1996S2277 — SV — 04.03.2001 — 002.001

Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet

Ändrad genom:

▼B

KOMMISSIONENS BESLUT nr 2277/96/EKSG

av den 28 november 1996

om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska kol- och stålgemenskapen

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska kol- och stålgemenskapen, särskilt artikel 74 i detta, och med beaktande av följande: (1) Genom beslut nr 2424/88/EKSG ( 1 ) antog kommissionen gemensamma regler om skydd mot dumpad eller subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska kol- och stålgemenskapen. (2) Reglerna antogs i enlighet med gällande internationella förpliktelser, särskilt dem som följer av artikel VI i Allmänna tull- och handelsavtalet (nedan kallat GATT), av avtalet om tillämpning av artikel VI i GATT (1979 års antidumpningskod) och av avtalet om tolkning och tillämpning av artiklarna VI, XVI och XXIII i GATT (kod om subventioner och utjämningstullar). (3) De multilaterala handelsförhandlingar som avslutades 1994 ledde till nya avtal om tillämpningen av artikel VI i GATT och det är därför lämpligt att gemenskapsreglerna ändras med hänsyn till dessa nya avtal. Mot bakgrund av den olikartade karaktär som de nya reglerna för dumpning respektive subventioner har är det också önskvärt att det finns separata gemenskapsregler inom vart och ett av dessa två områden. De nya reglerna om skydd mot subventioner och utjämningstullar kommer att tas in i ett särskilt beslut. (4) För att upprätthålla jämvikten mellan de rättigheter och förpliktelser som fastställs i GATT, är det vid tillämpningen av dessa regler av väsentlig betydelse att gemenskapen tar hänsyn till hur dessa tolkas av gemenskapens viktigaste handelsparter. (5) Det nya avtalet om dumpning, det vill säga avtalet om tillämpningen av artikel VI i 1994 års allmänna tull- och handelsavtal (nedan kallat ”1994 års antidumpningsavtal”), innehåller nya och detaljerade regler som särskilt avser beräkningen av dumpningens omfattning, förfaranden för att inleda och genomföra undersökningen, inbegripet fastställande och behandling av faktiska uppgifter, införande av preliminära åtgärder, införande och uttag av antidumpningstullar, antidumpningsåtgärdernas varaktighet och översyn av antidumpningsåtgärder samt offentliggörande av uppgifter om antidumpningsundersökningar. Med hänsyn till ändringarnas omfattning och för att säkerställa en korrekt och öppen tillämpning av de nya reglerna bör innehållet i de nya avtalen i möjligaste mån tas in i gemenskapslagstiftningen. (6) 1994 års antidumpningsavtal har genomförts av Europeiska gemenskapen genom rådets förordning (EG) nr 384/96 ( 2 ). Det är därför lämpligt att se till att principerna och definitionerna i förordning (EG) nr 384/96 tillämpas på motsvarande sätt av Europeiska kol- och stålgemenskapen för att säkerställa enhetligheten i Europeiska gemenskapernas utrikeshandelslagstiftning under det att hänsyn tas till beslutsprocessen i Europeiska kol- och stålgemenskapen. (7) Det är önskvärt att tydliga och detaljerade regler fastställs för beräkning av normalvärdet. I synnerhet bör ett sådant värde i samtliga fall fastställas på grundval av representativ försäljning vid normal handel i exportlandet. Det är tillrådligt att fastställa de förhållanden under vilka försäljning på hemmamarknaden kan anses ske med förlust och därför kan lämnas utan avseende och under vilka den återstående försäljningen, det konstruerade normalvärdet eller försäljningen till tredje land i stället får användas för att beräkna värdet. Det är också önskvärt att föreskriva om en lämplig kostnadsfördelning, även i inledningsskeden. Det bör också fastställas riktlinjer för vad som avses med ”inledningsskede” samt omfattningen av och metoden för fördelningen. Vid konstruering av normalvärdet är det också nödvändigt att ange den metod som bör tillämpas för att bestämma storleken på beloppen för försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader samt den vinstmarginal som bör inräknas i värdet. (8) När normalvärdet fastställs för länder som inte har marknadsekonomi bör regler fastställas för val av ett lämpligt tredje land med marknadsekonomi som bör användas för detta ändamål och, om det inte är möjligt att hitta ett lämpligt tredje land, att föreskriva att normalvärdet får fastställas på någon annan skälig grund. (9) Det är tillrådligt att definiera exportpriset och att ange de justeringar som bör göras i de fall det bedöms vara nödvändigt att rekonstruera detta pris på grundval av det första priset på den öppna marknaden. (10) För att säkerställa en rättvis jämförelse mellan exportpris och normalvärde är det tillrådligt att förteckna de faktorer som kan påverka priserna och deras jämförbarhet samt att fastställa särskilda regler för när och hur justeringarna bör göras, inbegripet det faktum att dubbla justeringar bör undvikas. Det är också nödvändigt att föreskriva att jämförelser får göras på grundval av genomsnittspriser, även om enskilda exportpriser får jämföras med ett genomsnittligt normalvärde om dessa priser varierar mellan kunder, regioner eller tidsperioder. (11) Det är önskvärt att föreskriva tydliga och detaljerade riktlinjer för bedömningen av de faktorer som kan vara av betydelse vid fastställandet av huruvida den dumpade importen har vållat väsentlig skada eller hotar att vålla skada. Vid fastställandet av att den berörda importens volym och prisnivå har vållat gemenskapsindustrin skada bör effekten av andra faktorer också uppmärksammas, särskilt de rådande marknadsvillkoren i gemenskapen. (12) Det är lämpligt att definiera begreppet ”gemenskapsindustri” och att föreskriva om att parter som är närstående till exportörer får uteslutas från denna industri samt att definiera begreppet ”närstående”. Det är också nödvändigt att föreskriva om att antidumpningsåtgärder får vidtas till förmån för producenterna i en region i gemenskapen, och att ange riktlinjer för hur en sådan region bör definieras. (13) Det är nödvändigt att fastställa vem som kan inge ett klagomål om antidumpning, inbegripet i vilken omfattning det bör stödjas av gemenskapsindustrin, samt vilka uppgifter om dumpning, skada och orsakssamband ett sådant klagomål bör innehålla. Det är också ändamålsenligt att närmare ange förfaranden för hur klagomål bör avvisas eller hur förfaranden bör inledas. (14) Det är nödvändigt att fastställa på vilket sätt berörda parter bör underrättas om vilka uppgifter som myndigheterna kräver och att de bör ges tillräckliga möjligheter att framlägga all relevant bevisning och försvara sina intressen. Det är också önskvärt att klart ange vilka regler och förfaranden som bör följas vid undersökningen, särskilt reglerna om hur berörda parter bör ge sig till känna, framföra sina synpunkter och lämna uppgifter inom bestämda tidsfrister, för att dessa synpunkter och uppgifter skall kunna beaktas. Det är även lämpligt att fastställa de villkor enligt en berörd part får ta del av och yttra sig om de uppgifter som lämnats av andra berörda parter. Medlemsstaterna och kommissionen bör också samarbeta vid inhämtandet av uppgifter. (15) Det är nödvändigt att fastställa på vilka villkor preliminära tullar får införas, inbegripet villkoret att de inte får införas tidigare än 60 dagar eller senare än nio månader efter det att ett förfarande har inletts. Av administrativa skäl är det också nödvändigt att fastställa att sådana tullar i samtliga fall får införas av kommissionen, antingen direkt för en niomånadersperiod eller i två etapper om sex respektive tre månader. (16) Det är nödvändigt att närmare ange förfaranden för godtagande av åtaganden som undanröjer dumpning och skada i stället för att införa preliminära eller slutgiltiga tullar. Det är även lämpligt att fastställa konsekvenserna av överträdelse av eller återtagande av ett åtagande och att fastställa att preliminära tullar kan införas vid misstanke om överträdelse eller när ytterligare undersökningar är nödvändiga för att komplettera undersökningsresultatet. Vid godtagandet av ett åtagande bör det säkerställas att det föreslagna åtagandet och dess genomförande inte medför någon konkurrensbegränsning. (17) Det är nödvändigt att föreskriva att ett förfarande normalt, oberoende av om slutgiltiga åtgärder vidtas eller ej, bör avslutas inom tolv månader och under inga omständigheter senare än 15 månader efter det att undersökningen inleddes. En undersökning eller ett förfarande bör avslutas om dumpningen är minimal eller skadan är försumbar, och de begreppen bör definieras. Om åtgärder skall vidtas är det nödvändigt att föreskriva att undersökningen skall avslutas och att fastställa att åtgärderna bör ligga på en nivå som understiger dumpningsmarginalen, om en sådan lägre nivå är tillräcklig för att avhjälpa skadan. Om stickprov skall tas är det nödvändigt att närmare fastställa en metod för beräkning av åtgärdsnivån. (18) Det är nödvändigt att föreskriva om ett retroaktivt uttag av preliminära tullar om detta bedöms vara lämpligt och att närmare ange de omständigheter som kan leda till att tullar tillämpas retroaktivt för att undvika att verkan av de slutgiltiga åtgärder som skall tillämpas undergrävs. Det är även nödvändigt att föreskriva att tull kan tas ut retroaktivt vid överträdelse eller återtagande av åtaganden. (19) Det är nödvändigt att föreskriva att åtgärderna bör upphöra att gälla efter fem år, om det inte genom en översyn framkommer att de bör upprätthållas. När det lämnats tillräckliga bevis för att omständigheterna har förändrats är det även nödvändigt attbereda möjlighet för interimsöversyn eller undersökningar för att bestämma huruvida återbetalning av antidumpningstullar är berättigad. Det bör även fastställas att vid varje ny beräkning av dumpningen, som kräver en rekonstruktion av exportpriser, bör tullar inte behandlas som en kostnad som uppkommit mellan import och återförsäljning, om tullen i fråga återspeglas i priset på de produkter som är föremål för åtgärder i gemenskapen. (20) Det är nödvändigt att särskilt föreskriva att en omvärdering av exportpriser och dumpningsmarginaler bör göras i de fall då tullen absorberas av exportören genom någon form av kompensationsarrangemang och åtgärderna inte återspeglas i priset på de produkter som är föremål för åtgärder i gemenskapen. (21) 1994 års antidumpningsavtal innehåller inga bestämmelser om kringgående av antidumpningsåtgärder, även om det i ett särskilt ministerbeslut inom GATT konstateras att kringgående utgör ett problem, vilket har hänskjutits till GATT:s antidumpningskommitté för avgörande. Eftersom de multilaterala förhandlingarna hittills inte har lett till några resultat och i avvaktan på resultatet av att frågan har hänskjutits till GATT:s antidumpningskommitté, är det nödvändigt att i gemenskapslagstiftningen införa nya bestämmelser för att reglera sådana tillvägagångssätt vars huvudsakliga syfte är att kringgå antidumpningsåtgärder. (22) Det är lämpligt att tillåta att antidumpningsåtgärderna tillfälligt upphör att gälla, om det inträder sådana tillfälliga förändringar i marknadsförhållandena som gör att åtgärderna tillfälligtvis inte är ändamålsenliga. (23) Det är nödvändigt att föreskriva att import som är föremål för en undersökning kan bli föremål för registrering vid importtillfället, för att åtgärder mot denna import skall kunna vidtas i efterhand. (24) För att säkerställa att åtgärderna genomförs korrekt är det nödvändigt att medlemsstaterna övervakar och till kommissionen rapporterar om importen av de produkter som är föremål för undersökning eller för åtgärder samt de tullbelopp som har tagits ut i enlighet med detta beslut. (25) Det är nödvändigt att föreskriva att ett samråd med en rådgivande kommitté regelbundet bör äga rum vid bestämda tidpunkter under undersökningens gång. Kommittén bör bestå av företrädare för medlemsstaterna och ha en företrädare för kommissionen som ordförande. (26) Det är lämpligt att föreskriva kontrollbesök för att kontrollera de uppgifter som lämnats om dumpning och skada. Dessa besök bör dock ske på villkor att korrekt besvarade frågeformulär har mottagits. (27) För att undersökningarna skall kunna slutföras inom utsatt tid är det väsentligt att det tas stickprov om antalet parter eller transaktioner är stort. (28) När parter inte samarbetar på ett tillfredsställande sätt är det nödvändigt att föreskriva att andra uppgifter får användas för att konstatera de faktiska omständigheterna och att dessa uppgifter kan vara mindre gynnsamma för parterna än om de hade samarbetat. (29) Bestämmelser bör antas om behandling av konfidentiella uppgifter så att affärshemligheter inte röjs. (30) Det är väsentligt att föreskriva att de parter som uppfyller villkoren för detta bör få ta del av uppgifter om de viktigaste omständigheterna och övervägandena på ett korrekt sätt och att detta med hänsyn till beslutsgången i gemenskapen bör ske inom en tidsfrist som gör det möjligt för dem att bevaka sina intressen. (31) Det är lämpligt att föreskriva ett förvaltningssystem genom vilket argument kan framföras om huruvida åtgärder ligger i gemenskapens intresse, inbegripet konsumenternas intresse, och att fastställa tidsfrister inom vilka sådana uppgifter bör lämnas samt de berörda parternas rätt att få ta del av uppgifter. (32) Det är lämpligt, med hänsyn till de skäl som anges i synnerhet i tredje och sjätte styckena i ingressen, beaktandemeningen oräknad, att omformulera gemenskapsbestämmelserna om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska kol- och stålgemenskapen. Bestämmelserna i beslut nr 2424/88/EKSG bör därför inte längre tillämpas. med beaktande av följande: HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Principer

