad eller syrad mjölk och
grädde, även koncentrerade, försatta med socker eller annat sötningsmedel, smaksatta ellerinnehållande frukt, bär, nötter eller kakao:
0403 10 – Y oghurt:0403 10 51– 0403 10 99 – – Smaksatt eller innehållande frukt, bär, nötter eller kakao
0403 90 – Annan:
0403 90 71– 0403 90 99 – – Smaksatt eller innehållande frukt, bär, nötter eller kakao
ex 0710 Grönsaker (även ångkokta eller kokta i vatten), frysta:
0710 40 00 – Sockermajs
ex 0711 Grönsaker tillfälligt konserverade (t.ex. med svaveldioxidgas eller i saltlake, svavelsyrlighets-
vatten eller andra konserverande lösningar) men olämpliga för direkt konsumtion i dettatillstånd:
0711 90 – Andra grönsaker; blandningar av grönsaker:
– – Grönsaker
0711 90 30 – Sockermajs
ex 1302 Växtsafter och växtextrakter; pektinämnen, pektinater och pektater; agar-agar samt annat
växtslem och andra förtjockningsmedel, även modifierade, erhållna ur vegetabiliska produkter:
1702 50 00 Kemiskt ren fruktos
ex 1704 Sockerkonfektyrer (inbegripet vit choklad) inte innehållande kakao, ej inbegripet lakritsextrakt
enligt undernummer 1704 90 10
1806 Choklad och andra livsmedelsberedningar innehållande kakao
ex 1901 Maltextrakt: livsmedelsberedningar av mjölk, stärkelse eller maltextrakt, som inte innehåller
kakao eller innehåller mindre än 40 viktprocent kakao beräknat på helt avfettad bas, inte nämnda
eller inbegripna någon annanstans; livsmedelsberedningar av varor enligt nr 0401–0404, som
inte innehåller kakao eller innehåller mindre än 5 viktprocent kakao beräknat på helt avfettadbas, inte nämnda eller inbegripna någon annanstans:
1901 10 00 – Beredningar avsedda för barn, i detaljhandelsförpackningar1901 20 00 – Mixer och deg för beredning av bakverk enligt nr 1905
1901 90 – Andra slag:
– – Annat
1901 90 99 – – – Andra
ex 1902 Pastaprodukter, såsom spagetti, makaroner, nudlar, lasagne, gnocchi, ravioli och cannelloni, även
kokta, fyllda (med kött eller andra födoämnen) eller på annat sätt beredda; couscous, ävenberedd:
1902 20 – Fyllda pastaprodukter; även kokta eller på annat sätt beredda:
– – Andra
1902 20 91 – – – Kokta1902 20 99 – – – Andra
1902 30 – Andra pastaprodukter
1902 40 – Couscous:1902 40 90 – – Andra
1904 Livsmedelsberedningar erhållna genom svällning eller rostning av spannmål eller spannmåls-
produkter (t.ex. majsflingor); spannmål, annan än majs, i form av korn eller flingor eller andrabearbetade korn (med undantag av mjöl), förkokt eller på annat sätt beredd, inte nämnd ellerinbegripen någon annanstans!
