02014XC0701(01) — SV — 09.11.2018 — 002.001

Den här texten är endast avsedd som ett dokumentationshjälpmedel och har ingen rättslig verkan. EU-institutionerna tar inget ansvar för innehållet. De autentiska versionerna av motsvarande rättsakter, inklusive ingresserna, publiceras i Europeiska unionens officiella tidning och finns i EUR-Lex. De officiella texterna är direkt tillgängliga via länkarna i det här dokumentet

Ändrad genom:









▼B

Europeiska unionens riktlinjer för statligt stöd inom jordbruks- och skogsbrukssektorn och i landsbygdsområden 2014–2020

2014/C 204/01

INNEHÅLL DEL I. GEMENSAMMA BESTÄMMELSER Kapitel 1. Inledning Kapitel 2. Tillämpningsområde och definitioner 2.1. Den gemensamma jordbrukspolitikens och landsbygdsutvecklingspolitikens effekter på tillämpningsområdet 2.2. Tillämpningsområde 2.3. Sektorsövergripande regler och stödinstrument som är tillämpliga på jordbruks- och skogsbrukssektorn och i landsbygdsområden 2.4. Definitioner 2.5. Stöd som omfattas av anmälningsskyldigheten Kapitel 3. Gemensamma bedömningsprinciper 3.1. Bidrag till ett gemensamt mål 3.2. Behov av statligt ingripande 3.3. Stödets lämplighet 3.4. Stimulanseffekt och stödbehov 3.5. Stödets proportionalitet 3.6. Undvikande av otillbörliga negativa effekter på konkurrens och handel 3.7. Öppenhet DEL II. STÖDKATEGORIER Kapitel 1. Stöd till förmån för företag som är verksamma inom primärproduktion, bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter 1.1. Åtgärder för landsbygdsutveckling 1.1.1. Investeringsstöd 1.1.1.1. Stöd för investeringar i materiella och immateriella tillgångar på jordbruksföretag som är knutna till primär jordbruksproduktion 1.1.1.2. Stöd för investeringar till förmån för bevarande av kultur- och naturarv på jordbruksföretag 1.1.1.3. Stöd för investeringar för flyttning av jordbruksbyggnader 1.1.1.4. Stöd för investeringar i samband med bearbetning av jordbruksprodukter och saluföring av jordbruksprodukter 1.1.2. Nyetableringsstöd till unga jordbrukare och för utveckling av småbruk 1.1.3. Stöd för överlåtelse av jordbruksföretag 1.1.4. Startstöd för producentgrupper och producentorganisationer inom skogsbrukssektorn 1.1.5. Stöd för åtaganden om miljö- och klimatvänligt jordbruk och åtaganden om djurens välbefinnande 1.1.5.1. Stöd för åtaganden om miljö- och klimatvänligt jordbruk 1.1.5.2. Stöd för åtaganden om djurens välbefinnande 1.1.6. Stöd för nackdelar i samband med Natura 2000-områden och ramdirektivet för vatten 1.1.7. Stöd till områden med naturliga eller andra särskilda begränsningar 1.1.8. Stöd för ekologiskt jordbruk 1.1.9. Stöd för deltagande i kvalitetssystem för producenter av jordbruksprodukter 1.1.10. Stöd för tillhandahållande av tekniskt stöd inom jordbrukssektorn 1.1.10.1. Stöd för kunskapsöverförings- och informationsåtgärder 1.1.10.2. Stöd för rådgivningstjänster 1.1.10.3. Stöd för avbytartjänster inom jordbruket 1.1.11. Stöd för samarbete inom jordbrukssektorn 1.2. Risk- och krishantering 1.2.1. Stöd för att kompensera för skador på jordbruksproduktion eller produktionsmedel i jordbruket och för att förebygga skador 1.2.1.1. Stöd för att avhjälpa skador som orsakats av naturkatastrofer eller exceptionella händelser 1.2.1.2. Stöd för att kompensera för skador som orsakats av en allvarlig klimathändelse som kan likställas med en naturkatastrof 1.2.1.3. Stöd för kostnaderna för förebyggande, kontroll och utrotning av djursjukdomar och skadegörare på växter och stöd för att kompensera för skador orsakade av djursjukdomar och skadegörare på växter 1.2.1.4. Stöd för avlivade eller självdöda djur 1.2.1.5. Stöd för att kompensera för skador orsakade av skyddade djur 1.2.1.6. Stöd för betalning av försäkringspremier 1.2.1.7. Stöd för ekonomiska bidrag till gemensamma fonder 1.2.2. Stöd för nedläggning av produktionskapacitet 1.2.2.1. Nedläggning av kapacitet av skäl som rör djurs, växters eller människors hälsa eller av hygieniska, etiska eller miljömässiga skäl 1.2.2.2. Nedläggning av kapacitet av andra skäl 1.3. Andra typer av stöd inom jordbrukssektorn 1.3.1. Stöd till animaliesektorn 1.3.2. Stöd för säljfrämjande åtgärder till förmån för jordbruksprodukter 1.3.3. Stöd till de yttersta randområdena och de mindre Egeiska öarna 1.3.4. Stöd för arrondering av jordbruksmark 1.3.5. Stöd för undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter 1.3.6. Stöd till forskning och utveckling inom jordbrukssektorn Kapitel 2. Stöd till skogsbrukssektorn som medfinansieras av Ejflu, vilket beviljas som ytterligare nationell finansiering till sådana medfinansierade åtgärder eller som rent statligt stöd 2.1. Investeringar i skogsområdesutveckling och förbättring av skogars livskraft 2.1.1. Stöd för beskogning och skapande av skogsmark 2.1.2. Stöd för inrättande, förnyelse eller föryngring av system för trädjordbruk 2.1.3. Stöd för förebyggande och återställande av skador på skogar till följd av skogsbränder, naturkatastrofer, allvarliga klimathändelser som kan likställas med en naturkatastrof, andra allvarliga klimathändelser, skadegörare på växter och andra katastrofer 2.1.4. Stöd för investeringar som förbättrar skogsekosystems återhämtningsförmåga och miljövärde 2.1.5. Stöd för investeringar i skogsbruksmetoder och i bearbetning, mobilisering och marknadsföring av skogsbruksprodukter 2.1.6. Stöd för investeringar i infrastruktur som avser utveckling, modernisering eller anpassning av skogsbruk 2.2. Stöd för nackdelar i samband med skogsområden inom Natura 2000 2.3. Stöd för tjänster för miljö- och klimatvänligt skogsbruk samt skogsskydd 2.4. Stöd för kunskapsöverförings- och informationsåtgärder inom skogsbrukssektorn 2.5. Stöd för rådgivningstjänster inom skogsbrukssektorn 2.6. Stöd för samarbete inom skogsbrukssektorn 2.7. Startstöd för producentgrupper och producentorganisationer inom skogsbrukssektorn 2.8. Annat stöd till skogsbrukssektorn med mål som rör miljö, skydd och rekreation 2.8.1. Stöd för specifika åtgärder och insatser på skogsbruksområdet som har det huvudsakliga syftet att bidra till att bevara eller återställa skogens ekosystem och biologiska mångfald eller traditionella landskap 2.8.2. Stöd för att bevara och förbättra markkvaliteten i skogar och säkerställa en balanserad och sund trädtillväxt inom skogsbrukssektorn 2.8.3. Återställande och underhåll av naturliga stigar, landskapselement och naturliga livsmiljöer för djur inom skogsbrukssektorn 2.8.4. Stöd för underhåll av vägar för att förebygga skogsbränder 2.8.5. Stöd för att avhjälpa skador i skogar som orsakats av djur som regleras genom lagstiftning 2.8.6. Stöd för upprättande av skogsbruksplaner 2.9 Stöd inom skogsbrukssektorn som anpassas till stödåtgärder inom jordbrukssektorn 2.9.1. Stöd till forskning och utveckling inom skogsbrukssektorn 2.9.2. Stöd för arrondering av skogsmark Kapitel 3. Stöd i landsbygdsområden som medfinansieras av Ejflu eller beviljas som ytterligare nationell finansiering till sådana medfinansierade åtgärder 3.1. Stöd för investeringar som avser bearbetning av jordbruksprodukter till icke-jordbruksprodukter, bomullsproduktion eller investeringar i skapande och utveckling av annan verksamhet än jordbruksverksamhet 3.2. Stöd för grundläggande tjänster och förnyelse av samhällen i landsbygdsområden 3.3. Nyetableringsstöd för annan verksamhet än jordbruksverksamhet i landsbygdsområden 3.4. Stöd för åtaganden om miljö- och klimatvänligt jordbruk till andra markförvaltare och företag i landsbygdsområden som inte är verksamma inom jordbrukssektorn 3.5. Stöd till andra markförvaltare för nackdelar i samband med områden inom Natura 2000 3.6. Stöd för kunskapsöverförings- och informationsåtgärder i landsbygdsområden 3.7. Stöd för rådgivningstjänster i landsbygdsområden 3.8. Stöd för aktiva jordbrukares deltagande i kvalitetssystem för bomullsprodukter eller livsmedelsprodukter 3.9. Stöd för informationsverksamhet och säljfrämjande verksamhet avseende bomull och livsmedel som omfattas av ett kvalitetssystem 3.10. Stöd för samarbete i landsbygdsområden 3.11. Stöd för att inrätta gemensamma fonder DEL III. FÖRFARANDEFRÅGOR 1. Stödordningars varaktighet och utvärdering 2. Översynsklausul 3. Rapportering och övervakning 4. Tillämpning av dessa riktlinjer 5. Förslag till lämpliga åtgärder 6. Giltighetstidens upphörande

DEL I. GEMENSAMMA BESTÄMMELSER

Kapitel 1. Inledning

(1) I artikel 107.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat fördraget) anges följande: ”Om inte annat föreskrivs i fördragen, är stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den inre marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna.”.

(2) Trots detta generella förbud kan statligt stöd dock vara nödvändigt för att korrigera marknadsmisslyckanden för att säkerställa en väl fungerande och rättvis ekonomi. Fördraget lämnar därför utrymme för att bevilja statligt stöd avseende flera politiska mål. För jordbruks- och skogsbrukssektorn är det av särskild betydelse för det första att stöd för att avhjälpa skador som orsakats av naturkatastrofer eller andra exceptionella händelser är förenligt med den inre marknaden i enlighet med artikel 107.2 b i fördraget. För det andra kan kommissionen på grundval av artikel 107.3 c i fördraget anse stöd för att underlätta utveckling av jordbruks- och skogsbrukssektorn och utvecklingen i landsbygdsområden förenligt med den inre marknaden, under förutsättning att det inte påverkar handeln i negativ riktning.

(3) Med hänsyn till jordbrukssektorns särdrag föreskriver vidare artikel 42 i fördraget att konkurrensreglerna är tillämpliga på produktion av och handel med jordbruksprodukter endast i den mån Europaparlamentet och rådet beslutar detta.

(4) Kommissionen anger i dessa riktlinjer på vilka villkor stöd till jordbruks- och skogsbrukssektorn och i landsbygdsområden kan anses vara förenligt med den inre marknaden och fastställer kriterier för att identifiera vilka områden som uppfyller villkoren i artikel 107.3 i fördraget. Vad gäller stöd som beviljas i enlighet med artikel 107.2 b fastställer kommissionen härmed villkor som kommer att kontrolleras för att fastställa huruvida en åtgärd som utgör stöd för att avhjälpa skador som orsakats av naturkatastrofer eller andra exceptionella händelser verkligen omfattas av den artikeln.

(5) Statligt stöd för att främja den ekonomiska utvecklingen av jordbruks- och skogsbrukssektorn ingår i den bredare gemensamma jordbrukspolitiken. Inom den gemensamma jordbrukspolitiken tillhandahåller unionen finansiellt stöd till jordbruks- och skogsbrukssektorn och i landsbygdsområden. Eftersom ett statligt stöds ekonomiska effekter inte är beroende av om det (även delvis) finansieras av unionen eller om det finansieras av endast en medlemsstat, anser kommissionen att det i princip bör finnas överensstämmelse och konsekvens mellan dess politik för kontroll av statligt stöd och det stöd som beviljas enligt unionens egen gemensamma jordbrukspolitik. Därför är det endast berättigat att använda statligt stöd om detta är förenligt med målen för denna politik och särskilt med de underliggande målen för reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken fram till 2020 ( 1 ). När kommissionen tillämpar och tolkar reglerna i dessa riktlinjer i fråga om specifika stödordningar beaktar den därför den gemensamma jordbrukspolitiken och reglerna och politiken för landsbygdsutvecklingen.

(6) Följande instrument på unionsnivå är av särskild vikt för frågor om statligt stöd i samband med den gemensamma jordbrukspolitiken:

▼M1

(a) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1144/2014 av den 22 oktober 2014 om informationskampanjer och säljfrämjande åtgärder som avser jordbruksprodukter som genomförs på den inre marknaden och i tredjeland och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 3/2008 ( 2 ).

