1990L0667 — SV — 06.01.1993 — 001.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS DIREKTIV
av den 27 november 1990
om fastställande av veterinära bestämmelser om bortskaffande och bearbetning av animaliskt
avfall och dess utsläppande på marknaden samt om förhindrande av sjukdomsalstrande orga-
nismer i foder av animaliskt ursprung samt om ändring av direktiv 90/425/EEG
(90/667/EEG)
(EGT L 363, 27.12.1990, s. 51)
Ändrat genom:
Officiellatidningen
nr sidada tum
►M1Rådets direktiv 92/118/EEG av den 17 december 1992 L 62 49 15.3.1993
▼B
RÅDETS DIREKTIV
av den 27 november 1990
om fastställande av veterinära bestämmelser om bortskaffande och
bearbetning av animaliskt avfall och dess utsläppande på mark-naden samt om förhindrande av sjukdomsalstrande organismer ifoder av animaliskt ursprung samt om ändring av direktiv 90/425/
EEG
(90/667/EEG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA
DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europiska ekonomiska
gemenskapen, särskilt artikel 43 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag(1),
med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), och
med beaktande av följande:
Gemenskapen kommer att besluta om åtgärder för att efter hand
upprätta den inre marknaden under perioden fram till den 31 december
1992.
Animalieproduktion är en mycket viktig gren inom gemenskapens jord-
bruk. Animaliskt avfall kan om det inte hanteras rätt sprida patogener iomgivningen, något som leder till minskad produktivitet och minskade
marginaler inom denna sektor. Harmoniserade regler bör fastställas för
bearbetning av animaliskt avfall och för att på marknaden släppa utprodukter som framställts vid denna bearbetning.
Olika åtgärder bör tillämpas alltefter arten av den använda råvaran.
För att undgå risken för spridning av patogener bör animaliskt avfall
bearbetas vid en godkänd och övervakad anläggning eller tas om handpå något annat lämpligt sätt. Dessutom bör animaliskt avfall som är
förbundet med hög risk samlas upp och transporteras direkt till en bear-
betningsanläggning som tilldelats denna uppgift av den berördamedlemsstaten. Under vissa omständigheter, särskilt när det är moti-verat med hänsyn till transporttiden och transportsträckan kan denifrågavarande anläggningen för bearbetning vara belägen inom enannan medlemsstat.
Möjligheten att använda vissa råvaror bör begränsas.
För att ta hänsyn till vissa etablerade förfaranden bör det vara möjligt
att göra undantag från den bearbetning som fastställts för kontrollerade
användningssätt.
Bearbetningsanläggningar bör åläggas att utöva egen kontroll över sin
produktion och i synnerhet att tillämpa fastställda mikrobiologiska
normer med avseende på slutprodukten.
Möjligheter bör skapas för ett besiktningsförfarande på gemens-
kapsnivå.
De berörda produkterna bör vara underkastade alla de regler för vete-
rinärakontroller och skyddsåtgärder som fa stställts genom rådetsdirektiv 90/425/EEG av den 26 juni 1990 om veterinära och avelstek-niska kontroller i handeln med vissa levande djur och varor inomgemenskapen med sikte på att förverkliga den inre marknaden(
4).
Minimiregler av övergångsnatur bör utfärdas för importerade produkter.1990L0667 — SV — 06.01.1993 — 001.001 — 2
(1) EGT nr C 327, 30.12.1989, s. 76.
(2) EGT nr C 260, 15.10.1990, s. 161.
(3) EGT nr C 124, 21.5.1990, s. 4.
(4) EGT nr L 224, 18.8.1990, s. 29.
▼B
I syfte att besluta om åtgärder för tillämpningen av bestämmelserna bör
det upprättas ett förfarande för samarbete mellan kommissionen ochmedlemsstaterna.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
Artikel 1
1. Dettadirektiv fa stställer
a) kraven med hänsyn till djur- och folkhälsan för
i) bortskaffande och bearbetning av animaliskt avfall i syfte att
avdöda patogener som kan förekomma i sådant material,
ii) framställning av foder av animaliskt ursprung på ett sätt som
förebygger förekomst av alla slag av patogener i detta,
b) reglerna för att på marknaden släppa ut animaliskt avfall som är
avsett för andra ändamål än att användas som livsmedel.
2. Dettadirektiv ska ll inte påverka
a) nationell veterinärlagstiftning som är avsedd att tillämpas på utrot-
ning och bekämpning av vissa sjukdomar och användning av
matavfall,
b) nationella djurhälsobestämmelser som rör framställning av foder-
blandningar med animaliskt och vegetabiliskt ursprung samt foder
som innehåller enbart produkter av vegetabiliskt ursprung.