M11999R2038 — SV — 15.07.2000 — 001.001 — 36
KN-nummer Varuslag
ex 1905 Bröd, kakor, kex och andra bakverk, även innehållande kakao; nattvardsbröd, tomma
oblatkapslar av sådana slag som är lämpliga för farmaceutiskt bruk, sigilloblater och liknande
produkter:
1905 10 00 – Knäckebröd1905 20 – Kryddade kakor s.k. pain d’épices
1905 30 – Söta kex, småkakor, o.d.; våfflor och rån (wafers)
1905 40 – Skorpor, rostat bröd och liknande rostade produkter1905 90 – Andra slag:
– – Andra:
1905 90 40 – – – Våfflor och wafers med en vattenhalt av mer än 10 viktprocent1905 90 45 – – – Kex
1905 90 55 – – – Extruderade eller expanderade varor, kryddade eller saltade:
1905 90 60 – – – – Med tillsats av sötningsmedel
1905 90 90 – – – – Andra
ex 2001 Grönsaker, frukt, bär, nötter och andra ätbara växtdelar, beredda eller konserverade med ättika
eller ättiksyra:
2001 90 – Andra slag:2001 90 30 – – Sockermajs ( Zea mays var. saccharata )
2001 90 40 – – Jams, batater (sötpotatis) och liknande ätbara växtdelar, innehållande minst 5 viktprocent
stärkelse
ex 2004 Andra grönsaker, beredda eller konserverade på annat sätt än med ättika eller ättiksyra, frysta,
andra än produkter enligt nr 2006:
2004 10 – Potatis:
– – Annan:
2004 10 91 – – – I form av mjöl eller flingor
2004 90 – Andra grönsaker samt blandningar av grönsaker:
2004 90 10 – – Sockermajs ( Zea mays var. saccharata ):
ex 2005 Andra grönsaker, beredda eller konserverade på annat sätt än med ättika eller ättiksyra, inte
frysta, andra än produkter enligt nr 2006:
2005 20 – Potatis:
2005 20 10 – – I form av mjöl eller flingor2005 80 00 – Sockermajs ( Zea mays var. saccharata ):
2008 Frukt, bär, nötter och andra växtdelar, på annat sätt beredda eller konserverade, med eller utan
tillsats av socker, annat sötningsmedel eller alkohol, inte nämnda eller inbegripna någonannanstans:
– Nötter, jordnötter och andra frön, även blandade med varandra:
2008 11 – – Jordnötter:
ex 2101 – Extrakter, essenser och koncentrat av kaffe, te eller matte samt beredningar på basis av dessa
produkter eller på basis av kaffe, te eller matte; rostad cikoriarot och andra rostade kaffesurrogatsamt extrakter, essenser och koncentrat av dessa produkter:
– Extrakter, essenser och koncentrat av kaffe samt beredningar på basis av dessa extrakter,
essenser eller koncentrat eller på basis av kaffe:
– – Beredningar på basis av extrakter, essenser eller koncentrat eller på basis av kaffe:
2101 12 98 – – – Andra!
M11999R2038 — SV — 15.07.2000 — 001.001 — 37
KN-nummer Varuslag
– Extrakter, essenser och koncentrat av te eller matte samt beredningar på basis av sådana
extrakter, essenser eller koncentrat eller på basis av te eller matte:
– – Beredningar
2101 20 98 – – – Andra
– Rostad cikoriarot och andra rostade kaffesurrogat samt extrakter, essenser och koncentrat av
dessa produkter:
– – Rostad cikoriarot och andra rostade kaffesurrogat:
2101 30 19 – – – Andra
– – Extrakter, essenser och koncentrat av andra rostade kaffesurrogat
2101 30 99 – – Andra
ex 2102 Jäst (aktiv eller inaktiv); andra encelliga mikroorganismer, döda (med undantag av vacciner
enligt nr 3002); beredda bakpulver:
2102 10 – Aktiv jäst
– – Bagerijäst:
2102 10 31 – – – torrjäst
2102 10 39 – – – annan