▼B

(b) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 228/2013 av den 13 mars 2013 om särskilda åtgärder inom jordbruket till förmån för unionens yttersta randområden och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 247/2006 ( 3 ) och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 229/2013 av den 13 mars 2013 om särskilda åtgärder inom jordbruket till förmån för de mindre Egeiska öarna och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1405/2006 ( 4 ). Enligt dessa förordningar kan stödprogram utformas för att beakta dessa regioners geografiska och ekonomiska nackdelar.

(c) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 av den 17 december 2013 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och Europeiska havs- och fiskerifonden, om fastställande av allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden och Europeiska havs- och fiskerifonden samt om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1083/2006 ( 5 ).

(d) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1305/2013 av den 17 december 2013 om stöd för landsbygdsutveckling från Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (Ejflu) och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1698/2005 ( 6 ), som syftar till att främja en hållbar landsbygdsutveckling i hela unionen som ett komplement till de andra instrumenten inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken, såsom direktstöd och marknadsåtgärder. Den bidrar till utvecklingen av en mer territoriellt och miljömässigt balanserad, klimatvänlig och klimattålig, konkurrenskraftig och innovativ jordbrukssektor i unionen och till utvecklingen av landsbygdsområden.

(e) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1306/2013 av den 17 december 2013 om finansiering, förvaltning och övervakning av den gemensamma jordbrukspolitiken och om upphävande av rådets förordningar (EEG) nr 352/78, (EG) nr 165/94, (EG) nr 2799/98, (EG) nr 814/2000, (EG) nr 1290/2005 och (EG) nr 485/2008 ( 7 ).

(f) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1307/2013 av den 17 december 2013 om regler för direktstöd för jordbrukare inom de stödordningar som ingår i den gemensamma jordbrukspolitiken och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 637/2008 och rådets förordning (EG) 73/2009 ( 8 ), som fastställer regler om stöd som beviljas direkt till jordbrukare i form av ett grundläggande inkomststöd enligt vissa stödordningar.

(g) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 av den 17 december 2013 om upprättande av en samlad marknadsordning för jordbruksprodukter och om upphävande av rådets förordningar (EEG) nr 922/72, (EEG) nr 234/79, (EG) nr 1037/2001 och (EG) nr 1234/2007 ( 9 ), som fastställer gemensamma regler för jordbruksmarknader. Dessa regler rör särskilt offentlig intervention på marknaderna, kvoter och stödordningar, handelsnormer och produktionsstandarder samt handel med tredjeländer.

(7) ►M1 Den gemensamma jordbrukspolitiken bygger på två pelare. Den första pelaren består av instrument som avser jordbruksmarknaders och livsmedelskedjans funktionssätt (förordning (EU) nr 228/2013, förordning (EG) nr 229/2013, förordning (EU) nr 1308/2013 och förordning (EU) nr 1144/2014) och direktstöd (förordning (EU) nr 1307/2013) som är villkorade av föreskrivna verksamhetskrav, god jordbrukshävd och goda miljöförhållanden. ◄ Tillsammans utgör dessa åtgärder en grundval för de stöd som beviljas jordbrukare inom unionen och de bildar utgångspunkten för att upprätthålla ett hållbart jordbruk i hela unionen. Åtgärderna inom ramen för den första pelaren är obligatoriska för medlemsstaterna och det finns, med endast mycket få undantag, ingen medfinansiering. Detta säkerställer att en gemensam politik tillämpas på den inre marknaden. Den gemensamma jordbrukspolitikens andra pelare är landsbygdsutvecklingspolitiken. Den regleras av förordning (EU) nr 1305/2013 och syftar till att förbättra jordbrukets konkurrenskraft, en hållbar förvaltning av naturresurser och klimatåtgärder och en balanserad territoriell utveckling av landsbygdsområden. Landsbygdsutvecklingsåtgärder är i stor utsträckning frivilliga, har avtalskaraktär, medfinansieras och vidtas inom ett strategiskt ramverk och genomförs via landsbygdsprogram som uppfyller unionens prioriteringar för landsbygdsutveckling på nationell, regional och lokal nivå.

(8) I enlighet med artikel 39.1 i fördraget är målen för den gemensamma jordbrukspolitiken att höja produktiviteten inom jordbruket, tillförsäkra jordbruksbefolkningen en skälig levnadsstandard, stabilisera marknaderna och trygga försörjningen av varor till konsumenterna till skäliga priser. I enlighet med artikel 39.2 i fördraget ska vid utformningen av den gemensamma jordbrukspolitiken och de särskilda åtgärder som krävs för att tillämpa den hänsyn tas till jordbruksnäringens sociala karaktär som är en följd av jordbrukets särskilda struktur och av strukturella och naturbetingade olikheter mellan olika jordbruksregioner, nödvändigheten av att gradvis genomföra lämpliga anpassningsåtgärder och det faktum att jordbruket utgör en sektor som är nära förbunden med ekonomin i dess helhet.

(9) Jordbruket måste anpassas till nya förutsättningar och möta utmaningar i fråga om livsmedelssäkerhet, miljö, klimatförändringar och bevarandet av en levande landsbygdsekonomi. För att klara dessa stora utmaningar ställde kommissionen upp följande mål för den framtida gemensamma jordbrukspolitiken för 2014–2020 i sitt meddelande Den gemensamma jordbrukspolitiken mot 2020 ( 10 ): 1) Hållbar livsmedelsproduktion, 2) hållbar förvaltning av naturresurser och klimatåtgärder, samt 3) en balanserad territoriell utveckling.

(10) Som en integrerad del av den gemensamma jordbrukspolitiken ska landsbygdsutvecklingspolitiken 2014–2020 bidra till följande mål: 1) Främja jordbrukets konkurrenskraft, 2) säkerställa hållbar förvaltning av naturresurser och klimatåtgärder, och 3) uppnå en balanserad territoriell utveckling av landsbygdsekonomier och landsbygdssamhällen, inbegripet skapande och upprätthållande av sysselsättning. Dessa mål för landsbygdsutvecklingen ska uppnås genom följande unionsprioriteringar för landsbygdsutveckling: 1) Främja kunskapsöverföring och innovation inom jordbruket och skogsbruket och på landsbygden, 2) förbättra jordbruksföretagens livskraft och konkurrenskraften inom alla typer av jordbruk i alla regioner och främja innovativ jordbruksteknik och hållbart skogsbruk, 3) främja organisationen av livsmedelskedjan, inbegripet bearbetning och marknadsföring av jordbruksprodukter, djurens välbefinnande och riskhanteringen inom jordbruket, 4) återställa, bevara och förbättra de ekosystem som har koppling till jord- och skogsbruk, 5) främja resurseffektivitet och stöd till övergången till en koldioxidsnål och klimattålig ekonomi inom jordbruks-, livsmedels- och skogsbrukssektorn, och 6) främja social delaktighet, fattigdomsbekämpning och ekonomisk utveckling på landsbygden ( 11 ).

(11) Målen för den gemensamma jordbrukspolitiken sammanfaller också med målen i meddelande från kommissionen av den 3 mars 2010Europa 2020 – En strategi för smart och hållbar tillväxt för alla ( 12 ) och dess flaggskeppsinitiativ för ett resurseffektivt Europa ( 13 ), som ställer upp mål på områden som t.ex. konkurrenskraft, klimat, energi och biologisk mångfald.

(12) Politiken för statligt stöd inom jordbruks- och skogsbrukssektorn och i landsbygdsområden måste även ingå i kommissionens övergripande initiativ för modernisering av det statliga stödet. I sitt meddelande om modernisering av det statliga stödet ( 14 ) tillkännagav kommissionen tre syften som ska uppnås vid moderniseringen av kontrollen av statligt stöd, nämligen 1) att främja en hållbar, smart tillväxt för alla på en konkurrensutsatt inre marknad, 2) att inrikta kommissionens förhandsgranskning på ärenden som har störst påverkan på den inre marknaden och stärka medlemsstaternas samarbete i samband med tillämpningen av reglerna om statligt stöd, och 3) att rationalisera reglerna och möjliggöra snabbare beslut. I meddelandet efterlystes framförallt ett gemensamt tillvägagångssätt för översynen av de olika riktlinjerna och rambestämmelserna för att stärka den inre marknaden, öka effektiviteten i de offentliga utgifterna genom att se till att det statliga stödet bättre främjar mål av gemensamt intresse, noggrannare kontrollera stödets stimulanseffekt, begränsa stödet till ett minimum och undvika potentiella negativa effekter på handel och konkurrens. De villkor för förenlighet med den inre marknaden som anges i dessa riktlinjer grundar sig på dessa gemensamma bedömningsprinciper och är tillämpliga på stödordningar och individuellt stöd som omfattas av anmälningsskyldigheten.

Kapitel 2. Tillämpningsområde och definitioner

2.1. Den gemensamma jordbrukspolitikens och landsbygdsutvecklingspolitikens effekter på tillämpningsområdet

(13) I enlighet med artikel 42 i fördraget ska, vad avser jordbruksprodukter som förtecknas i bilaga I till fördraget, reglerna om statligt stöd i artiklarna 107–109 i fördraget tillämpas endast i den mån Europaparlamentet och rådet beslutar detta.

(14) Som en generell regel gäller i enlighet med artikel 211.1 i förordning (EU) nr 1308/2013 att reglerna om statligt stöd ska tillämpas på produktion av och handel med jordbruksprodukter. ►M1 Det finns dock olika undantag från denna princip. De föreskrivs bland annat i artikel 23 i förordning (EU) nr 228/2013, artikel 17 i förordning (EU) nr 229/2013, artikel 13 i förordning (EU) nr 1307/2013, artikel 211.2 i förordning (EU) nr 1308/2013 och artikel 27 i förordning (EU) nr 1144/2014. ◄

(15) Vad gäller stöd för landsbygdsutveckling anges den generella principen för tillämpligheten av reglerna om statligt stöd i artikel 81.1 i förordning (EU) nr 1305/2013. I artiklarna 81.2 och 82 i den förordningen föreskrivs att reglerna för statligt stöd inte ska tillämpas på det stöd som medlemsstaterna betalar ut i enlighet med och i överensstämmelse med förordning (EU) nr 1305/2013 eller på ytterligare nationell finansiering inom tillämpningsområdet för artikel 42 i fördraget.

(16) Därför gäller reglerna om statligt stöd varken medfinansiering av stöd till landsbygdsutveckling (både Ejflu-delen och den nationella delen) eller ytterligare nationell finansiering utöver sådant stöd, förutsatt att åtgärden i fråga avser en jordbruksverksamhet som omfattas av tillämpningsområdet för artikel 42 i fördraget och utgör en del av landsbygdsprogrammet.

(17) Reglerna för statligt stöd är dock fullt ut tillämpliga på alla medfinansierade stödåtgärder (både Ejflu-delen och den nationella delen) och på den ytterligare nationella finansieringen utöver sådana åtgärder som faller utanför tillämpningsområdet för artikel 42 i fördraget, vilket enligt förordning (EU) nr 1305/2013 gäller följande fall: a) Åtgärder till stöd för verksamheter i landsbygdsområden och b) skogsbruksåtgärder.

(18) Om en medlemsstat avser att uteslutande med nationella medel (det vill säga utan någon medfinansiering från Ejflu) finansiera en åtgärd som i stort sett är utformad i enlighet med villkoren för en viss landsbygdsutvecklingsåtgärd (”åtgärd som liknar en landsbygdsutvecklingsåtgärd”), är reglerna om statligt stöd tillämpliga fullt ut, oberoende av om åtgärden omfattas av artikel 42 i fördraget eller inte.

2.2. Tillämpningsområde

(19) Kommissionen kommer att tillämpa dessa riktlinjer på stödordningar och individuellt stöd.

(20) Dessa riktlinjer gäller statligt stöd för primär jordbruksproduktion, bearbetning av jordbruksprodukter som till resultat ger en annan jordbruksprodukt och saluföring av jordbruksprodukter.

(21) På grundval av de allmänna överväganden som beskrivs i del I avsnitt 2.1 i dessa riktlinjer och för att garantera samstämmighet med landsbygdsutvecklingspolitiken och uppnå förenkling när det gäller förenligheten med reglerna om statligt stöd, är det lämpligt att dessa riktlinjer även omfattar vissa landsbygdsutvecklingsåtgärder som faller utanför tillämpningsområdet för artikel 42 i fördraget, oavsett om de medfinansieras av Ejflu, beviljas som ytterligare nationell finansiering, liksom åtgärder som liknar en landsbygdsutvecklingsåtgärd som finansieras uteslutande med nationella medel. Därför fastställs i dessa riktlinjer utöver jordbrukssektorn även kriterier för förenlighet hos statligt stöd till skogsbrukssektorn och stöd till företag verksamma i landsbygdsområden som annars faller utanför tillämpningsområdet för artikel 42 i fördraget.

(22) Vid sin analys av statligt stöd och av dess förenlighet med de allmänna principerna för statligt stöd, kommer kommissionen att ta största möjliga hänsyn till de villkor som fastställs i förordning (EU) nr 1305/2013 och dess genomförandebestämmelser och delegerade akt.

