1962R0017 — SV — 18.06.1999 — 002.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B FÖRORDNING nr 17
Första förordningen om tillämpning av fördragets artiklar 85 och 86
(EGT P 13, 21.2.1962, s. 204)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1 Rådets förordning nr 59 om ändring av vissa bestämmelser i nr 17 P 58 1655 10.7.1962
►M2 Rådets förordning nr 118/63/EEG av den 5 november 1963 P 162 2696 7.11.1963
►M3 Rådets förordning (EEG) nr 2822/71 av den 20 december 1971 L 285 49 29.12.1971
►M4 Rådets förordning (EG) nr 1216/1999 av den 10 juni 1999 L 148 5 15.6.1999
Ändrad genom:
►A1 Anslutningsakten för Danmark, Irland, Förenade konungariket Storbritan-
nien och Nordirland (*) L 73 14 27.3.1972
►A2 Anslutningsakten för Grekland (*) L 291 17 19.11.1979
►A3 Anslutningsakten för Spanien och Portugal (*) L 302 23 15.11.1985
►A4 Anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige C 241 21 29.8.1994
(anpassad genom rådets beslut 95/1/EG, Euratom, EKSG) L 1 1 1.1.1995
Anm: I denna konsoliderade utgåva förekommer hänvisningar till den europeiska omräkningsenheten och/eller ecun. Från och
med den 1 januari 1999 skall båda benämningarna förstås som hänvisningar till euron — rådets förordning (EEG)nr 3308/80 (EGT L 345, 20.12.1980, s. 1) och rådets förordning (EG) nr 1103/97 (EGT L 162, 19.6.1997, s. 1).
(*) Denna rättsakt finns inte publicerad på svenska.
1962R0017 — SV — 18.06.1999 — 002.001 — 2
▼B
FÖRORDNING nr 17
Första förordningen om tillämpning av fördragets artiklar 85 och
86
EUROPEISKA GEMENSKAPE EKONOMISKA GEMENSKAPENS RÅD
HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekono-
miska gemenskapen, särskilt artikel 87 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande,med beaktande av Europaparlamentets yttrande, ochmed beaktande av följande:För att upprätta ett system som säkerställer att konkurrensen inom den
gemensamma marknaden inte snedvrids krävs att förutsättningar skapasför en väl avvägd och enhetlig tilllämpning av artiklarna 85 och 86 imedlemsstaterna.
Vid utformningen av bestämmelserna om tillämpning av artikel 85.3
skall hänsyn tas till behovet av att säkerställa en effektiv övervakningsamtidigt som den administrativa kontrollen förenklas så långt sommöjligt.
Detär därför nödvändigtat tde föret ag som önskar åberopa art ikel 85.3
i princip åläggs skyldighet att anmäla sina avtal, beslut och samordnadeförfaranden till kommissionen.
Dels är sådana avtal, beslut och samordnade förfaranden sannolikt
mycket talrika och alla kan därför inte undersökas samtidigt, delsuppvisar vissa av dem särskilda drag som kan göra dem mindre skadligaför den gemensamma marknadens utveckling.
Därför finns det anledning att tills vidare tillämpa en smidigare
procedur i fråga om vissa grupper av avtal, beslut och samordnadeförfaranden utan att föregripa frågan om deras giltighet enligt artikel 85.
Företagen kan ha intresse av att veta om några avtal, beslut eller
förfaranden i vilka de deltar eller avser att delta kan föranleda ettingripande av kommissionen med stöd av artikel 85.1 eller artikel 86.
För att säkerställa en enhetlig tillämpning av bestämmelserna i artik-
larna 85 och 86 inom den gemensamma marknaden är detnödvändigtat tinföra regler som gör detmöjligtför kommissionen at ti nära ochständig samverkan med medlemsstaternas behöriga myndigheter vidtade åtgärder som behövs för tillämpning av dessa artiklar.