1. En antidumpingstull får tillämpas på alla dumpade produkter vilkas övergång till fri omsättning inom gemenskapen vållar skada.

2. En produkt skall anses vara dumpad om exportpriset till gemenskapen är lägre än det jämförbara pris som en likadan produkt betingar vid normal handel i exportlandet.

3. Exportlandet skall normalt vara ursprungslandet. Ett mellanliggande land kan emellertid betraktas som exportland, utom när produkterna exempelvis endast lastas om i det landet, när de inte har tillverkats där eller när det inte finns något jämförbart pris för produkterna i det landet.

4. Vid tillämpningen av detta beslut avses med begreppet ”likadan produkt” en produkt som är identisk med dvs. i alla avseenden likadan som produkten i fråga, eller, om en sådan produkt inte finns, en annan produkt som har egenskaper som nära påminner om den berörda produktens egenskaper, även om den inte i alla avseenden är likadan.

Artikel 2

Fastställande av dumpning

1. Normalvärdet skall vanligtvis grundas på de priser som oberoende kunder i exportlandet har betalat eller skall betala vid normal handel.

Om exportören i exportlandet inte tillverkar eller säljer den likadana produkten, får dock normalvärdet fastställas på grundval av andra försäljares eller producenters priser.

Priser mellan parter som förefaller att vara närstående till varandra eller att sinsemellan tillämpa ett kompensationsarrangemang, får anses utgöra priser vid normal handel och användas för att fastställa normalvärdet, endast om det fastställs att de inte påverkas av förhållandet mellan parterna.

2. Normalvärdet skall i allmänhet fastställas på grundval av försäljningen av den likadana produkten, avsedd för förbrukning på hemmamarknaden, om försäljningsvolymen utgör minst 5 % av försäljningsvolymen till gemenskapen av produkten i fråga. Det är dock tillåtet att utgå från en lägre försäljningsvolym om till exempel de uttagna priserna anses vara representativa för den berörda marknaden.

3. Om försäljning av den likadana produkten vid normal handel inte förekommer eller är otillräcklig, eller om försäljningen på grund av den särskilda marknadssituationen inte möjliggör någon riktig jämförelse skall normalvärdet för den likadana produkten beräknas på grundval av produktionskostnaden i ursprungslandet jämte ett skäligt belopp för att täcka försäljnings- och administrationskostnader, andra allmänna kostnader samt vinst, eller på grundval av exportpriserna vid försäljning vid normal handel till ett lämpligt tredje land, förutsatt att dessa priser är representativa.

4. Försäljning av den likadana produkten på exportlandets hemmamarknad eller export till tredje land till priser, under summan av tillverkningskostnader per enhet (fasta och rörliga), försäljnings- och administrationskostnader samt andra allmänna kostnader får på grund av priset anses icke utgöra normal handel och får vid fastställandet av normalvärdet förbigås, endast om det fastställs att sådan försäljning äger rum i betydande mänger under en längre period och till priser som inte medger att full kostnadstäckning nås inom rimlig tid.

Om de priser som vid tidpunkten för försäljningen ligger under kostnaderna är högre än de vägda genomsnittliga kostnaderna för undersökningsperioden, skall sådana priser anses innebära att kostnadstäckning nås inom rimlig tid.

Med ”en längre period” enligt första stycket avses normalt ett år, men under inga omständigheter mindre än sex månader, och försäljning som ligger under kostnaderna per enhet skall anses ha skett i betydande omfattning inom en sådan period när det fastställs att det vägda genomsnittliga försäljningspriset är lägre än den vägda genomsnittliga kostnaden per enhet, eller om omfattningen av försäljning till priser under kostnaden per enhet motsvarar minst 20 % av den försäljningsvolym som utgör underlag för fastställande av normalvärdet.

5. Kostnaderna skall normalt beräknas på grundval av bokföringen för den part som är föremål för undersökningen, under förutsättning att bokföringen överensstämmer med det berörda landets allmänt erkända bokföringsprinciper och att det visas att den på ett rimligt sätt återspeglar kostnaderna i samband med produktion och försäljning av den undersökta produkten.

Bevis som framläggs för kostnadsfördelning skall beaktas under förutsättning att det kan visas att en sådan fördelning använts tidigare. I avsaknad av en lämpligare metod skall kostnaderna i första hand fördelas på grundval av omsättningen. Sådana kostnader skall på ett lämpligt sätt justeras för extraordinära kostnader som avser framtida eller pågående tillverkning, om dessa inte redan återspeglas i kostnadsfördelningen.

Om kostnaderna för en del av perioden för kostnadstäckning påverkas av användningen av nya produktionsanläggningar vilka kräver ytterligare större investeringar och av lågt kapacitetsutnyttjande, vilka faktorer är en följd av verksamhet i inledningsskedet som äger rum inom eller under en del av undersökningsperioden, skall de genomsnittliga kostnaderna för inledningsskedet vara de som enligt de nyss nämnda fördelningsreglerna noteras vid slutet av ett sådant skede och skall för perioden i fråga inbegripas på den nivån i de vägda genomsnittliga kostnader som avses i punkt 4 andra stycket. Inledningsskedets längd skall bestämmas i förhållande till den berörda producentens eller exportörens omständigheter, men får inte vara längre än en lämplig inledande del av perioden för kostnadstäckning. Vid denna justering av kostnaderna under undersökningsperioden skall uppgifter som avser ett inledningsskede som sträcker sig utöver den perioden, beaktas under förutsättning att de överlämnats före kontrollbesöken och inom tre månader efter det att undersökningen inleddes.

6. Beloppen för försäljnings- och administrationskostnader, andra allmänna kostnader samt vinst skall baseras på faktiska uppgifter, om den berörda exportörens eller producentens tillverkning och försäljning av den likadana produkten vid normal handel. När dessa belopp inte kan fastställas på denna grundval, får beloppen fastställas på grundval av

a) det vägda genomsnittet för de faktiska belopp som har fastställts för andra exportörer eller producenter som är föremål för undersökning avseende produktion och försäljning av den likadana produkten på hemmamarknaden i ursprungslandet,

b) den berörda exportörens eller producentens faktiska kostnader för produktion och försäljning av produkter vid normal handel inom samma generella produktkategori på hemmamarknaden i ursprungslandet,

c) någon annan rimlig metod, under förutsättning att det fastställda tillägget för vinst inte överstiger den vinst som andra exportörer eller producenter normalt får vid försäljning av produkter inom samma generella produktkategori på hemmamarknaden i ursprungslandet.

▼M1

7.

a) I fråga om import från länder utan marknadsekonomi ►M2 ( 3 ) ◄ skall normalvärdet bestämmas på grundval av priset eller det konstruerade värdet i ett tredje land med marknadsekonomi eller priset från ett sådant tredje land till andra länder, inbegripet gemenskapen, eller om detta inte är möjligt, på någon annan skälig grund, exempelvis det pris som faktiskt betalas eller skall betalas i gemenskapen för den likadana produkten, vid behov vederbörligen justerat för att inbegripa en skälig vinstmarginal. Ett lämpligt tredje land med marknadsekonomi skall väljas ut på ett sätt som inte är oskäligt, varvid hänsyn skall tas till alla tillförlitliga uppgifter som är tillgängliga när valet görs. Hänsyn skall även tas till tidsfrister. När det är lämpligt skall ett tredje land med marknadsekonomi, som är föremål för samma undersökning, användas. Parterna i undersökningen skall snarast efter det att undersökningen inletts underrättas om vilket tredje land med marknadsekonomi som kommer att användas och skall ges en frist om tio dagar för att framställa sina kommentarer.

▼M2

b) I fråga om antidumpningsundersökningar rörande import från Ryska federationen, Folkrepubliken Kina, Ukraina, Vietnam, Kazakstan och alla andra länder som inte är marknadsekonomier men som är medlemmar i Världshandelsorganisationen (WTO) den dag då undersökningen inleds, skall normalvärdet bestämmas i enlighet med punkterna 1–6, om det på grundval av korrekt underbyggda ansökningar från en eller flera tillverkare som omfattas av undersökningen och i enlighet med de kriterier och förfaranden som anges i punkt c visas att marknadsekonomiska förhållanden råder för tillverkaren eller tillverkarna i samband med produktion och försäljning av den berörda likadana produkten. Om så inte är fallet skall de regler som anges i punkt a tillämpas.

▼M1

c) Ett krav enligt punkt b måste göras skriftligen och innehålla tillräcklig bevisning att tillverkarna är verksamma under marknadsmässiga förhållanden, det vill säga om — företagens beslut om priser, kostnader och insatsvaror, exempelvis vad gäller råmaterial, kostnader för teknik och arbetskraft, produktion, försäljning samt investeringar, fattas som svar på marknadssignaler som återspeglar utbud och efterfrågan och utan ett större statligt inflytande i detta hänseende, och kostnader för de viktigaste insatsvarorna återspeglar i stort sett marknadsvärden, — företagen har en enda uppsättning räkenskaper som är föremål för en självständig revision i överensstämmelse med internationella redovisningsnormer och som tillämpas för alla ändamål, — företagens tillverkningskostnader och ekonomiska situation inte är föremål för betydande snedvridningar till följd av det tidigare icke-marknadsekonomiska systemet, särskilt vad gäller avskrivning av tillgångar, andra nedskrivningar, byteshandel och betalning genom skuldavskrivning, — de berörda företagen omfattas av lagar om konkurser och ägandeförhållanden som garanterar rättssäkerhet och stabila villkor för företag, och — valutaomräkning sker till marknadskurser. Beslut om tillverkare uppfyller ovan nämnda kriterier skall fattas inom tre månader efter det att undersökningen har inletts, efter särskilt samråd med rådgivande kommittén och efter det att gemenskapsindustrin har givits möjlighet att yttra sig. Detta beslut skall förbli gällande under hela undersökningen.

▼B

8. Exportpriset skall vara det pris som faktiskt betalas eller skall betalas för produkten när den säjls på export från exportlandet till gemenskapen.