(23) Mot bakgrund av ovanstående överväganden omfattar dessa riktlinjer följande kategorier av stöd:

(a) Åtgärder inom jordbrukssektorn som finansieras uteslutande med nationella medel och som består av

i) åtgärder som liknar en landsbygdsutvecklingsåtgärd som faller utanför ramen för ett landsbygdsprogram (del II avsnitt 1.1 i dessa riktlinjer),

ii) andra åtgärder än de som anges i led i som inte omfattas av förordning (EU) nr 1305/2013, såsom vissa risk- och krishanteringsåtgärder, stöd till animaliesektorn och säljfrämjande åtgärder (del II avsnitt 1.2 och 1.3 i dessa riktlinjer).

(b) Stöd till skogsbrukssektorn, som kan

i) beviljas som en del av landsbygdsprogrammet eller som ytterligare nationell finansiering för en sådan landsbygdsutvecklingsåtgärd (del II avsnitt 2.1–2.7 i dessa riktlinjer),

ii) finansieras uteslutande med nationella medel, i form av

— en åtgärd som liknar en landsbygdsutvecklingsåtgärd som omfattas av förordning (EU) nr 1305/2013 och beviljas i enlighet med villkoren i dessa riktlinjer (del II avsnitt 2.1–2.7 i dessa riktlinjer),

— annat stöd inom skogsbrukssektorn med mål som rör miljö, skydd och rekreation (del II avsnitt 2.8 i dessa riktlinjer),

— stöd till skogsbrukssektorn som bygger på stödåtgärder på jordbruksområdet (del II avsnitt 2.9 i dessa riktlinjer).

(c) Stöd till företag som är verksamma i landsbygdsområden, som kan beviljas som

i) en stödåtgärd som ingår i ett landsbygdsprogram och medfinansieras av Ejflu i enlighet med och i överensstämmelse med förordning (EU) nr 1305/2013, om den statliga stödåtgärden som omfattas av anmälningsskyldigheten är identisk med åtgärden i landsbygdsprogrammet (del II kapitel 3 i dessa riktlinjer), eller

ii) ytterligare nationell finansiering avseende en åtgärd inom ramen för ett landsbygdsprogram (del II kapitel 3 i dessa riktlinjer).

(24) Stöd till lokal utveckling inom Leader som avses i artikel 35 i förordning (EU) nr 1303/2013 och i artiklarna 42–45 i förordning (EU) nr förordning 1305/2013, som innefattar individuella projekt som utformas och genomförs av lokala partnerskap för att ta itu med specifika lokala problem, får omfattas av dessa riktlinjer, i den mån den uppfyller villkoren i de motsvarande landsbygdsutvecklingsåtgärderna enligt vad som anges i dessa riktlinjer.

(25) Dessa riktlinjer är i princip tillämpliga på stöd till mikroföretag samt små och medelstora företag och till stora företag. Stora företag tenderar att påverkas av marknadsmisslyckanden i mindre utsträckning än mikroföretag samt små och medelstora företag. Dessutom är det mer sannolikt att stora företag inom jordbruks- och skogsbrukssektorn och i landsbygdsområden är viktiga aktörer på marknaden och därför kan, i specifika fall, stöd som beviljas till stora företag vara särskilt snedvridande för konkurrensen och handeln på den inre marknaden. Eftersom stöd till stora företag inom jordbruks- och skogsbrukssektorn och i landsbygdsområden och till andra stora företag potentiellt kan skapa liknande konkurrenssnedvridningar, bör reglerna om statligt stöd till stora företag i dessa riktlinjer harmoniseras med de allmänna reglerna om statligt stöd, och de gemensamma bedömningsprinciperna i del I kapitel 3 i dessa riktlinjer bör gälla för sådant stöd. Utan att det påverkar tillämpningen av dessa gemensamma bedömningsprinciper, bör i fråga om landsbygdsutvecklingsåtgärder reglerna om statligt stöd för stora företag anpassas till de relevanta reglerna i förordning (EU) nr 1305/2013, för att uppnå överensstämmelse och konsekvens med landsbygdsutvecklingspolitiken. Vad gäller stödåtgärder till animaliesektorn, som inte omfattas av förordning (EU) nr 1305/2013, står kommissionen fast vid sin tidigare policy att stora företag bör kunna finansiera kostnaderna för dessa åtgärder själva. Stöd till animaliesektorn bör därför begränsas till mikroföretag samt små och medelstora företag.

(26) Företag i svårigheter ( 15 ) är i princip uteslutna från tillämpningsområdet för dessa riktlinjer. Kommissionen anser att när ett företag är i svårigheter kan det inte anses vara ett lämpligt verktyg för att främja andra offentliga politiska mål till dess att företagets lönsamhet är tryggad, eftersom företagets själva fortlevnad är hotad. Om stödmottagaren är i ekonomiska svårigheter i den mening som avses i punkt 35.15. kommer stödet därför att bedömas i enlighet med gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter ( 16 ), i ändrad eller ersatt lydelse. Denna princip gäller inte för stöd för att kompensera för skador som orsakats av naturkatastrofer och exceptionella händelser, som avses i del II avsnitt 1.2.1.1 och 2.1.3 i dessa riktlinjer, som är förenligt med den inre marknaden enligt artikel 107.2 b i fördraget. ►M1 Om de ekonomiska svårigheterna för ett företag verksamt inom jordbruks- eller skogsbrukssektorn har orsakats av sådana riskhändelser som avses i del II avsnitt 1.2.1.2, 1.2.1.3, 1.2.1.5, 2.1.3, 2.8.1 eller 2.8.5 i dessa riktlinjer kan stöd för att kompensera för eller återställa förluster eller skador som orsakats av sådana händelser och för att täcka kostnaderna för utrotning av skadegöraren på växter beviljas i enlighet med dessa riktlinjer och ändå anses vara förenligt med den inre marknaden enligt artikel 107.3 c i fördraget. Av skäl som rör folkhälsoskyddet och med beaktande av att det är fråga om en nödsituation, bör dessutom, med förbehåll för visa villkor, ingen åtskillnad göras vad gäller ett företags ekonomiska situation vid stöd för destruering och bortskaffande av avlivade eller självdöda djur i avsnitt 1.2.1.4 samt vid stöd för kontroll- och utrotningsåtgärder vid djursjukdomar som avses i del II avsnitt 1.2.1.3 punkt 375 i dessa riktlinjer. ◄

(27) När kommissionen bedömer regionalstöd som beviljats ett företag som är föremål för ett betalningskrav på grund av ett tidigare kommissionsbeslut om att ett stöd är olagligt och oförenligt med den inre marknaden, beaktar den det stödbelopp som återstår att återvinna ( 17 ). ►M1 Detta gäller inte för stöd för att avhjälpa skador som orsakats av naturkatastrofer och exceptionella händelser enligt artikel 107.2 b i fördraget. ◄

(28) Kommissionen kommer inte att tillåta stöd för exportrelaterad verksamhet till tredjeländer eller medlemsstater som har en direkt koppling till exporterade kvantiteter, stöd som är förenat med krav på att inhemska snarare än importerade varor ska användas, eller stöd för att inrätta och driva ett distributionsnät eller täcka andra utgifter i samband med exportverksamhet. Bidrag till kostnaderna för deltagande i handelsmässor, eller för undersökningar eller konsulttjänster som behövs för att lansera en ny produkt eller en befintlig produkt på en ny marknad, utgör normalt inte exportstöd.

(29) Medlemsstaterna påminns om att finansieringssystemet, till exempel med skatteliknande avgifter, bör anmälas när systemet är en integrerad del av stödåtgärden (se mål T-275/11, punkterna 41–44) ( 18 ).

(30) Kommissionen kommer att bedöma stödåtgärder som inte omfattas av dessa riktlinjer eller andra relevanta regler för statligt stöd från fall till fall och direkt på grundval av artikel 107.3 i fördraget, med beaktande av reglerna i artiklarna 107, 108 och 109 i fördraget, den gemensamma jordbrukspolitiken och, där det är möjligt, dessa riktlinjer genom analogi. Medlemsstater som anmäler statligt stöd som inte omfattas av dessa riktlinjer måste visa att det statliga stödet i fråga uppfyller de gemensamma bedömningsprinciperna i del I kapitel 3 i dessa riktlinjer. Kommissionen kommer endast att godkänna sådana åtgärder om det positiva bidraget till utvecklingen av sektorn tydligt överväger riskerna för att konkurrensen på den inre marknaden snedvrids och handeln mellan medlemsstater påverkas.

2.3. Sektorsövergripande regler och stödinstrument som är tillämpliga på jordbruks- och skogsbrukssektorn och i landsbygdsområden

(31) För att rationalisera reglerna för statligt stöd, och med hänsyn till likheterna mellan företag verksamma inom jordbrukssektorn och andra företag, är i princip de generella instrument för statligt stöd som föreskriver kriterier för förenlighet hos statligt stöd tillämpliga på de sektorer som omfattas av dessa riktlinjer. Detta gäller särskilt gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter, rambestämmelserna för statligt stöd till forskning, utveckling och innovation ( 19 ), i ändrad eller ersatt lydelse, riktlinjerna för statligt stöd till miljöskydd och energi för 2014–2020 ( 20 ), i ändrad eller ersatt lydelse, EU:s riktlinjer för tillämpning av reglerna för statligt stöd på snabb utbyggnad av bredbandsnät ( 21 ), i ändrad eller ersatt lydelse, riktlinjerna för statligt stöd för att främja riskfinansieringsinvesteringar ( 22 ), i ändrad eller ersatt lydelse, meddelandet från kommissionen – Kriterier vid bedömningen av förenligheten av statligt stöd för utbildning som omfattas av kravet på individuell anmälan ( 23 ), i ändrad eller ersatt lydelse, meddelandet från kommissionen – Kriterier vid bedömningen av förenligheten av statligt stöd för anställning av arbetstagare med sämre förutsättningar och med funktionshinder som omfattas av kravet på individuell anmälan ( 24 ), i ändrad eller ersatt lydelse samt de instrument som avser tjänster av allmänt ekonomiskt intresse ( 25 ).

(32) Ovan nämnda sektorsövergripande instrument gäller för produktion, bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter, om inte särskilda regler föreskrivs i dessa riktlinjer. Dessa riktlinjer innehåller bestämmelser om särskilda stödåtgärder på miljöområdet, såsom stöd för åtaganden om miljö- och klimatvänligt jordbruk och åtaganden om djurens välbefinnande (del II avsnitt 1.1.5), stöd för nackdelar i samband med Natura 2000-områden och ramdirektivet för vatten ( 26 ) (del II avsnitt 1.1.6) och stöd för ekologiskt jordbruk (del II avsnitt 1.1.8). Stöd för investeringar för att uppnå miljömål på området för primär jordbruksproduktion bedöms i enlighet med reglerna i del II avsnitten 1.1.1.1 i dessa riktlinjer. Stöd för miljöskydd till företag som är verksamma inom bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter kommer att förklaras förenligt med artikel 107.3 c i fördraget om det uppfyller villkoren i riktlinjerna för statligt stöd till miljöskydd och energi för 2014–2020. Stöd för investeringar i energibesparing, biobränsle och förnybara energikällor omfattas inte av tillämpningsområdet för del II kapitlen 2 och 3 i dessa riktlinjer, eftersom sådant stöd bör iaktta riktlinjerna för statligt stöd till miljöskydd och energi för 2014–2020, om det inte är undantaget från anmälningsskyldigheten. Stöd för investeringar kopplade till primär jordbruksproduktion som rör produktion av energi från förnybara energikällor eller produktion av biobränslen på jordbruksföretag kan dock omfattas av dessa riktlinjer, under förutsättning att sådan produktion inte överstiger den genomsnittliga årsförbrukningen av bränsle eller energi på jordbruksföretaget i fråga (avsnitt 1.1.1.1).

(33) Riktlinjerna för regionalstöd för 2014–2020 ( 27 ) är inte tillämpliga på produktion av primärprodukter med hänsyn till särdragen hos denna sektor. De är dock tillämpliga på bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter i den mån detta föreskrivs i dessa riktlinjer.

(34) Företag som är verksamma inom skogsbrukssektorn och i landsbygdsområden kan beröras av såväl de allmänna reglerna för statligt stöd och de mer specifika bestämmelserna i dessa riktlinjer. I tillämpliga fall kan stöd till företag som är verksamma inom skogsbrukssektorn och i landsbygdsområden även anses förenliga på grundval av villkoren i och i överensstämmelse med unionens regler för statligt stöd (särskilt riktlinjerna för statligt regionalstöd för 2014–2020, rambestämmelserna för statligt stöd till forskning, utveckling och innovation och riktlinjerna för statligt stöd till miljöskydd och energi för 2014–2020).

2.4. Definitioner

(35) I dessa riktlinjer gäller följande definitioner:

1. stöd: varje åtgärd som uppfyller samtliga kriterier i artikel 107.1 i fördraget.

