2000R1227 — SV — 23.02.2003 — 005.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 1227/2000
av den 31 maj 2000
om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 1493/1999 om den gemensamma orga-
nisationen av marknaden för vin, särskilt beträffande produktionskapacitet
(EGT L 143, 16.6.2000, s. 1)
Ändrad genom:
Officiellatidningen
nr sidada tum
►M1Kommissionens förordning (EG) nr 784/2001 av den 23 april 2001 L 113 4 24.4.2001
►M2Kommissionens förordning (EG) nr 1253/2001 av den 26 juni 2001 L 173 31 27.6.2001
►M3Kommissionens förordning (EG) nr 1342/2002 av den 24 juli 2002 L 196 23 25.7.2002
►M4Kommissionens förordning (EG) nr 2191/2002 av den 10 december 2002 L 334 16 11.12.2002
►M5Kommissionens förordning (EG) nr 315/2003 av den 19 februari 2003 L 46 9 20.2.2003
▼B
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 1227/2000
av den 31 maj 2000
om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 1493/
1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för vin,
särskilt beträffande produktionskapacitet
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT
DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättande av Europeiska gemenska-
pen,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1493/1999 av den 17 maj
1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för vin (1),
särskilt artikel 7.2 samt artiklarna 10, 15, 23 och 80 i denna, och
av följande skäl:
(1)Förordning (EG) nr 1493/1999 som från och med den 1 augusti
2000 har ersatt rådets förordning (EEG) nr 822/87 (2), senast
ändrad genom förordning (EG) nr 1677/1999 (3), innehåller i
avdelning II bestämmelser om produktionskapacitet. Det är nulämpligt att fylla ut den ram som därigenom har fastställts
genom att genomförandebestämmelser beslutas och genom att
de tidigare förordningarna i detta ämne upphävs, nämligen kom-missionens förordning (EEG) nr 2314/72 (
4), senast ändrad
genom förordning (EEG) nr 2462/93 (5), (EEG) nr 940/81 (6),
(EEG) nr 3800/81 (7), senast ändrad genom förordning (EG) nr
2548/1999 (8), (EEG) nr 2729/88 (9), senast ändrad genom
förordning (EG) nr 2182/97 (10), (EEG) nr 2741/89 (11) och
förordning (EEG) nr 3302/90 (12).
(2)Medlemstaterna får enligt artikel 22 i förordning (EG) nr 1493/1999 anta strängare nationella föreskrifter om nyplantering,återplantering av vinstockar eller dubbelympning än de somanges i den avdelning II i den förordningen, vilken ocksåomfattar föreskrifter om beviljande, överföring och användning
av planteringsrätter.
(3)Enligt artikel 2.3 i förordning (EG) nr 1493/1999 har medlems-
staterna möjlighet att efter kontroll ge tillstånd att på sådanaarealer som avses i a-d framställa vin som skall saluföras. Detär nödvändigt att fastställa närmare bestämmelser för ansök-ningar och det faktiska datumet för den rättsliga regleringen,främst för att se till att dessa regleringar faktiskt genomförs i
motiverade fall särskilt genom att tillståndet beviljas från och
med ansökningsdagen och genom att se till att producenter intedrar nytta av oberättigade ansökningar. Alla planteringsrättersom används i regleringsförfarandet måste vara giltiga vidansökningsdatumet.
(4)Enligt arikel 2.7 i förordning (EG) nr 1493/1999 skall arealersom planterats i strid mot planteringsrestriktioner röjas.
Produkter inom vinsektorn som framställts av druvor från sådana
arealer innan röjningen äger rum bör inte få störa marknadsba-lansen och bör därför destilleras.2000R1227 — SV — 23.02.2003 — 005.001 — 2
(1) EGT L 179, 14.7.1999, s. 1.
(2) EGT L 84, 27.3.1987, s. 1.
(3) EGT L 199, 30.7.1999, s. 8.
(4) EGT L 248, 1.11.1972, s. 53.
(5) EGT L 226, 7.9.1993, s. 1.
(6) EGT L 96, 8.4.1981, s. 10.
(7) EGT L 381, 31.12.1981, s. 1.
(8) EGT L 308, 3.12.1999, s. 5.
(9) EGT L 241, 1.9.1988, s. 108.
(10) EGT L 299, 4.11.1997, s. 3.
(11) EGT L 264, 12.9.1989, s. 5.
(12) EGT L 317, 16.11.1990, s. 25.
▼B
(5)Enligt artikel 3.1 i förordning (EG) nr 1493/1999 får nyplanter-
ingsrätter beviljas i samband med fastighetsregleringar eller
expropriation i samhällets intresse. Nyplanteringsrätterna börinte vara fler än vad som behövs för att plantera en arealmotsvarande 105 % av den areal som producenterna förlorat isamband med dessa åtgärder, för att undvika att förbudet motplantering i artikel 2.1 i förordning (EG) nr 1493/1999
undergrävs.
(6)Enligt artikel 3.1 i förordning (EG) nr 1493/1999 får nyplanter-
ingsrätter också beviljas i samband med vinodlingsförsök. Dearealer som planteras med hjälp av sådana nyplanteringsrätterbör endast få användas för dessa ändamål, och produkter inomvinsektorn som framställts av druvor från sådana arealer bådeunder och efter försöksperioden, bör inte få störa marknadsba-
lansen. Produkter inom vinsektorn som framställts av druvor
som kommer från sådana arealer under försöksperioden bördärför inte få saluföras, vilket inte hindrar att de konsumeras isamband med provsmakning. Efter försöksperioden bör deberörda arealerna antingen röjas eller användas för normal
produktion genom utnyttjande av planteringsrätter. Pågående
vinodlingsförsök bör tillåtas att fortsätta enligt gällande regler.
(7)I artikel 3.2 i förordning (EG) nr 1493/1999 föreskrivs också attnypnlateringsrätter kan beviljas för odling av moderplantor förympmaterial. De arealer som planteras med hjälp av sådananyplanteringsrätter bör endast användas för dessa ändamål ochprodukter inom vinsektorn som framställts av druvor från sådana
arealer både under och efter den period då moderplantor för
ympmaterial produceras, bör inte få störa marknadsbalansen.Därför bör druvor från sådana arealer under perioder då deproduceras inte skördas, eller om de skördas, förstöras. Efterdenna period bör de berörda arealerna antingen röjas eller
användas för normal produktion genom utnyttjande av planter-
ingsrätter. Befintliga odlingar av moderplantor för ympmaterialbör tillåtas att fortsätta enligt gällande regler.
(8)I artikel 3.1 i förordning (EG) nr 1493/1999 föreskrivs även attnyplanteringsrätter kan beviljas för arealer vars vin eller vinpro-dukter enbart är avsedda att konsumeras av vinodlarens familj.Detta kan emellertid leda till en alltför betungande administrativ
börda beroende på det stora antalet sådana fall i vissa medlems-
stater. Därför bör medlemsstaterna ha möjlighet att tillåta sådanaarealer, även om de inte tilldelats några planteringsrätter, förut-satt att, för att förhindra att marknadsbalansen störs, arealerna ifråga är små och att vinodlaren inte ägnar sig åt kommersiellvinproduktion. De berörda arealerna och producenterna bör
kontrolleras på lämpligt sätt, och i de fall då bestämmelserna
inte efterlevs bör dettaledatill påföljder, vilkaäven ka n inbe-gripa röjning av sådana arealer.
(9)I artikel 3.2 i förordning (EG) nr 1493/1999 föreskrivs attnyplanteringsrätter får beviljas för produktion av kvalitetsvinfso eller bordsvin som bekrivs med en geografisk beteckning.
Detta får endast ske om det har konstaterats att produktionen av
vinet i fråga kraftigt understiger efterfrågan. Ett sådant konstate-rande bör bygga på objektiva kriterier och data.
