1996L0023 — SV — 05.06.2003 — 001.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS DIREKTIV 96/23/EG
av den 29 april 1996
om införande av kontrollåtgärder för vissa ämnen och restsubstanser av dessa i levande djur och i
produkter framställda därav och om upphävande av direktiv 85/358/EEG och 86/469/EEG samt
beslut 89/187/EEG och 91/664/EEG
(EGT L 125, 23.5.1996, s. 10)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Rådets förordning (EG) nr 806/2003 av den 14 april 2003 L 122 1 16.5.2003
▼B
RÅDETS DIREKTIV 96/23/EG
av den 29 april 1996
om införande av kontrollåtgärder för vissa ämnen och restsub-
stanser av dessa i levande djur och i produkter framställda däravoch om upphävande av direktiv 85/358/EEG och 86/469/EEG samt
beslut 89/187/EEG och 91/664/EEG
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA
DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenska-
pen, särskilt artikel 43 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag (1),
med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3), och
med beaktande av följande:
1.Genom direktiv 96/22/EG (4) beslöts att förbudet mot använd-
ning av vissa ämnen med hormonell och tyreostatiskverk anskulle kvarstå och utsträckas till att gälla β-agonister med anabol
verkan.
2.Europaparlamentet påminde den 9 mars 1995 bland annat om attgemenskapen snarast har behov av ett effektivt och enhetligtkontrollsystem och uppmanade medlemsstaterna att stärkaövervakningen och kontrollen av användningen av olagliga
ämnen i kött.
3.Rådet antog genom direktiv 85/358/EEG (5), vissa bestämmelser
om undersökning och kontroll av ämnen med hormonell eller
tyreostatisk verkan. Dessa bestämmelser bör utsträckas till attgälla andra ämnen som används i animalieproduktion i till-växtbefrämjande och produktivitetshöjande eller i terapeutisktsyfte och vars rester kan visa sig vara farliga för konsumenterna.
4.Rådet antog genom direktiv 86/469/EEG (6) vissa bestämmelser
om undersökning av djur och färskt kött från dessa med avse-ende på förekomsten av restsubstanser av ämnen med
farmakologisk verkan och av andra främmande ämnen i natur-
miljön. Det är lämpligt att denna kontroll utsträcks till andradjurslag och till alla produkter med animaliskt ursprung som äravsedda som livsmedel.
5.I bilagorna till rådets förordning (EEG) nr 2377/90 av den 26juni 1990 om inrättandet av ett gemenskapsförfarande för attfastställa gränsvärden för högsta tillåtna restmängder av vete-rinärmedicinska läkemedel i livsmedel med animaliskt
ursprung(
7), fastställs gränsvärden för vissa veterinärmedicinska
läkemedel.
6.Bristen på klarhet i gemenskapens lagstiftning om kontroll avrestsubstanser i kött har lett till skilda tolkningar i olikamedlemsstater.
7.De kontroller som genomförs av och i medlemsstaterna behöverförstärkas.1996L0023 — SV — 05.06.2003 — 001.001 — 2
(1) EGT nr C 302, 9.11.1993, s. 12 och EGT nr C 222, 10.8.1994, s. 17.
(2) EGT nr C 128, 9.5.1994, s. 100.
(3) EGT nr C 52, 19.2.1994, s. 30.
(4) Se sidan 3 i detta nummer av EGT.
(5) EGT nr L 191, 23.7.1985, s. 46. Direktivet senast ändrat genom 1994 års
anslutningsakt.
(6) EGT nr L 275, 26.9.1986, s. 36. Direktivet ändrat genom 1994 års anslut-
ningsakt.
(7) EGT nr L 224, 18.8.1990, s. 1. Förordningen senast ändrad genom kommis-
sionens förordning nr 282/96 (EGT nr 237, 15.2.1996, s. 12).
▼B
8.I framtiden bör producenter och andra parter inom animaliepro-
duktionen ta ett större ansvar för kvaliteten på kött som är avsett
som livsmedel och för att köttet är oskadligt.
9.De särskilda påföljderna för dem som håller djur och interespekterar gemenskapens lagstiftning, i synnerhet förbudet motatt använda vissa ämnen med hormonell eller anabol verkan ianimalieproduktion, kommer att införlivas i de särskilda sektori-ella föreskrifterna.
10.Enligt artikel 4 i direktiv 71/118/EEG (1) skall medlemsstaterna
se till att undersökningar utförs för att upptäcka rester avämnen med farmakologisk verkan och derivat härav och av
andra ämnen som kan överföras till kött av fjäderfä och som
kan göra förtäring av färskt kött av fjäderfä farlig eller skadligför människors hälsa.
11.I direktiv 91/493/EEG (2) förskrivs att ett övervakningssystem
skall upprättas av medlemsstaterna för undersökning avfrämmande ämnen i vattenmiljön.
12.I direktiv 92/46/EEG (3) fastställs att medlemsstaterna senast den
30 juni 1993 skall underrätta kommissionen om de nationellaåtgärder som skall genomföras för undersökning av restsub-stanser i rå mjölk, värmebehandlad konsumtionsmjölk och
mjölkbaserade produkter. De restsubstanser som skall undersökas
är de som ingår i grupp A.3 och B.2 i bilaga I till direktiv 86/469/EEG.
13.Genom rådets direktiv 89/437/EEG (4) föreskrivs att medlemssta-
terna skall se till att kontroller utförs vad avser äggprodukter föratt spåra alla slags restsubstanser med farmakologisk ellerhormonell verkan och rester av antibiotika, bekämpningsmedel,
rengöringsmedel och andra ämnen som är skadliga eller som
skulle kunna ändra äggprodukternas organoleptiska egenskapereller göra det farligt eller skadligt för människors hälsa attförtära produkterna.
14.I direktiv 92/45/EEG (5) föreskrivs att medlemsstaterna skall
komplettera sina åtgärdsprogram för att påvisa restsubstanserför att om så behövs låta undersöka viltkött och utföra stickprovvad gäller förekomsten av främmande ämnen i miljön samt att
inbegripa kaninkött och kött av hägnat vilt i kontrollen.
15.För att illegal användning av tillväxtbefrämjande och produktivi-tetshöjande medel i uppfödningen skall kunna bekämpas
effektivt i alla medlemsstater måste de åtgärder som skall vidtasorganiseras på gemenskapsnivå.
16.De system för egenkontroll som tillämpas av producentsammans-lutningar kan spela en viktig roll i kampen mot illegalanvändning av tillväxtbefrämjande ämnen eller produkter. Detär viktigt för konsumenterna att dessa system erbjuder tillräck-liga garantier för att dessa ämnen eller produkter inte ingår. En
gemensam allmän europeiskinsats är oundgänglig för att
upprätthålla och främja dessa system.
17.Det är därför lämpligt att hjälpa producentsammanslutningarnaatt utveckla system för egenkontroll som garanterar att deraskött är fritt från icke godkända ämnen eller produkter.
18.För att säkerställa en effektiv tillämpning av kontrollerna ochundersökningarna av restsubstanser i gemenskapen är det1996L0023 — SV — 05.06.2003 — 001.001 — 3
(1) EGT nr L 55, 8.3.1971, s. 23. Direktivet senast ändrat genom 1994 ås
anslutningsakt.
(2) EGT nr L 268, 24.9.1991, s. 15. Direktivet senast ändrat genom direktiv 95/
71/EG (EGT nr L 332, 30.12.1995, s. 40).
(3) EGT nr L 268, 14.9.1992, s. 1. Direktivet senaste ändrat genom 1994 års
anslutningsakt.
(4) EGT nr L 212, 22.7.1989, s. 87. Direktivet senast ändrat genom 1994 års
anslutningsakt.
(5) EGT nr L 268, 14.9.1992, s. 35. Direktivet senast ändrat genom 1994 års
anslutningsakt.
▼B
nödvändigt att förtydliga vissa bestämmelser i direktiven 86/469/
EEG och 85/358/EEG samt i besluten 89/187/EEG (1) och 91/
664/EEG (2). För att få till stånd en omedelbar och enhetlig
tillämpning av de föreskrivna kontrollerna bör de befintliga
bestämmelserna och ändringarna sammanföras i en enda textoch de ovan nämnda rättsakterna upphävs.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
Tillämpningsområde och definitioner
Artikel 1
Genom detta direktiv fastställs kontrollåtgärder för de ämnen och de
grupper av restsubstanser som anges i bilaga I.
Artikel 2
I detta direktiv tillämpas de definitioner som anges i rådets direktiv 96/
22/EG. Dessutom avses med
a)icke godkända ämnen eller produkter: ämnen eller produkter som
enligt gemenskapslagstiftningen inte får tillföras djur,
b)illegal behandling: användning av icke godkända ämnen eller
produkter eller användning av enligt gemenskapslagstiftningengodkända ämnen eller produkter för andra ändamål eller på andravillkor än vad som föreskrivs i gemenskapslagstiftningen eller - iförekommande fall - i de olika nationella lagstiftningarna,
c)restsubstanser: rester av ämnen med farmakologisk verkan, av deras
nedbrytningsprodukter samt av andra ämnen som överförs tillanimaliska produkter och som kan skada människors hälsa,
d)behörig myndighet: den centrala myndighet i en medlemsstat som är
behörig inom det veterinära området eller annan myndighet tillvilken den centrala myndigheten har delegerat sådan behörighet,
e)officiellt prov: ett prov som tas av den behöriga myndigheten för
undersökning av förekomst av restsubstanser eller av de ämnensom avses i bilaga I, med uppgift dels om arten, naturen, kvantitetenoch metoden för provtagningen, dels om djurets kön och ursprung
eller den animaliska produktens ursprung,
f)godkänt laboratorium: ett laboratoirum som godkänts av den
behöriga myndigheten i en medlemsstat för att utföra undersök-ningar av officiella prov för att upptäcka förekomsten av
restsubstanser,
g)djur:alla djurarter som omfattas av direktiv 90/425/EEG (
3),
h)djurparti: en grupp djur av samma art och från samma åldersgrupp
som fötts upp samtidigt på samma jordbruksföretag under sammauppfödningsförhållanden,
i)β-agonist: β-adrenoreceptor-agonistämne.