Artikel 2
I dettadirektiv a vses med
1.animaliskt avfall: djurkroppar eller delar av djur eller fiskar eller
produkter av animaliskt ursprung som inte är avsedda som livs-medel, med undantag av exkrementer från djur och matavfall,
2.högriskmaterial: animaliskt avfall som avses i artikel 3 och som
misstänks medföra allvarliga hälsorisker för djur eller människor,
3.lågriskmaterial: animaliskt avfall av annat slag än vad som avses i
artikel 3, som inte innebär allvarliga risker för överföring av smitt-
samma sjukdomar till djur eller människor,
4.anläggning för bearbetning av lågriskmaterial: en anläggning vid
vilken lågriskmaterial bearbetas till ingredienser som är avsedda att
ingå i fodermedel eller fiskmjöl i enlighet med artikel 5,
5.anläggning för bearbetning av högriskmaterial: en anläggning vid
vilken animaliskt avfall undergår behandling eller bearbetning föratt oskadliggöra patogener, i enlighet med artikel 3,
6.foder för sällskapsdjur: för hundar, katter och andra sällskapsdjur
avsett foder som framställts helt eller delvis ur lågriskmaterial,
7.tekniska eller farmaceutiska produkter: produkter som är avsedda
för andra ändamål än att konsumeras av människor eller djur,
8.inrättning: en anläggning för bearbetning av låg- eller högriskmate-
rial, eller en anläggning som framställer foder för sällskapsdjur ellerfiskmjöl eller en anläggning som använder animaliskt avfall vidframställning av tekniska eller farmaceutiska produkter,
9.behörig myndighet: varje myndighet som av den behöriga centrala
myndigheten fått i uppdrag att övervaka tillämpningen av dettadirektiv.1990L0667 — SV — 06.01.1993 — 001.001 — 3
▼B
KAPITEL II
REGLER FÖR HUR ANIMALISKT AVFALL SKALL BEAR-
BETAS OCH HUR SLUTPRODUKTEN SKALL SLÄPPAS UT
PÅ MARKNADEN
A.Högriskmaterial
Artikel 3
1. Följande högriskmaterial måste behandlas vid en anläggning för
bearbetning av högriskmaterial som godkänts av medlemsstaten ienlighet med artikel 4.1 eller bortskaffas genom bränning ellernedgrävning i enlighet med punkt 2:
a) Alla nötkreatur, grisar, getter, får, entåiga hovdjur, fjäderfä och alla
andra djur som hålls för jordbruksproduktion och som har dött på
gården men inte slaktats för att tjäna som livsmedel, däriblanddödföddaoch oföddadjur.
b) Döda djur som inte avses i punkt a men som utpekats av medlems-
statens behöriga myndighet.
c) Djur som avlivats i samband med åtgärder för sjukdomsbekämpning
antingen på gården eller på någon annan plats som anvisats av den
behörigamyndigheten.
d) Animaliskt avfall, inklusive blod, som härrör från djur som i
samband med den veterinära besiktning som företagits i sambandmed slakten uppvisat kliniska tecken på sjukdomar som kan
överföras till människor eller andra djur.
e) Alla de delar från ett djur som slaktats på normalt sätt men utan att
underkastas besiktning efter slakt, med undantag av hudar, skinn,
hovar, fjädrar, ull, horn, blod och liknande produkter.
f) Allt kött, fjäderfäkött, fisk, vilt och livsmedel av animaliskt
ursprung som är förskämt och sålundautgör en hälsorisk förmänniskor och djur.
g) Djur, färskt kött, fjäderfäkött, fisk, vilt samt kött- och mjölkpro-
dukter som importerats från tredje land och som vid debesiktningar som föreskrivs i gemenskapslagstiftning inte uppfyllerde veterinäravillkoren för införsel till gemenska pen, såvidade inte
återexporteras eller godkänns för införsel med de förbehåll som
fastställs i gemenskapsbestämmelser.
h) Tamboskap som har dött under transport, dock utan att detta hindrar
nödslakt av djurskyddsskäl.
i) Animaliskt avfall innehållande rester av substanser som kan
innebäraen hälsorisk för människor eller djur, liksom mjölk, kötteller produkter av animaliskt ursprung som på grund av förekomst
av sådana rester är otjänliga som livsmedel.
j) Fisk som visar kliniska tecken på sjukdomar som kan överföras till
människor eller till fisk.
2. De behörigamyndigheternafår när så krävs beslutaa tt högrisk-
material måste bortskaffas genom bränning eller nedgrävning, när
— tillstånd för transport till närmast belägna anläggning för bearbet-
ning av högriskmaterial från djur som smittats eller misstänks varasmittade med en epizootisk sjukdom avslagits på grund av risken
för ytterligare spridning av hälsorisker,
— djuren smittats eller misstänks vara smittade av en allvarlig
sjukdom eller innehåller rester av ämnen som skulle kunna utgöraen risk för människors eller djurs hälsaoch som skulle kunnamotstå otillräcklig värmebehandling,
— en vida spridd epizootisk sjukdom orsakar kapacitetsbrist vid bear-
betningsanläggningen för högriskmaterial,
— det berörda animaliska avfallet härrör från platser som är svåra att
nå,
— kvantiteten och avståndet inte gör det berättigat att ta vara på
avfallet.1990L0667 — SV — 06.01.1993 — 001.001 — 4
▼B
Nedgrävning måste ske på tillräckligt djup för att hindra köttätande
djur att gräva upp kadavren eller avfallet och på lämplig mark för attförebygga förorening av vattendrag eller andra miljöskador. Före
nedgrävningen skall kadavren eller avfallet om så krävs begjutas med
något lämpligt desinfektionsmedel som godkänts av den behörigamyndigheten.