2. jordbrukssektor: alla företag som är verksamma inom primärproduktion, bearbetning eller saluföring av jordbruksprodukter.

3. jordbruksprodukt: de produkter som förtecknas i bilaga I till fördraget, med undantag av fiskeri- och vattenbruksprodukter som förtecknas i bilaga I till Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1379/2013 ( 28 ).

4. stödordning: varje rättsakt på grundval av vilken individuellt stöd kan beviljas företag som i rättsakten definieras på ett allmänt och abstrakt sätt, utan att några ytterligare genomförandeåtgärder krävs, samt varje rättsakt på grundval av vilken stöd som inte är hänförbart till ett visst projekt kan beviljas ett eller flera företag för obestämd tid och/eller med obestämt belopp.

5. yttersta randområden: de områden som anges i artikel 349 första stycket i fördraget.

6. de mindre Egeiska öarna: de mindre öar som avses i artikel 1.2 i förordning (EU) nr 229/2013 ( 29 ).

7. landsbygdsprogram: ett landsbygdsprogram som avses i artikel 6.1 i förordning (EU) nr 1305/2013.

8. jordbruksverksamhet: produktion, bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter.

9. skog: ett markområde som omfattar mer än 0,5 hektar med träd som är högre än fem meter och ett krontak som täcker mer än 10 % av ytan, eller med träd som kan nå dessa trösklar in situ; detta inbegriper inte mark som övervägande används i jordbruk eller som stadsmark. En medlemsstat eller region får besluta att tillämpa en annan definition av skog på grundval av befintlig nationell lagstiftning eller ett befintligt nationellt inventeringssystem. Medlemsstaterna eller regionerna måste ange en sådan definition i ansökan och, om den gäller en landsbygdsutvecklingsåtgärd, i landsbygdsprogrammet.

10. primär jordbruksproduktion: produktion av produkter från jorden och från uppfödning, som förtecknas i bilaga I till fördraget, utan att några andra vidare processer utförs som förändrar dessa produkters natur.

11. bearbetning av jordbruksprodukter: varje process som en jordbruksprodukt undergår som till resultat ger en produkt som också är en jordbruksprodukt, med undantag av verksamheter vid jordbruksföretaget som är nödvändiga för att förbereda en animalisk eller vegetabilisk produkt för den första försäljningen.

12. saluföring av jordbruksprodukter: att ställa fram eller visa upp en jordbruksprodukt i avsikt att sälja, erbjuda för försäljning, leverera eller på annat sätt föra ut på marknaden, med undantag för en primärproducents första försäljning till återförsäljare eller förädlare samt varje förberedande av produkten för sådan första försäljning; en primärproducents försäljning till slutkonsumenter betraktas som saluföring av jordbruksprodukter om den sker i separata lokaler som är särskilt avsedda för detta syfte.

13. mikroföretag samt små och medelstora företag: företag som uppfyller kriterierna i bilaga I till kommissionens förordning (EU) nr 702/2014 ( 30 ).

14. stort företag: företag som inte uppfyller kriterierna i bilaga I till kommissionens förordning (EU) nr 702/2014.

15. företag i svårigheter: företag för vilka minst en av följande omständigheter råder:

(a) I fallet med aktiebolag (utom mikroföretag, små eller medelstora företag som funnits i mindre än tre år), om över hälften av det tecknade aktiekapitalet har försvunnit på grund av ackumulerade förluster. Detta är fallet om avdrag för ackumulerade förluster från reserver (och alla andra element som vanligtvis betraktas som en del av företagets egna medel) leder till ett negativt sammanlagt belopp som överstiger hälften av det tecknade aktiekapitalet. Vid tillämpningen av denna bestämmelse avses med ”aktiebolag” särskilt de typer av företag som anges i bilaga I till Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/34/EU ( 31 ), och ”aktiekapital” omfattar om så är relevant eventuell överkurs.

(b) I fallet med ett företag där åtminstone några ägare har obegränsat ansvar för företagets skuld (utom mikroföretag, små eller medelstora företag som funnits i mindre än tre år), om över hälften av det bokförda egna kapitalet har försvunnit på grund av ackumulerade förluster. Vid tillämpningen av denna bestämmelse avses med ”ett företag där åtminstone några ägare har obegränsat ansvar för företagets skuld” särskilt de typer av företag som anges i bilaga II till direktiv 2013/34/EU.

(c) Om företaget är föremål för ett kollektivt insolvensförfarande eller uppfyller kriterierna i nationell lagstiftning för att försättas i kollektiv insolvens på sina fordringsägares begäran.

(d) Om företaget har fått undsättningsstöd och ännu inte har betalat tillbaka lånet eller avslutat garantin, eller har fått omstruktureringsstöd och fortfarande omfattas av en omstruktureringsplan.

(e) I fallet med ett företag som inte är ett mikroföretag, litet eller medelstort företag, där, för de senaste två åren,

(i) företagets bokföringsmässiga skuldsättningsgrad har varit större än 7,5 och

(ii) företagets rörelseresultat före räntor, skatter och avskrivningar, EBITDA, har legat under 1,0 .

16. jordbruksföretag: en enhet som består av mark, lokaler och anläggningar som används för primär jordbruksproduktion.

17. stödnivå: stödbeloppet brutto uttryckt som en procentandel av de stödberättigande kostnaderna, före eventuella avdrag för skatter eller andra avgifter.

18. individuellt stöd: stöd för särskilda ändamål och stöd till enskilda stödmottagare som beviljas på grundval av en stödordning.

19. stöd för särskilda ändamål: stöd som inte beviljas på grundval av en stödordning.

20. bruttobidragsekvivalent: stödbeloppet om stödet hade getts i form av ett bidrag till stödmottagaren, före eventuella avdrag för skatt eller andra avgifter.

21. dag då stödet beviljas: den dag då stödmottagaren får laglig rätt till stödet enligt tillämplig nationell lagstiftning.

22. producentgrupp och producentorganisation: en grupp eller organisation som bildas i syfte att

(a) för de producenter som är medlemmar i dessa producentgrupper eller producentorganisationer anpassa produktionen och utbudet till marknadens krav, eller

(b) gemensamt släppa ut varor på marknaden, inklusive förberedelse för försäljning, centralisering av försäljningen och leveranser till grossister, eller

(c) införa gemensamma regler för information om produktionen, särskilt om skörd och tillgänglighet, eller

(d) bedriva annan verksamhet som kan bedrivas av producentgrupper eller producentorganisationer, såsom utveckling av affärs- och marknadsföringskompetens och organisering och underlättande av innovationsprocesser.

23. förskott med återbetalningsskyldighet: ett lån för ett projekt som betalas ut i en eller flera delbetalningar och där villkoren för återbetalning beror på projektets resultat.

24. skadegörare på växter: skadegörare enligt definitionen i artikel 2.1 e i rådets direktiv 2000/29/EG ( 32 ).

25. inledande av arbete med projektet eller verksamheten: antingen inledandet av byggnadsarbeten eller byggnadsverksamheter eller det första rättsligt bindande åtagandet att beställa utrustning eller utnyttja tjänster eller varje annat åtagande som gör investeringen oåterkallelig, beroende på vilket som inträffar först; markförvärv och förberedande arbeten såsom att erhålla tillstånd och utföra genomförbarhetsstudier anses inte som inledande av arbete med projekt eller verksamhet. Det förvärv av mark som avses i punkt 144 a andra meningen, punkt 502 a andra meningen och punkt 635 a, där de stödberättigande kostnaderna för markförvärvet är lika med 100 % av de stödberättigande investeringskostnaderna, betraktas som inledande av projekt eller verksamhet.

26. efterföljande ordning på skatteområdet: en ordning i form av skatteförmåner som utgör en ändrad version av en tidigare befintlig ordning i form av skatteförmåner och som ersätter denna.

27. avlivade eller självdöda djur: djur som avlivats genom dödshjälp med eller utan slutgiltig diagnos, eller som dött, inklusive dödfödda och ofödda djur, på ett jordbruksföretag eller i någon lokal eller under transport, men som inte slaktats för att användas som livsmedel.

28. skyddat djur: djur som är skyddat genom antingen unionslagstiftning eller nationell lagstiftning.

29. ung jordbrukare: en fysisk person som inte är äldre än 40 år vid datumet för inlämnandet av ansökan om stöd, som har tillräckliga yrkesfärdigheter och yrkeskvalifikationer och etablerar ett jordbruksföretag för första gången som ansvarig för det jordbruksföretaget.

30. stort investeringsprojekt: en investering i landsbygdsområden, som avses i del II kapitel 3 i dessa riktlinjer, där de stödberättigande kostnaderna överstiger 50 miljoner euro, beräknade till de priser och växelkurser som gäller den dag då stödet beviljas.

31. justerat stödbelopp: det högsta tillåtna stödbeloppet för ett stort investeringsprojekt, beräknat enligt följande formel: högsta tillåtna stödbelopp = R × (50 + 0,50 × B + 0,34 × C), där R är den högsta tillåtna stödnivå som är tillämplig i det berörda området, med undantag av den högre stödnivån för mikroföretag samt små och medelstora företag. B är den del av de stödberättigande kostnaderna som ligger mellan 50 miljoner och 100 miljoner euro, C är den del av de stödberättigande kostnaderna som överstiger 100 miljoner euro.

32. materiella tillgångar: tillgångar i form av mark, byggnader och anläggningar, maskiner och utrustning.

33. immateriella tillgångar: tillgångar som saknar fysisk eller finansiell gestaltning, t.ex. patent, licenser, know-how eller andra immateriella rättigheter.

34. allvarlig klimathändelse som kan likställas med en naturkatastrof: ogynnsamma väderförhållanden såsom frost, stormar och hagel, is, kraftigt eller ihållande regn eller allvarlig torka som förstör mer än 30 % av den genomsnittliga produktionen beräknat på grundval av den föregående treårsperioden eller genomsnittligt under tre år grundat på föregående femårsperiod, varvid det högsta och det lägsta värdet inte medräknas.

35. annan allvarlig klimathändelse: ogynnsamma väderförhållanden som inte uppfyller villkoren i punkt 35.34 i dessa riktlinjer.

36. miljöolycka: en specifik förorening, kontaminering eller kvalitetsförsämring av miljön som är kopplad till en specifik händelse och har begränsad geografisk utsträckning, som förstör mer än 30 % av den genomsnittliga årsproduktionen för ett företag verksamt inom jordbrukssektorn under den föregående treårsperioden eller genomsnittligt under tre år grundat på föregående femårsperiod, varvid det högsta och det lägsta värdet inte medräknas. Det omfattar inte allmänna miljörisker som inte är kopplade till en specifik händelse, t.ex. klimatförändringar eller luftföroreningar.

37. annan katastrof: en oförutsedd händelse av biotiskt eller abiotiskt slag som orsakats av människan och som leder till stora störningar i skogsstrukturerna och som så småningom orsakar stora ekonomiska skador för skogsbrukssektorn.

38. unionsnorm: obligatorisk norm enligt unionslagstiftning som fastställer den nivå som enskilda företag måste uppnå, särskilt i fråga om miljö, hygienförhållanden och djurens välbefinnande; normer eller mål som fastställs på unionsnivå och som är bindande för medlemsstaterna men inte för enskilda företag betraktas följaktligen inte som unionsnormer.

39. icke-produktiv investering: en investering som inte leder till en påtaglig ökning av företagets värde eller lönsamhet.

40. investeringar för att följa en unionsnorm: investeringar som görs för att följa en unionsnorm efter utgången av den övergångsperiod som föreskrivs i unionslagstiftning.

41. rådgivning: uttömmande rådgivning som ges inom ramen för ett och samma kontrakt.

42. stambok: varje bok, förteckning eller dataregister

(a) som upprätthålls av en uppfödarorganisation eller uppfödarförening som officiellt erkänts av den medlemsstat i vilken organisationen eller föreningen etablerades, och

(b) i vilken renrasiga avelsdjur av en viss ras är införda eller registrerade med uppgifter om deras härstamning.

43. aktiv jordbrukare: en aktiv jordbrukare i den mening som avses i artikel 9 i förordning (EU) nr 1307/2013.

44. mindre utvecklade regioner: regioner där bruttonationalprodukten (BNP) per capita är lägre än 75 % av den genomsnittliga BNP för EU-27.

45. EU-25: de 25 medlemsstater i unionen som var medlemsstater i unionen i maj 2005.

46. EU-27: de 27 medlemsstater i unionen som var medlemsstater i unionen i januari 2007.

47. anläggningsarbeten: arbeten som utförs av jordbrukaren själv eller av jordbrukarens anställda och som skapar en tillgång.

48. småskalig infrastruktur: infrastruktur med stödberättigande kostnader som är begränsade till 2 miljoner euro.

49. livsmedelsbaserat biobränsle: biodrivmedel som framställts från spannmål och andra stärkelserika grödor, socker och oljegrödor enligt definitionen i kommissionens förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 98/70/EG om kvaliteten på bensin och dieselbränslen och om ändring av direktiv 2009/28/EG om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor ( 33 ).

