1967R0422 — SV — 01.01.1976 — 015.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS FÖRORDNING nr 422/67/EEG, 5/67/Euratom
av den 25 juli 1967
om ersättning till kommissionens ordförande och ledamöter och till domstolens ordförande,
domare, generaladvokater och justitiesekreterare
(EGT L 187, 8.8.1967, s. 1)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Règlement (CEE, Euratom, CECA) no262/68 du Conseil du 29 février
1968 (*)L 57 2 5.3.1968
►M2Règlement (EURATOM, CECA, CEE) no1442/69 du Conseil du 23
juillet 1969 (*)L 184 1 26.7.1969
►M3Rådetsförordning (EKSG, EEG, Euratom) nr 721/70 av den 20 mars
1970L 89 1 23.4.1970
►M4Rådetsförordning (EKSG, EEG, Euratom) nr 2163/70 av den 27 oktober
1970L 238 1 29.10.1970
►M5RådetsFörordning (EEG, Euratom, EKSG) nr 723/71 av den 30 mars
1971L 80 1 5.4.1971
►M6Council Regulation (EEC, Euratom, ECSC) No 519/72 of 15 March
1972 (*)L 64 1 16.3.1972
►M7Regulation (ECSC, EEC, Euratom) No 2690/72 of the Council of 19
December 1972 (*)L 286 1 23.12.1972
►M8Rådetsförordning (EKSG, EEG, Euratom) nr 1546/73 av den 4 juni
1973L 155 8 11.6.1973
►M9Rådetsförordning (EKSG, EEG, Euratom) nr 142/76 av den 20 januari
1976L 15 1 24.1.1976
►M10Rådetsförordning (EKSG, EEG, Euratom) nr 143/76 av den 20 januari
1976L 15 2 24.1.1976
(*) Denna rättsakt finns inte publicerad på svenska.
▼B
RÅDETS FÖRORDNING nr 422/67/EEG, 5/67/Euratom
av den 25 juli 1967
om ersättning till kommissionens ordförande och ledamöter och till
domstolens ordförande, domare, generaladvokater och justitiesek-
reterare
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA
FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av ett gemensamt råd och
en gemensam kommission för Europeiska gemenskaperna (1), särskilt
artikel 6 i detta och artiklarna 20 och 21 i protokollet om immunitetoch privilegier för Europeiska gemenskaperna (
2), och
med beaktande av följande:
Rådet skall fastställa löner, arvoden och pensioner för kommissionens
ordförande och ledamöter och för domstolens ordförande, domare,generaladvokater och justitiesekreterare, samt alla betalningar somutgår i stället för sådan ersättning.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Kommissionens och domstolens ledamöter har rätt till grundlön, famil-
jetillägg och andra ersättningar från den dag de tillträder tjänsten tillden sista dag i den månad de frånträder tjänsten.
Artikel 2
1. Den månatliga grundlönen för kommissionens ledamöter skall
utgöra en viss procent av grundlönen för en tjänsteman i Europeiska
gemenskaperna inom högsta löneklassen av lönegrad A 1, nämligen:
ordförande 138,0 %,
vice ordförande 125,0 %,andra ledamöter 112,5 %.
2. Den månatliga grundlönen för domstolens ledamöter skall utgöra
en viss procent av grundlönen för en tjänsteman i Europeiska gemen-skaperna inom högsta löneklassen av lönegrad A 1, nämligen:
ordförande 138,0 %,
domare eller generaladvokat 112,5 %,justitiesekreterare 101,0 %.
Artikel 3
Kommissionens och domstolens ledamöter har rätt till familjetillägg
som fastställs enligt bestämmelserna i artikel 67 i tjänsteföreskrifternaoch artikel 1-3 i bilaga 7 till dessa föreskrifter.
Artikel 4
1. Kommissionens och domstolens ledamöter är berättigade till
bostadstillägg som uppgår till 15 % av grundlönen.1967R0422 — SV — 01.01.1976 — 015.001 — 2
(1) EGT nr 152, 13.7.1967, s. 2.