9. I de fall då ett exportpris inte finns eller då exportpriset förefaller otillförlitligt på grund av förhållandet eller ett kompensationsarrangemang mellan exportören och importören eller en tredje part, får exportpriset konstrueras på grundval av det pris till vilket de importerade produkterna första gången säljs vidare till en oberoende köpare eller, om produkterna inte säljs vidare till en oberoende köpare eller inte säljs vidare i samma skick som de importerats, på någon annan skälig grund.

I dessa fall skall justeringar göras för alla kostnader, inbegripet tullar och skatter som har tillkommit mellan importen och återförsäljningen samt förväntad vinst, i syfte att fastställa ett tillförlitligt exportpris vid gemenskapens gräns.

De poster som skall justeras skall inbegripa dem som normalt belastar en importör men som betalas av en annan part inom eller utanför gemenskapen och som förefaller vara närstående till eller ha ingått ett kompensationsarrangemang med importören eller exportören; dessa poster inbegriper sedvanliga transport-, försäkrings-, hanterings- och lastningskostnader och därmed sammanhängande kostnader, tullar, eventuella antidumpningstullar och andra avgifter som skall betalas i importlandet vid import eller återförsäljning av varorna, samt en skälig marginal som skall täcka försäljnings- och administrationskostnader, andra allmänna kostnader samt vinst.

10. En rättvis jämförelse skall göras mellan exportpriset och normalvärdet. Denna jämförelse skall göras i samma handelsled och avse försäljningar som ligger så nära varandra i tiden som möjligt och med vederbörlig hänsyn till andra olikheter som påverkar prisernas jämförbarhet. Om normalvärdet och det fastställda exportpriset inte är direkt jämförbara, skall i varje särskilt fall vederbörlig hänsyn i form av justeringar tas till olikheter i de faktorer som påstås och konstateras påverka priserna och därmed prisernas jämförbarhet. Dubblering skall undvikas vid justeringen, särskilt avseende rabatter, avdrag, kvantiteter och handelsled. Om de angivna villkoren är uppfyllda kan justeringar göras för följande faktorer:

a) Fysiska egenskaper En justering skall göras för olikheter i den berörda produktens fysiska egenskaper. Justeringens belopp skall motsvara en skälig uppskattning av olikhetens marknadsvärde.

b) Importavgifter och indirekta skatter Normalvärdet skall justeras med ett belopp som motsvarar alla importavgifter eller indirekta skatter som tas ut för den likadana produkten och för material som fysiskt ingår i denna, när produkten är avsedd för förbrukning i exportlandet och beloppet inte tas ut eller återbetalas för den produkt som exporteras till gemenskapen.

c) Rabatter, avdrag och kvantiteter En justering skall göras för olikheter i rabatter och avdrag, inbegripet sådana som lämnas för kvantietsskillnader, om dessa är korrekt kvantifierade och direkt sammanhängande med försäljningen i fråga. Justering kan även göras för uppskjutna rabatter och avdrag om begäran om detta grundas på tidigare konsekvent praxis, inbegripet att de villkor uppfylls som ställs för att erhålla rabatterna eller avdragen i fråga.

▼M1

d) Handelsled i) Justering för olika handelsled, inbegripet varje olikhet som kan uppstå vid OEM-försäljning (Original Equipment Manufacturer), skall beviljas när det i förhållande till distributionskedjan på de båda marknaderna kan visas att exportpriset, inbegripet ett konstruerat exportpris, avser ett annat handelsled än det som gäller för normalvärdet och olikheten har påverkat prisernas jämförbarhet, vilket framgår av att det föreligger klara och tydliga olikheter mellan säljarens funktioner och priser i de olika handelsleden på exportlandets hemmamarknad. Justeringens storlek skall grundas på olikhetens marknadsvärde. ii) En särskild justering får dock beviljas i fall som inte avses under i när en existerande olikhet mellan olika handelsled inte kan kvantifieras beroende på avsaknad av relevanta led på exportländernas hemmamarknad eller när det visas att vissa funktioner har ett klart samband med andra handelsled än det som används för jämförelsen.

▼B

e) Transport, försäkring, hantering, lastning och därmed sammanhängande kostnader En justering skall göras för olikheter i de kostnader som direkt sammanhänger med befordran av produkten i fråga från exportörens lokaler till en oberoende köpare, om dessa kostnader är inkluderade i försäljningspriserna. Dessa kostnader skall omfatta transport, försäkring, hantering, lastning och därmed sammanhängande kostnader.

f) Förpackning En justering skall göras för olikheter i kostnader som är direkt sammanhängande med förpackning av produkten i fråga.

g) Kredit En justering skall göras för olikheter i kostnaden för eventuella krediter som beviljats i samband med försäljningen i fråga, under förutsättning att detta är en faktor som beaktats vid fastställandet av försäljningspriserna.

h) Kostnader efter försäljningen En justering skall göras för olikheter i de direkta kostnaderna för lämnande av säkerheter, garantier, tekniskt bistånd och service enligt lagstiftning eller försäljningsavtalet.

i) Provisioner En justering skall göras för olikheter i provisioner som utbetalas för försäljningarna i fråga.

j) Valutaomräkning När prisjämförelser kräver valutaomräkning skall sådan omräkning grundas på den växelkurs som gällde på försäljningsdagen, utom i de fall när en försäljning av utländsk valuta på terminsmarknaderna är direkt knuten till den berörda exportförsäljningen, då kursen vid terminsförsäljningen i stället skall tillämpas. Normalt skall fakturadatum anses som försäljningsdag, men även dagen för köpekontrakt, köporder eller orderbekräftelse kan användas, om de väsentliga försäljningsvillkoren bättre framgår av dessa. Fluktuationer i växelkurserna skall inte beaktas och exportörerna skall ges en frist på 60 dagar, så att endast varaktiga förändringar av valutakurserna under undersökningsperioden återspeglas.

▼M1

k) Andra faktorer Justering får också göras för olikheter avseende andra faktorer som inte anges under a till j om det påvisas att de påverkar prisernas jämförbarhet på sätt som krävs enligt denna punkt, särskilt att kunder permanent betalar olika priser på hemmamarknaden på grund av olikheterna avseende dessa faktorer.

▼B

11. Om inte annat följer av relevanta bestämmelser om rättvis jämförelse, skall förekomsten av dumpingsmarginaler under undersökningsperioden normalt fastställas på grundval av en jämförelse mellan ett vägt genomsnittligt normalvärde och ett vägt genomsnittligt pris för alla exporttransaktioner till gemenskapen, eller genom en jämförelse transaktion för transaktion mellan enskilda normalvärden och enskilda exportpriser till gemenskapen. Ett normalvärde som fastställts på grundval av ett vägt genomsnitt får dock jämföras med priset för varje enskild exporttransaktion till gemenskapen, om det finns ett mönster för exportpriserna vilket väsentligen skiljer sig mellan olika köpare, regioner eller tidsperioder och om de metoder som anges i första meningen i denna punkt inte till fullo skulle återspegla den dumpning som förekommer. Denna punkt skall inte utesluta att stickprovstagning i enlighet med artikel 17 används.

12. Dumpningsmarginalen skall utgöras av det belopp med vilket normalvärdet överstiger exportpriset. Om dumpningsmarginalerna varierar får en vägd genomsnittlig dumpningsmarginal fastställas.

Artikel 3

Fastställande av skada

1. Enligt detta beslut skall, om inte annat anges, begreppet ”skada” avse väsentlig skada för gemenskapsindustrin, risk för väsentlig skada för gemenskapsindustrin eller avsevärd försening av etablerandet av sådan industri och begreppet skall tolkas enligt bestämmelserna i denna artikel.

2. Ett fastställande av skada skall grundas på faktiska bevis och skall inbegripa en objektiv granskning av såväl a) den dumpade importens omfattning och inverkan på priserna på gemenskapens marknad för likadana produkter, som b) denna imports därav följande inverkan på gemenskapsindustrin.

3. Med avseende på den dumpade importens omfattning skall det övervägas huruvida en betydande ökning av dumpad import ägt rum antingen i absoluta tal eller i förhållande till produktion eller konsumtion i gemenskapen. Vad avser den dumpade importens inverkan på priserna skall det övervägas huruvida de dumpade importprodukternas priser betydligt underskridit priset för den likadana produkten framställd av gemenskapsindustrin, eller om denna import annars leder till att priserna sänks väsentligt eller till att väsentliga prisökningar som annars skulle ha ägt rum förhindras. Varken en enskild faktor eller flera av dessa faktorer behöver nödvändigtvis vara avgörande.

4. Om en antidumpningsundersökning samtidigt inbegriper import av en produkt från mer än ett land, skall verkan av denna import slås samman endast om det fastställs att a) varje lands dumpningsmarginal är högre än försumbar, samt b) det är lämpligt att vid skadebedömningen slå samman verkan av importen med hänsyn till konkurrensvillkoren mellan de olika importerade produkterna och konkurrensvillkoren mellan de importerade produkterna och den likadana gemenskapsprodukten.

5. Granskningen av den dumpade importens inverkan på den berörda gemenskapsindustrin skall innefatta en bedömning av alla relevanta ekonomiska faktorer och förhållanden som har betydelse för industrins tillstånd, inbegripet den omständigheten att en industri eventuellt ännu inte har återhämtat sig från verkan av tidigare dumpning eller subventionering, storleken på den faktiska dumpningsmarginalen, faktisk och potentiell nedgång i försäljning, vinst, tillverkningsvolym, marknadsandel, produktivitet, avkastning på investeringar, kapacitetsutnyttjande, faktorer som påverkar gemenskapspriser, faktiska och potentiella negativa verkningar på likviditetsflöde, lagerhållning, sysselsättning, löner, tillväxt, förmåga att anskaffa kapital eller investeringar. Denna uppräkning är inte uttömmande och varken en enskild faktor eller flera av dessa faktorer behöver nödvändigtvis vara avgörande.

6. Av den relevanta bevisning som framläggs enligt punkt 2 skall det framgå att den dumpade importen vållar skada i den mening som avses i detta beslut. Detta innebär särskilt att det påvisas att den omfattning eller de prisnivåer som avses i punkt 3 ligger bakom den inverkan på gemenskapsindustrin som avses i punkt 5 och att denna inverkan är så omfattande att den kan betecknas som väsentlig.

7. Andra kända faktorer utöver den dumpade importen vilka samtidigt med denna skadar gemenskapsindustrin skall även granskas för att säkerställa att den skada som vållas av dessa faktorer inte tillskrivs den dumpade importen enligt punkt 6. Faktorer som kan beaktas i detta sammanhang inbegriper omfattningen av och priserna på importprodukter som inte säljs till dumpade priser, minskad efterfrågan eller förändringar i konsumtionsmönster, handelsbegränsande åtgärder som tillämpas av producenter i tredje land, konkurrens mellan producenter i tredje land och gemenskapsproducenter, samt gemenskapsindustrins tekniska utveckling, exportutveckling och produktivitet.

8. Verkan av den dumpade importen skall bedömas i förhållande till gemenskapsindustrins produktion av den likadana produkten när tillgängliga uppgifter möjliggör att denna produktion särskiljs på grundval av kriterier sådana som produktionsprocessen, producenternas försäljning samt vinst. Om produktionen inte på detta sätt kan särskiljas, skall verkningarna av den dumpade importen bedömas genom undersökning av produktionen av den minsta varugrupp eller produktserie som inbegriper den likadana produkten och för vilken nödvändiga uppgifter kan lämnas.

9. Ett fastställande av risk för väsentlig skada skall grundas på fakta och inte endast på påståenden, förmodanden eller avlägsna möjligheter. Den förändring i förhållanden som skulle kunna skapa en situation där dumping skulle vålla skada måste klart kunna förutses och måste vara nära förestående.

