Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
"B KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) NR 1622/2000
av den 24 juli 2000
om vissa tillämpningsföreskrifter för förordning (EG) nr 1493/1999 om den gemensamma organisationen
av marknaden för vin och införandet av en gemenskapskodex för oenologiska metoder och behandlingar
(EGT L 194, 31.7.2000, s. 1)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
"M1 Kommissionens förordning (EG) nr 2451/2000 av den 7 november
2000 L 282 7 8.11.20002000R1622 — SV — 11.11.2000 — 001.001 — 1
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) NR 1622/2000
av den 24 juli 2000
om vissa tillämpningsföreskrifter för förordning (EG) nr 1493/1999 om
den gemensamma organisationen av marknaden för vin och införandet av
en gemenskapskodex för oenologiska metoder och behandlingar
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT
DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 1493/1999 om den gemen-
samma organisationen av marknaden för vin (
1), särskilt artiklarna 42, 44, 45,
46 och 80 i denna, och
av följande skäl:(1) I avdelning V kapitel I i förordning (EG) nr 1493/1999 av den 17 maj
1999 och i flera av bilagorna till den förordningen fastställs generellaregler för oenologiska behandlingar och metoder. Därutöver hänvisas
till de tillämpningsföreskrifter som kommissionen skall anta.
(2) Fram till dess att förordning (EG) nr 1493/1999 antogs var dessa regler
utspridda i ett stort antal förordningar. Det är av intresse för såväl deekonomiska aktörerna i gemenskapen som för de myndigheter som
ansvarar för att tillämpa gemenskapens regelverk dels att samtliga
bestämmelser samlas i en gemenskapskodex för oenologiska metoderoch behandlingar och dels att de förordningar upphävs där denna frågabehandlas, dvs. kommissionens förordningar (EEG) nr 1618/70 (
2),
(EEG) nr 1972/78 (3), senast ändrad genom förordning (EEG)
nr 45/80 (4), (EEG) nr 2394/84 (5), senast ändrad genom förordning
(EEG) nr 2751/86 (6), nr 305/86 (7), (EEG) nr 1888/86 (8), (EEG)
nr 2202/89 (9), (EEG) nr 2240/89 (10), (EEG) nr 3220/90 (11), senast
ändrad genom förordning (EEG) nr 1477/99 (12), (EG) nr 586/93 (13),
senast ändrad genom förordning (EEG) nr 693/96 (14), (EG)
nr 3111/93 (15), senast ändrad genom förordning (EG) nr 693/98 (16)
och (EG) nr 1128/96 (17).
(3) I denna gemenskapskodex bör de nuvarande reglerna ingå, samtidigt
som de anpassas till de nya kraven i förordning (EG) nr 1493/1999. Föratt gemenskapslagstiftningen på området skall bli fullständig är det
emellertid lämpligt att ändra denna lagstiftning så att den blir mer
enhetlig. Den bör också förenklas, vissa brister som fortfarande finnsbör avhjälpas och vissa regler preciseras för att uppnå störrerättssäkerhet i tillämpningen.
(4) I syfte att förenkla reglerna på området är det lämpligt att endast
beakta de tillämpningsföreskrifter som rådet uttryckligen hänvisar till iovan nämnda förordning (EG) nr 1493/1999. Därutöver bör de reglersom följer av artikel 28 och följande artiklar i fördraget vara
tillräckliga för att på det oenologiska området garantera fri rörlighet
för vinsektorns produkter.
(5) Det bör påpekas att denna kodex skall tillämpas utan att det påverkar
tillämpningen av särskilda bestämmelser på andra områden, i
synnerhet i livsmedelslagstiftningen, där sådana regler kan förekomma
redan nu eller komma att införas senare.!B
(1) EGT L 179, 14.7.1999, s. 1.
(2) EGT L 175, 8.8.1970, s. 17.
(3) EGT L 226, 17.8.1978, s. 11.
(4) EGT L 7, 11.1.1980, s. 12.
(5) EGT L 224, 21.8.1984, s. 8.
(6) EGT L 253, 5.9.1986, s. 11.
(7) EGT L 38, 13.2.1986, s. 13.
(8) EGT L 163, 13.6.1986, s. 19.
(9) EGT L 209, 21.7.1989, s. 31.
(10) EGT L 215, 26.7.1989, s. 16.
(11) EGT L 308, 8.11.1990, s. 22.
(12) EGT L 171, 7.7.1999, s. 6.
(13) EGT L 61, 13.3.1993, s. 39.
(14) EGT L 97, 18.4.1996, s. 17.
(15) EGT L 278, 11.11.1993, s. 48.
(16) EGT L 96, 28.3.1998, s. 17.
(17) EGT L 150, 25.6.1996, s. 13.2000R1622 — SV — 11.11.2000 — 001.001 — 2
(6) Enligt artikel 42.5 i förordning (EG) nr 1493/1999 kan även andra
druvsorter än de som i klassificeringen enligt artikel 19 i denförordningen är upptagna som druvsorter för vinframställning, ellerprodukter som härrör från dessa, få användas i gemenskapen för
framställning av sådana produkter som avses i nämnda artikel 42.5. En
förteckning bör upprättas över de sorter för vilka undantag kanbeviljas.
(7) Genom tillämpning av bilaga V till förordning (EG) nr 1493/1999 bör
en förteckning upprättas över kvalitetslikörviner framställda inomspecificerade områden (kvalitetslikörviner fso) för vilka särskilda
regler för framställningen medges. För att göra det lättare att
identifiera produkterna och för att underlätta handeln mellanmedlemsstaterna bör det hänvisas till den varubeskrivning som harfastställts i gemenskapsbestämmelser eller i nationella bestämmelser.
(8) Genom tillämpning av bilaga IV till förordning (EG) nr 1493/1999 bör
det fastställas gränser för användningen av vissa ämnen samt villkor
för hur vissa av dessa ämnen får användas.
(9) Med hänsyn till de tekniska och vetenskapliga uppgifter som för
närvarande finns tillgängliga beträffande tillsats av lysozym, särskilt
när det gäller kvalitetsmässiga och hygieniska egenskaper hos de viner
som behandlats på detta sätt, är det inte möjligt att klart fastställagränserna för denna nya behandling, utan den bör för närvarande intefå tillämpas och kompletterande experiment bör göras vid nästa
regleringsår.
(10) I artikel 44 i förordning (EEG) nr 337/79 (
1), ändrad genom förordning
(EEG) nr 3307/85 (2), föreskrivs, med verkan från och med den
1 september 1986, en minskning med 15 mg/l av den högsta tillåtnatotala svaveldioxidhalten i andra viner än mousserande viner,likörviner och ett antal kvalitetsviner. För att undvika avsättnings-
svårigheter för dessa viner till följd av de ändrade produktionsreglerna
gavs tillstånd för att viner från gemenskapen, med undantag förPortugal, som hade framställts före detta datum skulle få saluföras fördirekt konsumtion. Det gavs också tillstånd för att viner från tredje
land och från Portugal skulle få saluföras efter detta datum, under en
övergångsperiod på ett år räknat från ovan nämnda datum, om dentotala svaveldioxidhalten överensstämde med gemenskapsbestämmel-
serna och i förekommande fall med de spanska bestämmelser som
gällde före den 1 september 1986. Dessa bestämmelser bör förlängaseftersom sådana viner fortfarande kan finnas kvar i lager.
(11) I artiklarna 12 och 16 i förordning (EEG) nr 358/79 (
3) fastställs en
minskning, med verkan från den 1 september 1986, på 15 mg/l av dentotala svaveldioxidhalten i mousserande viner, mousserande kvalitets-
viner och mousserande kvalitetsviner framställda inom specificerade
områden. Vad gäller mousserande viner med ursprung i gemenskapen,bortsett från Portugal, ges i artikel 22 första stycket i förordning (EEG)nr 358/79 möjlighet att avsätta dessa produkter till dess att lagren har
tömts, om de har framställts i enlighet med förordning (EEG) nr 358/79
i dess gällande lydelse före den 1 september 1986. Övergångs-bestämmelser bör dessutom fastställas för importerade mousserandeviner och för mousserande viner med ursprung i Spanien och Portugal
som har framställts före den 1 september 1986, för att undvika
svårigheter med att avsätta dessa produkter. Det bör tillåtas att dessaprodukter får bjudas ut till försäljning under en övergångsperiod efterden tidpunkten, om deras totala svaveldioxidhalt är i överensstämmel-
se med gällande gemenskapsbestämmelser före den 1 september 1986.
(12) I bilaga V punkt B 1 till förordning (EG) nr 1493/1999 fastställs den
högsta halten av flyktiga syror i vin. Undantag får medges för vissa
kvalitetsviner fso och vissa bordsviner som har en geografiskbeteckning eller som har en alkoholhalt på 13 % eller högre. Pågrund av särskilda framställningsmetoder och hög alkoholhalt har
vissa viner i de här kategorierna, med ursprung i Tyskland, Spanien,
Frankrike, Italien, Österrike och Förenade kungariket, i regel en halt avflyktiga syror som är högre än den som föreskrivs i ovan nämnda
bilaga V . För att dessa viner även i fortsättningen skall kunna
framställas med de traditionella metoder som ger dem deras!B
(1) EGT L 54, 5.3.1979, s. 1.
(2) EGT L 367, 31.12.1985, s. 39.
(3) EGT L 54, 5.3.1979, s. 130.2000R1622 — SV — 11.11.2000 — 001.001 — 3
karaktäristiska egenskaper bör undantag medges från ovan nämnda
bilaga V punkt B 1.
(13) I enlighet med bilaga V punkt D 3 till förordning (EG) nr 1493/1999 är
det nödvändigt att närmare ange de vinodlingsområden där sackarostraditionellt har tillsatts enligt den lagstiftning som gällde den 8 maj
1970.
(14) Eftersom vinodlingen är av begränsad omfattning i Luxemburg kan de
behöriga myndigheterna genomföra en systematisk analytisk kontroll
av alla partier av produkter som används för vinframställning. Så längedessa förhållanden består är det inte nödvändigt att lämna deklaratio-
ner om planerad berikning.
(15) Enligt Bilaga V punkt G 5 till förordning (EG) nr 1493/1999 skall
varje beriknings-, syratillsättnings- och avsyrningsprocess anmälas till
de behöriga myndigheterna. Detsamma gäller i fråga om de mängdersocker eller koncentrerad druvmust eller renad koncentrerad druvmustsom innehas av de fysiska eller juridiska personer som utför dessa
processer. Dessa anmälningar skall göra det möjligt att kontrollera de
nämnda processerna. Därför måste anmälningarna göras till denbehöriga myndigheten i den medlemsstat där en sådan process äger
rum. Anmälningarna måste vara så precisa som möjligt och lämnas in
till den behöriga myndigheten inom den tidsfrist som är lämplig för attden myndigheten skall kunna utföra en effektiv kontroll i de fall det rörsig om en höjning av alkoholhalten. När det gäller tillsättning av syra
och avsyrning räcker det med en senare kontroll. Av denna anledning
och för att förenkla administrationen bör det i dessa fall vara tillåtet,med undantag för den första anmälan för vinåret, att anmälan skergenom en uppdatering av de register som regelbundet kontrolleras av
den behöriga myndigheten.
(16) I bilaga V punkt F 1 till förordning (EG) nr 1493/1999 fastställs vissa
regler för sötning av viner. Dessa bestämmelser avser i första handbordsvin. I enlighet med bilaga VI punkt G 2 till den förordningen ärde också tillämpliga på kvalitetsviner fso.
(17) Sötning får inte medföra berikning utöver de gränser som fastställs i
bilaga V punkt C till förordning (EG) nr 1493/1999. Därför fastställs
särskilda bestämmelser om detta i bilaga V punkt F 1 till denförordningen. Dessutom är det alldeles nödvändigt med kontroll-åtgärder, särskilt för att säkerställa att bestämmelserna i fråga följs.
(18) För att öka effektiviteten i dessa kontroller bör sötning endast äga rum
i själva produktionen eller i ett led som ligger så nära produktionen
som möjligt. Därför bör sötning begränsas till produktionsledet ochgrossistledet.
(19) Kontrollorganen skall underrättas så snart en sötningsprocess är
planerad. Det bör därför fastställas att den som avser att genomföra
sötning skall anmäla detta skriftligt till kontrollorganet. Detta
förfarande kan dock förenklas om ett företag ofta eller kontinuerligtutför sötning.
(20) Syftet med anmälan är att möjliggöra kontroll av sötningen. Därför
måste anmälningarna göras till den behöriga myndigheten i denmedlemsstat där en sådan process äger rum. Anmälningarna måste
vara så precisa som möjligt och lämnas in till den behöriga
myndigheten innan processen äger rum.
(21) För att kontrollen skall vara effektiv måste de mängder druvmust eller
koncentrerad druvmust som innehas av den berörda parten deklarerasinnan sötningen påbörjas. Denna deklaration kan endast fylla sin
funktion om den förenas med skyldigheten att föra register över in- och
utgående produkter som används vid sötning.
(22) För att undvika att sackaros används vid sötning av likörvin bör det
vara tillåtet att förutom koncentrerad druvmust använda renadkoncentrerad druvmust.
(23) Blandning (”coupage”) är en vanligt förekommande oenologisk metod.
Med tanke på de effekter den kan få och för att undvika missbruk är
det nödvändigt att införa regler för hur metoden får användas.
(24) Med ”coupage” avses att vin eller must med olika ursprung eller av
olika kategorier blandas.!B2000R1622 — SV — 11.11.2000 — 001.001 — 4
(25) Vad gäller vin eller must från samma vinodlingszon inom gemen-
skapen eller från samma produktionsområde i tredje land, är det av storbetydelse för handelsvärdet att det geografiska ursprunget ellerdruvsorten anges. Därför bör en blandning av vin eller druvmust från
samma vinodlingszon, men från olika geografiska områden inom
denna zon, eller blandning av vin och druvmust som härrör från olikadruvsorter eller skördeår, under förutsättning att beskrivningen avslutprodukten innehåller uppgifter om det geografiska ursprunget,
druvsorten eller skördeåret, betraktas som en blandning.