(10)För att säkerställa att sådana objektiva data är överensstämmandeoch exakta i hela gemenskapen bör det krävas att de omfattarden inventering av produktionskapaciteten som avses i artikel16 i förordning (EG) nr 1493/1999 eller likvärdig information.
(11)För att undvika störningar av marknadsbalansen bör inga
återplanteringsrätter beviljas för arealer där obligatorisk röjning
har skett på grund av att kraven i förordning (EG) nr 1493/1999 har överträtts. I samma syfte bör inga återplanteringsrätterbeviljas med avseende på röjda arealer för vilka planteringsrätterbeviljats för andra ändamål än kommersiell vinproduktion.
(12)I artikel 4.2 i förordning (EG) nr 1493/1999 föreskrivs attåterplanteringsrätter får beviljas producenter som åtar sig att2000R1227 — SV — 23.02.2003 — 005.001 — 3
▼B
röja en vinodlingsareal. För att undvika att de beviljade planter-
ingsrätternaöverstiger producentens verkligabehov börplanteringsrätter bara beviljas i den omfattning som behövs för
att plantera hela arealen, med beaktande av de planteringsrätter
producenten redan har. I samband med varje beviljande av plan-teringsrätter på grundval av sådana åtaganden bör en säkerhetställas som en garanti för att åtagandet genomförs. För attundvika att marknadsbalansen störs under den period då nyplan-
terad areal och areal som skall röjas förekommer samtidigt, bör
produktion av vin för saluföring bara tillåtas på en av dessaarealer.
(13)I artikel 5 i förordning (EG) nr 1493/1999 föreskrivs att nation-ella och/eller regionala reserver skall inrättas för att förbättra
förvaltningen av produktionskapaciteten. För att undvika
störningar av marknadsbalansen bör överföringen av planter-ingsrätter viaett system med reserver inte ledatill en a llmänökning av propduktionskapaciteten i medlemsstaterna, någotsom inte heller får ske vid överföring av planteringsrätter mellanföretag enligt artikel 4.4 i den förordningen. Medlemsstaterna får
i detta sammanhang tillämpa en nedsättningkoefficient vid
överföringar av planteringsrätter.
(14)Enligt artikel 5.8 i förordning (EG) nr 1493/1999 behövermedlemsstaterna inte införa systemet med reserver om de kanvisa att det redan finns ett effektivt system för förvaltning av
planteringsrätter i hela landet. I detta sammanhang får en
medlemsstat införa systemet med reserver i en del av landetoch ett annat effektivt system i andra delar av landet. Enmedlemsstat som önskar utnyttja möjligheten i artikel 5.8 iförordning (EG) nr 1493/1999 bör kunnage belägg för a tt ett
sådant system existerar och för varje undantag från bestämmel-
serna i kapitel I i avdelning II i den förordningen kunna visanödvändigheten av detta.
(15)På begäran från en medlemsstat får kommissionen besluta atttilldela planteringsrätter från den gemenskapsreserv som avses i
artikel 6.1 b i förordning (EG) nr 1493/1999.
(16)I kapitel II i avdelning II i förordning (EG) nr 1493/1999 före-
skrivs att bidrag får lämnas för slutgiltig nedläggning avvinodling på en bestämd areal. Medlemsstaterna får besluta vilkaarealer, om några över huvud taget, som kan komma i fråga för
sådana bidrag. Närmare gemensamma bestämmelser om ansök-
ningar, lämpliga maximala bidragsnivåer och datum enligt vadsom avses i artikel 10 i den förordningen bör dock fastställas.
(17)Av kontrollskäl bör utbetalningen av bidragen normalt ske förstefter röjningen. Utbetalningen kan emellertid göras före
röjningen förutsatt att det ställts en säkerhet för att säkerställa
att röjningen verkligen äger rum.
(18)Nedläggning av vinodlingsarealer som verkställs av producentersom är medlemmar i producentorganisationer där druvor sommedlemmarna skördat bearbetas gemensamt kan resultera i att
det levereras mindre kvantiteter druvor och att bearbetningskost-
naderna därigenom ökar. Det är skäligt att sådana negativaeffekter kan kompenseras.
(19)Vid tillämpning av kapitel III i avdelning II i förordning (EG) nr1493/1999 ges medlemsstaterna stort utrymme för egna bedöm-
ningar av hur höga stöden får vara och vad de får användas till,
särskilt när det gäller utbetalning av schablonbelopp, vidbestämmandet av högsta stöd per hektar samt differentieradestöd utifrån objektivakriterier inom ra men för restriktionernaidetta kapitel och de föreskrifter som antagits för tillämpningenav dessa.
(20)Gemensamma regler bör emellertid också fastställas. I detta syftebör medlemsstaterna anta regler för vilken minimiareal ett jord-bruksskifte måste ha för att systemet skall kunna få en verkligeffekt på produktionskapaciteten. Åtgärder bör fastställas tillsam-mans med tidsfrister för deras genomförande och föreskrifter om2000R1227 — SV — 23.02.2003 — 005.001 — 4
▼B
lämplig övervakningsmetod. Reglerna bör också omfatta använd-
ningen av de återplanteringsrätter som skapas genom röjningenligt planen för att undvika störningar av marknadsbalansen
till följd av ökad avkastning, liksom möjlighet att bevilja högre
stöd till följd av högre kostnader.
(21)Enligt artikel 12 i förordning (EG) nr 1493/1999 kan enmedlemsstat välja att inte själv upprätta planer för omstruktu-rering och omställning. Eftersom medlemsstaterna har ansvaret
för godkännandet av planerna, bör de i så fall fastställa
bestämmelser för inlämnande och godkännande av planerna ochbestämmelser om vad de berörda planerna minst skall innehålla.
(22)I artikel 11.3 i förordning (EG) nr 1493/1999 föreskrivs attsystemet för omstrukturering och omställning av vinodlingarinte skall omfatta normal förnyelse av uttjänta vinodlingar.
Denna formulering bör ytterligare förtydligas.
(23)Av kontrollskäl bör stödet normalt betalas ut först när en viss
åtgärd har genomförts. Utbetalningen kan emellertid görasdessförinnan förutsatt att det har ställts en säkerhet för attåtgärden verkligen kommer att genomföras.
(24)Närmare bestämmelser för fastställas för finansieringsplaner-
ingen och deltagande i finansieringen av systemet för
omstrukturering och omställning. I samband med detta börmedlemsstaterna regelbundet rapportera till kommissionen hurfinansieringen av systemet utvecklas.
(25)Åtgärder måste vidtas för att säkerställa att de medel som avsattsför systemet används på ett effektivt sätt, och det bör särskilt
fastställas att förskott kan betalas ut och att utbetalningarna kan
anpassas efter behoven och efter tidigare uppnådda resultat.
(26)De allmänna reglerna om budgetdisciplin, och särskilt de somrör ofullständiga eller felaktiga uppgifter från medlemsstaterna,bör tillämpas i förening med de särskilda regler som fastställs
genom dennaförordning.
(27)De närmare bestämmelserna om den ekonomiska förvaltningen
av systemet kommer att regleras av de föreskrifter som antagitsför genomförandet av rådets förordning (EG) nr 1258/1999 avden 17 maj 1999 om finansiering av den gemensamma jord-brukspolitiken (
1).
(28)Det är av yttersta vikt för övervakningen av genomförandet avavdelning II i förordning (EG) nr 1493/1999 och för en korrektförvaltning av marknaden att kommissionen har tillgång till rele-vanta uppgifter om produktionskapacitet, inklusiveplanteringsrätter, och detaljerad information om vilka åtgärdermedlemsstaterna vidtagit för att genomföra den avdelningen.
Därför bör alla uppgifter av betydelse för detta ändamål sändas
till kommissionen i ett fastställt format. Medlemsstaterna börunder en lämplig period behållaövrig informa tion som behövsför kontroll och revision av genomförandet av den avdelningen.
