1998L0053 — SV — 10.05.2004 — 003.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B KOMMISSIONENS DIREKTIV 98/53/EG
av den 16 juli 1998
om fastställande av provtagnings-och analysmetoder för officiell kontroll av högsta tillåtna halt av
vissa främmande ämnen i livsmedel
(Text av betydelse för EES)
(EGT L 201, 17.7.1998, s. 93)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Kommissionens direktiv 2002/27/EG av den 13 mars 2002 L 75 44 16.3.2002
►M2Kommissionens direktiv 2003/121/EG av den 15 december 2003 L 332 38 19.12.2003
►M3Kommissionens direktiv 2004/43/EG av den 13 april 2004 L 113 14 20.4.2004
▼B
KOMMISSIONENS DIREKTIV 98/53/EG
av den 16 juli 1998
om fastställande av provtagnings-och analysmetoder för officiell
kontroll av högsta tillåtna halt av vissa främmande ämnen i livs-
medel
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT
DETTA DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska Kommis-
sionen,
med beaktande av rådetsdirektiv 85/591/EEG av den 20 december
1985 om införande av provtaginings- och analysmetoder vid kontrollav livsmedel inom gemenskapen (
1), särskilt artikel 1 i detta, och
med beaktande av följande:
I kommissionens förordning (EG) nr 1525/98 av den 16 juli 1998 om
ändring av förordning (EG) nr 194/97 om fastställande av högsta
tillåtna halt för vissa främmande ämnen i livsmedel (2) fastställs högsta
tillåtna halt av aflatoxini i vissa livsmedel.
Genom rådetsdirektiv 93/99/EEG av den 29 oktober 1993 om ytterli-
gare åtgärder för offentlig kontroll av livsmedel (3), införs ett system
för kvalitetsnormer för laboratorier som medlemsstaterna anlitar för
officiell kontroll av livsmedel.
Provtagningen spelar en mycket viktig roll när det gäller tillförlitlig-
heten vid fastställandet av haltern aflatoxiner, vars förekomst varierväsentligt inom partierna.
Det är nödvändigt att fastställa de allmänna kriterier som analymeto-
derna måste uppfylla så att de laboratorier som ansvarar förkontrollerna använder analysmetoder som ger likvärdiga resultat.
Bestämmelserna rörande provtagnings- och analymetoder skall
fastställas på grundval av aktuell kunskap och de skall kunna anpassastill utvecklingen när det gäller vetenskaplig och teknisk kunskap.
De provtagningsmetoder som de behöriga myndigheterna i medlemssta-
terna för närvarande använder varierar i hög grad. I vissa
medlemsstater har de behöriga myndigheterna inte möjlighet att snabbtbörja tillämpa alla bestämmelser i det nya direktivet. Det är därförnödvändigt att föreskriva en lämplig period för införande av dessabestämmelser.
Medlemsstaterna bör successivt ändra sina provtagningsmetoder för att
vid fristens slut kunna iaktta de bestämmelser som föreskrivs i bila-gorna till detta direktiv. Därför är det lämpligt att tillsammans medmedlemsstaterna regelbundet utvärdera tillämpningen av dessabestämmelser.
Det åtgärder som avses i detta direktiv är förenliga med yttrandet från
Ständiga kommittén för livsmedel.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Medlemsstaterna skall vidta alla åtgärder som är nödvändiga för att
provtagningen för den officiella kontrollen av högsta tillåtna halt avaflatoxiner i livsmedel skall kunna utföras enligt de metoder som före-skrivs i bilaga I till detta direktiv.1998L0053 — SV — 10.05.2004 — 003.001 — 2
(1) EGT L 372, 31.12.1985, s. 50.
(2) Se sida 43 i denna tidning.
(3) EGT L 290, 24.11.1993, s. 14.
▼B
Artikel 2
Medlemsstaterna skall vidta alla åtgärder som är nödvändiga för att
prepareringen av proverna samt att den analysmetod som används för
den officiella kontrollen av den högsta tillåtna halten av aflatoxiner i
livsmedel svarar mot kriterierna i bilaga II till detta direktiv.