För detta ändamål skall kommissionen erhålla medverkan från
medlemsstaternas behöriga myndigheter och ha befogenhet inom heladen gemensamma marknaden att begära de upplysningar och genomförade undersökningar som behövs för att få kännedom om sådana avtal,beslutoch samordnade förfaranden som är förbjudna enligtart ikel 85.1samtsådantmissbruk av en dominerande st ällning som är förbjudetenligtart ikel 86.
För at tkunna fullgöra sin uppgiftat tövervaka t illämpningen av
fördragets bestämmelser skall kommissionen ha befogenhet att riktarekommendationer och beslut till företag eller företagssammanslut-ningar för att få dem att upphöra med överträdelser av artiklarna 85 och86.
För att säkerställa att bestämmelserna i artiklarna 85 och 86 iakttas och
att de skyldigheter som genom denna förordning har ålagts företag ochföretagssammanslutningar uppfylls, skall böter och viten kunna åläggas.
De berörda företagen bör medges rätt att yttra sig inför kommissionen,
tredje man vars intressen kan beröras av ett beslut bör ges tillfälle att iförväg framföra sina synpunkter och det bör tillses att fattade beslut gesvidsträckt publicitet.
1962R0017 — SV — 18.06.1999 — 002.001 — 3
▼B
Alla beslut som fattas av kommissionen med stöd av denna förordningär underkastade domstolens prövning enligt de villkor som anges ifördraget. Dessutom bör i enlighet med artikel 172 domstolen gesoinskränkträt tat tpröva kommissionens beslutat tålägga böt er ellerviten.
Denna förordning kan träda i kraft oberoende av andra bestämmelser
som senare kan komma att utfärdas med stöd av artikel 87.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Grundläggande bestämmelse
Om inte annat följer av bestämmelserna i artiklarna 6, 7 eller 23 i dennaförordning, är sådana avtal, beslut och samordnade förfaranden somavses i fördragets artikel 85.1 samt sådant missbruk av en dominerandeställning på marknaden som avses i fördragets artikel 86 förbjudna utanatt det krävs föregående beslut om detta.
Artikel 2
Icke-ingripandebesked
Kommissionen kan efter ansökan av berörda företag eller företagssam-
manslutningar fastslå att det på grundval av de omständigheter somkommit till dess kännedom inte finns anledning för den att ingripa medstöd av fördragets artikel 85.1 eller artikel 86 mot ett avtal, beslut ellerförfarande.
Artikel 3
Åläggande att upphöra med överträdelser
1. Konstaterar kommissionen, efter ansökan eller på eget initiativ, en
överträdelse av bestämmelserna i fördragets artikel 85 eller artikel 86,kan den ålägga de berörda företagen eller företagssammanslutningarnaatt upphöra med överträdelsen.
2. Rätt att framställa ansökan om detta har
a) medlemsstaterna,
b) fysiska eller juridiska personer som åberopar ett berättigat intresse i
saken.
3. Utan att det påverkar tillämpningen av andra bestämmelser i denna
förordning kan kommissionen, innan den fattar beslut enligt punkt 1,rikta rekommendationer till de berörda företagen eller företagssammans-lutningarna för att få dem att upphöra med överträdelsen.
Artikel 4
Anmälan av nya avtal, beslut och förfaranden
1. Sådana avtal, beslut och samordnade förfaranden som avses i
fördragets artikel 85.1, som har tillkommit efter det att denna förordninghar trätt i kraft och beträffande vilka parterna önskar åberopa bestäm-melserna i artikel 85.3 skall anmälas till kommissionen. Så länge ensådan anmälan inte har gjorts, kan beslut om tillämpning av artikel 85.3inte fattas.