(29)I detta sammanhang är det nödvändigt att fastställa vilka
uppgifter som skall lämnas i den inventering som avses i artikel
16 i förordning (EG) nr 1493/1999. Medlemsstater som inteönskar utnyttja möjligheten att rättsligt reglera olovligt plante-rade arealer, att öka antalet planteringsrätter eller bevilja stödför omstrukturering och omställning behöver inte göranågoninventering.
(30)I artikel 19 i förordning (EG) nr 1493/1999 överlämnas det tillmedlemsstaterna att klassificera druvsorter. Gemensamma reglerbör antas om hur klassificeringen skall utformas, om dessinnehåll samt om hur den skall meddelas och offentliggöras.Klassificeringssystemet i sig skall inte leda till någon ökning avproduktionskapaciteten.2000R1227 — SV — 23.02.2003 — 005.001 — 5
(1) EGT L 160, 26.6.1999, s. 103.
▼B
(31)I princip bör bara sorter som får saluföras i minst en medlems-
stat enligt rådets direktiv 68/193/EEG av den 9 april 1968 om
saluföring av vegetativt förökningsmaterial av vinstockar (1),
senast ändrat genom Anslutningsakten för Österrike, Finlandoch Sverige, ingå i klassificeringen. Med hänsyn till bevarandeav det genetiska arvet bör emellertid också andra sorter somplanterades innan det direktivet trädde i kraft kunna omfattas av
klassificeringen.
(32)Om en producent är skyldig att destillera produkter till följd av
en överträdelse av gemenskapslagstiftningen bör inget gemens-kapsstöd beviljas för destillation eller destillatet.
(33)Utbetalningarna enligt avdelning II i förordning (EG) nr 1493/1999 bör helt och hållet göras till stödmottagarna.
(34)Som en övergångsåtgärd bör planteringrätter som reglerades avförordning (EEG) nr 8222/87, och som gäller fram till ett senaredatum än den 31 juli 2000 fortsätta att gälla fram till detta senaredatum för att säkerställa att de inte förloras under övergången till
det system som regleras av förordning (EG) nr 1493/1999. Av
samma skäl bör sådana planteringsrätter, om de inte användsvid detta senare datum, överföras till lämplig nationell ellerregional reserv, om en sådan inrättats.
(35)De åtgärder som föreskrivs i dennaförordning är förenligamedyttrandet från Förvaltningskommittén för vin.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
Tillämpningsområde
Artikel 1
Genom denna förordning fastställs tillämpningsföreskrifter till kapitel I
(plantering av vinstockar), kapitel II (bidrag för nedläggning), kapitel
III (omstrukturering och omställning) och delar av kapitel IV (upplys-
ningar och allmänna bestämmelser) i avdelning II(produktionskapacitet) i förordning (EG) nr 1493/1999.
KAPITEL II
Plantering av vinstockar
Artikel 2
1. Medlemsstaterna får fastställa en tidsfrist för när producenterna
skall lämna in ansökningar om undantag enligt artikel 2.3 i förordning(EG) nr 1493/1999.
1a. Det datum som i artikel 2.3 i förordning (EG) nr 1493/1999
fastställs till den 31 juli 2002 skall flyttas fram till den 31 mars 2003.
2. Om en producent har lämnat in en ansökan om undantag får den
berörda medlemsstaten från och med den dag då ansökan lämnades inoch under den tid ansökan behandlas tillåta att druvor från de berörda
arealerna används för att framställa vin som skall saluföras.
3. Om undantag därefter beviljas skall det gälla från och med dagen
för ansökan.
4. Om ansökan därefter avslås skall medlemsstaten antingen
a) från och med den dag då ansökan lämnades in, fram till den dag då
den avslogs, ta ut en straffavgift på 30 % av marknadsvärdet för detvin som framställts av druvor från arealerna i fråga, eller2000R1227 — SV — 23.02.2003 — 005.001 — 6
(1) EGT L 93, 17.4.1968, s. 15.▼M4
▼B
▼B
b) kräva att producenten destillerar en kvantitet vin som motsvarar den
kvantitet vin som kommer från druvor från de berörda arealerna,från och med den dag då ansökan lämnades in och fram till och
med den dag då den avslogs, och som saluförts från och med den
dagen. Denna produktion får inte användas för att framställaprodukter med en verklig alkoholhalt på 80 volymprocent ellerlägre.
5. Medlemsstaterna skall fastställa den period som avses i artikel 2.3
b i förordning (EG) nr 1493/1999 inom vilken en producent kan erhållaåterplanteringsrätter efter det att arealen i fråga har planterats. Dennaperiod får emellertid inte sträckasig längre än fra m till och med den
►
M3den 15 juli 2002 ◄. En medlemsstat får endast bevilja
undantag i enlighet med den bestämmelsen om återplanteringsrätternai fråga gäller dagen för ansökan om undantag.
6. Medlemsstaterna skall registrera varje ansökan om undantag,
resultatet av behandlingen av denna och eventuella åtgärder som vidtasi enlighet med punkt 4 i den här artikeln.
7. Medlemsstaterna skall för varje vinår underrätta kommissionen
om den totala areal för vilken ansökningar om undantag har skett,samt den totala areal för vilken ansökningar om undantag har beviljatsrespektive avslagits. Denna underrättelse skall lämnas senast fyra
månader efter respektive vinårs slut.
8. När arealer skall röjas enligt artikel 2.7 i förordning (EG) nr
1493/1999 får produkter som framställts av druvor från sådana arealer
omsättas endast för destillation. Genom undantag från dennabestämmelse får medlemsstaterna istället föreskriva att vin för sammavärde skall destilleras. I så fall får medlemsstaterna också fastställalämpliga administrativa påföljder. I båda fallen får dessa produkterinte användas för framställning av alkohol med en verklig alkoholhalt
på 80 volymprocent eller lägre.
9. Medlemsstaterna skall registrera varje ärende som behandlas
enligt artikel 2.7 i förordning (EG) nr 1493/1999.
Artikel 3
1. Om medlemsstaterna beviljar nyplanteringsrätter i fråga om
arealer som är avsedda för sådan nyplantering som görs i sambandmed fastighetsreglering eller expropriation i samhällets intresse ienlighet med nationell lagstiftning, skall de se till att dessa planter-
ingsrätter inte beviljas för en areal som i rena odlingar överstiger
105 % av den vinodlingsareal som berördes av fastighetsregleringeneller expropriationen i samhällets intresse. Medlemsstaterna skall regi-strera varje enskilt ärende där nyplanteringsrätter beviljas i dessasyften.
2. Medlemsstaterna skall registrera varje ärende där de beviljar
nyplanteringsrätter för arealer som används i vinodlingsförsök. Sådananyplanteringsrätter skall endast gälla under själva försöksperioden.
Under denna period får produkter som framställts av druvor från dessa
arealer inte saluföras.
Efter dennaperiod
a) skall producenten använda nyplanteringsrätter som beviljats enligt
artikel 3.2 i förordning (EG) nr 1493/1999, eller återplanteringsrättereller planteringsrätter som beviljats från en reserv, så att denberörda arealen kan användas för att framställa vin avsett försaluföring, eller
b) skall de vinstockar som planterats på sådana arealer röjas. Sådan
röjning skall bekostas av den berörda producenten. Innan denberörda arealen har röjts får produkter som framställts av druvordärifrån omsättas endast för destillationsändamål. Dessa produkterfår inte användas för framställning av alkohol med en verklig alko-
holhalt på 80 volymprocent eller lägre.
3. Nyplanteringsrätter, och varje villkor för användning av sådana
rätter eller villkor för arealer som planterats med utnyttjande av dessa2000R1227 — SV — 23.02.2003 — 005.001 — 7
▼B
planteringsrätter, som beviljats för vinodlingsförsök före den 1 augusti
2000 skall fortsätta att gälla under försöksperioden. Bestämmelserna ipunkt 2 tredje stycket skall gälla för arealerna i fråga efter utgången
av försöksperioden.