Vid ett fastställande av om det finns risk för väsentlig skada skall bland annat följande faktorer beaktas:

a) En betydande ökningstakt för dumpad import till gemenskapens marknad vilket tyder på att starkt ökad import är sannolik.

b) Tillräcklig fritt tillgänglig kapacitet hos exportören eller en omedelbart förestående betydande ökning av denna kapacitet som innebär sannolikhet för en starkt ökad dumpad export till gemenskapen, med hänsyn tagen till förekomsten av andra exportmarknader som skulle kunna ta emot ytterligare export.

c) Huruvida importen sker till priser som väsentligen skulle kunna sänka priser eller förhindra prisökningar som annars skull ha ägt rum och som sannolikt skulle öka efterfrågan på ytterligare import.

d) Lagerhållningen av den undersökta produkten.

Ingen av de faktorer som anges ovan kan i sig vara avgörande men de undersökta faktorerna måste sammantagna leda till slutsatsen att ytterligare dumpad export är nära förestående och att väsentlig skada kommer att uppstå om inte skyddsåtgärder vidtas.

Artikel 4

Definition av gemenskapsindustri

1. Vid tillämpning av detta beslut skall begreppet ”gemenskapsindustri” avse alla producenter inom gemenskapen vilka tillverkar den likadana produkten eller de producenter vars sammanlagda tillverkning av produkten utgör en betydande del, enligt definitionen i artikel 5.4, av gemenskapens sammanlagda tillverkning av denna produkt, utom i följande fall:

a) När producenter är närstående till exportörer eller importörer eller själva importerar den produkt som påstås vara dumpad får begreppet ”gemenskapsindustri” begränsas till att avse övriga producenter.

b) I undantagsfall får gemenskapens territorium med avseende på den aktuella produktionen indelas i två eller flera konkurrerande marknader och producenterna inom varje marknad får betraktas som en separat industri om i) producenterna inom en sådan marknad säljer hela eller nästan hela sin tillverkning av produkten i fråga på denna marknad, och ii) efterfrågan på denna marknad inte i väsentlig utsträckning tillgodoses av producenter av produkten i fråga som är etablerade på annat håll inom gemenskapen. Under sådana omständigheter kan skada anses föreligga även då en större del av den sammanlagda gemenskapsindustrin inte vållats någon skada, under förutsättning att en koncentration av dumpad import till en sådan isolerad marknad föreligger och vidare under förutsättning att den dumpade importen vållar skada för de producenter som står för hela eller nästan hela produktionen inom en sådan marknad.

2. Vid tillämpning av punkt 1 skall producenter anses vara närstående till en exportör eller importör endast om a) en av dem direkt eller indirekt kontrollerar den andre, b) båda direkt eller indirekt kontrolleras av en tredje part eller c) de tillsammans, direkt eller indirekt, kontrollerar en tredje part under förutsättning att de finns anledning att tro eller misstänka att detta förhållande är av sådan art att det gör att producenterna i fråga agerar på ett annat sätt än producenter som inte är närstående på detta sätt. Vid tillämpning av denna punkt skall en part anses kontrollera den andre om den förre rättsligen eller praktiskt kan kontrollera eller begränsa den senares verksamhet.

3. När gemenskapsindustrin har tolkats som avseende producenter inom en viss region skall exportörerna ges tillfälle att göra åtaganden för den berörda regionen enligt artikel 8. I sådana fall skall vid bedömningen av i vilken mån åtgärderna ligger i gemenskapens intresse särskild hänsyn tas till regionens intressen. Om ett fullgott åtagande inte görs omedelbart eller om de situationer som anges i artikel 8.9 och 8.10 är tillämpliga, får en preliminär eller slutgiltig tull införas för gemenskapen i dess helhet. I sådana fall kan tullarna, om detta är praktiskt genomförbart, begränsas till särskilda producenter eller exportörer.

4. Bestämmelserna i artikel 3.8 skall vara tillämpliga på denna artikel.

Artikel 5

Inledande av förfaranden

1. Med undantag för vad som föreskrivs i punkt 6 skall en undersökning för att fastställa förekomst, grad och verkan av påstådd dumpning inledas när en fysisk eller juridisk person eller en sammanslutning utan juridisk status framför ett skriftligt klagomål på gemenskapsindustrins vägnar.

Klagomålet kan inges till kommissionen eller till en medlemsstat som skall vidarebefordra det till kommissionen. Kommissionen skall skicka medlemsstaterna en kopia av varje klagomål den tar emot. Klagomålet skall anses ha givits in den första arbetsdagen efter det att klagomålet skickats till kommissionen med rekommenderat brev eller efter det att kommissionen utfärdat ett mottagningsbevis.

Om en medlemsstat utan att klagomål har ingivits har tillräckliga bevis för dumpning och för att denna har vållat gemenskapsindustrin skada skall den omedelbart underrätta kommissionen om dessa bevis.

2. Ett klagomål enligt punkt 1 skall innehålla bevis för dumpning, skada och orsakssamband mellan den påstått dumpade importen och den påstådda skadan. Klagomålet skall innehålla sådana uppgifter som rimligen är tillgängliga för den klagande vad gäller följande:

a) Den klagandes identitet och en beskrivning av volymen och värdet av den klagandes tillverkning i gemenskapen av den likadana produkten. Om ett skriftligt klagomål inges för gemenskapsindustrins räkning skall klagomålet visa vilken industri som avses genom en förteckning över samtliga kända gemenskapsproducenter av den likadana produkten (eller sammanslutningar av gemenskapsproducenter av den likadana produkten), och det skall i mån av möjlighet innehålla uppgifter om hur stor del av volymen och värdet av gemenskapens tillverkning av den likadana produkten som dessa producenter svarar för.

b) En fullständig beskrivning av den produkt som påstås vara dumpad, namnen på ursprungs- eller exportlandet eller exportländerna, varje känd exportörs eller utländsk producents identitet samt en förteckning över kända importörer av produkten i fråga.

c) Uppgifter om den berörda produktens pris när den säljs för förbrukning på ursprungs- eller exportlandets eller exportländernas hemmamarknad (eller när så är lämpligt uppgifter om produktens pris vid försäljning från ursprungs- eller exportlandet eller exportländerna till tredje land eller uppgifter om produktens konstruerade värde) och uppgifter om exportpriserna eller när så är lämpligt de priser till vilka produkten första gången säljs vidare till en oberoende köpare i gemenskapen.

d) Uppgifter om ändringar i volymen av den påstått dumpade importen, verkningarna av denna import på priser för den likadana produkten på gemenskapens marknad och följderna av denna import för gemenskapsindustrin, enligt vad som framgår av relevanta faktorer och förhållanden som är av betydelse för gemenskapsindustrins tillstånd, t.ex. dem som räknas upp i artikel 3.3 och 3.5.

3. Kommissionen skall i möjligaste mån pröva riktigheten och tillförlitligheten hos den bevisning som framläggs i klagomålet för att fastställa om den är tillräcklig för att motivera att en undersökning inleds.

4. En undersökning enligt punkt 1 skall endast inledas om det, på grundval av en granskning av i vilken grad det bland gemenskapsproducenter av den likadana produkten finns stöd för eller motstånd mot klagomålet, fastställs att klagomålet är ingivet av gemenskapsindustrin eller för dess räkning. Klagomålet skall anses vara ingivet av gemenskapsindustrin eller för dess räkning om det stöds av gemenskapsproducenter vars sammanlagda produktion utgör mer än 50 % av den totala produktionen av den likadana produkten för den del av gemenskapsindustrin som uttrycker stöd för eller motsätter sig klagomålet. En undersökning skall dock inte inledas om de gemenskapsproducenter som uttryckligen stöder klagomålet tillsammans svarar för mindre än 25 % av gemenskapsindustrins sammanlagda produktion av den likadana produkten.

5. Om ett beslut inte redan har fattats om att en undersökning skall inledas, skall myndigheterna undvika att offentliggöra det klagomål i vilket det begärs att en undersökning skall inledas. Efter det att ett väldokumenterat klagomål mottagits och innan åtgärder vidtas för inledande av en undersökning skall dock det berörda exportlandets regering underrättas.

6. Om det på grund av särskilda omständigheter beslutas att en undersökning skall inledas utan att ett skriftligt klagomåll angående inledande av en sådan undersökning har mottagits från gemenskapsindustrin eller för dess räkning, skall detta göras under förutsättning att tillräckliga bevis föreligger för dumpning, skada och orsakssamband enligt vad som anges i punkt 2.

7. Bevisning om dumpning och skada skall prövas samtidigt när beslut fattas om huruvida en undersökning skall inledas eller ej. Ett klagomål skall avslås om bevisningen för dumpning eller skada är otillräcklig för att motivera att ärendet fortsätts. Förfaranden får inte inledas mot länder vars import motsvarar en marknadsandel om mindre än 1 %, om inte dessa länder tillsammans svarar för 3 % eller mer av gemenskapens konsumtion.

8. Klagomålet får återkallas innan undersökningen har inletts och skall då inte anses ha ingivits.

9. Om det efter samråd är uppenbart att bevisningen är tillräcklig för att motivera att ett förfarande inleds, skall kommissionen inleda förfarandet inom 45 dagar efter det att klagomålet ingavs och offentliggöra ett tillkännagivande om detta i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Om tillräcklig bevisning inte har framlagts skall den klagande efter samråd informeras om detta inom 45 dagar efter det att klagomålet gavs in till kommissionen.

10. I tillkännagivandet om att ett förfarande inleds skall meddelas att en undersökning har påbörjats, anges den produkt och de länder som berörs, ges en sammanfattning av de uppgifter som har tagits emot och föreskrivas att alla relevanta uppgifter skall lämnas till komissionen. Vidare skall de tidsfrister anges inom vilka berörda parter skall ge sig till känna och skriftligen lämna sina synpunkter och uppgifter för att dessa synpunkter och uppgifter skall kunna beaktas vid undersökningen. I tillkännagivandet skall även anges den tidsfrist inom vilken berörda parter kan begära att bli hörda av kommissionen enligt artikel 6.5.

11. Kommissionen skall underrätta de exportörer, importörer och intresseorganisationer för dessa som den vet är berörda samt företrädare för exportlandet och de klagande om att förfarandet har inletts och skall, med hänsyn tagen till skyddet av konfidentiella uppgifter, tillställa de kända exportörerna och myndigheterna i exportlandet den fullständiga texten till det skriftliga klagomål som har mottagits enligt punkt 1 och på begäran även göra den tillgänglig för andra berörda parter. Om antalet berörda exportörer är mycket stort kan den fullständiga texten till klagomålet i stället tillställas endast myndigheterna i exportlandet eller den berörda branschorganisationen.

12. En antidumpningsundersökning får inte hindra tullklarering.

Artikel 6

Undersökningen

1. Efter det att förfarandet har inletts skall kommissionen i samarbete med medlemsstaterna inleda en undersökning på gemenskapsnivå. Denna undersökning skall omfatta såväl dumpning som skada och dess företeelser skall undersökas samtidigt. För att säkerställa att undersökningsresultaten blir representativa skall en undersökningsperiod väljas som i fråga om dumpning normalt skall omfatta en period om minst sex månader omedelbart innan förfarandet inleds. Uppgifter avseende en period som infaller efter undersökningsperioden skall normalt inte beaktas.

2. Parter som får frågeformulär i en antidumpningsundersökning skall ges minst 30 dagar för att besvara dem. Tidsgränsen för exportörerna skall räknas från och med den dag då de får frågeformuläret, vilket skall anses ha skett en vecka efter det att frågeformuläret skickades till exportörerna eller överlämnades till den behörige diplomatiske representanten för exportlandet. Med hänsyn till de tidsfrister som gäller för undersökningen kan en förlängning av trettiodagarsperioden beviljas under förutsättning att parten företer goda skäl härför, i form av särskilda omständigheter.