▼
M3
2. Punkt 1 gäller inte avtal, beslut och samordnade förfaranden om
1) endast företag från en och samma medlemsstat är parter och avtalen,
besluten eller förfarandena inte berör import eller export mellanmedlemsstater,
▼
M4
2) a) avtalen eller de samordnade förfarandena ingås av två eller flera
företag av vilka – såvitt avser avtalet – vart och ett är verksamt iolika led av produktions- eller distributionskedjan och avser de
1962R0017 — SV — 18.06.1999 — 002.001 — 4
▼M4
villkor enligt vilka parterna få köpa, sälja eller återförsälja vissavaror eller tjänster,
b) högst två företag är parter och avtalen endast innebär att den som
förvärvar eller utnyttjar immateriella rättigheter – särskilt patent,bruksmönster, mönster eller varumärken – eller den som enligtavtal om överlåtelse eller upplåtelse har rätt att använda entillverkningsmetod eller kunskaper om användning och tillämp-ning av industriella processer åläggs begränsningar i utnyttjandetav dessa rättigheter,
▼
M3
3) de endast syftar till
a) utarbetande eller enhetlig tillämpning av normer eller typer, eller
b) gemensam forskning och utveckling,
c) specialisering av produktionen av varor, inklusive de avtal som är
nödvändiga för att uppnå detta,
— om de varor som är föremål för specialiseringen inte på en
väsentlig del av den gemensamma marknaden svarar för merän 15 procent av omsättningen av varor som är identiska ellersom på grund av sina egenskaper, pris och användning avkonsumenterna betraktas som likartade, och
— om de deltagande företagens sammanlagda årsomsättning inte
överstiger 200 miljoner beräkningsenheter.
Dessa avtal, beslut och förfaranden kan anmälas till kommissionen.
▼
B
Artikel 5
Anmälan av gällande avtal, beslut och förfaranden
1. Sådana avtal, beslut och samordnade förfaranden som avses i
fördragets artikel 85.1, som föreligger när denna förordning träder ikraft och beträffande vilka parterna önskar åberopa bestämmelserna iartikel 85.3 skall anmälas till kommissionen ►
M1före den 1
november 1962. ◄►M1Utan hinder av föregående bestämmelser
skall dock avt al, beslutoch samordnade förfaranden där endastt våföretag är parter anmälas före den 1 februari 1963. ◄
2. Punkt 1 gäller inte sådana avtal, beslut och samordnade förfa-
randen som avses i artikel 4.2. Dessa kan anmälas till kommissionen.
Artikel 6
Beslut enligt artikel 85.3
1. När kommissionen meddelar beslutenligtfördraget s art ikel 85.3
skall den ange den dag då beslutet träder i kraft. Denna dag skall intesättas tidigare än dagen för anmälan.
2. Andra meningen i punkt 1 gäller inte sådana avtal, beslut och
samordnade förfaranden som avses i artiklarna 4.2 och 5.2 och inteheller sådana som avses i artikel 5.1 och som har anmälts inom dentidsfrist som anges där.
Artikel 7
Särskilda bestämmelser om befintliga avtal, beslut och förfaranden
1. Om avtal, beslut och samordnade förfaranden som föreligger när
denna förordning träder i kraft och som har anmälts ►M1inom den
tidsfrist som anges i artikel 5.1 ◄inte uppfyller villkoren i fördragets
artikel 85.3 och de berörda företagen eller företagssammanslutningarnaupphör att tillämpa dem eller ändrar dem på sådant sätt att de intelängre faller under förbudet i artikel 85.1 eller så att de uppfyllervillkoren i artikel 85.3, skall förbudet i artikel 85.1 endast gälla för dentidsfrist som kommissionen fastställer. Beslut av kommissionen ienlighet med föregående mening gäller inte företag och företagssam-manslutningar som inte uttryckligen har samtyckt till anmälan.
1962R0017 — SV — 18.06.1999 — 002.001 — 5
▼B
2. Punkt1 gäller sådana avt al, beslutoch samordnade förfaranden
som avses i artikel 4.2 och som föreligger när denna förordning träder ikraft, om de har anmälts ►
M2före den 1 januari 1967. ◄
Artikel 8
Giltighetstid för och återkallande av beslut enligt artikel 85.3
1. Beslut enligt fördragets artikel 85.3 ges för en bestämd period och
kan förenas med villkor och ålägganden.
