1970L0220 — SV — 01.01.1973 — 001.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS DIREKTIV
av den 20 mars 1970
om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot luftförorening genom avgaser
från motorfordon
(70/220/EEG)
(EGT L 76, 6.4.1970, s. 1)
Ändrat genom:
Officiellatidningen
nr sidada tum
►A1Anslutningsakten för Danmark, Irland, Förenade konungariket Storbritan-
nien och Nordirland(*)L 73 14 27.3.1972
(*) Denna rättsakt finns inte publicerad på svenska.
▼B
RÅDETS DIREKTIV
av den 20 mars 1970
om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot
luftförorening genom avgaser från motorfordon
(70/220/EEG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA
DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekono-
miska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande(
1),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2), och
med beaktande av följande:
Förordningen av den 14 oktober 1968 med ändring i Straßenverkehrs-
Zulassungs-Ordnung publicerades i Tyskland i Bundesgesetzblatt Del 1
den 18 oktober 1968. Dennaförordning innehåller bestämmelser omåtgärder mot luftföroreningar från förbränningsmotorer i motorfordon.Bestämmelserna kommer att träda i kraft den 1 oktober 1970.
Förordningen av den 31 mars 1969 om ”Sammansättningen hos avgaser
som släpps ut från bensinmotorer i motorfordon” publicerades i Frank-rike den 17 maj 1969 i Journal officiel . Förordningen gäller
— från och med den 1 september 1971 för typgodkändafordon med en
ny motortyp, dvs. en motortyp som inte tidigare monterats i etttypgodkänt fordon,
— från och med den 1 september 1972 för fordon som tas i bruk för
förstagången.
De nämnda bestämmelserna kan komma att hindra upprättandet av den
gemensamma marknaden och dess funktion. Det är därför nödvändigtatt samtliga medlemsstater antar samma krav, antingen som tillägg till
eller i stället för sina nuvarande regler, framför allt för att göra det
möjligt att för varje fordonstyp tillämpa det förfarande för EEG-typgodkännande som behandlas i rådets direktiv(
3) av den 6 februari
1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkän-nande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon.
Detta direktiv skall emellertid träda i kraft före det datum då direktivet
av den 6 februari 1970 träder i kraft. Vid den tidpunkten kan de förfa-
randen som anges i det senare direktivet således ännu inte tillämpas.
Det är därför nödvändigt att införa ett ad hoc-förfarande i form av ettmeddelande av vilket det framgår att en fordonstyp har provats och attden uppfyller kraven i detta direktiv.
Varje medlemsstat som skall utfärda ett nationellt typgodkännande för
en fordonstyp måste genom det nämndameddela ndet kunnaförvissasig om att fordonstypen genomgått de prov som krävs enligt detta
direktiv. Därför bör varje medlemsstat underrätta övriga medlemsstater
om sina resultat genom att sända dem en kopia av det meddelande somupprättats för varje motorfordonstyp som provats.
När det gäller de krav som rör provning av medelutsläppen av gasfor-
miga föroreningar i tätbebyggda områden efter köldstart bör industrinmedges en längre tid för anpassning än den tid som gäller för övrigatekniskakra v enligt dettadirektiv.1970L0220 — SV — 01.01.1973 — 001.001 — 2
(1) EGT nr C 160, 18.12.1969, s. 7.
(2) EGT nr C 48, 16.4.1969, s. 16.
(3) EGT nr L 42, 23.2.1970, s. 1.
▼B
Det är önskvärt att tillämpa de tekniska krav som har antagits av FNs
Ekonomiskakommission för Europai dess förordningnr 15(1) (Enhet-
liga bestämmelser för godkännande av fordon med förbränningsmotorer
med styrd tändning i fråga om utsläpp av gasformiga föroreningar från
motorn), bilagd till överenskommelsen av den 20 mars 1958 om anta-gandet av enhetliga villkor för godkännande och ömsesidigt erkännandeav godkännande som avser utrustning och delar till motordrivna fordon.
Vidare måste de tekniska kraven snabbt anpassas med hänsyn till
tekniska framsteg. Därför bör det förfarande kunna tillämpas somfastslås i artikel 13 i rådets direktiv av den 6 februari 1970 omtypgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
I dettadirektiv a vses med fordonvarje fordon med förbränningsmotor
med styrd tändning, avsett att användas på väg, med eller utan karos-seri, som har minst fyra hjul, med en tillåten totalvikt på minst 400 kg
och som är konstruerat för en högsta hastighet som uppgår till minst
50 km/tim. Jordbrukstraktorer, lantbruksmaskiner och arbetsfordon ärundantagna.
Artikel 2
Ingen medlemsstat får vägra att bevilja EEG-typgodkännande eller
nationellt typgodkännande för ett fordon av skäl som hänför sig till
luftförorening genom gaser från förbränningsmotorer med styrdtändning i fordonet
— från och med den 1 oktober 1970, om fordonet uppfyller både
kraven i bilaga 1, med undantag för kraven i punkt 3.2.1.1 och3.2.2.1, och kraven i bilagorna 2, 4, 5 och 6,
— från och med den 1 oktober 1971, om fordonet även uppfyller
kraven i punkt 3.2.1.1 och 3.2.2.1 i bilaga 1 och kraven i bilaga 3.
Article 2a
No Member State may refuse or prohibit the sale or registration, entry
into service or use of a vehicle on grounds relating to air pollution by
gases from positive-ignition engines of motor vehicles if that vehiclesatisfies the requirements set out in Annexes I, II, III, IV, V and VI.
Artikel 3
1. När en ansökan kommer in från en tillverkare eller dennes repre-
sentant skall de behöriga myndigheterna i den berörda medlemsstatenfylla i uppgifterna i meddelandet enligt bilaga 7. En kopia av medde-
landet skall sändas till övriga medlemsstater och till sökanden. Andra
medlemsstater som får en ansökan om nationellt typgodkännande församma fordonstyp skall godta det nämnda dokumentet som bevis föratt de föreskrivna proven har utförts.
2. Bestämmelserna i 1 skall upphävas så snart rådets direktiv av den
6 februari 1970 om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar tilldessafordon träder i kra ft.
Artikel 4
Den medlemsstat som har beviljat ett typgodkännande skall vidta de
åtgärder som krävs för att säkerställa att den underrättas om varje
ändring i fråga om delar eller egenskaper som avses i punkt 1.1 i bilaga1. De behöriga myndigheterna i medlemsstaten skall avgöra om nya1970L0220 — SV — 01.01.1973 — 001.001 — 3
(1) EEG-dokument 1 Genève W/TRANS/WP 29/293/Rev. 1 av den 11 april
1969.▼A1
▼B
▼B
prov måste utföras på den ändrade prototypen och om en ny rapport
måste upprättas. Om dessa prov visar att kraven i detta direktiv inteuppfylls skall ändringen inte godkännas.
