Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
"BKOMMISSIONENS FÖRORDNING (EEG) nr 3002/92
av den 16 oktober 1992
om fastställande av gemensamma tillämpningsföreskrifter för kontroll av användningen av eller
bestämmelsen för varor från intervention
(EGT L 301, 17.10.1992, s. 17)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
"M1 Commission Regulation (EEC) No 75/93 of 18 January 1993 (*) L 11 5 19.1.1993
"M2 Kommissionens förordning (EEG) nr 1938/93 av den 19 juli 1993 L 176 12 20.7.1993
"M3 Kommissionens förordning (EG) nr 770/96 av den 26 april 1996 L 104 13 27.4.1996
Anm.: I denna konsoliderade utgåva förekommer hänvisningar till den europeiska omräkningsenheten och/eller ecun. Från och med
den 1 januari 1999 skall båda benämningarna förstås som hänvisningar till euron — rådets förordning (EEG) nr 3308/80(EGT L 345, 20.12.1980, s. 1) och rådets förordning (EG) nr 1103/97 (EGT L 162, 19.6.1997, s. 1).
(*) Denna rättsakt finns inte publicerad på svenska.1992R3002 — SV — 04.05.1996 — 004.001 — 1
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EEG) nr 3002/92
av den 16 oktober 1992
om fastställande av gemensamma tillämpningsföreskrifter för
kontroll av användningen av eller bestämmelsen för varor från
intervention
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT
DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska
gemenskapen,
med beaktande av rådets förordning nr 136/66/EEG av den 22 september
1966 om den gemensamma organisationen av marknaden för oljor och
fetter (1), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 2046/92 (2), särskilt
artikel 12.4 och 26.3 i denna, och av motsvarande föreskrifter i andra
förordningar om inrättandet av en gemensam organisation av marknader
för jordbruksprodukter, och
med beaktande av följande:I gemenskapsbestämmelser för olika sektorer som omfattas av den
gemensamma organisationen av marknader för jordbruksprodukter, har
det fastslagits att intervention skall tillämpas.
Vissa varor som tagits ut från intervention kan bli föremål för en särskild
användning eller bestämmelse. Ett kontrollsystem bör därför inrättas för
att säkerställa att det inte förekommer några avvikelser med hänsyn till
sådana varors användning eller bestämmelse.
Kommissionens förordning (EEG) nr 569/88 (
3), senast ändrad genom
förordning (EEG) nr 2919/92 (4), fastställer gemensamma tillämpnings-
föreskrifter för kontroll av användningen av eller bestämmelsen för varor
från intervention. Gällande bestämmelser bör ändras i samband med att
kontroller och formaliteter vid de inre gränserna avskaffas och ytterligare
ändringar av förordning (EEG) nr 569/88 införs. Strävan att skapa klarhet
och en effektivare administration berättigar också till förändring.
Kommissionens förordning (EEG) nr 2823/87 av den 18 september 1987,
om vilka dokument som skall användas vid införandet av gemenskaps-
åtgärder för kontroll av användningen av eller bestämmelsen för
varor (5), bör tillämpas då två eller flera medlemsstater deltar i
kontrollen.
Förutom tullmyndigheter måste andra myndigheter utses som behöriga
att utfärda kontrollexemplar T 5 och att kontrollera interventionsvarors
användning eller bestämmelse.
För att förenkla och effektivisera bör det fastställas att kontrollexemplar
T 5 efter kontroll skall sändas direkt till den myndighet som innehar
säkerheten. Om flera medlemsstater deltar skall kontrollexemplar T 5
sändas direkt av varje medlemsstat till den myndighet som innehar
säkerheten.
För att förenkla administrationen är det önskvärt att ett smidigare system
införs än systemet med kontrollexemplaret vid export i enlighet med
avdelning 10 kapitel 1 i kommissionens förordning (EEG) nr 1214/92 (6),
där det fastställs att inga formaliteter behövs vid gränstullmyndigheten
för transporter som påbörjas inom gemenskapen och avslutas utanför
den.!B
(1) EGT nr 172, 30.9.1966, s. 3025/66.