4. Medlemsstaterna skall registrera varje ärende där de beviljar
nyplanteringsrätter för arealer avsedda för odling av moderplantor förympmaterial. Sådana nyplanteringsrätter skall endast gälla under den
period som moderplantorna för ympmaterial produceras.
Under denna period skall druvor från sådana vinstockar antingen
förstöras eller inte skördas alls.
Efter dennaperiod
a) skall producenten använda nyplanteringsrätter som beviljats enligt
artikel 3.2 i förordning (EG) nr 1493/1999, eller återplanteringsrättersom beviljats från reserv, så att den berörda arealen kan användas
för att framställa vin avsett för saluföring, eller
b) skall de vinstockar som planterats på sådana arealer röjas. Sådan
röjning skall bekostas av den berörda producenten. Innan den
berörda arealen har röjts får produkter som framställts av druvor
därifrån omsättas endast för destillationsändamål. Dessa produkterfår inte användas för framställning av alkohol med en verklig alko-holhalt på 80 volymprocent eller lägre.
5. Nyplanteringsrätter, och varje villkor för användning av sådana
rätter eller villkor för arealer som planterats med utnyttjande av dessaplanteringsrätter, som beviljats före den 1 augusti 2000 för arealer somär avsedda för moderplantor för ympmaterial skall fortsätta att gällaunder den period som moderplantorna för ympmaterial produceras.Bestämmelserna i punkt 4 tredje stycket skall gälla för dessa arealer
efter utgången av den period under vilken moderplantorna för ympma-
terial produceras.
6. Medlemsstaterna skall registrera varje ärende där de beviljar
nyplanteringsrätter för arealer vars vin eller vinprodukter endast är
avsedda att konsumeras av vinodlarens familj.
7. Genom undantag från punkt 6, och för att undvika en alltför
betungande administrativ börda, får en medlemsstat i stället föreskrivaatt areraler vars vin eller vinprodukter endast är avsedda att konsu-
meras av vinodlarens familj inte skall omfattas av kravet på röjning i
artikel 2.7 i förordning (EG) nr 1493/1999. En medlemsstat får endastanvända denna möjlighet förutsatt
a) att arealen för en viss odlare inte är större än en högsta tillåtna areal
som medlemsstaten i fråga skall fastställa, och
b) att vinodlaren i fråga inte är involverad i kommersiell vinproduk-
tion.
8. Det skall vara förbjudet att saluföra vin eller vinprodukter från
sådana arealer som avses i punkterna 6 och 7. Medlemsstaterna skalltillämpa ett lämpligt system för att övervaka detta förbud. Om enöverträdelse av detta förbud skulle upptäckas skall den berörda arealen,
utöver eventuella sanktioner som åläggs av medlemsstaten, röjas på
vinodlarens bekostnad. Intill dess att den berörda arealen har röjts fårprodukter som framställts av druvor därifrån endast omsättas för destil-lationsändamål. Dessa produkter får inte användas för framställning avalkohol med en verklig alkoholhalt på 80 volymprocent eller lägre.Medlemsstaterna skall registrera samtliga ärenden som behandlas enligt
dennapunkt.
9. Medlemsstaterna får endast bevilja nyplanteringsrätter för arealer
där det produceras kvalitetsvin fso eller bordsvin som bekrivs med engeografisk beteckning om de har gjort en bedömning som visar att pro-
duktionen av vinet i fråga är mycket lägre än efterfrågan.
Medlemsstaterna skall lägga objektiva kriterier och data till grund fördenna bedömning. Dessa objektiva data skall omfatta inventeringen avproduktionskapaciteten i regionen i fråga, eller annan likvärdig infor-mation. Medlemsstaterna skall registrera samtliga bedömningar samtobjektiva kriterier och data. Om en medlemsstat har bedömt att pro-2000R1227 — SV — 23.02.2003 — 005.001 — 8
▼B
duktionen av ett sådant vin är mycket lägre än efterfrågan, skall den
registrera varje tillfälle då nyplanteringsrätter beviljas för vinet i fråga.
10. För varje vinår skall medlemsstaterna underrätta kommissionen
om
a) den totala areal för vilken nyplanteringsrätter har beviljats enligt var
och en av punkterna 1, 2 och 4,
b) den totala areal för vilken nyplanteringsrätter har beviljats enligt
punkt 6. Om en medlemsstat tillämpar undantaget i punkt 7 skallden emellertid i stället överlämna en bedömning av den totalaberörda arealen som skall vara baserad på resultaten av den kontrollsom genomförts,
c) den totala areal för vilken nyplanteringsrätter har beviljats enligt
artikel 3.2 i förordning (EG) nr 1493/1999 för varje berörd vintyp,
samt närmare uppgifter om den bedömning som har gjorts, inklusivede objektiva kriterier och data som har använts, och
d) huruvida producenterna har betalat för att få nyplanteringsrätter
beviljade.
Denna underrättelse skall lämnas senast fyra månader efter utgången av
det berördavinåret.
Artikel 4
1. När en areal röjs i enlighet med artikel 2.7 eller artikel 19.4 i
förordning (EG) nr 1493/1999, eller enligt artikel 3.2 tredje stycket b,artikel 3.4 tredje stycket b eller artikel 3.8 i den här förordningen, fåringa återplanteringsrätter beviljas. Återplanteringsrätter får inte heller
beviljas om röjning sker av
a) vinodlingsarealer i samband med genomförande av en fastighetsreg-
lering eller en expropriation i samhällets intresse, om
nyplanteringsrätter har beviljats för sådana arealer i enlighet medartikel 3.1,
b) arealer som under själva försöksperioden är avsedda för vinod-
lingsförsök,
c) arealer som är avsedda för moderplantor för ympmateriel under den
period som dessaproducera s, eller
d) arealer som endast är avsedda för vinodlarfamiljens egen konsum-
tion.
2. En medlemsstat får endast bevilja återplanteringsrätter till en
producent som åtar sig att röja en vinodlingsareal med vinstockar föreutgången av det tredje året efter det år då arealen planterades, omdenna producent kan visa att han antingen inte innehar några planter-
ingsrätter, eller innehar planteringsrätter i otillräcklig omfattning, som
skulle kunna användas för att plantera vinstockar på hela arealen ifråga. En medlemsstat får inte bevilja en producent fler planter-ingsrätter än som behövs för att plantera hela arealen i fråga medvinstockar med beaktande av de planteringsrätter som denne redan
innehar. Producenten skall närmare ange vilken areal som skall röjas.
3. Producenten skall i samband med det åtagande som avses i punkt
2 ställa en säkerhet. Förpliktelsen att röja den berörda arealen skall
utgöra ett primärt krav i den mening som avses i artikel 20.2 i kommis-sionens förordning (EEG) nr 2220/85 (
1). Den berördamedlemssta ten
skall på grundval av objektiva kriterier fastställa hur stor säkerhetenskall vara. Säkerheten skall bestämmas så att den är proportionerligoch tillräcklig för att producenterna inte skall frångå sina åtaganden.
4. Fram till dess röjningen genomförts skall medlemsstaterna se till
att det inte under något vinår samtidigt förekommer kommersiell2000R1227 — SV — 23.02.2003 — 005.001 — 9
(1) EGT L 205, 3.8.1985, s. 5.
▼B
produktion av vin både på den areal som skall röjas och på den areal
som har nyplanterats. Detta innbär att
a) produkter som är framställda av druvor från den nyplanterade
arealen endast får omsättas för destillation; produkterna får inte
användas för framställning av alkohol med en verklig alkoholhalt
på 80 volymprocent eller lägre, eller att
b) produkter som är framställda av druvor från den areal som skall
röjas endast får omsättas för destillation; produkterna får inteanvändas för framställning av alkohol med en verklig alkoholhaltpå 80 volymprocent eller lägre.
5. Om åtagandet om röjning inte har fullföljts vid den fastställda
tidsfristens utgång, skall den oröjda arealen anses ha planterats i strid
med planteringsförbudet i artikel 2.1 i förordning (EG) nr 1493/1999.
