1994R1626 — SV — 01.06.2000 — 004.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETSFÖRORDNING(EG)nr1626/94
avden27juni1994
omvissatekniskaåtgärderförbevarandeavfiskeresursernaiMedelhavet
(EGT L 171, 6.7.1994, s. 1)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Rådets förordning (EG) nr 1075/96 av den 10 juni 1996 L 142 1 15.6.1996
►M2Rådets förordning (EG) nr 782/98 av den 7 april 1998 L 113 6 15.4.1998
►M3Rådets förordning (EG) nr 1448/1999 av den 24 juni 1999 L 167 7 2.7.1999
►M4Rådets förordning (EG) nr 812/2000 av den 17 april 2000 L 100 3 20.4.2000
►M5Rådets förordning (EG) nr 2550/2000 av den 17 november 2000 L 292 7 21.11.2000
▼B
RÅDETSFÖRORDNING(EG)nr1626/94
avden27juni1994
om vissa tekniska åtgärder för bevarande av fiskeresurserna i
Medelhavet
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenska-pen, särskilt artikel 43 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag (
1),
med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3), och
med beaktande av följande:Under de första tio år som gemenskapens fiskeripolitik har tillämpats har
inga föreskrifter fastställts för bevarande och förvaltning av fiskeresur-serna i Medelhavet, eftersom de speciella förhållanden som råder där gördet svårt att tillämpa bestämmelser motsvarande dem som gällt för
Atlanten och Nordsjön sedan 1983.
Dock bör nu någonting göras åt de nuvarande resursproblemen i
Medelhavet och ett harmoniserat förvaltningssystem införas, som äranpassat efter förhållandena där och som tar hänsyn till de nationellabestämmelser som redan gäller i området, samtidigt som det vid behovbör göras väl avvägda och gradvisa anpassningar av dessa bestämmelserför att skydda bestånden.
Gemenskapen bör också tillsammans med alla kuststaterna försöka få till
stånd gemensamma riktlinjer för förvaltning och utnyttjande avfiskeresurserna i Medelhavet. I övrigt täcker förvaltningssystemet enligtdenna förordning all verksamhet i samband med sådant fiske iMedelhavet som bedrivs av fartyg som för ett tredje lands flagg inågon av hamnarna inom gemenskapen.
Användningen av sådana redskap som bidrar till att den marina miljön
eller bestånden i Medelhavet kraftigt försämras bör förbjudas. En del avkustbandet bör reserveras för mycket selektiva redskap som används avfiskare som bedriver fiske i liten skala. Genom undantag från detgeografiska tillämpningsområdet för rådets förordning (EEG) nr 3094/86av den 7 oktober 1986 om vissa tekniska åtgärder för bevarande av
fiskeresurserna (
4), är bestämmelserna om drivgarn och snörpvadar i den
förordningen redan tillämpliga i Medelhavet.
För att förhindra överfiske bör egenskaperna hos de viktigaste typerna
av fiskeredskap som används i Medelhavet specificeras, särskilt medavseende på minsta maskstorlek och minsta storlek för vissa arter avfisk, kräft- och blötdjur samt andra fiskeprodukter som är specifika för
Medelhavet.
För att undvika att större mängder fisk och kräft- och blötdjur fångas
som inte uppfyller kraven på minsta storlek är det viktigt att skyddavissa områden där stora mängder ungfisk samlas med hänsyn till despeciella biologiska förhållanden som råder där. När de lagstiftandemyndigheterna i gemenskapen eller medlemsstaterna fastställer
bestämmelser för fiske i Medelhavet bör de ta hänsyn till de speciella
behov som finns när det gäller särskilt sårbara eller hotade arter ochområden.1994R1626 — SV — 01.06.2000 — 004.001 — 2
(1) EGT nr C 5, 9.1.1993, s. 6 och
EGT nr C 306, 12.11.1993, s. 10.
(2) EGT nr C 255, 20.9.1993, s. 237.
(3) EGT nr C 201, 26.7.1993, s. 27.
(4) EGT nr L 288, 11.10.1986, s. 1. Förordning senast ändrad genom förordning
(EEG) nr 3919/92 (EGT nr L 397, 31.12.1992, s. 1).
▼B
För att undvika att den vetenskapliga forskningen hindras bör
bestämmelserna i denna förordning inte tillämpas på sådan verksamhetsom bedrivs i forskningssyfte.