2105 00 Glassvaror, även innehållande kakao
ex 2106 Livsmedelsberedningar, inte nämnda eller inbegripna någon annanstans
2106 90 – Andra:
2106 90 10 – – Ostfondue
– – Andra:
2106 90 92 – – – Inte innehållande mjölkfett, sackaros, isoglukos, druvsocker eller stärkelse eller
innehållande mindre än 1,5 viktprocent mjölkfett, 5 viktprocent sackaros eller isoglukos, 5viktprocent druvsocker eller stärkelse
2106 90 98 – – – Andra
2202 Vatten, inbegripet mineralvatten och kolsyrat vatten, med tillsats av socker eller annat
sötningsmedel eller av aromämne, samt andra alkoholfria drycker, med undantag av frukt- ochbärsaft samt grönsakssaft enligt nr 2009
2205 Vermouth och annat vin av färska druvor, smaksatt med växter eller aromatiska ämnen
ex 2208 Odenaturerad etylalkohol med alkoholhalt av mindre än 80 volymprocent; sprit, likör och andra
spritdrycker:
2208 20 – Sprit erhållen genom destillering av druvvin eller pressrester av druvor2208 50 91– 2208 50 99 Genever
2208 70 Likör
2208 90 41– 2208 90 78 – Annan sprit och andra spritdrycker2905 43 00 Mannitol
2905 44 D-glucitol (sorbitol)
ex 3302 Blandningar av luktämnen samt blandningar (inbegripet alkohollösningar) på basis av ett eller
flera luktämnen, av sådana slag som används som råvaror inom industrin; andra beredningarbaserade på luktämnen, av sådana slag som används för framställning av drycker:
3302 10 – Av sådana slag som används inom livsmedelsindustrin eller vid industriell tillverkning av
drycker:
– – Av sådana slag som används vid tillverkning av drycker:– – – Beredningar innehållande samtliga smakämnen som kännetecknar en viss dryck:!
M11999R2038 — SV — 15.07.2000 — 001.001 — 38
KN-nummer Varuslag
– – – – Andra (med en verklig alkoholhalt på högst 0,5 volymprocent):
3302 10 29 – –––– Andra
ex kapitel 38 Diverse kemiska produkter:
3824 60 Sorbitol, annan än sorbitol enligt nr 2905 44!M11999R2038 — SV — 15.07.2000 — 001.001 — 39
BILAGA II
Stater, länder och territorier som avses i artikel 40
Barbados
Belize
Elfenbenskusten
Fiji
Guyana
IndienJamaica
Kenya
Madagaskar
Malawi
Mauritius
Republiken Kongo
Saint Kitts-Nevis-Anguilla
Surinam
SwazilandTanzania
Trinidad och Tobago
Uganda
Zambia
Zimbabwe!
B1999R2038 — SV — 15.07.2000 — 001.001 — 40
BILAGA III
Del A
JÄMFÖRELSETABELL
Förordning (EEG) nr 1785/81 Denna förordning
— Kapitel I
Artikel 1.1 Artikel 1.1Artikel 1.2 a Artikel 1.2 a
Artikel 1.2 b Artikel 1.2 b
Artikel 1.2 c Artikel 1.2 cArtikel 1.2 d Artikel 1.2 d
Artikel 24.1 andra stycket a Artikel 1.2 e
Artikel 24.1 andra stycket b Artikel 1.2 fArtikel 24.1 andra stycket c Artikel 1.2 g
Artikel 5.4 Artikel 1.2 h och 1.2 i
Artikel 24b.5 a Artikel 1.2 jArtikel 24b.5 b Artikel 1.2 k
Artikel 24b.5 c Artikel 1.2 l
Avdelning I Kapitel IIArtikel 2 Artikel 2Artikel 3 Artikel 3
Artikel 4 Artikel 4
Artikel 5.1, 5.2 och 5.3 Artikel 5.1, 5.2 och 5.3Artikel 5.5 Artikel 5.4
Artikel 6 Artikel 6
Artikel 7 Artikel 7Artikel 8.1 första stycket Artikel 8.1
Artikel 8.1 andra stycket —
Artikel 8.1 tredje stycket —Artikel 8.2 Artikel 8.2
Artikel 8.2a —
Artikel 8.3 Artikel 8.3Artikel 8.4 Artikel 8.4
Artikel 8.5 Artikel 8.5
Artikel 9.1 Artikel 9.1Artikel 9.2 Artikel 9.2
Artikel 9.3 Artikel 9.3
Artikel 9.4 Artikel 9.4Artikel 9.4b —Artikel 9.4c —!