KAPITEL II
Kontrollplan för undersökning av restsubstanser eller ämnen
Artikel 3
Animalieproduktionen och animalieprodukterna skall kontrolleras enligt
bestämmelserna i detta kapitel i avsikt att upptäcka restsubstanser ochämnen som avses i bilaga I i levande djur, deras exkrementer,1996L0023 — SV — 05.06.2003 — 001.001 — 4
(1) EGT nr L 66, 10.3.1989, s. 37.
(2) EGT nr L 368, 31.12.1991, s. 17.
(3) EGT nr L 224, 18.8.1990, s. 29. Direktivet senast ändrat genom direktiv 92/
65/EEG (EGT nr L 268, 14.9.1992, s. 54).
▼B
kroppsvätskor och vävnader samt i animaliska produkter, djurfoder och
dricksvatten.
Artikel 4
1. Medlemsstaterna skall ge en central enhet eller ett centralt offen-
ligt organ i uppgift att samordna genomförandet av de undersökningarsom anges i detta kapitel och som genomförs inom deras nationella
territorier.
2. Det organ eller den enhet som avses i punkt 1 skall ansvara för
följande:
a) Den skall utarbeta den plan som avses i artikel 5 vilken skall göra
det möjligt för de behöriga enheterna att utföra de föreskrivnakontrollerna.
b) Den skall samordna den verksamhet som genomförs av de centrala
och regionala organ som ansvarar för undersökningarna av de olikarestsubstanserna. Denna samordning skall omfatta alla organ sommedverkar i kampen mot otillbörlig användning av ämnen ellerprodukter i animalieproduktionen.
c) Den skall samla all information som krävs för att utvärdera de
medel som används och de resultat som erhålls vid genomförandet
av åtgärderna i detta kapitel.
d) Den skall senast den 31 mars varje år till kommissionen överlämna
den information och de resultat som avses i c, inbegripet resultaten
av utförda undersökningar.
3. Denna artikel skall inte påverka tillämpningen av mer specifika
bestämmelser om kontroll av utfodringen av djur.
Artikel 5
1. Medlemsstaterna skall senast den 30 juni 1997 till kommissionen
överlämna en plan med uppgift om de nationella åtgärder som skallvidtas under planens första år och därefter senast den 31 mars det aktu-
ella året överlämna alla uppdateringar av planer, som tidigare godkänts
i enlighet med artikel 8, på grundval av den erfarenhet som vunnitsunder det eller de föregående åren.
2. Den plan som avses i punkt 1 skall
a) leda till att grupper av restsubstanser eller ämnen för olika djurslag
undersöks i enlighet med bilaga II,
b) närmare ange åtgärderna för undersökning av förekomsten av
i) de ämnen som avses i a i djur och i djurens dricksvatten samt på
alla platser där djuren föds upp eller hålls,
ii) restsubstansernas förekomst i levande djur, deras exkrementer,
kroppsvätskor och vävnader samt i produkter av animalisktursprung som t.ex. kött, mjölk, ägg, honung,
c) överensstämma med de bestämmelser för provtagning som anges i
bilaga III och IV.
Artikel 6
1. Planen måste överensstämma med provtagningsnivåer och prov-
tagningsfrekvenser som föreskrivs i bilaga IV. På begäran av enmedlemsstat får dock kommissionen enligt förfarandet i artikel 32
anpassa de krav på en lägsta kontrollnivå som fastställs i den bilagan,
under förutsättning att det har klarlagts att anpassningen ökar planensallmänna effektivet i den berörda medlemsstaten och inte på någotsätt minskar dess möjligheter att identifiera restsubstanser eller fall avillegal behandling med ämnen som anges i bilaga I.
2. Ny kontroll av grupper av restsubstanser som skall undersökas
enligt bilaga II, och fastställande av de provtagningsnivåer och provtag-ningsfrekvenser för djur och produkter som avses i artikel 3, och somännu inte fastställts i bilaga IV, skall äga rum enligt förfarandet iartikel 33, första gången inom arton månader från antagandet av detta1996L0023 — SV — 05.06.2003 — 001.001 — 5
▼B
direktiv. Härvid skall hänsyn tas till den erfarenhet som vunnits i fråga
om befintliga nationella åtgärder och den information som lämnas tillkommissionen enligt befintliga gemenskapskrav om undersökning av
restsubstanser inom dessa särskilda sektorer.
Artikel 7
I den inledande planen skall hänsyn tas till medlemsstaternas särskilda
förhållanden och följande skall närmare anges:
— Lagstiftning om användnig av de ämnen som avses i bilaga I,
särskilt i fråga om förbud eller tillstånd, distribution och avyttring
samt bestämmelser om tillförsel, i den mån denna lagstiftning inte
är harmoniserad.
— Enheternas infrastruktur (särskilt uppgifter om slag av enheter som
deltar i genomförandet av planerna) och dessas storlek.
— En förteckning över godkända laboratorier med uppgift om deras
kapacitet att bearbeta prover.
— Nationella gränsvärden för godkända ämnen, i de fall då
gränsvärden för restsubstanser inte har antagits inom gemenskapeni enlighet med förordning (EEG) nr 2377/90 och direktiv 86/363/EEG (
1).
— En förteckning över ämnen som undersöks, analysmetoder, stan-
darder för tolkning av resultaten och, i fråga om ämnen som avsesi bilaga I, antalet provtagningar som skall utföras med motiveringav det valda antalet.
— Antalet officiella prov som skall tas i relation till antalet slaktade
djur av berörda djurarter under föregående år enligt de nivåer och
frekvenser som anges i bilaga IV.
— De bestämmelser som följs vid insamlandet av officiella prov och
särskilt bestämmelser om de uppgifter som skall finnas på de offi-
ciella proven.
— Vilket slag av åtgärder som de behöriga myndigheterna fastställt för
de djur och produkter i vilka restsubstanser har konstaterats.
Artikel 8
1. Kommissionen skall granska den inledande plan som lagts fram i
enlighet med artikel 5.1 för att avgöra om den överensstämmer meddetta direktiv. Kommissionen får begära att medlemsstaten ändrar ellerkompletterar planen för att den skall överensstämma.
Kommissionen skall lägga fram de planer som den anser
överensstämma för godkännande i enlighet med förfarandet i artikel 33.
Kommissionen får med användning av förfarandet i artikel 32 på
begäran av den berörda medlemsstaten eller på eget initiativ besluta
att godkänna en ändring eller komplettering av en tidigare i enlighetmed punkt 2 godkänd plan, för att ta hänsyn till utvecklingen av situa-tionen i en viss medlemsstat eller i någon av dess regioner, tillresultaten av nationell översyn eller till konstateranden som gjorts
inom ramen för artiklarna 16 och 17.
2. De av medlemsstaterna inlämnade årliga ändringarna av den
ursprungliga planen, särskilt till följd av resultaten som avses i artikel4.2 d, skall kommissionen överlämna till de övriga medlemsstaternasedan den avgjort att de överensstämmer med detta direktiv.
Medlemsstaterna får inom en frist på tio arbetsdagar från och med
mottagandet av dessa ändringar framställa eventuella kommentarer tillkommissionen.
Om medlemsstaterna inte har några kommentarer skall ändringarna av
planerna anses vara godkända.
Kommissionen skall genast underrätta medlemsstaterna om detta
godkännande.1996L0023 — SV — 05.06.2003 — 001.001 — 6
(1) EGT nr L 221, 7.8.1986, s. 43. Direktivet senast ändrat genom direktiv 95/
39/EG (EGT nr L 197, 22.8.1995, s. 29).
▼B
Om medlemsstaterna har kommentarer eller om kommissionen anser att
uppdateringen inte är överensstämmande eller att den är otillräckligskall den hänskjuta den uppdaterade planen till Ständiga veterinärkom-
mittén, som skall besluta enligt förfarandet i artikel 32.
Bestämmelserna i punkterna 3 och 4 är tillämpliga på uppdaterade
planer.
3. Medlemsstaterna skall var sjätte månad informera kommissionen
och de andra medlemsstaterna i Ständiga veterinärkommittén omgenomförandet av den plan som godkänts enligt punkt 2 eller om hur
situationen utvecklas. Om så krävs skall bestämmelserna i punkt 4 tillä-
mpas. Medlemsstaterna skall senast den 31 mars varje år underrättakommissionen om resultaten av planen för undersökning avförekomsten av restsubstanser och ämnen och om sina kontrollåtgärder.
Medlemsstaterna skall offentliggöra resultaten av planernas genom-
förande.
Kommissionen skall informera medlemsstaterna i Ständiga veterinär-
kommittén om hur situationen utvecklas i de olika regionerna igemenskapen.