(2) EGT nr 152, 13.7.1967, s. 13.▼M8
▼B
▼M8
2. Ett månatligt representationstillägg skall betalas till kommission-
ensledamöter enligt följande:
ordförande ►M1034 205◄BEF,
vice ordförande ►M1021 980◄BEF,
andra ledamöter ►M1014 655◄BEF.
3. Ett månatligt representationstillägg skall betalas till domstolens
ledamöter enligt följande:
ordförande ►M1034 205◄BEF,
domare eller generaladvokat ►M1014 655◄BEF,
justitiesekreterare ►M1013 365◄BEF.
Avdelningsordförande vid domstolen ►M9och förste
generaladvokaten ◄har dessutom under tjänsteperioden rätt till ett
särskilt tjänstetillägg på ►M1019 550◄BEF per månad.
4. Lönetilläggen enligt punkt 2 och 3 skall höjas årligen av rådet
genom beslut med kvalificerad majoritet, med hänsyn tagen till ökade
levnadskostnader.
Artikel 4a
Grundlön enligt artikel 2, familjetillägg enligt artikel 3 och tillägg
enligt artikel 4.1, skall korrigeras med den justeringskoefficient som
fastställs av rådet enligt artiklarna 64 och 65 i tjänsteföreskrifterna förtjänstemän i gemenskaperna med avseende på tjänstemän som äranställda i Belgien.
Artikel 5
Vid tjänsteperiodens början och slut har en ledamot av kommissionen
eller domstolen rätt till följande ersättning:
a) Ersättning för bosättningsutgifter. Vid tjänsteperiodens början
uppgår ersättningen till två månaders grundlön och vid dess slut tillen månadsgrundlön.
b) Ersättning för resekostnader för ledamoten och hans familj samt
ersättning för utgifter i samband med transport av personligt bohag,inklusive försäkring mot vanliga risker (stöld, skada, brand).
Vid förlängning av tjänsteperioden är inte ledamoten berättigad till
sådana ersättningar som nämns i denna artikel. Inte heller om veder-börande utnämnstill ledamot av någon annan av gemens kapensinstitutioner som har sitt tillfälliga säte i den stad där ledamoten tidi-gare måste bo på grund av sin tjänst, förutsatt att inte flyttning redan
skett vid tidpunkten för den nya utnämningen.
Artikel 6
Kommissionens och domstolens ledamöter som i tjänsten måste resa
från den plats där institutionen har sitt tillfälliga säte har rätt till
följande ersättning:
a) Ersättning för resekostnader.
b) Ersättning för hotellutgifter (endast rum, betjäning och avgifter).
c) Resetraktamente om 800 BEF för varje hel dag under tjänsteresan;
för resor utanför Europa höjs traktamentet till 1 500 BEF.1967R0422 — SV — 01.01.1976 — 015.001 — 3
▼B
▼M4
▼B
▼M3
▼B
Artikel 7
1. Under tre år från den första dagen i den månad som följer efter
det att en ledamot av kommissionen eller domstolen frånträder sintjänst har han rätt till ett månatligt avgångsvederlag vars belopp skallberäknasenligt följande:
— 40 % av den grundlön han uppbar vid tjänstens frånträde om
tjänsteperioden varat mindre än två år,
— 45 % av grundlönen om tjänsteperioden varat två, men inte tre år,
— 50 % av grundlönen om tjänsteperioden varat tre, men inte fem år,
— 55 % av grundlönen om tjänsteperioden varat fem, men inte tio år,
— 60 % av grundlönen om tjänsteperioden varat tio, men inte femton
år,
— 65 % av grundlönen i övriga fall.
2. Rätten till avgångsvederlag skall upphöra om den före detta leda-
moten förordnas till en ny tjänst i någon av gemenskapens institutioner,
eller vid ledamotens död. Vid nyutnämning skall avgångsvederlagenbetalas fram till det datum ledamoten tillträder tjänsten; vid dödsfallskall utbetalningen för den månad då dödsfallet inträffade vara densista.