2. Beslut kan på ansökan förnyas, om villkoren i fördragets artikel
85.3 fortfarande är uppfyllda.
3. Kommissionen kan återkalla eller ändra sitt beslut eller förbjuda
parterna att vidta vissa åtgärder
a) om de förhållanden som låg till grund för beslutet ändras i något
avseende,
b) om parterna åsidosätter ett åläggande som har förenats med beslutet,
c) om beslutet grundar sig på oriktiga uppgifter eller har utverkats på
ett bedrägligt sätt, eller
d) om parterna missbrukar undantag från bestämmelsen i fördragets
artikel 85.1 som har beviljats dem genom beslutet.
I fall enligt b, c och d kan beslutet återkallas med retroaktiv verkan.
Artikel 9
Behörighet
1. Med förbehåll för domstolens prövning av beslutet är kommis-
sionen ensam behörig att i enlighet med artikel 85.3 förklara att bestäm-melserna i fördragets artikel 85.1 inte är tillämpliga.
2. Kommissionen är behörig att tillämpa fördragets artiklar 85.1 och
86, även om de tidsfrister för anmälan som anges i artiklarna 5.1 och7.2 inte har löpt ut.
3. Så länge kommissionen inte har inlett ett förfarande enligt artik-
larna 2, 3 eller 6, är myndigheterna i de berörda medlemsstaternaalltjämt behöriga att tillämpa fördragets artiklar 85.1 och 86 enligtartikel 88, även om de tidsfrister för anmälan som anges i artiklarna 5.1och 7.2 inte har löpt ut.
Artikel 10
Samverkan med medlemsstaternas myndigheter
1. Kommissionen skall utan dröjsmål till medlemsstaternas behöriga
myndigheter översända kopior av ansökningar och anmälningar samtäven av de viktigaste handlingarna som tillställs kommissionen för attöverträdelser av fördragets artikel 85 eller artikel 86 skall kunna konsta-teras eller för att icke-ingripandebesked eller beslut om tillämpning avartikel 85.3 skall kunna erhållas.
2. Kommissionen skall vidta åtgärder enligt punkt 1 i nära och
ständig samverkan med medlemsstaternas behöriga myndigheter, somhar rätt att framföra sina synpunkter på dessa åtgärder.
3. Samråd skall ske med en rådgivande kommitté för kartell- och
monopolfrågor före beslutsom följer på åt gärder enligtpunkt1 samtbeslutom at tförnya, ändra eller åt erkalla beslutenligtfördraget s art ikel85.3.
4. Den rådgivande kommittén skall vara sammansatt av tjänstemän
som är sakkunniga i kartell- och monopolfrågor. Varje medlemsstatskall utse en tjänsteman som representant, som vid förhinder kanersättas av en annan tjänsteman.
5. Samrådetskall äga rum vid et tgemensamtsammant räde som
sammankallas av kommissionen och som hålls tidigast fjorton dagarefter det att kallelse har skett. Till kallelsen skall fogas en redogörelse
1962R0017 — SV — 18.06.1999 — 002.001 — 6
▼B
för varje ärende som skall behandlas, med uppgift om de viktigaste
handlingarna samt ett preliminärt utkast till beslut.
6. Den rådgivande kommittén kan avge ett yttrande även om några
ledamöter eller deras ersättare inte är närvarande. En redogörelse förresultatet av överläggningarna skall bifogas utkastet till beslut. Redogö-relsen får inte offentliggöras.
Artikel 11
Begäran om upplysningar
1. Vid fullgörandet av de uppgifter som kommissionen har tilldelats
genom fördragets artikel 89 och genom bestämmelser utfärdade enligtartikel 87 får kommissionen inhämta alla nödvändiga upplysningar hosmedlemsstaternas regeringar och behöriga myndigheter samt hos företagoch företagssammanslutningar.
2. När kommissionen riktar en begäran om upplysningar till ett
företag eller en företagssammanslutning, skall den samtidigt sända enkopia av denna begäran till den behöriga myndigheten i den medlems-stat inom vars territorium företaget eller företagssammanslutningen harsitt säte.
