2000L0059 — SV — 29.11.2002 — 001.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2000/59/EG
av den 27 november 2000
om mottagningsanordningar i hamn för fartygsgenererat avfall och lastrester
(EGT L 332, 28.12.2000, s. 81)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/84/EG av den 5 november
2002L 324 53 29.11.2002
▼B
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2000/59/
EG
av den 27 november 2000
om mottagningsanordningar i hamn för fartygsgenererat avfall och
lastrester
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR
ANTAGIT DETTA DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenska-
pen, särskilt artikel 80.2 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag(1),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2),
med beaktande av Regionkommitténs yttrande(3),
i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget(4), mot bakgrund av
det gemensamma utkast som godkändes av förlikningskommittén den18 juli 2000, och
av följande skäl:
(1)Gemenskapens miljöpolitik syftar till en högskyddsnivå. Den är
grundad på försiktighetsprincipen samt på principen om attförorenaren bör betala och att förebyggande åtgärder bör vidtas.
(2)Ett viktigt område för gemenskapens åtgärder när det gäller
sjötransport är att minska föroreningen av haven. Detta kan
uppnås genom att internationella konventioner, koder och resolu-tioner iakttas samtidigt som friheten för sjöfarten i enlighet medFörenta nationernas havsrättskonvention bibehålls tillsammansmed friheten att tillhandahålla tjänster i enlighet med gemens-kapslagstiftningen.
(3)Gemenskapen är allvarligt oroad över den förorening avmedlemsstaternas hav och kuster som orsakas av utsläpp avavfall och lastrester från fartyg, och särskilt över tillämpningenav 1973 års internationella konvention till förhindrande avförorening från fartyg, ändrad genom 1978 års protokoll till
konventionen (Marpol 73/78), i vilket det regleras vilket avfall
som kan släppas ut från fartygi den marina miljön och enlig tvilket de stater som är parter i konventionen skall sörja för attadekvata mottagningsanordningar tillhandahålls i hamnarna.Samtliga medlemsstater har ratificerat Marpol 73/78.
(4)Skyddet av den marina miljön kan förbättras genom att minska
utsläppen i haven av fartygsgenererat avfall och lastrester. Detta
kan uppnås genom att öka tillgången till och användningen avmottagningsanordningar samt genom att förbättra kontrollen avefterlevnaden. I sin resolution av den 8 juni 1993 om engemensam politik för säkerhet till sjöss(
5) inkluderade rådet
bland sina prioriterade åtgärder ökad tillgång till och användning
av mottagningsanordningar inom gemenskapen.
(5)I rådets direktiv 95/21/EG av den 19 juni 1995 om tillämpningav internationella normer för säkerhet på fartyg, förhindrandeav föroreningsamt boende- och arbetsförhållanden ombord påfartygsom anlöper g emenskapens hamnar och framförs i2000L0059 — SV — 29.11.2002 — 001.001 — 2
(1) EGT C 271, 31.8.1998, s. 79 och
EGT C 148, 28.5.1999, s. 7.
(2) EGT C 138, 18.5.1999, s. 12.
(3) EGT C 198, 14.7.1999, s. 27.
(4) Europaparlamentets yttrande av den 11 februari 1999 (EGT C 150,
28.5.1999, s. 432), bekräftat den 16 september 1999, rådets gemensammaståndpunkt av den 8 november 1999 (EGT C 10, 13.1.2000, s. 14) och Euro-
paparlamentets beslut av den 14 mars 2000 (ännu ej offentliggjort i EGT).
Europaparlamentets beslut av den 6 september 2000 och rådets beslut av
den 14 september 2000.
(
5) EGT C 271, 7.10.1993, s. 1.
▼B
medlemsstaternas territorialvatten (hamnstatskontroll)(1) föresk-
rivs att fartygsom utg ör ett oacceptabelt hot mot den marinamiljön inte får gå till sjöss.
(6)Förorening av haven har av naturliga skäl gränsöverskridandekonsekvenser. Med hänsyn till subsidiaritetsprincipen är åtgärderpå gemenskapsnivå det effektivaste sättet att säkerställa gemen-
samma miljöstandarder för fartygoch hamnar i g emenskapen.
(7)Ett direktiv är med hänsyn till proportionalitetsprincipen ett
lämpligt rättsligt instrument eftersom det utgör en ram förmedlemsstaternas enhetliga och obligatoriska tillämpning av
miljöstandarder samtidigt som det ger varje medlemsstat rätt att
besluta om vilka verktygför g enomförandet som bäst passarmedlemsstatens nationella system.