Det bör fortfarande vara möjligt att tillämpa nationella åtgärder som
kompletterar eller överskrider minimikraven i det system som införsgenom denna förordning, eller åtgärder som reglerar förhållandenamellan dem som är verksamma inom fiskerisektorn. Sådana åtgärder får
upprätthållas eller införas, förutsatt att kommissionen granskar om de är
förenliga med gemenskapsrätten och med den gemensamma fiskeripo-litiken.
Sådana nationella åtgärder som får vidtas i enlighet med denna
förordning bör tillåtas under en begränsad tid på ett sådant sätt att
deras skadliga inverkan på resurserna och på fiskarnas verksamhet inomgemenskapen blir så liten som möjligt.
I enlighet med artikel 2.2 i rådets förordning (EEG) nr 3760/92 av den
20 december 1992 om ett gemenskapssystem för fiske och vattenbruk (
1)
är medlemsstaterna skyldiga att se till att icke yrkesmässig fiskeverk-samhet inte äventyrar bevarandet och förvaltningen av de resurser somomfattas av den gemensamma fiskeripolitiken. Denna skyldighet ärsärskilt betydelsefull i Medelhavet, eftersom sådan verksamhet ärmycket omfattande i detta hav och det är viktigt att begränsa de
eventuella skadliga följderna för bestånden.
Gemenskapen har undertecknat Förenta nationernas havsrättskonvention
om rätten till havet, som innehåller principer och föreskrifter förbevarande och förvaltning av havets biologiska resurser.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. Denna förordning skall tillämpas på all fiskeverksamhet och andra
aktiviteter i anslutning till denna som bedrivs i den del av medlems-staternas territorium och i de farvatten i Medelhavet som ligger öster omlongitud 5º 36 ′V som lyder under medlemsstaternas överhöghet eller
jurisdiktion, med undantag av dammar och laguner. Den skall ocksåtillämpas på sådan verksamhet som medlemsstaternas fartyg bedriver i
Medelhavet utanför dessa farvatten.
2. De medlemsstater som gränsar till Medelhavet får lagstifta på de
områden som omfattas av punkt 1, inbegripet icke yrkesmässigt fiskegenom att besluta om ytterligare åtgärder eller åtgärder som sträcker sig
utöver de minimikrav som anges i denna förordning, förutsatt att dessa
åtgärder är förenliga med gemenskapsrätten och i överensstämmelsemed den gemensamma fiskeripolitiken.
När medlemsstaterna beslutar om sådana åtgärder skall de se till att
bevara sårbara eller hotade arter och miljöer, särskilt de som anges i
bilaga 1.
3. Kommissionen skall i god tid underrättas om alla planer på att
införa eller ändra nationella åtgärder för bevarande och förvaltning avresurserna, så att den kan yttra sig i enlighet med det förfarande som
fastställs i artikel 14 i förordning (EEG) nr 3094/86.
Artikel 2
1. Det är förbjudet att vid fisket använda giftiga, bedövande eller
frätande ämnen samt apparater som alstrar elektriska urladdningar och
sprängämnen, eller att ha sådana ämnen och apparater ombord.
2. Det är förbjudet att använda ”andreaskors” och liknande släpred-
skap för att skörda koraller samt tryckluftshammare eller andraslagredskap för att samla in borrmusslor.1994R1626 — SV — 01.06.2000 — 004.001 — 3
(1) EGT nr L 389, 31.12.1992, s. 1.
▼B
3. Från och med den 1 januari 2002 är det förbjudet att använda
instängningsredskap och släpredskap som sätts ut från fartyget ochmanövreras från land (landvad), om inte rådet med kvalificerad
majoritet på kommissionens förslag fattar ett annat beslut på grundval
av vetenskapliga rön som visar att användningen av sådana redskap intehar någon skadlig inverkan på resurserna.
Artikel 3
1. Det är förbjudet att använda trål, vad/not eller liknande fiskered-
skap inom en kustzon av tre sjömil eller på ett vattendjup av mindre än
50 m om ett sådant djup nås närmare kusten, oberoende av vilken drag-eller släpmetod som används, utom när den nationella lagstiftningenmedger undantag från gränsen om tre sjömil när denna inte ligger inomen medlemsstats territorialvatten.
De fiskeredskap som används på ett kortare avstånd från kusten än det
som anges i första stycket, och som används i enlighet med dennationella lagstiftning som gällde den 1 januari 1994, får dock användas
fram till och med den 31 december 2002, om inte rådet på kommis-
sionens förslag med kvalificerad majoritet fattar ett annat beslut pågrundval av vetenskapliga rön som bevisar att användningen av dem inteinverkar skadligt på resurserna.