Artikel 4
1. Medlemsstaterna skall för hela eller delar av sitt territorium
godkänna en eller flera anläggningar för insamling och bearbetning avhögriskmaterial. En medlemsstat får besluta om att anlita en anläggning
för bearbetning av högriskmaterial i en annan medlemsstat efter
överenskommelse om detta med den andra medlemsstaten.
2. För att godkännas av den behöriga myndigheten måste anlägg-
ningar för bearbetning av högriskmaterial
a) uppfylla kraven i kapitel I, bilaga 2,
b) hantera, bearbeta och lagra animaliskt avfall i enlighet med kapitel
II, bilaga 2,
c) kontrolleras av de behöriga myndigheterna i enlighet med artikel 10,
d) se till att de bearbetade produkterna uppfyller kraven i kapitel III,
bilaga II.
3. Godkännandet skall dras in så snart förutsättningarna för det inte
längre föreligger.
B.Lågriskmaterial
Artikel 5
1. Lågriskmaterial måste bearbetas i en anläggning för högrisk- eller
lågriskmaterial som godkänts i enlighet med artikel 4.2, i en anläggningför tillverkning av foder för sällskapsdjur, eller i en anläggning somframställer farmaceutiska eller tekniska produkter, eller bortskaffasgenom förbränning eller nedgrävning i enlighet med artikel 3.2.
Utöver animaliskt avfall som avses i artikel 2.3 skall följande anses
som lågriskmaterial:
— Produkter som är undantagna enligt artikel 3.1 e, i den mån de
används vid tillverkning av foder.
— Fisk som fångats i öppna havet för tillverkning av fiskmjöl.
— Färskt fiskavfall från anläggningar för tillverkning av fiskprodukter
avsedda som livsmedel.
En blandning av lågriskmaterial som bearbetats tillsammans med
högriskmaterial skall betraktas som högriskmaterial.
När lågriskmaterial bearbetas i en anläggning för foder för sällskaps-
djur eller en anläggning som framställer farmaceutiska eller tekniska
produkter får den behöriga myndigheten kräva att det avsänds, lagrasoch bearbetas på en bestämd plats och under särskilda betingelser.
Fiskmjöl från industrier som tar emot och bearbetar uteslutande lågrisk-
material avsett för tillverkning av fiskmjöl måste uppfylla de krav somfastställts i kapitel III, bilaga II.
2. För att godkännas av den behöriga myndigheten måste anlägg-
ningar för bearbetning av lågriskmaterial
a) uppfylla kraven i kapitel I, bilaga 2,
b) hantera, bearbeta och lagra animaliskt avfall i enlighet med kapitel
II, bilaga 2,
c) kontrolleras av de behöriga myndigheterna i enlighet med artikel 10,
d) se till att de bearbetade produkterna uppfyller kraven i kapitel III,
bilaga 2.
Godkännandet skall dras in så snart de betingelser som legat till grund
för det inte längre föreligger.1990L0667 — SV — 06.01.1993 — 001.001 — 5
▼B
3. Anläggningar som använder lågriskmaterial för framställning av
foder för sällskapsdjur eller läkemedel eller tekniska produkter måsteregistreras av den behöriga myndigheten och måste i övrigt uppfylla
följande krav:
a) De måste ha lokaler och utrustning som lämpar sig för lagring och
bearbetning av animaliskt avfall på ett fullständigt säkert sätt.
b) De måste ha lokaler och utrustning för förstöring av obearbetad
råvara i form av animaliskt avfall som blivit kvar efter framställning
av foder för sällskapsdjur, läkemedel eller tekniska produkter elleröverföra det till en anläggning för bearbetning eller förbränning.
c) De måste hatillgång till loka ler och utrustning som är lämpligaför
destruktion av avfall som uppkommer under tillverkningsprocessenoch som av djur- eller folkhälsoskäl är olämpligt att ingå i annatdjurfoder. Dessaresurser måste innefa ttamöjligheter till förbränning
eller nedgrävning i lämplig mark för att förebygga förorening av
vattendrag eller annan skadlig inverkan på miljön.
d) De skall regelbundet besiktas av den behöriga myndigheten för att
kontrollera att kraven i detta direktiv efterlevs.
Artikel 6
Den behandling som vissa produkter av animaliskt ursprung som härrör
uteslutande från djur eller fisk och inte är avsedda som livsmedel måsteundergå vid framställningen av foder för sällskapsdjur och under vilkabetingelser de måste tillverkas, ►
M1fastställs i kapitel 10 i bilaga 1
till direktiv 92/118/EEG ◄, i den mån dettaär nödvändigt för skyddet
av sällskapsdjur eller av folk- eller djurhälsoskäl.