(8)Överensstämmelse med befintliga regionala avtal, till exempel1974/1992 års konvention om skydd av Östersjöområdets marinamiljö bör säkerställas.
(9)För att bättre förhindra föroreningoch undvika snedvridningav
konkurrensen bör miljökraven gälla alla fartyg, oavsett vilken
flagg de för och adekvata mottagningsanordningar bör finnastillgängliga i samtliga hamnar i gemenskapen.
(10)Genom adekvata mottagningsanordningar i hamn böranvändarnas behov, från största handelsfartygtill minstafritidsbåt, och miljökraven tillgodoses utan att orsaka onödigförseningför de fartygsom använder dem. Skyldig heten att setill att adekvata mottagningsanordningar i hamn finns tillgäng-liga ger medlemsstaterna en hög grad av frihet att ordna
avfallsmottagningen på det sätt som passar dem bäst och ger
dem bland annat möjlighet att tillhandahålla fasta mottagnings-anläggningar eller att utse tjänsteleverantörer som vid behovtransporterar rörliga enheter för mottagning av avfall tillhamnarna. Denna skyldighet innebär även en skyldighet att till-handahålla alla tjänster och/eller andra kompletterande åtgärder
som krävs för en korrekt och lämpliganvändningav dessa
anordningar.
(11)Tillgången till adekvata anordningar kan förbättras genom aktu-
ella planer för mottagande och hantering av avfall vilka fastställs
i samråd med berörda parter.
(12)Mottagningsanordningarna i hamn kan göras effektivare genomatt kräva att fartygen skall anmäla sina behov av att utnyttja
mottagningsanordningarna. Genom denna anmälan tillhandahålls
även uppgifter för att effektivt planera avfallshantering. Avfallfrån fiskefartygoch fritidsbåtar som g odkänts för att transporterahögst 12 passagerare får hanteras av mottagningsanordningarnautan föranmälan.
(13)Fartygsgenererat avfall som släpps ut till sjöss kan minskasgenom att alla fartyg åläggs att avlämna sitt avfall i mottag-ningsanordningar innan de lämnar hamnen. För att kunna förenaintresset av smidiga sjötransporter och skyddet av miljön bör
undantagfrån detta krav vara möjlig a med hänsyn till tillräcklig
särskild lagringskapacitet ombord, möjligheten att avlämna viden annan hamn utan risk för utsläpp till sjöss och särskildaordningar för avlämning som antagits i enlighet med internatio-nell rätt.
(14)Med hänsyn till principen om att förorenaren betalar bör kostna-derna för hamnars mottagningsanordningar, inbegripetbehandlingen och bortskaffandet av fartygsgenererat avfall,betalas av fartygen. För att skydda miljön bör man genom
avgiftssystemet uppmuntra till att fartygsgenererat avfall
avlämnas i hamnar i stället för att släppas ut till sjöss. Dettakan underlättas genom att man ser till att alla fartyg bidrar till2000L0059 — SV — 29.11.2002 — 001.001 — 3
(1) EGT L 157, 7.7.1995, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 98/42/
EG (EGT L 184, 27.6.1998, s. 40).
▼B
kostnaderna för mottagning och hantering av fartygsgenererat
avfall för att minska det ekonomiska incitamentet att släppa utdet till sjöss. Med hänsyn till subsidiaritetsprincipen bör
medlemsstaterna enligt nationell lagstiftning och nuvarande
praxis behålla befogenheten att fastställa om och i vilkenutsträckningde avg ifter som är relaterade till de kvantiteter somfaktiskt avlämnats av fartygen skall inkluderas i systemet förkostnadstäckning för användningen av hamnens mottagnings-
anordningar. Avgifterna för att använda dessa anordningar bör
vara rättvisa, icke-diskriminerande och medge insyn.
(15)Fartyg som alstrar mindre mängder av fartygsgenererat avfall börbehandlas förmånligare inom kostnadstäckningssystemen.Gemensamma kriterier skulle göra det lättare att identifierasådana fartyg.
(16)För att undvika en onödigbörda för de berörda parterna kanfartygsom används i tidtabellsbunden trafik med täta och reg el-bundna hamnanlöp undantas från vissa skyldigheter enligt detta
direktiv, om det finns tillräckliga bevis för att åtgärder vidtagits
för att säkerställa att avfall avlämnas samt att avgifter betalas.