3. I sin begäran skall kommissionen ange den rättsliga grunden för
och syft etmed begäran samtde påföljder som föreskrivs i art ikel 15.1 bom oriktiga uppgifter lämnas.
4. Skyldiga att lämna de begärda upplysningarna är företagens ägare
eller deras företrädare och, när det gäller juridiska personer och bolag,eller sammanslutningar som inte är juridiska personer, de som ärutsedda att företräda dem enligt lag eller stadgar.
5. Om ett företag eller en företagssammanslutning inte lämnar de
begärda upplysningarna inom den tidsfrist som har fastställts avkommissionen eller lämnar ofullständiga uppgifter, skall kommissionenbegära upplysningarna genom beslut. I beslutet skall anges vilka upplys-ningar som begärs, fastställas en lämplig tidsfrist inom vilken upplys-ningarna skall lämnas och anges de påföljder som avses i artiklarna 15.1b och 16.1 c samt upplysas om rätten att få beslutet prövat avdomstolen.
6. Kommissionen skall samt idigtsända en kopia av sit tbeslutt ill den
behöriga myndigheten i den medlemsstat inom vars territorium företageteller företagssammanslutningen har sitt säte.
Artikel 12
Utredning av branscher
1. Om inom en bransch utvecklingen av handeln mellan medlems-
stater, prisrörelser, prisstelhet eller andra omständigheter tyder på attkonkurrensen inom den gemensamma marknaden är begränsad ellersnedvriden i branschen i fråga, kan kommissionen besluta att företa enallmän utredning och i samband därmed begära att företagen i dennabransch lämnar de upplysningar som är nödvändiga för att förverkligade principer som är uppställda i fördragets artiklar 85 och 86 och för attfullgöra de uppgifter som har anförtrotts kommissionen.
2. Kommissionen kan särskilt begära att alla företag och företags-
grupper inom den berörda branschen informerar den om samtliga avtal,beslutoch samordnade förfaranden som i enlighetmed art iklarna 4.2och 5.2 är undantagna från anmälningsskyldighet.
3. När kommissionen företar utredningar enligt punkt 2, skall den
även begära att företag eller företagsgrupper, vars storlek tyder på att dehar en dominerande ställning på den gemensamma marknaden eller påen väsentlig del av den, lämnar de uppgifter om företagens struktur ochbeteende som är nödvändiga för att bedöma deras ställning motbakgrund av bestämmelserna i fördragets artikel 86.
4. Bestämmelserna i artiklarna 10.3—6, 11, 13 och 14 skall också
tillämpas.
1962R0017 — SV — 18.06.1999 — 002.001 — 7
▼B
Artikel 13
Undersökningar genomförda av medlemsstaternas myndigheter
1. På begäran av kommissionen skall medlemsstaternas behöriga
myndigheter genomföra de undersökningar som kommissionen ansernödvändiga enligt artikel 14.1 eller som den har beslutat om enligtartikel 14.3. De tjänstemän hos medlemsstaternas behöriga myndighetersom har till uppgift att genomföra undersökningarna skall utöva sinabefogenheter efter uppvisande av en skriftlig fullmakt utfärdad av denbehöriga myndigheten i den medlemsstat inom vars territorium under-sökningen skall genomföras. Fullmakten skall ange föremålet för ochsyftet med undersökningen.
2. På begäran av kommissionen eller den behöriga myndigheten i
medlemsstaten inom vars territorium undersökningen skall genomföraskan kommissionens tjänstemän ge myndighetens tjänstemän den hjälpsom behövs för att genomföra deras uppgifter.