C.Undantagsbestämmelser
Artikel 7
Medlemsstaterna får i undantagsfall och under de behöriga myndighe-
ternas veterinära tillsyn tillåta
i) användning av animaliskt avfall för vetenskapliga ändamål,
ii) användning av sådant animaliskt avfall som avses i artikel 3.1 a, b
och e, förutsatt att det härrör från djur som inte slaktats på grundav förekomst eller misstänkt förekomst av någon anmälningspliktigsjukdom och av animaliskt avfall av det slag som avses i artikel 5för utfodring av djurparks-, cirkus- och pälsdjur, etablerade grupper
av jakthundar och odling av maggots att användas som fiskbete,
iii) lokal distribution, genom mellanhänder som redan godkänts när
detta direktiv träder i kraft, av små mängder avfall av det slagsom avses under ii för att användas som foder för djur vilkas köttinte är avsett som livsmedel, förutsatt att den behöriga myndigheten
anser att detta inte medför någon fara för människors eller djurs
hälsa.
Rådet skall före den 31 december 1992 med kvalificerad majoritet efter
förslag från kommissionen besluta om veterinära regler och djurhälso-
regler som skall tillämpas vid behandling av vissa typer av avfall somär avsedda för försäljning lokalt som foder för vissa djurkategorier.
Kommissionen kommer att samtidigt med ovannämnda förslag utarbeta
en rapport om tillämpningen av punkt iii.
I avvaktan på införandet av särskilda regler skall ”knackers' yards”
(hästslakterier) rätta sig efter de normer som fastställs genom detta
direktiv senast den 31 december 1995.
Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen när de begagnar sig av
dennamöjlighet och ska ll meddeladen vilkakontrollåtgärder som de
kommer att vidta för att förhindra att sådant avfall används för något
annat ändamål.
Kommissionen får i enlighet med förfarandet i artikel 18 ändra eller
kompletterade kontrollåtgärder som vidta gits.1990L0667 — SV — 06.01.1993 — 001.001 — 6
▼B
D.Allmänna bestämmelser
Artikel 8
Animaliskt avfall måste samlas upp, transporteras och identifieras i
enlighet med bilaga 1.
KAPITEL III
KONTROLLER OCH BESIKTNINGAR SOM VARJEMEDLEMSSTAT SKALL UTFÖRA AV ANLÄGGNINGAR FÖRBEARBETNING AV HÖG- OCH LÅGRISKAVFALL SOM ÄR
VERKSAMMA INOM DESS TERRITORIUM
Artikel 9
1. Medlemsstaterna ansvarar för att de som driver och äger anlägg-
ningar för bearbetning av hög- och lågriskavfall eller derasrepresentanter vidtar alla åtgärder som är nödvändiga för att uppfyllakraven i detta direktiv. De skall särskilt
— identifiera och kontrollera de kritiska punkterna i anläggningar för
bearbetning av hög- och lågriskavfall,
— ta representativa prov vid fiskmjölsfabriker och ta representativa
prov från varje tillverkningssats vid andra anläggningar för bearbet-ning av låg- och högriskavfall för att kontrollera att demikrobiologiskanormer för produkten uppfylls som fa stställs i
kapitel III, bilaga 2 och att inga fysikalisk-kemiska restprodukter
förekommer,
— föra journal över resultaten av de olika kontrollerna och undersök-
ningarna och bevara dem under en period av minst två år för att
visas upp för de behöriga myndigheterna,
— införa ett system som gör det möjligt att för varje avsänd sats utläsa
när den tillverkats.
2. När resultatet av en undersökning av ett prov som krävs enligt
denna artikel inte uppfyller kraven i kapitel III, bilaga 2 måste densom driver bearbetningsanläggningen
— omedelbart underrätta den behöriga myndigheten,
— fastställa orsakerna till att provet inte uppfyller den fastställda
normen,
— se till att inget material som konstaterats eller misstänks vara
smittat avlägsnas från lokalerna innan det undergått förnyad bear-
betning under direkt övervakning av den behöriga myndigheten
och förnyad provtagning gjorts officiellt för att stämma överensmed den mikrobiologiskakontroll som föreskrivs i ka pitel III,bilaga 2. Om det av någon anledning inte är möjligt att låta materi-alet undergå förnyad bearbetning, måste det användas för andra
ändamål än som foder för djur.
3. Kommissionen skall utfärda tillämpningsföreskrifter för denna
artikel i enlighet med förfarandet i artikel 18.
Artikel 10
1. De behöriga myndigheterna skall med jämna mellanrum
verkställa besiktningar och stickprovskontroller vid de anläggningarsom tilldelats uppgiften att bearbeta hög- och lågriskavfall, med avse-ende på
— hur de följer bestämmelsernai dettadirektiv och särskilt va d gäller
bilaga 1 och kapitel I, II, III, bilaga 2,
— produkternas mikrobiologiska standard efter bearbetningen. De
mikrobiologiska kontrollerna skall särskilt innefatta undersökningpå förekomst av salmonella och enterobacteriacae i enlighet medkapitel III, bilaga 2.