Artikel 3
Medlemsstaterna skall senast den 31 december år 2000 sätta i kraft de
lagar och andra förordningar som är nödvändiga för att följa dettadirektiv. De skall omedelbart underrätta kommissionen om detta.
När medlemsstaterna antar dessa bestämmelser skall de innehålla en
hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning närde offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall görasskall varje medlemsstat själv utfärda.
Artikel 4
Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har
offentliggjortsi Europeiska gemenskapernas officiella tidning .
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.1998L0053 — SV — 10.05.2004 — 003.001 — 3
▼B
BILAGA I
Provtagningsmetoder för officiell kontroll av aflatoxinhalten i vissa livs-
medel
1.Syfte och räckvidd
Prover avsedda för officiell kontroll av aflatoxinhalten på och i livs-
medel skall tas enligt de metoder som anges nedan. Den samling
prover som man då får skall betraktas som representativa för partiet.
Partiernas överensstämmelse när det gäller högsta tillåtna halt enligt
förordning (EG) 1525/98 skall fastställas med hänsyn till de halter som
konstaterats i laboratorieproverna.
2.Definitioner
Parti: en identifierbar kvantitet livsmedel levererad i en
omgång för vilken den ansvarige tjänstemannen
fastställt att den uppvisar gemensamma karaktäris-
tiska drag vad gäller ursprung, sort,
förpackningstyp, förpackare, avsändare eller
märkning.
Delparti: en del av ett stort parti som valts ut för tillämpning
av provtagningsmetoden på denna utvalda del.
Varje delparti måste hållas fysiskt åtskilt och vara
identifierbart.
Enskilt prov: en materialkvantitet som väljs ut från en visst ställe
i partiet eller delpartiet.
Samlat prov: en samling av alla de enskilda prover som tagits ur
partiet eller delpartiet.
Laboratorieprov: prover avsedda för laboratorium (delprover).
3.Allmänna bestämmelser
3.1Personal
Provtagningen bör utföras av en person som utsetts för detta enligt de
föreskrifter som gäller i medlemsstaten.
3.2Provtagningsmaterial
Provtagningen för alla partier som skall analyseras sker separat. I
enlighet med de särskilda bestämmelserna i punkt 5 i denna bilaga skall
de stora partierna delas upp i delpartier, för vilka urvalet för provtagning
sker separat.
3.3Säkerhetsåtgärder
Under provurvalet och prepareringen av laboratorieproverna bör säker-
hetsåtgärder vidtas för att undvika förändringar som kan påverka
aflatoxinhalten, analyserna eller de samlade provernas representativitet.
3.4Enskilda prover
Så långt det är möjligt skall dessa tas från olika ställen i partiet eller
delpartiet. Alla avvikelser från denna regel skall anges i det protokoll
som avses i punkt 3.8.
3.5Preparering av det samlade provet samt laboratorierproverna
(delprover)
Det samlade provet erhålls genom en grov blandning av de enskilda
proverna. Efter denna blandning skall det samlade provet delas upp i
lika stora delprover i enlighet med de särskilda bestämmelserna i punkt
5 i denna bilaga.
Det är nödvändigt att blanda proverna för att garantera att varje delprov
innehåller material från hela partiet eller delpartiet.1998L0053 — SV — 10.05.2004 — 003.001 — 4
▼B
3.6Flera identiska prover
För kontroll, handel (överklagande) samt referens skall flera identiska
prover tasfrån det homogenis erade laboratorieprovet, om detta inte
strider mot de bestämmelser som gäller i medlemsstaten.
3.7Emballering samt transport av laboratorieprover
Varje laboratorieprov skall placeras i en ren behållare av inaktivt mate-
rial som ger tillräckligt skydd mot föroreningar och skador under
transporten. Alla nödvändiga åtgärder måste också vidtas för att undvika
att laboratorieprovets sammansättning förändras under transport eller
lagring.
3.8Försegling och märkning av laboratorieprover
Varje prov som tas i officiellt syfte skall förseglas på provtagningsstället
samt identifieras enligt de föreskrifter som gäller i medlemsstaten. För
varje provtagning skall ett protokoll upprättas, vilket gör det möjligt att
entydigt identifiera partiet. Dessutom skall datum och plats för provtag-
ningen ges tillsammans med all ytterligare information som kan vara till
hjälp för den som utför analysen.