50. jordbruksareal: den totala areal som upptas av åkermark, permanent gräsmark och permanent betesmark eller permanenta grödor enligt definitionen i artikel 4 i förordning (EU) nr 1307/2013.

51. annan markförvaltare: ett företag som förvaltar mark men som inte är ett företag som är verksamt inom jordbrukssektorn.

52. transaktionskostnad: merkostnad som är knuten till fullgörandet av ett åtagande, men som inte direkt kan hänföras till dess genomförande eller inte ingår i de kostnader eller det inkomstbortfall som kompenseras direkt; den kan beräknas på grundval av en standardkostnad.

53. Vad gäller bevarande av genetiska resurser inom jordbruket och skogsbruket:

(a) in situ-bevarande inom jordbruket: bevarande av genetiskt material i ekosystem och naturliga livsmiljöer och underhåll och återställande av livskraftiga populationer av arter eller förvildade arter i deras naturliga miljö, och, i fråga om raser av tamdjur eller sorter av odlade växter, i den jordbruksmiljö där de har utvecklat sina särskiljande egenskaper.

(b) in situ-bevarande inom skogsbruket: bevarande av genetiskt material i ekosystem och naturliga livsmiljöer och underhåll och återställande av livskraftiga populationer av arter i deras naturliga miljö.

(c) bevarande på jordbruk eller skogsbruk: bevarande och utveckling in situ på jordbruks- eller skogsbruksföretaget.

(d) ex situ-bevarande: bevarande av genetiskt material för jordbruket eller skogsbruket på annan plats än i den naturliga livsmiljön.

(e) ex situ-samling: samling av genetiskt material för jordbruket eller skogsbruket på annan plats än i den naturliga livsmiljön.

54. livsmedel: livsmedel som inte är jordbruksprodukter och som förtecknas i bilaga I till Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 ( 34 ).

55. fasta kostnader som uppstår till följd av deltagande i kvalitetssystem: kostnader för att ansluta sig till ett kvalitetssystem samt årsavgiften för deltagande i det systemet, i förekommande fall inklusive utgifter för nödvändiga kontroller av att specifikationerna i systemet uppfylls.

56. kort leveranskedja: leveranskedja som omfattar ett begränsat antal ekonomiska aktörer som idkar samarbete och arbetar för lokal ekonomisk utveckling samt nära geografiska och sociala förbindelser mellan tillverkare och konsumenter.

57. medlem i ett jordbrukshushåll: varje fysisk eller juridisk person eller en grupp av fysiska eller juridiska personer, oavsett den rättsliga status som gruppen och dess medlemmar tillerkänns i nationell lagstiftning, med undantag av anställda vid jordbruket. Om en juridisk person eller en grupp juridiska personer betraktas som medlem i ett jordbrukshushåll måste denna medlem bedriva jordbruksverksamhet vid jordbruksföretaget vid tidpunkten för ansökan om stöd.

58. kluster: en gruppering av oberoende företag, inbegripet nystartade företag, små, medelstora och stora företag samt rådgivande organ och/eller forskningsorganisationer, som har inrättats för att stimulera ekonomisk verksamhet och innovation genom att verka för ett effektivt samarbete, dela anläggningar och utbyta kunskaper och expertis samt genom att aktivt bidra till kunskapsöverföring, nätverksarbete och informationsspridning mellan de företag som ingår i klustret.

59. små aktörer: ett mikroföretag enligt definitionen i kommissionens rekommendation 2003/361 ( 35 ) eller en fysisk person som inte bedriver ekonomisk verksamhet vid tidpunkten för ansökan om stöd.

60. lokala marknader:

(a) marknader inom en radie av 75 km från det jordbruk där produkten har sitt ursprung, inom vilken bearbetning och försäljning till slutkonsumenten måste äga rum, eller

(b) marknader för vilka det i det respektive landsbygdsprogrammet anges en kilometerradie från det jordbruk där produkten har sitt ursprung, inom vilken bearbetning och försäljning till slutkonsumenten måste äga rum, eller

(c) marknader för vilka det i det respektive landsbygdsprogrammet anges en övertygande alternativ definition.

61. kostnader för TSE-tester (transmissibel spongiform encefalopati) och BSE-tester (bovin spongiform encefalopati): samtliga kostnader, inklusive kostnader för provtagningsutrustning, provtagning, transporter, utförande av testerna, lagring och destruering av prover samt nödvändig provtagning och laboratorietestning enligt kapitel C i bilaga X till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 999/2001 ( 36 ).

62. organisation för forskning och kunskapsspridning: en enhet (såsom universitet eller forskningsinstitut, tekniköverföringsorgan, innovationsmäklare forskningsinriktade fysiska och/eller virtuella gemensamma enheter), oberoende av dess rättsliga status (om den omfattas av offentligrättslig eller privaträttslig lagstiftning) eller finansieringssätt, vars främsta syfte är att bedriva oberoende grundforskning, industriell forskning eller experimentell utveckling, enligt definitionerna i rambestämmelserna för statligt stöd till forskning, utveckling och innovation eller att sprida resultaten av sådan verksamhet genom undervisning, offentliggörande eller kunskapsöverföring. Om en sådan enhet även bedriver ekonomisk verksamhet måste finansieringen, kostnaderna och intäkterna av den ekonomiska verksamheten redovisas separat. Företag som kan utöva ett inflytande på en sådan organisation, t.ex. i egenskap av aktieägare eller medlemmar, får inte ha företräde till en sådan organisations forskningsresurser eller till de resultat den uppnår.

63. normala marknadsmässiga villkor: sådana villkor för en transaktion mellan avtalsslutande parter som inte skiljer sig från de villkor som skulle fastställas mellan oberoende företag och som inte innehåller inslag av samverkan. Varje transaktion som är resultatet av ett öppet, transparent och villkorslöst förfarande anses uppfylla principen om normala marknadsmässiga villkor.

64. hållbart skogsbruk: användning av skogar och skogsbevuxen mark på ett sätt och med en intensitet som gör att de behåller sin biologiska mångfald, avkastning, förmåga till återväxt, livskraft och kapacitet att för närvarande och i framtiden fullgöra sina relevanta ekologiska, ekonomiska och sociala uppgifter på lokal, nationell och global nivå, utan att skada andra ekosystem.

65. trädjordbruk: markanvändningssystem där träd odlas i kombination med jordbruk på samma mark.

66. snabbväxande träd: skog med kort omloppstid, där minimitiden före avverkning är fastställd till minst 8 år och maximitiden före avverkning är fastställd till högst 20 år.

67. skottskog med kort omloppstid: arealer som har planterats med trädarter enligt KN-nummer 0602 90 41 , vilka ska definieras av medlemsstaterna och som består av vedartade, fleråriga skogsgrödor, vars rotskott eller stubbskott lämnats kvar i marken efter skörd, med nya skott som växer upp följande säsong och med ett maximalt avverkningsintervall som ska fastställas av medlemsstaterna enligt vad som anges i artikel 4.1 k i förordning (EU) nr 1307/2013.

68. glest befolkade områden: områden som kommissionen har godkänt som sådana i enskilda beslut om regionalstödskartor för perioden 1 juli 2014–31 december 2020.

69. a-områden: områden som anges i en godkänd regionalstödskarta för perioden 1 juli 2014–31 december 2020 med tillämpning av artikel 107.3 a i fördraget.

70. c-områden: områden som anges i en godkänd regionalstödskarta för perioden 1 juli 2014–31 december 2020 med tillämpning av artikel 107.3 c i fördraget.

71. NUTS 3-område: en region som anges på nivå 3 i en gemensam nomenklatur för statistiska territoriella enheter i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1059/2003 ( 37 ).

72. icke-förhandsdefinierade c-områden: områden som en medlemsstat efter eget gottfinnande kan utse till c-områden förutsatt att medlemsstaten visar att sådana områden uppfyller vissa socioekonomiska kriterier och att dessa områden anges i en godkänd regionalstödskarta för perioden 1 juli 2014–31 december 2020 med tillämpning av artikel 107.3 c i fördraget.

73. tidigare a-områden: områden som angavs som a-områden i en godkänd regionalstödskarta för perioden 1 januari 2011–31 december 2014.

74. regionalstödskarta: den förteckning över områden som en medlemsstat har utsett i enlighet med villkoren i riktlinjerna för statligt regionalstöd och som kommissionen har godkänt.

75. bearbetning av jordbruksprodukter till icke-jordbruksprodukter: varje process som en jordbruksprodukt undergår som till resultat ger en produkt som inte är en jordbruksprodukt.

76. utvärderingsplan: ett dokument som minst omfattar följande: målen för den stödordning som ska utvärderas, utvärderingsfrågorna, resultatindikatorerna, den tilltänkta utvärderingsmetoden, datainsamlingskraven, föreslagen tidsram för utvärderingen, inbegripet datum för inlämnande av den slutliga utvärderingsrapporten, en beskrivning av det oberoende organ som gör utvärderingen eller de kriterier som kommer att användas för att välja detta organ och rutinerna för att se till att utvärderingen offentliggörs.

2.5. Stöd som omfattas av anmälningsskyldigheten

(36) Om villkoren i artikel 107.1 i fördraget är uppfyllda måste medlemsstaterna anmäla stöd till jordbruks- och skogsbrukssektorn och i landsbygdsområden till kommissionen i enlighet med artikel 108.3 i fördraget och får inte genomföra den föreslagna åtgärden förrän förfarandet har lett till ett slutligt beslut, med undantag för åtgärder som uppfyller villkoren i en gruppundantagsförordning.

(37) Individuellt investeringsstöd som beviljas på grundval av en stödordning ska fortsätta att omfattas av anmälningsskyldigheten i artikel 108.3 i fördraget om stödet överstiger följande tröskelvärden:

(a) För individuellt investeringsstöd för bearbetning av jordbruksprodukter och saluföring av jordbruksprodukter enligt del II avsnitt 1.1.1.4 i dessa riktlinjer: de stödberättigande kostnaderna överstiger 25 miljoner euro eller bruttobidragsekvivalenten överstiger 12 miljoner euro.

(b) För stöd för säljfrämjande kampanjer enligt del II avsnitt 1.3.2 i dessa riktlinjer: säljfrämjande kampanjer med en årlig budget som överstiger 5 miljoner euro.

(c) För individuellt investeringsstöd som beviljas enligt del II kapitel 3 avsnitt 3.1, 3.2, 3.6 och 3.10 i dessa riktlinjer:







Stödnivå Tröskelvärde för anmälan 10 % 7,5 miljoner euro 15 % 11,25 miljoner euro 25 % 18,75 miljoner euro 35 % 26,25 miljoner euro 50 % och högre 37,5 miljoner euro

Kapitel 3. Gemensamma bedömningsprinciper

(38) När kommissionen bedömer om en anmäld stödåtgärd kan anses vara förenlig med den inre marknaden enligt artikel 107.3 i fördraget analyserar den vanligtvis om stödåtgärdens utformning garanterar att stödets positiva effekt när det gäller att nå ett mål av gemensamt intresse är större än dess negativa effekter på handel och konkurrens.

(39) I meddelandet om modernisering av det statliga stödet efterlystes gemensamma principer för kommissionens bedömning av stödåtgärders förenlighet med den inre marknaden. För detta ändamål kommer kommissionen att anse en stödåtgärd förenlig med fördraget endast om den uppfyller vart och ett av följande kriterier.

(a) Bidrag till ett väldefinierat mål av gemensamt intresse: en statlig stödåtgärd måste syfta till ett mål av gemensamt intresse i enlighet med artikel 107.3 i fördraget.

(b) Behov av statligt ingripande: en statlig stödåtgärd måste vara inriktad på en situation där stödet kan åstadkomma en konkret förbättring som marknaden inte klarar på egen hand, genom att åtgärda ett väldefinierat marknadsmisslyckande.

(c) Stödåtgärdens lämplighet: den föreslagna stödåtgärden måste vara ett lämpligt policyinstrument med hänsyn till målet av gemensamt intresse.

(d) Stimulanseffekt: stödet måste ändra det eller de berörda företagens beteende på ett sådant sätt att de inleder ytterligare verksamhet som de inte skulle bedriva eller som de skulle bedriva endast i begränsad utsträckning eller på ett annat sätt.

(e) Stödets proportionalitet (begränsning av stödet till vad som är absolut nödvändigt): stödbeloppet måste begränsas till det minimum som krävs för att uppmuntra till verksamhet i den berörda sektorn.

(f) Undvikande av betydande otillbörliga negativa effekter på konkurrens och handel mellan medlemsstater: de negativa effekterna av stödet måste vara tillräckligt begränsade, så att det övergripande resultatet av åtgärden blir positivt.

(g) Genomsynligt stöd: medlemsstaterna, kommissionen, ekonomiska aktörer och allmänheten måste lätt ha tillgång till alla relevanta akter och till relevant information om det stöd som beviljas inom ramen för dessa.