Analyserna och undersökningarna skall utföras i enlighet med veten-
skapligt erkända metoder, i första hand de metoder som anvisas igemenskapsbestämmelser eller, när sådana inte finns, i enlighet medinternationellt erkända normer.1990L0667 — SV — 06.01.1993 — 001.001 — 7
▼B
2. Om de besiktningar som utförts av den behöriga myndigheten
visar att inte alla krav i detta direktiv uppfylls, måste den behörigamyndigheten vidta lämpliga åtgärder. Tillverkaren skall, särskilt när
bestämmelsernai dennaa rtikel om mikrobiologiskanormer och de
olikatypernaa v mikrobiologiskakontroller inte följts
— omedelbart tillställa den behöriga myndigheten fullständiga
uppgifter om provets art och vilken sats som det härrör ifrån,
— bearbeta den smittade satsen eller underkasta den förnyad bearbet-
ning under den behörigamyndighetens överva kning,
— öka intensiteten i provtagningen och kontrollen av produktionen,— granska de råvarujournaler som har samband med det färdigbearbe-
tade foderprovet,
— införalämpligadekonta minerings- och rengöringsprocedurer inom
anläggningen.
3. Kommissionen skall, om så krävs, utfärda tilllämpningsföresk-
rifter för denna artikel i enlighet med förfarandet i artikel 19.
Artikel 11
Varje medlemsstat skall upprätta en förteckning över godkända inrätt-
ningar inom respektive medlemsstats territorium som bearbetar
animaliskt avfall. Varje anläggning skall tilldelas ett officiellt nummersom identifierar den som en anläggning för bearbetning av hög- ellerlågriskmaterial eller för tillverkning av foder för sällskapsdjur ellertekniska eller farmaceutiska produkter ur animaliskt avfall.
Medlemsstaterna skall överlämna denna förteckning, såväl i ursprung-
ligt skick som när den aktualiserats till övriga medlemsstater och till
kommissionen.
KAPITEL IV
Artikel 12
1. Veterinäraexperter från kommissionen får, i den mån så krävs för
att säkerställa en likformig tillämpning av detta direktiv och i samar-bete med de nationella myndigheterna, företa besiktningar på platsen,i första hand för att konstatera om de godkända inrättningarna verk-
ligen rättar sig efter detta direktiv. Kommissionen skall informera
medlemsstaterna om resultaten av besiktningarna.
En medlemsstat inom vars territorium besiktningar på platsen
genomförs skall bistå experterna med all den hjälp de behöver för attgenomförasin besiktning.
De allmänna tillämpningsbestämmelserna för denna artikel skall
fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 19.
2. De berörda medlemsstaterna skall vidta alla nödvändiga åtgärder
med hänsyn till resultaten av de besiktningar som avses i punkt 1 ochskall särskilt förbjuda att produkter som kommer från en bearbetnings-anläggning som inte längre uppfyller bestämmelserna i detta direktivsläpps ut på marknaden. Om medlemsstaten underlåter att vidta sådanaåtgärder eller om åtgärderna befinns vara otillräckliga, skall artikel 8 i
rådets direktiv 89/662/EEG av den 11 december 1989 om veterinära
kontroller vid handeln inom gemenskapen i syfte att fullborda deninre marknaden(
1) tillämpas.
Artikel 13
1. Direktiv 90/425/EEG skall gälla, särskilt med avseende på till-
vägagångssättet vid och uppföljningen av de kontroller som utförs avden medlemsstat som står som mottagare och de skyddsåtgärder somskall vidtas.1990L0667 — SV — 06.01.1993 — 001.001 — 8
(1) EGT nr L 395, 30.12.1989, s. 13.
▼M1
2. För att säkerställa att de kontroller som föreskrivs i punkt 1 följs
upp skall
a) bearbetat material som erhållits från lågrisk- eller högriskmaterial
uppfylla kraven i kapitel 6 i bilaga 1 till direktiv 92/118/EEG(1),
b) lågriskmaterial, högriskmaterial avsett att bearbetas i en anläggning
i en annan medlemsstat, som anlitats enligt artikel 4.1 andrameningen, och bearbetade produkter som erhållits från lågrisk- och
högriskmaterial åtföljas av
— om materialet kommer från en anläggning som godkänts enligt
artikel 4 eller 5, ett handelsdokument med uppgift om
— i tillämpliga fall, slag av bearbetning,
— huruvidaprodukten innehåller protein från idissla re,
— om materialet kommer från någon annan anläggning, ett intyg,
som utfärdats och undertecknats av en officiell veterinär, med
uppgift om
— de bearbetningsmetoder som använts vid framställningen av
partiet,
— resultaten av salmonellakontrollerna,— om produkten innehåller protein från idisslare.