4.Förklarande bestämmelser
4.1Olika typer av partier
Produkterna får säljas i bulk, i behållare, enskilt förpackade (säckar eller
påsar, förpackningar för detaljhandeln) m.m. Provtagningsmetoden får
tillämpas på alla de olika former under vilka varorna saluförs.
Utan att det påverkar de särskilda föreskrifter som avses i punkt 5 i
denna bilaga kan följande formel användass om vägledning för provtag-
ning på partier som saluförs i säckar eller påsar eller i enskilda
förpackningar.
Provtagningsfrekvens:Partietsvikt /C2det enskilda provets vikt
Det samlade provets vikt /C2den enskilda f¨ orpackningensvikt
—vikt i kilo
Provtagningsfrekvens: Var …-e säck eller påse från vilken ett prov måste tas
(decimaltal avrundastill närmas te heltal)
4.2.Det enskilda provets vikt
Enskilt prov från kryddor skall väga omkring 100 gram. Enskilt prov
från andra varuslag skall väga omkring 300 gram om inte något annat
angesi punkt 5 i denna bilaga. Om det rör s ig om partier förpackade
för detaljhandel är det enskilda provets vikt avhängig av detaljhandels
förpackningensvikt.
4.3Antalet enskilda prover för partier under 15 ton
Om inget annat angesi punkt 5 i denna bilaga är det antal ens kilda
prover som skall tas avhängigt av partiets vikt, med ett minsta antal på
tio och ett högsta på 100. Siffrorna i tabellen nedan kan användas för att
fastställa antalet enskilda prover som skall tas.
Tabell 1: Antal enskilda prover som skall tas med hänsyn till partiets
vikt
Partietsvikt
(ton)Antal enskilda prover
≤0,1 10
> 0,1 -≤0,2 15
> 0,2 -≤0,5 20
> 0,5 -≤1,0 30
> 1,0 -≤2,0 40
> 2,0 -≤5,0 60
> 5,0 -≤10,0 80
> 10,0 -≤15,0 1001998L0053 — SV — 10.05.2004 — 003.001 — 5
▼M1
▼B
▼B
5.Särskilda bestämmelser
5.1Allmän översikt över provtagningsmetoden för jordnötter, nötter, torkad
frukt►M1, kryddor ◄och spannmål
Tabell 2: Uppdelning av partier i delpartier med hänsyn till varan och partiets vikt
VaraPartietsvikt
(ton)Delpartiernasvikt
eller antalAntal
enskilda
proverSamlat prov
vikt (kg)
Torkade fikon och
annan torkad frukt≥15 15-30 ton 100 30
< 15 — 10-100 (*) ≤30
Jordnötter, pistasch-
mandel, paranötter och
andra nötter≥500 100 ton 100 30
> 125 och < 500 5 delpartier 100 30
≥15 och≤125 25 ton 100 30
< 15 — 10-100 (*) ≤30
Spannmål ≥1 500 500 ton 100 30
> 300 och < 1 500 3 delpartier 100 30
≥50 och≤300 100 ton 100 30
< 50 — 10-100 (*) 1-10
Kryddor ≥15 25 ton 100 10
< 15 — 10-100 (*) 1-10
(*) Med hänsyn till partiets vikt - se punkt 4.3 eller punkt 5.3.
5.2Jordnötter, pistaschmandlar, paranötter
Torkade fikonSpannmål (partier≥50 ton)
Kryddor
5.2.1 Provtagningsmetod
— På villkor att delpartierna kan fysiskt åtskiljas bör varje parti delas
upp i delpartier enligt tabell 2 i punkt 5.1. Eftersom partiets vikt
inte alltid är en exakt multipel av delpartiernasvikt får delpartiernas
vikt överskrida den angivna vikten med 20 %.
— Provtagningen bör ske separat för varje delparti.
— Antal enskilda prover: 100. Om det rör sig om partier under 15 ton
är antalet enskilda prover avhängigt av partiets vikt, med ett minsta
antal på tio och ett högsta på 100 prover (se punkt 4.3).