(26) I artikel 42.6 i förordning (EG) nr 1493/1999 förbjuds i princip
blandning av ett vitt bordsvin och ett rött bordsvin. Undantag medgesemellertid för områden där det är tradition att göra så.
(27) Till följd av detta undantag är det lämpligt att fastställa särskilda
tillämpningsföreskrifter för Spanien, varvid hänsyn måste tas tillvinsektorns struktur och till den långsamma förändringen i dessakonsumtionsmönster.
(28) I syfte att begränsa möjligheten att blanda vita bordsviner med röda
bordsviner till just det här landet där den är nödvändig, måste detfinnas garantier för att de viner som härrör från denna metod inte kankonsumeras utanför Spanien.
(29) Under en begränsad period och i experimentsyfte är det lämpligt att
medlemsstaterna får tillåta vissa metoder eller behandlingar som intetillåts i förordning (EG) nr 1493/1999.
(30) Enligt artikel 46.3 i förordning (EG) nr 1493/1999 skall analysmetoder
fastställas för att bestämma sammansättningen av de produkter som
anges i artikel 1 i samma förordning, samt regler för kontroll avhuruvida dessa produkter har utsatts för någon behandling som stridermot godkända oenologiska metoder.
(31) Bilaga VI punkt J 1 till förordning (EG) nr 1493/1999 innehåller
bestämmelser om en analytisk undersökning som omfattar åtminstoneen bedömning av de egenskaper hos det aktuella kvalitetsvinet fso somanges i punkt J 3.
(32) Det är nödvändigt att införa enhetliga analysmetoder för kontroll av de
uppgifter som anges i dokumentationen för de aktuella produkterna, såatt uppgifterna blir korrekta och jämförbara. Dessa metoder bör därförvara obligatoriska för alla handelstransaktioner och alla kontroll-
åtgärder. Med hänsyn till kontrollkraven och de begränsade möjlig-
heterna i detta avseende inom handeln bör ännu ett visst antalrutinmetoder tillåtas för en begränsad period, vilket gör det möjligt att
snabbt och med tillräcklig säkerhet fastställa de nödvändiga faktorer-
na.
(33) I kommissionens förordning (EEG) nr 2676/90 fastställdes gemen-
skapens analysmetoder för vinsektorn (
1). Med hänsyn till giltigheten
hos de metoder som anges där bör den förordningen behållas, med
undantag för vanliga metoder som inte längre beskrivs.
(34) Det skall enligt artikel 80 i förordning (EG) nr 1493/1999 vara möjligt
att fastställa tillfälliga bestämmelser för att underlätta övergången till
den ordning som föreskrivs genom den förordningen. Det är lämpligt
att använda denna möjlighet i syfte att undvika förluster för de aktörersom har betydande lager av vissa av de produkter som avses i denförordningen.
(35) De åtgärder som avses i denna förordning är förenliga med yttrandet
från Förvaltningskommittén för vin.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Förordningens syfte
Utan att det påverkar den generella livsmedelslagstiftningen skall gemen-
skapens regelverk i fråga om oenologiska behandlingar och metoder utgörasdels av avdelning V kapitel I i förordning (EG) nr 1493/1999, dels av
bilagorna till den förordningen samt denna kodex.!B
(1) EGT L 272, 3.10.1990, s. 1.2000R1622 — SV — 11.11.2000 — 001.001 — 5
Denna kodex utgör tillämpningsföreskrifter för förordning (EG) nr 1493/1999,
särskilt i fråga om produkter som är avsedda att användas i framställningen avvin (avdelning I) samt oenologiska behandlingar och metoder som är tillåtna igemenskapen (avdelning II och III).
A VDELNING I
BESTÄMMELSER OM VISSA DRUVOR OCH DRUVMUSTER
Artikel 2
Användning av vissa druvsorter
1. Det är förbjudet att framställa vin från druvor av sorter som klassificerats
endast som bordsdruvor.
2. Genom undantag från artikel 42.5 i förordning (EG) nr 1493/1999 får de
druvsorter som anges i bilaga I till den här förordningen användas i
gemenskapen för framställning av de produkter som avses i den bestämmel-
sen.
Artikel 3
Användning av vissa produkter som inte har den naturliga alkoholhalten
i volymprocent för framställning av mousserande vin, mousserande vin
tillsatt med koldioxid eller pärlande vin tillsatt med koldioxid
I bilaga II till den här förordningen anges de år då sådana produkter från
vinodlingszonerna A och B, som på grund av ogynnsam väderlek inte har denminsta naturliga alkoholhalt i volymprocent som föreskrivs för dessa zoner,
får användas, på de villkor som anges i artikel 44.3 i förordning (EG)
nr 1493/1999, för framställning av mousserande vin, mousserande vin tillsattmed koldioxid eller pärlande vin tillsatt med koldioxid.
Artikel 4
Användning av druvmust från vissa druvsorter för framställning av
mousserande kvalitetsviner av aromatisk typ och mousserande kvalitets-
viner fso av aromatisk typ, samt undantag från denna användning
1. I bilaga III A till den här förordningen upprättas en förteckning över de
druvsorter av vilka sådan druvmust, eller delvis jäst druvmust, får framställas
som är avsedd att användas för framställning av cuvéen till mousserandekvalitetsvin av aromatisk typ och mousserande kvalitetsvin fso av aromatisktyp, i enlighet med bilaga V punkt I 3 a och bilaga VI punkt K 10 a till
förordning (EG) nr 1493/1999.
2. I bilaga III B till den här förordningen anges de undantag som avses i
bilaga V punkt I 3 a och i bilaga VI punkt K 10 a till förordning (EG)
nr 1493/1999 beträffande druvsorter och produkter som får användas förframställning av cuvéen.
A VDELNING II
OENOLOGISKA METODER OCH BEHANDLINGAR
KAPITEL I
GRÄNSER OCH VILLKOR FÖR ANVÄNDNING A V VISSA ÄMNEN
SOM ÄR TILLÅTNA FÖR OENOLOGISKA ÄNDAMÅL
Artikel 5
Gränser för användning av vissa ämnen
De ämnen som är tillåtna för oenologiska ändamål enligt bilaga IV till
förordning (EG) nr 1493/1999 får endast användas inom de gränser som angesi bilaga IV till den här förordningen.!B2000R1622 — SV — 11.11.2000 — 001.001 — 6
Artikel 6
Polyvinylpolypyrrolidon
Polyvinylpolypyrrolidon, vars användning regleras i bilaga IV punkt 1 p och
punkt 3 y till förordning (EG) nr 1493/1999, får endast användas om detuppfyller kraven och renhetskriterierna i bilaga V till den här förordningen.
Artikel 7
Kalciumtartrat
Kalciumtartrat, vars användning regleras i bilaga IV punkt 3 v till förordning
(EG) nr 1493/1999 för att främja utfällning av vinsten, får endast användasom bestämmelserna i bilaga VI till den här förordningen följs.
Artikel 8
Vinsyra
Det är tillåtet att använda vinsyra, vars användande för avsyrning föreskrivs i
bilaga IV punkt 1 m och i bilaga IV punkt 3 l i förordning (EG) nr 1493/1999endast för produkter
— som härrör från druvsorterna Elbling och Riesling, och— som kommer från druvor som skördats i vinodlingsområden i den norra
delen av vinodlingszon A enligt följande:
— Ahr— Rheingau,— Mittelrhein,— Mosel-Saar-Ruwer,— Nahe,— Rheinhessen,— Rheinpfalz,— Moselle luxembourgeoise.
Artikel 9
Kåda från Aleppotall
Kåda från Aleppotall, vars användning regleras i bilaga IV punkt 1 n till
förordning (EG) nr 1493/1999, får endast användas för framställning av ett
bordsvin av retsinatyp. Denna oenologiska metod får endast användas
— i Grekland,— på druvmust från druvor vars sort, produktionsområde och vinframställ-
ningsområde fastställs i grekiska bestämmelser som var i kraft den 31december 1980,
— genom tillsats av högst 1 000 gram kåda per hektoliter produkt som
används före jäsningen eller, under förutsättning att den verkliga
alkoholhalten i volymprocent inte är högre än en tredjedel av den totalaalkoholhalten i volymprocent, även under jäsningen.
Om Grekland har för avsikt att ändra de bestämmelser som avses i andra
strecksatsen skall kommissionen i förväg underrättas om detta. Om
kommissionen inte framför några synpunkter inom två månader efter ettsådant meddelande får Grekland göra sådana ändringar.
Artikel 10
Betaglukanas
Betaglukanas, vars användning regleras i bilaga IV punkt 1 j och punkt 3 m
till förordning (EEG) nr 1493/1999, får endast användas om bestämmelserna ibilaga VII till den här förordningen följs.!B2000R1622 — SV — 11.11.2000 — 001.001 — 7
Artikel 11
Mjölksyrabakterier
Mjölksyrabakterier, vars användning regleras i bilaga IV punkt 1 q och
punkt 3 z till förordning (EG) nr 1493/1999, får endast användas om
bestämmelserna i bilaga VIII till den här förordningen följs.
Artikel 12
Jonbytarhartser
De jonbytarhartser som får användas i enlighet med bilaga IV punkt 2 h till
förordning (EG) nr 1493/1999 är sampolymerer av styren eller divinylbensen
som innehåller grupper av sulfonsyra eller ammonium. De måste över-ensstämma med bestämmelserna i rådets direktiv 89/109/EEG av den21 december 1988 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om
material och produkter avsedda att komma i kontakt med livsmedel (
1), och
med såväl gemenskapens som nationella tillämpningsföreskrifter för detdirektivet. Dessutom får de inte under den kontroll som görs med hjälp av denanalysmetod som anges i bilaga IX till den här förordningen förlora mer än
1 mg/l organiska ämnen till någon av de uppräknade lösningarna. Hartserna
skall regenereras med hjälp av ämnen som har godkänts för användning vidframställning av livsmedel.
Hartserna får endast användas om en oenolog eller tekniker kontrollerar
processen och om den äger rum på en anläggning som godkänts av
myndigheterna i den medlemsstat där hartserna används. Dessa myndigheterskall fastställa de godkända oenologernas och teknikernas uppgifter ochansvar.
Artikel 13
Kaliumferrocyanid
Kaliumferrocyanid, vars användning regleras i bilaga IV punkt 3 p till
förordning (EG) nr 1493/1999, får endast användas om denna behandling skerunder kontroll av en oenolog eller tekniker som är godkänd av myndigheterna
i den medlemsstat där produkterna används, och vars ansvarsområde skall
fastställas, om det är nödvändigt, av den berörda medlemsstaten.
Efter behandlingen skall vinet innehålla spår av järn.Bestämmelser om kontroll av användningen av de produkter som avses i
första stycket skall antas av medlemsstaterna.
Artikel 14
Kalciumfytat
Kalciumfytat, vars användning regleras i bilaga IV punkt 3 p till förordning
(EG) nr 1493/1999, får endast användas om varje behandling sker underkontroll av en oenolog eller tekniker som är godkänd av myndigheterna i denmedlemsstat där en av dessa behandlingar äger rum, och vars ansvarsområde
skall fastställas, om det är nödvändigt, av den berörda medlemsstaten.
Efter behandlingen skall vinet innehålla spår av järn.Bestämmelser om kontroll av användningen av de produkter som avses i
första stycket skall antas av medlemsstaterna.
Artikel 15
DL vinsyra
DL vinsyra, vars användning regleras i bilaga IV punkt 3 s till förordning
(EG) nr 1493/1999, får endast användas om behandlingen sker under kontroll
av en oenolog eller tekniker som är godkänd av myndigheterna i denmedlemsstat där behandlingen sker, och vars ansvarsområde skall fastställas,om det är nödvändigt, av den berörda medlemsstaten.
Bestämmelser om kontroll av användningen av den produkt som avses i första
stycket skall antas av medlemsstaterna.!B
(1) EGT L 40, 11.2.1989, s. 38.2000R1622 — SV — 11.11.2000 — 001.001 — 8
Artikel 16
Elektrodialysbehandling
Elektrodialysbehandling för att säkerställa vinets vinsyrestabilisering, vars
användning regleras i bilaga IV punkt 4 b till förordning (EG) nr 1493/1999,
får endast användas om bestämmelserna i bilaga X till den här förordningen
följs. Den är till och med den 31 juli 2001 förbehållen bordsvin.
Artikel 17
Ureas
Ureas för att minska ureahalten i vinerna, vars användning regleras i bilaga IV
punkt 4 c till förordning (EG) nr 1493/1999, får endast användas om den
överensstämmer med de bestämmelser och renhetskriterier som anges ibilaga XI till den här förordningen.
Artikel 18
Tillsats av syre
Tillsats av syre, vars användning regleras i bilaga IV punkt 4 a till förordning
(EG) nr 1493/1999, får endast ske i form av rent syre tillsatt med kolsyra.
KAPITEL II
GRÄNSER OCH SÄRSKILDA VILLKOR
Artikel 19
Innehåll av svaveldioxid
1. I bilaga XII till den här förordningen anges ändringar i förteckningarna
över viner i bilaga V punkt A 2 till förordning (EG nr 1493/1999.
2. Så länge det finns lager kvar får följande viner saluföras för direkt
konsumtion:
— Andra viner än mousserande viner och likörviner, med ursprung i
gemenskapen med undantag för Portugal, som producerats före den 1september 1986, och
— andra viner än mousserande viner och likörviner, med ursprung i tredje
land och i Portugal, som importerats till gemenskapen före den 1september 1987.