(17)Lastrester bör avlämnas till mottagningsanordningar i hamn ienlighet med Marpol 73/78. Enligt Marpol 73/78 krävs det attlastrester från fartyg avlämnas till mottagningsanordning i denutsträckningsom är nödvändigför att uppfylla kraven för tank-rengöring. Användaren av mottagningsanordningen bör betala
eventuella avgifter för sådan avlämning eftersom användaren
vanligtvis anges i avtalen mellan berörda parter eller i andralokala överenskommelser.
(18)Det är nödvändigt att genomföra riktade inspektioner för attkontrollera att detta direktiv efterlevs. Såväl antalet sådanainspektioner som de påföljder som påförs bör vara tillräckligaför att förhindra att detta direktiv inte efterlevs. Av effektivitets-
och kostnadseffektivitetsskäl får sådana inspektioner ske inom
ramen för direktiv 95/21/EG, när så är tillämpligt.
(19)Medlemsstaterna bör se till att det finns en ordentligadminist-rativ ram så att mottagningsanordningarna i hamn kan fungerapå ett tillfredsställande sätt. Enligt Marpol 73/78 bör påståendenom brister hos mottagningsanordningar lämnas till Internatio-nella sjöfartsorganisationen (IMO). Samma information kan
samtidigt tillställas kommissionen för kännedom.
(20)Ett informationssystem för identifieringav förorenande ellerpotentiellt förorenande fartygskulle underlätta kontrollen av
efterlevnaden av detta direktiv och vara värdefullt för attutvärdera hur detta direktiv genomförs. InformationssystemetSirenac som upprättades enligt samförståndsavtalet om hamn-statskontroll (Paris MoU) erbjuder en stor del av den ytterligareinformation som behövs för detta ändamål.
(21)Det är nödvändigt att en kommitté som består av företrädare för
medlemsstaterna biträder kommissionen vid den faktiska tillämp-
ningen av detta direktiv. Eftersom de åtgärder som behövs för attgenomföra detta direktiv är åtgärder med allmän räckvidd enligtartikel 2 i rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om deförfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionensgenomförandebefogenheter(
1) bör beslut om dessa åtgärder fattas
i enlighet med det föreskrivande förfarandet i artikel 5 i nämnda
beslut.
(22)Vissa bestämmelser i detta direktiv får utan att dess räckviddutvidgas ändras enligt det förfarandet för att ta hänsyn tillgemenskapsinstrument och IMO-instrument som träder i kraft iframtiden, för att säkerställa att de genomförs på ett harmoni-serat sätt.2000L0059 — SV — 29.11.2002 — 001.001 — 4
(1) EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.
▼B
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Syfte
Syftet med detta direktiv är att minska utsläppen till sjöss av fartygsge-
nererat avfall och lastrester, särskilt olagliga utsläpp, från fartyg somanlöper hamnar i gemenskapen, genom att öka tillgången till och
användningen av mottagningsanordningar för fartygsgenererat avfall
och lastrester och därigenom förbättra skyddet av den marina miljön.
Artikel 2
Definitioner
I detta direktiv avses med
a)fartyg: alla typer av havsgående fartyg som framförs i marin miljö,
inklusive bärplansbåtar, svävare, undervattensfarkoster och flytandefarkoster,
b)Marpol 73/78 : 1973 års internationella konvention till förhindrande
av förorening från fartyg, ändrad genom 1978 års protokoll, ►
M1i
gällande version ◄,
c)fartygsgenererat avfall : allt avfall, även toalettavfall och andra
rester än lastrester, som uppstår under ett fartygs drift och som
omfattas av bilagorna I, IV och V till Marpol 73/78, samt lastrela-terat avfall enligt definitionen i riktlinjerna för genomförandet avbilaga V till Marpol 73/78,
d)lastrester : sådana rester av lastmaterial ombord, i lastrum eller
tankar som finns kvar efter avslutad lossning och rengöring, ochomfattar också överskott och spill som uppkommer i samband medlastningoch lossning ,
e)mottagningsanordningar i hamn : alla fasta, flytande eller rörliga
anordningar som kan ta emot fartygsgenererat avfall eller lastrester,
f)fiskefartyg : alla fartygsom är utrustade eller i kommersiellt syfte
används för att fånga fisk eller andra levande tillgångar ur havet,
g)fritidsbåt: alla fartyg, oavsett typ och framdrivningssätt, avsedda för
sport- eller fritidsändamål,
h)hamn: en plats eller ett geografiskt område som tillskapats genom
sådana förbättringsarbeten och med sådan utrustning att främst
mottagande av fartyg, inbegripet fiskefartyg och fritidsbåtar,
möjliggörs.