6. Medlemsstaterna skall övervaka plantering och röjning av de
berörda arealerna.
7. Medlemsstaterna skall registrera varje ärende som behandlas
enligt dennaa rtikel.
8. Medlemsstaterna skall registrera samtliga överföringar av
återplanteringsrätter mellan olika jordbruksföretag.
9. Medlemsstaterna skall anmäla till kommissionen om de har för
avsikt att använda sig av möjligheten att förlänga den period dååterplanteringsrätter får användas, från fem till högst åtta vinår efterutgången av det vinår då röjningen ägde rum.
Artikel 5
1. Medlemsstaterna skall se till att överföringen av planteringsrätter
via en nationell reserv och/eller regionala reserver inte leder till en totalökning av produktionskapaciteten på deras territorium.
2. Vid tillämpningen av punkt 1 får medlemsstaterna
a) använda den nedsättningskoefficient som avses i artikel 5.7 i förord-
ning (EG) nr 1493/1999, och
b) använda en likvärdig nedsättningskoefficient för andra överföringar
av planteringsrätter via en nationell reserv och/eller regionalareserver.
3. Med tillämpning av artikel 4.4 tredje stycket i förordning (EG) nr
1493/1999 får medlemsstaterna också använda en likvärdig
nedsättningskoefficient vid överföringar av planteringsrätter mellan
olikajordbruksföreta g.
4. Medlemsstaterna skall anmäla till kommissionen när de upprättar
nationella och/eller regionala reserver för planteringsrätter eller, iförekommande fall, om sitt beslut att inte införa systemet med reserver.
5. Om en medlemsstat väljer att inte införa systemet med reserver
skall den till kommissionen överlämna bevis för att det finns ett effek-tivt sytem för att förvalta planteringsrätter i hela landet. Den skallsärskilt kunna styrka nödvändigheten av att medge undantag från detillämpliga bestämmelserna i kapitel I i avdelning II i förordning (EG)
nr 1493/1999.
6. Medlemsstaterna skall registrera samtliga ärenden där planter-
ingsrätter beviljas från reserver, där planteringsrätter överförs mellanreserver och där planteringsrätter tilldelas reserver. Samtliga betal-ningar som ersättning för tilldelning av planteringsrätter till en reserv,eller för beviljande av planteringsrätter från en reserv, skall registreras.
Artikel 6
1. Medlemsstaterna skall lämna detaljerade uppgifter till kommis-
sionen om tilldelningen av de nyskapade planteringsrätterna tillreserven eller reserverna, med beaktande av eventuella nyskapade plan-teringsrätter som redan har tilldelats enligt artikel 3.2 i förordning (EG)nr 1493/1999.2000R1227 — SV — 23.02.2003 — 005.001 — 10
▼B
2. Medlemsstaterna får begära att kommissionen tilldelar dem de
nyskapade planteringsrätter som finns i gemenskapsreserven. Kommis-sionen får göra en sådan tilldelning i enlighet med förfarandet i artikel
75 i förordning (EG) nr 1493/1999.
KAPITEL III
Bidrag för nedlägging
Artikel 7
Medlemsstaterna skall meddela kommissionen om det finns arealer för
vilka de har beslutat att bidraget för slutgiltig nedläggning av vinodlingkan beviljas, och om de villkor som gäller för detta.
Artikel 8
1. Medlemsstaterna skall fastställa bestämmelser om ansöknings-
förfarandet. Det skall särskilt finnas bestämmelser om
a) frister för ansökningar, samt om vilka uppgifter de skall innehålla,
b) efterföljande kontroller av att vinodlingarna i fråga verkligen finns,
av den berörda arealen och av den genomsnittliga avkastningen ellerproduktionskapaciteten,
c) meddelanden till berörda producenter om tillämpliga bidrag,
d) möjligheter att ompröva ett bidrag om de berörda producenterna
lämnar en motiverad begäran om detta och om att producenterna
skall underrättas om resultatet av denna omprövning,
e) kontroll av att röjning har skett.
2. Bidraget skall betalas ut efter kontroll av att röjningen har skett.
Medlemsstaterna får emellertid meddela föreskrifter om förskottsbetal-ning till en producent innan förpliktelsen att röja har uppfyllts, förutsattatt producenten ställer en säkerhet på ett belopp motsvarande 120 % av
bidraget. Med förpliktelsen skall för det ändamål som avses i förord-
ning (EEG) nr 2220/85 avses förpliktelsen att röja arealen i fråga.Denna röjning skall vara avslutad senast under det vinår som följerefter det år under vilket bidraget betalades ut.
3. Medlemsstaterna får föreskriva att bidraget till producenter som
är medlemmar i producentorganisationer i enlighet med definitionen iartikel 39 i förordning (EG) nr 1493/1999 skall minskas med upp till
15 %. De belopp som motsvarar denna minskning skall i så fall betalas
till den berörda producentorganisationen.
4. För varje odling där arealen inte överstiger 25 ar kan det beviljas
ett bidrag på högst 4 300 euro per hektar.
Medlemsstaterna kan besluta att bevilja det bidrag som avses i första
stycket till vinodlingar, vars areal överstiger 25 ar, för röjning avarealer som omfattar mellan 10 ar och 25 ar.
5. För arealer som är större än 25 ar får bidraget per hektar inte
överstiga
a) 1 450 euro, om den genomsnittliga avkastningen per hektar är högst
20 hektoliter,
b) 3 400 euro, om den genomsnittliga avkastningen per hektar är mer
än 20 hektoliter, men inte överstiger 30 hektoliter,
c) 4 200 euro om den genomsnittliga avkastningen per hektar är mer
än 30 hektoliter, men inte överstiger 40 hektoliter,
d) 4 600 euro om den genomsnittliga avkastningen per hektar är mer
än 40 hektoliter, men inte överstiger 50 hektoliter,
e) 6 300 euro om den genomsnittliga avkastningen per hektar är mer
än 50 hektoliter, men inte överstiger 90 hektoliter,
f) 8 600 euro om den genomsnittliga avkastningen per hektar är mer
än 90 hektoliter, men inte överstiger 130 hektoliter,2000R1227 — SV — 23.02.2003 — 005.001 — 11
▼M3
▼B
▼B
g) 11 100 euro om den genomsnittliga avkastningen per hektar är mer
än 130 hektoliter, men inte överstiger 160 hektoliter, samt
h) 12 300 euro om den genomsnittliga avkastningen per hektar
överstiger 160 hektoliter.
Artikel 9
Den period som avses i artikel 9 a, c och d i förordning (EG) nr 1493/
1999 skall i samtliga fall anses vara tio vinår efter respektive vinårs
slut.
Artikel 10
1. Medlemsstaterna skall registrera närmare uppgifter om varje
ansökan, och dess resultat.
2. Medlemsstaterna skall för varje vinår underrätta kommissionen
om
a) den totala areal som har röjts mot bidrag enligt kapitel II i avdelning
II i förordning (EG) nr 1493/1999, och
b) en prognos för det följande vinåret.
Denna underrättelse skall lämnas senast fyra månader efter utgången av
det berördavinåret.
Artikel 11
Om medlemsstaterna beviljar statligt stöd i samma syften som är
avsedda att uppnås genom kapitel II i avdelning II i förordning (EG)nr 1493/1999 skall de
a) registrera närmare uppgifter om varje ansökan och dess resultat,
b) för varje vinår underrätta kommissionen om den totala areal som
röjts mot endast statligt stöd, samt om det totala stödbelopp sombetalats ut. Denna underrättelse skall lämnas senast fyra månaderefter utgången av det berörda vinåret,
c) se till att det i den underrättelse som lämnas enligt artikel 10.2 i den
förordningen särskilt anges hur stor andel av den berörda arealensom röjts mot både statligt stöd och bidrag enligt kapitel II i avdel-ning II i förordning (EG) nr 1493/1999 samt hur stort statligt stödsom totalt betalats ut i dessa fall.