3. Kommissionen får begära att medlemsstaterna lämnar uppgifter, och medlemsstaterna skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att verkställa en sådan begäran. De skall skicka kommissionen de begärda uppgifterna tillsammans med resultaten av alla inspektioner, kontroller eller undersökningar som utförts. Om dessa uppgifter är av allmänt intresse eller om en medlemsstat så begär skall kommissionen vidarebeforda dem till medlemsstaterna, under förutsättning att uppgifterna inte är konfidentiella, i vilket fall en icke-konfidentiell sammanfattning skall vidarebefordras.

4. Kommissionen får anmoda en medlemsstat att utföra alla nödvändiga kontroller och inspektioner, särskilt hos importörer, handlare och gemenskapsproducenter, samt att utföra undersökningar i tredje land, under förutsättning att de berörda företagen ger sitt samtycke och att regeringen i landet i fråga har blivit officiellt underrrättad och inte gör några invändningar. Medlemsstaterna skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att verkställa sådana anmodanden från kommissionens sida. Om kommissionen eller en medlemsstat så begär, skall tjänstemän från kommissionen bemyndigas att biträda medlemsstaters tjänstemän vid fullgörandet av deras åligganden.

5. De berörda parter som har givit sig till känna enligt artikel 5.10 skall höras om de har lämnat en skriftlig begäran om detta inom den tidsfrist som angavs i tillkännagivandet i Europeiska gemenskapernas officiella tidning och därvid visat att de är berörda parter som troligen kommer att beröras av resultatet av förfarandet och att det finns särskilda skäl att höra dem.

6. På begäran skall de importörer, exportörer, företrädare för exportlandets regering och klagande som har givit sig till känna enligt artikel 5.10 ges tillfälle att möta parter med motstridiga intressen så att motsatta uppfattningar och motargument kan framföras. Därvid skall hänsyn tas till behovet av att skydda konfidentiella uppgifter eller till parternas intressen. Ingen av parterna skall vara skyldig att närvara vid ett sådant möte, och underlåtenhet att närvara får inte skada den berörda partens sak. Muntliga uppgifter som lämnas enligt denna punkt skall beaktas av kommissionen om de därefter bekräftas skriftligen.

7. De klagande, importörer, exportörer och deras intresseorganisationer, användare och konsumentorganisationer som har givit sig till känna enligt artikel 5.10 samt företrädare för exportlandet kan på skriftlig begäran få granska alla de uppgifter som har gjorts tillgängliga av någon av parterna i undersökningen, till skillnad från interna handlingar som upprättats av myndigheterna i gemenskapen eller dess medlemsstater, under förutsättning att uppgifterna har betydelse för framläggandet av deras sak och att de inte är konfidentiella i den mening som avses i artikel 19 och att de används i undersökningen. Dessa parter får bemöta uppgifterna, och deras synpunkter skall beaktas i de mån de är tillräckligt väl underbyggda.

8. Utom under omständigheter som avses i artikel 18 skall i görligaste mån riktigheten undersökas i de uppgifter som lämnas av berörda parter och som läggs till grund för de avgöranden som träffas.

9. I fråga om förfaranden som inleds enligt artikel 5.9 skall en undersökning om möjligt avslutas inom ett år. Sådana undersökningar skall under alla omständigheter avslutas inom 15 månader efter det att de inleddes i överensstämmelse med undersökningsresultaten enligt artiklarna 8 och 9.

Artikel 7

Preliminära åtgärder

1. Preliminära tullar får införas om förfaranden har inletts enligt artikel 5, om ett tillkännagivande av detta har gjorts och berörda parter har givits tillräckliga möjligheter att inkomma med uppgifter och att yttra sig enligt artikel 5.10, om det preliminärt har fastställts att dumpning och därav följande skada för gemenskapsindustrin föreligger och om gemenskapens intresse kräver att der görs ett ingripande för att förhindra denna skada. De preliminära tullarna skall införas tidigast 60 dagar och senast nio månader från den dag förfarandet inleddes.

2. Storleken på den preliminära antidumpningstullen får inte överstiga den preliminärt fastställda dumpningsmarginalen, men den skall vara lägre än denna marginal om en sådan lägre tull är tillräcklig för att undanröja skadan för gemenskapsindustrin.

3. Preliminära tullar skall säkras genom en garanti, och övergången av produkterna i fråga till fri omsättning i gemenskapen skall ske på villkor att en sådan garanti ställs.

4. Kommissionen skall efter samråd med, eller i extremt brådskande fall, efter att ha informerat medlemsstaterna, vidta preliminära åtgärder. I det senare fallet skall samråd äga rum senast tio dagar efter det att kommissionen hat meddelat medlemsstaterna vilka åtgärder som har vidtagits.

5. Om en medlemsstat begär att kommissionen omedelbart ingriper och om villkoren i punkt 1 är uppfyllda, skall kommissionen inom högst fem arbetsdagar efter det att denna begäran har mottagits besluta om huruvida en preliminär antidumpningstull skall införas.

6. Kommissionen skall omedelbart underrätta medlemsstaterna om varje beslut som fattas med stöd av punkterna 1 — 5.

7. Preliminära tullar får införas för sex månader och får förlängas med ytterligare tre månader eller införas för nio månader. De får dock förlängas eller införas för en period om nio månader endast om exportörer som svarar för en väsentlig andel av den berörda handeln begär detta eller inte anför invändningar mor kommissionens meddelande om detta.

Artikel 8

Åtganden

1. Undersökningar får avslutas utan att preliminära eller slutgiltiga tullar införs om en exportör frivilligt och på ett tillfredsställande sätt gör ett åtagande att ändra sina priser eller att upphöra med export till området i fråga till dumpade priser, så att kommissionen efter samråd kan vara övertygad om att dumpningens skadliga verkan undanröjts. Prishöjningar enligt sådana åtaganden får inte vara större än vad som krävs för att undanröja dumpningsmarginalen och de skall vara lägre än dumpningsmarginalen om sådana prishöjningar skulle vara tillräckliga för att undanröja skadan för gemenskapsindustrin.

2. Kommissionen får föreslå åtaganden, men ingen exportör skall vara förpliktad att göra ett sådant åtagande. Det faktum att en exportör inte erbjuder sig att göra ett sådant åtgande eller inte godtar en uppmaning att göra det får inte på något vis påverka bedömningen av ärendet. Det kan dock komma att fastställas att risk för skada med större sannolikhet blir ett faktum om den dumpade importen fortsätter. Åtaganden får inte begäras eller godtas från exportörer om det inte preliminärt har fastställts att dumping och därav följande skada föreligger. Utom i undantagsfall får åtganden inte erbjudas senare än vid slutet av den period under vilken uppgifter kan lämnas enligt artikel 20.5.

3. Åtaganden som erbjudits behöver inte godtas om det är praktiskt svårt att tillämpa dem, till exempel om antalet faktiska eller möjliga exportörer är alltför stort eller av andra skäl, inbegripet skäl av allmänpolitisk karaktär. Den berörde exportören kan få ta del av de skäl som ligger till grund för förslaget att avslå erbjudandet om åtgande och ges tillfälle att yttra sig. Skälen för avslaget skall anges i det slutgiltiga beslutet.

4. De parter som erbjuder ett åtagande skall tillhandahålla en icke-konfidentiell version av åtgandet så att de parter som berörs av undersökningen kan få tillgång till det.

5. Om ett åtagande efter samråd godtas skall kommissionen avsluta undersökningen.

6. Om ett åtagande godtas skall undersökningen angående dumpning och skada normalt fullföljas. Om det i ett sådant fall fastställs att dumpning och skada inte förelegat, skall åtagandet automatiskt upphöra att gälla utom i de fall då ett sådant fastställande i stor utsträckning beror på förekomsten av ett åtagande. I sådana fall kan det begäras att åtagandet bibehålls under en skälig tidsperiod. I de fall det genom beslut fastställs att dumpning och skada föreligger, skall åtagandet fortsätta att gälla på de villkor som fastställts och i enlighet med bestämmelserna i detta beslut.

7. Kommissionen skall begära att varje exportör vars åtagande godtagits regelbundet lämnar relevanta uppgifter om åtagandets fullgörande och tillåter kontroll av relevanta uppgifter. Om dessa krav inte uppfylls skall detta betraktas som en överträdelse av åtagandet.

8. Om åtaganden från vissa exportörer godtas medan en undersökning pågår skall de, vid tillämpning av artikel 11, anses börja gälla från och med den dag då undersökningen avslutas för exportlandet i fråga.

9. Om en part bryter mot eller återtar ett åtagande skall en slutgiltig tull införas enligt artikel 9 på grundval av de faktiska omständigheter som konstaterats i samband med den undersökning som ledde till att åtagandet gjordes, under förutsättning att denna undersökning avslutades med ett slutgiltigt fastställande av att dumpning och skada förelåg och att den berörda exportören har givits tillfälle att lämna synpunkter, utom i de fall där exportören i fråga har återtagit sitt åtagande.

10. En preliminär tull får efter samråd införas enligt artikel 7 på grundval av de mest tillförlitliga uppgifter som finns tillgängliga, om det finns anledning att tro att ett åtagande har brutits eller, vid överträdelse av eller återtagande av ett åtagande, om den undersökning som ledde till åtagandet inte har avslutats.

Artikel 9

Avslutande utan åtgärder samt införande av slutgiltiga tullar

1. Om klagomålet återkallas får förfarandet avslutas med mindre ett sådant avslutande skulle strida mot gemenskapens intresse.

2. Om det efter samråd fastställs att skyddsåtgärder inte är nödvändiga skall kommissionen avsluta undersökningen eller förfarandet.

3. För ett förfarande som inletts enligt artikel 5.9 skall skadan normalt anses vara försumbar när importen i fråga understiger de volymer som fastställs i artikel 5.7. Samma typ av förfarande skall omedelbart avslutas om det fastställs att dumpningsmarginalen uttryckt som procentandel av exportpriset understiger 2 %, under förutsättning att det endast är undersökningen som skall avslutas när marginalen understiger 2 % för enskilda exportörer och att dessa exportörer även fortsättningsvis omfattas av förfarandet och åter kan bli föremål för en översyn som genomförs för landet i fråga enligt artikel 11.

4. Om det av de faktiska omständigheter som slutligen konstateras framgår att dumpning och därav följande skada föreligger och att gemenskapens intresse kräver ett ingripande enligt artikel 21, skall kommissionen efter samråd med rådgivande kommittén besluta om en slutgiltig antidumpningstull. Storleken på antidumpningstullen får inte överstiga den fastställda dumpningsmarginalen, men bör vara lägre än marginalen om en sådan lägre tull är tillräcklig för att undanröja den skada som vållats gemenskapsindustrin.

5. En antidumpningstull skall på ett icke-diskriminerande sätt och med ett i varje enskilt fall lämpligt belopp införas på import av en produkt, oavsett var den kommer ifrån, som konstaterats vara dumpad och vålla skada, utom på import från de leverantörer vars åtaganden enligt detta beslut har godtagits. I det beslut genom vilket tullen införs skall tullen anges för varje leverantör, eller om detta är praktiskt ogenomförbart, och som regel i de fall som avses i artikel 2.7, för varje berört leverantörsland.

6. Om kommissionen har begränsat sin undersökning enligt artikel 17, får varje antidumpningstull som tillämpas på import från de exportörer eller producenter som har givit sig till känna enligt artikel 17, men som inte har omfattats av undersökningen, inte överstiga den vägda genomsnittliga dumpningsmarginal som fastställts för parterna i stickprovet. Vid tillämpningen av denna punkt skall kommissionen bortse från varje noll- och minimimarginal och från sådana marginaler som fastställts under de omständigheter som avses i artikel 18. Enskilda tullsatser skall tillämpas på import från exportörer eller producenter som enligt artikel 17 bevijats individuell behandling.