Utan att det påverkar tillämpningen av definitionerna i punkterna c och
d skall ”fartygsgenererat avfall” och ”lastrester” betraktas som avfall iden meningsom avses i artikel 1 a i rådets direktiv 75/442/EEG av den15 juli 1975 om avfall(
1).
Artikel 3
Tillämpningsområde
Detta direktiv skall tillämpas på
a) alla fartyg, inbegripet fiskefartyg och fritidsbåtar, oberoende av
deras flagg, som anlöper eller framförs i en medlemsstats hamn,
med undantag för örlogsfartyg, militära hjälpfartyg eller andrafartygsom äg s och drivs av staten och som för närvarande endastanvänds i statlig, icke-kommersiell tjänst, och
b) alla hamnar i medlemsstaterna som normalt anlöps av fartygsom
omfattas av punkt a.
Medlemsstaterna skall vidta åtgärder för att se till att fartyg som
undantagits från detta direktivs tillämpningsområde enligt första stycket2000L0059 — SV — 29.11.2002 — 001.001 — 5
(1) EGT L 194, 25.7.1975, s. 39. Direktivet senast ändrat genom kommission-
ens beslut 96/350/EG (EGT L 135, 6.6.1996, s. 32).
▼B
punkt a skall avlämna sitt fartygsgenererade avfall och sina lastrester
på ett sätt som, i den utsträckning det är rimligt och praktiskt genom-förbart, överensstämmer med detta direktiv.
Artikel 4
Mottagningsanordningar i hamn
1. Medlemsstaterna skall se till att det finns tillgång till mottag-
ningsanordningar som är adekvata för att tillgodose behoven hos defartygsom normalt använder hamnen utan att dessa orsakas onödig t
dröjsmål.
2. För att mottagningsanordningarna skall vara adekvata skall de
kunna ta emot de typer och mängder av fartygsgenererat avfall och
lastrester från de fartygsom normalt använder den hamnen, med beak-
tande av hamnanvändarnas operativa krav, hamnens storlek ochgeografiska belägenhet, den typ av fartyg som anlöper hamnen och deundantagsom medg es i artikel 9.
3. Medlemsstaterna skall fastställa förfaranden, i enlighet med vad
som överenskommits inom Internationella sjöfartsorganisationen, förrapportering till hamnstaten om påstådda brister hos mottagningsanord-ningar.
Artikel 5
Planer för mottagande och hantering av avfall
1. En lämpligplan för mottag ande och hanteringav avfall skall utar-
betas och genomföras för varje hamn efter samråd med de berördaparterna, särskilt hamnanvändarna eller deras företrädare, med hänsyntill kraven i artiklarna 4, 6, 7, 10 och 12. Utförliga krav för utarbe-
tandet av sådana planer anges i bilaga I.
2. De planer för mottagande och hantering av avfall som avses i
punkt 1 får, då så erfordras av effektivitetsskäl, utarbetas på regional
nivå med lämpligmedverkan från varje hamn, under förutsättningatt
behovet av och tillgången på mottagningsanordningar specificeras förvarje enskild hamn.
3. Medlemsstaterna skall utvärdera och godkänna planen för motta-
gande och hantering av avfall, övervaka dess genomförande ochsäkerställa att den godkänns ånyo åtminstone vart tredje år och efterdet att hamnens verksamhet förändrats på ett betydande sätt.
Artikel 6
Anmälan
1. Befälhavaren på alla fartyg, utom fiskefartyg eller fritidsbåtar,
som godkänts för att transportera högst 12 passagerare och som är påväg till en hamn i gemenskapen, skall sanningsenligt och noggrant fyllai formuläret i bilaga II och anmäla denna information till denmyndighet eller det organ som utsetts för detta ändamål av den
medlemsstat där hamnen är belägen
a) minst 24 timmar före ankomsten om anlöpshamnen är känd, eller
b) så snart anlöpshamnen är känd, om denna information är tillgänglig
mindre än 24 timmar före ankomsten, eller
c) senast när fartyget lämnar föregående hamn, om resan varar mindre
än 24 timmar.