KAPITEL IV
Omstrukturering och omställning
Artikel 12
1. Vid tillämpningen av artikel 11.3 i förordning (EG) nr 1493/1999
avses med
a)normal förnyelse av uttjänta vinodlingar : återplantering av samma
areal med samma druvsort och enligt samma vinodlingsmetod,
b)unga jordbrukare : jordbrukare som är yngre än 40 år, som har
tillräckliga yrkesmässiga kvalifikationer och som för första gångenetablerar sig på ett vinproducerande företag i ledande ställning.
2. De ”nyplanteringsrätter” som avses i artikel 11.3 tredje stycket i
förordning (EG) nr 1493/1999 skall även omfatta de rätter som avses iartikel 25.1 i den här förordningen.
Artikel 13
1. De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna skall besluta om
den minsta areal som berättigar till omstruktureringsstöd och till2000R1227 — SV — 23.02.2003 — 005.001 — 12
▼M3
▼B
▼M3
▼M3
omställningsstöd samt en minsta yta som kan komma i fråga för
omstrukturering och omställning.
2. De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna skall besluta om
a) definitionerna av de åtgärder som tas in i planerna,
b) tidsfrister för genomförande som inte får överskrida fem år,
c) skyldigheten att i alla planer för varje vinår återge vilka åtgärder
som skall utföras under det aktuella vinåret och för varje åtgärdvilken areal som berörs,
d) hur genomförandet skall kontrolleras.
3. De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna skall besluta om
föreskrifter för att, vid genomförandet av en plan, begränsa sådan rätttill återplantering som härrör från röjning som anges i planen, när dettaskulle leda till en eventuell ökning av avkastningen från den aktuella
arealen. Dessa föreskrifter skall avfattas så att de garanterar att målet
för ordningen uppnås och särskilt att det inte blir en allmän ökning avproduktionskapaciteten i medlemsstaten i fråga.
De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna skall föreskriva hur
nyplanteringsrätterna skall användas. I dessa bestämmelser skall föresk-rivas att nyplanteringsrätterna endast får användas om de är nödvändiga
från teknisk synpunkt och om de inte överstiger 10 % av den totala
areal som planen omfattar. I bestämmelserna skall också föreskrivasen lämplig minskning av det stöd som beviljas för dessa arealer.
Vad beträffar de nyplanteringsrätter som avses i artikel 11.3 tredje
stycket i förordning (EG) nr 1493/1999 skall följande gälla enligt andrastycket i den här punkten:
a) Begränsningen till 10 % som anges i andra stycket i den här
punkten skall inte tillämpas.
b) De nyplanteringsrätter som beviljas unga jordbrukare får inte
överskrida 30 % av de nytillkomna planteringsrätter som beviljats
den berörda medlemsstaten med stöd av artikel 6.1 a i förordning(EG) nr 1493/1999.
4. De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna skall besluta om
föreskrifter om exakt tillämpningsområde och vilka bidragssatser somskall gälla när stöd beviljas. Bortsett från bestämmelserna i avdelning
II kapitel III i förordning (EG) nr 1493/1999 och från det här kapitlet
får de föreskrifternainnehållabestämmelser om förskottsbeta lning,högsta bidragssatser per hektar och anpassning av stödet enligt objek-tiva kriterier. I bestämmelserna skall särskilt anges en lämplig ökningav de bidragssatser som skall användas, när de rätter till återplanteringsom uppstår till följd av röjning som anges i plan, utnyttjas när planen
genomförs.
Artikel 14
Om en medlemsstat väljer att inte själv upprätta planer för omstruktu-
rering och omställning, skall den fastställa följande:
a) De organ eller individer som får lämna utkast till planer.
b) Innehållet i utkasten till planer, som skall innehålla detaljerade
beskrivningar av de föreslagna åtgärderna samt föreslagna tidsfristerför genomförandet av dem.
c) En minsta areal som skall omfattas av en omstrukturerings- eller
omställningsplan, samt eventuella undantag från detta krav, somskall vara vederbörligen motiverade och grundade på objektivakriterier.
d) Förfarandet för presentation och godkännande av planer, varvid i
synnerhet tidsfrister för inlämnande av utkast till planer samt objek-tiva kriterier för prioriteringar av dem skall anges.2000R1227 — SV — 23.02.2003 — 005.001 — 13
▼B
▼M3
Artikel 15
1. Stöd skall betalas ut sedan det kontrollerats att en viss åtgärd har
vidtagits.
Om det vid kontroll visar sig, att den åtgärd som anges i ansökan om
bidrag inte har utförts helt och fullt men att den har utförts på mer än80 % av de berörda arealerna inom den föreskrivna tidsfristen, skallbidrag betalas ut efter avdrag av ett belopp som är dubbelt så stortsom det ytterligare belopp som skulle ha beviljats om åtgärden utförts
på samtliga arealer.
2. Genom undantag från punkt 1 får medlemsstaterna tillåta att
stödet för en bestämd åtgärd betalas ut i förskott till producenterna
innan åtgärden har genomförts, på villkor att genomförandet har
påbörjats och att stödmottagaren har ställt en säkerhet som uppgår till120 % av stödet. Vid tillämpningen av förordning (EEG) nr 2220/85skall förpliktelsen vara att den berörda åtgärden skall genomföras innanutgången av det andra vinåret efter det vinår då förskottet beviljades.
Denna period får anpassas av medlemsstaten om
a) de berörda arealerna ingår i områden som drabbats av en naturkata-
strof som erkänns av de behöriga myndigheterna i den berördamedlemsstaten,
b) sanitära problem med växtmaterialet har förhindrat att den planerade
åtgärden genomförs, och detta har bestyrkts av ett organ som
erkänns av den berörda medlemsstaten.
Om den berörde producenten tidigare har fått förskott för en annan
åtgärd på samma skifte, får bidraget betalas ut i förskott endast på
villkor att denna tidigare åtgärd har utförts helt och fullt.
Om det vid kontroll visar sig, att den åtgärd som anges i ansökan om
bidrag och för vilken stödet betalats ut i förskott, inte har utförts helt
och fullt men att den har utförts på mer än 80 % av de berörda area-lerna inom den föreskrivna tidsfristen, skall säkerheten frisläppas efteravdrag av ett belopp som är dubbelt så stort som det ytterligare beloppsom skulle ha beviljats om åtgärden utförts på samtliga arealer.
Om producenten avstår från förskottet inom en tidsfrist som fastställs
av den berörda medlemsstaten skall säkerheten frisläppas till 95 %.Medlemsstaterna skall meddela kommissionen den tidsfrist som
fastställs för tillämpningen av det här stycket.
Om producenten avstår från att utföra åtgärden inom en tidsfrist som
fastställs av den berörda medlemsstaten, skall han återbetala förskottet
om det redan har betalats ut och därefter skall 90 % av säkerheten
frisläppas. Medlemsstaterna skall meddela kommissionen den tidsfristsom fastställs för tillämpningen av det här stycket.
3. Om alla de åtgärder som anges i ansökan om bidrag inte har
genomförts inom de tidsfrister som anges i artikel 13.2, skall produ-centen återbetala alla bidrag som beviljats med den ansökningen somgrund.
Om emellertid de åtgärder som avses i ansökan om bidrag har utförts
på mer än 80 % av de arealer som berörs inom de fastställda tidsfris-terna, skall återbetalningen uppgå till ett belopp som är dubbelt så stortsom det ytterligare bidrag som skulle ha beviljats om alla åtgärderna i
planen utförts på samtliga arealer.
4. Vid tillämpningen av den här artikeln skall en tolerans på 5 %
tillämpas vid kontroll av de berörda arealerna.