Artikel 5
De ändringar som är nödvändiga för att anpassa kraven i bilaga 1-7 till
tekniska framsteg skall beslutas enligt det förfarande som fastslås i
artikel 13 i rådets direktiv av den 6 februari 1970 om typgodkännandeav motorfordon och släpvagnar till dessa fordon.
Artikel 6
1. Medlemsstaterna skall anta bestämmelser som innehåller de krav
som är nödvändigaför a tt följadettadirektiv före den 30 juni 1970 ochskall genast underrätta kommissionen om detta.
2. Medlemsstaterna skall se till att till kommissionen överlämna
texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar
inom det område som omfattas av detta direktiv.
Artikel 7
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.1970L0220 — SV — 01.01.1973 — 001.001 — 4
▼B
BILAGA 1
DEFINITIONER, ANSÖKAN OM EEG-TYPGODKÄNNANDE OCH
PROVSPECIFIKTIONER
1. DEFINITIONER.
1.1 Fordonstyp med avseende på begränsning av utsläpp av gasfor-
miga föroreningar från motorn
Fordonstyp: en kategori av motordrivna fordon som vad gäller utsläpp
av gasformiga föroreningar från motorn inte skiljer sig åt sinsemellan
i fråga om sådana väsentliga egenskaper som
1.1.1 den ekvivalenta tröghetsmassan bestämd i förhållande till referensvikt
enligt punkt 4.2 i bilaga 3, och
1.1.2 de motor- och fordonsegenskaper som definieras i punkt 1-6 och 8 i
bilaga 2.
1.2 Referensvikt
Referensvikt: fordonets vikt i körklart skick med ett fast tillägg på
120 kg. Fordonets vikt i körklart skick är dess totala vikt i olastat
skick med alla tankar fulla - med undantag av bränsletanken, som
endast skall vara halvfull - och verktygsset och reservhjul.
1.3 Vevhus
Vevhus: utrymmen i eller utanför motorn som står i förbindelse med
oljesumpen via in- eller utvändiga kanaler, genom vilka gaser och
ångor kan komma ut.
1.4 Gasformiga föroreningar
Gasformiga föroreningar: avgasutsläpp av kolmonoxid och kolväten.
1.5 Totalvikt
Totalvikt: den tekniskt högsta tillåtna vikt som anges av fordonstill-
verkaren (denna vikt kan vara högre än den högsta tillåtna vikten).
2. ANSÖKAN OM TYPGODKÄNNANDE
2.1 Följande uppgifter måste lämnas av tillverkaren eller dennes represen-
tant:
2.1.1 En beskrivning av fordonstyp inbegripet alla de uppgifter som anges i
bilaga 2.
2.1.2 Ritningar över förbränningskammare och kolv inbegripet kolvringar.2.1.3 Maximal ventillyftning och vinklar vid öppning och stängning i
förhållande till dödpunktslägen.
2.2 Ett fordon som är representativt för den fordonstyp som skall
godkännas skall ställas till förfogande för den tekniska tjänst som
skall utföra de prov som avses i punkt 3.
3. PROVSPECIFIKATIONER3.1 Allmänt
De komponenter som kan påverka gasformiga utsläpp skall vara så
utformade, konstruerade och monterade att fordonet vid normal
användning uppfyller kraven i detta direktiv, trots de vibrationer
komponenterna kan utsättas för.
3.2 Beskrivning av prov
3.2.1 Fordonet skall genomgå typ 1-, typ 2- och typ 3-prov beroende på
viktkategori enligt vad som anges nedan:1970L0220 — SV — 01.01.1973 — 001.001 — 5
▼B
3.2.1.1 Typ 1-prov (kontroll av genomsnittliga utsläpp av gasformiga förore-
ningar i tätortsområden efter kallstart).
3.2.1.1.1 Detta prov skall utföras på alla fordon som anges i artikel 1 och vars
totalvikt inte överstiger 3,5 ton.
3.2.1.1.2 Fordonet skall placeras på en dynamometerbänk som är utrustad med
broms och svänghjul. Ett prov som varar i sammanlagt tretton minuter
och som består av fyra cykler skall utföras utan avbrott. Varje cykel
skall omfatta 15 faser (tomgång, acceleration, jämn hastighet, decele-
ration, osv.). Under provningen skall avgasutsläppen samlas i en eller
flera säckar. Avgaserna skall analyseras och deras volym mätas när
fyllningen avslutats.
3.2.1.1.3 Provet skall utföras enligt det förfarande som beskrivs i bilaga 3. De
metoder som används för att samla och analysera avgaserna skall vara
de som fastställts. Andra metoder kan godkännas om det visar sig att
de ger motsvarande resultat.
3.2.1.1.4 Den massa kolmonoxid och den massa kolväten som erhålls i prov-
ningen skall för ett fordon med given referensvikt understiga de
värden som anges i följande tabell:
Referensvikt (RW) i kgMassa kolmonoxid
per prov i gMassa kolväten per
prov i g
RW≤750 100 8,0
750 < RW ≤850 109 8,4
850 < RW ≤1 020 117 8,7
1 020 < RW ≤1 250 134 9,4
1 250 < RW ≤1 470 152 10,1
1 470 < RW ≤1 700 169 10,8
1 700 < RW ≤1 930 186 11,4
1 930 < RW ≤2 150 203 12,1
2 150 < RW 220 12,8
3.2.1.2 Typ 2-prov (kolmonoxidutsläpp vid tomgång)
3.2.1.2.1 Detta prov skall utföras med alla fordon som avses i artikel 1.3.2.1.2.2 Volyminnehållet kolmonoxid i avgaserna då motorn går på tomgång
får inte överstiga4,5 %.
3.2.1.2.3 Innehållet skall kontrolleras genom ett prov som utförs i enlighet med
det förfarande som beskrivs i bilaga 4.
3.2.1.3 Typ 3-prov (kontroll av utsläpp av vevhusgaser) .
3.2.1.3.1 Detta prov skall utföras med alla fordon som anges i artikel 1 med
undantag av de som har tvåtaktsmotor med kompression i vevhuset.
3.2.1.3.2 Massan kolväten som finns i vevhusgaserna som inte återcirkuleras av
motorn får inte överstiga 0,15 % av den bränslemassa som motorn
använder.
3.2.1.3.3 Denna massa skall kontrolleras genom ett prov som utförs i enlighet
med det förfarande som beskrivs i bilaga 5.