(40) Det övergripande resultatet av vissa kategorier av ordningar kan vidare göras föremål för krav på efterhandsutvärdering, såsom beskrivs i punkterna 720–723. I sådana fall får kommissionen begränsa stödordningarnas giltighetstid (vanligtvis till fyra år eller kortare) med möjlighet att förlänga dem senare genom en ny anmälan.

(41) Om vidare en statlig stödåtgärd eller de villkor som är förbundna med den (inbegripet finansieringsmetoden när denna utgör en integrerad del av stödåtgärden) medför en icke särskiljbar överträdelse av unionslagstiftningen kan stödet inte förklaras förenligt med den inre marknaden ( 38 ). I synnerhet följande stöd anses medföra en icke särskiljbar överträdelse av EU-lagstiftningen:

(a) Stöd vars beviljande är förenat med en skyldighet för stödmottagaren att ha sitt huvudkontor i den berörda medlemsstaten eller att vara huvudsakligen etablerad i den berörda medlemsstaten.

(b) Stöd vars beviljande är förenat med en skyldighet för stödmottagaren att använda nationellt producerade varor eller nationella tjänster.

(c) Stöd som begränsar stödmottagarens möjligheter att utnyttja resultaten från forskning, utveckling och innovation i andra medlemsstater.

(42) De gemensamma bedömningsprinciperna måste ses mot bakgrund av det specifika sammanhanget för den gemensamma jordbrukspolitiken. Därför gäller dessa generella konkurrenspolitiska överväganden allt stöd enligt dessa riktlinjer, om inte undantag anges i del I avsnitt 3.1–3.7 i dessa riktlinjer, men hänsyn till de särskilda överväganden som gäller för jordbrukssektorn.

3.1. Bidrag till ett gemensamt mål

(43) Syftet med stöd inom jordbruks- och skogsbrukssektorn och i landsbygdsområden är att säkerställa en livskraftig livsmedelsproduktion och främja en effektiv och hållbar resursanvändning för att uppnå en smart och hållbar tillväxt.

(44) Stöd inom jordbruks- och skogsbrukssektorn och i landsbygdsområden bör vara nära knutet till den gemensamma jordbrukspolitiken, överensstämma med de mål för landsbygdsutveckling som avses i punkt 10 i dessa riktlinjer och vara förenliga med reglerna om den samlade marknadsordningen för jordbruksprodukter.

Mål för landsbygdsutveckling

(45) Vid bedömningen av stödet förenlighet kommer såväl målen för landsbygdsutveckling som de allmänna principerna för statligt stöd att beaktas.

(46) Kommissionen anser att åtgärder som genomförs i enlighet med och i överensstämmelse med förordning (EU) nr 1305/2013 och dess genomförandeakter och delegerade akter eller som ytterligare nationell finansiering inom ramen för ett landsbygdsprogram i sig är förenliga med och bidrar till målen för landsbygdsutveckling.

(47) Vad gäller åtgärder som liknar en landsbygdsutvecklingsåtgärd vilka finansieras uteslutande med nationella medel, bör medlemsstaterna visa hur det statliga stödet i fråga passar in i och är förenligt med de relevanta landsbygdsprogrammen, för att säkerställa samstämmighet med de landsbygdsutvecklingsåtgärder som medfinansieras av Ejflu enligt landsbygdsprogrammen. Varje anmälan måste åtföljas av sådan dokumentation.

▼M1

(48) Kommissionen anser att principen om att bidra till målen för landsbygdsutveckling uppfylls beträffande stödåtgärderna i del II avsnitt 1.1.10.3, 1.2, 1.3, 2.8 och 2.9 i dessa riktlinjer, vilka faller utanför tillämpningsområdet för landsbygdsutvecklingen, eftersom kommissionen har vunnit en tillräckligt stor erfarenhet vad gäller dessa åtgärders bidrag till målen för landsbygdsutvecklingen.

▼B

Ytterligare villkor för anmälningspliktigt individuellt stöd på grundval av en ordning

(49) När den beviljande myndigheten beviljar stöd för anmälningspliktiga individuella investeringsprojekt på grundval av en stödordning måste den visa att det valda projektet kommer att bidra till målet för stödordningen och därmed till målen för stöd till jordbruks- och skogsbrukssektorn och i landsbygdsområden. För detta ändamål kan medlemsstaten förlita sig på de uppgifter som den som ansöker om stöd har lämnat där de positiva effekterna av investeringen måste beskrivas.

Regler om den samlade marknadsordningen för jordbruksprodukter

(50) Även om reglerna om statligt stöd generellt sett är tillämpliga på jordbrukssektorn, är tillämpningen av dessa regler, med hänsyn till denna sektors särdrag ( 39 ), ändå föremål för de regler som föreskrivs i de förordningar som omfattas av den gemensamma jordbrukspolitikens första pelare. Med andra ord kan medlemsstaternas användning av statliga stödåtgärder inte ha företräde framför förordning (EU) nr 1305/2013 ( 40 ). Kommissionen kommer därför inte att godkänna statligt stöd som är oförenligt med bestämmelserna om den samlade marknadsordningen eller som skulle utgöra ett hinder för dennas funktion.

(51) Ytterligare specifika villkor om förenlighet med principerna för den samlade marknadsordningen för jordbruksprodukter anges i del II avsnitt 1.1.1.1 om investeringsstöd på jordbruksföretag som är knutet till primär jordbruksproduktion, avsnitt 1.1.4 om startstöd till producentgrupper och producentorganisationer och avsnitt 1.2.2 om stöd för nedläggning av produktionskapacitet i dessa riktlinjer.

Miljömål

(52) I artikel 11 i fördraget föreskrivs att ”[m]iljöskyddskraven ska integreras i utformningen och genomförandet av unionens politik och verksamhet, särskilt i syftet att främja en hållbar utveckling.” Den rättsliga grunden för de materiella miljöåtgärderna i den gemensamma jordbrukspolitikens första och andra pelare är artikel 11 i fördraget. I linje med detta krav bör unionens prioriteringar för landsbygdsutveckling genomföras inom ramen för en hållbar utveckling. Unionens främjande av syftet att skydda miljön som anges i artikel 11 i fördraget beaktar också principen att förorenaren ska betala ( 41 ). Det är därför nödvändigt att lägga särskild vikt vid miljöfrågor i framtida anmälningar av statligt stöd. Alla anmälningar av statligt stöd bör i framtiden innehålla en bedömning av huruvida den understödda verksamheten förväntas påverka miljön. I fall där det finns en miljöpåverkan bör anmälningarna av statligt stöd innehålla information som visar att stödåtgärden inte kommer att leda till en överträdelse av gällande unionslagstiftning om miljöskydd. ►M1 Om det till exempel rör sig om en stödordning för investeringar som är avsedda att öka produktionen och som innebär en ökad användning av knappa resurser eller att föroreningar ökar, kommer det att bli nödvändigt att påvisa att ordningen inte kommer att leda till en överträdelse av den gällande unionslagstiftningen, inbegripet miljöskyddslagstiftningen ( 42 ), och god jordbrukshävd och goda miljöförhållanden som är förenliga med tvärvillkoren enligt förordning (EU) nr 1306/2013. ◄ Om stöd som utgör en del av ett landsbygdsprogram anmäls bör miljökraven för dessa stödåtgärder vara identiska med miljökraven för landsbygdsutvecklingsåtgärden.

3.2. Behov av statligt ingripande

(53) För att bedöma om statligt stöd är nödvändigt för att nå målet av gemensamt intresse måste först själva problemet diagnostiseras. Statligt stöd bör inriktas på situationer där det kan medföra en materiell förbättring i fall där marknaden inte själv klarar av uppgiften.

(54) Statliga stödåtgärder kan under vissa omständigheter korrigera marknadsmisslyckanden och därigenom bidra till bättre fungerande marknader och ökad konkurrenskraft. Vidare gäller att på marknader som ger effektiva resultat som dock är otillfredsställande ur ett rättvise- eller sammanhållningsperspektiv, kan statligt stöd användas för att nå ett mer önskvärt och jämlikt resultat ur marknadssynpunkt.

(55) Vid tillämpningen av dessa riktlinjer anser kommissionen att marknaden inte tillhandahåller de förväntade målen utan statligt ingripande avseende stödåtgärder som uppfyller de särskilda villkoren i del II i riktlinjerna. Sådant stöd bör därför betraktas som nödvändigt för att nå de mål av gemensamt intresse som anges i del I avsnitt 3.1 i dessa riktlinjer.

3.3. Stödets lämplighet

(56) Den föreslagna stödåtgärden måste vara ett lämpligt policyinstrument med hänsyn till det berörda politiska målet. En stödåtgärd kommer inte att anses vara förenlig om samma positiva bidrag till målen för den gemensamma jordbrukspolitiken och särskilt landsbygdsutvecklingen kan uppnås med andra, mindre snedvridande policyinstrument eller andra, mindre snedvridande stödtyper. Det är viktigt att ha i åtanke att det kan finnas andra, bättre lämpade instrument för att uppnå dessa mål, såsom lagstiftning, marknadsbaserade instrument, utveckling av infrastruktur och förbättring av företagsklimatet.

Ändamålsenlighet jämfört med alternativa politiska instrument

(57) Kommissionen anser att stöd som beviljas inom jordbruks- och skogsbrukssektorn och i landsbygdsområden, som uppfyller de särskilda villkoren i de relevanta avsnitten i del II i dessa riktlinjer, är ett lämpligt politiskt instrument.

(58) Om en medlemsstat beslutar att inrätta en stödåtgärd som liknar en landsbygdsutvecklingsåtgärd vilken uteslutande finansieras med nationella medel, och samtidigt samma åtgärd finns med i det relevanta landsbygdsprogrammet, bör medlemsstaten visa fördelarna med ett sådant nationellt stödinstrument jämfört med den aktuella åtgärden inom ramen för landsbygdsprogrammet.

Ändamålsenligheten jämfört med olika stödinstrument

(59) Stöd kan beviljas i olika former. Medlemsstaten bör dock se till att stödet beviljas i den form som sannolikt orsakar minst snedvridning av handel och konkurrens.

(60) Om en form förutses för en stödåtgärd som beskrivs i del II i dessa riktlinjer anses denna form som ett lämpligt stödinstrument vid tillämpningen av dessa riktlinjer.

(61) När det gäller landsbygdsutvecklingsåtgärder, som medfinansieras av Ejflu eller beviljas som ytterligare nationell finansiering utöver sådana landsbygdsutvecklingsåtgärder, anser kommissionen vidare att stöd som beviljas i den form som anges i respektive landsbygdsutvecklingsåtgärd är ett lämpligt stödinstrument.

(62) I fråga om investeringsstöd som inte omfattas av förordning (EU) nr 1305/2013 som en del av landsbygdsprogrammet eller som ytterligare finansiering till en sådan landsbygdsutvecklingsåtgärd gäller att, om stödet ges i en form som medför en direkt ekonomisk fördel (exempelvis direkta bidrag, skattebefrielser och skattesänkningar, socialavgifter och andra obligatoriska avgifter osv.), måste medlemsstaten visa varför andra, potentiellt mindre snedvridande stödformer, såsom förskott med återbetalningsskyldighet eller stödformer som baseras på skuld- eller kapitalinstrument (t.ex. lågräntelån eller räntesubventioner, statliga garantier eller annan tillförsel av kapital på förmånliga villkor) är mindre lämpliga.

(63) Vad gäller skogsbruksåtgärder i del II avsnitt 2.8 i dessa riktlinjer måste medlemsstaterna visa att de mål som rör miljö, skydd och rekreation som de eftersträvar inte kan uppnås med skogsbruksåtgärderna som utgör åtgärder som liknar en landsbygdsutvecklingsåtgärd i del II kapitel 2.1–2.7 i dessa riktlinjer.

(64) Vad gäller flera kategorier av stöd, såsom stöd för kostnaderna för marknadsundersökningar, produktutformning och produktdesign och för utarbetande av ansökningar för erkännande av kvalitetssystem, stöd för kunskapsöverförings- och informationsåtgärder, stöd för rådgivningstjänster, stöd för avbytartjänster, stöd för säljfrämjande åtgärder, stöd för att kompensera för kostnader för förebyggande och utrotning av djursjukdomar och skadegörare på växter och stöd till animaliesektorn, måste stödet beviljas till de slutliga stödmottagarna indirekt, som naturaförmån, i form av subventionerade tjänster. I dessa fall betalas stödet ut till leverantören av den berörda tjänsten eller verksamheten.

(65) Bedömningen av om en stödåtgärd är förenlig med den inre marknaden påverkar inte de tillämpliga reglerna om offentlig upphandling och principerna om insyn, öppenhet och icke-diskriminering i urvalsförfarandet av en tjänsteleverantör.