1a. Det är förbjudet att använda fiskeredskap enligt villkoren i punkt
1 andra stycket, med undantag av partrål, om inte den berörda
medlemsstaten har vidtagit åtgärder för att säkerställa att dennafiskeverksamhet
— inte innebär att förbudet i punkt 3 undergrävs,
— inte påverkar fiskeverksamheten för fartyg som använder andra
redskap än trålar, notredskap eller liknande släpredskap,
— begränsas till målarter som inte omfattas av en minsta landnings-
storlek i enlighet med artikel 8,
— begränsas så att fångsterna av de arter som nämns i bilaga IV blir så
små som möjligt,
— bedrivs med fartyg som har särskilda fisketillstånd som utfärdats i
enlighet med rådets förordning (EG) nr 1627/94 av den 27 juni 1994om allmänna bestämmelser för särskilda fisketillstånd (
1).
Kommissionen skall underrättas om dessa åtgärder före den 31
december 2000.
2. Trots punkt 1 är det tillåtet att använda skrapredskap för att fånga
skaldjur oberoende av avståndet från kusten och vattendjupet, såvidafångsten av andra arter än skaldjur inte överstiger 10 % av hela
fångstens totala vikt.
3. Det är förbjudet att använda bottentrål, vad eller liknande redskap
på havsbottnar beväxta med posidonia ( Posidonia oceanica ) eller andra
marina fanerogamer.
4. Det är förbjudet att använda någon form av instängningsredskap
inom en kustzon av 300 m eller på ett vattendjup som är mindre än 30 m,om ett sådant djup nås närmare kusten.
Artikel 3a
1. Fiske efter tonfisk med snörpvad skall vara förbjudet
— för fartyg som endast eller till större delen är verksamma i Adriatiska
havet, under tiden 1–31 maj i hela Medelhavet och under tiden 16juli–15 augusti i Medelhavet utom Adriatiska havet,1994R1626 — SV — 01.06.2000 — 004.001 — 4
(1) EGT L 171, 6.7.1994, s. 7.▼M5
▼B
▼M2
▼M4
▼M4
— för fartyg som endast eller till större delen är verksamma i
Medelhavet utom Adriatiska havet, under tiden 16 juli–15 augusti ihela Medelhavet och under tiden 1–31 maj i Adriatiska havet.
Varje medlemsstat skall säkerställa att alla fartyg som för medlems-
statens flagg eller som är registrerade i medlemsstaten följer dennapunkt.
I denna förordning skall Adriatiska havets södra gräns utgöras av en
linje dragen mellan den albansk-grekiska gränsen och Capo Santa Maria
di Leuca.
2. Användning av flygplan eller helikopter som hjälpmedel vid fiske
efter tonfisk skall vara förbjudet under tiden 1-30 juni.
Artikel 4
1. Medlemsstaterna skall utarbeta en förteckning över skyddade
zoner där begränsningar av fisket införts på grund av de biologiskaförhållanden som råder där.
2. Medlemsstaternas behöriga myndigheter skall fastställa en lista
över fiskeredskap som får användas i skyddade zoner samt lämpligatekniska föreskrifter på grundval av de mål som satts för bevarande och iöverensstämmelse med denna förordning.
3. Åtgärderna enligt punkterna 1 och 2 skall anmälas till kommis-
sionen, som skall underrätta de övriga medlemsstaterna om dem.
Artikel 5
1. Medlemsstaterna skall besluta om begränsningar av de tekniska
egenskaperna hos de viktigaste typerna av fiskeredskap i enlighet medde minimikrav som anges i bilaga 2.
2. De begränsningar som avses i punkt 1 skall anmälas till
kommissionen i enlighet med artikel 1.3.
När kommissionen utövar sina befogenheter i enlighet med artikel 14 i
förordning (EEG) nr 3094/86 skall den ta hänsyn till vilken typ av fiskesom är utmärkande för farvattnet ifråga.
Artikel 5a
1. Under perioden 1 juni-31 juli varje år är det förbjudet att fiska efter
tonfisk (Thunnus thynnus) med långrev från fiskefartyg vilka är längre
än 24 m.
2. I denna artikel skall tillämplig längd vara den som bestämts av
ICCAT och som framgår av bilaga V.
Artikel 6
1. Det är förbjudet att använda trålar och liknande släpredskap, garn
och instängningsredskap, och att ha sådana redskap ombord, om inte
maskstorleken i den del av redskapet där maskstorleken är minst likastor eller större än en av de minsta maskstorlekar som anges i bilaga 3.