Medlemsstaterna får besluta att informationen skall anmälas till den
som driver hamnens mottagningsanordning, som skall vidarebefordraden till den berörda myndigheten.
2. Den information som avses i punkt 1 skall förvaras ombord
åtminstone till nästa anlöpshamn och skall på begäran tillhandahållasmyndigheterna i medlemsstaterna.2000L0059 — SV — 29.11.2002 — 001.001 — 6
▼B
Artikel 7
Avlämning av fartygsgenererat avfall
1. Befälhavaren på ett fartygsom anlöper en hamn i g emenskapen
skall, innan fartyget lämnar hamnen, avlämna allt fartygsgenereratavfall till en mottagningsanordning i hamnen.
2. Trots vad som sägs i punkt 1 får ett fartyg fortsätta till nästa
hamn utan att ha avlämnat sitt fartygsgenererade avfall om det av den
information som lämnats i enlighet med artikel 6 och bilaga II framgår
att det finns tillräcklig lagringskapacitet avsedd för allt fartygsgenereratavfall som har ackumulerats och kommer att ackumuleras under farty-gets planerade resa till avlämningshamnen.
Om det finns goda skäl att tro att adekvata mottagningsanordningar inte
är tillgängliga i den hamn där avlämningen är avsedd att äga rum, eller
om denna hamn är okänd, och det därför finns risk för att avfalletkommer att släppas ut till sjöss skall medlemsstaten vidta allanödvändiga åtgärder för att förhindra marin förorening, om nödvändigtgenom att kräva att fartyget avlämnar sitt avfall innan det lämnarhamnen.
3. Punkt 2 skall tillämpas utan att det påverkar tillämpningen av
strängare avlämningskrav för fartyg vilka har antagits i enlighet medinternationell rätt.
Artikel 8
Avgifter för fartygsgenererat avfall
1. Medlemsstaterna skall se till att kostnaderna för mottagnings-
anordningarna för fartygsgenererat avfall, inbegripet behandlingen ochbortskaffandet av avfallet, täcks genom en avgift som tas ut frånfartygen.
2. Kostnadstäckningssystemen för användning av mottagningsanord-
ningar i hamn får inte utgöra ett incitament för fartyg att släppa ut
avfallet i havet. För att uppnå detta skall följande principer tillämpaspå andra fartygän fiskefartygoch fritidsbåtar som g odkänts för atttransportera högst 12 passagerare:
a) Alla fartygsom anlöper en hamn i en medlemsstat skall i betydande
utsträckningbidra till de kostnader som avses i punkt 1, oavsett om
fartyget i fråga faktiskt använder anordningarna. Detta kan innebäraatt avgiften inkluderas i hamnavgiften eller att en separat schablon-avgift tas ut för avfall. Avgifterna får differentieras med hänsyn tillbl.a. fartygets kategori, typ och storlek.
b) Den del av kostnaderna som inte täcks av den avgift som avses i
punkt a skall i förekommande fall täckas på grundval av de typeroch mängder av fartygsgenererat avfall som faktiskt lämnas av
fartyget.
c) Avgifterna får nedsättas om fartygets miljöledning, utförande,
utrustningoch drift är sådan att dess befälhavare kan påvisa att
fartyget alstrar minskade mängder fartygsgenererat avfall.
3. För att säkerställa att avgifterna är rättvisa, icke-diskriminerande,
medger insyn och speglar kostnaderna för de anordningar och tjänstersom tillhandahålls och, i förekommande fall, används, bör de somanvänder hamnen informeras om avgifternas belopp och grunden förberäkningen av dem.
4. Kommissionen skall inom tre år efter den dagsom nämns i artikel
16.1 lägga fram en utvärderingsrapport till Europaparlamentet och rådetom effekterna av de olika kostnadstäckningssystem som antagits ienlighet med punkt 2 avseende den marina miljön och avfallsström-marna. Denna rapport skall utarbetas i samarbete med
medlemsstaternas behöriga myndigheter och företrädare för hamnarna.
Kommissionen kommer, vid behov mot bakgrund av denna
utvärdering, lägga fram ett förslag om en ändring av detta direktivgenom inrättandet av ett system som innebär att alla fartyg som anlöperen av medlemsstaternas hamnar erlägger en avgift som motsvarar en2000L0059 — SV — 29.11.2002 — 001.001 — 7
▼B
lämpligprocentsats, dock inte mindre än en tredjedel, av de kostnader
som avses i punkt 1, oberoende av om de utnyttjar anordningarna, ellerett alternativt system som ger motsvarande resultat.