Detta får ske på villkor att den totala svaveldioxidhalten vid den tidpunkt då
vinet saluförs inte är högre än
a) 175 mg/l för röda viner,
b) 225 mg/l för vita viner och roséviner,
c) 225 mg/l för röda viner och 275 mg/l för vita viner och roséviner; genom
undantag från punkterna a) och b) skall detta vara tillåtet för viner med enrestsockerhalt, uttryckt som invertsocker, på lägst 5 g/l.
Till dess att lagren har tömts får dessutom följande viner saluföras för direkt
konsumtion i produktionslandet eller för export till tredje land:
— Viner med ursprung i Spanien, som har framställts före den 1 september
1986 och vars totala svaveldioxidhalt inte överstiger de nivåer somfastställts i spanska bestämmelser som gällde före den tidpunkten.
— Viner med ursprung i Portugal, som har framställts före den 1 januari
1991 och vars totala svaveldioxidhalt inte överstiger de nivåer somfastställts i portugisiska bestämmelser som gällde före den tidpunkten.
3. Till dess att lagren har tömts får mousserande viner med ursprung i tredje
land och i Portugal, och som importerats till gemenskapen före den
1 september 1987, saluföras för direkt konsumtion. Detta får ske på villkoratt den totala svaveldioxidhalten inte är högre än
— 250 mg/l för mousserande viner,
— 200 mg/l för mousserande kvalitetsviner.!B2000R1622 — SV — 11.11.2000 — 001.001 — 9
Till dess att lagren har tömts får dessutom följande viner saluföras för direkt
konsumtion i produktionslandet eller för export till tredje land:
— Viner med ursprung i Spanien, som har framställts före den 1 september
1986 och vars totala svaveldioxidhalt inte överstiger de nivåer somfastställts i spanska bestämmelser som gällde före den tidpunkten.
— Viner med ursprung i Portugal, som har framställts före den 1 januari
1991 och vars totala svaveldioxidhalt inte överstiger de nivåer somfastställts i portugisiska bestämmelser som gällde före den tidpunkten.
Artikel 20
Halt av flyktiga syror
De viner för vilka det föreskrivs undantag från den högsta tillåtna halten av
flyktiga syror i enlighet med bilaga V punkt B 3 till förordning (EG)nr 1493/1999 anges i bilaga XIII till den här förordningen.
Artikel 21
Användning av kalciumsulfat för vissa likörviner
De undantag beträffande användningen av kalciumsulfat som avses i bilaga V
punkt J 4 b till förordning (EG) nr 1493/1999 får endast medges för följandespanska viner:
a) ”Vino generoso”, enligt definitionen i bilaga VI punkt L 8 till förordning
(EG) nr 1493/1999;
b) ”Vino generoso de licor”, enligt definitionen i bilaga VI punkt L 11 till
förordning (EG) nr 1493/1999.
A VDELNING II
OENOLOGISKA METODER
KAPITEL I
BERIKNING
Artikel 22
Tillstånd att använda sackaros
Sackaros får i enlighet med bilaga V punkt D 3 till förordning (EG)
nr 1493/1999 användas i följande vinodlingsregioner:
a) Vinodlingszon A,b) Vinodlingszon B,c) Vinodlingszon C, med undantag för vinarealerna i Italien, Grekland,
Spanien, Portugal och de vinarealer i de franska departmenten över vilkaföljande appellationsdomstolar har domsrätt:
— Aix-en-Provence,
— Nîmes,
— Montpellier,— Toulouse,— Agen,—P a u ,— Bordeaux,— Bastia.
De nationella myndigheterna får emellertid undantagsvis ge tillstånd för
berikning genom chaptalisering i de franska departement som avses i
föregående stycke. Frankrike skall utan dröjsmål underrätta kommissionen
och övriga medlemsstater om sådana tillstånd.!B2000R1622 — SV — 11.11.2000 — 001.001 — 10
Artikel 23
Berikning när väderleken har varit exceptionellt ogynnsam
I bilaga XIV till den här förordningen anges de år, samt i förekommande fall
även berörda vinodlingszoner, geografiska områden samt sorter, då en höjning
av den alkoholhalt i volymprocent som avses i bilaga V punkt C 3 till
förordning (EG) nr 1493/1999, enligt förfarandet i artikel 75 i denförordningen, får ske på grund av exceptionellt ogynnsam väderlek, i enlighetmed punkt 4 i samma bestämmelse.
Artikel 24
Berikning av cuvéen till mousserande viner
I enlighet med bilaga V punkt H 4 och punkt I 5 samt bilaga VI punkt K 11 till
förordning (EG) nr 1493/1999 får medlemsstaterna tillåta berikning av cuvéenpå den plats där ett mousserande vin framställs. Detta får ske under följande
förutsättningar:
a) Att ingen av beståndsdelarna i cuvéen tidigare har varit föremål för
berikning.
b) Att dessa beståndsdelar endast härrör från druvor som har skördats i
medlemsstaten.
c) Att berikningsprocessen genomförs i ett enda arbetsmoment.
d) Att följande gränser inte överskrids:
— 3,5 % vol. för en cuvée med beståndsdelar från vinodlingszon A, om
den naturliga alkoholhalten i volymprocent för varje beståndsdel är
minst 5 % vol.
— 2,5 % vol. för en cuvée med beståndsdelar från vinodlingszon B,
förutsatt att den naturliga alkoholhalten i volymprocent för varje
beståndsdel är minst 6 % vol.
— 2 % vol. för en cuvée med beståndsdelar från vinodlingszonerna C I a,
C I b, C II, C III, förutsatt att den naturliga alkoholhalten i
volymprocent för varje beståndsdel är minst 7,5 % vol., 8 % vol.,
8,5 % vol. respektive 9 % vol.
Ovannämnda gränser påverkar inte tillämpningen av artikel 44.3 i
förordning (EEG) nr 1493/1999 på cuvéer som är avsedda för framställ-
ning av sådant mousserande vin som avses i bilaga I punkt 15 i denförordningen.
e) Att den använda metoden består i tillsättning av sackaros, koncentrerad
druvmust eller rektifierad koncentrerad druvmust.
Artikel 25
Administrativa regler för berikning
1. Anmälan enligt bilaga V punkt G 5 till förordning (EG) nr 1493/1999
avseende höjning av alkoholhalten skall lämnas av de fysiska eller juridiska
personer som utför processen inom den tidsfrist och under de kontrollvillkor
som fastställts av de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där processenäger rum.
2. Den anmälan som avses i punkt 1 skall göras skriftligt och skall innehålla
följande uppgifter:
— namn och adress på den person som gör anmälan,
— den plats där processen skall utföras,
— dag och klockslag då processen inleds,— beteckning på den produkt som är föremål för processen,
— den metod som används i processen, samt närmare uppgifter om vilken
typ av produkt som skall användas i denna.!B2000R1622 — SV — 11.11.2000 — 001.001 — 11
3. Medlemsstaterna får emellertid tillåta att en enda anmälan i förväg
lämnas in för flera processer eller för en viss bestämd period. En sådananmälan får endast godtas under förutsättning att företaget i enlighet medpunkt 6 för register över varje berikning och registrerar de uppgifter som
krävs i punkt 2.
4. Medlemsstaterna skall fastställa de villkor enligt vilka en anmälnings-
skyldig, som på grund av force majeure är förhindrad att utföra processen vid
den tidpunkt som uppges i anmälan, skall lämna in en ny anmälan till den
behöriga myndigheten så att den nödvändiga kontrollen kan utföras.
Medlemsstaterna skall meddela kommission dessa bestämmelser skriftligt.5. Den anmälan som avses i punkt 1 skall inte krävas i Luxemburg.
6. I enlighet med tillämpningsföreskrifterna för artikel 70 i förordning (EG)
nr 1493/1999 skall uppgifter om processen för höjning av alkoholhaltenskrivas in i registren över benämningar så snart själva processen har avslutats.
Om det i en anmälan i förväg för flera processer inte sägs vilken dag och vid
vilken tidpunkt en process skall inledas skall detta skrivas in i registret innanen process inleds.
KAPITEL II
TILLSÄTTNING A V SYRA OCH A VSYRNING
Artikel 26
Administrativa regler för tillsättning av syra och avsyrning
1. Den anmälan som avses i bilaga V punkt G 5 till förordning (EEG)
nr 1493/1999 skall, vad gäller tillsättning av syra och avsyrning, lämnas in av
företagen senast två dagar efter det att den första processen under ett vinår har
utförts. Den skall gälla för alla processer under vinåret.
2. Den anmälan som avses i punkt 1 skall göras skriftligt och skall innehålla
följande uppgifter:
— namn och adress på den person som gör anmälan,
— processens art,— den plats där processen har ägt rum.
3. Uppgifter om varje process med tillsättning av syra eller med avsyrning
skall skrivas in i registret i enlighet med tillämpningsföreskrifterna förartikel 70 i förordning (EG) nr 1493/1999.
KAPITEL III
GEMENSAMMA REGLER FÖR BERIKNING, TILLSÄTTNING A V
SYRA OCH A VSYRNING
Artikel 27
Tillsättning av syra och berikning av en och samma produkt
I bilaga XV till den här förordningen anges de fall då tillsättning av syra och
berikning av en och samma produkt i enlighet med bilaga I till förordning
(EG) nr 1493/1999 får ske i enlighet med bilaga V punkt E 7 till förordning(EG) nr 1493/1999, vilket skall beslutas i enlighet med förfarandet i artikel 75
i förordning (EG) nr 1493/1999.
Artikel 28
Allmänna villkor för berikning, tillsättning av syra och avsyrning av
andra produkter än vin
De processer som avses i bilaga V punkt G 1 till förordning 1493/1999 skall
utföras i ett enda arbetsmoment. Medlemsstaterna får emellertid tillåta att
vissa processer utförs i flera arbetsmoment under förutsättning att detta
tillvägagångssätt ger en bättre slutprodukt. I detta fall skall de gränser somanges i bilaga V till förordning 1493/1999 gälla för samtliga arbetsmoment.!B2000R1622 — SV — 11.11.2000 — 001.001 — 12
Artikel 29
Undantag från de datum som fastställs för berikning, tillsättning av syra
och avsyrning
Genom undantag från de datum som fastställs i bilaga V G 7) till förordning
(EG) nr 1493/1999 får processerna för berikning, tillsättning av syra och
avsyrning utföras före de datum som anges i bilaga XVI till den härförordningen.
KAPITEL IV
SÖTNING
Artikel 30
Tekniska regler för sötning
Sötning av bordsviner och kvalitetsviner fso får endast ske i produktionsledet
och grossistledet.
Artikel 31
Administrativa regler för sötning
1. Fysiska eller juridiska personer som avser att genomföra sötning skall
lämna in en anmälan om detta till den behöriga myndigheten i denmedlemsstat där sötningen skall äga rum.
2. Dessa anmälningar skall vara skriftliga. De skall vara den behöriga
myndigheten tillhanda minst 48 timmar före den dag då sötning skall äga rum.
Om sötning utförs av ett företag ofta eller kontinuerligt, kan medlemsstaterna
dock tillåta att en anmälan som omfattar flera processer eller avser en angiven
tidsperiod lämnas in till de behöriga myndigheterna. En sådan anmälan fårendast godtas under förutsättning att företaget för register över varje sötningoch registrerar de uppgifter som anges i punkt 3.
3. Anmälningar skall innehålla följande uppgifter:
a) För sötning enligt bilaga V punkt F 1 a , samt bilaga VI punkt G 2 till
förordning (EG) nr 1493/1999:
i) mängden av samt den totala och den verkliga alkoholhalten i det
bordsvin eller det kvalitetsvin fso som skall sötas,
ii) mängden av samt den totala och den verkliga alkoholhalten i den
druvmust som skall tillsättas,
iii) den totala och den verkliga alk oholhalten i bordsvinet eller
kvalitetsvinet fso efter sötning.
b) För sötning som genomförs enligt bilaga V punkt F 1 b, samt bilaga VI
punkt G 2 till förordning (EEG) nr 1493/1999:
i) mängden av samt den totala och den verkliga alkoholhalten i det
bordsvin eller det kvalitetsvin fso som skall sötas,
ii) mängden av och den totala och den verkliga alkoholhalten i den
druvmust, respektive mängden och densiteten av den koncentreradedruvmust, som skall tillsättas,
iii) den totala och den verkliga alk oholhalten i bordsvinet eller
kvalitetsvinet fso efter sötning.
4. De personer som avses i punkt 1 skall föra ett register över inkommande
och avgående varor som visar vilka mängder druvmust eller koncentrerad
druvmust som de innehar för sötningsändamål.
Artikel 32
Sötning av vissa importerade viner
Den sötning av importerade viner som avses i bilaga V punkt F 3 till
förordning (EG) nr 1493/1999 får ske på de villkor som föreskrivs iartiklarna 30 och 31 i den här förordningen.!B2000R1622 — SV — 11.11.2000 — 001.001 — 13
Artikel 33
Särskilda regler för sötning av likörviner
1. Sötning enligt villkoren i bilaga V punkt J 6 a andra strecksatsen till
förordning (EG) nr 1493/1999 är tillåten för ”vino generoso de licor” enligt
definitionen i bilaga VI punkt L 11 till förordning (EG) nr 1493/1999.
2. Sötning enligt villkoren i bilaga V punkt J 6 a tredje strecksatsen till
förordning (EG) nr 1493/1999 är tillåten för kvalitetslikörvinet fso ”Madeira”.