B1999R2038 — SV — 15.07.2000 — 001.001 — 41
Förordning (EEG) nr 1785/81 Denna förordning
Artikel 9.5 Artikel 9.5
Artikel 9.6 första strecksatsen Artikel 9.6 första strecksatsen
Artikel 9.6 andra strecksatsen Artikel 9.6 andra strecksatsenArtikel 9.6, tredje strecksatsen Artikel 9.6 tredje strecksatsen
Artikel 9.6 fjärde strecksatsen Artikel 9.6 fjärde strecksatsen
Artikel 9.6 femte strecksatsen Artikel 9.6 femte strecksatsenArtikel 9.6 sjätte strecksatsen Artikel 9.6 sjätte strecksatsen
Artikel 9.6 sjunde strecksatsen —
Artikel 10 Artikel 10Artikel 11.1 Artikel 11.1
Artikel 11.1a Artikel 11.2
Artikel 11.2 Artikel 11.3Artikel 11.3 Artikel 11.4
Artikel 12 Artikel 12
Avdelning II Kapitel IIIArtikel 13 Artikel 13Artikel 14 Artikel 14
Artikel 15 Artikel 15
Artikel 15a Artikel 16Artikel 16 Artikel 17
Artikel 17 Artikel 18
Artikel 17a Artikel 19Artikel 17b Artikel 20
Artikel 17c Artikel 21
Artikel 18 Artikel 22Artikel 19 Artikel 23
Artikel 20 Artikel 24
Artikel 21 Artikel 25Avdelning III Kapitel IV
Artikel 23.1 Artikel 26.1
Artikel 23.2 Artikel 26.2Artikel 23.3 Artikel 26.3
Artikel 23.4 Artikel 26.4
Artikel 23.4a Artikel 26.5Artikel 23.5 Artikel 26.6Artikel 24.1 första stycket Artikel 27.1
Artikel 24.1a första stycket Artikel 27.2 första stycket
Artikel 24.1a andra stycket Artikel 27.2 andra stycket!
B1999R2038 — SV — 15.07.2000 — 001.001 — 42
Förordning (EEG) nr 1785/81 Denna förordning
Artikel 24.1a tredje stycket —
Artikel 24.1a fjärde stycket —
Artikel 24.1a femte stycket —Artikel 24.2 Artikel 27.3
Artikel 24.3 Artikel 27.4
Artikel 24.6 Artikel 27.5Artikel 24.8 Artikel 27.6
Artikel 24a.1 Artikel 28.1
Artikel 24a.2 Artikel 28.2Artikel 24a.3 första stycket Artikel 28.3
Artikel 24a.3 andra stycket —
Artikel 24a.4 Artikel 28.4Artikel 24a.5 Artikel 28.5
Artikel 24a.6 Artikel 28.6
Artikel 24b.1-24b.4 Artikel 29.1-29.4Artikel 24b.6 Artikel 29.5Artikel 25 Artikel 30
Artikel 26 Artikel 31
Artikel 27.1 Artikel 32.1Artikel 27.2 Artikel 32.2
Artikel 27.2a Artikel 32.3
Artikel 27.3 Artikel 32.4Artikel 27.4 —
Artikel 28 Artikel 33
Artikel 28a Artikel 34Artikel 28b Artikel 35
Artikel 29 Artikel 36
Artikel 30 Artikel 37Artikel 31 Artikel 38
Artikel 32 Artikel 39
Avdelning IIIa —Artikel 32a —
Avdelning IV Kapitel V
Artikel 33 Artikel 40Artikel 34 Artikel 41Artikel 35 Artikel 42
Artikel 36 Artikel 43
Artikel 37.1 Artikel 44.1!
