411/88 - - - I
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EEG) nr 411/88
av den 12 februari 1988
om den metod och den räntesats som skall användas vid beräkning av finansieringskostnader i
samband med interventionsåtgärder i form av uppköp, lagring och avyttring
(EGT nr L 40, 13.2.1988, s. 25)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
Kommissionens förordning (EEG) nr 674/88 av den 15 mars 1988 (*) L 70 11 16.3.1988
Kommissionens förordning (EEG) nr 439/89 av den 22 februari 1989 L 51 7 23.2.1989
Kommissionens förordning (EEG) nr 1644/89 av den 12 juni 1989 L 162 18 13.6.1989
(*) Denna rättsakt finns inte publicerad på svenska.
411/88 - - - I
IKOMMISSIONENS FÖRORDNING (EEG) nr 411/88
av den 12 februari 1988
om den metod och den räntesats som skall användas vid beräkning av finansieringskostnader i
samband med interventionsåtgärder i form av uppköp, lagring och avyttring
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR
ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeis-
ka ekonomiska gemenskapen,
med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 1883/78 av
den 2 augusti 1978 om allmänna bestämmelser om finansi-
ering av interventioner genom Europeiska utvecklings- och
garantifonden för jordbruket, garantisektionen (1), senast
ändrad genom förordning (EEG) nr 2095/87 (2), särskilt
artikel 5 i denna, och
med beaktande av följande:
De bestämmelser för beräkning av finansieringskostnader-
na i samband med interventionsåtgärder i form av uppköp,
lagring och avyttring som ursprungligen fastställdes i kom-
missionens förordning (EEG) nr 467/77 (3), senast ändrad
genom förordning (EEG) nr 331/87 (4), har ändrats flera
gånger sedan de antogs. På grund av deras antal och kom-
plicerade karaktär och att de är spridda över flera nummer
avEuropeiska gemenskapernas officiella tidning , är de rele-
vanta texterna svåra att använda och saknar därför den
överskådlighet som all lagstiftning bör ha. De bör därför
kodifieras.
Enligt artikel 4.1 i förordning (EEG) nr 1883/78 skall för
varje medlemsstat och varje räkenskapsår, räkenskaper
upprättas som visar de nettoförluster som de berörda inter-
ventionsorganen ådragit sig.
Dessa räkenskaper inbegriper finansieringskostnader som
beräknas enligt en metod och en räntesats som antas i en-
lighet med det förfarande som fastställts i artikel 13 i rå-
dets förordning (EEG) nr 729/70 (5), senast ändrad genom
förordning (EEG) nr 3769/85 (6).
Finansieringskostnaderna bör beräknas enligt en metod
som tar hänsyn till lagervolym, de olika sätt på vilka varor-
na överlämnas till intervention, det faktum att varor i lager
sedan början av räkenskapsåret har undergått en viss vär-
deminskning och att varornas interventionspriser under rä-
kenskapsåret kan ändras. Denna metod bör vara lätt att
använda.
(1) EGT nr L 216, 5.8.1978, s. 1.
(2) EGT nr L 196, 17.7.1987, s. 3.
(3) EGT nr L 62, 8.3.1977, s. 9.
(4) EGT nr L 32, 3.2.1987, s. 10.
(5) EGT nr L 94, 28.4.1970, s. 13.
(6) EGT nr L 362, 31.12.1985, s. 17.
411/88 - - - I
IIRäntesatsen måste vara representativ för den ränta som
används i gemenskapen.
För att säkerställa att gemenskapens budget även i fortsätt-
ningen genomförs under lämpliga förhållanden bemyndigas
kommissionen genom förordning (EEG) nr 1883/78 att för
budgetåren 1986, 1987 och 1988 fastställa den enhetliga
räntesatsen till en lägre nivå än den representativa nivån.
För denna utgiftskategori inbegriper budgetåret utgifter för
materiella åtgärder mellan den 1 oktober och den 30 sep-
tember. Under dessa omständigheter har räntesatsen sänkts
till 7 %.
Genom artikel 5 i förordning (EEG) nr 1883/78 bemyndi-
gas kommissionen att fastställa den enhetliga räntesatsen
på en lägre nivå för de medlemsstater vars räntekostnader
är lägre än de som uppkommer när den enhetliga räntesat-
sen tillämpas för beräkning av finansieringskostnaderna.
Den enhetliga räntesatsen har varit fastställd till 7 % sedanden 1 december 1985. I jämförelse med situationen 1985
föll under 1986 räntesatsen i två medlemsstater under den
enhetliga räntesatsen. En särskild räntesats bör fastställas
som skall tillämpas i dessa medlemsstater.