KAPITEL V
BLANDNING
Artikel 34
Definition
1. Med blandning (”coupage”) enligt artikel 46.2 b i förordning (EG)
nr 1493/1999 avses blandning av viner eller must med ursprung i
a) olika stater,
b) olika vinodlingszoner i gemenskapen i den mening som avses i bilaga III
till förordning (EG) nr 1493/1999 eller i olika produktionsområden i
tredje land,
c) samma vinodlingszon i gemenskapen eller samma produktionsområde i
tredje land, men
— av olika geografiskt ursprung, eller— av olika druvsorter, eller— från olika skördeår,såvida uppgifterna i dessa strecksatser förekommer eller skall förekomma
i beskrivningen av produkten i fråga, eller
d) olika vin- eller musttyper.2. Följande vin- och musttyper skall betraktas som olika typer:— rött vin och vitt vin, samt must eller vin som lämpar sig för framställning
av någon av dessa vintyper,
— bordsvin och kvalitetsvin fso, samt must eller vin som lämpar sig för
framställning av någon av dessa vintyper.
I tillämpningen av denna punkt skall rosévin betraktas som rött vin.3. Följande skall inte betraktas som blandning:a) tillsättning av koncentrerad druvmust eller renad koncentrerad druvmust i
syfte att höja den naturliga alkoholhalten,
b) sötning
— av ett bordsvin,— av ett kvalitetsvin fso, om den produkt som används för sötningen har
sitt ursprung i samma specificerade område eller består av rektifieradkoncentrerad druvmust
c) framställning av ett kvalitetsvin fso enligt de traditionella metoder som
avses i bilaga VI punkt D 2 till förordning (EG) nr 1493/1999.
Artikel 35
Allmänna regler för blandning
1. Blandning av
— två eller flera bordsviner, eller— viner som var för sig eller tillsammans med bordsviner lämpar sig för att
framställa bordsviner, eller
— två eller flera kvalitetsviner fso,!B2000R1622 — SV — 11.11.2000 — 001.001 — 14
får inte ske om en av beståndsdelarna inte överensstämmer med bestämmel-
serna i förordning (EG) nr 1493/1999 eller bestämmelserna i den härförordningen.
2. Blandning av å ena sidan färska druvor, druvmust, delvis jäst druvmust
eller ungt icke färdigjäst vin, i de fall en av dessa produkter inte har de
egenskaper som krävs för att framställa ett vin som lämpar sig för att ge ett
bordsvin eller som är ett bordsvin, med å andra sidan produkter som kan geviner av dessa typer, eller med bordsvin, kan inte anses ge ett vin som lämparsig för framställning av ett bordsvin eller som är ett bordsvin.
3. Om blandning sker, och utan att det påverkar tillämpningen av
bestämmelserna i föregående stycken, får endast sådana produkter som
framställs genom blandning av bordsviner inbördes och blandning avbordsviner med viner som lämpar sig för att ge ett bordsvin anses varabordsviner, under förutsättning att de viner som lämpar sig för att ge ett
bordsvin har en total naturlig alkoholhalt i volymprocent på högst 17 % vol.
4. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 44.7 i förordning (EG)
nr 1493/1999 och artikel 36 i den här förordningen får en blandning av ett vinsom lämpar sig för att ge ett bordsvin med
a) ett bordsvin endast anses ge ett bordsvin om blandningen sker i den
vinodlingszon där det vin som lämpar sig för att ge ett bordsvin har
producerats;
b) ett annat vin som lämpar sig för att ge ett bordsvin endast anses ge ett
bordsvin om
— det andra vinet som lämpar sig för att ge ett bordsvin har sitt
ursprung i samma vinodlingszon och
— om blandningen sker i samma vinodlingszon.
5. Blandning av druvmust eller ett bordsvin som har undergått sådan
oenologisk behandling som avses i bilaga IV punkt 1 n till förordning (EG)nr 1493/1999 med druvmust eller ett vin som inte har undergått sådanbehandling får inte utföras.
Artikel 36
Särskilda regler för blandning av vita viner med röda viner i Spanien
1. I enlighet med artikel 42.6 i förordning (EG) nr 1493/1999 får blandning
av ett vin som lämpar sig för framställning av vitt bordsvin eller av ett vitt
bordsvin med ett vin som lämpar sig för framställning av rött bordsvin, ellermed ett rött bordsvin, utföras i Spanien fram till och med den 31 juli 2005,
under förutsättning att den erhållna produkten har ett rött bordsvins
egenskaper.
2. Spanska röda bordsviner och rosébordsviner får endast ingå i handeln
med andra medlemsstater, eller exporteras till tredje land, om de inte harblandats på det sätt som föreskrivs i punkt 1.
3. I tillämpningen av punkt 2 skall den av Spanien utsedda behöriga
myndigheten garantera ursprunget hos spanska röda bordsviner och
rosébordsviner genom att sätta en stämpel, som föregås av angivelsen ”vin
som inte härrör från blandning av rött och vitt vin”, i det fält som reserveratsför officiella kommentarer i det dokument som föreskrivs i artikel 70 i
förordning (EEG) nr 1493/1999.
KAPITEL VI
TILLSATS A V ANDRA PRODUKTER
Artikel 37
Tillsats av destillat i likörviner och i vissa kvalitetslikörviner fso
I bilaga XVII till den här förordningen anges egenskaperna för de destillat av
vin eller av torkade druvor som i enlighet med bilaga V punkt J 2 a i andra
strecksatsen till förordning (EG) nr 1493/1999 får tillsättas i likörviner ochvissa kvalitetsviner fso.!B2000R1622 — SV — 11.11.2000 — 001.001 — 15
Artikel 38
(Kompletterad med den gamla artikel 3)
1. I bilaga XVIII A till den här förordningen upprättas en förteckning över
de kvalitetslikörviner fso som enligt bilaga V punkt J 1 till förordning (EG)nr 1493/1999 får framställas genom användning av druvmust eller en
blandning av denna produkt och vin.
2. I bilaga XVIII B till den här förordningen upprättas en förteckning över
de kvalitetslikörviner fso i vilka de produkter som avses i bilaga V punkt J 2 btill förordning (EG) nr 1493/1999 får tillsättas.
Artikel 39
Tillsats av alkohol i pärlande vin
I tillämpningen av artikel 42.3 i förordning (EG) nr 1493/1999 får tillsatsen av
alkohol i pärlande vin leda till en höjning av den totala alkoholhalten medhögst 0,5 volymprocent. Alkoholen får endast tillsättas i form av expeditions-
likör och under förutsättning att detta är en metod som är tillåten enligt
gällande bestämmelser i den producerande medlemsstaten samt att kommis-sionen och övriga medlemsstater har informerats om dessa bestämmelser.
KAPITEL VII
VISSA VILLKOR FÖR MOGNADSLAGRING
Artikel 40
Mognadslagring av vissa likörviner
Mognadslagring på de villkor som föreskrivs i bilaga V punkt J 6 c till
förordning (EG) nr 1493/1999 får ske för kvalitetslikörvinet fso ”Madeira”.
A VDELNING III
ANVÄNDNING FÖR FÖRSÖKSÄNDAMÅL A V NYA OENOLOGISKA
METODER
Artikel 41
Allmänna bestämmelser
1. För sådana försöksändamål som avses i artikel 46.2 f i förordning (EG)
nr 1493/1999 får medlemsstaterna för en period på högst tre år tillåta vissaoenologiska metoder och behandlingar som inte är tillåtna enligt förordning
(EG) nr 1493/1999 eller enligt den här förordningen, under förutsättning
— att metoderna eller behandlingarna uppfyller kraven i artikel 42.2 i
förordning (EG) nr 1493/1999,
— att de kvantiteter som omfattas av dessa metoder eller behandlingar inte
överskrider 50 000 hektoliter per år och per försök,
— att de produkter som framställs inte sänds utanför den medlemsstats
gränser i vilken försöket har utförts,
— att den berörda medlemsstaten, när ett försök inleds, underrättar
kommissionen och övriga medlemsstater om villkoren för varje tillstånd,
Med försök avses en eller flera processer som företas inom ramen för ett väl
definierat forskningsprojekt och som karaktäriseras av att det finns ett endaförsöksprotokoll.
2. Innan den period som avses i punkt 1 har löpt ut skall kommissionen från
den berörda medlemsstaten få ett meddelande om det tillåtna försöket.
Kommissionen skall informera övriga medlemsstater om resultatet av
försöket. I förekommande fall, och beroende på detta resultat, får denberörda medlemsstaten lämna in en ansökan till kommissionen om att ett
försök skall få fortsätta under ytterligare en period på högst tre år, eventuellt
med större kvantiteter än under det första försöket. Som stöd för sin ansökanskall medlemsstaten lämna in en lämplig dokumentation.!B2000R1622 — SV — 11.11.2000 — 001.001 — 16
3. I enlighet med förfarandet i artikel 75 i förordning (EG) nr 1493/1999
skall kommissionen fatta beslut om den ansökan som avses i punkt 2;samtidigt får beslut fattas om att försök på samma villkor får fortsätta i andramedlemsstater.
4. Efter att ha samlat in all information om försöket i fråga kan
kommissionen, vid utgången av den period som avses i punkt 1 eller
punkt 2, lägga fram ett förslag för rådet om ett permanent tillstånd för den
oenologiska metod eller behandling som försöket avsett.
A VDELNING IV
SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 42
Vin som producerats före den 1 augusti 2000
Vin som producerats före den 1 augusti 2000 får saluföras för direkt
konsumtion efter detta datum, förutsatt att det uppfyller de gemenskaps-bestämmelser eller nationella bestämmelser som gällde före det datumet.
Artikel 43
Villkor för destillation, förflyttning och användning av sådana produkter
som inte uppfyller kraven i förordning (EG) nr 1493/1999 eller i den här
förordningen
1. Produkter som i enlighet med artikel 45.1 i förordning (EG) nr 1493/1999
inte får saluföras eller levereras för direkt konsumtion skall förstöras.
Medlemsstaterna får dock tillåta att vissa produkter för vilka de fastställer
egenskaperna får användas på ett destilleri, i en ättiksfabrik eller komma tillindustriell användning.
2. Dessa produkter får inte utan legitima skäl innehas av en producent eller
handlare, och de får endast förflyttas om mottagaren är ett destilleri, en
ättiksfabrik, ett företag som skall använda det i industriellt syfte eller till
industriprodukter, eller ett företag som skall destruera dem.
3. Medlemsstaterna får tillåta att denatureringsmedel eller igenkännings-
ämnen tillsätts till sådant vin som avses i föregående stycke så att detta lättarekan identifieras. Om goda skäl föreligger får medlemsstaterna också förbjudade användningar som avses i första stycket och se till att produkterna
destrueras.
Artikel 44
Upphävande
1. Förordningarna (EEG) nr 1618/70, 1972/78, 2394/84, 305/86, 1888/86,
2094/86, 2202/89, 2240/89, 3220/90, 586/93, 3111/93, samt (EG) nr 1128/96
skall upphöra att gälla.
2. Förordning (EEG) nr 2676/90 skall tillämpas för produkter som omfattas
av förordning (EG) nr 1493/1999. Bestämmelserna i kapitel 1.5, kapitel 3.5,kapitel 5.3.2, kapitel 12.3, kapitel 16.3, kapitel 18.3, kapitel 23.3,kapitel 25.2.3, kapitel 26.3, kapitel 27.3, kapitel 30.3, kapitel 37.3 och
kapitel 40.1.4 i bilagan till förordning (EEG) nr 2676/90 upphävs från och
med den 1 augusti 2001.
Artikel 45
Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har
offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.
Den skall tillämpas från och med den 1 augusti 2000.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.!B2000R1622 — SV — 11.11.2000 — 001.001 — 17
BILAGA I
Förteckning över druvsorter som genom undantag från artikel 42.5 i förordning
(EG) nr 1493/1999 får användas för framställning av de produkter som avses i den
bestämmelsen
(artikel 2 i den här förordningen)
(p.m.)!B2000R1622 — SV — 11.11.2000 — 001.001 — 18
BILAGA II
De år då sådana produkter med ursprung i vinodlingszonerna A och B som inte
har den lägsta naturliga alkoholhalt i volymprocent som föreskrivs i förordning(EG) nr 1493/1999 får användas för framställning av mousserande viner,mousserande viner tillsatta med kolsyra eller pärlande viner tillsatta med kolsyra
(artikel 3 i den här förordningen)
(p.m.)!
B2000R1622 — SV — 11.11.2000 — 001.001 — 19
BILAGA III
A. Förteckning över druvsorter vars druvor får användas för framställning av
cuvéen för mousserande kvalitetsviner av aromatisk typ och mousserande
kvalitetsviner fso av aromatisk typ
(artikel 4 i den här förordningen)
Aleatico N
Ασύρτικ/omikron( Assyrtiko)
Bourboulenc BBrachetto NClairette BColombard BFreisa N
Gamay N
Gewuerztraminer RsGirò NΤλυκααρύθρα( Glykerythra)
HuxelrebeMacabeu BSamtliga malvoisie
Mauzac, vit och rosé
Monica NΜ/omikronσ/khi/omikron/omikronεσσλααρ/omikron( Moschofilero)
Mueller-Thurgau BSamtliga muscatParellada B
Perle B
Picpoul BPoulsardProseccoΠ/omikronαεσστης( Roditis)
Scheurebe
Torbato
B. Undantag som avses i bilaga V punkt I 3 a och i bilaga VI punkt K 10 a till
förordning (EG) nr 1493/1999 i fråga om framställning av cuvéen till mousserandekvalitetsviner av aromatisk typ och mousserande kvalitetsviner fso av aromatisk
typ
Genom undantag från punkt K 10 a i bilaga VI får ett mousserande kvalitetsvin fso av
aromatisk typ framställas genom att viner som framställts av druvor av sorten”Prosecco” som skördats i särskilda specificerade områden med urpsrungsbeteckningen
Conegliano-Valdobbiadene och Montello e Colli Asolani används för framställning av
cuvéen.!