Artikel 9
Undantag
1. När fartyganvänds i tidtabellsbunden trafik med täta och reg el-
bundna hamnanlöp och det finns tillräckliga bevis för att åtgärdervidtagits för att säkerställa att fartygsgenererat avfall avlämnas och att
avgifter betalas i en av hamnarna längs fartygets rutt, får medlemssta-
terna i de berörda hamnarna undanta dessa fartygfrån förpliktelserna iartikel 6, artikel 7.1 och artikel 8.
2. Medlemsstaterna skall regelbundet och åtminstone en gång om
året underrätta kommissionen om undantagsom beviljas i enlig het
med punkt 1.
Artikel 10
Avlämning av lastrester
Befälhavaren på ett fartygsom anlöper en hamn i g emenskapen skall
se till att lastrester avlämnas till en mottagningsanordning i hamnen i
enlighet med bestämmelserna i Marpol 73/78. Avgiften för avlämning
av lastrester skall erläggas av den som använder mottagningsanord-ningen.
Artikel 11
Kontroll av efterlevnad
1. Medlemsstaterna skall se till att alla fartygkan underkastas en
inspektion för att kontrollera att de uppfyller vad som föreskrivs i artik-larna 7 och 10 och att ett tillräckligt antal sådana inspektioner utförs.
2. Beträffande inspektioner av andra fartygän fiskefartygoch
fritidsbåtar som godkänts för att transportera högst 12 passagerare skall
följande gälla:
a) När medlemsstaterna väljer ut vilka fartygsom skall inspekteras
skall särskild uppmärksamhet ägnas
— fartyg som inte har fullgjort anmälningsplikten enligt artikel 6,
— fartyg för vilka man vid granskningen av den information som
lämnats av befälhavaren i enlighet med artikel 6 konstateratandra skäl för att tro att fartyget inte uppfyller bestämmelsernai detta direktiv.
b) En sådan inspektion får ske inom ramen för direktiv 95/21/EG, när
så är tillämpligt, och det direktivets krav på att minst 25 procent avfartygen skall inspekteras skall gälla, oavsett ramen för inspektio-nerna.
c) Om den berörda myndigheten inte är nöjd med resultatet av denna
inspektion skall den se till att fartyget inte lämnar hamnen förrän
det har avlämnat sitt fartygsgenererade avfall och lastrester till en
mottagningsanordning i hamn i enlighet med artiklarna 7 och 10.
d) När det finns tydliga bevis för att ett fartyg har lämnat hamnen utan
att ha fullgjort sina skyldigheter enligt artiklarna 7 eller 10 skall den
behöriga myndigheten i nästa anlöpshamn informeras om detta ochett sådant fartygskall, utan att detta påverkar tillämpning en av depåföljder som avses i artikel 13, inte tillåtas lämna den hamnenförrän en mer ingående bedömning av faktorer som gäller fartygetsefterlevnad av detta direktiv har ägt rum, såsom riktigheten hos den
information som lämnats enligt artikel 6.
3. Medlemsstaterna skall, i den mån det behövs, fastställa
kontrollförfaranden för fiskefartygoch fritidsbåtar som g odkänts föratt transportera högst 12 passagerare för att se till att de uppfyllertillämpliga krav i detta direktiv.2000L0059 — SV — 29.11.2002 — 001.001 — 8
▼B
Artikel 12
Kompletterande åtgärder
1. Medlemsstaterna skall
a) vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att befälhavare och de
som tillhandahåller mottagningsanordningar i hamn samt andra
berörda personer erhåller tillräckliginformation om vilka skyldig -heter som åligger dem enligt detta direktiv, och att de fullgör dem,
b) utse lämpliga myndigheter eller organ för att utföra uppgifterna
enligt detta direktiv,
c) åstadkomma ett samarbete mellan sina berörda myndigheter och
handelsorganisationer för att se till att direktivet genomförs effek-tivt,
d) se till att den information som anmäls av befälhavare i enlighet med
artikel 6 blir föremål för en lämplig granskning,
e) se till att formaliteterna i samband med användningen av mottag-
ningsanordningar i hamn är enkla och snabba så att mandärigenom skapar ett incitament för befälhavare att använda dessa
anordningar och undviker onödigt dröjsmål för fartygen,
f) se till att kommissionen erhåller en kopia av de påståenden om
brister hos mottagningsanordningar i hamn som avses i artikel 4.3,
g) se till att behandling, återvinning och bortskaffande av fartygsgene-
rerat avfall och lastrester sker i enlighet med direktiv 75/442/EEGoch annan tillämplig gemenskapslagstiftning rörande avfall, särskiltrådets direktiv 75/439/EEG av den 16 juni 1975 om omhänderta-gande av spilloljor(
1) och rådets direktiv 91/689/EEG av den 12
december 1991 om farligt avfall(2).