I artikel 7 i rådets förordning (EEG) nr 1883/78 föreskrivs/
fastställs att när produkterna i fråga till följd av lagringen
minskar i värde skall den finansiella effekten av denna vär-
deminskning bokföras när produkten övergår i interven-
tion. Detta medför att beräkningsgrunderna ändras för de
finansieringskostnader som ingår i de utgifter det skall tas
hänsyn till då interventionsorganens nettoförluster fast-
ställs. När produktens genomsnittliga värde per ton fast-
ställs skall hänsyn tas till motsvarande värdeminskning.
Enligt reglerna för den gemensamma organisationen av
marknader kan det fastställas att en produkt som uppköps
av ett interventionsorgan inte behöver betalas förrän efter
en viss tidsfrist. Beräkningsmetoden för räntekostnaderna
bör därför anpassas så att hänsyn tas till betalningsfristen
när en sådan fastställs i reglerna.
När betalningen av en produkt som uppköpts av ett inter-
ventionsorgan sker efter en viss tidsfrist skall de kvantiteter
minskas som ligger till grund för beräkningen av räntekost-
naderna. Det har visat sig att denna reduktion på grund av
att betalningsfristen förlängs och till följd av stora uppköp
inom vissa sektorer kan leda till ett negativt resultat mot
räkenskapsårets slut. Beräkningsmetoden för räntan bör
anpassas så att den tar hänsyn till detta.
411/88 - - - I
IIIEnligt de regler för den gemensamma organisationen av
marknader eller för gemenskapens anbudsinfordran som
styr försäljningen av jordbruksprodukter i offentlig inter-
vention kan det vara bestämt att köparen av sådana pro-
dukter ges en frist innan han måste hämta dem, efter det
att betalning skett. Beräkningsmetoden för räntekostnader-
na bör anpassas så att den tar hänsyn till denna frist.
Till följd av de onormalt stora lagren av vissa jordbruk-
sprodukter i offentliga interventionslager har kommissionen
i vissa fall fastställt en frist som innebär att betalning får
ske efter det att köparen hämtat produkterna från lagret.
Det är därför lämpligt att anpassa beräkningsmetoden för
räntekostnaderna för de berörda försäljningarna så att den
tar hänsyn till denna betalningsfrist.
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga
med yttrandet från EUGFJ-kommittén.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
411/88 - - - I
1Artikel 1
1. De räntekostnader som anges i artikel 1.1 b i rådets
förordning (EEG) nr 3247/81 (7) skall beräknas genom att
de räntesatser som anges i artiklarna 3 och 4.2 i den för-
ordningen multipliceras med det genomsnittliga värdet per
ton av den produkt som är föremål för intervention, och
genom att det belopp som erhålls på detta sätt multiplice-
ras med det genomsnittliga lagret under räkenskapsåret i
fråga.
2. Produktens genomsnittliga värde per ton skall beräk-
nas genom att summan av värdet av de produkter som
finns i lager den första dagen i räkenskapsåret och värdet
av de produkter som uppköpts under räkenskapsåret, divi-
deras med summan av kvantiteten i ton av produkterna i
lager den första dagen i räkenskapsåret och den kvantitet
produkter som uppköpts under räkenskapsåret.
3. Det genomsnittliga lagret under räkenskapsåret skall
beräknas genom att till det totala lagret i början av varje
månad addera det totala lagret i slutet av varje månad, och
sedan dela denna summa med ett tal som motsvarar två
gånger antalet månader i räkenskapsåret.
Artikel 2
1. Om en nedskrivningskoefficient fastställs för en pro-
dukt under åberopande av artikel 7 i förordning (EEG)
nr 1883/78 skall värdet av de produkter som uppköpts un-
der räkenskapsåret beräknas genom att uppköpspriset mul-
tipliceras med denna koefficient.
Om det rör sig om produkter för vilka en värdeminskning
fastställts under åberopande av artikel 8 stycke 2 i förord-
ning (EEG) nr 1883/78 skall beräkningen av det genom-
snittliga lagret vid varje tillfälle göras fram till den tid-
punkt då de värdeminskningar som beaktas vid beräknin-
gen av det genomsnittliga värdet träder i kraft.
2. Om det i reglerna för den gemensamma organisatio-
nen av marknader är fastställt att en produkt som uppköps
av ett interventionsorgan först kan betalas efter en minimi-
frist på en månad efter dagen för övertagandet, skall det
genomsnittliga lager som beräknas i enlighet med arti-
kel 1.3 minskas med den kvantitet som framkommer vid
följande beräkning:
Q×N
12
Q = de kvantiteter som uppköpts under räkenskapsåret
N = antalet månader i minimifristen för betalning
(7) EGT nr L 327, 14.11.1981, s. 1.411/88
411/88 - - - I
2Vid denna beräkning skall den minimifrist som anges i reg-
lerna gälla som betalningsfrist varvid en månad skall anses
bestå av 30 dagar. V arje del av en månad som överstiger
15 dagar skall betraktas som en hel månad. V arje del av en
månad som omfattar 15 dagar eller mindre skall inte tas
med vid denna beräkning.