B2000R1622 — SV — 11.11.2000 — 001.001 — 20
BILAGA IV
Gränsvärden för användningen av vissa ämnen
(artikel 5 i den här förordningen)
Nedan anges gränser och villkor för användning av de ämnen som avses i bilaga IV till förordning (EG) nr 1493/1999:
ÄmnenAnvändning för färska druvor, druvmust,
delvis jäst druvmust, delvis jäst druvmust
framställd av lätt torkade druvor, koncentre-
rad druvmust, ungt icke färdigjäst vinAnvändning för delvis jäst druvmust för
direkt konsumtion, vin som lämpar sig för
framställning av bordsvin, bordsvin, mousse-
rande vin, mousserande vin tillsatt med kol-
dioxid, pärlande vin, pärlande vin tillsatt med
koldioxid, likörvin och kvalitetsvin fso
Preparat av jästcellvägg 40 g/hl 40 g/hl
Koldioxid (1) Högsta halt i behandlat vin: 2 g/l
L-askorbinsyra (1) 150 mg/l
Citronsyra (1) Slutlig halt i behandlat vin: 1 g/l
Metavinsyra 100 mg/l
Kopparsulfat 1 g/hl, på villkor att den behandlade
produkten inte har en högre halt avkoppar än 1 mg/l
Kol för oenologiskt bruk 100 g torr produkt per hl 100 g torr produkt per hlNäringssalter: diammoniumfosfat eller
ammoniumsulfat0,3 g/l (uttryckt i salt) (
2) 0,3 g/l (uttryckt i salt) för framställning
av mousserande vin
Ammoniumsulfit eller ammoniumbisulfit 0,2 g/l (uttryckt i salt) (2)
Tillväxtbefrämjande medel: tiamin i form
av tiaminhydroklorid0,6 mg/l (uttryckt i tiamin) 0,6 mg/l (uttryckt i tiamin), för frams-
tällning av mousserande vin
Polyvinylpolypyrrolidon 80 g/hl 80 g/hlKalciumtartrat 200 g/hlKalciumfytat 8 g/hl
(
1)Renhetskriterierna för denna produkt skall vara de kriterier som anges i kommissionens direktiv 96/77/EG av den 2 december 1996 om
särskilda renhetskriterier för andra livsmedelstillsatser än färgämnen och sötningsmedel(EGT L 339, 30.12.1996, s. 1), ändrat genom direktiv
98/86/EG(EGT L 334, 9.12.1998, s. 1).
(2)Dessa produkter får också användas tillsammans, upp till det totala gränsvärdet 0,3 g/l, utan att det påverkar tillämpningen av det ovan nämndagränsvärdet 0,2 g/l.!B2000R1622 — SV — 11.11.2000 — 001.001 — 21
BILAGA V
Bestämmelser och renhetskriterier för polyvinylpolypyrrolidon
(artikel 6 i den här förordningen)
Polyvinylpolypyrrolidon (PVPP), vars användning regleras i bilaga IV punkt 1 p och
punkt 3 y till förordning (EG) nr 1493/1999, är en polymer med statisk nätstruktur:[poly 1(2-oxo-1-pyrolidinetylen)].
Den framställs genom polymerisation av N-vinyl-2-pyrrolidon i närvaro av en
katalysator, antingen natriumhydroxid eller N,N-divinylimidazolidin.
EGENSKAPER
Lätt pulver, vitt eller gräddvitt.
Olösligt i vatten och organiska lösningsmedel.
Olösligt i alkalier och starka mineralsyror.
PROV
1. FÖRLUST VID TORKNING
Mindre än 5 % under följande betingelser:
2 g PVPP läggs i en kvartsdegel 70 mm i diameter. Torkas i torkskåp vid 100–
105 °C i 6 timmar. Avkyls i en exsickator och vägs.
Obs!Alla gränsvärden nedan avser torrsubstans.
2. ASKA
Askans vikt mindre än 0,5 % under följande betingelser:
Återstoden från prov 1 inaskas fullständigt vid en maximitemperatur av 500–
550 °C och vägs därefter.
3. ARSENIK
Mindre än 2 ppm under följande betingelser:
Förbehandling av provet:
0,5 g PVPP läggs i en rundkolv av borosilikatglas placerad på en skiva med hål i
mitten så att halsen hålls snett. Tillsätt 5 ml ren svavelsyra p. a. och 10 ml ren
salpetersyra p. a. och värm upp långsamt. Tillsätt en liten mängd salpetersyranär blandningen börjar bli brun och fortsätt sedan med uppvärmningen. Fortsättpå samma sätt tills vätskan har blivit färglös och kolven fylls av vit ånga frånsvavelsyran. Låt svalna, tillsätt 10 ml vatten och värm upp på nytt för attavlägsna nitrösa gaser tills vit ånga bildas. Upprepa förfarandet ytterligare tvågånger. Efter tredje gången kokas vätskan någon sekund, kyls av och späds med
vatten till 40 ml.
Reagenser p. a.
1. Koncentrerad arseniklösning (100 mg As/l)
Väg noggrant 0,132 g arseniktrioxid som dessförinnan torkats vid
100 °C och överför till en 500 ml E-kolv. Tillsätt 3 ml natriumhydroxidoch 20 ml vatten. Skaka tills allt lösts upp. Neutralisera arseniklös-
ningen med 15 ml utspädd svavelsyra 10 % (w/w) och tillsätt mättat
bromvatten p. a. tills den gula färgen från fritt brom blir stabil(teoretiskt: 7 ml). Koka upp för att avlägsna överflödigt brom, överförtill en 1000 ml mätkolv och fyll till märket med destillerat vatten.
2. Utspädd arseniklösning (1 mg As/l)
Blandning:
Koncentrerad arseniklösning
(100 mg/l)10 ml
Destillerat vatten 1 000 ml!
B2000R1622 — SV — 11.11.2000 — 001.001 — 22
1 ml av lösningen innehåller
0,001 mg arsenik.
3. Blyacetatbomull
Lägg absorberande bomull i 5 % blyacetatlösning (w/v) tillsatt med 1 %
ättiksyra. Låt bomullen rinna av och torka i fria luften. Förvara i vältillsluten flaska.
4. Absorberande bomull, torkad vid 100 °C
Förvara i väl tillsluten flaska.
5. Papper med kvicksilver(I)-bromid
Häll en alkoholhaltig lösning av kvicksilver(I)-bromid 5 % i en
rektangulär skål. Sänk ner vitt filterpapper, 80 g/m
2, klippt i bitar om
15 × 22 cm och dubbelvikt, i lösningen. Låt papperet rinna av och torka
på mörk plats upphängt på en icke-metallisk lina. Klipp 1 cm från
vikningen och 1 cm från nederkanterna. Klipp papperet i 15 × 15 mmfyrkanter och förvara i en väl tillsluten flaska invirad i svart papper.
6. Tennkloridlösning
Behandla 20 g kallt tenngranulat p. a. med 100 ml ren saltsyra, d= 1,19.
Förvara i närvaro av metalliskt tenn i en lufttät flaska med ventilpropp.
7. Kaliumjodidlösning
Kaliumjod 10 g
Vatten ad 100 ml
8. Salpetersyra p. a. för bestämning av arsenik
Syra med en densitet av 1,38 vid 20 °C, innehållande 61,5–65,5 %
salpetersyra HNO3. Den fasta återstoden får inte överstiga 0,0001 %.Den får inte innehålla bly som kan spåras med ditison och inte hellermer än 1 ppm kloratjoner, 2 ppm sulfatjoner, 2 ppm ortofosfatjoner eller
100 ppm arsenik.
9. Svavelsyra p. a. för bestämning av arsenik
Syra med en densitet av 1,831 till 1,835 vid 20 °C, innehållande minst
95 % svavelsyra H
2SO 4. Den fasta återstoden får inte överstiga
0,0005 %. Den får inte innehålla mer än 2 ppm tungmetaller, 1 ppm
järn, 1 ppm kloratjoner, 1 ppm nitratjoner, 5 ppm ammoniumjoner eller
20 ppb arsenik.
10. Utspädd svavelsyra 20 % (v/v) (36 g H 2SO 4per 100 ml)
Blandning:
Ren svavelsyra p.a. 200 mlDestillerat vatten 1 000 ml
11. Platinerad zink Ren zink, arsenikfri, som granulat eller i stänger.
Zinken platineras genom att placeras i en bägare och täckas med 1/
20 000 platinakloridlösning. Efter två timmar tvättas zinken i destillerat
vatten och den platinerade zinken får rinna av på flera lager läskpapper.
Torka och förvara i en torr flaska.
Kontrollera att 5 g sådan zink, som placerats i den nedan beskrivna
apparaturen tillsammans med 4,5 ml ren svavelsyra, utspädd med vattentill 40 ml, tillsatt med 2 droppar tennklorid och 5 ml kaliumjodidlösning
10 %, inte efterlämnar någon fläck efter minst två timmar på
kvicksilver(I)-bromidpapper. Kontrollera också att 1 g arsenik somanvänds på det sätt som anges nedan efterlämnar en tydlig fläck.
Beskrivning av apparaturen:
Använd en 90–100 ml kolv tillsluten med en glaspropp försedd med ett 90 mm
långt glasrör med en innerdiameter av 6 mm. Rörets nedre del är avsmalnandeoch har ett hål i sidan för att förhindra stötkokning. Den övre kanten har enplanslipad yta som är vinkelrät mot rörets längdriktning. Ytterligare ett glasrör
med samma innerdiameter och 30 mm långt, som i likhet med det första har en
övre kant som är planslipad, kan anslutas till det första glasröret och fästas medtvå spiralfjädrar eller gummiringar (se bilden).!
B2000R1622 — SV — 11.11.2000 — 001.001 — 23
Metod:
Placera en tuss torr absorberande bomull i utloppsröret vid A och därefter en
tuss blyacetatbomull.
Placera en bit kvicksilver(I)-bromidpapper mellan utloppsrörets två delar vid B
och sätt ihop rören.
Häll 40 ml svavelsyra, 2 droppar tennkloridlösning och 5 ml kaliumjodidlösning
i kolven. Låt stå i 15 minuter. Tillsätt 5 g platinerad zink och tillslut omedelbart
kolven med röret som dessförinnan satts ihop.
Låt reaktionen fortsätta tills den är avslutad (åtminstone 2 timmar). Tag i sär
apparaturen, lägg ner kvicksilver(I)-bromidpapperet i 10 ml kaliumjodidlösningi en halvtimme och skaka emellanåt. Skölj noggrant och låt torka.
Den gula eller bruna fläcken skall vara osynlig eller blekare än den fläck som
erhålls vid ett parallelltest som utförs med 1 ml arseniklösning, 1 g/ml, tillsattmed 4,5 ml ren svavelsyra och utspädd med vatten till 40 ml och därefter tillsatt
med 2 droppar tennklorid och 5 ml kaliumjodidlösning 10 %.
4. TUNGMETALLER
Uttryckta som bly, mindre än 20 ppm under följande betingelser:
Lös upp askan efter vägning i 1 ml ren saltsyra och 10 ml destillerat vatten.
Värm upp den för att påskynda upplösningen. Späd med destillerat vatten till
20 ml. 1 ml av lösningen innehåller mineralämnena från 0,10 g PVPP .
Häll 10 ml av asklösningen i ett 160 × 16 mm provrör tillsammans med 2 ml ren
natriumfluoridlösning 4 %, 0,5 ml ammoniumhydroxid, 3 ml vatten, 0,5 ml renättiksyra och 2 ml mättat svavelvätevatten.
Fällning får inte ske. Om brun färg uppstår skall den vara svagare än den färg
som uppstår i en referenslösning som bereds på följande sätt:
I ett 160 × 16 mm provrör hälls 2 ml lösning som innehåller 0,01 g bly (Pb) i 1 l
(10 mg Pb/l), 15 ml vatten, 0,5 ml natriumfluorid 4 % (w/v), 0,5 ml ren ättiksyraoch 2 ml mättat svavelvätevatten. Provröret innehåller 20 g bly.
Obs!
I den här koncentrationen fälls blysulfid endast ut i ättikssur miljö. En fällning
kan framkallas med tillsats av endast 0,05 ml saltsyra per 15 ml, men i praktikenär det svårt att framställa en exakt koncentration.
Om 0,5 ml ättiksyra i stället ersätts med 0,5 ml saltsyra sker endast fällning av
koppar, kvicksilver osv.
Eventuellt närvarande järn, normalt som järn (III)-föreningar, oxiderar
vätesulfid och framkallar en svavelfällning som döljer den kolloidalablysulfidfällningen. Komplexbundet med 0,5 ml natriumfluorid oxiderar järn
vätesulfid i långsammare takt.
Denna mängd räcker för att komplexbinda 1 mg järn (III). Öka mängden
natriumfluorid om det finns mer järn närvarande.
Produkter som innehåller kalcium skall filtreras efter tillsats av fluorid.
5. TOTALT KVÄVE
Mellan 11 och 12,8 % under följande betingelser:
Apparatur:
A. Apparaturen består av
1) En 1 l kolv A i borosilikatglas för uppvärmning, försedd med en
tratt med kran för påfyllning. Den kan värmas med gas eller el.
2) Ett förlängningsstycke C för uppsamling av den vätska som
lämnar absorptionskolven B.
3) En 500 ml absorptionskolv B med snedställd hals. Inled-
ningsröret skall nå ner till kolvens nedre del. Avledningsröret ärförsett med en stänkfångare och utgör den övre delen av
absorptionskolven. En tratt försedd med kran leder in den
vätska som skall behandlas samt den alkaliska lösningen.
4) En 30 till 40 cm lodrät kylare som avslutas med en kula med
spetsig fattning.
5) Ett 250 ml förlag för uppsamling av destillatet.
B. En 300 ml oval destillationskolv med lång hals för mineraliseringen.
Nödvändiga substanser:
Ren svavelsyra!
B2000R1622 — SV — 11.11.2000 — 001.001 — 24
Mineraliseringskatalysator
Natriumhydroxid 30 % (w/w)Ren borsyralösning 40 % (w/v)0,1 N saltsyralösningEn blandad indikator bestående av bromkreosolgrönt och metylrött.Kolven som används för uppvärmning skall fyllas med vatten som gjorts svagt
surt med 0,1 % svavelsyra. Före varje analys skall vätskan kokas med
avluftningsventilen P öppen för att avlägsna CO
2.