3. Om vederbörande inom denna treårsperiod tar nytt förvärvsarbete
skall den månatliga bruttolön (dvs före skatteavdrag) han uppbär i sinnya tjänst dras ifrån avgångsvederlagen enligt punkt 1 i den mån brut-
tolönen och avgångsvederlagen sammantagna överstiger det
bruttobelopp som vederbörande uppbar som ledamot av kommissioneneller domstolen enligt artiklarna 2, 3 och 4.1. Vid beräkningen av brut-tolönen för den nya tjänsten skall all slags ersättning tas med utomersättning för utlägg.
4. En ledamot av kommissionen eller domstolen skall vid sitt
frånträde och därefter den 1 januari varje år samt vid varjeinkomständring lämna ordföranden för den institution vid vilken leda-
moten tjänstgjort en deklaration för all slags ersättning ledamoten
uppbär för sin verksamhet, med undantag för ersättning för utlägg.
Inkomster som en före detta ledamot varit berättigad till under sin
tjänst vid kommissionen eller domstolen skall inte dras från avgångsve-
derlagen.
Denna deklaration skall avges på heder och samvete och skall
behandlaskonfidentiellt. Den information s om finnsi deklarationen
får inte användasför annat än för denna förordningss yften och fårinte delgestredje man.
5. Under den treårsperiod som nämns i punkt 1 skall den före detta
ledamoten av kommissionen eller domstolen ha rätt till de familje-tillägg som föreskrivs i artikel 3.
Artikel 8
1. Vid tjänsteperiodens slut har kommissionens och domstolens
ledamöter rätt till livstidspension som utbetalas från den dag ledamotenfyller 65 år.
2. Ledamöterna kan emellertid ansöka om att få uppbära denna
pension från 60 års ålder. I så fall minskas pensionen enligt koefficien-terna i denna tabell:
60 år 0.70
61 år 0.7562 år 0.801967R0422 — SV — 01.01.1976 — 015.001 — 4
▼M8
▼B
▼M8
▼B
▼M4
▼M4
63 år 0.87
64 år 0.95
Artikel 9
Pensionen skall uppgå till 4,5 % av den sist erhållna grundlönen för
varje fullt tjänsteår och en tolftedel av den summan för varje fulltjänstemånad. Pensionens maximala belopp är ►
M870◄% av den
sist erhållna grundlönen.
Om en person har haft flera olika tjänster vid kommissionen eller
domstolen skall den lön på vilken pensionen beräknas relateras till
den tid vederbörande tjänstgjort på var och en av tjänsterna. Detta
stycke skall inte tillämpas på ledamöter av kommissionen ellerdomstolen som innehar en tjänst den dag denna förordning träder ikraft eller som har frånträtt sin tjänst före den dagen, om de så önskar.
Artikel 10
Om en ledamot av kommissionen eller domstolen drabbas av arbets-
oförmåga som bedöms vara fullständig och som medför att
vederbörande inte är i stånd att utföra sitt arbete och han på grund avdetta frånträder sin tjänst skall han från frånträdesdagen vara berättigadtill följande:
a) Om arbetsoförmågan bedöms vara bestående skall vederbörande ha
rätt till livstidspension beräknad enligt bestämmelserna i artikel 9,med ett minimibelopp på ►
M430 %◄av den sist erhållna
grundlönen. Ledamoten skall vara berättigad till maximal pension
om arbetsoförmågan beror på sjukdom eller invaliditet som hanådragit sig i tjänsten.
b) Om arbetsoförmågan är övergående skall vederbörande fram till till-
frisknandet ha rätt till pension som skall uppgå till ►
M460 %◄
av den sist erhållna grundlönen om han ådragit sig sjukdomen eller
invaliditeten i tjänsten, annars till ►M430 %◄. När den
pensionsberättigade fyller 65 år eller sjukpensionen utbetalats i sjuårs tid ersätts sjukpensionen av livstidspension beräknad enligtbestämmelserna i artikel 9.