4. Kommissionen skall varje år, eller så snart den finner det
nödvändigt av folkhälsoskäl, lägga fram en rapport för medlemsstaternaförsamlade i Ständiga veterinärkommittén om resultaten av kontrollernaoch undersökningarna som avses i punkt 3, särskilt dem om
— genomförandet av de nationella planerna,
— utvecklingen av situationen i de olika regionerna inom gemenska-
pen.
5. Kommissionen skall varje år lämna en rapport till Europaparla-
mentet och rådet om resultatet av de åtgärder som vidtagits på
regional, nationell och gemenskapsnivå, med beaktande av medlemssta-ternas rapporter och synpunkter på den.
KAPITEL III
Egenkontroll och parternas gemensamma ansvar
Artikel 9
A. Medlemsstaterna skall se till att följande villkor uppfylls:
1. Alla jordbruksföretag som avyttrar husdjur och alla fysiska eller
juridiska personer som deltar i handeln med sådana djur skallförst ha registrerats hos den behöriga myndigheten och åtagit
sig att iaktta relevanta gemenskapsföreskrifter och nationella
föreskrifter, särskilt de bestämmelser som avses i artiklarna 5och 12 i direktiv 90/425/EEG.
2. Ägarna till eller de ansvariga för företaget där den första bearbet-
ningen sker av råvaror med animaliskt ursprung skall vidta allaåtgärder, särskilt åtgärder för egenkontroll, som krävs för att
a) det endast accepteras djur för vilka producenten kan garantera
att karenstiden har respekterats, vare sig det sker vid direktle-verans eller genom en mellanhand, och
b) försäkra sig om att husdjur eller produkter som förs i
företaget
i) varken innehåller en halt av restsubstanser som överstiger
tillåtna gränsvärden
ii) eller visar något spår av förbjudna ämnen eller produkter.
3. a) De producenter eller ansvariga personer som avses i punk-
terna 1 och 2 får endast avytta följande:
i) Djur som inte har tillförts icke godkända ämnen eller
produkter och som inte har genomgått en illegal behand-
ling i den mening som avses i detta direktiv.
ii) Djur för vilka, om de har tillförts godkända produkter
eller ämnen, den karenstid har iakttagits som föreskrivsför dessa produkter och ämnen.1996L0023 — SV — 05.06.2003 — 001.001 — 7
▼B
iii) Produkter som kommer från de djur som avses i punk-
terna i och ii.
b) Om ett djur lämnas över till en första bearbetningsanläggning
av en annan fysiskeller juridiskperson än producenten, sk allde skyldigheter som avses i punkt a åligga den senare.
B. Vid tillämpningen av punkt A skall medlemsstaterna, utan att det
påverkar tillämpningen av bestämmelser i direktiv om avyttrande
av de olika berörda produkterna, försäkra sig om att
— i sin lagstiftning införa principen om att de berörda parterna
skall kontrollera kvaliteten i produktionsgrenen,
— förstärka de åtgärder för egenkontroll som skall införas i speci-
fikationerna för olika varumärken eller etiketteringar.
De skall på begäran av kommissionen och de övriga medlemssta-
terna informera dessa om de bestämmelser som fastställs i dettaavseende, särskilt om de bestämmelser som antas för den kontrollsom avses i punkterna A.3 a i och ii.
Artikel 10
Medlemsstaterna skall säkerställa att förordnade veterinärers befogen-
heter och ansvar för djurkontroll utsträcks till de villkor fördjurhållning och behandling som avses i detta direktiv.
I detta sammanhang skall veterinären i ett register som förs vid jord-
bruksföretaget anteckna datum, föreskriven eller given behandling,
identifiering av behandlade djur samt den karenstid som skall iakttas.
Djurhållaren skall i det registret - vilket kan vara det register som avses
i direktiv 90/676/EEG (
1) - anteckna datum och behandling som utförts.
Han skall försäkra sig om att karenstiderna iakttas och behålla receptenunder fem år.
Djurhållare och veterinärer skall på begäran till de behöriga myndighe-
terna lämna all information, särskilt till den officiella veterinären vid
slakteriet om ett jordbruksföretags uppfyllande av kraven i detta
direktiv.
KAPITEL IV
Officiella kontrollåtgärder
Artikel 11
1. Utan att det påverkar genomförandet av kontroller inom ramen
för de kontrollplaner som avses i artikel 5 och tillämpningen avkontroller som föreskrivs i särdirektiv, får medlemsstaterna företa offi-ciella stickprovskontroller
a) under tillverkningen av de ämnen som avses i del A i bilaga I, samt
under handhavandet, förvaringen, transporten, distributionen ochförsäljningen eller införskaffandet av dem,
b) under hela kedjan av produktion och distribution av djurfoder,
c) i hela den produktionskedja som avser produktion av de djur och
råvaror med animaliskt ursprung som omfattas av detta direktiv.
2. De kontroller som avses i punkt 1 skall utföras särskilt i syfte att
upptäcka innehav eller förekomst av otillåtna ämnen eller produkter
som är avsedda att tillföras djur i tillväxtbefrämjande syfte eller ingå iillegal behandling med sådana ämnen.
3. Vid misstanke om bedrägeri och om någon kontroll enligt punkt 1
visar positivt resultat skall artiklarna 16-19 samt de åtgärder som före-skrivs i kapitel V tillämpas.
De föreskrivan kontrollerna vid slakteriet eller vid den första
försäljningen av vattenbruksprodukter och fiskvaror får reduceras med1996L0023 — SV — 05.06.2003 — 001.001 — 8
(1) EGT nr L 373, 31.12.1990, s. 15.
▼B
hänsyn till att ursprungsföretaget eller avsändarföretaget är anslutet till
ett epidemikontrollprogram eller ett sådant kvalitetsbefrämjande somavses i artikel 9 B första stycket första strecksatsen.
Artikel 12
De kontroller som avses i detta direktiv skall utföras av de berörda
nationella myndigheterna utan förvarning.
Ägaren, den person som har behörighet att avliva djuren eller deras
företrädare skall underlätta genomförandet av inspektioner före slaktoch särskilt bistå den officiella veterinären eller hjälppersonal i allaåtgärder som bedöms lämpliga.
Artikel 13
Den behöriga myndigheten skall göra följande:
a) Vid misstanke om illegal behandling skall myndigheten begära att
djurens ägare eller djurhållaren eller den veterinär som ansvarar förjordbruksföretgaget företer alla handlingar som visar att behand-lingen är berättigad.
b) Om undersökningen bekräftar att illegal behandling förekommit
eller om icke godkända ämnen eller produkter använts, eller om
det finns en grundad misstanke om att så är fallet, skall myndig-
heten genomföra eller låta genomföra följande:
— Stickprovskontroller på djuren i deras ursprungsföretag eller
avsändarföretag, särskilt i syfte att upptäcka en sådan använd-
ning och i synnerhet eventuella spår av implantat. Dessakontroller får inbegripa officiell provtagning.
— Kontroller i syfte att upptäcka förekomst av ämnen som inte får
användas eller icke godkända ämnen eller produkter i de jord-bruksföretag där djuren föds upp, hålls eller föds upp (däribland
företag som är administrativt knutna till sådana jordbruksföretag)
eller i ursprungsföretagen eller avsändarföretagen. För dettaändamål krävs officiella prov prå dricksvatten och djurfoder.
— Stickprovskontroller av djurfoder i djurens ursprungsföretag eller
avsändarföretag samt av deras dricksvatten eller - för vatten-bruksdjur - fångstvatten.
— De kontroller som avses i artikel 11.1 a.
— Alla kontroller som krävs för att fastställa de icke godkända
ämnenas eller produkternas eller de behandlade djurensursprung.
c) Om de gränsvärden som föreskrivs i gemenskapsreglerna eller, i
avvaktan på sådana, gränsvärdena i den nationella lagstiftningenöverskrids, skall myndigheten vidta alla åtgärder och genomföraalla utredningar som den anser vara lämpliga i förhållande till vad
som upptäckts.
Artikel 14
1. Varje medlemsstat skall utse minst ett nationellt referenslaborato-
rium, varvid endast ett nationellt referenslaboratorium bör utses förvarje restsubstans eller grupp av restsubstanser.
Dockfår medlemsstaterna till den 31 december 2000 fortsätta att låta
en restsubstans eller grupp av restsubstanser kontrolleras av fleranationella referenslaboratorier som de utsett före antagandet av dettadirektiv.
En förteckning över de utsedda laboratorierna skall upprättas enligt
förfarandet i artikel 33.
Dessa laboratorier skall ansvara för att
— samordna verksamheten vid de nationella rutinlaboratorier som
ansvarar för analysen av restsubstanser, särskilt vad gäller stan-darder och analysmetoder för varje berörd restsubstans eller gruppav restsubstanser,1996L0023 — SV — 05.06.2003 — 001.001 — 9
▼B
— bistå den behöriga myndigheten vid utformningen av planen för
kontroll av restsubstanser,
— periodiskt ordna jämförande tester för varje restsubstans eller grupp
av restsubstanser för vilka de har utsetts,
— säkerställa att de nationella laboratorierna iakttar de fastställda
gränsvärdena,
— säkerställa att den information som lämnas av gemenskapens refe-
renslaboratorier sprids,
— säkerställa att deras personal får möjlighet att delta i fortbildning
som ordnas av kommissionen eller av gemenskapernas referenslabo-
ratorier.
2. Gemenskapernas referenslaboratorier återfinns i kapitel 1 i bilaga
V.
Laboratoriernas befogenheter och villkoren för verksamheten anges i
kapitel 2 i bilaga V.