Metod
Väg noggrant upp ca 0,20 g PVPP och överför till destillationskolven. Tillsätt
2 g katalysator och 15 ml ren svavelsyra.
Värm över öppen låga och håll kolvens hals lutande tills lösningen är färglös
och kolvens sidor är fria från inaskade ämnen.
Späd med 50 ml vatten efter nedkylning och fortsätt sedan nedkylningen. För
över vätskan till absorptionskolven B med hjälp av filtret E. Tillsätt därefter 40–50 ml natriumhydroxid 30 % för att framkalla en basisk reaktion ochvattenångdestillera den ammoniak som bildas genom att samla upp destillatet i
5 ml borsyralösning som dessförinnan hällts i förlaget tillsammans med 10 ml
vatten, med rörets kulformiga avslutning nedsänkt i vätskan. Tillsätt 1 eller2 droppar blandad indikator och samla upp 70 100 ml destillat.
Titrera destillatet med 0,1 N saltsyralösning tills indikatorn slår om till rosa-
violett.
1 ml 0,1 N saltsyralösning motsvarar 1,4 mg kväve.
Apparatur för vattenångdestillation av ammoniak
(enligt Parnas och Wagner)
Kranarna P och E kan ersättas med en plastförbindelse medMohrklämma.
6. LÖSLIGHET I V ATTENHALTIG MILJÖ
Mindre än 0,5 % under följande betingelser:
Placera 10 g PVPP i en 200 ml kolv som innehåller 100 ml destillerat vatten.
Skaka om och låt stå i 24 timmar. Filtrera på ett ytfilter med en porvidd av
2,5 och därefter på ett ytfilter med en porvidd på 0,8 . Den rest som återstår när
filtratet indunstats till torrhet över vattenbad skall väga mindre än 50 mg.
7. LÖSLIGHET I SUR ALKOHOLHALTIG MILJÖ
Mindre än 1 % under följande betingelser:
Placera 1 g PVPP i en kolv som innehåller 500 ml av följande blandning:
Ättiksyra 3 g
Etanol 10 ml
Vatten 100 ml!
B2000R1622 — SV — 11.11.2000 — 001.001 — 25
Låt stå i 24 timmar. Filtrera på ett ytfilter med en porvidd på 2,5 och därefter på
ett ytfilter med en porvidd på 0,8 . Koncentrera filtratet över vattenbad. Avslutaindunstningen över vattenbad i en tarerad kvartsdegel, 70 mm i diameter. Dentorra rest som återstår efter indunstningen skall väga mindre än 10 mg, medhänsyn tagen till eventuell rest från indunstningen av ättikssyraetanolbland-ningen på 500 ml.
8. EFFEKTIVITETEN HOS PVPP I FÖRHÅLLANDE TILL ADSORPTION A V
FENOLFÖRENINGAR
Den aktivitetsnivå som konstateras under följande betingelser skall vara minst
30 %.
A. Reagenser
1. 0,1 N natriumhydroxidlösning.
2. 0,1 N salicylsyralösning.
(13,81 g salicylsyra löses i 500 ml metanol och späds till 1 l
vatten.)
B. Metod
1. Väg 2–3 g PVPP i en 250 ml E-kolv och notera vikten, W , med
en noggrannhet av 0,001 g.
2. Beräkna provets torrsubstans och notera innehållet i procent, P ,
med en noggrannhet av 1 decimal.
3. Tillsätt 0,1 N salicylsyralösning enligt följande formel:
43 × W × P = ml som skall tillsättas.
4. Tillslut kolven och skaka om under fem minuter.
5. Häll blandningen vid 25 °C i en büchnertratt med filter,
ansluten till en 250 ml kolv. Vänta tills den tömts och det finnstillräckligt med filtrat för att ta ut ett 50 ml prov (filtratet måstevara klart).
6. Pipettera 50 ml av filtratet i en 250 ml E-kolv.7. Bestäm neutralisationspunkten med fenolftalein och 0,1 N
natriumhydroxidlösning och notera volymen Vs.
8. Titrera på samma sätt 50 ml salicylsyra som referenslösning och
notera volymen V
b.
C. Beräkning
Aktivitet i %Vb Vs
Vb100
Obs!
Alla gränsvärden i punkterna 2–8 avser torrsubstans.
9. FRI N-VINYLPYRROLIDON — HÖGST 0,1 %
Metod
Slamma upp 4,0 g av provet i 30 ml vatten, rör om under 15 minuter, överför till
en 250 ml E-kolv genom att hälla provet genom ett glasfilter med en porvidd av
9–15 m (= typ G4). Tvätta återstoden med 100 ml vatten, tillsätt 500 mgnatriumacetat till filtraten och titrera med 0,1 N jod tills jodfärgen står kvar.Tillsätt ytterligare 3,0 ml 0,1 N jod, låt stå i 10 minuter och titrera överflödigtjod med 0,1 N natriumtiosulfat, tillsatt med 3 ml löslig stärkelse innanblandningen börjar skifta färg. Utför ett blankprov. Det åtgår endast 0,72 ml jod,vilket motsvarar högst 0,1 % vinylpyrrolidon.
10. FRI N’N-DIVINYLIMIDAZOL — HÖGST 2 MG/KG
Princip
Bestämning med hjälp av gaskromatografi på kapillärkolonn av fri N’N-
divinylimidazolidin extraherat från olöslig PVPP med ett lösningsmedel(aceton).!
B2000R1622 — SV — 11.11.2000 — 001.001 — 26
Internstandard
Lös upp 100 mg heptansyranitril (önantsyranitril), vägt med en noggrannhet av
0,1 mg, i 500 ml aceton.
Beredning av provet
Väg ca 2–2,5 g polymer med en noggrannhet av 0,2 mg i en 50 ml E-kolv.
Tillsätt 5 ml internstandard med pipett och därefter ca 20 ml aceton. Skakablandningen under fyra timmar eller låt den stabilisera sig i minst 15 timmar.Analysera lösningen ovanpå fällningen med hjälp av gaskromatografi.
Kalibreringslösning
Väg ca 25 mg N,N’ divinylimidazolidin med en noggrannhet av 0,2 mg i en kolv
och fyll med aceton till 100 ml. Överför 2 ml av lösningen med pipett till enannan 50 ml kalibreringskolv och fyll med aceton till 50 ml. Överför 2 ml avdenna lösning till en annan kolv, tillsätt 5 ml internstandard (se ovan) och fyllmed aceton till 25 ml.
Betingelser för gaskromatografi
— Kolonn: ”DB-Wax” (smält kvarts) kapillär (tvärbundet
Carbowax — 20 M), längd 30 m, innerdia-meter 0,25 mm, skikttjocklek 0,5 µm.
— Programmerad tempera-
turskala:140 °C till 240 °C, 4 °C per minut.
— Injektor: Splitinjektor, 220 °C.
Splitutflöde 30 ml/mn
— Detektor: Termoelektronisk detektor (optimerad enligt
tillverkarens instruktioner), 250 °C
— Bärargas: Helium, 1 bar (övertryck).
— Insprutad mängd: 1 µl av lösningen ovanför provlösningens
fällning eller av kalibreringslösningen.
Metod:
Tillförlitlig bestämning av kalibreringsfaktorn för specifika analysförhållanden
med hjälp av upprepade insprutningar av kalibreringslösning. Analysera provet.
Innehållet av N,N’-divinylimidazolidin i olöslig PVPP får inte överstiga 0,1 %.
Beräkning av kalibreringsfaktorn:
f
WD ASt
WSt AD
WD = använd mängd N,N’-divinylimidazolidin (mg)
WSt = mängd internstandard (mg)
ASt = topparea för internstandarden
AD = topparea för N,N’-divinylimidazolidin.
Beräkning av innehållet av N,N’divinylimidazolidin
CD1 000 ƒA D WSt
AStWSmg kg
CD = koncentration av N,N’- divinylimidazolidin (mg/kg)
f = kalibreringsfaktorA
D = topparea för N,N’- divinylimidazolidin
WSt = mängd internstandard som tillsatts provet (mg)
ASt = topparea för internstandarden
WS = använd provmängd (g).!B2000R1622 — SV — 11.11.2000 — 001.001 — 27
BILAGA VI
Bestämmelser för kalciumtartrat
(artikel 7 i den här förordningen)
ANVÄNDNINGSOMRÅDE
Kalciumtartrat får tillsättas i vin som adjuvant för att främja utfällning av vinsten och
bidra till stabilisering av vinsten i vinet genom att den slutliga koncentrationen avkaliumvätetartrater och kalciumtartrat sänks.
BESTÄMMELSER
— Den högsta tillåtna dosen anges i bilaga IV till den här förordningen.
— När kalciumtartrat tillsätts skall vinet skakas om och kylas av. Därefter skall de
kristaller som bildats separeras genom fysikaliska metoder.!
B2000R1622 — SV — 11.11.2000 — 001.001 — 28
BILAGA VII
Bestämmelser för betaglukanas
(artikel 10 i den här förordningen)
1. Internationell klassificering för betaglukanaser: E.C. 3-2-1-58.
2. Betaglukanhydrolas (nedbrytning av glukan från Botrytis cinerea ).
3. Ursprung: Trichoderma harzianum .
4. Tillämpningsområde: nedbrytning av betaglukaner i viner, i synnerhet viner
gjorda på Botrytis-angripna druvor.
5. Högsta dosering: 3 gram enzympreparat innehållande 25 % uppslammat
organiskt material (TOS) per hektoliter
6. Kemisk och mikrobiologisk renhet:
Förlust vid torkning Mindre än 10 %
Tungmetaller Mindre än 30 ppmPb Mindre än 10 ppmAs Mindre än 3 ppmKoliformer totalt Inga
Escherichia coli Inga i ett prov på 25 g
Salmonella spp Inga i ett prov på 25 g
Aeroba bakterier totalt Mindre än 5 ×10
4bakterier/g!B2000R1622 — SV — 11.11.2000 — 001.001 — 29
BILAGA VIII
Mjölksyrabakterier
(artikel 11 i den här förordningen)
SPECIFIKA TIONER
Mjölksyrabakterier, vars användning regleras i bilaga IV .1 q och IV .3 z till förordning
(EG) nr 1493/1999, skall tillhöra släktena Leuconostoc, Lactobacillus och/eller
Pedococcus . De skall ha förmågan att omvandla äppelsyra i druvmust eller vin till
mjölksyra utan att smaken påverkas. De skall ha hållits åtskilda från druvor, druvmust,
vin eller produkter som framställts av druvor. Namnet på släktet och arten samt uppgift
om stammen skall framgå av etiketten, tillsammans med uppgift om ursprung ochstamodlaren.
Särskilt tillstånd krävs för att få utföra gentekniska experiment med mjölksyrabakterier.
TILLSTÅND
De skall användas i flytande eller fryst tillstånd eller som frystorkat pulver, i renkultur
eller blandkultur.
IMMOBILISERADE BAKTERIER
Substratet för framställning av immobiliserade mjölksyrabakterier skall vara inert och
tillåtet för användning vid vinframställning.
KONTROLLFORMER
Kemisk kontroll:
Samma krav för de undersökta ämnena som för andra enologiska preparat, särskilt vad
gäller tungmetaller.
Mikrobiologisk kontroll:
— Halten av förökningsdugliga mjölksyrabakterier skall vara minst 10
8/g eller 107/
ml.
— Halten av mjölksyrabakterier av en annan art än de angivna stammarna skall vara
lägre än 0,01 % av den totala mängden förökningsdugliga mjölksyrabakterier.
— Halten av aeroba bakterier skall vara lägre än 103per gram pulver eller per ml.
— Det totala jästinnehållet skall vara lägre än 103per gram pulver eller per ml.
— Mögelinnehållet skall vara lägre än 103per gram pulver eller per ml.
TILLSATSER
Tillsatser som används vid beredning av mjölksyrabakteriekulturer eller vid reaktivering
av mjölksyrabakterier skall vara substanser som är tillåtna för användning i livsmedeloch skall uppges på etiketten.
FRAMSTÄLLNINGSDATUM
Tillverkaren skall uppge datum då varan lämnade fabriken.
ANVÄNDNING
Tillverkaren skall lämna en bruksanvisning eller ange reaktiveringsmetod.
KONSER VERING
Förvaringssättet skall framgå tydligt av etiketten.
ANAL YSMETODER
— Mjölksyrabakterier: substrat A(1), B(2) eller C(3) med den användningsmetod för
stammen som angivits av tillverkaren.
— Aeroba bakterier: Bacto-Agar-substrat.— Jäst: Malt-Wickerham-substrat.
— Mögel: Malt-Wickerham eller Czapeck-substrat.!
B2000R1622 — SV — 11.11.2000 — 001.001 — 30
Substrat A
Jästextrakt 5 g
Köttextrakt 10 gTryptisk pepton 15 g
Natriumacetat 5 g
Ammoniumcitrat 2 gTween 80 1 gMangansulfat 0,050 g
Magnesiumsulfat 0,200 g
Glukos 20 gVatten 1 000 ml
pH 5,4
Substrat B
Tomatsaft 250 Ml
Jästextrakt Difco 5 g
Pepton 5 g
L-äppelsyra 3 gTween 80Mangansulfat 0,050 g
Magnesiumsulfat 0,200 g
Vatten 1 000 mlpH 4,8
Substrat C
Glukos 5 g
Trypton Difco 2 gPepton Difco 5 gLeverextrakt 1 g
Tween 80 0,05 g
Tomatsaft, utspädd 4,2 ggr filtrerad på Whatman nr I 1 000 mlpH 5,5!