(2) EGT nr L 215, 30.7.1992, s. 1.
(3) EGT nr L 55, 1.3.1988, s. 1.
(4) EGT nr L 292, 8.10.1992, s. 11.
(5) EGT nr L 270, 23.9.1987, s. 1.
(6) EGT nr L 132, 16.5.1992, s. 1.1992R3002 — SV — 04.05.1996 — 004.001 — 2
Alltför många ändringar av bilagan till förordning (EEG) nr 569/88 gör
det nödvändigt att upphäva bilagan och gör det berättigat att hänvisa till
de påskrifter som anges i de olika förordningarna.
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med berörda
förvaltningskommittéers yttranden.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
A VDELNING 1
Allmänna bestämmelser
Artikel 1
1. Utan att det påverkar de särskilda undantagen i gemenskapens
bestämmelser för vissa jordbruksprodukter, skall de gemensamma till-
lämpningsföreskrifterna i denna förordning gälla vid kontroll av
användningen eller bestämmelsen i fråga om varor som tagits ut från
ett interventionslager enligt någon av följande artiklar, där sådana varor
är föremål för en specifik användning eller bestämmelse:
— Artikel 12 i förordning nr 136/66/EEG (oljor och fetter).— Artikel 5 och 25 i rådets förordning (EEG) nr 1418/76 (
1) (ris).
— Artikel 6-9 i rådets förordning (EEG) nr 804/68 (2) (mjölk och
mjölkprodukter).
— Artikel 7 i rådets förordning (EEG) nr 805/68 (3) (nöt- och kalvkött).
— Artikel 7 i rådets förordning (EEG) nr 727/70 (4) (råtobak).
— Artikel 7, 8 och 28 i rådets förordning (EEG) nr 2727/75 (5)
(spannmål).
— Artikel 6 i rådets förordning (EEG) nr 2759/75 (6) (griskött).
2. I denna förordning avses med avsända, att skicka varor från en
medlemsstat till en annan och med exportera, att skicka varor från en
medlemsstat till en bestämmelse utanför gemenskapens tullområde.
3. Bestämmelserna i denna förordning skall även vara tillämpliga på
— varor som säljs i enlighet med artikel 21 i rådets förordning (EEG) nr
1035/72 (7) (frukt och grönsaker),
— varor som säljs i enlighet med artikel 8.4 i rådets förordning (EEG)
nr 426/86 (8) (varor som framställts av frukt och grönsaker),
— varor som säljs i enlighet med artiklarna 37 och 40 i rådets
förordning (EEG) nr 822/87 (9) (vin och sprit).
4. Vid tillämpning av denna förordning skall den ekonomiska unionen
mellan Belgien och Luxemburg (EUBL) betraktas som en enda
medlemsstat.!B
(1) EGT nr L 166, 25.6.1976, s. 1.
(2) EGT nr L 148, 28.6.1968, s. 13.
(3) EGT nr L 148, 28.6.1968, s. 24.
(4) EGT nr L 94, 28.4.1970, s. 1.
(5) EGT nr L 281, 1.11.1975, s. 1.
(6) EGT nr L 282, 1.11.1975, s. 1.
(7) EGT nr L 118, 20.5.1972, s. 1.
(8) EGT nr L 49, 27.2.1986, s. 1.
(9) EGT nr L 84, 27.3.1987, s. 1.1992R3002 — SV — 04.05.1996 — 004.001 — 3
Artikel 2
1. De utsedda kontrollorganen, i fortsättningen benämnda behöriga
kontrollmyndigheter, skall kontrollera de varor som avses i artikel 1, från
det att varorna tagits ut från ett interventionslager tills beslutet om
användningen eller bestämmelsen styrkts, genom att undersöka dem och
genom att granska räkenskaper och dokument.
För att undvika varje diskriminering på grundval av varornas ursprung,
skall varje medlemsstat utse ett enda organ för kontroll av användningen
eller bestämmelsen för varje enskild åtgärd eller delåtgärd, oavsett
varornas ursprung (EG-ursprung eller nationellt ursprung).