— Det samlade provets vikt = 30 kg, blandat och uppdelat i tre lika
stora delprover på 10 kg före malning (uppdelningen i tre delprover
är inte nödvändig i fråga om jordnötter, nötter, torkad frukt och majs
om de skall sorteras ytterligare eller genomgå annan mekanisk
behandling samt om det finns tillgång till utrustning med kapacitet
att homogenisera ett prov på 30 kg). Samlade prover under 10 kg
bör inte delas upp i delprover. Eftersom det samlade provets vikt
för kryddor inte överstiger 10 kg är det inte nödvändigt att dela
upp det i delprov.
— Laboratorieprov: ett delprov på tio kg (varje delprov bör finmalas
separat och blandas noggrant för att garantera en fullständig homo-
genisering i enlighet med bestämmelserna i bilaga II).1998L0053 — SV — 10.05.2004 — 003.001 — 6
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼M2
▼B
▼B
— Om det inte är möjligt att tillämpa ovan angivna provtagningsmetod
utan att det förorsakar betydande ekonomiska förluster (till exempel
på grund av förpackningstyper, transportmedel) får en alternativ
provtagningsmetod användas på villkor att den ger så representativa
resultat som möjligt och att den beskrivs och dokumenteras till fullo.
5.2.2 Godkännande av ett delparti
— För jordnötter, nötter, torkad frukt och majs som skall sorteras eller
genomgå annan mekanisk behandling samt kryddor:
— Godkännande om det samlade provet eller genomsnittet av
delproven håller gränsvärdet, med hänsyn tagen till mätosäker-
heten och korrigering för utbytet.
— Avslag om det samlade provet eller genomsnittet av delproven
överskrider gränsvärdet utom rimligt tvivel, med hänsyn tagen
till mätosäkerheten och korrigering för utbytet.
— För jordnötter, nötter, torkad frukt och spannmål som är avsedda för
direkt konsumtion som livsmedel och spannmål, utom majs, som
skall sorteras eller genomgå annan mekanisk behandling:
— Godkännande om inget av delproverna överskrider gränsvärdet,
med hänsyn tagen till mätosäkerheten och korrigering för utbytet.
— Avslag om ett eller flera delprov överskrider gränsvärdet utom
rimligt tvivel, med hänsyn tagen till mätosäkerheten och korri-
gering för utbytet.
— Om det rör sig om ett samlat prov under 10 kg:
— Godkännande om det samlade provet håller gränsvärdet, med
hänsyn tagen till mätosäkerheten och korrigering för utbytet.
— Avslag om provet överskrider gränsvärdet utom rimligt
tvivel, med hänsyn tagen till mätosäkerheten och korrigering
för utbytet.
5.3Nötter andra än jordnötter, pistaschmandlar och paranötter
Torkad frukt annan än torkade fikon
Spannmål (partier under 50 ton)
5.3.1 Provtagningsmetod
För dessa varor kan provtagningsmetoden i punkt 5.2.1 användas. Med
hänsyn till den låga frekvens föroreningar som förekommer i dessa
produkter och de nya typer av förpackningar som dessa produkter
saluförs i kan en alternativ provtagningsmetod användas.
För spannmålspartier under 50 ton kan en provtagningsmetod med
utgångspunkt i partiets vikt och som omfattar mellan tio och 100
enskilda prover om 100 g sammanförda i ett samlat prov på ett till tio
användas. Siffrorna i tabellen nedan kan användas för att bestämma det
antal enskilda prover som skall tas.
Tabell 3: Antal enskilda prover som skall tas med hänsyn till
spannmålspartiets vikt
Partietsvikt
(ton)Antal enskilda prover
≤11 0
>1-≤32 0
>3-≤10 40
>1 0-≤20 60
>2 0-≤50 100
5.3.2 Godkännande av ett parti eller ett delparti
Se punkt 5.2.2.
5.4Mjölk
5.4.1 Provtagninsmetod1998L0053 — SV — 10.05.2004 — 003.001 — 7
▼M2
▼B
▼B
Provtagningsmetod i enlighet med kommissionens beslut 91/180/EEG av
den 14 februari om fastställande av vissa metoder för analys och prov-
ning av obehandlad och värmebehandlad mjölk (1).