B2000R1622 — SV — 11.11.2000 — 001.001 — 31
BILAGA IX
Bestämning av jonbyteshartsers förluster av organiska ämnen
(artikel 12 i den här förordningen)
1. ANVÄNDNINGSOMRÅDE
Bestämning av jonbyteshartsers förluster av organiska ämnen.
2. DEFINITION
Jonbyteshartsers förluster av organiska ämnen: förlusten av organiska ämnen
bestäms med hjälp av den metod som beskrivs nedan.
3. PRINCIP
Extraktionsvätskor får passera genom en kolonn som packats med hartser, och
mängden extraherat organiskt material bestäms gravimetriskt.
4. REAGENS
Alla reagens skall vara av analytisk kvalitet.
Extraktionsvätskor:4.1. Destillerat vatten eller avjoniserat vatten av motsvarande renhetsgrad.4.2. Etanol, 15 % v/v. Bereds genom att 15 volymdelar absolut etanol
blandas med 85 volymdelar vatten (4.1).
4.3. Ättiksyra, 5 % m/m. Bereds genom att 5 viktdelar isättika blandas med
95 viktdelar vatten (4.1).
5. UTRUSTNING
5.1. Kromatografiska jonbyteskolonner.
5.2. Mätglas, 2 l.5.3. Indunstningsskålar som tål uppvärmning till 850 °C i muffelugn.5.4. Torkskåp, termostatstyrt till 105 ± 2 °C.
5.5. Muffelugn, termostatstyrd till 850 ± 25 °C.
5.6. Analysvåg med en noggrannhet av 0,1 mg.5.7. Indunstningsapparat, värmeplatta eller indunstningsapparat med in-
frarött ljus.
6. UTFÖRANDE
6.1. Den jonbytesharts som analysen gäller tvättas och behandlas i enlighet
med tillverkarens anvisningar om hur den skall förberedas föranvändning med livsmedel. Därefter hälls 50 ml av hartsen i var ochen av tre kromatografiska jonbyteskolonner (5.1).
6.2. Om hartsen är av anjonisk typ får de tre extraktionsvätskorna (4.1, 4.2
och 4.3) passera genom var sin packade kolonn (6.1) med enströmningshastighet av 350-450 ml/h. Den första litern eluat från allatre kolonnerna kasseras och de följande två litrarna samlas upp imätglas (5.2). Beträffande katjonhartser, låt endast de två vätskorna 4.1
och 4.2 passera genom de hartspackade kolonnerna.
6.3. De tre eluaten indunstas över en värmeplatta eller en indunstnings-
apparat med infrarött ljus (5.7) i var sin indunstningsskål (5.3) somrengjorts och vägts i förväg (m0). Sätt in skålarna i torkskåpet (5.4) och
låt torka till konstant vikt (m1).
6.4. När den konstanta vikten (6.3) har noterats, läggs indunstningsskålen i
muffelugnen (5.5), där innehållet inaskas till konstant vikt (m2).
6.5. Beräkna mängden extraherat organiskt material (7.1). Om halten
överstger 1 mg/l görs ett blindprov på reagenser, och mängdenextraherat organiskt material beräknas på nytt.
Blindprovet utförs genom att punkterna 6.3 och 6.4 upprepas, men med
användning av två liter extraktionsvätska för att erhålla vikterna m3 ochm4 i punkt 6.3 respektive 6.4.!
B2000R1622 — SV — 11.11.2000 — 001.001 — 32
7. BERÄKNING A V RESULTAT
7.1. Formler och beräkning av resultat
Mängden organiska ämnen i mg/l som extraherats urfrån jonbyteshart-
serna erhålls genom formeln
500 (m1 - m2)
där m1 och m2 anges i gram.
Den korrigerade mängden organiska ämnen i mg/l som extraherats ur
jonbyteshartserna erhålls genom formeln
500 (m1 - m2 - m3 + m4)
där m1, m2, m3 och m4 anges i gram.
7.2. Skillnaden mellan resultaten från två parallella bestämningar som utförs
på samma hartsprov får inte överstiga 0,2 mg/l.!B2000R1622 — SV — 11.11.2000 — 001.001 — 33
BILAGA X
Bestämmelser för behandling genom elektrodialys
(artikel 15 i den här förordningen)
Denna behandling syftar till att säkerställa vinets stabilitet med avseende på
förhållandet mellan vinsyran och dess salter, kaliumvätetartrat och kalciumtartrat(och andra kalciumsalter), genom selektiv extraktion av de överskottsjoner som finns ivinet under inverkan av ett elektriskt fält, dels med membran som endast är permeabla
för anjoner, dels med membran som endast är permeabla för katjoner.
1. TILLÄMPNINGSBESTÄMMELSER FÖR MEMBRANEN
1.1. Membranen placeras växelvis i ett ”filter-pressystem” eller annat
ändamålsenligt system som avgränsar avdelningarna för behandling
(vin) och koncentration (spillvatten).
1.2. De membran som är permeabla för katjoner skall vara anpassade till
extraktion av enbart katjoner, särskilt K+ och Ca
2+.
1.3. De membran som är permeabla för anjoner skall vara anpassade till
extraktion av enbart anjoner, särskilt tartratjoner.
1.4. Membranen bör inte ge alltför stora förändringar av vinets fysikalisk-
kemiska egenskaper och sammansättning eller dess organoleptiskakaraktär. De skall uppfylla följande villkor:
— De skall vara tillverkade enligt god tillverkningssed och av ämnen
som är tillåtna i tillverkningen av plastmaterial avsedda att komma
i kontakt med de livsmedel som förtecknas i bilaga II till
kommissionens direktiv 90/128/EEG av den 23 februari 1990 (
1).
— Den som använder utrustningen för elektrodialys skall kunna visa
att de membran som används har de egenskaper som tidigarebeskrivits och att byte av membranen utförs av specialutbildadpersonal.
— Membranen får inte avge några farliga ämnen i mängder som
medför fara för människors hälsa eller som skämmer livsmedlens
smak eller doft, och de skall motsvara de kriterier som fastställs idirektiv 90/128/EEG.
— Vid användningen av membranen bör beståndsdelarna i dessa inte
påverka vinets beståndsdelar eller omvänt, på så sätt att det i denbehandlade produkten kan bildas nya ämnen som skulle kunna ha
toxiska effekter.
Stabiliteten hos nya elektrodialysmembran skall fastställas med hjälp av
en provlösning med liknande fysikalisk-kemiska egenskaper som vinetför att det ska gå att studera om vissa ämnen eventuellt avges frånmembranen.
Följande bestämningsmetod rekommenderas:Provlösningen skall baseras på en vatten-alkohollösning som är buffrad
till samma pH och konduktivitet som vinet. Den skall ha följande
sammansättning:
— absolut etanol: 11 liter— kaliumvätetartrat: 380 gram— kalciumtartrat: 60 gram— koncentrerad svavelsyra: 5 ml— destillerat vatten av högsta kvalitet: 100 liter
Denna lösning används för att testa överföringen i en sluten krets i ett
membransystem för elektrodialys under spänning (1 volt/cell) med
50 liter/m
2för anjonmembran och katjonmembran till dess att lösningen
har avmineraliserats till 50 %. Som startlösning används en kalium-kloridlösning med koncentrationen 5 g/l. De beståndsdelar som överförsbestäms i såväl provlösningen som dialysatet.
De organiska molekylerna som ingår i membranets sammansättning och
som kan överföras till den behandlade lösningen analyseras kvantitativt.En särskild kvantitativ analys för var och en av beståndsdelarna skall
göras av ett godkänt laboratorium. Halten i provlösningen skall vara
lägre än totalhalten för samtliga beståndsdelar, dvs. 50 mikrogram/l.!
B
(1) EGT L 75, 21.3.1990, s. 19. Direktivet senast ändrat genom direktiv 1999/91/EG (EGT L 310,
4.12.1999, s. 41).2000R1622 — SV — 11.11.2000 — 001.001 — 34
Generellt kan sägas att de allmänna reglerna för kontroll av material
som kommer i kontakt med livsmedel skall tillämpas för dessamembran.
2. BESTÄMMELSER FÖR ANVÄNDNINGEN A V MEMBRANEN
Det membranpar som används vid behandling för stabilisering av vinsyran
genom elektrodialys skall uppfylla följande villkor:
— Minskningen av vinets pH skall inte vara större än 0,3 pH-enheter.
— Minskningen av halten av flyktiga syror skall vara mindre än 0,12 g/l
uttryckt i ättiksyra (2 milliekvivalenter).
— Behandling genom elektrodialys skall inte påverka de beståndsdelar i vinet
som inte är joner, särskilt polyfenoler och polysackarider.
— Diffussionen av små molekyler som etanol skall begränsas och bör inte
medföra en minskning av alkoholhalten på mer än 0,1 volymprocent.
— Förvaring och rengöring av membranen skall göras enligt godkända
metoder med ämnen som får användas vid beredning av livsmedel.
— Membranen skall märkas för att det skall vara möjligt att bibehålla
ordningen i membransystemet.
— Den utrustning som används skall ha ett styrsystem som innebär att
instabiliteten hos varje vin beaktas, så att enbart överskottet avkaliumvätetartrat och olika kalciumsalter elimineras.
— Behandlingen skall genomföras under överinseende av en godkänd enolog
eller kvalificerad tekniker.
Denna behandling skall anges i det register som avses i artikel 70.2 i förordning
(EG) nr 1493/1999.!
B2000R1622 — SV — 11.11.2000 — 001.001 — 35
BILAGA XI
Bestämmelser för ureas
(artikel 17 i den här förordningen)
1. Internationell kod för ureas: EG-nr: 3-5-1-5, CAS-nr: 9002-13-5.
2. Aktivitet: ureas (verksamt i sur miljö), bryter ned urinämne till ammoniak och
koldioxid. Den angivna aktiviteten ligger på minst 5 enheter/mg, där 1 enhetdefinieras som den mängd enzym som frigör 1 mikromol NH
3per minut vid
37 °C och en koncentration av urinämne på 5 g/l (pH 4).
3. Ursprung: Lactobacillus fermentum
4. Tillämpningsområde: nedbrytning av urinämne i sådant vin som skall lagras
under lång tid, när den ursprungliga koncentrationen urinämne är högre än 1 mg/l.
5. Högsta tillåtna dosering: 75 mg enzympreparat per liter behandlat vin, dock
högst 375 enheter ureas per liter vin. I slutet av behandlingen skall all
resterande enzymaktivitet avlägsnas genom att vinet filtreras (porernas diameterskall vara mindre än 1 mikrometer).
6. Kemisk och mikrobiologisk renhet:
Förlust vid torkning Mindre än 10 %
Tungmetaller Mindre än 30 ppmPb Mindre än 10 ppmAs Mindre än 2 ppmKoliformer totalt IngaSalmonella spp Inga i ett prov på 25 g
Aeroba bakterier totalt Mindre än 5 × 10
4bakterier/gram
Ureas som får användas vid behandling av vin skall produceras under likvärdiga
villkor som sådant ureas som behandlas i yttrandet från Vetenskapliga
livsmedelskommittén av den 10 december 1998.!B2000R1622 — SV — 11.11.2000 — 001.001 — 36
BILAGA XII
Undantag beträffande halten av svaveldioxid
(artikel 19 i den här förordningen)
Som komplement till bilaga V punkt A till förordning (EG) nr 1493/1999 skall
följande gränsvärden gälla för svaveldioxidhalten i viner som har enrestsockerhalt uttryckt i inverterat socker på lägst 5 g/l:
a) 300 mg/l för
— vita kvalitetsviner fso med den kontrollerade ursprungsbeteckningen
Gaillac,
— kvalitetsviner fso med ursprungsbeteckningarna Alto Adige och
Trentino som bär beteckningen ”passito” och/eller ”vendemmiatardiva”,
— kvalitetsvinerna fso Moscato di Pantelleria naturale och Moscato di
Pantelleria,
— bordsvin med följande geografiska beteckningar, om den totala
alkoholhalten i volymprocent överstiger 15 % och restsockerhalten
överstiger 45 g/l:
— Vin de pays de Franche-Comté,
— Vin de pays des coteaux de l’Auxois,— Vin de pays de Saône-et-Loire,
— Vin de pays des coteaux de l’Ardèche,
— Vin de pays des collines rhodaniennes,— Vin de pays du comté Tolosan,
— Vin de pays des côtes de Gascogne,
— Vin de pays du Gers,
— Vin de pays du Lot,
— Vin de pays des côtes Tarn,— Vin de pays de la Corrèze,
— Vin de pays de l’Ile de Beauté,
— Vin de pays d’Oc— Vin de pays des côtes de Thau,
— Vin de pays des coteaux de Murviel;
b) 400 mg/l för
— vita kvalitetsviner fso med följande kontrollerade ursprungsbeteck-
ningar: Anjou-Coteaux de la Loire, Coteaux du Layon följt av namnetpå ursprungskommunen, Coteaux du Layon följt av namnet Chaume,Coteaux de Saumur, Pacherenc du Vic Bilh, Alsace och Alsace grandcru följt av benämningen ”vendanges tardives” eller ”sélection de
grains nobles”,
— söta viner framställda av övermogna druvor, samt söta viner
framställda av lätt torkade druvor med ursprung i Grekland, med enrestsockerhalt uttryckt i inverterat socker på lägst 45 g/l, och med
följande ursprungsbeteckningar: Samos ( Σάµ/omikronς), Rhodos (Ρ/omikronacuteδ/omikronς),
Patras (Πατρα), R i oP a t r o n( Ρί/omikron Πατρών), Céphalonie
(Κεφαλ/omikronνία), Limnos (Λήµν/omikronς), Sitia (Σητεία), Santorin
(Σαντ/omikronρίνη), Néméa (Νεµέα), Daphnès (∆αφνές);!