3.4. Stimulanseffekt och stödbehov

(66) Stöd inom jordbruks- och skogsbrukssektorn och i landsbygdsområden kan endast anses förenligt med den inre marknaden om det har en stimulanseffekt. En stimulanseffekt föreligger om stödet ändrar företagets beteende på ett sådant sätt att företaget inleder ytterligare verksamhet som bidrar till utvecklingen av sektorn som det utan stöd inte skulle ha inlett, eller som det skulle ha inlett endast i begränsad utsträckning eller på ett annat sätt. Stödet får dock inte subventionera kostnader för en verksamhet som företaget i alla händelser skulle ha ådragit sig och får inte kompensera för den normala affärsrisken vid ekonomisk verksamhet.

(67) Ensidiga statliga stödåtgärder som endast har till syfte att förbättra företags finansiella situation, men som inte på något sätt bidrar till sektorns utveckling, och i synnerhet stöd som enbart beviljas på grundval av pris, kvantitet, produktionsenhet eller enhet av produktionsmedel, anses utgöra driftstöd som inte är förenligt med den inre marknaden, om inte undantag uttryckligen medges i unionslagstiftningen eller i dessa riktlinjer. Sådana stödåtgärder kan vidare på grund av själva sin art även inverka störande på de mekanismer som reglerar organisationen av den inre marknaden.

(68) Därför godkänner kommissionen stöd för att underlätta iakttagande av obligatoriska normer endast i den utsträckning det uppfyller målen för landsbygdsutvecklingspolitiken.

(69) Av samma skäl bör stöd som beviljas enligt del II avsnitten 1.2 och 2.8.5 i dessa riktlinjer begränsas till att hjälpa jordbruksföretag som ställts inför olika svårigheter trots att de har gjort rimliga ansträngningar för att minimera sådana risker. Statligt stöd bör inte leda till att företag lockas att ta onödiga risker. Företag som är verksamma inom jordbruks- och skogsbrukssektorn bör själva stå för konsekvenserna av obetänksamma val av produktionsmetoder eller produkter.

(70) Av samma skäl anser kommissionen att stödet inte utgör något incitament för stödmottagaren om arbetet med det relevanta projektet eller den relevanta verksamheten har inletts redan innan stödmottagaren ansöker om stöd hos de nationella myndigheterna.

(71) Stödansökan måste innehålla åtminstone uppgifter om sökandens namn och företagets storlek, en beskrivning av projektet eller verksamheten, inbegripet dess lokalisering och datum för inledande och avslutande, det stödbelopp som behövs för att genomföra projektet och de stödberättigande kostnaderna.

(72) Stora företag måste dessutom i ansökan beskriva situationen utan stöd, den situation som benämns det kontrafaktiska scenariot eller alternativt projekt eller alternativ verksamhet, och lägga fram dokumentation som styrker de uppgifter om ett kontrafaktiskt scenario som anges i ansökan.

(73) När den beviljande myndigheten tar emot ansökan måste den kontrollera det kontrafaktiska scenariots trovärdighet och bekräfta att stödet har den erforderliga stimulanseffekten. Ett kontrafaktiskt scenario är trovärdigt om det är verkligt och hänger samman med de faktorer som ska beaktas vid beslutsfattandet vid den tidpunkt då stödmottagaren fattar beslut om projektet eller verksamheten i fråga.

(74) Genom undantag från punkterna 70–73 anses stöd i form av skatteförmåner som beviljas mikroföretag samt små och medelstora företag ha en stimulanseffekt om stödordningen fastställer en rätt till stöd i enlighet med objektiva kriterier och utan vidare bedömningsutrymme för medlemsstaten, och om stödordningen har antagits och trätt i kraft innan arbetet med det projekt eller den verksamhet som får stöd inleddes. Det sistnämnda villkoret gäller inte i fråga om efterföljande ordningar på skatteområdet, under förutsättning att verksamheten redan omfattades av de föregående ordningarna i form av skatteförmåner.

(75) Genom undantag från punkterna 70–74 gäller att följande kategorier av stöd i dessa riktlinjer inte behöver ha en stimulanseffekt eller anses ha en stimulanseffekt:

(a) Stödordningar för arrondering i enlighet med avsnitten 1.3.4 och 2.9.2 och stödordningar med mål som rör miljö, skydd och rekreation i enlighet med del II avsnitt 2.8, där

(i) stödordningen fastställer en rätt till stöd i enlighet med objektiva kriterier och utan vidare bedömningsutrymme för medlemsstaten,

(ii) stödordningen har antagits och trätt i kraft innan stödberättigande kostnader enligt avsnitten 1.3.4, 2.9.2 och 2.8 har uppstått för stödmottagaren, och

(iii) stödordningen endast omfattar mikroföretag samt små och medelstora företag.

(b) Stöd för nackdelar i samband med Natura 2000-områden och ramdirektivet för vatten som beviljas mikroföretag samt små och medelstora företag i enlighet med del II avsnitt 1.1.6.

(c) Stöd till områden med naturliga eller andra särskilda begränsningar i enlighet med del II avsnitt 1.1.7.

(d) Stöd för att avhjälpa skador som orsakats av naturkatastrofer eller exceptionella händelser i enlighet med del II avsnitt 1.2.1.1.

(e) Stöd för att kompensera för skador som orsakats av allvarliga klimathändelser som kan likställas med en naturkatastrof i enlighet med del II avsnitt 1.2.1.2.

▼M1

(f) Stöd för att kompensera för kostnaderna för förebyggande, kontroll och utrotning av djursjukdomar och skadegörare på växter och för förluster orsakade av dessa djursjukdomar och skadegörare på växter i enlighet med del II avsnitt 1.2.1.3.

▼B

(g) Stöd för att täcka kostnaderna för bortskaffande och destruering av avlivade eller självdöda djur i enlighet med del II avsnitt 1.2.1.4.

(h) Stöd för att kompensera för skador som orsakats av skyddade djur i enlighet med del II avsnitt 1.2.1.5.

(i) Stöd för att avhjälpa skador i skogar som orsakats av djur som regleras genom lag i enlighet med del II avsnitt 2.8.5.

(j) Investeringsstöd för att uppfylla normer i enlighet med punkt 148 a och b.

(k) Investeringsstöd för att uppfylla normer som beviljas mikroföretag samt små och medelstora företag i enlighet med punkt 148 c. Investeringsstöd för att uppfylla normer som beviljas stora företag i enlighet med punkt 148 c kan anses ha en stimulanseffekt om det berörda företaget kan bevisa att det utan stöd skulle riskera nedläggning.

(l) Stöd för investeringar för bevarande av kultur- och naturarv på jordbruksföretag i enlighet med del II avsnitt 1.1.1.2, med undantag för individuellt stöd som överstiger 500 000 euro per företag per investeringsprojekt.

▼M1

(m) Stöd för säljfrämjande åtgärder i enlighet med punkt 464 b, c och d.

▼B

(n) Stöd till forskning och utveckling inom jordbruks- och skogsbrukssektorn i enlighet med del II avsnitten 1.3.6 och 2.9.1.

(o) Stöd för underhåll, restaurering och uppgradering av natur- och kulturarvet i landsbygdssamhällen, på landsbygden och i områden med högt naturvärde i enlighet med punkt 644 e. Detta undantag gäller inte investeringsstöd i samband med natur- och kulturarvet i landsbygdssamhällen, på landsbygden och i områden med högt naturvärde som överstiger de tröskelvärden för anmälan som anges i punkt 37 c.

(p) Stöd för utarbetande och uppdatering av planer för utveckling av kommuner och samhällen på landsbygden och deras grundläggande tjänster och av skydds- och förvaltningsplaner för Natura 2000-områden och andra områden med högt naturvärde, i enlighet med punkt 644 a.

(q) Stöd för återställande av skador på skogar till följd av bränder, naturkatastrofer, allvarliga klimathändelser, skadegörare på växter, djursjukdomar, andra katastrofer och händelser relaterade till klimatförändringar i enlighet med del II avsnitt 2.1.3.

▼M1

(r) Stöd för kostnaderna för behandling och förebyggande av spridning av skadedjur och trädsjukdomar och stöd för att avhjälpa skador som orsakats av skadedjur och trädsjukdomar i enlighet med del II avsnitt 2.8.1.

▼M2

(s) Stöd för aktiva jordbrukares deltagande i kvalitetssystem för bomullsprodukter eller livsmedelsprodukter i enlighet med del II avsnitt 3.8.

▼B

Ytterligare villkor för anmälningspliktigt individuellt investeringsstöd

(76) Förutom de krav som anges ovan måste medlemsstaten, i fråga om anmälningspliktigt individuella investeringsstöd, lägga fram tydliga bevis på att stödet faktiskt påverkar investeringsvalet. För att möjliggöra en övergripande bedömning måste medlemsstaten inte bara lämna information om det understödda projektet utan också en utförlig beskrivning av det kontrafaktiska scenariot, i vilket inget stöd beviljas stödmottagaren av någon offentlig myndighet.

(77) Medlemsstaterna uppmanas att förlita sig på handlingar såsom officiella handlingar från företagets styrelse, riskbedömningar, inklusive en bedömning av risker som hänger samman med lokaliseringen, finansiella rapporter, interna affärsplaner, expertutlåtanden och andra studier som avser det investeringsprojekt som är föremål för bedömning. Handlingar som innehåller information om efterfrågeprognoser, kostnadsprognoser, finansiella prognoser, handlingar som läggs fram för en investeringskommitté och som beskriver olika investeringsscenarier eller handlingar som är avsedda för finansinstitut kan hjälpa medlemsstaterna att påvisa en stimulanseffekt.

(78) I detta sammanhang får lönsamhetsnivån utvärderas med hänvisning till metoder som är sedvanlig praxis i den berörda sektorn, och som kan omfatta metoder för att bedöma projektets nettonuvärde ( 43 ), internränta ( 44 ) eller den genomsnittliga avkastningen på sysselsatt kapital. Projektets lönsamhet ska jämföras med den normala avkastning som företaget tillämpar vid andra investeringsprojekt av liknande slag. Om denna avkastning inte finns tillgänglig ska projektets lönsamhet jämföras med företagets kapitalkostnader som helhet eller med den avkastning som är vanligt förekommande inom den berörda sektorn.

(79) Om det inte finns något känt kontrafaktiskt scenario kan en stimulanseffekt antas föreligga om det finns ett likviditetsgap, det vill säga när investeringskostnaden överskrider nettonuvärdet av de rörelseresultat som investeringen väntas ge upphov till utifrån en i förväg fastställd affärsplan.

(80) Om stödet inte ändrar stödmottagarens beteende genom att uppmuntra till ytterligare investeringar, har det inte några positiva effekter på den berörda sektorns utveckling. Därför kommer stöd inte att godkännas i fall där det förefaller som om samma investering skulle genomföras även utan stödet.

3.5. Stödets proportionalitet

(81) Stöd inom jordbruks- och skogsbrukssektorn och i landsbygdsområden anses vara proportionerligt om stödbeloppet per stödmottagare är begränsat till det minimum som behövs för att uppnå det gemensamma eftersträvade målet.

Högsta tillåtna stödnivåer och högsta tillåtna stödbelopp

(82) För att stödet ska vara proportionerligt anser kommissionen i princip att stödbeloppet inte bör överstiga de stödberättigande kostnaderna. Detta påverkar inte regler om miljöincitament och andra offentliga incitament som anges uttryckligen i del II avsnitt 1.1.3 och 1.2.2 i dessa riktlinjer.

(83) För att garantera förutsägbarhet och lika villkor tillämpar kommissionen dessutom i dessa riktlinjer högsta tillåtna stödnivåer för stöd. Om en högsta stödnivå inte kan fastställas, till exempel i fråga om nyetableringsstöd till unga jordbrukare och för utveckling av småbruk, anges högsta stödbelopp i nominella termer för att se till att stödet är proportionerligt.

(84) Om de stödberättigande kostnaderna beräknas korrekt och de högsta stödnivåer eller högsta stödbelopp som anges i del II i dessa riktlinjer respekteras anses proportionalitetskriteriet vara uppfyllt.

(85) Den beviljande myndigheten måste beräkna den högsta stödnivån och det högsta stödbeloppet när den beviljar stödet. De stödberättigande kostnaderna måste stödjas av skriftliga underlag som bör vara tydliga, specifika och aktuella. Vid beräkningen av stödnivån och de stödberättigande kostnaderna måste alla siffror som används avse belopp före eventuella avdrag för skatter eller andra avgifter.

(86) Mervärdesskatt är inte stödberättigande, utom om den inte kan återvinnas enligt nationell lagstiftning om mervärdesskatt.

(87) Om stöd beviljas i annan form än bidrag, är stödbeloppet lika med stödets bruttobidragsekvivalent.

(88) Stöd som betalas ut i flera delbetalningar diskonteras till sitt värde vid tidpunkten för beviljandet av stöd. De stödberättigande kostnaderna diskonteras till sitt värde vid tidpunkten för beviljandet av stöd. Den räntesats som ska användas för diskonteringen är den gällande diskonteringsräntan den dag då stödet beviljades.

(89) Om stöd beviljas i form av skatteförmåner sker diskonteringen av de olika delarna av stödet på grundval av den gällande referensräntan vid de olika tidpunkter då skatteförmånerna får verkan.