Member States may, however, for "M2tio månader 3from 1 January
1993, retain their existing control bodies for each specific measure or
part thereof.
2. Medlemsstaterna skall vidta alla åtgärder som behövs för att
säkerställa att
— den kontroll som avses i punkt 1 genomförs,— interventionsvarorna inte byts ut mot andra varor.Dessa åtgärder skall särskilt innebära att— företag som köper, säljer, lagrar, transporterar, lastar om, packar om,
bereder eller bearbetar inter-ventionsvaror eller bearbetade interven-
tionsvaror eller på annat sätt sysslar med dessa, är skyldiga att
underkasta sig den inspektion eller övervakning som anses behövlig
och att hålla en bokföring som möjliggör nödvändiga kontroller,
— varorna som avses i första strecksatsen skall lagras och transporteras
åtskilda från andra varor så att de kan identifieras.
Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om de åtgärder som
vidtas till följd av denna punkt.
3. Förfarandet med kontrollexemplaret T 5, i enlighet med artikel 1 i
förordning (EEG) 2823/87, skall tillämpas då den kontroll som avses i
punkt 1 helt eller delvis skall utföras
— i en annan medlemsstat än den där varorna togs ut från ett
interventionslager, eller
— i en annan medlemsstat än den där säkerheten ställdes.Kontrollexemplar T 5 skall utfärdas och användas i överensstämmelse
med bestämmelserna i förordning (EEG) nr 2823/87 om inte något annat
föreskrivs i denna förordning.
4. Ett säljande interventionsorgan, som i enlighet med artikel 3.1 a inte
utfärdar kontrollexemplar T 5, skall utfärda en uttagsorder. En
medlemsstat får tillåta att utdrag av en uttagsorder utfärdas.
Uttagsordern eller utdraget skall visas upp av berörd person för den
behöriga kontrollmyndigheten.
Artikel 3
1. a) Det kontrollexemplar T 5 som avses i artikel 2.3 skall utfärdas
— av det säljande interventionsorganet om interventionsvaror-
na skall avsändas till en annan medlemsstat i samma
tillstånd som de befann sig i då de togs ut från interventions-
lagret, fortsättningsvis benämnt oförändrat tillstånd, eller
— av den behöriga kontrollmyndigheten, om interventions-
varorna avsänds efter bearbetning till en annan medlemsstat,
eller!B
!M1
!B1992R3002 — SV — 04.05.1996 — 004.001 — 4
— av den tullmyndighet där varorna avsänds mot uppvisande
av
— en uttagsorder som utfärdats av interventionsorganet,
om interventionsvarorna förs ut i oförändrat tillstånd
och skall passera genom en eller flera medlemsstater,
— ett kontrollexemplar, som utfärdats av den behöriga
kontrollmyndigheten och som bekräftar att bearbet-
ningen av varorna kontrollerats, om interventionsvaror-
na förs ut efter bearbetning och ska passera genom en
eller flera andra medlemsstaters territorium.
Om varor, i enlighet med förordning nr 1055/77 (1), lagras i en
annan medlemsstat än den där det säljande interventionsorganet
är beläget, skall detta organ utfärda kontrollexemplar T 5 eller
låta någon annan utfärda det på organets ansvar.
Medlemsstaterna får
— tillåta att kontrollexemplar T 5 utfärdas av en därtill utsedd
myndighet i stället för av det säljande interventionsorganet,
— besluta att de lagerhållare som är behöriga att lagra
interventionsvaror får utfärda kontrollexemplar T 5 på
interventionsorganets ansvar. Behörighet skall ges till
lagerhållare i enlighet med artikel 17-24 i förordning (EEG)
nr 2823/87, i tillämpliga delar.
I dessa fall krävs uppvisande av uttagsordern för utfärdandet.
b) Den uttagsorder och det kontrollexemplar som avses i a skall
vara försedda med ordningsnummer och innehålla
— en varubeskrivning enligt anvisningarna i ruta 31 i det
kontrollexemplar T 5 som avses i artikel 2.3, och vid behov
andra upplysningar som behövs för kontrollen,
— antalet förpackningar, deras typ, märkning och numrering,— varornas brutto- och nettomassa,— en hänvisning till tillämplig förordning,
— de upplysningar som skall anges i ruta 104 och 106 på
kontrollexemplar T 5, däribland numret på det kontrakt som
användes då varorna såldes av interventionsorganet.