3.2.2 Som en allmän regel gäller att överensstämmelse av produktionsmo-
deller vad avser begränsning av utsläppen av gasformiga
föroreningar från motorn skall kontrolleras på grundval av beskriv-
ningen i meddelandet i bilaga 7 och i förekommande fall för alla
eller några av följande prov: typ 1-prov, typ 2-prov och typ 3-prov
som anges i punkt 3.2.
3.2.2.1 Emellertid skall i ett typ 1-prov som utförs på ett fordon som tagits ur
produktionen inte den sammanlagda massan kolmonoxid och den
sammanlagda massan kolväten överstiga värdena för L
1respektive L2i följande tabell.
Referensvikt (RW) i kgMassa kolmonoxid
per prov i g L1Massa kolväten per
prov i g L2
RW≤750 120 10,4
750 < RW ≤850 131 10,9
850 < RW ≤1 020 140 11,3
1 020 < RW ≤1 250 161 12,2
1 250 < RW ≤1 470 182 13,1
1 470 < RW ≤1 700 203 14,01970L0220 — SV — 01.01.1973 — 001.001 — 6
▼B
Referensvikt (RW) i kgMassa kolmonoxid
per prov i g L1Massa kolväten per
prov i g L2
1 700 < RW ≤1 930 223 14,8
1 930 < RW ≤2 150 244 15,7
2 150 < RW 264 16,6
3.2.2.1.1 Om massan kolmonoxid eller massan kolväten som släpps ut från det
fordon som tagits ur produktionen överstiger gränsvärdena L1och L2ovan kan tillverkaren begära att mätningarna utförs på ett antal fordonfrån serieproduktionen, inklusive det fordon som ursprungligen togs
ut. Tillverkaren bestämmer antalet (n) fordon. Det aritmetiska
medelvärdet (x) av de resultat som erhållits från det slumpmässiga
urvalet och standardavvikelsen S/(
1) skall sedan bestämmas för varje
gasformig förorening. Produktionsserien anses sedan överensstämma
med fordringarna om följande villkor uppfylls:
/C22xxþk/C1S/C20L;
Där:
L = det gränsvärde som fastställs i punkt 3.2.2.1 för varje
gasforming förorening, och
k = en statistisk faktor som beror på n och som anges i följande
tabell:
n 234567
k 0,973 0,613 0,489 0,421 0,376 0,342
n8 9 1 0 1 1 1 2 1 3
k 0,317 0,296 0,279 0,265 0,253 0,242
n 1 41 51 61 71 81 9
k 0,233 0,224 0,216 0,210 0,203 0,198
Om n≥20, k ¼0;860ﬃﬃﬃnp:1970L0220 — SV — 01.01.1973 — 001.001 — 7
(1)S2¼Xx/C0xðÞ2
n/C01;där x är något av de individuella resultat som erhålls med prov n.
▼B
BILAGA 2
1970L0220 — SV — 01.01.1973 — 001.001 — 8
▼B
1970L0220 — SV — 01.01.1973 — 001.001 — 9
▼B
1970L0220 — SV — 01.01.1973 — 001.001 — 10
▼B
BILAGA 3
TYP 1-PROV
(för att fastställa utsläpp av föroreningar i tätortsområden efter kallstart)
Förfarande för typ 1-prov enligt bilaga 1 punkt 3.2.1.1
1. KÖRCYKEL I DYNAMOMETERBÄNK1.1Beskrivning av körcykeln
Körcykeln i dynamometerbänk skall vara den som beskrivs i följande
tabell och i tillägg 1. Analys av de olika momenten anges i tillägg 2.1970L0220 — SV — 01.01.1973 — 001.001 — 11
Körcykel i dynomometerbänk
Antal
momentMoment FasAccelera-
tion
m/sek2Hastighet
km/timLängdSamman-
lagd
tid sekVäxel som skall
användas för en
manuell växellådaMoment
(sek)Fas
(sek)
1 Tomgång 1 11 11 11 6 sek PM + 5 sek
K1(1)
2 Acceleration 2 1,04 0-15 4 4 15 13 Konstant hastighet 3 15 8 8 23 14 Deceleration9
=
;4−0,69 15-10 29
=
;525 1
5 Deceleration, kopplingen uppsläppt −0,92 10-0 3 28 K
1
6 Tomgång 5 21 21 49 16 sek PM + 5 sek
K1
7 Acceleration9
>>>=
>>>;60,83 0-15 59
>>>=
>>>;1254 1
8 Växling 25 6
9 Acceleration 0,94 15-32 5 61 2
10 Konstant hastighet 7 32 24 24 85 211 Deceleration9
=
;8−0,75 32-10 89
=
;1193 2
12 Deceleration, kopplingen uppsläppt −0,92 10-0 3 96 K
2
13 Tomgång 9 21 21 117 16 sek PM + 5 sek
K1
14 Acceleration9
>>>>>>>>>=
>>>>>>>>>;100,83 0-15 59
>>>>>>>>>=
>>>>>>>>>;26122 1
15 Växling 2 124
16 Acceleration 0,62 15-35 9 133 2
17 Växling 2 135
18 Acceleration 0,52 35-50 8 143 319 Konstant hastighet 11 50 12 12 155 320 Deceleration 12 −0,52 50-35 8 8 163 321 Konstant hastighet 13 35 13 13 176 322 Växling 2 178
23 Deceleration9
>>>>=
>>>>;14−0,86 132-10 79
>>>>=
>>>>;12185 2
24 Deceleration, kopplingen uppsläppt −0,92 10-0 3 188 K
2▼B1970L0220 — SV — 01.01.1973 — 001.001 — 12
Antal
momentMoment FasAccelera-
tion
m/sek2Hastighet
km/timLängdSamman-
lagd
tid sekVäxel som skall
användas för en
manuell växellådaMoment
(sek)Fas
(sek)
25 Tomgång 15 7 7 195 7 sek PM
(1) PM = Växellådan neutral, kopplingen uppsläppt.
K1,K2= Första eller andra växeln ilagd, kopplingen uppsläppt.▼B1970L0220 — SV — 01.01.1973 — 001.001 — 13
▼B
1.2Allmänna förutsättningar för genomförandet av körcykeln
Preliminära körcykler skall genomföras om det behövs för att fastställa
det bästa sättet att manövrera gas- och bromspedal, så att provet
överensstämmer med den teoretiskacykeln inom föreskrivnagränser.
1.3Användning av växellådan
1.3.1 Om fordonets maximihastighet på första växeln understiger 15 km/tim
skall andra, tredje och fjärde växlarna användas.