— Antal enskilda prover: minst fem.
— Det samlade provets vikt: minst 0,5 kg eller liter.
5.4.2 Godkännande av ett parti eller delparti
— Godkännande om det samlade provet håller gränsvärdet, med hänsyn
tagen till mätosäkerheten och korrigering för utbytet.
— Avslag om det samlade provet överskrider gränsvärdet utom rimligt
tvivel med hänsyn tagen till mätosäkerheten och korrigering för
utbytet.
5.5Utvunna produkter och livsmedel sammansatta av flera ingredienser
5.5.1 Mjölkprodukter5.5.1.1 Provtagningsmetod
Provtagningsmetod i enlighet med kommissionens direktiv 87/524/EEG
av den 6 oktober 1987 om gemenskapens stickprovsmetoder för kemisk
analysför kontrollen av kons erverade mjölkprodukter (
2).
Antal enskilda prover: minst fem.För övriga mjölkprodukter skall en likvärdig provtagningsmetod
användas.
5.5.1.2 Godkännande av ett parti eller delparti
— Godkännande om det samlade provet håller gränsvärdet, med hänsyn
tagen till mätosäkerheten och korrigering för utbytet.
— Avslag om det samlade provet överskrider gränsvärdet utom rimligt
tvivel med hänsyn tagen till mätosäkerheten och korrigering för
utbytet.
5.5.2 Andra utvunna produkter med väldigt låg partikelvikt såsom mjölk,
fikonpasta, jordnötspasta (homogen fördelning av aflatoxinföroreningar)
5.5.2.1 Provtagningsmetod
— Antal enskilda prover: 100. Om det rör sig om partier under 50 ton
skall antalet enskilda prover ligga mellan tio och 100. Antalet är
avhängigt av partietsvikt (s e tabell 3, punkt 5.3.1 i denna bilaga).
— Det enskilda provets vikt skall vara omkring 100 g. Om det rör sig
om partier förpackade för detaljhandeln är det enskilda provets vikt
avhängig av detaljhandelsförpackningens vikt.
— Det samlade provets vikt = ett till tio kg, grovt blandat.
5.5.2.2 Antal prover som skall tas
— Antalet samlade prover som skall tas är avhängigt av partiets vikt.
De stora partierna bör delas upp i delpartier såsom anges ►
M1i
tabell 2 under punkt 5.1 ◄för spannmål.
— Provtagningen bör ske separat för varje delparti.
5.5.2.3 Godkännande av ett parti eller delparti
— Godkännande om det samlade provet håller gränsvärdet, med hänsyn
tagen till mätosäkerheten och korrigering för utbytet.
— Avslag om det samlade provet överskrider gränsvärdet utom rimligt
tvivel med hänsyn tagen till mätosäkerheten och korrigering för
utbytet.
5.6Andra produkter med relativt omfattande partikelstorlek (ojämn fördel-
ning av aflatoxinföroreningar)
Provtagningsmetod samt godkännande i enlighet med bestämmelserna i
punkt 5.2 och 5.3 för icke bearbetade jordbruksprodukter.1998L0053 — SV — 10.05.2004 — 003.001 — 8
(1) EGT L 93, 13.4.1991, s. 1.
(2) EGT L 306, 28.10.1987, s. 24.▼M2
▼B
▼M2
▼B
▼M2
▼B
▼M3
5.7Livsmedel avsedda för spädbarn och småbarn
5.7.1 Provtagningsmetod
Den provtagningsmetod som anges för mjölk och därav utvunna
produkter samt sammansatta livsmedel i punkterna 5.4, 5.5 och 5.6 skall
tillämpas.
5.7.2 Godkännande av ett parti
— Godkännande om samlingsprovet inte överskrider den högsta tillåtna
halten, med hänsyn tagen till mätosäkerheten och korrigering för
utbytet.
— Avslag om samlingsprovet överskrider den högsta tillåtna halten
utom rimligt tvivel, med hänsyn tagen till mätosäkerheten och korri-
gering för utbytet.