2. Direktiv 90/425/EEG ändras på följande sätt:
a) Följande skall läggas till i slutet av bilaga A:
”Rådets direktiv 90/667/EEG av den 27 november 1990 om vete-
rinära bestämmelser för att bortskaffa och bearbeta animalisktavfall och släppa ut detta på marknaden samt för att förebygga pato-gener i foder av animaliskt ursprung och om ändring av direktiv 90/425/EEG
EGT nr L 363, 27.12.1990, s.51”.
b) Den första strecksatsen i bilaga B skall utgå.
Artikel 14
Kommissionen skall i enlighet med det förfarande som anvisas i artikel
18 fastställa kriterierna för provtagning och för mikrobiologiskakontroller.
KAPITEL V
SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 15
1. Kommissionen skall i enlighet med förfarandet i artikel 19 utfärda
utförliga föreskrifter för och fastställa frekvensen av de kontroller somavses i artiklarna 9 och 10.1.
2. Kommissionen skall i enlighet med samma förfarande fastställa
referensmetoderna för de mikrobiologiska analyserna.
Artikel 16
Bilagorna till detta direktiv och — med särskild hänsyn till utveck-
lingen av den vetenskapliga kunskapen om bekämpning av bovin
spongiform encefalit (BSE) — bestämmelserna rörande de behand-lingar som avses i kapitel II, punkterna 6 a och c i bilaga 2, skalländras av rådet efter beslut som fattas med kvalificerad majoritet efterförslag från kommissionen.1990L0667 — SV — 06.01.1993 — 001.001 — 9
(1) EGT nr L 62, 15.3.1993, s. 49.▼B
▼M1
▼B
▼B
Artikel 17
I avvaktan på införande av gemenskapsregler för införsel från tredje
land av animaliskt avfall och foder för sällskapsdjur som tillverkats av
animaliskt avfall skall medlemsstaterna för dessa importer tillämpavillkor som är minst likvärdigamed dem som fa stställs i dettadirektiv,utom vad beträffar dem som rör villkoren för godkännande.
De skall i synnerhet endast tillåta lågriskmaterial eller sådant högrisk-
material som avses i artikel 3.1 g till 3.1 i som undergått tidigare
behandling om det tredje landet är i stånd att garantera att detta mate-rial har underkastats adekvat behandling och uppfyller demikrobiologiska normer som uppställs i kapitel III, bilaga 2.
Importen av sådant högriskmaterial som avses i artikel 3.1 a till 3.1 f
skall vara förbjuden.
Medlemsstaterna skall genom importkontroller säkerställa att dessa
minimikrav följs.
Artikel 18
1. När det förfarande som fastställs i denna artikel skall tillämpas
skall ordföranden utan dröjsmål, antingen på eget intiativ eller på
begäran av någon medlemsstat, hänskjuta ärendena till Ständiga vete-
rinärkommittén (nedan kallad ”kommittén”) som inrättats genombeslut 68/361/EEG(
1).
2. De röster som avgivits av medlemsstaternas företrädare i
kommittén skall vägas enligt fördragets artikel 148.2. Ordföranden får
inte rösta.
3. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag
till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom två dagaroch fatta sitt beslut med en majoritet av 54 röster.
4. Kommissionen skall själv anta förslaget och genomföra det med
omedelbar verkan om det inte strider mot yttrandet från kommittén.
5. Om förslaget strider mot yttrandet från kommittén eller om inget
yttrande avges, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet vilkaåtgärder som skall vidtas. Rådet skall fatta sitt beslut med kvalificeradmajoritet.
Om rådet inte har fattat något beslut inom 15 dagar från det att
förslaget mottagits, skall kommissionen själv besluta att de föreslagnaåtgärderna skall vidtas, såvida inte rådet med enkel majoritet haravvisat förslaget.
Artikel 19
1. När det förfarande som fastställs i denna artikel skall följas skall
ordföranden utan dröjsmål, antingen på eget initiativ eller på begäran
av någon medlemsstat, hänskjuta ärendet till kommittén.
2. De röster som avgivits av medlemsstaternas företrädare skall
vägas i enlighet med fördragets artikel 148.2. Ordföranden får interösta.
3. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag
till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid somordföranden fastställer med hänsyn till hur brådskande frågan är.Kommittén skall fatta sitt beslut med en majoritet av 54 röster.
4. Kommissionen skall själv anta förslaget med omedelbar verkan
om det är förenligt med yttrandet från kommittén.
5. Om förslaget strider mot yttrandet från kommittén eller om inget
yttrande avges, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet vilkaåtgärder som skall vidtas. Rådet skall fatta sitt beslut med kvalificeradmajoritet.1990L0667 — SV — 06.01.1993 — 001.001 — 10
(1) EGT nr L 255, 18.10.1968, s. 23.
▼B
Om rådet inte har fattat något beslut inom tre månader från det att
förslaget mottagits, skall kommissionen själv besluta att de föreslagnaåtgärderna skall vidtas, såvida inte rådet med enkel majoritet avvisat
förslaget.