(90) Vad gäller investeringsstöd i landsbygdsområden måste den högsta stödnivån för stora investeringsprojekt minskas till det justerade stödbeloppet enligt definitionen i punkt 35.31. Stora investeringsprojekt kan inte omfattas av de ökade stödnivåerna för mikroföretag samt små och medelstora företag.

(91) Om åtaganden enligt del II avsnitten 1.1.5.1, 1.1.8, 2.3 och 3.4 i dessa riktlinjer anges i andra enheter än de som används i bilaga II i förordning (EU) nr 1305/2013 får medlemsstaterna beräkna utbetalningar på grundval av dessa andra enheter. I sådana fall måste medlemsstaterna se till att de högsta årliga beloppen respekteras.

(92) Med undantag för stöd för åtaganden om att föda upp lokala raser som riskerar att försvinna från djurhållningen, som avses i avsnitt 1.1.5.1, kan stöd enligt del II avsnitten1.1.5.1, 1.1.8, 2.3 och 3.4 i dessa riktlinjer inte beviljas per djurenhet. Omräkningskurserna för de olika djurkategorierna till djurenheter anges i bilaga II till genomförandeakten till förordning (EU) nr 1305/2013.

(93) ►M2 Medlemsstaterna får fastställa stödbeloppet för de åtgärder eller typer av insatser som avses i del II avsnitten 1.1.5, 1.1.6, 1.1.7, 1.1.8, 2.1.1, 2.1.2, 2.2, 2.3, 3.4 och 3.5 i dessa riktlinjer på grundval av standardantaganden om merkostnader och inkomstbortfall. ◄ Medlemsstaterna bör se till att beräkningarna och det motsvarande stödet a) endast innehåller kontrollerbara inslag, b) grundas på siffror som fastställts av lämplig expertis, c) tydligt anger upphovet till de siffror som använts, d) är differentierade så att de, i tillämpliga fall, beaktar regionala eller lokala villkor för området samt faktisk markanvändning, och e) inte innehåller inslag som är kopplade till investeringskostnader.

(94) När kommissionen bedömer om stöd är förenligt med den inre marknaden kommer den att beakta eventuella försäkringar som stödmottagaren har tecknat eller kunde ha tecknat. När det gäller stöd för att kompensera för förluster till följd av allvarliga klimathändelser som kan likställas med en naturkatastrof bör stöd till den högsta stödnivån beviljas endast till ett företag som inte kan omfattas av försäkring för sådana förluster, för att undvika risken för snedvridning av konkurrensen. För att ytterligare förbättra riskhanteringen bör stödmottagare därför uppmuntras att i möjligaste mån teckna försäkringar.

Ytterligare villkor för anmälningspliktigt individuellt investerings stöd och investerings stöd till stora företag enligt anmälda ordningar

(95) Som allmän regel gäller att anmälningspliktigt individuellt investeringsstöd anses vara begränsat till ett minimum om stödbeloppet motsvarar merkostnaderna netto av att genomföra investeringen i det berörda området, jämfört med ett kontrafaktiskt scenario utan stöd. Också när det gäller investeringsstöd som beviljats stora företag enligt anmälda stödordningar måste medlemsstaterna se till att stödbeloppet är begränsat till vad som är absolut nödvändigt på grundval av en merkostnader netto-metod.

(96) Stödbeloppet bör inte överstiga det minimibelopp som behövs för att göra projektet tillräckligt lönsamt, och bör till exempel inte leda till en ökning av dess internränta utöver den normala avkastning som tillämpas av det berörda företaget i andra investeringsprojekt av liknande slag eller, om denna inte finns tillgänglig, att öka dess internränta utöver företagets kapitalkostnader som helhet eller utöver den avkastning som är vanligt förekommande inom den berörda sektorn.

(97) När det gäller investeringsstöd till stora företag enligt anmälda stödordningar måste medlemsstaten se till att stödbeloppet motsvarar merkostnaderna netto av att genomföra investeringen i det berörda området, jämfört med ett kontrafaktiskt scenario där inget stöd beviljas. Den metod som beskrivs i punkt 96 måste användas tillsammans med högsta tillåtna stödnivåer som ett tak.

(98) När det gäller anmälningspliktigt individuellt investeringsstöd granskar kommissionen om stödbeloppet överstiger det minimum som krävs för att göra projektet tillräckligt lönsamt, genom att använda den metod som anges i punkt 96. Beräkningar som används för att bedöma stimulanseffekten kan också användas för att bedöma om stödet är proportionerligt. Medlemsstaten måste påvisa stödets proportionalitet med hjälp av dokumentation t.ex. av det slag som avses i punkt 77. Detta krav gäller inte investeringsstöd som avser primär jordbruksproduktion.

Kumulering av stöd

(99) Stöd får beviljas parallellt enligt flera stödordningar eller kumuleras med stöd för särskilda ändamål, förutsatt att det totala beloppet statligt stöd för en verksamhet eller ett projekt inte överstiger de stödtak som anges i dessa riktlinjer.

(100) Stöd med identifierbara stödberättigande kostnader får kumuleras med annat statligt stöd så länge stöden avser olika identifierbara stödberättigande kostnader. Stöd med identifierbara stödberättigande kostnader får kumuleras med annat statligt stöd, med avseende på samma stödberättigande kostnader som helt eller delvis överlappar varandra, endast om en sådan kumulering inte leder till att den högsta stödnivå eller det högsta stödbelopp som gäller för denna typ av stöd enligt dessa riktlinjer överskrids.

(101) Stöd utan identifierbara stödberättigande kostnader enligt del II avsnitten 1.1.2 och 3.3 i dessa riktlinjer får kumuleras med andra statliga stödåtgärder med identifierbara stödberättigande kostnader. Stöd utan identifierbara stödberättigande kostnader får kumuleras med annat statligt stöd utan identifierbara stödberättigande kostnader, upp till den högsta relevanta totala finansieringströskel som fastställts med hänsyn till de specifika omständigheterna i varje enskilt fall enligt dessa riktlinjer eller andra riktlinjer för statligt stöd, en gruppundantagsförordning eller ett beslut som antagits av kommissionen.

(102) Statligt stöd till förmån för jordbrukssektorn bör inte kumuleras med utbetalningar som avses i artiklarna 81.2 och 82 i förordning (EU) nr 1305/2013 avseende samma stödberättigande kostnader om en sådan kumulering skulle leda till en stödnivå eller ett stödbelopp som överstiger de som föreskrivs i dessa riktlinjer.

(103) Om unionsfinansiering som förvaltas centralt av unionens institutioner, byråer, gemensamma företag eller andra organ och som inte direkt eller indirekt står under medlemsstaternas kontroll kombineras med statligt stöd kommer endast det sistnämnda att beaktas vid bedömningen av om tröskelvärdena för anmälan, de högsta stödnivåerna och stödtaken iakttas, under förutsättning att det totala beloppet av den offentliga finansiering som beviljas avseende samma stödberättigande kostnader inte överstiger den eller de mest förmånliga finansieringsgrader som fastställs i tillämpliga regler i unionslagstiftningen.

(104) Stöd som godkänns enligt dessa riktlinjer bör inte kumuleras med stöd av mindre betydelse avseende samma stödberättigande kostnader om en sådan kumulering skulle leda till en stödnivå eller ett stödbelopp som överstiger de som anges i dessa riktlinjer.

(105) Stöd för investeringar i syfte att återupprätta jordbrukets produktionspotential som avses i punkt 143 e bör inte kumuleras med stöd för att kompensera för materiella skador som avses i avsnitten 1.2.1.1, 1.2.1.2 och 1.2.1.3 i dessa riktlinjer.

(106) Dubbelfinansiering av jordbruksmetoder med gynnsam inverkan på klimatet och miljön enligt del II avsnitten 1.1.5.1., 1.1.6, 1.1.8 och 3.5 i dessa riktlinjer och motsvarande metoder som avses i artikel 43 i förordning (EU) nr 1307/2013 bör inte förekomma. Översynsklausulen i punkt 724 i dessa riktlinjer bör också bidra till att dubbelfinansiering undviks.

(107) Startstöd till producentgrupper och producentorganisationer inom jordbrukssektorn som avses i del II avsnitt 1.1.4 i dessa riktlinjer bör inte kumuleras med stöd för inrättande av producentgrupper och producentorganisationer inom jordbrukssektorn som föreskrivs i artikel 27 i förordning (EU) nr 1305/2013. Nyetableringsstöd till unga jordbrukare och för utveckling av småbruk som avses i avsnitt 1.1.2 bör inte kumuleras med nyetableringsstöd för unga jordbrukare eller för utveckling av småbruk som avses i artikel 19.1 a i och iii i förordning (EU) nr 1305/2013 om en sådan kumulering skulle leda till ett stödbelopp som överstiger de som föreskrivs i dessa riktlinjer.

3.6. Undvikande av otillbörliga negativa effekter på konkurrens och handel

(108) För att stödet ska vara förenligt måste de negativa effekterna av stödåtgärden när det gäller snedvridning av konkurrensen och påverkan på handeln mellan medlemsstater vara begränsade och uppvägas av de positiva effekterna i form av bidrag till målet av gemensamt intresse.

Allmänna överväganden

(109) När kommissionen bedömer de negativa effekterna av en stödåtgärd kommer den att inrikta sin analys av snedvridningen av konkurrensen på den påverkan som stödet inom jordbruks- och skogsbrukssektorn och i landsbygdsområden kan förväntas ha på konkurrensen mellan företag på de berörda produktmarknaderna ( 45 ).

(110) Som en utgångspunkt gäller att om stödet är välriktat, proportionerligt och begränsat till de extra nettokostnaderna, mildras de negativa effekterna av stödet och risken för att stödet otillbörligt snedvrider konkurrensen kommer att bli mer begränsad. Vidare fastställer kommissionen högsta tillåtna stödnivåer. Dessa stödnivåer är ett grundläggande krav för proportionalitet, vars syfte är att förhindra att statligt stöd används till projekt där förhållandet mellan stödbelopp och stödberättigande kostnader ska anses vara mycket högt och med särskilt stor sannolikhet snedvridande. Generellt gäller att ju större positiva effekter det understödda projektet sannolikt ger upphov till och ju större det sannolika behovet av stöd är, desto högre är taket för stödnivån.

(111) Även om stödet är nödvändigt och proportionerligt kan det dock leda till att stödmottagarnas beteende ändras på ett sätt som snedvrider konkurrensen. Detta är mer sannolikt inom jordbrukssektorn som skiljer sig från andra marknader med hänsyn till den primära jordbruksproduktionens särskilda struktur, som kännetecknas av ett stort antal små företag. På sådana marknader finns det en stor risk för snedvridning av konkurrensen även när endast små stödbelopp beviljas.

(112) Två huvudsakliga potentiella snedvridningar av konkurrens och handel kan uppstå genom stöd till jordbruks- och skogsbrukssektorn och i landsbygdsområden, nämligen snedvridningar av produktmarknaden och lokaliseringseffekter. Båda typerna kan leda till ineffektiv resursallokering som undergräver den inre marknadens ekonomiska resultat och till fördelningsproblem, på så sätt att stödet påverkar hur den ekonomiska aktiviteten fördelar sig mellan olika regioner.

(113) Med hänsyn till dess positiva effekter på sektorns utveckling anser kommissionen i princip att om ett stöd uppfyller villkoren och inte överskrider de högsta stödnivåer som föreskrivs i de tillämpliga avsnitten i del II i dessa riktlinjer, begränsas de negativa effekterna på konkurrensen och handeln till ett minimum.

(114) Eftersom investeringsstöd till företag som är verksamma inom bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter och företag som är verksamma inom andra sektorer, t.ex. inom sektorn för bearbetning av livsmedel ( 46 ) tenderar att ha liknande snedvridande effekter på konkurrens och handel, bör dock de generella konkurrenspolitiska övervägandena om effekterna på konkurrens och handel tillämpas på samma sätt för alla dessa sektorer. Därför måste de villkor som anges i punkterna 115–127 iakttas när det gäller investeringsstöd för bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter, i skogsbrukssektorn och i landsbygdsområden.

Ordningar för investeringsstöd för bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter, i skogsbrukssektorn och i landsbygdsområden

(115) Stödordningar får inte leda till betydande snedvridning av handel och konkurrens. Särskilt gäller att även om en snedvridning kan anses vara begränsad på individuell nivå (förutsatt att alla villkor för investeringsstöd är uppfyllda) kan ordningar för investeringsstöd ändå orsaka betydande snedvridning om de kumuleras. Sådan snedvridning kan beröra produktmarknaderna genom att skapa eller förvärra en situation med överkapacitet eller skapa, stärka eller upprätthålla vissa stödmottagares betydande marknadsmakt på ett sätt som påverkar de dynamiska incitamenten negativt. Stöd som finns tillgängligt inom ramen för ordningar för investeringsstöd kan också leda till en betydande förlust av ekonomisk aktivitet i andra områden inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). Den