6.Provtagning i detaljhandeln
Provtagning av livsmedel i detaljhandel skall när så är möjligt göras i
enlighet med provtagningsmetoderna ovan. Om detta inte är möjligt,
kan andra effektiva provtagningsmetoder i detaljhandeln tillämpas,
förutsatt att de prov som tas är tillräckligt representativa för varupartiet
i fråga.1998L0053 — SV — 10.05.2004 — 003.001 — 9
▼M1
▼B
BILAGA II
Preparering av prover samt de allmänna kriterier som gäller för analysme-
toderna för officiell kontroll av aflatoxinhalten i vissa livsmedel
1.Inledning
1.1Säkerhetsföreskrifter
Det är lämpligt att så långt som möjligt undvika dagsljus under analysen,
eftersom aflatoxinet bryts ned successivt om det utsätts för ultraviolett
strålning. Eftersom aflatoxinets fördelning är extremt heterogen bör
proverna prepareras (och framför allt homogeniseras) med allra största
noggrannhet.
Allt material som ställs till laboratoriets förfogande bör användas vid prepa-
reringen av testmaterialet. Nedanstående metod har visat sig vara
tillfredsställande.
1.2Beräkning av proportionen skal/kärna i hela nötter
De gränsvärden som fastställs för aflatoxiner i kommissionens förordning
(EG) nr 1525/98 skall tillämpas för den ätliga delen.
Aflatoxinhalten i den ätliga delen kan bestämmas på följande sätt:
— Hela nötter tagna ur varuproverna får skalas och analysen av aflatoxin-
halten skall ske i den ätliga delen.
— Prepareringsmetoden för provet får användas på nötter med hela skal.
Provtagningsmetoden och analysen bör i så fall ge en uppskattning av
kärnans vikt i det samlade provet. Uppskattningen av denna skall följa
på fastställandet av en lämplig faktor för proportionen skal i förhållande
till kärnan i hela frukter. Denna proportion tjänar till att bestämma kvan-
titeten kärnor i det samlade prov som används för preparering och
analys av provet. Ett hundratal nötter med hela skal skall för detta
ändamål slumpmässigt skiljas från partiet eller det samlade provet.Proportionen kan beräknasgenom att förs t omkring 100 hela nötter
vägs och sedan skalas och skal och kärnan vägs var för sig. När labora-
toriet väl beräknat proportionen skal i förhållande till kärna kan denna
användasi det påföljande analys arbetet. Proportionen bör under alla
omständigheter beräknas på ovan nämnda sätt om provet inte håller
gränsvärdet.
2.Behandling av laboratorieprovet
Alla laboratorieprov skall finmalas och blandas omsorgsfullt enligt en
metod som garanterar fullständig homogenisering.
Om gränsvärdet gäller torrsubstansen, skall torrsubstanshalten fastställas på
en del av det homogeniserade provet genom ett ändamålsenligt förfarande.
3.Uppdelning av prover för verkställighetsåtgärder samt metoder för
laboratoriekontroll
Analysprover för verkställighetsåtgärder, handel eller för referenssyfte skall
tas från homogeniserade laboratorieprover på villkor att detta sker i enlighet
med gällande lagstiftning i medlemsstaten.
4.Analysmetod som skall användas av laboratoriet samt metoder för labo-
ratoriekontroll
4.1Definitioner
Vissa av de vanligen mest använda definitioner som laboratoriet kommer att
uppmanasatt använda angesnedan:
De parametrar för precision som vanligen anges är repeterbarhet och repro-
ducerbarhet.
r = repeterbarhet: det värde under vilket den absoluta skillnaden
mellan två enskilda testresultat som erhållits under repeterbara
omständigheter (det vill säga samma prov, samma operatör,
samma apparatur, samma laboratorium och tidsintervall) kan
förväntas ligga inom en viss sannolikhetsgräns (i regel 95 %),
där r = 2,8 × s
r1998L0053 — SV — 10.05.2004 — 003.001 — 10
▼M3
▼B
▼B
sr= standardavvikelse beräknad utifrån de resultat som erhållits
under repeterbarhetsförhållanden.
RSDr= relativ standardavvikelse beräknad utifrån de resultat som erhål-
litsunder repeterbarhets förhållande [(Sr/x) × 100], där x
representerar det genomsnittliga resultatet för alla laboratorier
och prover.