Artikel 15
1. Den officiella provtagningen skall utföras i enlighet med bila-
gorna III och IV för att kontrolleras i godkända laboratorier.
Närmare bestämmelser för de officiella provtagningarna samt rutin- och
referensmetoderna för analys av officiella prover skall fastställas enligt
förfarandet i artikel 33.
Vid utfärdandet av avyttringstillstånd för ett veterinärmedicinskt
läkemedel som är avsett att tillföras djurarter vars kött eller produkter
är avsedda som livsmedel skall de behöriga myndigheterna informera
gemenskapens referenslaboratorier och de nationella referenslaboratori-erna om de metoder för rutinanalys för kontroll av restsubstanser somföreskrivs i artikel 5 andra stycket punkt 8 i direktiv 81/851/EEG (
1)
och artikel 7 i förordning (EEG) nr 2377/90.
2. Vad beträffar ämnen från grupp A, skall alla positiva resultat som
konstateras vid tillämpningen av en rutinmetod i stället för en referen-smetod bestämmas med hjälp av referensmetoder som fastställts i
enlighet med punkt 1, av ett av medlemsstaten godkänt laboratorium.
För alla ämnen gäller att om resultaten ifrågasätts på grundval av en
analys med motsatt resultat, skall resultaten fastställas av ett nationellt
referenslaboratorium som utsetts enligt artikel 14.1 för det aktuella
ämnet eller restsubstansen. Sådan fastställelse skall genomföras på denklagandes bekostnad om den innebär att de tidigare resultatenbekräftas.
3. Om undersökningen av ett officiellt prov visar illegal behandling,
skall artikel 16-19 samt de åtgärder som föreskrivs i kapitel V tillä-mpas.
Om undersökningen avslöjar förekomst av restsubstanser av godkända
ämnen eller av förorenade ämnen i koncentrationer som överstiger degränsvärden som fastställts i gemenskapsföreskrifter eller, i avvaktanpå sådana, de värden som fastställts i den nationella lagstiftningen,skall artiklarna 18 och 19 tillämpas.
Om den undersökning som avses i denna punkt gäller djur eller
produkter av animaliskt ursprung som kommer från en annan medlems-stat, skall den behöriga myndigheten i ursprungsmedlemsstaten på en
motiverad begäran från den behöriga myndighet som har företagit
undersökningen tillämpa bestämmelserna i artiklarna 16.2 och 17-19samt de åtgärder som föreskrivs i kapitel V på ursprungsföretaget,ursprungsanläggningen eller avsändaranläggningen.
Om undersökningen avser produkter eller djur som importerats från
tredje land, skall den behöriga myndighet som har företagit undersök-1996L0023 — SV — 05.06.2003 — 001.001 — 10
(1) EGT nr L 317, 6.11.1981, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 93/
40/EEG (EGT nr L 214, 24.8.1993, s. 31).
▼B
ningen hänskjuta ärendet till kommissionen som skall vidta de åtgärder
som föreskrivs i artikel 30.
Artikel 16
Om positiva resultat erhålls enligt artikel 15 skall medlemsstaterna
säkerställa följande:
1. Den behöriga myndigheten skall snarast erhålla
a) alla uppgifter som krävs för att identifiera djuret och ursprung-
sföretaget eller avsändarföretaget,
b) alla nödvändiga detaljer om undersökningen och dess resultat;
om resultaten av de kontroller som utförts i en medlemsstat visar
att det behövs en undersökning eller åtgärder i ytterligare en ellerflera medlemsstater eller i ett eller flera tredje länder, skall denberörda medlemsstaten informera de övriga medlemsstaterna ochkommissionen om detta. Kommissionen skall samordna de
lämpliga åtgärder som vidtas av de medlemsstater där en
undersökning eller åtgärder visat sig nödvändiga.
2. Den behöriga myndigheten skall genomföra
a) en undersökning på ursprungsföretaget eller, i förekommande
fall, avsändarföretaget för att fastställa anledningen tillförekomsten av restsubstanser,
b) i fall av icke godkända ämnen eller produkter eller illegal
användning av godkända ämnen, en undersökning av källan eller,i förekommande fall, källorna till ämnena ifråga i tillverknings-,handhavande-, förvarings-, transport-, administrations-, distribu-tions- eller försäljningsledet.
c) alla kompletterande undersökningar som myndigheten anser
nödvändiga.
3. Att de djur på vilka provtagningarna har utförts tydligt identifieras.
De får inte under några omständigheter lämna företaget förrän resul-taten av kontrollen är tillgängliga.
Artikel 17
Om icke godkända ämnen eller produkter eller om illegal behandling
konstaterats, skall den behöriga myndigheten försäkra sig om att det
eller de företag som berörs av undersökningar enligt artikel 13 b
omedelbart ställs under officiell kontroll. Dessutom skall den försäkrasig om att alla berörda djur förses med ett officiellt märke eller en offi-ciell identifiering och att officiell provtagning snarast utförs, som ettförsta steg, på en representativ andel av de inventerade djuren, på inter-nationellt erkända vetenskapliga grunder.
Artikel 18
1. Om restsubstanser av godkända ämnen eller produkter påvisas i
koncentrationer som överskrider gränsvärdena för restsubstanser, skallden behöriga myndigheten genomföra en undersökning av ursprung-
sföretaget eller avsändarföretaget för att fastställa anledningen till att
gränsvärdena överskridits.
Beroende på resultaten av undersökningen skall den behöriga myndig-
heten vidta alla nödvändiga åtgärder för att upprätthålla folkhälsan,vilket även kan innebära förbud mot att avlägsna djuren från detberörda företaget eller produkter från det berörda företaget eller denberörda anläggningen under en fastställd period.
2. Om uppfödare eller en bearbetningsanläggning upprepade gånger
överträder gränsvärdena för restsubstanser vid avyttring av djur eller
produkter, skall de behöriga myndigheterna under en period av minstsex månader genomföra en förstärkt kontroll av djuren och produkterfrån företaget eller anläggningen, och produkterna eller slaktkropparnaskall beslagtas i avvaktan på resultaten av analysen av de prover somtagits.1996L0023 — SV — 05.06.2003 — 001.001 — 11
▼B
Alla resultat som påvisar att gränsvärdena har överskridits skall
medföra att de berörda slaktkropparna eller produkterna inte fåranvändas som livsmedel.
Artikel 19
1. Djurens ägare eller djurhållaren skall stå för kostnaderna för de
undersökningar och kontroller som föreskrivs i artikel 16.
Om undersökningen bekräftar att misstanken är välgrundad skall
djurens ägare eller djurhållaren stå för kostnaden för de analyser somgenomförts enligt bestämmelserna i artiklarna 17 och 18.
2. Utan att det påverkar tillämpningen av straffrättsliga eller admi-
nistrativa påföljder skall de djur som befunnits eller anses som
positiva enligt bestämmelserna i artikel 23 destrueras på djurägarens
bekostnad utan varken gottgörelse eller ersättning.
Artikel 20
1. Rådets direktiv 89/608/EEG av den 21 november 1989 om
ömsesidig hjälp mellan medlemsstaternas myndigheter och samarbetemellan dessa och kommissionen för att säkerställa en korrekt tillämp-ning av lagstiftningen om veterinära frågor och avelsfrågor(
1)ä r
tillämpligt för detta direktivs ändamål.
2. Om en medlemsstat anser att kontrollerna enligt detta direktiv i
en annan medlemsstat inte utförs eller har upphört att utföras skall
den underrätta den statens behöriga centrala myndighet. Efter att hautfört en undersökning enligt artikel 16.2 skall den myndigheten vidtaalla nödvändiga åtgärder och snarast meddela den första medlemssta-tens behöriga centrala myndighet de beslut som fattats och
anledningen till dem.
Om den första medlemsstaten befarar att dessa beslut inte har följts
eller är otillräckliga skall den tillsammans med den andra medlems-staten söka avhjälpa situationen, i förekommande fall genom ett besökpå plats.
Medlemsstaterna skall informera kommissionen om tvister och
uppnådda lösningar.
Om medlemsstaterna inte kan komma överens skall en av dem inom
skälig tid hänskjuta ärendet till kommissionen, som skall anlita en ellerflera experter för att få ett utlåtande.
I vänten på experternas utlåtande får den mottagande medlemsstaten
kontrollera produkterna från den eller de anläggningar eller företagsom berörs av tvisten och om klagomålet är berättigat vidta åtgärderenligt artikel 7.1 b i direktiv 89/662/EEG (
2).
Lämpliga åtgärder vidtas enligt det förfarande som föreskrivs i artikel
32 i enlighet med experternas utlåtande.
Åtgärderna får ses över enligt samma förfarande, om ett nytt utlåtande
avges av experterna inom en frist på femton dagar.
Artikel 21
1. Veterinära experter från kommissionen får, i den mån det behövs
för att detta direktiv skall få en enhetlig tillämpning, utföra kontrollerpå fältet i samarbete med medlemsstaternas behöriga myndigheter för
att förvissa sig om att planerna och deras kontrollsystem tillämpas på
ett enhetligt sätt av de behöriga myndigheterna. Den medlemsstat påvars territorium en kontroll utförs skall lämna experterna all den hjälpde behöver för att genomföra sitt uppdrag. Kommissionen skallunderrätta den berörda medlemsstaten om resultatet av de genomfördakontrollerna.1996L0023 — SV — 05.06.2003 — 001.001 — 12
(1) EGT nr L 351, 2.12.1989, s. 34.