B2000R1622 — SV — 11.11.2000 — 001.001 — 37
BILAGA XIII
Halt av flyktiga syror
Genom undantag från bilaga V punkt B 1 till förordning (EG) nr 1493/1999
fastställs härmed den högsta halten av flyktiga syror
a) för tyska viner
till 30 milliekvivalenter/l för kvalitetsviner fso som uppfyller kraven för
beteckningen ”Eiswein” eller ”Beerenauslese”,
till 35 milliekvivalenter/l vad gäller kvalitetsviner fso som uppfyller kraven
för beteckningen ”Trockenbeerenauslese”;
b) för franska viner
till 25 milliekvivalenter/l för kvalitetsvinerna fso
— Barsac,
— Cadillac,— Cérons,— Loupiac,— Monbazillac,— Sainte-Croix-du-Mont,— Sauternes,— Anjou Coteaux de la Loire,— Bonnezeaux,— Coteaux de l’Aubance,— Coteaux du Layon,— Coteaux du Layon, följt av namnet på ursprungskommunen,— Coteaux du Layon, följt av namnet ”Chaume”,— Quarts-de-Chaume,— Coteaux de Saumur,— Jurançon,
— Pacherenc du Vic-Bilh,
— Alsace och Alsace grand cru, som presenteras med benämningen
”vendanges tardives” eller ”sélection de grains nobles”,
— Arbois, följt av benämningen ”vin de paille”
— Côtes du Jura, följt av benämningen ”vin de paille”,
— L ’Etoile, följt av benämningen ”vin de paille”,— Hermitage, följt av benämningen ”vin de paille”;för bordsvin med följande geografiska beteckningar, om den totala
alkoholhalten i volymprocent överstiger 15 % och restsockerhalten
överstiger 45 g/l:
— Vin de pays de Franche-Comté,
— Vin de pays des coteaux de l’Auxois,
— Vin de pays de Saône-et-Loire,— Vin de pays des coteaux de l’Ardèche,— Vin de pays des collines rhodaniennes,— Vin de pays du comté Tolosan,— Vin de pays des côtes de Gascogne,— Vin de pays du Gers,— Vin de pays du Lot,— Vin de pays des côtes Tarn,— Vin de pays de la Corrèze,— Vin de pays de l’Ile de Beauté,!
B2000R1622 — SV — 11.11.2000 — 001.001 — 38
— Vin de pays d’Oc,
— Vin de pays des côtes de Thau,
— Vin de pays des coteaux de Murviel;för följande kvalitetslikörviner fso som presenteras med benämningen ”vin
doux naturel”:
— Banyuls,
— Banyuls rancio,— Banyuls grand cru,
— Banyuls grand cru rancio,
— Frontignan,— Grand Roussillon,
— Grand Roussillon rancio,
— Maury,— Maury rancio,
— Muscat de Beaumes-de-Venise,
— Muscat de Frontignan,— Muscat de Lunel,
— Muscat de Mireval,
— Muscat de Saint-Jean-de-Minervois,— Rasteau,
— Rasteau rancio,
— Rivesaltes,— Rivesaltes rancio,
— Vin de Frontigan;
c) för italienska viner
till 25 milliekvivalenter/l för
— kvalitetslikörvinerna fso ”Marsala”,
— kvalitetsvinerna fso Moscato di Pantelleria naturale, Moscato di
Pantelleria och Malvasia delle Lipari,
— de kvalitetsviner fso och kvalitetslikörviner fso som uppfyller
villkoren för benämningen ”vin santo”, ”passito”, ”liquoroso” eller”vendemmia tardiva”, och
— bordsvin med geografisk beteckning som uppfyller villkoren för
benämningen ”vin santo”, ”passito”, ”liquoroso” eller ”vendemmiatardiva”,
— bordsviner framställda av druvsorten ”Vernaccia di Oristano B” som
skördats på Sardinien och som uppfyller kraven för beteckningen”Vernaccia di Sardegna”;
d) för österrikiska viner
— till 30 milliekvivalenter/l för kvalitetsviner fso som uppfyller kraven
för beteckningen ”Beerenauslese” eller ”Eiswein”,
— till 40 milliekvivalenter/l för kvalitetsviner fso som uppfyller kraven
för beteckningen ”Ausbruch”, ”Trockenbeerenauslese” eller ”Stroh-wein”;
e) för viner med ursprung i Förenade kungariket
till 25 milliekvivalenter/l för kvalitetsviner fso som presenteras och
betecknas med ”botrytis” eller motsvarande, ”noble late harvested”,”special late harvested” eller ”noble harvest”, och som uppfyller kraven fördessa beteckningar.
f) för viner med ursprung i Spanien
till 25 milliéquivalents/l för kvalitetsviner fso som uppfyller kraven
beteckningen ”vendimia tardía”.!
B2000R1622 — SV — 11.11.2000 — 001.001 — 39
BILAGA XIV
Berikning när väderleken har varit exceptionellt ogynnsam
(artikel 23 i den här förordningen)
ÅrVinod-
lingszonGeografiskt område Vinsort (om sådan finns)
1. 2000 A England, Wales Auxerrois, Chardonnay, Ehrenfelser, Faber,
Huxelrebe, Kerner, Pinot blanc, Pinot gris,Pinot noir, Riesling, Schonburger, Scheurebe,Seyval blanc och Wurzer!B
!M12000R1622 — SV — 11.11.2000 — 001.001 — 40
BILAGA XV
Fall där tillsättning av syra och berikning av en och samma produkt får utföras
(artikel 27 i den här förordningen)
(p.m.)!B2000R1622 — SV — 11.11.2000 — 001.001 — 41
BILAGA XVI
Datum före vilka berikning, tillsats av syra och avsyrning får utföras på grund av
exceptionellt ogynnsam väderlek
(artikel 29 i den här förordningen)
(p.m.)!B2000R1622 — SV — 11.11.2000 — 001.001 — 42
BILAGA XVII
Egenskaper hos destillat av vin eller av torkade druvor som får tillsättas i
likörviner och i vissa kvalitetslikörviner fso
(artikel 37 i den här förordningen)
1. Organoleptiska egenskaper Ingen märkbar smak av främmande
ämnen
2. Alkoholhalt
lägst 52 % vol
högst 86 % vol
3. Total kvantitet av andra flyktiga ämnen än etylalkohol
och metylalkoholLägst 125 g/hl absolut alkohol (100 %
vol)
4. Högsta tillåtna halt av metylalkohol 200 g/hl absolut alkohol (100 % vol)!B2000R1622 — SV — 11.11.2000 — 001.001 — 43
BILAGA XVIII
Förteckning över kvalitetslikörviner fso som framställs enligt särskilda regler
A. FÖRTECKNING ÖVER KVALITETSLIKÖRVINER FSO VARS FRAMS-
TÄLLNING INNEBÄR ANVÄNDNING A V DRUVMUST ELLER EN BLANDNING
A V DRUVMUST OCH VIN
(artikel 38.1 i den här förordningen)
GREKLAND
Σάµ/omikronς( Samos),Μ/omikronσ/khiάτ/omikronςΠατρών( Muscat de Patras), Μ/omikronσ/khiάτ/omikronςΡί/omikronυΠατρών
(Muscat Rion de Patras), Μ/omikronσ/khiάτ/omikronς Κεφαλληνίας ( Muscat de Céphalonie),
Μ/omikronσ/khiάτ/omikronς Ρ/omikronacuteδ/omikronυ ( Muscat de Rhodos), Μ/omikronσ/khiάτ/omikronς Λήµν/omikronυ ( Muscat de Lemnos),
Σητεία ( Sitia),Νεµέα ( Nemée),Σαντ/omikronρίνη ( Santorini),∆αφνές ( Dafnes),
Μαυρ/omikronδάφνηΚεφαλληνίας( Mavrodafne de Céphalonie), Μαυρ/omikronδάφνηΠατρών
(Mavrodafne de Patras)
SP ANIEN
Kvalitetslikörvin fsoProduktens beteckning enligt gemenskapens
eller medlemsstatens lagstiftning
Alicante Moscatel de Alicante
Vino dulce
Cariñena Vino dulce
Jerez-Xérès-Sherry Pedro Ximénez
Moscatel
Montilla-Moriles Pedro XiménezPriorato Vino dulce
Tarragona Vino dulce
Valencia Moscatel de Valencia
Vino dulce
ITALIEN
Cannonau di Sardegna, Girò di Cagliari, Malvasia di Bosa, Malvasia di Cagliari,
Marsala, Monica di Cagliari, Moscato di Cagliari, Moscato di Sorso-Sennori, Moscato
di Trani, Nasco di Cagliari, Oltrepò Pavese Moscato, San Martino della Battaglia,
Trentino, Vesuvio Lacrima Christi.
B. FÖRTECKNING ÖVER KVALITETSLIKÖRVINER FSO VARS FRAMS-
TÄLLNING INNEBÄR TILLSATS A V SÅDANA PRODUKTER SOM A VSES I
BILAGA V PUNKT J 2 B TILL FÖRORDNING (EG) NR 1493/1999
(Artikel 38.2 i den här förordningen)
1. Förteckning över kvalitetslikörviner fso vars framställning innebär tillsätt-
ning av en spritprodukt som härrör från destillation av vin eller torkadedruvor, med en alkoholhalt på lägst 95 volymprocent och högst 96volymprocent
(Bilaga V punkt J 2 b ii första strecksatsen till förordning (EG) nr 1493/1999)
GREKLAND
Σάµ/omikronς ( Samos),Μ/omikronσ/khiάτ/omikronς Πατρών ( Muscat de Patras), Μ/omikronσ/khiάτ/omikronς Ρί/omikronυ
Πατρών ( Muscat Rion de Patras), Μ/omikronσ/khiάτ/omikronς Κεφαλληνίας ( Muscat de
Céphalonie),Μ/omikronσ/khiάτ/omikronς Ρ/omikronacuteδ/omikronυ ( Muscat de Rhodos), Μ/omikronσ/khiάτ/omikronς Λήµν/omikronυ
(Muscat de Lemnos), Σητεία ( Sitia),Σαντ/omikronρίνη ( Santorini),∆αφνές
(Dafnes),Μαυρ/omikronδάφνη Πατρών ( Mavrodafne de Patras), Μαυρ/omikronδάφνη
Κεφαλληνίας( Mavrodafne de Céphalonie).
SP ANIEN
Condado de Huelva, Jerez-Xérès-sherry, Manzanilla-Sanlúcar de Barrameda,
Málaga, Montilla-Moriles, Rueda.!
B2000R1622 — SV — 11.11.2000 — 001.001 — 44
2. Förteckning över kvalitetslikörviner fso vars framställning innebär tillsätt-
ning av eau-de-vie som härrör från destillation av vin eller druvrester, med enalkoholhalt på lägst 52 volymprocent och högst 86 volymprocent
(Bilaga V punkt J 2 b ii andra strecksatsen till förordning (EG) nr 1493/1999)
GREKLAND
Μαυρ/omikronδάφνη Πατρών ( Mavrodafne de Patras), Μαυρ/omikronδάφνη
Κεφαλληνίας ( Mavrodafne de Céphalonie), Σητεία ( Sitia),Σαντ/omikronρίνη
(Santorini),∆αφνές( Dafnes),Νεµέα( Nemée).
FRANKRIKE
Pineau de Charentes eller Pineau Charentais, Floc de Gascogne, Macvin du
Jura.
3. Förteckning över kvalitetslikörviner fso vars framställning innebär tillsätt-
ning av eau-de-vie som härrör från destillation av torkade druvor, med enalkoholhalt på lägst 52 % volymprocent och högst 94,5 % volymprocent
(bilaga V J 2 b) ii) tredje strecksatsen till förordning (EG) nr 1493/1999)
GREKLAND
Μαυρ/omikronδάφνη Πατρών ( Mavrodafne de Patras), Μαυρ/omikronδάφνη
Κεφαλληνίας( Mavrodafne de Céphalonie).
4. Förteckning över kvalitetslikörviner fso vars framställning innebär tillsätt-
ning av delvis jäst druvmust framställd av lätt torkade druvor
(bilaga V punkt J 2 b iii första strecksatsen till förordning (EG) nr 1493/1999)
SP ANIEN
Kvalitetslikörvin fsoProduktens beteckning enligt gemenskapens
eller medlemsstatens lagstiftning
Jerez-Xérès-Sherry Vino generoso de licor
Malaga Vinos dulces
Montilla-Moriles Vino generoso de licor
ITALIEN
Aleatico di Gradoli, Giro di Cagliari, Malvasia delle Lipari, Malvasia di
Cagliari, Moscato Passito di Pantelleria.
5. Förteckning över kvalitetslikörviner fso vars framställning innebär tillsätt-
ning av koncentrerad druvmust framställd genom direkt uppvärmning, mensom i övrigt svarar mot definitionen för koncentrerad druvmust
(bilaga V punkt J 2 b iii andra strecksatsen till förordning (EG) nr 1493/1999)
SP ANIEN
Kvalitetslikörvin fsoProduktens beteckning enligt gemenskapens
eller medlemsstatens lagstiftning
Alicante
Condado de Huelva Vino generoso de licorJerez-Xérès-Sherry Vino generoso de licor
Malaga Vino dulce
Montilla-Moriles Vino generoso de licorNavarra Moscatel!B2000R1622 — SV — 11.11.2000 — 001.001 — 45
ITALIEN
Marsala
6. Förteckning över kvalitetslikörviner fso vars framställning innebär tillsätt-
ning av koncentrerad druvmust
(Bilaga V punkt J 2 b iii tredje strecksatsen till förordning (EG) nr 1493/1999)
SP ANIEN
Kvalitetslikörvin fsoProduktens beteckning enligt gemenskapens
eller medlemsstatens lagstiftning
Malaga Vino dulce
Montilla-Moriles Vino dulce
Tarragona Vino dulce
ITALIEN
Oltrepó Pavese Moscato, Marsala, Moscato di Trani.!B2000R1622 — SV — 11.11.2000 — 001.001 — 46