Artikel 11
Kommissionens och domstolens ledamöter omfattas av det system för
social trygghet som fastläggs i tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i
Europeiska gemenskaperna vad gäller sjukdom, yrkessjukdom ocholyckor samt ersättning vid barnafödsel och dödsfall.
Denna artikel skall också tillämpas på före detta ledamöter av kommis-
sionen och domstolen som har rätt till antingen pension enligt artikel 8eller avgångsvederlag enligt artikel 7. Detta stycke skall emellertid intetillämpas i syfte att täcka risker som redan täcks av annat social-försäkringssystem enligt vilket den före detta ledamoten har rätt till
ersättning.
Artikel 12
Om en tredje man är ansvarig för en ledamots invaliditet eller död skall
ledamotenseller hansförmåns tagaresrättigheter att väcka talan motden ansvarige tredje mannen helt tillfalla gemenskapen inom gränsernaför de förpliktelser gemenskapen har enligt detta pensionssystem.1967R0422 — SV — 01.01.1976 — 015.001 — 5
▼B
▼M4
▼B
▼M4
▼B
▼B
Artikel 13
Avgångsvederlag enligt i artikel 7, pension enligt artikel 8 och pension
enligt artikel 10 kan inte utbetalas till samma person samtidigt. Om enledamot av kommissionen eller domstolen kan göra anspråk på fler än
en av förmånerna enligt dessa bestämmelser, tillämpas den
bestämmelse som är mest förmånlig för honom.
Artikel 14
Om en ledamot av kommissionen eller domstolen dör under tjänstepe-
rioden skall efterlevande maka eller underhållsberättigade barn fram till
utgången av tredje månaden efter den då dödsfallet inträffade ha rätt
till de ersättningar ledamoten skulle haft rätt till enligt artiklarna 2, 3och 4.1.
Artikel 15
1. Änkan och underhållsberättigade barn efter en ledamot eller före
detta ledamot av kommissionen eller domstolen som har uppnått
pensionsrätt vid tidpunkten för dödsfallet har rätt till efterlevandepen-sion.
Denna pension uppgår till en viss procent av ledamotens eller före
detta ledamotens pensionsrätt vid dödsfallet enligt artikel 9. Procent-satsen är som följer:
Till änkan . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ►
M460 %◄
Till vart barn om modern lever . . . . . . . . . . . 10 %Till vart barn om båda föräldrarna är döda . 20 %
Om en ledamot av kommissionen eller domstolen dör under tjänstepe-
rioden skall emellertid änkans efterlevandepension från och med den 1
juli 1970 uppgå till 36 % av den grundlön ledamoten uppbar vid
dödsfallet.
2. Den totala summan av dessa efterlevandepensioner skall inte
överstiga summan av den pension som ledamoten eller före detta leda-moten hade rätt till och på vilken efterlevandepensionerna beräknats. Iförekommande fall skall den maximala summan av efterlevandepensio-nerna delas mellan förmånstagarna enligt procentsatserna ovan.
3. Efterlevandepensioner skall utbetalas från den första dagen i den
kalendermånad som följer efter den månad då dödsfallet inträffat; när
bestämmelserna i artikel 14 tillämpas uppstår emellertid rätten till dessa
pensioner först den första dagen i den fjärde månaden efter den dådödsfallet inträffat.
4. Rätt till efterlevandepension skall upphöra vid utgången av den
kalendermånad då den pensionsberättigade dör. Dessutom upphör rätttill barnpension vid utgången av den månad då barnet fyller 21 år.Pensionsrätten skall emellertid utsträckas under den tid barnet är underyrkesutbildning, dock ej längre än till utgången av den månad barnet
fyller 25 år.
Barnpension skall fortsätta att betalas ut om barnet på grund av
sjukdom eller handikapp är oförmöget att försörja sig själv.