1.3.2 Fordon med halvautomatisk kraftöverföring skall provas med de växlar
som normalt används vid körning. Växelväljaren manövreras i enlighet
med tillverkarens anvisningar.
1.3.3 Fordon med helautomatisk kraftöverföring skall provas med högsta
växeln (”drive”) ilagd. Gaspedalen skall manövreras för att åstadkomma
en så konstant acceleration som möjligt, så att växlingsförloppet sker i
normal följd. Vidare gäller inte de växlingspunkter som anges i tillägg
1 till denna bilaga. Accelerationen skall fortsätta genom hela det
moment som visas med det raka streck som förbinder slutet på varje
tomgångsperiod med början på närmast följande period med konstant
hastighet. De toleranser som anges i 1.4 skall tillämpas.
1.3.4 Fordon med överväxel som kan påverkas av föraren skall provas med
överväxeln bortkopplad.
1.4Toleranser
1.4.1 En tolerans på ± 1 km/tim är tillåten mellan den visade hastigheten och
den teoretiska hastigheten under acceleration och under konstant
hastighet samt under deceleration när fordonets bromsar används. Om
fordonet decelererar snabbare utan att bromsarna används, gäller bara
kraven enligt punt 5.6.3. Hastighetstoleranser utöver de föreskrivna
godtas under fasbytena, om toleranser aldrig överskrids med mer än
0,5 sekunder vid något tillfälle.
1.4.2 Tidstoleranserna är ± 0,5 sekunder. Dessa toleranser gäller såväl vid
början som vid slutet av varje växlingstillfälle(1).
1.4.3 Hastighets-och tidstoleranserna kombineras i enlighet med tillägg 1.
2. FORDON OCH BRÄNSLE2.1Provfordon
2.1.1 Fordonet skall tillhandahållas i gott mekaniskt skick. Det skall vara
inkört minst 3 000 km innan provet utförs.
2.1.2 Avgassystemet får inte ha några läckor som kan minska den mängd
gaser som samlas upp. Denna mängd skall överensstämma med den
mängd gaser som kommer ur motorn.
2.1.3 Tätheten hos inloppssystemet kan kontrolleras för att säkerställa att
förgasningen inte påverkas av oavsiktligt luftintag.
2.1.4 Motorns och manöverorganens inställningar skall överensstämma med
vad som rekommenderas av tillverkaren.
2.1.5 En vakuummeter skall vara monterad i inloppssystemet nära karburatorn
bakom spjället.
2.1.6 Den tekniska tjänsten får kontrollera att fordonets prestanda
överensstämmer med tillverkarens uppgifter, att det kan användas för
normal körning och särskilt att det kan startas i kallt och varmt skick.
2.2Bränsle
2.2.1 Vid provet används det referensbränsle vars specifikationer anges i
bilaga 6. Om motorn är smörjd med en blandning skall den olja som till-
satts till referensbränslet överensstämma vad beträffar grad och mängd
med tillverkarens rekommendationer.1970L0220 — SV — 01.01.1973 — 001.001 — 14
(1) Det bör noteras att den tid på två sekunder som medges innefattar tiden för växling och
vid behov gör det möjligt att komma i fas med körcykeln.
▼B
3. PROVUTRUSTNING
3.1Dynamometerbroms
Ingen särskild modell föreskrivs. Dynamometerns inställning skall vara
stabil. Den får inte orsaka märkbara vibrationer i fordonet som kan
påverka fordonets normala funktion. Den skall vara försedd med en
anordning för att simulera tröghet för att göra det möjligt att simulera
körning av fordonet på väg (motsvarande tröghet).
3.2Avgasinsamlingsutrustning
3.2.1 De sammanbindande rören skall vara av stål och skall så långt möjligt
vara försedda med fasta anslutningar. Ett komplett gastätt ringelement
skall användas för att isolera anordningen från fordonets vibrationer.
Annat material kan användas om det inte påverkar gasernas sammansätt-
ning.
3.2.2 Om det fordon som provas är försett med avgasrör med förgreningar
skall anslutningsrören sammanföras så nära fordonet som möjligt.
3.2.3 Temperaturen på avgaserna i insamlingssystemet skal vara förenliga
med motorns rätta funktion, med bibehållande av provtagningssäckarna
i brakondition, med den kolvätea bsorptionsnivå som föreskrivs i punkt
4.5.1 och med minskning till ett minimum av kondens på sidorna på
provtagningssäckarna.
3.2.4 De ventiler som används för att styra avgaserna skall vara snabbt
omställbara och snabbverkande.
3.2.5 Insamlingsanordningen skall omfatta en eller flera säckar med tillräcklig
kapacitet. Säckarna skall vara tillverkade av ett material som medger att
de förorenande gaserna inte förändras eller att noggrannheten i mätning-
arna inte påverkas.
3.3Analysutrustning
3.3.1 Provtagningssonden kan bestå av ett provrör som går till insamlings-
anordningen eller säcktömningsröret. Den kan också vara oberoende
men inte i något fall skall öppningen vara i botten på säcken.
3.3.2 Analysatorerna skall vara infrarödanalysatorer med spridningsoptik.
Kolväteanalysatorn skall vara av flamjonisationstyp.
3.4Volymmätningsutrustning
3.4.1 En volymmeter skall användas.
3.4.2 Tryck- och temperaturmätningar som gör det möjligt att hänföra
volymen till standardförhållanden skall utföras vid de punkter som
väljs ut med hänsyn till vilken typ av mätare som används. Den tekniska
tjänsten skall specificera deras belägenhet.
3.4.3 Gasblödningsanordningen kan bestå av en pump eller av något annat
system som håller trycket på mätaren konstant.
3.5Instrumentens noggrannhet
3.5.1 Då bromsen kalibreras vid ett särskilt prov anges inte dynamometerns
noggrannhet. Den totala trögheten hos de roterande massorna inklusive
rullarnas och bromsarnas roterande del (se punkt 4.2) skall anges inom
± 20 kg.
3.5.2 Fordonets hastighet skall mätas med den hastighet som rullarna som är
förbundna med bromsens svänghjul roterar. Den skall vara mätbar inom
± 2 km/tim mellan 0-10 km/tim och inom ± 1 km/tim för hastigheter
över 10 km/tim.
3.5.3 De temperaturer som anges i punkterna 5.1.1 och 6.3.3 skall vara
mätbara inom ± 2ºC.
3.5.4 Det atmosfäriska trycket skall vara mätbart inom ± mm kvicksilver.
3.5.5 Vakuumet i motorns ingångssystem skall mätas inom ± 5 mm kvick-
silver. Andra tryck (baktryck i provtagningsanordningen, tryck för
korrigering av volym etc.) skall vara mätbara inom ± 5 mm vatten-
mätare.