(2) EGT nr L 395, 30.12.1989, s. 13. Direktivet senast ändrat genom direktiv
92/67/EEG (EGT nr 268, 14.8.1992, s. 73).
▼B
Den berörda medlemsstaten skall vidta de åtgärder som krävs för att
beakta resultaten av denna kontroll och skall till kommissionenmeddela vidtagna åtgärder. Om kommissionen anser åtgärderna vara
otillräckliga, skall kommissionen efter att ha rådgjort med medlems-
staten i fråga och med beaktande av åtgärder som vore nödvändiga föratt skydda folkhälsan, vidta lämpliga åtgärder enligt det förfarande somföreskrivs i artikel 32.
2. Allmänna tillämpningsföreskrifter för denna artikel, särskilt vad
avser frekvensen av och formerna för genomförandet av de kontrollersom avses i punkt 1 första stycket (inbegripet formerna för samarbete
med de behöriga myndigheterna) skall fastställas enligt förfarandet i
artikel 33.
KAPITEL V
Åtgärder vid överträdelse
Artikel 22
I händelse av upptäckt av icke godkända ämnen eller produkter eller
upptäckt av ämnen som avses i grupp A och grupp B1 och B2 i bilagaI, hos personer som inte är behöriga, måste dessa ämnen eller produkter
ställas under officiell kontroll tills lämpliga åtgärder har vidtagits av
den behöriga myndigheten, utan att eventuella påföljder mot lagöverträ-dare påverkas.
Artikel 23
1. Under den tid djuren är i förvar enligt artikel 17, får djuren på
företaget i fråga varken lämna ursprungsföretaget eller överlåtas till
någon annan person, utom under officiell kontroll. Den behörigamyndigheten skall vidta lämpliga bevarandeåtgärder med hänsyn tillde identifierade ämnenas art.
2. Efter provtagning i enlighet med artikel 17 skall, i händelse av
bekräftelse på illegal behandling, det eller de djur som befunnits posi-tiva omedelbart avlivas på stället eller köras direkt till det slakteri som
utsetts eller till en styckningsanläggning åtföljda av ett officiellt vete-
rinärintyg för att där avlivas. De djur som på detta sätt avlivas skallsändas till en anläggning för bearbetning av högriskmaterial i enlighetmed direktiv 90/667/EEG (
1).
Därutöver skall en provtagning utföras, på djurhållarens bekostnad, på
alla djur som tillhör det kontrollerade företaget och som kan varamisstänkta.
3. Om hälften eller fler av de prov som utförts på ett representativt
urval enligt artikel 17 är positiva, kan uppfödaren välja mellan enkontroll av alla djur i företaget som kan vara misstänkta eller avlivning
av dessa djur.
4. Under en period av ytterligare minst tolv månader skall den eller
de företag som tillhör samma ägare genomgå en förstärkt kontroll för
undersökning av berörda restsubstanser. Om ett organiserat system föregenkontroll har inrättats, förlorar den berörda djurhållaren fördelarnahärav under ifrågavarande period.
5. De berörda företagen eller deras bearbetningsanläggningar skall,
med hänsyn till den fastställda överträdelsen, ställas under ytterligarekontroll utöver den som beskrivs i artikel 11.1, för att fastställa ifråga-
varande ämnes ursprung. Detsamma gäller för alla jordbruksföretag och
anläggningar som hör till samma försörjningskedja för djur och djur-foder som ursprungsföretagen eller avsändarföretagen.1996L0023 — SV — 05.06.2003 — 001.001 — 13
(1) EGT nr L 363, 27.12.1990, s. 51. Direktivet ändrat genom 1994 års anslut-
ningsakt.
▼B
Artikel 24
Slakteriets officielle veterinär skall göra följande:
1) Om han misstänker eller har bevis att de anlända djuren har utsatts
för illegal behandling eller att icke godkända ämnen eller produkter
har tillförts dem
a) se till att djuren slaktas åtskilda från andra djur som finns i slak-
teriet,
b) beslagta kropparna och slaktavfallet och företa alla nödvändiga
provtagningar för att påvisa förekomst av nämnda ämnen,
c) i händelse av positiva resultat, sända köttet och slaktavfallet till
en anläggning för bearbetning av högriskmaterial i enlighet meddirektiv 90/667/EEG utan varken gottgörelse eller ersättning.
Artiklarna 20-23 gäller i detta fall.
2) Om han misstänker eller har bevis att de anlända djuren har utsatts
för godkänd behandling men att karenstiderna inte har respekterats,
uppskjuta slakten av djuren tills det kan säkerställas att mängdenrestsubstanser inte längre överkrider de tillåtna nivåerna.
Denna period får inte på några villkor vara kortare än den karenstid
som avses i artikel 6.2 b i direktiv 96/22/EG för de ifrågavarandeämnena, eller de karenstider som fastställts i avyttringstillståndet;dockfår, i brådsk ande fall, eller om djurens välbefinnande så
kräver, eller om slakteriets infrastruktur eller utrustning inte tillåter
att slakten av djuren uppskjuts, dessa slaktas innan förbuds- ellersenareläggningsperioden har uttgått. Köttet och slaktavfallet skallbeslagtas i avvaktan på resultaten av den officiella kontroll somutförs av slakteriets officielle veterinär. Endast kött och slaktavfall
i vilka mängden restsubstanser inte överskrider tillåtna nivåer får
användas som livsmedel.
3) Undandra från användning som livsmedel de kroppar och produkter
vars nivå av restsubstanser överskrider de nivåer som är tillåtnaenligt gemenskapsföreskrifter eller nationella föreskrifter.
Artikel 25
Utan att straffpåföljderna påverkas skall, i händelse av bekräftelse på
innehav, användning eller tillverkning av icke godkända ämnen eller
produkter i en tillverkningsanläggning, de tillstånd eller officiella
godkännanden som det berörda företaget innehar dras in under enperiod under vilken förstärkta kontroller skall utföras.
Vid återfall skall dessa tillstånd eller godkännanden definitivt
återkallas.
Artikel 26
De rättsmedel som finns enligt gällande nationell lagstiftning i
medlemsstaterna mot de beslut som fattas av de behöriga myndighe-terna enligt artiklarna 23 och 24 påverkas inte av detta direktiv.
Artikel 27
Utan att yrkesmässiga eller straffrättsliga påföljder påverkas, skall
lämpliga administrativa åtgärder vidtas mot alla som är ansvariga föröverlåtelsen respektive hanteringen av förbjudna ämnen eller produkter,eller hanteringen av godkända ämnen eller produkter för andra ändamålän dem som fastställts genom nuvarande lagstiftning.
Artikel 28
Alla former av vägran att samarbeta med den behöriga myndigheten
eller av obstruktion från personalen eller den ansvarige för ett slakteri
eller, i fråga om ett privat företag, av slakteriets ägare, av djurägareneller djurhållaren vid inspektioner och nödvändiga provtagningar förgenomförande av nationella planer för kontroll av restsubstanser,liksom vid undersökningar och kontroller fastställda genom dettadirektiv skall medföra straffrättsliga påföljder och/eller tillämpliga1996L0023 — SV — 05.06.2003 — 001.001 — 14
▼B
administrativa påföljder från de behöriga nationella myndigheternas
sida.
Om det bevisas att slakteriägaren eller den ansvarige för slakteriet
bidrar till att dölja den illegala användningen av förbjudna ämnen, skall
medlemsstaten utesluta den skyldige från alla möjligheter att erhållaeller begära gemenskapsstöd under en period av tolv månader.
KAPITEL VI
Import från tredje land
Artikel 29
1. För att bli upptagna eller få kvarstå på de listor som fastställs
genom gemenskapslagstiftning över tredje länder från vilka medlems-staterna får importera djur och djurprodukter som omfattas av dettadirektiv måste berörda tredje länder framlägga en plan i vilken denärmare anger dem som de erbjuder i fråga om kontroll av grupper av
restsubstanser och ämnen enligt bilaga I. Denna plan skall på begäran
av kommissionen uppdateras, särskilt när det krävs för kontroller enligtpunkt 3.
Bestämmelserna i artikel 8 om tidsfrister för framläggande och uppda-
tering av planerna skall tillämpas för planerna från tredje länder.
Garantierna skall ha en effekt som minst motsvarar den som följer av
de säkerheter som ges i detta direktiv, och skall särskilt motsvara
kraven i artikel 4 och ange detaljer enligt artikel 7 i detta direktivsamt motsvara kraven i artikel 11.2 i direktiv 96/22/EG.
Kommissionen skall godkänna den ifrågavarande planen enligt förfa-
randet i artikel 33. Enligt samma förfarande kan alternativa garantier
till dem som följer av tillämpningen av detta direktiv, antas.
2. Om kraven i punkt 1 inte uppfylls, kan ett tredje land tills vidare
strykas från listorna över tredje länder enligt gemenskapslagstiftningenoch därmed från förmånen av ”för-listning”, i enlighet med förfarandeti artikel 33, på begäran av en medlemsstat eller på kommissionens egetinitiativ.
3. Efterlevnaden av kraven och garantierna i de planer som
framläggs av de berörda tredje länderna skall prövas vid de kontrollersom avses i artikel 5 i direktiv 72/462/EEG (
1) samt i direktiven 90/
675/EEG (2) och 91/496/EEG (3).
4. Medlemsstaterna skall varje år informera kommissionen om resul-
taten av de kontroller som utförs på de djur och produkter som
importeras från tredje land, i överensstämmelse med direktiven 90/
675/EEG och 91/496/EEG.