Artikel 15a
1. Genom undantag från artikel 15 får medlemsstaterna föreskriva
att stödet skall betalas ut efter kontroll av att alla de åtgärdergenomförts som anges i ansökan om bidrag. Om det vid kontroll visarsig, att alla de åtgärder som anges i ansökan om bidrag inte har utförts2000R1227 — SV — 23.02.2003 — 005.001 — 14
▼M5
▼M3
▼M3
helt och fullt men att de har utförts på mer än 80 % av de berörda area-
lerna inom den föreskrivna tidsfristen, skall bidrag betalas ut efteravdrag av ett belopp som är dubbelt så stort som det ytterligare belopp
som skulle ha beviljats om alla åtgärderna utförts på samtliga arealer.
2. Genom undantag från punkt 1 får medlemsstaterna tillåta att
stödet för samtliga åtgärder betalas ut i förskott till producenterna innansamtliga åtgärder som anges i stödansökan har genomförts, på villkoratt genomförandet har påbörjats och att stödmottagaren har ställt en
säkerhet som uppgår till 120 % av stödet. Vid tillämpningen av förord-
ning (EEG) nr 2220/85 skall förpliktelsen vara att samtliga åtgärderskall genomföras innan utgången av det andra vinåret efter det vinårdå förskottet beviljades.
Denna period får anpassas av medlemsstaten om
a) de berörda arealerna ingår i områden som drabbats av en naturkata-
strof som erkänns av de behöriga myndigheterna i den berörda
medlemsstaten,
b) sanitära problem med växtmaterialet har förhindrat att den planerade
åtgärden genomförs, och detta har bestyrkts av ett organ somerkänns av den berörda medlemsstaten.
Om det vid kontroll visar sig, att alla de åtgärder som anges i ansökan
om bidrag och för vilka ett förskott betalats ut, inte har utförts helt och
fullt men att de har utförts på mer än 80 % av de berörda arealernainom de föreskrivna tidsfristerna, skall säkerheten frisläppas efteravdrag av ett belopp som är dubbelt så stort som det ytterligare beloppsom skulle ha beviljats om alla åtgärderna utförts på samtliga arealer.
Om producenten avstår från förskottet inom en tidsfrist som fastställs
av den berörda medlemsstaten skall säkerheten frisläppas till 95 %.
Medlemsstaterna skall meddela kommissionen den tidsfrist somfastställs för tillämpningen av det här stycket.
Om producenten avstår från att utföra alla de åtgärder som anges i
ansökan inom en tidsfrist som fastställs av den berörda medlemsstaten,skall han återbetala förskottet om det redan har betalats ut, och därefterskall 90 % av säkerheten frisläppas. Medlemsstaterna skall meddela
kommissionen den tidsfrist som fastställs för tillämpningen av det här
stycket.
3. Vid tillämpning av den här artikeln skall en tolerans på 5 % tillä-
mpas vid kontrollen av de berörda arealerna.
Artikel 16
1. Medlemsstaterna skall senast den 30 juni varje år ge kommis-
sionen följande information beträffande omstrukturerings- och
omställningssystemet:
a) En redovisning av de faktiska utgifterna under budgetåret i fråga,
samt den totala areal som berörs.
b) En redovisning av kontrollerade utgifter under budgetåret i fråga,
samt den totala areal som berörs.
c) Samtliga ansökningar om ytterligare finansiering under det
pågående budgetåret, utöver de anslagsfördelningar som gjorts enligtartikel 14.1 i förordning (EG) nr 1493/1999, samt den totala arealsom berörs i varje enskilt fall.
d) Uppdaterade utgiftsprognoser samt den totala areal som berörs för
de följande budgetåren, fram till utgången av den period undervilken omstrukturerings- och omställningsplanerna skall varagenomförda, i enlighet med anslagsfördelningen till varje medlems-stat.2000R1227 — SV — 23.02.2003 — 005.001 — 15
▼M5
▼M3
▼B
▼M5
▼B
2. Om den information som medlemsstaterna enligt punkt 1 skall
överlämnatill kommissionen är ofullständig, eller om den inteöverlämnas i tid, skall kommissionen utan att det påverkar tillämp-
ningen av de allmänna bestämmelserna om budgetdisciplin, göra ett
tillfälligt och schablonmässigt avdrag på förskotten när jordbruksutgif-ternabokförs.
Artikel 17
1. En medlemsstats faktiska och deklarerade utgifter för ett visst
budgetår skall finansieras med de belopp som har meddelats kommis-sionen i enlighet med artikel 16.1 a, under förutsättning att dessabelopp totalt sett inte är högre än det anslag som medlemsstaten bevil-jats enligt artikel 14.1 i förordning (EG) nr 1493/1999.
2. Medlemsstaterna skall endast skicka in den redovisning som avses
i artikel 16.1 b om det belopp som de har deklarerat i enlighet med
artikel 16.1 a uppgår till minst 75 % av det belopp som beviljats ienlighet med artikel 14.1 i förordning (EG) nr 1493/1999.
3. De ansökningar som medlemsstaterna skickat in i enlighet med
artikel 16.1 c skall godkännas proportionellt, genom utnyttjande av de
anslag som finns tillgängliga efter det att summan av de belopp som
från alla medlemsstater har meddelats i enlighet med artikel 16.1 aoch de belopp som har deklarerats i enlighet med artikel 16.1 b dragitsav från det totala belopp som beviljats medlemsstaterna i enlighet medartikel 14 i förordning (EG) nr 1493/1999. Kommissionen skall snarastmöjligt efter den 30 juni meddela medlemsstaterna i vad mån deras
ansökningar kan godkännas.
4. Om den totala areal som meddelats i enlighet med artikel 16.1 a
är mindre än det antal hektar som anges i samband med budgetåretsanslagsfördelning till medlemsstaten i enlighet med artikel 14.1 iförordning (EG) nr 1493/1999 skall de utgifter som deklarerats förbudgetåret i fråga, trots bestämmelserna i punkterna 1 och 2, endast
finansieras med ett belopp som uppgår till den totala deklarerade
arealen multiplicerad med det genomsnittliga stödbeloppet per hektar;det senare utgörs av förhållandet mellan det belopp som beviljatsmedlemsstaten i enlighet med artikel 14.1 i förordning (EG) nr 1493/1999 och antalet beräknade hektar.
Detta belopp får aldrig vara högre än de utgifter som deklarerats i
enlighet med artikel 16.1 a.
Vid tillämpning av den här punkten får en avvikelse med 5 % tillåtas i
fråga om den totala areal som meddelas, jämfört med den areal somanges i anslaget för budgetåret i fråga.
5. Om en medlemsstats faktiska utgifter under ett visst budgetår är
lägre än 75 % av de belopp som avses i punkt 1, skall de utgifter som
godkänns för det följande budgetåret, samt motsvarande areal, minskasmed en tredjedel av skillnaden mellan detta tröskelvärde och de faktis-kautgifternaunder det berördabudgetåret.
6. Denna nedsättning skall inte beaktas i samband med de utgifter
som skall godkännas för det budgetår som följer efter det budgetår då
nedsättningen gjordes.
7. De belopp som producenterna betalat tillbaka enligt artiklarna 15
eller 15a skall dras av från de utgifter som finansieras.
8. Hänvisningar till ett visst budgetår skall avse de utbetalningar
som medlemsstaterna gör mellan den 16 oktober och den 15 oktober
året efter.
Artikel 18
1. Medlemsstaterna skall registrera närmare uppgifter om samtliga
planer, vare sig de har godkänts eller ej, och om samtliga åtgärdersom vidtagits för att genomföra planerna.2000R1227 — SV — 23.02.2003 — 005.001 — 16
▼M5
▼B
▼B
2. Medlemsstaterna skall för varje vinår, och för varje plan,
underrätta kommissionen om den areal som ursprungligen omfattas avrespektive plan och dess genomsnittliga avkastning, samt om arealen
och dess uppskattade avkastning efter omstruktureringen eller omställ-
ningen. Denna underrättelse lämnas senast fyra månader efter vinåretsslut.
KAPITEL V
Upplysningar och allmänna bestämmelser
Artikel 19
1. Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om huruvida de
väljer at göra inventeringen av produktionskapaciteten på nationell ellerregional nivå.