Om, efter den nedskrivning som anges i första stycket, be-
räkningen av det genomsnittliga lagret vid årets slut ger ett
negativt resultat skall detta negativa saldo ingå i det ge-
nomsnittliga lager som beräknas för påföljande räkenskaps-
år.
3. Om reglerna för den gemensamma organisationen av
marknader eller tillkännagivandet om anbudsinfordran vid
interventionsorganens försäljning av produkter ger köparen
av dessa produkter en frist för hämtning av dem efter det
att betalning skett, och denna frist är längre än 30 dagar
skall de finansieringskostnader som beräknas enligt föregå-ende stycken sänkas med det belopp som framkommer vid
följande beräkning:
V×J×i
365
V = belopp som betalas av köparen
J = antal dagar från det att betalningen mottagits tills
produkten hämtats, minus 30
i = den räntesats som anges i artikel 3.
4. För interventionsorganens försäljning av jordbrukspro-
dukter enligt särskilda gemenskapsförordningar, i de fall dåden faktiska fristen mellan köparens avhämtning av pro-
dukten och betalningen är längre än 30 dagar, skall de fi-
nansieringskostnader som beräknas enligt föregående styck-
en höjas med det belopp som framkommer vid följande
beräkning:
M×D×i
365
M = belopp som köparen skall betala
D = antal dagar från det att produkten hämtats tills be-
talningen av produkten mottagits, minus 30
i = den räntesats som anges i artikel 3.
Artikel 3
Den räntesats som anges i artikel 5 i förordning (EEG)
nr 1883/78 skall motsvara de räntesatser som Europeiska
gemenskapernas statistiska kontor noterar på euromarkna-
den för ecu för tremånaders- och tolvmånaderslån med en
vägning av dessa med en tredjedel respektive två tredjede-
lar.411/88
1644/89
411/88 - - - I
3Räntesatsen skall fastställas innan räkenskapsåret för ga-
rantisektionen vid EUGFJ börjar på grundval av de satser
som noteras under en period på sex månader före faststäl-
landet.
Artikel 4
1. Om satsen för en medlemsstats räntekostnader under
minst sex månader är lägre än den enhetliga räntesats som
fastställs för gemenskapen skall en särskild räntesats fast-
ställas för denna medlemsstat.
1a. Räntesatsen för en medlemsstats ränteutgifter skallanmälas till kommissionen senast 20 dagar före räkens-
kapsårets slut. Den skall gälla för de sex månader som fö-
regick denna anmälan.
Om ingen räntesats meddelas skall den räntesats som skall
tillämpas fastställas på grundval av de referensräntesatser
som anges i bilagan.
2. För perioden från den 1 januari till och med den30 september 1989 skall den särskilda räntesatsen vara
—6 % f ö r T y s k l a n d ,
— 6,5 % för Nederländerna och Luxemburg.
Artikel 5
Förordning (EEG) nr 467/77 upphör att gälla.
Artikel 6
Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det
att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas of-
ficiella tidning.1644/89
411/88
1644/89
439/89
411/88
411/88 - - - I
4BILAGA
Referensräntesatser som avses i artikel 4.1a (1)
1. Belgien:
Bruxelles interbank borrowing offered rate för tremånad-
erslån.
2. Danmark:
Räntesatsen för tolvmånaders statsskuldväxlar.
3. Tyskland:
Frankfurt interbank borrowing offered rate för tremånad-
erslån.
4. Grekland:
Räntesatsen för tremånaders statsskuldväxlar.
5. Frankrike:
Paris interbank borrowing offered rate för tremånaderslån.
6. Spanien:
Madrid interbank borrowing offered rate för tremånaderslån.
7. Irland:
Dublin interbank borrowing offered rate för tremånaderslån.
8. Italien:
Räntesatsen för tremånaders statsobligationer.
9. Luxemburg:
Interbanksräntan för tremånaderslån
10. Nederländerna:
Amsterdam interbank borrowing offered rate för tremånad-
erslån.
11. Portugal:
Lisboa interbank borrowing offered rate för tremånaderslån.
12. Förenade kungariket:
London interbank borrowing offered rate för tremånaderslån.
Anmärkning: Dessa satser skall höjas med en procentenhet, vil-
ket motsvarar bankernas räntemarginal.
(1) Avser nettoräntesatser, dvs. räntesatser efter avdrag för den eventu-
ella andel som motsvarar skattemässiga avgifter (källskatt etc.).1644/89