Alla fiskeredskap som har en minsta maskstorlek som är mindre än
någon av de maskstorlekar som anges i bilaga 3, och som används i
enlighet med den nationella lagstiftning som var i kraft den 1 januari
1994, får användas fram till och med ►
M5den 31 december 2002 ◄,
såvida inte rådet på kommissionens förslag med kvalificerad majoritetfattar ett annat beslut i ljuset av vetenskapliga rön som visar attanvändningen av sådana redskap inte har någon skadlig inverkan påresurserna.1994R1626 — SV — 01.06.2000 — 004.001 — 5
▼M2
▼B
▼M1
▼B
▼M5
1a. Det är förbjudet att använda fiskeredskap enligt villkoren i punkt
1 andra stycket, om inte den berörda medlemsstaten har vidtagit åtgärderför att säkerställa att denna fiskeverksamhet
— begränsas till målarter som inte omfattas av minsta landningsstorlek i
enlighet med artikel 8,
— begränsas så att fångsterna av de arter som nämns i bilaga IV blir så
små som möjligt,
— bedrivs med fartyg som har särskilda fisketillstånd som utfärdats i
enlighet med förordning (EG) nr 1627/94.
Kommissionen skall underrättas om dessa åtgärder före den 31
december 2000.
2. Maskstorlekarna skall fastställas enligt det förfarande som anges i
kommissionens förordning (EEG) nr 2108/84 (
1).
3. Redskapets längd skall definieras som övertelnens längd. Redska-
pets höjd skall definieras som summan av maskornas höjd, inbegripet
knutar, när de i vått tillstånd sträcks ut vinkelrätt mot övertelnen.
Artikel 7
Medlemsstaterna får förbjuda landningar på andra platser än sådana som
är speciellt förberedda för eller som fått tillstånd att ta emot landningar.
Om medlemsstaterna beslutar om sådana åtgärder skall de omedelbart
anmäla dem till kommissionen, som skall underrätta de övrigamedlemsstaterna om dem.
Artikel 8
1. Fiskar, kräftdjur, blötdjur eller andra fiskeprodukter skall anses
vara för små om de är mindre än den minsta storlek som anges i bilaga 4
för ifrågavarande art.
Storleken på fisk, kräftdjur och blötdjur skall mätas i enlighet med
artikel 5.2 i förordning (EEG) nr 3094/86 om inte annat anges i bilaga 4.Om det är tillåtet att använda mer än en metod för att mäta storleken,
skall fisken, kräftdjuret eller blötdjuret anses ha erforderlig storlek när
minst ett av de mått som fastställts enligt dessa metoder är större änmotsvarande minsta mått.
2. Minsta mått för koraller, sjöborrar, sjögurkor och svampar skall
fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 43 i fördraget.
3. Fiskar, kräftdjur, blötdjur eller andra fiskeprodukter som inte
uppfyller storlekskraven får inte behållas ombord, lastas om, landas,transporteras, lagras, säljas, ställas ut eller bjudas ut till försäljning.
Artikel 9
Denna förordning skall inte tillämpas på sådan fiskeverksamhet som
endast bedrivs i vetenskapligt syfte med tillstånd från och under
överinseende av en eller flera berörda medlemsstater och somkommissionen i förväg underrättats om.
Artikel 10
När kommissionen utövar sina befogenheter enligt denna förordning,
särskilt när den förbereder förslag till åtgärder på de områden som
omfattas av avtal som slutits mellan yrkesverksamma inom fisket, skall
den inhämta utlåtande från de organisationer som representerar deyrkesverksamma.
Artikel 11
Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1995.1994R1626 — SV — 01.06.2000 — 004.001 — 6
(1) EGT nr L 194, 24.7.1984, s. 22.▼B
▼B
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.1994R1626 — SV — 01.06.2000 — 004.001 — 7
▼B
BILAGA 1
SÅRBARAELLERHOTADEARTERELLEROMRÅDEN
ARTER
Alla marina arter av
— däggdjur (Cetacea och Pinnipedia)
— fåglar
— sköldpaddor (Cheloniidae)
— fisk
som lever i Medelhavet och som finns upptagna i bilaga 1 och 2 till konventionen
om skydd av flyttande arter av vilda djur, som antogs genom beslut 82/461/
EEG (1), eller bilaga 2 till konventionen om skydd av europeiska vilda djur och
växter samt deras naturliga miljö som antogs genom beslut 82/72/EEG (2).