Artikel 14
Kommissionens befogenheter vid undersökningar
1. Vid fullgörandet av de uppgifter som kommissionen har tilldelats
genom fördragets artikel 89 och genom bestämmelser utfärdade enligtartikel 87 får den genomföra alla nödvändiga undersökningar hosföretag och företagssammanslutningar. För detta ändamål skall de avkommissionen bemyndigade tjänstemännen ha befogenhet
a) att granska räkenskaperna och andra affärshandlingar,
b) att göra kopior av eller utdrag ur räkenskaper och affärshandlingar,
c) att begära muntliga förklaringar på ort och ställe,
d) att gå in i vilka lokaler, på vilken mark och i vilka fordon som helst
som används av företagen.
2. De tjänstemän som av kommissionen har fått i uppdrag att genom-
föra undersökningarna skall utöva sina befogenheter efter uppvisande aven skriftlig fullmakt, som anger föremålet för och syftet med undersök-ningen samtde påföljder som föreskrivs i art ikel 15.1 c för detfall at tbegärda räkenskaper eller andra affärshandlingar inte läggs fram i full-ständigt skick. Kommissionen skall i god tid före undersökningenunderrätta den behöriga myndigheten i den medlemsstat inom varsterritorium undersökningen skall genomföras om undersökningsupp-draget samt om de bemyndigade tjänstemännens identitet.
3. Företag och företagssammanslutningar är skyldiga att underkasta
sig de undersökningar som kommissionen har beslutat om. I beslutetskall anges föremålet för och syftet med undersökningen, fastställas närden skall börja och anges de påföljder som avses i artiklarna 15.1 c och16.1 d samt upplysas om rätten att få beslutet prövat av domstolen.
4. Kommissionen skall fatta beslut enligt punkt 3 efter att ha samrått
med den behöriga myndigheten i den medlemsstat inom vars territoriumundersökningen skall genomföras.
5. Tjänstemännen hos den behöriga myndigheten i den medlemsstat
inom vars territorium undersökningen skall genomföras kan, på begäranav myndigheten eller kommissionen, ge kommissionens tjänstemän denhjälp som behövs för att genomföra deras uppgifter.
6. Om ett företag motsätter sig en undersökning som har beslutats
med stöd av denna artikel, skall den berörda medlemsstaten lämna de avkommissionen bemyndigade tjänstemännen den hjälp som behövs föratt de skall kunna utföra sitt undersökningsuppdrag. För detta ändamålskall medlemsstaterna, före den 1 oktober 1962 och efter samråd medkommissionen, vidta nödvändiga åtgärder.
1962R0017 — SV — 18.06.1999 — 002.001 — 8
▼B
Artikel 15
Böter
1. Kommissionen får ålägga företag eller företagssammanslutningar
böter om lägst etthundra och högst femtusen beräkningsenheter om deuppsåtligen eller av oaktsamhet
a) lämnar oriktiga eller vilseledande uppgifter i en ansökan enligt
artikel 2 eller i en anmälan enligt artikel 4 eller 5,
b) lämnar oriktiga uppgifter till svar på en begäran enligt artiklarna
11.3, 11.5 eller 12 eller inte lämnar en uppgift inom den tidsfrist somhar fastställts genom beslut enligt artikel 11.5, eller
c) vid undersökningar som genomförs enligt artikel 13 eller 14 inte
lägger fram begärda räkenskaper eller andra affärshandlingar i full-ständigt skick eller inte underkastar sig en undersökning som harbeslutats enligt artikel 14.3.
2. Kommissionen får ålägga företag och företagssammanslutningar
böter om lägst ettusen och högst en miljon beräkningsenheter, eller etthögre belopp som dock inte får överstiga tio procent av föregåenderäkenskapsårs omsättning för varje företag som har deltagit i överträ-delsen genom att uppsåtligen eller av oaktsamhet
a) överträda bestämmelserna i fördragets artikel 85.1 eller artikel 86,
eller
b) åsidosätta ett åläggande som har beslutats med stöd av artikel 8.1.
När bötesbeloppet fastställs skall hänsyn tas både till hur allvarlig
överträdelsen är och hur länge den pågått.
3. Bestämmelserna i artikel 10.3—6 är tillämpliga.4. Beslut fattade med stöd av punkterna 1 och 2 har inte straffrättslig
karaktär.