Artikel 30
1. När de i direktiven 90/675/EEG och 91/496/EEG fastställa
kontrollerna visar att icke godkända produkter eller ämnen har använtsför behandling av djuren i en bestämd sändning enligt artikel 2.2 e i
direktiv 91/496/EEG eller när sådana produkter eller ämnen
förekommer i hela eller en del av en sändning som kommer frånsamma anläggning, skall den behöriga myndigheten vidta följandeåtgärder, beträffande de berörda djuren och produkterna:
— Myndigheten skall informera kommissionen om de använda produk-
ternas art och om ifrågavarande sändning; kommissionen skallgenast informera alla gränskontrollstationer.1996L0023 — SV — 05.06.2003 — 001.001 — 15
(1) EGT nr L 302, 31.12.1972, s. 28. Direktivet senast ändrat genom 1994 års
anslutningsakt.
(2) EGT nr L 373, 31.12.1990, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 95/
52/EG (EGT nr L 265, 8.11.1995, s. 16).
(3) EGT nr L 268, 24.9.1991, s. 56. Direktivet senast ändrat genom 1994 års
anslutningsakt.
▼B
— Medlemsstaterna skall förstärka kontrollerna av alla djursändningar
eller produkter med samma ursprung. Särskilt skall de tio följandesändningarna med samma ursprung beslagtas - och en deposition av
ett belopp för att täcka kontrollkostnader skall lämnas - vid
gränsstationen för kontroll av restsubstanser genom att ta ett repre-sentativt prov av denna sändning eller en del av denna sändning.
När dessa nya kontroller visar förekomst av icke godkända ämnen
eller produkter eller restsubstanser av dessa ämnen eller produkter,
i) skall den berörda sändningen eller delen av sändningen retur-
neras till ursprungslandet på avsändarens eller dennesfullmaktshavares bekostnad med tydlig uppgift på intyget omskälen till att sändningen returneras.
ii) får avsändaren i proportion till överträdelsens omfattning och
den därigenom uppkomna risken, om den fastställda överträ-
delsen inte utgör någon riskför folk hälsan, välja mellan att
returnera sändningen eller delsändningen i fråga, att förstöraden eller använda den för andra ändamål som är godkända enligtgemenskapslagstiftningen och detta utan varken gottgörelse ellerersättning.
— Kommissionen skall informeras om resultaten av de förstärkta
kontrollerna och med hänsyn till denna information göra
nödvändiga undersökningar, för att fastställa de fastställda överträ-
delsernas orsakoch ursprung.
2. När de genom direktiv 90/675/EEG föreskrivna kontrollerna visar
att gränsvärdena för restsubstanser har överskridits, skall kontrollerutföras enligt punkt 1 andra strecksatsen.
3. Om kommissionen, i fall då tredje länder har ingått likvärdighets-
avtal med gemenskapen efter förfrågningar hos de behörigamyndigheterna i de ifrågavarande tredje länderna, kommer fram till attdessa inte har fullgjort sina förpliktelser och garantier som anges iplanerna enligt artikel 29.1, skall kommissionen, i enlighet med förfa-randet i artikel 32, upphäva förmånerna av avtalen ifråga om berörda
djur och produkter tills det tredje landet har lämnat bevis på att det
har avhjälpt försummelserna. Upphävandet skall hävas enligt sammaförfarande.
Vid behov för att återställa avtalsförmånerna skall en gemenskapsdele-
gation med experter från medlemsstaterna bege sig till platsen, på det
berörda tredje landets bekostnad för att bekräfta att sådana åtgärder
vidtagits.
KAPITEL VII
Allmänna bestämmelser
Artikel 31
Rådet skall, på förslag från kommissionen, före den 1 juli 1997, ändra
direktiv 85/73/EEG (1) i syfte att möjliggöra uttag av en avgift för att
täcka kostnaderna för kontroller som genomförts enligt detta direktiv.
I avvaktan på rådets beslut har medlemsstaterna rätt att utta en natio-
nell avgift för att täcka kontrollernas verkliga kostnader.
Artikel 32
1. När hänvisning sker till förfarandet i denna artikel, skall
ordföranden utan dröjsmål hänskjuta ärendet till Ständiga veterinär-
kommittén, som inrättats genom beslut 68/361/EEG (2), antingen på
eget initiativ eller på begäran av en medlemsstat.
2. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag
till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över de föreslagna åtgärdernainom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur1996L0023 — SV — 05.06.2003 — 001.001 — 16
(1) EGT nr L 32, 5.2.1985, s. 14. Direktivet senast ändrat genom direktiv 95/24/
EG (EGT nr L 243, 11.10.1995, s. 14).
(2) EGT nr L 255, 18.10.1968, s. 23.
▼B
brådskande frågan är. Kommittén skall fatta sitt beslut med sextiotvå
rösters majoritet.
3. a) Kommissionen skall själv anta åtgärderna, varvid dessa genast
skall tillämpas, om de är förenliga med kommitténs yttrande.
b) Om de föreslagna åtgärderna inte är förenliga med kommitténs
yttrande eller om inget yttrande avges, skall kommissionen utandröjsmål föreslå rådet vilka åtgärder som skall vidtas. Rådet skallbesluta med kvalificerad majoritet.
Om rådet inte inom 15 dagar från det att förslaget mottagits har
beslutat om åtgärder, skall kommissionen själv besluta att de föreslagnaåtgärderna skall vidtas varvid dessa genast skall tillämpas, såvida interådet med enkel majoritet har avvisat de föreslagna åtgärderna.
Artikel 33
1. Kommissionen skall biträdas av Ständiga kommittén för livsme-
delskedjan och djurhälsa, som inrättats genom artikel 58 i förordning(EG) nr 178/2002 (
1).
2. När det hänvisas till denna artikel skall artiklarna 5 och 7 i beslut
1999/468/EG (2) tillämpas.
Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre
månader.
Artikel 34
Utan att tillämpningen av bestämmelserna i artikel 6.2 påverkas, får
bilagorna I, III, IV och V på förslag av kommissionen ändras ellerkompletteras av rådet med kvalificerad majoritet.
Dessa bilagor får särskilt ändras inom tre år räknat från den dag då
detta direktiv antogs, särskilt med hänsyn till en bedöming av risker
beträffande följande aspekter:
— eventuell toxicitet hos restsubstanser i livsmedel med animaliskt
ursprung,
— möjlig förekomst av restsubstanser i livsmedel med animaliskt
ursprung.
Artikel 35
Rådet får, på förslag av kommissionen och med kvalificerad majoritet,
anta nödvändiga övergångsåtgärder innan den ordning som föreskrivs i
detta direktiv trätt i kraft.
Artikel 36
1. Direktiv 85/358/EEG och 86/469/EEG samt beslut 89/187/EEG
och 91/664/EEG skall upphöra att gälla den 1 juli 1997.
2. Följande bestämmelser skall också upphöra att gälla detta datum:
a) Artikel 4.3 i direktiv 71/118/EEG.
b) Artikel 5.3 och 5.4 i direktiv 89/437/EEG.
c) Sista stycket i kapitel V, punkt II.3 B i bilagan till direktiv 91/493/
EEG.
d) Artikel 11.1 i direktiv 92/45/EEG.
e) Artikel 15.1 i direktiv 92/46/EEG.
3. Hänvisningar till de upphävda direktiven och besluten skall
uppfattas som hänvisningar till detta direktiv och skall läsas enligtjämförelsestabellen i bilaga VI.1996L0023 — SV — 05.06.2003 — 001.001 — 17
(1) EGT L 31, 1.2.2002, s. 1.
(2) EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.▼M1
▼B
▼B
Artikel 37
1. Medlemsstaterna skall anta de lagar och andra författningar som
är nödvändiga för att följa detta direktiv före den 1 juli 1997.
När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en
hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när
de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall görasskall varje medlemsstat själv utfärda.
2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till
centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom detområde som omfattas av detta direktiv.
Artikel 38
Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europe-
iska gemenskapernas officiella tidning .
Artikel 39
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.1996L0023 — SV — 05.06.2003 — 001.001 — 18
▼B
BILAGA I
GRUPP A — Ämnen med anabolisk verkan och icke godkända ämnen
1. Stilbener, stilbenderivat, deras salter och estrar
2. Antityreoida substanser3. Steroider4. Recorcylsyralaktoner (inklusive Zeranol)
5.β-agonister
6. Ämnen som ingår i bilaga IV i rådets förordning (EEG) nr 2377/90 av den 26
juni 1990
GRUPP B — Veterinärmedicinska läkemedel (
1)och främmande ämnen
1. Antibakteriella ämnen, inklusive sulfonamider och quinoloner
2. Andra veterinärmedicinska läkemedel
a) Avmaskningsmedel
b) Koccidiostatika inklusive nitroimidazoler
c) Karbamater och pyretroider
d) Lugnande medel
e) Antiinflammatoriska icke steroida ämnen (USAID)
f) Andra ämnen med farmakologisk verkan
3. Andra ämnen och miljöförorenande ämnen
a) Klorerade kolväten, inklusive PCB
b) Organiska fosforföreningar
c) Kemikalier
d) Mykotoxiner
e) Färgämnen
f) Övriga ämnen1996L0023 — SV — 05.06.2003 — 001.001 — 19
(1) Inklusive ämnen som inte registrerats, som skulle kunna användas för veterinärmedi-
cinska ändamål.