OMRÅDEN
— våtmarker vid kusterna
— havsbottnar beväxta med marina fanerogamer.1994R1626 — SV — 01.06.2000 — 004.001 — 8
(1) EGT nr L 210, 19.7.1982, S. 10.
(2) EGT nr L 38, 10.2.1982, s. 1.
▼B
BILAGA 2
MINIMIKRAVFÖRDEVIKTIGASTEREDSKAPENSEGENSKAPER
Trål(flyttrålochbottentrål)
— Bara sådana anordningar som är tillåtna i enlighet med kommissionens
förordning (EEG) nr 3440/84(1) får användas för att täcka in- eller utsidan av
lyftet.
Skrapredskap
— Skrapredskapens maximala bredd skall vara 4 m utom när skrapredskapen
används för fiske efter svamp (gagava).
Instängningsredskap(not/vad-redskap)
— Nätet får vara högst 800 m långt och 120 m högt utom för tonfiskvadar.
Bottenståendegarn(garnochinsnärjningsredskap)ochgrimgarn
— Bottenstående garn får ha en höjd av högst 4 m.
— Varje fartyg får sätta högst 5 000 m bottenstående garn och får inte har mer
ombord.
Bottenrev
— Varje fartyg får sätta högst 7 000 m långrev och får inte ha mer ombord.
Flytrev
— Varje fartyg får sätta högst 60 km långrev och får inte ha mer ombord.1994R1626 — SV — 01.06.2000 — 004.001 — 9
(1) EGT nr L 318, 7.12.1984, s. 23.
▼B
BILAGA 3
MINSTAMASKSTORLEKAR
Släpredskap (bottentrålar, flyttrålar (1) , förankrade vadar,
m.m.): 40 mm
Instängningsredskap: 14 mm
(1) Vid fiske med flyttrål efter sardiner och ansjovis gäller en minsta maskstorlek av 20 mm
om dessa utgör minst 70 % av fångsten efter sortering.1994R1626 — SV — 01.06.2000 — 004.001 — 10
▼B
BILAGA 4
MINIMIMÅTT
Arter Minimimått
FISK
Dicentrarchus labrax 23 cm
Diplodus spp. 15 cm
Engraulis encrasicholus (*) 9 cm
Epinephelus spp. 45 cm
Lophius spp. 30 cm
Merluccius merluccius 20 cm
Mugil spp. 16 cm
Mullus spp. 11 cm
Pagellus spp. 12 cm
Pagrus pagrus 18 cm
Polyprion americanus 45 cm
Scomber scombrus 18 cm
Solea vulgaris 20 cm
Sparus aurata 20 cm
Tonfisk ( Thunnus thynnus ) 70 cm eller 6,4 kg (**)
Trachurus spp. 12 cm
Xiphias gladius ►M2(***)◄ 120 cm
KRÄFTDJUR
Homarus gammarus ryggsköld 85 mm
total längd 240 mm
Nephrops norvegicus ryggsköld 20 mm
total längd 70 mm
Palinuridae total längd 240 mm
BLÖTDJUR
Pecten spp. 100 mm
Venerupis spp. 25 mm
Venus spp. 25 mm
(*) Medlemsstaterna får i stället för minsta storlek ange antal exemplar av denna art per
kg.
►M4(**) Reglerna i artikel 8.3 skall dock inte gälla fisk upp till 15 % i antal exemplar,
som väger mellan 3,2 kg och 6,4 kg och som fångas oavsiktligt. ◄
►M2(***)◄Längden skall mätas längs en rät linje från underkäkens spets till den bakre
ändan av den kortaste fenstrålen i stjärtfenan.1994R1626 — SV — 01.06.2000 — 004.001 — 11
▼M4
▼B
▼M1
BILAGA V
BestämningavfartygslängdenligtICCAT
— För varje fiskefartyg som är byggt efter den 18 juli 1982: 96 procent av största
längden i vattenlinjen på 85 procent av minsta malldjupet, mätt från kölens
överkant, eller längden från förkanten av förstäven till roderhjärtstockens
mittpunkt i samma vattenlinje, om sistnämnda längd är större. I fartyg
konstruerade med styrlastighet skall längden mätas i en vattenlinje som är
parallell med konstruktionsvattenlinjen.
— För varje fiskefartyg som är byggt före den 18 juli 1982: registrerad längd
enligt nationella register eller varje annat beviskraftigt dokument för fartyget.1994R1626 — SV — 01.06.2000 — 004.001 — 12