Artikel 20
Rådet skall, på förslag från kommissionen och med kvalificerad majo-
ritet, senast den 31 december 1992 besluta om de djurhälsoregler somskall gälla vid tillverkning av foder med animaliska och vegetabiliskaingredienser och vilka hygienregler som skall gälla vid tillverkning avfoder där endast vegetabiliska ingredienser ingår.
Artikel 21
1. Medlemsstaterna skall senast den 31 december 1991 sätta i kraft
de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa dettadirektiv.
2. För det territorium som omfattas av delstaterna Mecklenburg-
Västpommern, Brandenburg, Sachsen-Anhalt, Sachsen och Thüringenskall Förbundsrepubliken Tyskland ges ytterligare ett års frist med atttillämpadettadirektiv.
Förbundsrepubliken Tyskland skall senast den 30 juni 1992, tillställa
rådet och de övriga medlemsstaterna, församlade i Ständiga veterinär-kommittén, en rapport om situationen med avseende på bortskaffandet
av animaliskt avfall inom dessa delstater.
Kommissionen skall, i enlighet med förfarandet i artikel 19, besluta om
eventuella ytterligare övergångsbestämmelser för vissa inrättningar idessadelsta ter.
3. När medlemsstaterna beslutar om de åtgärder som avses i punkt 1
skall beslutet antingen innehålla en hänvisning till detta direktiv ellerockså skall det åtföljas av en sådan hänvisning när det offentliggörs.
Det sätt på vilket denna hänvisning skall göras skall fastställas av
medlemsstaterna.
Artikel 22
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.1990L0667 — SV — 06.01.1993 — 001.001 — 11
▼B
BILAGA 1
HYGIENKRAV VID UPPSAMLING OCH TRANSPORT AV ANIMA-
LISKT AVFALL
1. Animaliskt avfall måste samlas upp och transporteras till godkända inrätt-
ningar eller till anläggningarna för bearbetning av hög- och lågriskavfall i
lämpliga behållare eller fordon på ett sådant sätt att läckage undviks. Behål-
larna eller fordonen måste vara ordentligt täckta.
2. Fordon, presenningar och behållare som kan återanvändas måste hållas rena.
3. Den behöriga myndigheten skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att
kontrollera alla transporter av högriskmaterial genom att kräva att journaler
och dokument upprättas, vilka skall åtfölja detta material under transporten
till den plats där det skall tas om hand, eller om så krävs genom försegling.
4. När vissakött-, mejeri- eller fiskprodukter som inte är a vseddasom livs-
medel och som härrör från djur eller fisk vars kött eller mjölk är avsett som
livsmedel, transporteras i bulk direkt till en bearbetningsanläggning, måste
uppgiften om ursprunget, benämningen på och arten av det animaliska
avfallet samt orden ”ej avsett som livsmedel” också anges med minst två
cm höga bokstäver på en etikett som fästs på behållaren, kartongen eller
förpackningen i övrigt.1990L0667 — SV — 06.01.1993 — 001.001 — 12
▼B
BILAGA 2
HYGIENKRAV FÖR ANLÄGGNINGAR FÖR BEARBETNING AV
ANIMALISKT AVFALL
KAPITEL I
Krav för godkännandeav anläggningar för bearbetning av animaliskt avfall
1. Lokalerna och utrustningen måste uppfylla minst följande krav:
a) Bearbetningsanläggningens lokaler måste på ett tillfredsställande sätt vara
avskilda från allmän landsväg och från andra lokaler, såsom slakterier.
Lokaler för bearbetning av högriskmaterial får inte vara belägna på
samma tomt som slakterier, såvida de inte är inrymda i en helt avskild
del av en byggnad. Obehöriga personer och djur får inte ges tillträde till
anläggningen.
b) Anläggningen måste ha en ren och en oren avdelning som skall vara
skilda åt på ett tillfredsställande sätt. Den orena avdelningen måste ha en
täckt plats för mottagning av animaliskt avfall och måste vara inrättad på
ett sådant sätt att den är lätt att rengöra och desinficera. Golven måste
vara lagda på ett sådant sätt att avflödet för vätskor underlättas. Anlägg-
ningen måste hatillräckligt med toa letter, omklädningsrum och tvättställ
för personalen.
I den orena avdelningen skall i tillämpliga fall finnas utrustning för
avhudning eller avlägsnande av päls och ett lagerrum för hudar.
c) Anläggningen måste ha tillräcklig kapacitet och produktion av hetvatten
och ånga för bearbetning av animaliskt avfall i enlighet med kapitel II.
d) Den orenaa vdelningen måste, om så är lämpligt, innehållautrustning för
findelning av det animaliska avfallet och utrustning för inmatning av det
krossade animaliska avfallet i bearbetningsenheten.
e) Det måste finnas en sluten bearbetningsapparatur, för bearbetning av det
animaliska avfallet i enlighet med kapitel II. När värmebehandling krävs
måste denna apparatur innefatta
— mätutrustning för att kontrollera temperaturen och, om så krävs,
trycket vid kritiskapunkter,
— registreringsanordningar som kontinuerligt registrerar mätresultaten,— ett fullgott säkerhetssystem för att förebygga otillräcklig värmebe-
handling.
f) För att förebygga att det färdigbearbetade materialet smittas på nytt
genom inkommande råvara måste det finnas en klar separation mellan de
områden i anläggningen där det inkommande råmaterialet lastas ur och
bearbetas och de områden som är avsedda för vidare bearbetning av det
värmebehandlade materialet och för lagring av den slutbearbetade
produkten.