▼B
BILAGA II
GRUPPER AV RESTSUBSTANSER OCH ÄMNEN SOM SKALL SPÅRAS I VARJE TYP AV
DJUR, DJURFODER OCH DRICKSVATTEN SAMT I VARJE TYP AV ANIMALISK
PRODUKT AV PRIMÄRT URSPRUNG
Typ av
djur,
animalisk
produkt,
grupp av
ämnenDjur tillhö-
rande
arterna
nötkreatur,
får, get,
svin och
hästdjurFjäderfäVatten-
bruksdjurMjölkÄggKött av
kanin, av
vilt och av
vilda djur i
hägn (*)Honung
A 1 XXX X
2XX X3XXX X4XX X
5XX X
6XXXXXX
B 1 XXXXXX X
2 aXXXX X
bXX XX
cXX X X
dX
e X XXX
f
3 aXXXXXX X
bX X X
cXXXX X X
dXXXX
eX
f
(*) Vilda djur kommer endast i fråga vad gäller kemikalier.1996L0023 — SV — 05.06.2003 — 001.001 — 20
▼B
BILAGA III
REGLER FÖR PROVTAGNING
1. Planen för övervakning av restsubstanser syftar till att undersöka och
tydliggöra orsakerna till riskerna med restsubstanser i livsmedel av animaliskt
ursprung vad avser jordbruksföretag, slakterier, mejerier, anläggningar för
förädling av fiskeriprodukter och centraler för uppsamling och förpacking
av ägg.
De officiella proven skall tas i enlighet med relevant kapitel i bilaga IV.Oavsett på vilken plats det officiella provet tas skall provtagningen vara
oanmäld, oväntad och utföras på oregelbundna veckodagar och tider.
Medlemsstaterna skall vidta alla nödvändiga försiktighetsåtgärder för att
säkerställa att överraskningsmomentet i kontrollerna bibehålls kontinuerligt.
2. I fråga om restsubstanser tillhörande grupp A, skall övervakningen syfta till
såväl spårning av illegal tillförsel av förbjudna ämnen som överdriven till-
försel av godkända ämnen. Åtgärden för en sådan provtagning skall
koncentreras i enlighet med bestämmelserna i relevant kapitel i bilaga IV.
Provtagningarna skall fokuseras med hänsyn till följande minimikriterier:
kön, ålder, art, uppfödningssystem, all information som medlemsstaten
förfogar över och alla tecken på felaktig användning eller missbruk av
ämnen tillhörande denna grupp.
Närmare detaljer om kriterierna för denna fokusering skall fastställas i det
beslut från kommissionen som avses i artikel 15.1.
3. I fråga om ämnena i grupp B, skall övervakningen i synnerhet syfta till att
kontrollera överensstämmelsen mellan restsubstanserna av veterinärmedi-
cinska läkemedel och de gränsvärden för restsubstanser som anges i bilaga I
och III till förordning (EEG) nr 2377/90, bekämpningsmedelsresterna med de
gränsvärden som fastställs i bilaga III till direktiv 86/363/EEG samt till att
kontrollera koncentrationen av miljöförorenande ämnen.
Om inte medlemsstaterna kan motivera en slumpmässig provtagning då de
lägger fram sin nationella övervakningsplan avseende restsubstanser för
kommissionen, skall samtliga provtagningar fokuseras enligt kriterierna i
kommissionens beslut som avses i artikel 15.11996L0023 — SV — 05.06.2003 — 001.001 — 21
▼B
BILAGA IV
PROVTAGNINGARNAS OMFATTNING OCH FREKVENS
Syftet med denna bilaga är att definiera minsta antalet djur på vilka provtagning
skall göras.
Varje prov kan analyseras för att spåra förekomsten av en eller flera restsub-
stanser.
KAPITEL 1
Nötkreatur, gris, får, get, hästdjur
1.Nötkreatur
Minsta antalet djur som skall kontrolleras varje år avseende alla typer av
restsubstanser eller ämnen skall vara minst 0,4 % av de nötkreatur som slak-
tats föregående år, och fördelningen av proven skall vara följande:
Grupp A: 0,25 % med följande fördelning:
— Hälften av proven skall göras på levande djur och på företaget.
Undantagsvis kan 25 % av de prov som skall analyseras för spårande av
ämnen tillhörande grupp A 5 tas på lämpligt material (djurfoder, dricks-
vatten osv.).
— Hälften av proven skall tas på slakteriet.
Varje undergrupp till grupp A skall kontrolleras varje år med minst 5 % av
det totala antalet prov som skall samlas in för grupp A.
Återstoden skall bestämmas beroende på den erfarenhet och den information
som medlemsstaten besitter.
Grupp B: 0,15 %
30 % av proven skall gälla kontroll av ämnen tillhörande grupp B 1.
30 % av proven skall gälla kontroll av ämnen tillhörande grupp B 2.
10 % av proven skall gälla kontroll av ämnen tillhörande grupp B 3.Återstoden skall bestämmas beroende på den situation som råder i medlems-
staten.
2.Gris
Minsta antalet djur som skall kontrolleras varje år med avseende på alla typer
av restsubstanser och ämnen skall vara minst 0,05 % av antalet grisar som
slaktats föregående år, och fördelningen av proven skall vara följande:
Grupp A: 0,02 %
För de medlemsstater som utför provtagningen på slakteriet skall komplette-
rande analyser av dricksvatten, djurfoder, gödsel eller annan lämplig
parameter göras på uppfödningsanläggningen.
I detta fallet skall minsta antalet grisuppfödningsanläggningar som skall
besökas varje år vara minst en anläggning per 100000 grisar som slaktats
föregående år.
Varje undergrupp till grupp A skall kontrolleras varje år med minst 5 % av
det totala antalet prov som skall samlas in för grupp A.
Återstoden skall bestämmas beroende på den erfarenhet och information som
medlemsstaten besitter.
Grupp B: 0,03 %
Samma fördelning för undergrupperna som för nötkreatur skall gälla. Åter-
stoden skall bestämmas beroende på sitautionen i medlemsstaten.
3.Får och get
Antalet djur som skall kontrolleras varje år avseende alla typer av restsub-
stanser och ämnen skall vara minst 0,05 % av de får och getter som var
äldre än tre månader och som slaktats föregående år. Fördelningen av proven
skall vara följande:
Grupp A: 0,01 %1996L0023 — SV — 05.06.2003 — 001.001 — 22
▼B
Varje undergrupp till grupp A skall kontrolleras varje år med minst 5 % av
det totala antalet prov som skall samlas in för grupp A.
Återstoden skall bestämmas beroende på den erfarenhet och den information
som medlemsstaten besitter.
Grupp B: 0,04 %
Samma fördelning för undergrupperna som för nötkreatur skall gälla. Åter-
stoden skall bestämmas beroende på situationen i medlemsstaten.
4.Hästdjur
Antalet prov skall bestämmas av varje medlemsstat i förhållande till de
problem som konstaterats.
KAPITEL 2
Kycklingar, värphöns och avelshöns, kalkoner, andra fjäderfän
Ett prov skall innehålla ett eller flera djur beroende på kraven för analysmeto-
derna.
För varje berörd fjäderfäkategori (kycklingar, värphöns och avelshöns, kalkoner
och andra fjäderfän) skall minsta antalet prov per år vara lika med minst ett
prov per 200 ton av den årliga produktionen (slaktvikt) med ett minimum på
hundra prov för varje grupp av ämnen om den årliga produktionen av den
berörda kategorin av fåglar överskrider 5 000 ton.
Fördelningen av proven skall vara följande:
Grupp A: 50 % av totala antalet prov
En femtedel av dessa prov skall tas på uppfödningsanläggningen.Varje undergrupp till grupp A skall kontrolleras varje år med minst 5 % av det
totala antalet prov som skall samlas in för grupp A.
Återstoden skall bestämmas beroende på den erfarenhet och information som
medlemsstaten besitter.
Grupp B: 50 % av totala antalet prov,
30 % för att kontrollera förekomsten av ämnen tillhörande
grupp B 1,
30 % för att kontrollera förekomsten av ämnen tillhörande
grupp B 2,
10 % för att kontrollera förekomsten av ämnen tillhörande
grupp B 3.
Återstoden skall bestämmas beroende på den situation som råder i medlems-
staten.
KAPITEL 3
Vattenbruksprodukter
1.Odlad fisk
Ett prov utgörs av en eller flera fiskar beroende på den berörda fiskens
storlekoch på k raven för analysmetoden.
Medlemsstaterna skall iaktta åtminstone följande provtagningsfrekvens och
antal prov beroende på den årliga produktionen av odlad fisk (uttryckt i ton).
Minsta antalet insamlade prov per år skall vara lika med minst ett prov per
100 ton av den årliga produktionen.
De ämnen som söks och de prov som väljs ut för analysen skall väljas
beroende på hur dessa ämnen skall användas.
Fördelningen av proven skall vara följande:
Grupp A: en tredjedel av totala antalet prov.
Samtliga prov skall tas på odlingsanläggningen, på fiskar i
alla stadier av uppfödningen (
1) inklusive fiskar som är
färdiga att avyttras som livsmedel.1996L0023 — SV — 05.06.2003 — 001.001 — 23
▼B
Grupp B: två tredjedelar av totala antalet prov.
Provtaningen skall göras
a) helst på odlingsanläggningen, på fisksom är färdig att
avyttras som livsmedel,
b) på förädlingsanläggningen eller i samband med partihan-
deln, på färskfisk , under förutsättning att det är möjligt
att, vid positiva resultat, spåra fisken tillbaka till odlings-
anläggningen (tracing back).