Kontrollexemplaret skall upplysa om numret på kontrollexem-
plaret T 5 eller på uttagsordern.
Uttagsordern och kontrollexemplaret skall förvaras av den
tullmyndighet varifrån varorna sändes iväg.
c) Berörd person skall fylla i ett original och två kopior av
kontrollexemplar T 5. Den myndighet som utfärdar T 5 skall
behålla en kopia och sända en kopia för kännedom till den
myndighet som tagit emot säkerheten enligt artikel 5.
d) Originalet av T 5 skall sändas tillbaka till berörd person eller
hans representant, som därefter skall visa upp det för den
behöriga kontrollmyndigheten i bestämmelsemedlemsstaten för
varorna eller i den stat där de skall användas.
2. Originalet av T 5 skall återsändas direkt till det organ som innehar
säkerheten enligt artikel 5 sedan det undertecknats av den behöriga
kontrollmyndigheten i bestämmelsemedlemsstaten för varorna eller i den
stat där de skall användas.
Berörd person skall i ruta B i T 5 uppge fullständiga uppgifter om namn
på och adress till det organ som innehar säkerheten.!B
(1) EGT nr L 128, 24.5.1977, s. 1.1992R3002 — SV — 04.05.1996 — 004.001 — 5
3. Om endast en del av de varor som anges i kontrollexemplar T 5
uppfyller de beslutade kraven skall den behöriga myndigheten ange den
mängd varor som uppfyller kraven och det eller de datum då detta ägde
rum under ”Kontroll av användningen eller bestämmelsen” i kontroll-
exemplar T 5.
Artikel 4
Som bevis på att kontrollen enligt artikel 2.1 genomförts krävs följande
dokument:
a) För varor som tagits ut från ett interventionslager och vars
användning eller bestämmelse kontrollerats av myndigheten i en
enda medlemsstat, krävs de dokument som beslutats av den
medlemsstaten.
b) För varor vars användning eller bestämmelse har kontrollerats av
myndigheterna i en eller flera andra medlemsstater än den stat där
varorna togs ut från interventionslagret, krävs alla de kontroll-
exemplar T 5, vidimerade och påskrivna av de behöriga kontroll-
myndigheterna, som utfärdats för kontroll av användningen eller
bestämmelsen.
c) För varor vars användning eller bestämmelse kontrollerats av
myndigheterna i både den medlemsstat där varorna togs ut från
interventionslagret och i en eller flera andra medlemsstater, krävs de
dokument som anges i både a och b.
d) För varor för vilka exportformaliteterna och export från gemen-
skapens tullområde ägde rum i den medlemsstat där slutbearbet-
ningen skedde och där säkerheten ställdes, krävs det eller de
dokument som den medlemsstaten fastslagit som bevis för export,
och de dokument som anges i a eller b, om dessa rör bearbetningen.
Artikel 5
1. Om en säkerhet krävs för att säkra den riktiga användningen eller
bestämmelsen enligt artikel 1, skall den ställas innan varorna övertas.
Säkerheten skall ställas till
— interventionsorganet i den medlemsstat där varorna skall bearbetas
eller där bearbetning skall påbörjas, då varorna är avsedda att
bearbetas eller att först bearbetas och sedan exporteras,
— det säljande interventionsorganet, i övriga fall.2. Ett interventionsorgan som tar emot en säkerhet, och som inte ligger
i samma medlemsstat som det säljande interventionsorganet, skall
omgående skriftligen underrätta detta organ om följande:
— Numret på den tillämpliga förordningen.
— Datumet eller numret på anbudet eller försäljningen.— Kontraktsnumret.— Köparens namn.— Säkerhetsbeloppet i ecu.
— Varan.