2. Bearbetningsanläggningen måste ha tillräckliga utrymmen och utrustning för
rengöring och desinfektion av de behållare eller mottagningskärl i vilka det
animaliska avfallet tas emot och av de transportmedel — bortsett från fartyg
— i vilka det fraktas.
3. Tillräckliga utrymmen och utrustning måste finnas tillgängliga för att
omedelbart före avfärden desinficera hjulen på de fordon som transporterar
högriskavfall eller flyttas från den orena avdelningen av en bearbetnings-
anläggning.
4. Ett system för bortledning av avloppsvatten som uppfyller hygieniska krav
måste finnas inom bearbetningsanläggningen.
5. Bearbetningsanläggningen måste förfoga över ett eget laboratorium eller
anlita ett laboratorium som är utrustat för att utföra de viktigare analyserna
och särskilt kontrollera att föreskrifterna i kapitel III uppfylls.
KAPITEL II
Hygienkrav för driften vid en anläggning för bearbetning av animaliskt
avfall
1. Animaliskt avfall måste bearbetas så snart som möjligt efter ankomsten. Det
måste lagras på ett korrekt sätt i avvaktan på bearbetning.
2. Behållare, mottagningskärl och fordon vilka används för transport av anima-
liskt avfall måste rengöras, tvättas och desinficeras efter varje användning.1990L0667 — SV — 06.01.1993 — 001.001 — 13
▼B
3. Personer som arbetar i den orena avdelningen måste innan de beträder den
rena avdelningen byta arbetskläder och fotbeklädnad eller desinficera den
senare. Utrustning och redskap får inte överföras från den orena till den
renaa vdelningen.
4. Avloppsvatten som härrör från den orena avdelningen måste behandlas för att
säkerställa att inga patogener finns kvar.
5. Förebyggande åtgärder mot fåglar, gnagare, insekter eller andra skadedjur
måste vidtas systematiskt.
6. Behandlingen av animaliskt avfall måste ske under följande betingelser:
a) Högriskmaterial måste upphettas till en kärntemperatur av minst 133 ºC
under 20 minuter vid ett tryck av 3 bar. Råvarans partikelstorlek före
bearbetningen måste reduceras till åtminstone 50 mm genom en kross
eller kvarn.
b) Självregistrerande termografer måste finnas på kritiska punkter i upphet-
tningsprocessen för att övervaka värmebehandlingen.
c) Andra system för värmebehandling får användas, förutsatt att de godkänts
i enlighet med förfarandet i artikel 19, och därvid ansetts erbjuda likvär-
diga garantier med hänsyn till den mikrobiologiska säkerheten.
Sådana alternativa system för värmebehandling kan godkännas endast när
slutprodukten har varit föremål för daglig provtagning under en period av
en månad för att säkerställa att de mikrobiologiska normer uppfylls som
fastställs i kapitel III.1 och III.2. Fortsatt rutinmässig provtagning av
produkterna som avses i artikel 9.1 och 10.1 måste också utföras.
7. Utrustningen måste hållas i gott skick och mätutrustningen måste kalibreras
med regelbundnamella nrum.
8. Slutprodukterna måste hanteras och lagras vid bearbetningsanläggningen på
ett sådant sätt att förnyad smitta förhindras.
9. Hudar måste saltas med natriumklorid.
KAPITEL III
Krav som ställs på produkterna efter bearbetning
1. I fråga om högriskmaterial måste prover av slutprodukterna som tagits direkt
efter värmebehandlingen vara fria från värmeresistenta patogena bakteries-
porer (frånvaro av Clostridium perfringens i 1 g av produkten).
2. Prover av slutprodukterna från både lågrisk- och högriskmaterial som tagits
under lagring eller vid uttag från lagret vid bearbetningsanläggningen måste
uppfyllafölja nde normer:
Salmonella: frånvaro i 25 g: n = 5, c = 0, m = 0, M = 0,
Enterobacteriaceae: n = 5, c = 2, m = 10, M = 3 × 102i1g ,
varvid
n = antalet enheter som provet omfattar,
m = tröskelvärdet för antalet bakterier. Resultatet anses tillfredsställande
om antalet bakterier i alla provenheter inte överstiger m.
M = maximivärdet för antalet bakterier. Resultatet anses otillfredsställande
om antalet bakterier i en eller flera provenheter är lika med M eller
högre.
c = antalet provenheter för vilka antalet bakterier får vara mellan m och
M, varvid provet fortfarande anses godtagbart om antalet bakterier i
de övrigaprovenheternaär likamed m eller lägre.1990L0667 — SV — 06.01.1993 — 001.001 — 14