5. Böter enligt punkt 2 a får inte åläggas för åtgärder
a) som har vidtagits efter anmälan till kommissionen och före dess
beslut om tillämpning av fördragets artikel 85.3, förutsatt att åtgär-derna ligger inom ramen för den verksamhetsom har beskrivit s ianmälan,
b) som har vidtagits före anmälan av sådana avtal, beslut och samord-
nade förfaranden som föreligger när denna förordning träder i kraft,förutsatt att denna anmälan har gjorts inom de tidsfrister som anges iartikel 5.1 och artikel 7.2.
6. Bestämmelserna i punkt 5 är inte tillämpliga när kommissionen
har meddelat de berörda företagen att den efter preliminär undersökninganser att fördragets artikel 85.1 är tillämplig och att det inte finns skälatt tillämpa fördragets artikel 85.3.
Artikel 16
Viten
1. Kommissionen kan förelägga företag eller företagssammanslut-
ningar viten om lägst femtio och högst ettusen beräkningsenheter omdagen, räknat från den dag som anges i beslutet, för att tvinga dessa
a) att upphöra med en överträdelse av fördragets artikel 85 eller 86 i
överensst ämmelse med kommissionens beslutenligtart ikel 3 i dennaförordning,
b) att avstå från varje åtgärd som har förbjudits enligt artikel 8.3,
c) att på ett fullständigt och riktigt sätt lämna upplysningar som
kommissionen har begärtgenom beslutenligtart ikel 11.5,
d) att underkasta sig en sådan undersökning som kommissionen har
beslut atom enligtart ikel 14.3.
2. Om företag eller företagssammanslutningar har fullgjort skyldig-
heten för vars uppfyllande vitet har förelagts, kan kommissionen fast-
1962R0017 — SV — 18.06.1999 — 002.001 — 9
▼B
ställa det slutliga vitet till ett belopp som är lägre än det som skulle ha
följt av det ursprungliga beslutet.
3. Bestämmelserna i artikel 10.3—6 är tillämpliga.
Artikel 17
Domstolens prövning
Domstolen har oinskränkt rätt enligt fördragets artikel 172 att pröva
beslut genom vilka kommissionen har fastställt böter eller viten.Domstolen kan upphäva, sätta ned eller höja ålagda böter eller viten.
Artikel 18
Beräkningsenhet
Vid tillämpning av artikel 15—17 skall beräkningsenheten vara den
som har fastställts för upprättandet av gemenskapens budget enligtfördragets artiklar 207 och 209.
Artikel 19
Förhör med parterna och tredje man
1. Innan kommissionen fattar beslut enligt artiklarna 2, 3, 6, 7, 8, 15
och 16, skall den lämna de berörda företagen och företagssammanslut-ningarna tillfälle att yttra sig över dess anmärkningar.
2. Om kommissionen eller medlemsstaternas behöriga myndigheter
anser detnödvändigt , kan de även höra andra fysiska eller juridiskapersoner. Begäran från sådana personer att få yttra sig skall bifallas, omde kan påvisa ett tillräckligt intresse i saken.
3. Om kommissionen avser att utfärda icke-ingripandebesked med
stöd av artikel 2 eller meddela beslut enligt fördragets artikel 85.3, skallden offentliggöra ansökan eller anmälan i sammandrag och lämnaberörd tredje man tillfälle att framföra sina synpunkter inom den tids-frist som kommissionen fastställer och som inte skall understiga enmånad. Vid offentliggörandet skall hänsyn tas till företagens berättigadeintresse av att deras affärshemligheter skyddas.
Artikel 20
Sekretess
1. Upplysningar som har inhämtats med stöd av artikel 11—14 får
endastanvändas för detmed begäran eller undersökningen avseddaändamålet.
2. Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 19 och 21 får
kommissionen och medlemsstaternas behöriga myndigheter samt dessastjänstemän och övriga anställda inte röja upplysningar som de harinhämtat med stöd av denna förordning och som är av sådant slag att deomfattas av sekretess.