h) i enlighet med nationell lagstiftning se till att varje person som är
inbegripen i leverans av eller mottagande av fartygsgenerat avfall
eller lastrester kan begära skadestånd vid oskäligt dröjsmål.
2. Avlämning av fartygsgenererat avfall och lastrester skall betraktas
som övergång till fri omsättning enligt artikel 79 i rådets förordning(EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tull-
kodex för gemenskapen(
3). Tullmyndigheterna skall avstå från att
kräva en summarisk deklaration i enlighet med artikel 45 i gemenska-pens tullkodex.
3. Medlemsstaterna och kommissionen skall samarbeta för att inrätta
ett lämpligt informations- och tillsynssystem, som åtminstone täcker
hela gemenskapen i syfte att
— förbättra identifieringen av fartyg som inte har avlämnat sitt
fartygsgenererade avfall och sina lastrester i enlighet med dettadirektiv,
— utvärdera om målsättningarna i artikel 1 i direktivet har uppnåtts.
4. Medlemsstaterna och kommissionen skall samarbeta för att ta
fram gemensamma kriterier för att identifiera de fartyg som avses iartikel 8.2 c.
Artikel 13
Påföljder
Medlemsstaterna skall fastställa ett påföljdssystem för brott mot de
nationella bestämmelser som antas i enlighet med detta direktiv och
vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att dessa påföljder
tillämpas. De föreskrivna påföljderna skall vara effektiva, proportio-nella och avskräckande.2000L0059 — SV — 29.11.2002 — 001.001 — 9
(1) EGT L 194, 25.7.1975, s. 23. Direktivet senast ändrat genom direktiv 91/
692/EEG (EGT L 377, 31.12.1991, s. 48).
(2) EGT L 377, 31.12.1991, s. 20. Direktivet senast ändrat genom direktiv 94/
31/EEG (EGT L 168, 2.7.1994, s. 28).
(3) EGT L 302, 19.10.1992. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG)
nr 955/99 (EGT L 119, 7.5.1999, s. 1).
▼B
Artikel 14
Föreskrivande kommitté
1. Kommissionen skall biträdas av Kommittén för sjösäkerhet och
förhindrande av föroreningfrån fartyg(COSS), inrättad g enom artikel3 i Europaparlamentets och rådets förordning(EG) nr 2099/2002 avden 5 november 2002 om inrättande av en kommitté för sjösäkerhet
och förhindrande av föroreningfrån fartyg(COSS)(
1).
2. I de fall som det hänvisas till denna punkt skall det föreskrivande
förfarandet i artikel 5 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande
av bestämmelserna i artikel 8 i nämnda beslut.
Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre
månader.
3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.
Artikel 15
Ändringsförfarande
Bilagorna till detta direktiv, definitionen i artikel 2 b samt hänvisning-
arna till gemenskapsinstrument och IMO-instrument får ändras ienlighet med förfarandet i artikel 14.2 för att bringa dem iöverensstämmelse med sådana åtgärder från gemenskapens eller
IMO:s sida som har trätt i kraft, under förutsättningatt sådana
ändringar inte innebär att räckvidden för detta direktiv utökas.
Bilagorna till detta direktiv får vidare ändras i enlighet med samma
förfarande när detta är nödvändigt för att förbättra den ordning sominrättas genom detta direktiv, under förutsättning att sådana ändringarinte innebär att räckvidden för detta direktiv utökas.
Ändringarna av de internationella instrument som avses i artikel 2 får
undantas från detta direktivs tillämpningsområde i enlighet med artikel5 i förordning(EG) nr 2099/2002.
Artikel 16
Genomförande
1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författ-
ningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv före den 28december 2002. De skall genast underrätta kommissionen om detta.
Såvitt gäller toalettavfall, som avses i artikel 2 c, skall emellertid
genomförandet av detta direktiv skjutas upp till 12 månader efter detatt bilaga IV till Marpol 73/78 har trätt i kraft, varvid den skillnadsom görs i Marpol 73/78 mellan nya och befintliga fartyg skall respek-
teras.
2. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall dessa
innehålla en hänvisningtill detta direktiv eller åtföljas av en sådan
hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvis-ningen skall göras skall medlemsstaterna själva utfärda.
Artikel 17
Utvärdering
1. Medlemsstaterna skall vart tredje år överlämna en lägesrapport till
kommissionen om direktivets genomförande.
2. Kommissionen skall, på grundval av de rapporter från medlems-
staterna som avses i punkt 1, överlämna en utvärderingsrapport till2000L0059 — SV — 29.11.2002 — 001.001 — 10
(1) EGT L 324, 29.11.2002, s. 1.▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼B
Europaparlamentet och rådet om hur det system som föreskrivs i detta
direktiv fungerar, och om nödvändigt lägga fram förslag beträffandegenomförandet av detta direktiv.
Artikel 18
Ikraftträdande
Detta direktiv träder i kraft samma dagsom det offentlig g örs i Europe-
iska gemenskapernas officiella tidning .
Artikel 19
Adressater
Detta direktiv riktar sigtill medlemsstaterna.2000L0059 — SV — 29.11.2002 — 001.001 — 11
▼B
BILAGA I
KRAV PÅ PLANER FÖR MOTTAGANDE OCH HANTERING AV
AVFALL I HAMNAR
(enligt artikel 5)
Planerna skall omfatta alla typer av fartygsgenererat avfall och lastrester från
fartygsom normalt anlöper hamnen och skall utarbetas med hänsyn till hamnens
storlek och med hänsyn till den typ av fartygsom anlöper hamnen.
Följande punkter skall ingå i planerna:
— En bedömning av behovet av mottagningsanordningar mot bakgrund av
behoven hos de fartygsom normalt anlöper hamnen.
— En beskrivning av mottagningsanordningarnas typ och kapacitet.— En ingående beskrivning av förfarandena för mottagande och uppsamling av
fartygsgenererat avfall och lastrester.
— En beskrivningav avg iftssystemet.— Förfaranden för att rapportera påstådda brister hos mottagningsanordningar.
— Förfaranden för fortlöpande samråd med användare av hamnen, avfallshante-
rare, terminaloperatörer och andra berörda parter.
— Typ och mängd av fartygsgenererat avfall och lastrester som tas emot och
hanteras.
Planerna bör dessutom omfatta följande information:
— En sammanfattning av gällande lagstiftning och formaliteter i samband med
avlämning.
— Angivande av den eller de personer som ansvarar för planens genomförande.— En beskrivningav utrustningoch processer för förbehandlingi hamnen, om
sådana finns.
— En beskrivningav metoder som används för att reg istrera den faktiska
användningen av anordningarna.
— En beskrivning av metoder som används för att registrera de mängder av
fartygsgenererat avfall och lastrester som tas emot.
— En beskrivning av hur det fartygsgenererade avfallet och lastresterna bort-
skaffas.
Förfarandena för mottagning, uppsamling, lagring, behandling och bortskaffande
bör i alla avseenden överensstämma med ett miljöledningssystem som utformats
så att verksamhetens inverkan på miljön successivt minskar. Sådan överensstäm-melse anses föreligga om förfarandena är förenliga med rådets förordning (EEG)
nr 1836/93 av den 29 juni 1993 om frivilligt deltagande för industriföretag i ge-
menskapens miljöstyrnings- och miljörevisionsordning(
1).
Information som skall lämnas till alla som använder hamnen:
— Kort omnämnande av hur viktigt det är att fartygsgenererat avfall och
lastrester avlämnas på korrekt sätt.
— Beskrivningav var de anordning ar som hör till varje kaj-/ankarplats är
belägna samt en skiss eller karta.
— Förteckning över den typ av fartygsgenererat avfall och lastrester som
normalt hanteras.
— Förteckningöver kontaktställen, operatörer och tjänster som erbjuds.— Beskrivningav avlämning sförfaranden.— Beskrivningav avg iftssystem.— Förfaranden för att rapportera påstådda brister hos mottagningsanordningar.2000L0059 — SV — 29.11.2002 — 001.001 — 12
(1) EGT L 168, 10.7.1993, s. 1.
▼B
BILAGA II
2000L0059 — SV — 29.11.2002 — 001.001 — 13
▼B
2000L0059 — SV — 29.11.2002 — 001.001 — 14