3.5.6 Storleken och noggrannheten hos mätaren skall vara lämplig för den
volym gas som skall mätas så att mätningen av volymen är tillförlitlig
inom ± 2 %.1970L0220 — SV — 01.01.1973 — 001.001 — 15
▼B
3.5.7 Analysatorerna skall ha ett mätningsområde som är förenligt med den
noggrannhet som krävs för att mäta innehållet i olika beståndsdelar
inom ± 3 % utan hänsyn till noggrannheten för standard (kalibrering-
s)gaser. Den totala svarstiden för analyseringsvarvet skall vara högst en
minut.
3.5.8 Innehållet i standardavgaserna får inte skilja mer än ± 2 % från refe-
rensvärdet för varje gas. Utspädningsmedlet skall vara kväve.
4. FÖRBEREDELSER FÖR PROV
4.1Bromsinställning
4.1.1 Bromsen skall vara justerad så att den återger fordonets funktion på plan
mark vid en konstant hastighet av 50 km/tim.
4.1.2 För detta ändamål skall vakuumet mätas vid motorns inlopp under ett
vägprov som utförs vid 50 km/tim på tredje växeln, eller genom att
använda de växlar som anges i punkt 1.3 och fordonet lastat med sin
referensvikt och med det ringtryck som anges av tillverkaren. Vakuumet
skall mätas när en konstant hastighet på plan mark har bibehållits i
minst femton sekunder. För att ta hänsyn till vindens påverkan, skall
medelvärdet för resultatet av mätningarna som gjorts två gånger i
vardera riktningen användas.
4.1.3 Fordonet skall sedan placeras i dynamometerbänken och med bromsen
justerad för att erhålla samma vakuum vid intaget som det som uppmäts
vid det prov på väg som anges i punkt 4.1.2 ovan. Denna bromsinställ-
ning skall behållas genom hela provet.
4.1.4 Denna inställning är lämplig för bromsar av hydraulisk typ. För andra
typer kan det vara nödvändigt att säkerställa att den inställning som
erhålls är lämplig för andra mellanliggande tillstånd mellan tomgång
och högsta hastighet i cykeln. Om det är nödvändigt skall en medel-
inställning fastställas.
4.2Inställning av tröghetsmassan
En tröghetssimulator skall användas som medger att den totala tröghets-
massan hos de roterande massorna motsvarar referensvikten inom
följande gränser:
Fordonets referensvikt, RW (kg) Ekvivalent tröghetsmassa,
I (kg)
RW≤750 680
750 < RW ≤850 800
850 < RW ≤1 020 910
1 020 < RW ≤1 250 1 130
1 250 < RW ≤1 470 1 360
1 470 < RW ≤1 700 1 590
1 700 < RW ≤1 930 1 810
1 930 < RW ≤2 150 2 040
2 150 < RW 2 270
4.3Konditionering av fordonet
4.3.1 Före provet skall fordonet förvaras vid en temperatur av mellan 20º och
30 ºC i minst sex timmar. Temperaturen på kylvatten och motorolja
skall mätas före provet för att säkerställa att de håller sig mellan 20º
och 30 ºC.
4.3.2 Ringtrycket skall vara det som anges av tillverkaren och som använts
vid det förberedande provet på väg för att justera bromsarna. Om diame-
tern på rullarna är mindre än 50 cm får ringtrycket ökas med 30-50 %
för att förhindra skador på däcken.
4.4Kontroll av baktryck
Under de förberedande proven skall en kontroll göras för att säkerställa
att baktrycket som ställs in genom provtagningsanordningen inte
överstiger 75 mm på vattenmätaren när mätningarna utförs vid olika
konstanta hastigheter enligt cykeln.1970L0220 — SV — 01.01.1973 — 001.001 — 16
▼B
4.5Konditionering av säckar
4.5.1 Säckarna skall vara så konditionerade, särskilt vad avser kolväten, att
kolväteförlusternaunder en period a v 20 minuter inte överstiger 2 %
av det ursprungliga innehållet. Denna konditionering skall utföras under
de förberedande prov som utförs vid temperaturer som är nära de högsta
temperaturer som uppstår under de olika proven.
4.5.2 Förluster skall mätas enligt följande. När motorn är i gång vid en
konstant (rpm) hastighet skall kolväteinnehållet i de gaser som går in i
säcken mätas kontinuerligt tills säcken har fyllts. När fyllningen är
slutförd skall innehållet vara det genomsnittliga innehåll som noterats
under fyllningen. Säcken skall tömmas av analysatorpumparna och
innehållet noteras kontinuerligt eller vid bestämda intervaller. Om
innehållet efter tjugo minuter har varierat med mer än 2 % skall säcken
tömmas och sedan fyllas på nytt för en andra mätning. Denna cykel
skall upprepas så många gånger som det är nödvändigt för attgenomdränka väggarna.
4.6Kalibrering av analysapparater
4.6.1 Kalibrering av analysatorer
Den mängd gas vid det angivna tryck som är förenligt med utrust-
ningens korrekta funktion skall sprutas in i analysatorn med hjälp av
utsläppsmätare och en tryckminskande ventil som är monterad på varje
flaska. Apparaten skall justeras för att som stabiliserat värde ange det
värde som visas på standardgasflaskan. Med utgångspunkt från den
inställning som fås med maximiinnehållsflaskan skall kurvan för analy-
satorns avvikelser dras som en funktion av innehållet på de olika
standardgasflaskor som används.
4.6.2Total svarstid för apparaten
Gasen från maximiinnehållsflaskan skall sprutas in i änden på provtag-
ningssonden. En kontroll skall göras för att säkerställa att det angivna
värdet motsvarar den maximiavvikelse som uppnås på mindre än en
minut. Om detta värde inte uppnås skall analyskretsen undersökas från
ände till ände för läckor.
4.7Justering av volymmätningsanordning
Säcken skall fyllas under de preliminära proven och en kontroll göras
för att säkerställa att volymen kan mätas med önskad noggrannhet. Om
nödvändigt skall en lämplig (gas)mätare väljas i varje fall.
5. FÖRFARANDE VID BÄNKPROV
5.1Särskilda villkor för genomförandet av körcykeln
5.1.1 Temperaturen i den lokal där rullbänken är placerad skall vara mellan
20º och 30 ºC under helaprovet och så näraden pla ts som möjligt där
fordonet konditionerades för provet.
5.1.2 Fordonet skall stå ungefär horisontellt under provet för att onormal
bränsletillförsel skall kunna undvikas.
5.1.3 Provet skall utföras med öppen motorhuv. Vid behov kan kylaren
(vattenkyld motor) eller luftintaget (luftkyld motor) ventileras särskilt
för att hålla motorn vid normal drifttemperatur.