B1999R2038 — SV — 15.07.2000 — 001.001 — 43
Förordning (EEG) nr 1785/81 Denna förordning
Artikel 37.2 första stycket Artikel 44.2
Artikel 37.2 andra stycket —
Artikel 37.3 Artikel 44.3Artikel 37.4 Artikel 44.4
Artikel 37.5 Artikel 44.5
Artikel 37.6 Artikel 44.6Avdelning V Kapitel VI
Artikel 38 Artikel 45
Artikel 39 Artikel 46Artikel 40.1 Artikel 47
Artikel 40.2 —
Artikel 41.1 Artikel 48.1Artikel 41.2 och 41.3 Artikel 48.2
Artikel 42 Artikel 49
Artikel 43 Artikel 50Artikel 44 Artikel 51Artikel 45 Artikel 52
Artikel 46 Artikel 53
Artikel 47 Artikel 54Artikel 48 —
Artikel 49 —
— Artikel 55— Artikel 56
Bilaga I Bilaga I
Bilaga II Bilaga II— Bilaga III!
B1999R2038 — SV — 15.07.2000 — 001.001 — 44
Del B
EGT
nr sida datum
Rådets förordning (EEG) nr 192/82 av den 26 januari 1982 L 21 1 29.1.1982
Rådets förordning (EEG) nr 606/82 av den 16 mars 1982 L 74 1 18.3.1982
Rådets förordning (EEG) nr 1482/85 av den 23 maj 1985 L 151 1 10.6.1985
Rådets förordning (EEG) nr 3768/85 av den 20 december 1985 (endast artikel 1.1) L 362 8 31.12.1985Rådets förordning (EEG) nr 934/86 av den 24 mars 1986 L 87 1 2.4.1986Kommissionens förordning (EEG) nr 3666/86 av den 1 december 1986 L 339 10 2.12.1986
Rådets förordning (EEG) nr 229/87 av den 26 januari 1987 L 25 1 28.1.1987
Kommissionens förordning (EEG) nr 3993/87 av den 23 december 1987 L 377 24 31.12.1987Rådets förordning (EEG) nr 1107/88 av den 25 april 1988 L 110 20 29.4.1988
Rådets förordning (EEG) nr 2250/88 av den 19 juli 1988 L 198 28 26.7.1988
Kommissionens förordning (EEG) nr 2306/88 av den 26 juli 1988 L 201 65 27.7.1988Rådets förordning (EEG) nr 1069/89 av den 18 april 1989 L 114 1 27.4.1989
Rådets förordning (EEG) nr 3577/90 av den 4 december 1990 (endast artiklarna 1 och 2
samt bilaga V)L 353 23 17.12.1990
Rådets förordning (EEG) nr 305/91 av den 4 februari 1991 L 37 1 9.2.1991
Kommissionens förordning (EEG) nr 464/91 av den 27 februari 1991 (endast artikel 3) L 54 22 28.2.1991
Kommissionens förordning (EEG) nr 61/92 av den 10 januari 1992 (endast artikel 2) L 6 19 11.1.1992
Rådets förordning (EEG) nr 3484/92 av den 27 november 1992 L 353 8 3.12.1992Rådets förordning (EEG) nr 3814/92 av den 28 december 1992 L 387 7 31.12.1992
Rådets förordning (EEG) nr 1548/93 av den 14 juni 1993 L 154 10 25.6.1993
Rådets förordning (EG) nr 133/94 av den 24 januari 1994 L 22 7 27.1.1994Rådets förordning (EG) nr 3290/94 av den 22 december 1994 (endast artiklarna 1 och 2
samt bilaga IV)L 349 105 31.12.1994
Kommissionens förordning (EG) nr 283/95 av den 13 februari 1995 L 34 3 14.2.1995
Rådets förordning (EG) nr 1101/95 av den 24 april 1995 (endast artikel 1) L 110 1 17.5.1995Kommissionens förordning (EG) nr 1126/96 av den 24 juni 1996 L 150 3 25.6.1996
Rådets förordning (EG) nr 1599/96 av den 30 juli 1996 L 206 43 16.8.1996
Kommissionens förordning (EG) nr 1148/98 av den 2 juni 1998 L 159 38 3.6.1998!
B1999R2038 — SV — 15.07.2000 — 001.001 — 45