Artikel 10

Retroaktiv verkan

1. Preliminära åtgärder och slutgiltiga antidumpningstullar skall endast tillämpas på produkter som övergår till fri omsättning efter det att beslut enligt artiklarna 7.1 eller 9.4 trätt i kraft, om inte annat följer av de undantag som anges i detta beslut.

2. Om en preliminär tull har tillämpats och det slutliga konstaterandet av de faktiska omständigheterna visar att dumpning och skada föreligger, skall kommissionen, oavsett om en slutgiltig antidumpningstull skall införas eller ej, besluta i vilken omfattning den preliminära tullen slutgiltigt skall tas ut. I detta sammanhang skall ”skada” inte innefatta vare sig en avsevärd försening vid etablerandet av en gemenskapsindustri eller risk för väsentlig skada, utom i de fall där det konstateras att det skulle ha lett till väsentlig skada om inte preliminära åtgärder hade vidtagits. I alla övriga fall där sådan risk eller sådan försening föreligger skall de preliminära beloppen återställas, och slutgiltiga tullar får endast från och med den dag då det slutligen fastställs att risk för skada eller en avsevärd försening föreligger.

3. Om den slutgiltiga antidumpningstullen är högre än den preliminära tullen, skall mellanskillnaden inte tas ut. Om den slutgiltiga tullen är lägre än den preliminära tullen skall tullen beräknas på nytt. Om det slutligt fastställs att en tull inte skall tas ut, skall den preliminära tullen inte bekräftas.

4. Produkter som införts för konsumtion högst 90 dagar före den dag då de preliminära åtgärderna började tillämpas, men inte innan undersökningen inleddes, kan beläggas med en slutgiltig antidumpningstull under förutsättning att importen har registrerats enligt artikel 14.5, att kommissionen har givit de berörda importörerna tillfälle att yttra sig och det har konstaterats att

a) produkten i fråga under en längre tid har dumpats, eller att importören var eller borde ha varit medveten om dumpningens omfattning och den påstådda eller konstaterade skadan, och

b) utöver den importnivå som vållat skada under undersökningsperioden ytterligare en betydande ökning av import äger rum vilken med hänsyn till tidpunkten, omfattningen och övriga omständigheter sannolikt kommer att allvarligt undergräva den positiva verkan av den slutgiltiga antidumpningstull som skall tillämpas.

5. Om åtaganden har brutits eller återtagits kan slutgiltiga tullar tas ut på varor som införts för fri omsättning högst 90 dagar innan preliminära åtgärder började tillämpas under förutsättning att importen har registrerats enligt artikel 14.5 och att en sådan retroaktiv bedömning inte skall tillämpas på import som ägde rum innan åtagandet bröts eller återtogs.

Artikel 11

Varaktighet, översyn och återbetalning

1. En antidumpningsåtgärd skall vara i kraft endast så länge och i den utsträckning som krävs för att motverka den dumpning som vållar skada.

2. En slutgiltig antidumpningsåtgärd skall upphöra att gälla fem år efter det att den infördes, eller fem år från den dag då den senaste översynen av såväl dumpning som skada avslutades, om det inte vid en översyn konstateras att åtgärdernas upphörande sannolikt skulle innebära att dumpningen och skadan fortsätter eller återkommer. En sådan översyn vid giltighetstidens utgång skall inledas på kommissionens initiativ eller på begäran av gemenskapsproducenter eller för gemenskapsproducenters räkning, och åtgärden skall fortsätta att gälla i avvaktan på resultatet av en sådan översyn.

En översyn vid giltighetstidens utgång skall inledas om begäran innehåller tillräckliga bevis för att åtgärdernas upphörande sannolikt skulle innebära att dumpningen och skadan fortsätter eller återkommer. Sannolikheten för detta kan styrkas exempelvis genom bevis för fortsatt dumpning och skada eller bevis för att skadans undanröjande helt eller delvis är beroende av gällande åtgärder eller bevis för att exportörernas omständigheter eller marknadsvillkoren är sådana att det finns anledning att förmoda att den skadevållande dumpningen skulle fortsätta.

När undersökningar enligt denna punkt utförs skall exportörerna, importörerna, exportlandets företrädare och gemenskapsproducenterna ges tillfälle att utveckla, dementera eller yttra sig om de uppgifter som lämnats i begäran om översyn, och slutsatserna skall dras med beaktande av alla relevanta och dokumenterade bevis som framläggs avseende frågan om huruvida åtgärdernas upphörande sannolikt skulle innebära att dumpningen och skadan fortsätter eller återkommer.

Ett tillkännagivande om att giltighetstiden snart kommer att löpa ut skall offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning vid en lämplig tidpunkt under det sista år åtgärderna är i kraft i enlighet med denna punkt. Därefter skall gemenskapsproducenterna senast tre månader innan femårsperioden löper ut ha rätt att inge en begäran om översyn i enlighet med andra stycket. Ett tillkännagivande om åtgärdernas faktiska upphörande i enlighet med denna punkt skall också offentliggöras.

3. Om det är motiverat kan en översyn av behovet av en fortsatt tillämpning av åtgärder utföras på initiativ av kommissionen eller på begäran av en medlemsstat eller, under förutsättning att en rimlig tid om minst ett år har gått sedan den slutgiltiga åtgärden infördes, på begäran av en exportör eller importör eller av gemenskapsproducenterna, om begäran innehåller tillräckliga bevis som styrker behovet av en sådan interimsöversyn.

En interimsöversyn skall inledas om begäran innehåller tillräckliga bevis för att den fortsatta tillämpningen av åtgärden inte längre är nödvändig för att motverka dumpning eller för att det är osannolikt att skadan fortsätter eller återkommer om åtgärden upphävs eller ändras eller för att den gällande åtgärden inte längre är tillräcklig för att motverka den skadevållande dumpningen.

Vid undersökningar som genomförs i enlighet med denna punkt kan kommissionen bland annat överväga om de omständigeter som rör dumpning och skada har ändrats väsentligt eller om gällande åtgärder leder till det avsedda resultatet att undanröja den skada som tidigare fastställts enligt artikel 3. I detta sammanhang skall alla relevanta och dokumenterade bevis beaktas vid det slutliga fastställandet.

4. En översyn skall även utföras för att fastställa enskilda dumpningsmarginaler för nya exportörer i exportlandet i fråga, vilka inte exporterade produkten under den undersökningsperiod på vilken åtgärderna grundades.

Översynen skall inledas om en ny exportör eller producent kan visa att han inte är närstående till någon av de exportörer eller producenter i exportlandet som omfattas av antidumpningsåtgärderna beträffande produkten och att han faktiskt har exporterat produkten till gemenskapen efter undersökningsperioden eller att han genom avtal gjort ett oåterkalleligt åtagande att exportera en betydande kvantitet till gemenskapen.

En översyn avseende en ny exportör skall inledas och skyndsamt utföras efter samråd med rådgivande kommittén och efter det att gemenskapsproducenterna givits tillfälle att yttra sig. I det beslut av kommissionen genom vilket en översyn inleds skall den gällande tullen upphävas för den nya exportören genom en ändring av det beslut genom vilket tullen infördes och genom att importen görs till föremål för registrering enligt artikel 14.5 så att det säkerställs att antidumpningstullar kan tas ut retroaktivt från den tidpunkt då översynen inleddes, om översynen skulle leda till ett fastställande av att den berörda exportören dumpar eller har dumpat produkten.

Bestämmelserna i denna punkt får inte tillämpas på tullar som har införts enligt artikel 9.6.

5. De bestämmelser i detta beslut som är tillämpliga på förfaranden och utförandet av undersökningar skall med undantag för dem som avser tidsfrister gälla för varje översyn som utförs enligt punkterna 2, 3 och 4. En sådan översyn skall utföras snabbt och skall normalt avslutas inom tolv månader efter det att den inleddes.

6. En översyn enligt denna artikel skall inledas av kommissionen efter samråd med rådgivande kommittén. Om det vid en översyn visar sig motiverat skall åtgärder upphävas eller bibehållas enligt punkt 2 eller upphävas, bibehållas eller ändras enligt punkterna 3 och 4. Om åtgärderna upphävs för enskilda exportörer, men inte för landet i dess helhet, skall dessa exportörer även fortsättningsvis omfattas av förfarandet och kan automatiskt underkastas en förnyad undersökning vid en senare översyn som utförs för landet i fråga enligt denna artikel.

7. Om en översyn av åtgärder enligt punkt 3 fortfarande pågår då åtgärdernas giltighetstid löper ut enligt punkt 2, skall denna översyn omfatta även de förhållanden som anges i punkt 2.

8. Utan hinder av punkt 2 kan en importör begära återbetalning av tull som tagits ut, om det framkommer att den dumpningsmarginal som ligger till grund för den erlagda tullen har avskaffats eller sänkts till en nivå som är lägre än den gällande tullsatsen.

Vid begäran om återbetalning av antidumpningstull skall importören inge en ansökan till kommissionen. Ansökan skall inges via den medlemsstat på vars territorium produkterna övergått till fri omsättning inom sex månader från och med den dag då den slutgiltiga tullens storlek fastställdes av de behöriga myndigheterna eller från och med den dag då ett beslut slutgiltigt fattades om att ta ut de belopp för vilka säkerhet ställts i form av en preliminär tull. Medlemsstaterna skall omedelbart vidarebefordra denna begäran till kommissionen.

En ansökan om återbetalning skall anses vara vederbörligen styrkt endast om den innehåller exakta uppgifter om storleken på den återkrävda antidumpningstullen samt alla tullhandlingar avseende beräkning och betalning av detta belopp. Den skall även innehålla bevisning om de normalvärden och exportpriser till gemenskapen som under en representativ period gäller för den exportör eller producent som omfattas av tullen. I de fall då importören inte är närstående till den berörda exportören eller producenten och dessa uppgifter inte är direkt tillgängliga eller då exportören eller producenten inte är villig att överlämna dem till importören, skall ansökan innehålla en förklaring av exportören eller producenten om att dumpningsmarginalen har sänkts eller avskaffats enligt denna artikel och att det relevanta bevismaterialet kommer att tillställas kommissionen. Om exportören eller producenten inte lägger fram denna bevisning inom en rimlig tid skall ansökan avslås.

Kommissionen skall efter samråd med rådgivande kommittén besluta om och i vilken omfattning ansökan skall bifallas, eller också kan den när som helst fatta beslut om att inleda en interimsöversyn, varvid de uppgifter och resultat som framkommer vid översynen, som skall utföras i enlighet med de bestämmelser som gäller för denna typ av översyn, skall användas för att fastställa om och i vilken omfattning en återbetalning är berättigad. En återbetalning av tull skall normalt ske inom tolv månader, och under inga omständigheter senare än arton månader efter det att en importör av den produkt som belagts med antidumpningstull har ingivit en styrkt begäran om återbetalning. En utbetalning av det återkrävda beloppet bör normalt göras av medlemsstaterna inom 90 dagar efter det nämnda beslutet.

9. Vid varje undesökning avseende översyn eller återbetalning som utförs enligt denna artikel skall kommissionen, med beaktande av artikel 2, särskilt punkterna 11 och 12 i denna, och artikel 17, under förutsättning att omständigheterna är oförändrade, tillämpa samma metoder som vid den undersökning som ledde till införandet av tullen i fråga.