5.1.4 När körcykeln genomförs skall hastigheten vara den på rullarna som är
anslutna till bromssvänghjulet. Under provet skall hastigheten registreras
som en funktion av tiden, så att det kan kontrolleras att körcyklerna har
genomförts på ett riktigt sätt.
5.1.5 Registrering av vakuumet skall vara frivillig. Om det registreras på
samma gång som hastigheten kommer det att vara möjligt att bedöma
om accelerationerna har gjorts på rätt sätt.
5.1.6 Temperaturen på kylvattnet och vevhusoljan kan också registreras om så
önskas.
5.2Start av motorn
5.2.1 Motorn skall startas på normalt sätt enligt tillverkarens anvisningar med
hjälp av de anordningar som finns för detta, såsom choke, startventil etc.
5.2.2 Motorn körs på tomgång med choken under 40 sekunder. Den första
körcykeln skall börja när ventilen till återcirkulationsanordningen för
luftströmmen är i funktion, vilket skall vara vid slutet av denna period.1970L0220 — SV — 01.01.1973 — 001.001 — 17
▼B
5.3Användning av manuell choke
Choken skall stängas av så snart som möjligt och i princip före accelera-
tion från 0 till 50 km/tim. Om detta krav inte kan uppfyllas skall
ögonblicket för den faktiska avstängningen anges. Den metod som
används för att justera choken skall anges av tillverkaren.
5.4Tomgång
5.4.1 Manuell växellåda
5.4.1.1 Under tomgångsmomenten skall kopplingspedalen vara uppsläppt och
växeln i friläge.
5.4.1.2 För att accelerationen skall kunna genomföras enligt den normala cykeln
skall första växeln läggas i med kopplingspedalen nedtryckt
fem sekunder innan accelerationen skall börja efter tomgångsmomentet
i den enklatätortskörcykeln.
5.4.1.3 Det första tomgångsmomentet i början av tätortskörcykeln består av
sex sekunders tomgångskörning i friläge med uppsläppt koppling och
fem sekunder med första växeln ilagd och kopplingspedalen nedtryckt.
5.4.1.4 För tomgångsmomenten under varje tätortskörcykel är motsvarande tider
16 sekunder i friläge och fem sekunder med förstaväxeln ila gd och
kopplingspedalen nedtryckt.
5.4.1.5 Det sista tomgångsmomentet i körcykeln skall vara sju sekunder med
kopplingen i och växeln i friläge.
5.4.2 Halvautomatiska växellådor
Tillverkarens anvisningar för stadskörning eller om sådana inte finns
skall de som gäller för manuella växellådor följas.
5.4.3 Växelväljaren får inte manövreras någon gång under provet om inte till-
verkaren anger något annat. I det senare fallet skall förfarandet för
manuella växellådor användas.
5.5Acceleration
5.5.1 Accelerationsmomenten genomförs med så konstant acceleration som
möjligt under helamomentet.
5.5.2 Om ett accelerationsmoment inte kan utföras under föreskriven tid, skall
om möjligt den extratid som krävs dra s från den tid som medges för
växling eller, om dettainte är möjligt, från påfölja nde moment med
konstant hastighet.
5.6Deceleration
5.6.1 All deceleration under den enkla tätortskörcykeln skall ske genom att
gaspedalen släpps upp helt medan kopplingspedalen alltjämt är
uppsläppt. Frikoppling skall ske vid en hastighet av 10 km/h utan att
växelspaken rörs.
5.6.2 Om decelerationsmomentet tar längre tid än som föreskrivs för motsva-
rande provsteg skall fordonets broms ansättas för att provet skall komma
i takt med cykeln.
5.6.3 Om decelerationsmomentet tar kortare tid än som föreskrivs för motsva-
rande provsteg skall den teoretiska cykeln återställas genom att
efterföljande moment med tomgångskörning eller konstant hastighet
förlängs i motsvarande mån.
5.6.4 Vid slutet av decelerationsmomentet (fordonet stannar på rullarna) under
den enkla tätortskörcykeln skall växeln ställas i friläge och kopplingspe-
dalen släppas upp.
5.7Konstant hastighet
5.7.1 Pumpning eller uppsläppning av gaspedalen skall undvikas vid övergång
från acceleration till efterföljande moment med konstant hastighet.
5.7.2 Moment med konstant hastighet genomförs med gaspedalen i samma
läge.1970L0220 — SV — 01.01.1973 — 001.001 — 18
▼B
6. FÖRFARANDE FÖR PROVTAGNING OCH ANALYS
6.1Provtagning
6.1.1 Provtagning skall börja så snart som ventilen har öppnats enligt punkt
5.2.2.
6.1.2 Om flera säckar används skall säcken bytas vid början av det första
tomgångsmomentet i körcykeln.
6.1.3 Säcken skall tillslutas hermetiskt så snart den är full.6.1.4 Vid slutet av den sista körcykeln skall ventilen vara i funktion för att
avleda de avgaser som motorn avger i atmosfären.
6.2Analys
6.2.1 De avgaser som varje säck innehåller skall analyseras så snart som
möjligt och senast tjugo minuter efter det att fyllningen av säcken
började.
6.2.2 Om provtagningssonden lämnas permanent i säcken bör det undvikas att
luft kommer in i säcken vid isättningen av sonden och att avgaser från
säcken kommer ut vid urtagningen av sonden.
6.2.3 Analysatorn skall ställas in i ett stabilt läge inom en minut efter det att
den anslutits till säcken.
6.2.4 Värdet för avgasinnehållet för varje flöde som mäts skall avläsas sedan
mätinstrumentet stabiliserats.
6.3Volymmätning
6.3.1 För att undvika stora temperaturvariationer skall volymen i säcken eller
säckarna mätas så snart gaserna har fått rumstemperatur.
6.3.2 Säckarna skall tömmas genom att föra in gaserna genom gasmätaren.
6.3.3 Temperaturen (tm) som används för beräkningarna skall vara det aritme-
tiska medelvärdet av temperaturerna vid början och slutet av tömningen
och den högsta tillåtna skillnaden mellan dessa två temperaturen skall
vara högst 5 ºC.
6.3.4 Trycket (Pm) som används för beräkningarna skall vara det aritmetiska
medelvärdet för de absoluta tryck som registreras vid början och slutet
av tömningen och den högsta tillåtna skillnaden mellan dessa två tryck
skall vara högst 4 mm kvicksilver.
6.3.5 Den volym gas som tagits ut för analysen skall läggas till den volym
som uppmätts genom mätaren om den första volymen är densamma
som mer än 1 procent av den uppmätta volymen. Det resultat som
erhålls skall betecknas med symbolen Vm.