5. Då en före detta ledamot av kommissionen eller domstolen gifter
sig och vid tidpunkten för giftermålet har rätt till pension enligt denna
förordning skall makan och eventuella barn i det äktenskapet inte varaberättigade till efterlevandepension, om inte äktenskapet ingåtts minstfem år före den före detta ledamotensdöd.
6. Änkansrätt till efterlevandepens ion upphör vid omgifte. Hon blir
då berättigad till en engångsutbetalning som uppgår till två gångerårsbeloppet av efterlevandepensionen.1967R0422 — SV — 01.01.1976 — 015.001 — 6
▼M5
▼B
▼B
Artikel 16
En ledamot av kommissionen eller domstolen som avsätts från sin
tjänst på grund av allvarlig försummelse, förlorar all rätt till avgångsve-
derlag och avgångspension; detta skall dock inte påverka hans
förmånstagares rättigheter.
Artikel 17
Om rådet beslutar om en höjning av grundlönen skall det samtidigt
besluta om lämplig höjning av befintliga pensionssatser.
Artikel 18
Utgifterna för förmånerna enligt detta pensionssystem skall ingå i
gemenskapernas budget. Medlemsstaterna skall tillsammans garantera
betalningen av dessa förmåner enligt fördelningstalet för finansieringav sådana utgifter.
Artikel 19
Betalning av summorna enligt artiklarna 2, 3, 4, 5, 11 och 14 skall ske
i det lands valuta där institutionen har sitt tillfälliga säte.
För betalning av summorna enligt artiklarna 7, 8, 10 och 15 kan mott-
agaren välja mellan valutan i det land där han är medborgare, valutan i
det land där han är bosatt eller valutan i det land där den institution hantjänstgjort vid har sitt tillfälliga säte; valet skall gälla i två år.
Om varken det första eller det andra landet enligt ovan är en medlems-
stat skall utbetalning ske i det lands valuta där institutionen har sitttillfälliga säte.
Artikel 20
Denna förordning skall tillämpas på före detta ledamöter av Europeiska
ekonomiska gemenskapens kommission, Europeiska atomenergige-menskapens kommission, Höga myndigheten eller domstolen, liksomför de av derasfamiljemedlemmar s om vid tidpunkten för dennaförordnings ikraftträdande täcks av bestämmelserna i rådets förordning
nr 63 (EEG) (
1), rådetsförordning nr 14 (Euratom) (2), Europeiska kol-
och stålgemenskapens särskilda ministerråds beslut (3) av den 22 maj
1962 eller rådensförordning nr 62 (EEG), 13 (Euratom) (4).
Artikel 21
Den förordning som skall fastställa villkor och förfarande för beskatt-
ning till gemenskapen skall tillämpas på kommissionens ochdomstolens ledamöter. Tills dess att den förordningen träder i kraft
skall förordning nr 32 (EEG), 12 (Euratom) (
5) tillämpas.
Artikel 22
Denna förordning skall tillämpas från och med den 6 juli 1967.Rådetsförordning nr 63 (EEG), 14 (Euratom), Europeis ka kol- och
stålgemenskapens särskilda ministerråds beslut av den 22 maj 1962och rådensförordning nr 62 (EEG), 13 (Euratom) upphör härmed attgälla, med undantag för artikel 20 i dem.1967R0422 — SV — 01.01.1976 — 015.001 — 7
(1) EGT nr 62, 19.7.1962, s. 1724/62.
(2) EGT nr 62, 19.7.1962, s. 1730/62.
(3) EGT nr 62, 19.7.1962, s. 1734/62.
(4) EGT nr 62, 19.7.1962, s. 1713/62.
(5) EGT nr 45, 14.6.1962, s. 1461/62.
▼B
Europeiska kol- och stålgemenskapens särskilda ministerråds beslut av
den 13 och 14 oktober 1958 skall fortsätta gälla.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.1967R0422 — SV — 01.01.1976 — 015.001 — 8