(1) För fiskodlingar i havet där provtagningsförhållandena kan vara särskilt besvärliga,
kan provtagningen koncentreras till fodret i stället för provtagning på fisk.
Under alla omständigheter skall prover som tas på odlingsanläggningen tas
på minst 10 % av de registrerade produktionsanläggningarna.
2.Andra vattenbruksprodukter
När medlemsstaterna har anledning att tro att veterinärmedicinska eller
kemiska produkter används för andra vattenbruksprodukter, eller när en
förorening av miljön misstänks, skall dessa arter inkluderas i provtagnings-
planen i en omfattning som står i proportion till produktionen, som
kompletterande prov till dem som tas på fisk från fiskodlingar.1996L0023 — SV — 05.06.2003 — 001.001 — 24
▼B
BILAGA V
KAPITEL 1
Följande laboratorier har utsetts att vara gemenskapens referenslaboratorier för
spårning av restsubstanser av vissa ämnen:
a) Vad gäller restsubstanser enligt bilaga I, grupp A 1, 2, 3, 4 samt grupp B 2d
och 3d.
Rijksinstituut voor de Volksgezondheid en Milieuhygiëne (RIVM)
A. van Leeuwenhoeklaan, 9NL-3720 BA Bilthoven
b) Vad gäller restsubstanser enligt bilaga I, grupp B 1 och B 3e, och restsub-
stanser av cerbadox och olaquindox.
Laboratoires des Médicaments vétérinaires (CNEVA-LMV)
La Haute Marche, JaveneF-35135 Fougères
c) Vad gäller restsubstanser enligt bilaga I, grupp A 5, grupp B 2a, b och e.
Bundesinstitut für Gesundheitlichen Verbraucherschutz und Veterinärmedizin
(BGVV)
Bereich MarienfeldeDiedersdorfer Weg, 1
D-12277 Berlin
d) Vad gäller restsubstanser enligt bilaga I, grupp B 2c samt 3a, b, c.
Istituto Superiore di Sanità
Viale Regina Elena, 299I-00161 Roma
Ämnena i grupperna A 6 och B 2f samt 3f skall bestämmas på gemenskapens
utvalda referenslaboratorier beroende på deras farmakologiska verkan.
KAPITEL 2
Gemenskapens referenslaboratoriers befogenheter och arbetsvillkor vid spårning
av restsubstanser hos levande djur, i deras exkrementer, kroppsvätskor och
vävnader, i livsmedel med animaliskt ursprung och i djurfoder och dricksvatten
avsett för djur skall vara följande:
1. Gemenskapens referenslaboratorier skall ha följande uppgifter:
a) Främja och samordna forskning med avseende på nya analysmetoder samt
informera de nationella referenslaboratorierna om de framsteg som görs
på området för analysmetoder och -material.
b) Hjälpa de nationella referenslaboratorier som arbetar med restsubstanser
att inrätta ett lämpligt kvalitetssäkringssystem som bygger på principen
för god laboratoriepraxis (GLP) och Europeiskstandard EN 45000.
c) Godkänna de metoder som förklarats giltiga som referensmetoder och
som skall ingå i en metodsamling.
d) Förse de nationella referenslaboratorierna med uppgifter om godkända
rutinanalysmetoder under förfarandet med fastställande av gränsvärden
för restsubstanser.
e) Förse de nationella referenslaboratorier med uppgifter om analysmetoder
och jämförande försöksom sk all utföras och underrätta dem om resultaten
av dessa.
f) Till de nationella referenslaboratorier som begär detta, avge ett tekniskt
yttrande om analysen av de restsubstanser för vilka de har utsetts att
vara gemenskapens referenslaboratorier.
g) Organisera jämförande försökför de nationella referenslaboratoriernas
räkning varvid frekvensen för dessa försök skall bestämmas i samförstånd
med kommissionen. Gemenskapens referenslaboratorier skall för dessa
försök distribuera blankprover och prover innehållande en känd kvantitet
av det ämne som skall analyseras.
h) identifiera och kvantifiera restsubstanserna i de fall då ett analysresultat
ger upphov till en tvist mellan medlemsstaterna.
i) Organisera utbildnings- och fortbildningskurser som skall vara öppna för
de nationella laboratoriernas experter.1996L0023 — SV — 05.06.2003 — 001.001 — 25
▼B
j) Bistå kommissionen med teknisk och vetenskaplig assistans, inbegripet till
programmet för standarder, mätningar och provningar.
k) Upprätta och till kommissionen sända en årlig rapport om respektive verk-
samhet.
l) På området för analysmetoder och analysmaterial samarbeta med de
nationella referenslaboratorier som utsetts av tredje land inom ramen för
de övervakningsplaner som skall läggas fram enligt artikel 11 i detta
direktiv.
2. För att kunna utföra uppgifterna i punkt 1, skall gemenskapens referenslabo-
ratorier uppfylla följande minimikrav:
a) Ha utsetts till nationellt referenslaboratorium i en medlemsstat.
b) Förfoga över personal med tillräcklig kunskap om den teknik som tillä-
mpas vid analys av de restsubstanser för vilka de har utsetts att vara
gemenskapens referenslaboratorier.
c) Förfoga över utrustning och ämnen i den utsträckning som krävs för att
kunna utföra de analyser som de har ålagts att utföra.
d) Ha en passande administrativ infrastruktur.
e) Vara tillräckligt datoriserat för att kunna ta fram statistik på grundval av
de behandlade resultaten och vara i stånd att snabbt vidarebefordra dessa
data och andra upplysningar till nationella referenslaboratorier och till
kommissionen.
f) Gå i god för att personalen iakttar den konfidentiella karaktären hos vissa
frågor, resultat eller meddelanden.
g) Ha tillräcklig kunskap om internationella normer och internationell praxis.
h) Förfoga över en aktuell förteckning över godkänt referensmaterial och
referensmaterial som innehas av Institutionen för referensmaterial och
mätningar, samt en aktuell lista över tillverkare och försäljare av sådant
material.1996L0023 — SV — 05.06.2003 — 001.001 — 26
▼B
BILAGA VI
Jämförelsetabell
Detta direktiv Direktiv 85/358/EEG och 86/469/EEG samt beslut 89/187/EEG och 91/664/EEG
Artikel 1 —
Artikel 2 Artikel 2 86/469/EEG
Artikel 3 Artikel 1 86/469/EEG
Artikel 2 85/358/EEG
Artikel 4 Artikel 3 86/469/EEG
Artikel 5 Artikel 4.1 första och andra strecksatserna 86/469/EEG
Artikel 6 —Artikel 7 Artikel 4.1 utom första och andra strecksat-
serna86/469/EEG
Artikel 8 Artikel 4.2-4.5 86/469/EEG
Artikel 12 86/469/EEG
Artikel 9 85/358/EEG
Artikel 9 —
Artikel 10 —
Artikel 11 Artikel 1 85/358/EEG
Artikel 12 —Artikel 13 Artikel 3 85/358/EEG
Artikel 10 86/469/EEG
Artikel 14.1 Artikel 8.1 b) 86/469/EEG
Artikel 14.2 Artikel 8.2 86/469/EEG
Beslut 91/664/EEG
Beslut 89/187/EEG
Artikel 15.1 Artikel 8.3 86/469/EEG
Artikel 5.2 85/358/EEG
Artikel 15.2 Artikel 8.3 86/469/EEG
Artikel 5.3 85/358/EEG
Artikel 15.3 Artikel 9 86/469/EEG
Artikel 16 Artikel 9.1 och artikel 9.2 86/469/EEG
Artikel 6.1 och artikel 6.2 85/358/EEG
Artikel 17 Artikel 9.3 a) 86/469/EEG
Artikel 6.3 a) 85/358/EEG
Artikel 18 Artikel 9.3 c) och d) 86/469/EEG
Artikel 19 —
Artikel 20.1 —
Artikel 20.2 Artikel 11 86/469/EEG
Artikel 21 Artikel 5 86/469/EEG
Artikel 22 Artikel 7 85/358/EEGArtikel 23 Artikel 9.3 b), c), d), artikel 9.4 och 9.5 86/469/EEG
Artikel 6.3 b), c), d) och 6.4 85/358/EEG
Artikel 24 Artikel 4 85/358/EEG
Artikel 25 —
Artikel 26 —
Artikel 27 —
Artikel 28 —1996L0023 — SV — 05.06.2003 — 001.001 — 27
▼B
Detta direktiv Direktiv 85/358/EEG och 86/469/EEG samt beslut 89/187/EEG och 91/664/EEG
Artikel 29 Artikel 7 86/469/EEG
Artikel 13 85/358/EEG
Artikel 30 —
Artikel 31 Artikel 12 85/358/EEG
Artikel 32 Artikel 14 86/469/EEG
Artikel 11 85/358/EEG
Artikel 33 Artikel 15 86/469/EEG
Artikel 10 85/358/EEG
Artikel 34 Artikel 13 86/469/EEG
Artikel 35 —
Artikel 36 —
Artikel 37 —
Artikel 38 —
Artikel 39 —
Bilaga I Bilaga I 86/469/EEG
Bilaga II —
Bilaga III —
Bilaga IV Bilaga II 86/469/EEGBilaga V, kapitel 1 Beslut 91/664/EEG
Bilaga V, kapitel 2 Beslut 89/187/EEG
Bilaga VI —1996L0023 — SV — 05.06.2003 — 001.001 — 28