2. Om en medlemsstat väljer att göra inventeringen på regional nivå
och upprättar regionala reserver i enlighet med kapitel I i avdelning II i
förordning (EG) nr 1493/1999, skall regionerna i båda fallen vara iden-tiska.
3. Upplysningarna i inventeringen skall,
a) när det gäller arealer som är planterade med vinstockar som klassi-
ficerats som sorter för framställning av vin, delas upp med hänsyntill vinkategori (kvalitetsvin fso och bordsvin), inklusive den arealsom är lämplig för produktion av vin som beskrivs med en geogra-fisk beteckning. Det skall också anges hur stor andel av den totala
arealen som används för en viss druvsort, om denna andel är bety-
dande,
b) när det gäller antalet befintliga planteringsrätter, delas upp med
hänsyn till
i) det uppskattade antalet hektar för vilka nyplanteringsrätter till-
delats producenter men som ännu inte utnyttjats,
ii) det uppskattade antalet hektar för vilka återplanteringsrätter
innehas av producenter men som ännu inte utnyttjats,
iii) antalet hektar för vilka nyskapade planteringsrätter ännu inte
förts till en eller flerareserver, eller bevilja ts i enlighet med
artikel 3.2 i förordning (EG) nr 1493/1999,
iv) antalet hektar för vilka planteringsrätter finns i reserven eller
reserverna,
c) om inventeringen görs nationellt, delas upp på lämplig regional
basis.
4. I inventeringen skall det också registreras varifrån uppgifterna i
denna har hämtats.
5. När inventeringen görs för förstagången ska ll den innehålla
uppgifter om situationen en viss dag under föregående vinår sommedlemsstaten har valt. Den skall också innehålla uppgifter avseende
ett tidigare referensvinår som medlemsstaten har valt, och som
a) så långt möjligt skall samlas in på samma sätt som uppgifterna i
inventeringen i övrigt,
b) vid behov kan baseras på uppskattningar.
6. Inventeringen skall därefter uppdateras en gång om året med
beaktande av situationen den valda dagen.
Artikel 20
1. Vid klassificeringen av druvsorter för framställning av vin skall
medlemsstaterna klassificera sorterna efter namn, med angivande av
eventuella synonyma namn och druvans färg.
2. Besluten om klassificering av druvsorter skall fattas på grundval
av objektiva kriterier, inbegripet överväganden rörande lämplighetenför odling och de analytiska och organoleptiska egenskaperna hos vinsom framställs av de berörda sorterna.2000R1227 — SV — 23.02.2003 — 005.001 — 17
▼B
3. Namnen och de synonyma namnen på klassificerade sorter skall
överensstämma med de namn som fastställs av
a) Internationella vinkontoret (OIV),
b) Unionen för skydd av växtförädlingsprodukter (UPOV), och/eller
c) Internationella nämnden för växtgenetiska resurser (IBPGR).
4. För varje sort som i klassificeringen anges vara en sort för frams-
tällning av vin skall det i klassificeringen också anges om den även ärgodkänd för någon av följande användningar, nämligen
a) för produktion av bordsdruvor,
b) för framställning av vinsprit,
c) för produktion av druvor avsedda att torkas,
d) för andra användningar.
5. Av klassificeringen skall det också framgå om det finns sorter
med likalydande namn.
6. I en medlemsstats klassificering får endast ingå sorter som får
saluföras i åtminstone en medlemsstat i enlighet med direktiv 68/193/EEG.
7. Genom undantag från punkt 6 får en medlemsstat i sin klassifi-
cering även ta med sorter som planterades före ikraftträdandet avdirektiv 68/193/EEG och som fortfarande finns i respektive medlems-stat.
8. Om en medlemsstat, i vilken kapitel I i avdelning II i förordning
(EG) nr 1493/1999 tillämpas, i sin klassificering för druvsorter som ärlämpliga för framställning av vin tar med en sort som enligt gemenska-pens eller den nationella lagstiftningen inte funnits med tidigare i den
berörda administrativa enheten, får arealer som redan är planterade
med den sorten inte användas för att framställa vin. Medlemsstaternaskall införa ett lämpligt system för att övervaka detta förbud. Medlems-staterna kan undantagsvis tillåta producenten i fråga att användanyplanteringsrätter som beviljats enligt artikel 3.2 i förordning (EG) nr1493/1999, återplanteringsrätter eller planteringsrätter som beviljats
från en reserv för att göra det möjligt att framställa vin på arealen i
fråga. Medlemsstaterna skall registrera alla sådana fall.
9. Medlemstaterna skall underrätta kommissionen om sina klassifi-
ceringar under varje vinår och klart ange eventuella ändringar.
Medlemsstaterna skall senast den 31 juli 2001 underrätta kommissionen
om varje användning av det undantag som avses i punkt 7, samt omhuruvida de har för avsikt att tillämpa det undantag som avses i punkt8.
10. Kommissionen skall tillhandahålla klassificeringarna i det format
och i den distributionsform som den finner lämpligt.
Artikel 21
1. När medlemsstaterna enligt förordning (EG) nr 1493/1999 och
enligt den här förordningen till kommissionen överlämnar de
bestämmelser som har antagits skall de även tillhandahålla en kortsammanfattning av dessa bestämmelser.
2. Medlemsstaterna skall bevara de uppgifter som registreras enligt
den här förordningen i minst tio vinår efter det år då uppgifternaregi-
strerades.
3. De underrättelser som skall lämnas i enlighet med denna förord-
ning skall lämnas i det format som anges i bilagan.2000R1227 — SV — 23.02.2003 — 005.001 — 18
▼B
KAPITEL VI
Övergångsbestämmelser och slutbestämmelser
Artikel 22
Om en producent enligt avdelning II i förordning (EG) nr 1493/1999
eller enligt den här förordningen skall destillera en produkt, får stödsom finansieras av gemenskapen inte beviljas för destillationen eller
destillatet.
Artikel 23
Utbetalninger som görs enligt avdelning II i förordning (EG) nr 1493/
1999 och enligt den här förordningen skall helt och hållet göras till
stödmottagarna.
Artikel 24
Förordningarna (EEG) nr 2314/72, (EEG) nr 940/81, (EEG) nr 3800/
81, (EEG) nr 2729/88, (EEG) nr 2741/89 och (EEG) nr 3302/90 skallupphöra att gälla.
Artikel 25
1. Planteringsrätter som regleras av förordning (EEG) nr 822/87 och
som enligt den förordningen gäller fram till ett datum efter den 31 juli2000 skall fortsätta att gälla fram till detta senare datum.
2. Efter detta senare datum som avses i punkt 1 skall dessa planter-
ingsrätter automatiskt tilldelas relevant nationell eller regional reserv.
Om en sådan reserv ännu inte inrättas vid det datumet skall dessa plan-
teringsrätter hållas inne i väntan på att så sker. Därefter skall deautomatiskt tilldelas denna reserv.
Artikel 26
Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har
offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning .
Den skall tillämpas från och med den 1 augusti 2000.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.2000R1227 — SV — 23.02.2003 — 005.001 — 19
▼B
BILAGA
Format för information som lämnas i enlighet med denna förordning
2000R1227 — SV — 23.02.2003 — 005.001 — 20
▼B
2000R1227 — SV — 23.02.2003 — 005.001 — 21
▼B
2000R1227 — SV — 23.02.2003 — 005.001 — 22
▼B
►(1)M1
2000R1227 — SV — 23.02.2003 — 005.001 — 23
▼B
2000R1227 — SV — 23.02.2003 — 005.001 — 24
▼B
2000R1227 — SV — 23.02.2003 — 005.001 — 25
▼B
2000R1227 — SV — 23.02.2003 — 005.001 — 26
▼B
2000R1227 — SV — 23.02.2003 — 005.001 — 27
▼B
2000R1227 — SV — 23.02.2003 — 005.001 — 28