10. Vid varje undersökning som utförs enligt denna artikel skall kommissionen granska exportprisernas tillförlitlighet enligt artikel 2. Om det beslutas att exportpriset skall konstrueras enligt arikel 2.9 skall detta dock beräknas utan avdrag för den antidumpningstull som betalats, om avgörande bevis framläggs för att tullen i fråga återspeglas korrekt i återförsäljningspriser och i påföljande försäljningspriser i gemenskapen.

Artikel 12

1. Om gemenskapsindustrin lämnar tillräckliga uppgifter av vilka det framgår att åtgärderna inte har lett till några rörelser eller inte har lett till tillräckliga rörelser i återförsäljningspriser och påföljande försäljningspriser i gemenskapen, kan undersökningen efter samråd återupptas för granskning av om åtgärden har haft någon verkan på dessa priser.

2. Vid en ny undersökning enligt denna artikel skall exportörer, importörer och gemenskapsproducenter ges tillfälle att klargöra situationen i fråga om återförsäljningspriser och påföljande försäljningspriser, och om det konstateras att åtgärden borde ha lett till prisrörelser skall exportpriserna i syfte att undanröja den skada som tidigare fastställts enligt artikel 3 granskas på nytt enligt artikel 2 och dumpningsmarginalerna beräknas på nytt med hänsyn till de på nytt granskade exportpriserna. Om en avsaknad av prisrörelser i gemenskapen anses bero på att exportpriserna har fallit och detta ägde rum innan eller efter det att åtgärder infördes, kan dumpningsmarginalerna beräknas på nytt med hänsyn till dessa lägre exportpriser.

3. Om en ny undersökning enligt denna artikel visar att dumpningen har ökat skall de gällande åtgärderna efter samråd med rådgivande kommittén ändras av kommissionen i överensstämmelse med de nya undersökningsresultaten avseende exportpriser.

4. Tillämpliga bestämmelser i artiklarna 5 och 6 skall gälla för varje översyn som genomförs i enlighet med denna artikel, frånsett att en sådan översyn skall genomföras snabbt och normalt ha avslutats inom sex månader efter det att den nya undersökningen inleddes.

5. Påstådda förändringar av normalvärdet skall beaktas vid tillämpningen av denna artikel endast om fullständiga och styrkta uppgifter görs tillgängliga för kommissionen inom de tidsfrister som fastställts i tillkännagivandet om inledande av en undersökning. Om en undersökning innebär en ny granskning av normalvärden får importen göras till föremål för registrering enligt arikel 14.5 i avvaktan på resultaten från den nya undersökningen.

Artikel 13

Kringgående av åtgärder

1. Om gällande åtgärder kringgås får de antidumpningstullar som har införts enligt detta beslut utvidgas till att omfatta import av likandana produkter eller delar av sådana produkter från tredje land. Kringgående skall definieras som en förändring i handelsmönstret mellan tredje land och gemenskapen som härrör från sådant bruk, sådana processer eller sådan bearbetning för vilka ingen annan tillräcklig grund eller inget annat ekonomiskt berättigande finns än införandet av antidumpningstullen, om det finns bevis för att verkningarna av denna tull undergrävs i fråga om priser på eller kvantiteter av den likadana produkten och om det finns bevis på förekomsten av dumpning i förhållande till tidigare fastställda normalvärden för den likadana produkten eller liknande produkter.

2. Undersökningar skall inledas enligt denna artikel när en begäran innehåller tillräcklig bevisning för de faktorer som anges i punkt 1. Undersökningarna skall efter samråd med rådgivande kommittén inledas genom ett beslut av kommissionen enligt vilket tullmyndigheterna även skall åläggas att antingen registrera importen enligt artikel 14.5 eller kräva garantier. Undersökningarna skall utföras av kommissionen med eventuellt bistånd av tullmyndigheterna och skall avslutat inom nio månader. Om det slutligen fastställs att en utvidgning av åtgärderna är berättigad skall kommissionen efter samråd med rådgivande kommittén besluta om denna utvidgning från och med den dag då registrering infördes enligt artikel 14.5 eller från och med den dag då garantier krävdes. De tillämpliga bestämmelserna i detta beslut som gäller förfaranden vid inledande och genomförande av undersökningar skall gälla enligt denna artikel.

3. Produkter som åtföljs av ett tullcertifikat som intygar att import av varorna inte utgör kringgående får inte omfattas av registrering enligt artikel 14.5 eller av åtgärder. Dessa certifikat kan på skriftlig ansökan utfärdas till importörer efter bemyndigande genom ett beslut av kommissionen, och de skall vara giltiga under den period och på de villkor som anges i dem.

4. Bestämmelserna i denna artikel får inte utesluta en normal tillämpning av gällande tullbestämmelser.

Artikel 14

Allmänna bestämmelser

1. Preliminära eller slutgiltiga antidumpningstullar skall införas genom ett beslut av kommissionen och tas ut av medlemsstaterna i den form och enligt den tullsats och de villkor som anges i det beslut genom vilket dessa tullar införs. Dessa tullar skall även tas ut oberoende av de tullar, skatter och andra avgifter som normalt åläggs import. En produkt får inte beläggas med både antidumpnings- och utjämningstull i syfte att råda bot på en och samma situation som uppstått till följd av dumpning eller exportsubvention.

2. Beslut genom vilka preliminära eller slutgiltiga antidumpningstullar införs och beslut genom vilka åtaganden godtas eller genom vilka undersökningar och förfaranden avslutas skall offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Sådana beslut skall med beaktande av skyddet för konfidentiella uppgifter särskilt innehålla namnen på exportörerna, om det är möjligt, eller de berörda länderna, en varubeskrivning och en sammanfattning av de väsentliga omständigheter och överväganden som ligger till grund för fastställandet av dumpning och skada. I varje enskilt fall skall en kopia av beslutet skickas till de berörda parter som är kända. Bestämmelserna i denna punkt skall i tillämpliga delar även gälla översyner.

3. Särskilda bestämmelser, i synnerhet avseende den gemensamma definitionen av begreppets ursprung enligt rådets förordning (EEG) nr 2913/93 ( 4 ), får antas i enlighet med detta beslut.

4. Om det ligger i gemenskapens intresse kan de åtgärder som införs enligt detta beslut efter samråd med rådgivande kommittén tillfälligt upphävas genom ett beslut av kommissionen för en period om nio månader. Detta tillfälliga upphävande kan förlängas med en ytterligare period om högst ett år om kommissionen efter samråd fattar beslut om detta. Åtgärder får endast tillfälligt upphävas om marknadsförhållandena tillfälligt har ändrats i en sådan omfattning att det finns anledning att anta att skada inte kommer att återuppstå om åtgärderna tillfälligt upphävs och under förutsättning att gemenskapsindustrin har givits tillfälle att yttra sig och att dessa yttranden har beaktats. Åtgärder kan när som helst efter samråd återinföras om skälet till att de tillfälligt upphävdes inte längre är tillämpligt.

5. Kommissionen kan efter samråd med rådgivande kommittén kräva att tullmyndigheterna vidtar lämpliga åtgärder för att registrera importen så att åtgärder därefter kan vidtas mot denna import från och med dagen för registreringen. Import kan göras till föremål för registrering på begäran av gemenskapsindustrin, om begäran innehåller tillräcklig bevisning för att motivera en sådan åtgärd. Registrering skall införas genom ett beslut av kommissionen i vilket ändamålet med åtgärden och i förekommande fall den uppskattade storleken på eventuella framtida betalningsförpliktelser skall anges. Import får inte göras till föremål för registrering under en längre period än nio månader.

6. Medlemsstaterna skall varje månad till kommissionen lämna uppgifter om importhandeln med sådana produkter som omfattas av undersökning och åtgärder samt om de tullbelopp som har tagits ut i enlighet med detta beslut.

Artikel 15

Samråd

1. De samråd som föreskrivs i detta beslut skall äga rum i en rådgivande kommitté, som skall bestå av företrädare för varje medlemsstat och ha en företrädare för kommissionen som ordförande. Samråd skall hållas omedelbart på begäran av en medlemsstat eller på initiativ av kommissionen, och under alla omständigheter inom en tidsperiod som gör det möjligt att respektera de tidsfrister som anges i detta beslut.

2. Kommittén skall sammanträda på kallelse av ordföranden. Denne skall snarast möjligt förse medlemsstaterna med alla relevanta uppgifter.

3. När så krävs kan samråd ske enbart i skriftlig form. I sådana fall skall kommissionen underrrätta medlemsstaterna och ange en tidsfrist inom vilken de skall ha rätt att lämna synpunkter eller begära ett muntligt samråd, som ordföranden skall ordna, under förutsättning att ett sådant muntligt samråd kan äga rum inom en tidsram som gör det möjligt att respektera de tidsfrister som anges i detta beslut.

4. Samråd skall särskilt avse

a) förekomsten av dumpning och metoderna för att fastställa dumpningsmarginaler,

b) förekomsten och omfattningen av skada,

c) orsaksambandet mellan den dumpade importen och skadan,

d) de åtgärder som under föreliggande förhållanden är lämpliga för att förhindra eller avhjälpa den genom dumpning vållade skadan samt hur dessa åtgärder skall genomföras.

Artikel 16

Kontrollbesök

1. Kommissionen skall, om den finner detta lämpligt, genomföra besök hos importörer, exportörer, handlare, agenter, producenter och branschorganisationer för att granska bokföringen och kontrollera de uppgifter som lämnats om dumpning och skada. Kontrollbesök får endast genomföras om frågeformuläret i tid besvarats på ett korrekt sätt.

2. Kommissionen kan vid behov utföra undersökningar i tredje land under förutsättning att de berörda företagen ger sitt samtycke, att företrädare för det berörda landets regering underrättas och att dessa inte motsätter sig undersökningen. Så snart de berörda företagens samtycke har erhållits bör kommissionen meddela myndigheterna i exportlandet namn på och adress till de företag som skall besökas och de datum som överenskommits.

3. De berörda företagen skall underrättas om vilka slags uppgifter som skall kontrolleras vid kontrollbesöket och om alla ytterligare uppgifter som kan komma att krävas vid sådana besök, vilket inte bör utesluta att der mot bakgrund av de uppgifter som framkommer vid kontrollbesöket kan krävas att ytterligare detaljuppgifter lämnas.

4. Vid undersökningar som genomförs enligt punkterna 1, 2 och 3 skall kommissionen biträdas av tjänstemän från de medlemsstater som begär detta.

Artikel 17

Stickprov

1. I sådana fall där antalet klagande, exportörer eller importörer, slag av produkter eller transaktioner är stort får undersökningen begränsas till ett rimligt antal parter, produkter eller transaktioner genom statistiskt representativa stickprov som utförs på grundval av de uppgifter som är tillgängliga när urvalet görs, eller till den största representativa produktions-, försäljnings- eller exportvolym som rimligen kan undersökas inom den tid som står till förfogande.

2. Det slutliga urvalet av parter, slag av produkter eller transaktioner som görs i enlighet med dessa bestämmelser om stickprov skall kommissionen ansvara för, men urvalet skall helst göras i samråd med de berörda parterna och med deras samtycke, under förutsättning att dessa parter inom tre veckor efter det att undersökningen inletts givit sig till känna och lämnat tillräckliga uppgifter för att ett representativt stickprov skall kunna göras.

3. I de fall undersökningen har begränsats enligt denna artikel skall en enskild dumpningsmarginal dock beräknas för varje exportör eller producent som inte ursprungligen utvaldes och som lämnar de nödvändiga uppgifterna inom de tidsfrister som anges i detta beslut, utom när antalet exportörer eller producenter är så stort att enskilda undersökningar skulle bli orimligt betungande och skulle förhindra att undersökningen avslutades i rätt tid.

4. Om beslut fattas om stickprovstagning och några eller alla utvalda parter brister i samarbetet och detta i betydande grad kan komma att påverka resultatet av undersökningen, får ett nytt stickprov väljas. Om samarbetet fortsatt uppvisar avsevärda brister eller om det inte finns tillräckligt med tid för att ta ett nytt stickprov skall tillämpliga bestämmelser i artikel 18 gälla.