— Varukvantiteten.— Datumet då säkerheten ställdes.— Användningen och bestämmelsen (vid behov).Det säljande interventionsorganet skall kontrollera uppgifterna om
säkerheten.!B1992R3002 — SV — 04.05.1996 — 004.001 — 6
!M3
Artikel 5a
1. Om det fastställs, sedan den säkerhet som avses i artikel 5 helt eller
delvis frisläpps, att produkterna helt eller delvis inte nått föreskriven
användning eller bestämmelseort, skall den behöriga myndigheten i den
medlemsstat där säkerheten har frisläppts, i enlighet med artikel 8.1 i
förordning (EEG) nr 729/70, kräva att den berörda aktören betalar ett
belopp som motsvarar värdet av den säkerhet som skulle ha förverkats
om försummelsen hade beaktats innan säkerheten frisläpptes. Till detta
belopp skall läggas ränta beräknad från dagen för säkerhetens
frisläppande till dagen före betalningsdatum.
Den behöriga myndighetens mottagande av det belopp som avses i
föregående stycke skall utgöra återvinning av den orättmätigt beviljande
ekonomiska förmånen.
2. Betalning skall verkställas inom 30 dagar från dagen för mottagande
av betalningsanmodan.
Om tidsfristen för betalning inte respekteras får medlemsstater besluta att
det belopp som skall erhållas i stället för betalning skall dras från senare
utbetalningar till den berörda aktören.
3. Räntesatsen skall beräknas i enlighet med bestämmelser i nationell
lag men får inte understiga den räntesats som tillämpas för återvinning av
nationella belopp.
Ingen ränta skall tas ut, eller på sin höjd ett belopp som skall bestämmas
av medlemsstaten och som motsvarar den felaktiga förmånen, om
frisläppandet av säkerheten var ett misstag av den behöriga myndigheten.
4. Medlemsstater får avstå från att kräva sådan betalning som avses i
punkt 1 om beloppet inte överstiger 60 ecu, förutsatt att sådana fall enligt
nationell lag är underkastade liknande regler.
5. Det belopp som uppbärs i enlighet med punkt 1 skall betalas till det
utbetalande organet som skall dra de berörda beloppen från Europeiska
utvecklings- och garantifondens för jordbruket (EUGFJ) utgifter, utan att
det påverkar tillämpningen av artikel 7 i rådets förordning (EEG) nr
595/91 (1).
Artikel 6
1. Om de föreskrivna villkoren för varornas användning eller
bestämmelse inte kan följas på grund av force majeure, skall
myndigheten i den medlemsstat där säkerheten ställdes eller, om det
inte ställdes någon säkerhet, myndigheten i den medlemsstat där varorna
togs ut från interventionslagret, på berörd persons begäran besluta att
a) den fastslagna tidsfristen för transaktionen skall förlängas så mycket
som kan behövas med hänsyn till de åberopade omständigheterna,
eller
b) att kontrollen skall anses vara genomförd då varorna definitivt gått
förlorade.
I de fall av force majeure då de åtgärder som anges i a och b inte är
tillräckliga, skall den behöriga myndigheten meddela detta till kommis-
sionen, som får besluta om nödvändiga åtgärder enligt förfarandet i
artikel 38 i förordning 136/66/EEG och enligt motsvarande artiklar i
andra förordningar om en gemensam organisation av marknaderna.
2. Begäran enligt punkt 1 skall göras inom 30 dagar från det att berörd
person fick information om att omständigheter hade uppkommit som
pekade på att force majeure möjligen kunde föreligga men inom den frist
som anges i den särskilda förordning som gäller framläggande av bevis
för säkerhetens frisläppande.
3. Berörd person skall tillhandahålla bevis för de omständigheter som
utgör force majeure.
(1) EGT L 67, 14.3.1991, s. 11.!B1992R3002 — SV — 04.05.1996 — 004.001 — 7
A VDELNING 2
Varor med fastställd användning eller särskild bestämmelse inom
gemenskapen
Artikel 7
1. Villkoren för användning och bestämmelse skall anses vara
uppfyllda då följande är fastställt:
a) Att varor som skall bearbetas eller arbetats samman med andra varor,
vilka båda kategorier av åtgärder i fortsättningen benämns
bearbetning, har bearbetats eller arbetats samman med andra varor.
b) Att varor som skall säljas för direkt konsumtion som koncentrerade
varor, har koncentrerats, förpackats för detaljhandelsförsäljning och
övertagits av detaljhandeln.
c) Att varor som skall konsumeras av vissa institutioner eller
organisationer, av armén eller liknande, har levererats till och
övertagits av dessa.