R = reproducerbarhet: det värde under vilket den absoluta skillnaden
mellan två enskilda testresultat som erhållits under reproducer-
bara omständigheter (det vill säga för en identisk produkt som
erhållitsav operatörer i olika laboratorier, vilka använder den
standardiserade testmetoden) kan förväntas ligga inom en viss
sannolikhetsgräns (i regel 95 %); där R = 2,8 × SR
SR= standardavvikelse beräknad utifrån de resultat som erhållits
under reproducerbarhetsförhållanden.
RSDR= relativ standardavvikelse beräknad utifrån de resultat som erhål-
litsunder reproducerbara oms tändigheter [(SR/x) × 100]
4.2Allmänna krav
De analysmetoder som används för kontroll av livsmedel bör så långt som
möjligt uppfylla kraven i punkterna 1 och 2 i bilagan till direktiv 85/591/
EEG.
4.3Särskilda krav
Om ingen specifik metod för fastställande av aflatoxinhalten i livsmedel fö-
reskrivs på gemenskapsnivå kan laboratorierna använda valfri metod på
villkor att den uppfyller följande kriterier:
Kriterium Koncentrationsområde Rekommenderat värde Högsta tillåtna värde
Blanka (eller 0-prov) Alla Försumbar
Återvinning aflatoxin
M1►M10,01–0,05 µg/kg◄ 60 till 120 %
>0,05►M1µg/kg◄ 70 till 110 %
Återvinningaflatoxin
B1,B2,G1,G2< 1,0►M1µg/kg◄ 50 till 120 %
1-10►M1µg/kg◄ 70 till 110 %
>10►M1µg/kg◄ 80 till 110 %
RSDR-precision Alla Härlett ur Horwitz
ekvation2 × det värde som
härlettsur Horwitz
ekvation
RSDr-precisionen kan beräknas som 0,66 gånger RSDR-precisionen vid en relevant koncentration.
Anmärkningar:
— Värden som skall tillämpas samtidigt på B1 och på summan av
B1+B2+G1+G2.
— Om summan av de enskilda aflatoxinerna B1+B2+G1+G2 skall rappor-
teras skall varje enskild aflatoxins svar på analysmetoden vara antingen
känd eller likvärdig.
— De använda metodernas påvisningsgränser behöver inte anges om preci-
sionsvärdena för relevanta koncentrationer anges.
— Precisionsvärdena skall beräknas genom Horwitz ekvation, det vill säga:
RSDR=2(1-0,5 logC)
en ekvation där
— RSDRmotsvarar relativa standardavvikelsen beräknad utifrån de
resultat som erhållits under reproducerbarhetsförhållande [(SR/x)
× 100]
— C motsvarar koncentrationsgraden (dvs. 1 = 100 g/100 g,
0,001 = 1 000 mg/kg).
Detta är en generell precisionsekvation som bedöms vara oberoende av den
som utför analysen och matrisen och uteslutande är avhängig av koncentra-
tionen, när det gäller de flesta rutinmetoder för analys.1998L0053 — SV — 10.05.2004 — 003.001 — 11
▼M2
4.4Beräkning av utbytesgrad och rapportering av resultat
Analysresultatet skall rapporteras korrigerat eller icke korrigerat med
hänsyn till utbytet vid analysen. Rapporteringssätt och utbytesgrad skall
anges. Analysresultatet korrigerat med hänsyn till utbytet vid analysen
används för att kontrollera överensstämmelse med de högsta tillåtna halterna
(se punkterna 5.2.2, 5.3.2, 5.4.2, 5.5.1.2 och 5.5.2.3 i bilaga I).
Analysresultatet måste rapporteras som x +/– U där x är det analytiska
resultatet och U är den utvidgade mätosäkerheten, med en täckningsfaktor
på 2, vilket ger en tillförlitlighetsnivå på cirka 95 %.
4.5Kvalitetsnormer för laboratorierna
Laboratorierna måste iaktta bestämmelserna i rådets direktiv 93/99/EEG av
den 29 oktober 1993 om ytterligare åtgärder för offentlig kontroll av livs-
medel.1998L0053 — SV — 10.05.2004 — 003.001 — 12
▼B