Artikel 18

Bristande samarbete

1. I sådana fall där någon berörd part vägrar att ge tillgäng till eller på något annat sätt inte lämnar nödvändiga uppgifter inom de tidsfrister som föreskrivs i detta beslut, eller väsentligen hindrar undersökningen, kan preliminära eller slutgiltiga, positiva eller negativa avgöranden fattas på grundval av tillgängliga uppgifter. Om det framkommer att någon berörd part har lämnat oriktiga eller vilseledande uppgifter skall dessa lämnas utan beaktande och tillgängliga uppgifter kan användas. Berörda parter skall göras uppmärksamma på konsekvenserna av bristande samarbete.

2. Underlåtenhet att lämna svar i datoriserad form får inte anses utgöra bristande samarbete, under förutsättning att den berörda parten kan visa att det skulle vara orimligt betungande eller medföra orimliga extrakostnader att lämna svar på det sätt som begärts.

3. Även om de uppgifter som lämnas av en berörd part inte är fullkomliga i varje avseende bör de inte lämnas utan beaktande, under förutsättning att eventuella brister inte är sådana att de gör det orimligt svårt att komma fram till ett rimligt tillförlitligt avgörande, att uppgifterna lämnas på ett korrekt sätt i god tid och är kontrollerbara och att parten har handlat efter bästa förmåga.

4. Om bevis eller uppgifter inte godtas skall den part som lämnat dem omedelbart underrättas om orsakerna till detta och ges tillfälle att lämna ytterligare förklaringar inom den fastställda tidsfristen. Om förklaringarna inte anses vara tillfredsställande skall skälen till att dessa bevis eller uppgifter avvisas anges och uppges i de avgöranden som offentliggörs.

5. Om fastställanden, inbegripet de som rör normalvärdet, grundas på bestämmelserna i punkt 1 och de uppgifter som lämnas i klagomålet, skall uppgifterna där det är praktiskt möljligt och med beaktande av tidsfristerna för undersökningen kontrolleras genom hänvisning till uppgifter från andra oberoende källor som kan finnas tillgängliga, exempelvis offentliggjorda prislistor, officiell importstatistik och uppgifter om tullintäkter, eller uppgifter som andra berörda parter lämnat som ett led i undersökningen.

6. Om någon berörd part inte samarbetar eller endast delvis samarbetar, och detta medför att relevanta uppgifter undanhålls, kan resultatet utfalla mindre gynnsamt för parten än om denne hade samarbetat.

Artikel 19

Konfidentiell behandling

1. Uppgifter som till sin natur är konfidentiella (t.ex. på grund av att deras utlämnande skulle medföra en klar konkurrensfördel för en konkurrent eller leda till väsentlig skada för den person som lämnar uppgifterna, eller för en person från vilken denne har erhållit uppgifterna) eller som lämnas konfidentiellt av parter i en undersökning, skall på välgrundad begäran behandlas konfidentiellt av myndigheterna.

2. De berörda parter som lämnar konfidentiella uppgifter skall lämna icke-konfidentiella sammanfattningar av dessa. Dessa sammanfattningar skall vara tillräckligt detaljerade för att det skall vara möjligt att kunna bilda sig en rimlig uppfattning om kontentan av de konfidentiella uppgifterna. Under särskilda omständigheter får dessa parter ange att uppgiftrna i fråga inte kan sammanfattas. Under sådana särskilda omständigheter skall en förklaring lämnas angående skälen till att uppgifterna inte kan sammanfattas.

3. Om en begäran om konfidentiell behandling inte anses berättigad och om den person som lämnar uppgifterna antingen är ovillig att göra uppgifterna tillgängliga eller att tillåta att de lämnas ut på ett mer generellt sätt eller i sammanfattad form, får dessa uppgifter lämnas utan beaktande om inte lämpliga källor på ett tillfredsställande sätt påvisa att uppgifterna är korrekta. Begäran om konfidentiell behandling får inte avvisas godtyckligt.

4. Denna artikel får inte hindra gemenskapens myndigheter från att lämna ut allmän information, särskilt inte om de skäl som legat till grund för de beslut som fattats i enlighet med detta beslut, och inte heller att de lämnar ut den bevisning som gemenskapens myndigheter kan stöjda sig på i den mån det är nödvändigt att redogöra för dessa skäl vid en rättegång. Ett sådant utlämnande måste ske med beaktande av de berörda parternas legitima intresse av att deras affärshemligheter inte röjs.

5. Kommissionen och medlemsstaterna eller någon av dessas tjänstemän får inte utan uttryckligt tillstånd från uppgiftslämnaren lämna ut några uppgifter som mottagits i enlighet med detta beslut och för vilka uppgiftslämnaren har begärt konfidentiell behandling. Uppgifter som utväxlas mellan kommissionen och medlemsstaterna eller uppgifter avseende samråd enligt artikel 15 eller interna handlingar som upprättats av gemenskapens myndigheter eller medlemsstaterna får endast lämnas ut om detta uttryckligen anges i detta beslut.

6. Uppgifter som mottagits i enlighet med detta beslut får endast användas för de ändamål för vilka de begärdes.

Artikel 20

Utlämnande av uppgifter

1. De klagande, importörer, exportörer och deras intresseorganisationer samt företrädare för exportlandet får begära att uppgifter om de viktigaste omständigheter och överväganden som ligger till grund för införandet av preliminära åtgärder lämnas ut. En sådan begäran skall göras skriftligen omedelbart efter det att de preliminära åtgärderna har införts och uppgifterna skall därefter så snart som möjligt lämnas ut skriftligen.

2. De parter som avses i punkt 1 får begära att slutligen få ta del av de viktigaste omständigheter och överväganden som ligger till grund för avsikten att rekommendera att slutgiltiga åtgärder införs eller att en undersökning eller ett förfarande avslutas utan att åtgärder införs, varvid särskild hänsyn skall tas till utlämnandet av sådana omständigheter och överväganden som skiljer sig från dem som låg till grund för de preliminära åtgärderna.

3. En begäran om att slutligen få ta del av uppgifter enligt punkt 2 skall lämnas skriftligen till kommissionen och, i de fall en preliminär tull har tillämpats, vara kommissionen till handa senast en månad efter det att införandet av den tullen offentliggjordes. Om en preliminär tull inte har tillämpats skall parterna ges tillfälle att begära ett slutligt utlämnande av uppgifter inom den tidsfrist som fastställs av kommissionen.

4. Ett slutligt utlämnande av uppgifter skall ske skriftligen. Det skall ske så snart som möjligt med beaktande av skyddet för konfidentiella uppgifter och normalt sett senast en månad innan kommissionen fattar ett slutgiltigt beslut. Om kommissionen vid den tidpunkten inte kan utlämna uppgifter om vissa omständigheter eller överväganden skall dessa utlämnas så snart som möjligt. Utlämnande av uppgifter får inte inverka på något beslut som kommissionen därefter kan komma att fatta, men om ett sådant beslut fattas på grundval av andra omständigheter eller övervägande skall dessa utlämnas snarast möjligt.

5. De synpunkter som lämnas efter ett slutligt utlämnande av uppgifter får endast beaktas om de inkommer inom en period som i varje enskilt fall skall fastställas av kommissionen och som skall vara minst tio dagar med beaktande av hur brådskande ärendet är.

Artikel 21

Gemenskapens intresse

1. Ett fastställande om huruvida ett ingripande är befogat med hänsyn till gemenskapens intresse skall fattas på grundval av en helhetsbedömning av alla berörda parters intressen, inbegripet den inhemska industrins, användarnas och konsumenternas intressen, och ett fastställande enligt denna artikel får endast göras efter det att alla parter har givits tillfälle att yttra sig enligt punkt 2. Vid en sådan undersökning skall särskild hänsyn tas till behovet av att undanröja den snedvridning av handeln som följer av skadevållande dumpning och till behovet av att återställa en effektiv konkurrens. Åtgärder som fastställs på grundval av konstaterad dumpning och skada får inte vidtas om myndigheterna på grundval av samtliga lämnade uppgifter med säkerhet kan fastslå att det inte ligger i gemenskapens intresse att vidta sådana åtgärder.

2. För att få fram ett ordentligt underlag som gör det möjligt för myndigheterna att beakta alla synpunkter och uppgifter när de fattar beslut om huruvida det ligger i gemenskapens intresse att införa åtgärder, får de klagande, importörerna och deras intresseorganisationer, representativa användare och konsumentorganisationer ge sig till känna och lämna uppgifter till kommissionen inom de tidsfrister som anges i tillkännagivandet om inledande av antidumpningsundersökningen. Dessa uppgifter eller lämpliga sammanfattningar därav skall göras tillgängliga för de övriga parter som anges i denna artikel, vilka skall ha rätt att yttra sig över uppgifterna.

3. Parter som har handlat i enlighet med punkt 2 får begära att bli hörda. En sådan begäran skall beviljas om den lämnas inom de tidsfrister som anges i punkt 2 och om den innehåller sådana skäl som talar för att gemenskapens intresse motiverar att parten bör höras.

4. Parter som har handlat i enlighet med punkt 2 får yttra sig om tillämpningen av de preliminära tullar som har införts. För att dessa synpunkter skall kunna beaktas skall de ha inkommit inom en månad efter det att åtgärderna i fråga börjat tillämpas och synpunkterna eller sammanfattningar av dem skall göras tillgängliga för övriga parter som skall ha rätt att yttra sig över dem.

5. Kommissionen skall undersöka de uppgifter som inlämnats på korrekt sätt och undersöka i vilken omfattning de är representativa, och resultaten av denna analys tillsammans med ett yttrande om riktigheten av dessa uppgifter skall för samråd överlämnas till rådgivande kommittén.

6. De parter som har handlat i enlighet med punkt 2 kan begära att få tillgång till uppgifter om de omständigheter och överväganden som ligger till grund för de slutliga besluten. Dessa uppgifter skall i görligaste mån göras tillgängliga för dem utan att detta inverkar på sådana beslut som kommissionen senare kan komma att fatta.

7. Uppgifter får endast beaktas när faktisk bevisning stöder deras tillförlitlighet.

Artikel 22

Slutbestämmelser

Detta beslut får inte utesluta tillämpningen av

a) sådana särskilda bestämmelser som anges i överenskommelser mellan gemenskapen och tredje land,

b) särskilda åtgärder, under förutsättning att sådana åtgärder inte står i strid med förpliktelser enligt GATT.

Artikel 23

Icke-tillämpning av gällande lagstiftning och övergångsåtgärder

Från dagen för ikraftträdandet av detta beslut skall bestämmelserna i beslut nr 2424/88/EKSG inte längre tillämpas vad gäller skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska kol- och stålgemenskapen.

Hänvisningar till dessa bestämmelser skall tolkas som hänvisningar till detta beslut.

Artikel 24

Ikraftträdande

Detta beslut träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

De tidsfrister som föreskrivs i artiklarna 6.9 och 7.1 i detta beslut skall inte tillämpas på undersökningar som inletts före dagen för ikraftträdandet av detta beslut.

Detta beslut är till alla delar bindande och direkt tillämpligt i alla medlemsstater.

( 1 ) EGT nr L 209, 2.8.1988, s. 18.

( 2 ) EGT nr L 56, 6.3.1996, s. 1.

( 3 ) Detta inbegriper Albanien, Armenien, Azerbajdzjan, Georgien, Kirgizistan, Moldova, Mongoliet, Nordkorea, Tadzjikistan, Turkmenistan, Uzbekistan och Vitryssland.

( 4 ) EGT nr L 302, 19.10.1992, s. 1.