Dessutom skall det vid behov fastställas att åtgärderna enligt a, b och c
har genomförts inom den fastslagna tidsfristen.
2. Kraven i 1 a, b och c skall utgöra sådana grundläggande krav som
avses i artikel 20 i kommissionens förordning (EEG) nr 2220/85 (1).
Artikel 8
1. Ruta 103, 104, 106 och 107 under ”Ytterligare upplysningar”skall
fyllas i då kontrollexemplar T 5 används.
Ruta 104 och 106 skall fyllas i i enlighet med tillämplig förordning.Ruta 106 skall även innehålla
— numret på det kontrakt som användes då varorna såldes av
interventionsorganet,
— numret på uttagsordern, vid behov.
Ruta 107 skall innehålla numret på tillämplig förordning.
2. Artikel 21 skall tillämpas, i tillämpliga delar, då varorna avsänds till
en tredje medlemsstat.
3. Artikel 22 skall tillämpas, i tillämpliga delar, då två eller flera
moment följer på varandra i samma medlemsstat.
Artikel 9
De bevis som anges i artikel 4 skall krävas för frisläppande av
säkerheten.
Artikel 10
Om kontrollexemplar T 5 inte kommit in till det organ som avses i artikel
3.2 inom tre månader
— efter utgången av fristen som fastställts för fullbordandet av den
aktuella transaktionen, eller
— efter utfärdandet, om ingen frist fastställts,
och detta beror på omständigheter utanför berörd persons kontroll, får
den senare lämna in en ansökan hos de behöriga myndigheterna om
erkännande av andra dokument som likvärdiga om grunderna för en
sådan ansökan anges och bakomliggande dokument visas upp. De
sistnämnda skall hänvisa till kontroll exemplar T 5, innehålla en
bekräftelse från den behöriga kontrollmyndighet som kontrollerade!B
(1) EGT nr L 205, 3.8.1985, s. 5.1992R3002 — SV — 04.05.1996 — 004.001 — 8
användningen av varorna eller ansvarade för att detta blev gjort, om att
den angivna användningen följts, och ange vilken dag villkoren för
användningen eller bestämmelsen har uppfyllts.
A VDELNING 3
Varor som förs ut från gemenskapen i oförändrat tillstånd
Artikel 11
1. Föreskrivet krav beträffande bestämmelse skall anses uppfyllt då
något av följande gäller:
a) Varorna har lämnat gemenskapens tullområde i oförändrat tillstånd.
Vid tillämpning av denna förordning skall varorna anses ha lämnat
gemenskapens tullområde om de är avsedda uteslutande för
konsumtion ombord på en borr- eller utvinningsplattform, inbegripet
ett arbetsställe som betjänar en sådan plattform. Plattformen eller
arbetsstället skall befinna sig på den europeiska kontinentalsockeln
eller på kontinentalsockeln i den icke-europeiska delen av gemen-
skapen, utanför en zon på tre nautiska mil räknat från den baslinje
som används för att bestämma medlemsstaternas territorialvatten.
b) Varorna har nått sin bestämmelse i enlighet med artikel 34.1 i
kommissionens förordning (EEG) nr 3665/87 (1).
c) Varorna har placerats i ett proviantlager som godkänts i enlighet med
artikel 38 i förordning (EEG) nr 3665/87.
d) Varorna har tullklarerats och släppts för övergång till fri konsumtion
i det tredjel and som de skulle föras in till.
Dessutom skall det vid behov fastställas att åtgärderna enligt a-d har
genomförts inom den fastslagna tidsfristen.
2. De krav som fastställs i a och d i punkt 1, är primära krav enligt
artikel 20 i förordning (EEG) nr 2220/85, utan att det påverkar till-
lämpningen av bestämmelserna i artikel 15.2 i denna förordning.