7. BESTÄMNING AV MÄNGDEN UTSLÄPPTA GASFORMIGA
FÖRORENINGAR
7.1Korrigering av uppmätta volymer gas
Volymen gaser som finns i varje säck skall omvandlas till normal
temperatur och tryck med hjälp av formeln:
V¼Vm
273
273þtm/C2Pm/C0PH
760
Vm: volym uttryckt i liter, registrerad enligt punkt 6.3.5,
tm: det aritmetiska medelvärdet av de högsta temperaturer som regi-
strerats enligt punkt 6.3.3 uttryckt i grader Celsius,
Pm: det aritmetiska medelvärdet för de absolut högsta tryck som regi-
strerats enligt punkt 6.3.4 uttryckt i millimeter kvicksilver, och
PH: tryck mätttat med vattenånga uttryckt i millimeter kvicksilver vid
temperatur Tm.
7.2Massa gasformiga föroreningar i varje säck
Massan gasformiga föroreningar i varje säck skal bestämmas med hjälp
av dCV där C är volyminnehållet och d volymmassan gasformiga
föroreningar1970L0220 — SV — 01.01.1973 — 001.001 — 19
▼B
— för kolmonoxid, d = 1,250,
— för kolväten, d = 3,844 (n-kväve).
7.3Total massa utsläppta gasformiga föroreningar
Massan M för varje gasformig förorening som släpps ut från fordonet
under provet bestäms genom att till massan lägga de gasformiga förore-
ningarna i varje säck och genom beräkning enligt punkt 7.2.
Anmärkning: Laboratorierna rekommenderas att kontrollera analyserna genom att mäta den
mängd koldioxid som alstras.1970L0220 — SV — 01.01.1973 — 001.001 — 20
▼B
TILLÄGG 1
1970L0220 — SV — 01.01.1973 — 001.001 — 21
▼B
TILLÄGG 2
Indelning av körcykel för typ 1-prov
Tid (s) %
1.Indelning i provsteg
Tomgång … . ..................... 6 0 30,8/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C15035,4Tomgång, fordonet i rörelse,
kopplingspedalen uppsläppt med en
växel ilagd … ..................... 9 4 , 6
Växling … . . ..................... 8 4 , 1
Acceleration … .................... 3 6 18,5
Konstant hastighet … ............... 5 7 29,2
Deceleration … .................... 2 5 12,8
195 100
2.Indelning i växelsteg
Tomgång … . ..................... 6 0 30,8/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C15035,4Tomgång, fordonet i rörelse,
kopplingspedalen uppsläppt med en
växel ilagd … ..................... 9 4 , 6
Växling … . . ..................... 8 4 , 1
— Förstaväxeln … ................ 2 4 18,5
— Andraväxeln … ................ 5 3 29,2
— Tredje växeln … ............... 4 1 12,8
195 100
Medelhastighet under provet: 19 km/h.
Effektiv körtid: 195 sekunder.Teoretisk körsträckaper körcykel: 1,013 km.
Motsvarande körsträcka för 4 körcykler: 4,052 km.1970L0220 — SV — 01.01.1973 — 001.001 — 22
▼B
BILAGA 4
TYP 2-PROV
(Kolmonoxidutsläppsprov vid tomgång)
Förfarande för typ 2-prov enligt punkt 3.2.12 i bilaga 1
1. MÄTVILLKOR
1.1 Bränslet skall vara det referensbränsle som specificeras i bilaga 6.1.2 Kolmonoxidinnehållet skall mätas omedelbart efter fjärde körcykeln i typ 1-
prov med motorn på tomgång.
1.3 Om fordonet har manuell eller halvautomatisk växellåda skall provet utföras
med växelspaken i friläge och kopplingspedalen uppsläppt.
1.4 Om fordonet har automatisk växellåda skall provet utföras med växelväl-
jaren i neutralläge eller i parkeringsläge.
2. UPPSAMLING AV GASER
2.1 Provtagningssonden skall placeras i ledningen som förbinder avgasröret med
provsäcken och så nära avgasröret som möjligt.
2.2 För att ta hänsyn till eventuell utspädning av avgaser med luft skall kolmo-
noxidinnehållet (T
1) och koldioxidinnehållet (T2) mätas och volyminnehållet
(T) jämföras med det föreskrivna gränsvärde som skall beräknas enligt
formeln
T¼T1/C20;15
T1þT2 ðÞ1970L0220 — SV — 01.01.1973 — 001.001 — 23
▼B
BILAGA 5
TYP 3-PROV
(Kontroll av utsläpp av vevhusgaser)
Förfarande för typ 3-prov enligt punkt 3.2.1.3 i bilaga 1
1. ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
1.1 Typ 3-prov skall utföras på fordon med vilket typ 1- och typ 2-prov
utförs.
1.2 Alla motorer, även täta, skall provas, men inte motorer där även ett litet
läckage kan orsaka oacceptabla funktionsstörningar (t.ex. tvåcylindriga
boxermotorer).
2. PROVVILLKOR
2.1 Tomgången skall ställas in i enlighet med tillverkarens anvisningar. Om
sådana anvisningar saknas skall den regleras så att ett maximalt vakuum
uppnås vid inloppsröret.
2.2 Mätningarna skall utföras under följande tre driftvillkor:
Villkor nrFordonets
hastighet
km/timVakuum vid
inloppsröret
(mm kvicksilver)Vägningsfaktor
1 Tomgång 0,25
2 50 ± 2 400 ± 8 0,253 50 ± 2 250 ± 8 0,50
2.3 Om motorn inte kan fungera vid ett vakuum av 400 mm (kvicksilver)
skall vakuumet justeras så att det är lika med det som registreras på plan
väg vid en konstant hastighet av 50 km/tim. Vakuumet enligt villkor nr 3 i
tabellen ovan skall registeras enligt ovan multiplicerat med250
400¼0;625
2.4 Fordonets hastighet för mätningarna enligt 2 och 3 i punkt 2.2 skall väljas
som den lägstafordonsha stighet vid vilken med hänsyn till växlingsförhål-
landena fordonet kan köras vid en hastighet av 50 km/tim vid normala
körförhållanden.
3. PROVMETOD
3.1 För vart och ett av villkoren 1, 2 och 3 enligt punkt 2.2 ovan skall
följande mätas:
3.1.1 Volymen Qnåtercirkuleras inte av anordningen under tidsenheten.
3.1.2 Förbrukningen enligt vikt Cnav bränslet under samma tidsenhet.
3.2 VolymernaQnsom mätts enligt punkt 4.6 under varje typ av villkor skall
anges enligt standardvillkoren (760 mm kvicksilver; 0ºC) enligt formeln
Q0
n¼QnH
760/C2273
T
3.3 Volyminnehållet kolväten t skall mätas enligt punkt 4. Om tillverkaren
begär det skall vevhusgaserna inte analyseras utan antas innehålla
15 000 ppm kolväten.