3. Bestämmelserna i punkterna 1 och 2 skall inte utgöra hinder för
offentliggörande av allmän information eller undersökningar som inteinnehåller uppgifter om enskilda företag eller företagssammanslut-ningar.
Artikel 21
Offentliggörande av beslut
1. Kommissionen skall offentliggöra de beslut den fattar enligt artik-
larna 2, 3, 6, 7 och 8.
2. I offentliggörandet skall anges de berörda parternas namn och
huvuddragen av beslutet. Därvid skall hänsyn tas till företagens berätti-gade intresse av att deras affärshemligheter skyddas.
1962R0017 — SV — 18.06.1999 — 002.001 — 10
▼B
Artikel 22
Särskilda bestämmelser
1. Kommissionen skall förelägga rådetförslag om at tvissa grupperav avtal, beslut och samordnade förfaranden som avses i artiklarna 4.2och 5.2 skall vara underkastade anmälningsskyldighet enligt artiklarna 4och 5.
2. Inom ett år efter det att denna förordning har trätt i kraft skall
rådetpå förslag av kommissionen undersöka vilka särskilda best äm-melser som skulle kunna utfärdas för att undanta sådana avtal, beslutoch samordnade förfaranden som avses i artiklarna 4.2 och 5.2 frånbestämmelserna i denna förordning.
Artikel 23
Övergångsbestämmelser för beslut av medlemsstaternas myndigheter
1. Sådana avtal, beslut och samordnade förfaranden som avses i
fördragets artikel 85.1, beträffande vilka den behöriga myndigheten i enmedlemsstat före denna förordnings ikraftträdande med stöd av artikel85.3 har förklarat bestämmelserna i artikel 85.1 inte tillämpliga,omfattas inte av anmälningsskyldighet enligt artikel 5. Beslut avmedlemsstatens behöriga myndighet gäller som beslut enligt artikel 6.Dess giltighetstid skall utlöpa senast vid den tidpunkt som har fastställtsav myndigheten, dock högst tre år efter det att denna förordning har trätti kraft. Bestämmelserna i artikel 8.3 är tillämpliga.
2. I fråga om ansökningar om at tförnya sådana beslutsom avses i
punkt 1 skall kommissionen fatta beslut enligt artikel 8.2.
Artikel 24
Tillämpningsföreskrifter
Kommissionen har rätt att utfärda tillämpningsföreskrifter om form,
innehåll och övriga detaljer i ansökningar enligt artiklarna 2 och 3,anmälningar enligtart iklarna 4 och 5 samtförhör enligtart ikel 19.1 och19.2.
▼
A1
Article 25
1. As regards agreements, decisions and concerted practices to which
Article 85 of the Treaty applies by virtue of accession, the date ofaccession shall be substituted for the date of entry into force of thisRegulation in every place where reference is made in this Regulation tothis latter date.
2. Agreements, decisions and concerted practices existing at the date
of accession to which Article 85 of the Treaty applies by virtue ofaccession shall be notified pursuant to Article 5(1) or Article 7(1) and(2) within six months from the date of accession.
3. Fines under Article 15(2)(a) shall not be imposed in respect of any
act prior to notification of the agreements, decisions and practices towhich paragraph 2 applies and which have been notified within theperiod therein specified.
4. New Member States shall take the measures referred to in Article
14(6) within six months from the date of accession after consulting theCommission.
▼
A3
5. The provisions of paragraphs 1 to 4 above still apply in the sameway in the case of the accession of the Hellenic Republic, the Kingdomof Spain and of the Portuguese Republic.
1962R0017 — SV — 18.06.1999 — 002.001 — 11
▼A4
6. Bestämmelserna i punkt 1-4 gäller också i fråga om Österrikes,Finlands och Sveriges anslutning. De skall dock inte tillämpas påsådana avtal, beslut och samordnade förfaranden som vid anslutningenredan omfattas av artikel 53 i avtalet om Europeiska ekonomiska samar-betsområdet.
▼
B
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.