3. Då varor har placerats i ett proviantlager såsom anges i 1 c skall
artikel 38 till 41 i förordning (EEG) nr 3665/87 tillämpas med undantag
för artikel 40.3, även om exportbidrag inte skall tillämpas.
4. Bestämmelserna i artikel 4.3 andra stycket i förordning (EEG) nr
3665/87 skall tillämpas.
Artikel 12
1. Mottagandet av exportdeklarationen skall göras av tullmyndigheter-
na i den medlemsstat där varorna togs ut från interventionslagret om
varorna skall föras ut i oförändrat skick.
2. I exportdeklarationen och i övriga eventuellt bifogade dokument som
krävs enligt gemenskapens lagstiftning skall någon, beroende på
omständigheterna, av följande lydelser antecknas:
— ”Interventionsvaror med exportbidrag — förordning (EEG) nr
3002/92”.
— ”Interventionsvaror utan exportbidrag — förordning (EEG) nr
3002/92”.
3. Även om exportbidrag inte skall utgå för de varor som skall föras ut
skall dessa, då exportdeklarationen mottagits, inte längre omfattas av
artikel 9.2 i fördraget. Artikel 3.2 c i rådets förordning (EEG) nr
2726/90 (2) skall tillämpas för varornas omflyttning.!B
(1) EGT nr L 351, 14.12.1987, s. 1.
(2) EGT nr L 262, 26.9.1990, s. 1.!M2
!B1992R3002 — SV — 04.05.1996 — 004.001 — 9
4. Villkoren beträffande tidsfrist och de bevis som krävs för att
exportbidrag skall beviljas, är tillämpliga också för frisläppande av
säkerheten.
Artikel 13
1. Ruta 103, 104, 106, 107 och vid behov ruta 105 under ”Ytterligare
upplysningar” skall fyllas i då kontrollexemplar T 5 används.
Ruta 104 och 106 skall fyllas i i enlighet med tillämplig förordning.Ruta 106 skall dessutom innehålla— numret på det kontrakt som användes då varorna såldes av
interventionsorganet,
— numret på uttagsordern.Numret på tillämplig förordning skall antecknas i ruta 107.2. Den behöriga myndighet som innehar säkerheten skall omgående
sända en vidimerad kopia av kontrollexemplar T 5 direkt till den
myndighet som skall betala ut exportbidraget då T 5, som bevis på att
varorna förts ut, krävs för frisläppande av säkerheten som avses i artikel
5 och för utbetalning av exportbidraget.
Berörd person skall då göra följande anteckning i ruta 106 i kontroll-
exemplar T 5: ”Exportbidrag betalas ut av … (fullständiga uppgifter om
namn på och adress till den myndighet som ansvarar för utbetalning av
exportbidraget)”.
3. Om det varit omöjligt att hålla den 12-månadersfrist för exportbevis
som krävs för att erhålla exportbidrag enligt artikel 47.2 i förordning
(EEG) nr 3665/87 på grund av administrativ försening vid sändandet av
kontrollexemplar T5 från den myndighet som innehar säkerheten till den
myndighet som skall betala ut exportbidraget, skall det datum då
säkerheten togs emot av den förstnämnda myndigheten betraktas som
mottagningsdatum vid den myndighet som skall betala ut exportbidraget.
Artikel 14
1. Varor skall anses exporterade då de, direkt efter tullens mottagande
av exportdeklarationen, placeras enligt något av de förfaranden som
anges i avdelning 10 kapitel 1 i förordning (EEG) nr 1214/92 för
transport till bestämmelsesorten eller leverans till en mottagare utanför
gemenskapens tullområde.
2. Den tullmyndighet som tar emot exportdeklarationen där varorna
förs ut skall se till, då punkt 1 tillämpas, att en av de lydelser som anges i
artikel 7.4 eller 7.5 i förordning (EEG) nr 3665/87 införs i det dokument
som utfärdas som exportbevis.