3.4 Volymmassan (vikt per volymenhet) kolväten skall antas vara 3,84 g/liter.
För vart och ett av de tidigare nämnda villkoren skall vikten kolväten som
avges i atmosfären bestämmas enligt formeln
Pn=Q′n× t × 3,84
Q'när de korrigerade volymerna.1970L0220 — SV — 01.01.1973 — 001.001 — 24
▼B
3.5 Medelvikten för kolväten P och förbrukning C av bränsle skall beräknas
från de värden som erhålls för vart och ett av de nämnda uppsättningarna
villkor genom att tillämpa vägningsfaktorer enligt punkt 2.2. De skall
uttryckas i samma enheter.
3.6 Tolkning av resultaten.
Fordonet skall bedömas som tillfredsställande om
P/C200;15
100/C2/C22CC
4. METOD FÖR MÄTNING AV VOLYMEN QnSOM INTE ÅTERCIRKU-
LERAS GENOM ANORDNINGEN
4.1Åtgärder att vidta för provet
Före provet skall alla öppningar andra än de som behövs för återvinning
av gaserna stängas.
4.2Principen för metoden
4.2.1 Ett lämpligt uttag som inte medför extra tryckförluster skall monteras på
återcirkulationskretsen direkt vid anslutningen till motorn.
4.2.2 En flexibel säck som är ogenomtränglig för kolväten skall anslutas till
uttagsöppningen för att samla gaser som inte återcirkuleras av motorn (se
tillägg). Säcken skall tömmas vid varje mätning.
4.3Mätmetod
Säcken skall täppas igen före varje mätning. Den skall anslutas till uttaget
för en bestämd tidsperiod och sedan tömmas genom en lämplig volymet-
risk mätare.
Under tömningen av skall trycket H, uttryck i mm (kvicksilvermätare),
och temperaturen N, uttryck i grader Celsius, mätas för volymkorrigering
enligt punkt 3.2.
4.4Mätning av kolväteinnehållet
4.4.1 Under tömningen mäts kolväteinnehållet om det är lämpligt med hjälp av
infrarödanalysatorer med spridningsoptik. Avläsningen skall multipliceras
med koefficienten 1,24 för att tillåta absolut kolvätekoncentration i
vevhusgaserna.
4.4.2 Analysatorer och referensgaser skall uppfylla villkoren som föreskrivs i
bilaga 3, punkterna 3.5.7 och 3.5.8.
4.5Mätning av bränsleförbrukning
Vikten bränsle som förbrukats vid vart och ett av driftsvillkoren enligt
punkt 2.2 skall bestämmas. Denna vikt skall referera till tidsenheten.
4.6Mätresultat
VärdenaQ'ni vilka n avser vart och ett av de villkor som anges i punkt
2.2 och bränsleförbrukning Cnskall ange samma tidsenhet för att tillämpa
viktkoefficienter och beräkningarna för att bestämma viktade kolvätevikter
och viktad bränsleförbrukning.
4.7Mätnoggrannhet
4.7.1 Trycket i säcken under mätningen av volymerna skall mätas inom ± 1 mm
(kvicksilvermätare).
4.7.2 Vakuumet vid inloppet skall mätas inom ± 8 mm (kvicksilvermätare).
4.7.3 Fordonets hastighet skall mätas vid rullarna och mätas inom ± 2 km/tim.4.7.4 Mängden gas som släpps ut skall mätas inom ± 5 %.
4.7.5 Temperaturen på gaserna under mätningen av volymen skall mätas inom
± 2 ºC.
4.7.6 Kolväteinnehållet skall mätas inom ± 5 % oberoende av graden av
noggrannhet hos referensgaserna.
4.7.7 Bränsleförbrukningen skall mätas inom ± 4 %.1970L0220 — SV — 01.01.1973 — 001.001 — 25
▼B
TILLÄGG
TYP 3-PROV
1970L0220 — SV — 01.01.1973 — 001.001 — 26
▼B
BILAGA 6
Egenskaper hos referensbränslet (1)och metoder som används för att bestämma dessa
Gränsvärden och enheter Metod
Researchoktantal 99 ± 1 ASTM (2) D 908—67
Specifik vikt 15/4 ºC 0,742 ± 0,007 ASTM D 1 298—67/C144/C147/C147/C147/C147/C145/C147/C147/C147/C147/C146Ångtryck enligt Reid0,6 ± 0,04 bar ASTM D 323—58
8,82 ± 0,59 psi
Destillering
— Begynnelsekokpunkt
— 10 % vol 50 ± 5 ºC
— 50 % vol 100 ± 10 ºC— 90 % vol 160 ± 10 ºC
— Slutlig kokpunkt 195 ± 10 ºC
— återstod max 2 % vol— förlust max 1 % vol
Kolväteanalys
ASTMD 1319—66 T
— olefiner 18 ± 4 % vol— aromater 35 ± 5 % vol
— saturater balans
Oxidationsstabilitet min 480 minuter ASTM D 525—55(återstod) max 4 mg/100 ml ASTM D 381—64Antioxidationsmedel min 50 ppmSvavelhalt 0,03 ± 0,015 % viktprocentASTM D 1266—64 T/C144/C147/C147/C147/C147/C145/C147/C147/C147/C147/C146Blyhalt0,57 ± 0,03 g/l
ASTMD 526—66
2,587 ± 0,136 g/IG
— rengöringsmedel motorblandning— organiska
blysammansättninger inte specificerat
Andratillsa tser inga
(1) Vid blandningen av referensbränslet bör endast konventionella europeiska grundmaterial användas, okonventio-
nella komponenter såsom pyrolysisbensin, termiskt sprucket material och motorbensen uteslutas.
(2) Initialerna för American Society for Testing and Materials, 1916 Tace St Philadelphia, Pennsylvania 19103,
USA. Siffrorna efter strecket anger det år då standarden antogs eller reviderades. Om någon STM-standardändras kommer de standarder som antogs de år som anges ovan att vara tillämpliga om det inte överenskommitsom att ersätta dem med senare standarder.1970L0220 — SV — 01.01.1973 — 001.001 — 27
▼B
BILAGA 7
1970L0220 — SV — 01.01.1973 — 001.001 — 28
▼B
1970L0220 — SV — 01.01.1973 — 001.001 — 29