3. Tullmyndigheten vid exportorten får tillåta ändringar i transport-
kontraktet så att transporten avslutas inom gemenskapen endast om det
kan slås fast
— att den säkerhet som ställts till ett interventionsorgan för att säkra att
varorna inte förs ut, inte har frisläppts, eller
— att en ny säkerhet har ställts.Tullmyndigheten på exportorten skall meddela den myndighet som är
ansvarig för frisläppandet av säkerheten, om säkerheten frisläppts i
enlighet med punkt 1 utan att varorna därefter lämnat gemenskapens
tullområde inom den fastslagna tidsfristen, och så fort det är möjligt
förse sistnämnda myndighet med alla nödvändiga upplysningar. I sådana
fall skall säkerheten betraktas som om den frisläppts felaktigt och ett
motsvarande belopp skall krävas in.!B1992R3002 — SV — 04.05.1996 — 004.001 — 10
!M2
Artikel 15
1. Frisläppandet av säkerheten är beroende av att det bevis som anges i
artikel 4 framläggs, och
— om produkterna skall importeras till ett bestämt tredje land, eller— om, i de fall då produkterna skall exporteras från gemenskapen, det
råder allvarliga tvivel om den verkliga bestämmelseorten,
av att de bevis framläggs som närmare anges i artiklarna 17 och 18 i
förordning (EEG) nr 3665/87.
De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna får kräva ytterligare bevis
som på ett tillfredsställande sätt visar att produkterna faktiskt har
saluförts i det importerande tredje landet.
Om det råder allvarliga tvivel om produkternas faktiska bestämmelseort,
får kommissionen begära att medlemsstaterna tillämpar bestämmelserna
i denna punkt.
2. Om produkten skall importeras till ett bestämt tredje land och
exportbidragsbeloppet dras av från försäljningspriset, och de bevis som
anges i punkt 1 inte framläggs
a) skall en del av säkerheten frisläppas om bevis framläggs för att
produkten har lämnat gemenskapens tullområde. Det frisläppta
beloppet skall vara lika med det lägsta exportbidrag som fastställs
enligt artikel 20 i förordning (EEG) nr 3665/87, som gäller den dag
då exportdeklarationen godkänns;
b) utöver det belopp som avses i a, skall den del av säkerheten
frisläppas som motsvarar skillnaden mellan det lägsta exportbidrag
som avses ovan och det exportbidragsbelopp som gäller den dag då
exportdeklarationen till det faktiska importerande tredje landet
godkänns, förutsatt att detta belopp inte överstiger det export-
bidragsbelopp som gäller för den obligatoriska bestämmelseorten,
om
— exporten till ovannämnda tredje land inte kunde genomföras på
grund av force majeure,
— beviset för import till det andra bestämmelselandet framläggs i
enlighet med punkt 1.
Artikel 16
1. Då artikel 2.2 i rådets förordning (EEG) nr 754/76 (
1) tillämpas
— skall den säkerhet som avses i artikel 5.1 förverkas, om den ännu inte
frisläppts,
— skall ett belopp som motsvarar säkerheten krävas in, om säkerheten
redan frisläppts.
2. Formaliteterna för att få exportbidraget skall vid tilllämpning av
förordning (EEG) nr 754/76 anses vara avslutade, och punkt 1 skall
tillämpas då varor för vilka sådan säkerhet som avses i artikel 5.1 har
ställts, lämnar gemenskapens tullområde och förfarande för att få
exportbidrag inte har avslutats.
3. Beloppet på den säkerhet som avses i punkt 1 och 2 skall betraktas
som förverkad i enlighet med artikel 2 i rådets förordning (EEG) nr
352/78 (2).
4. Berörd person skall visa inför behörig myndighet att punkt 1 har
följts eller att ingen säkerhet ställts, genom att visa upp ett intyg som
utfärdats av det berörda interventionsorganet.
(1) EGT nr L 89, 2.4.1976, s. 1.
(2) EGT nr L 60, 22.2.1978, s. 1.!B1992R3002 — SV — 04.05.1996 — 004.001 — 11
Artikel 17
Berörd part får enligt artikel 47.3 i förordning (EEG) nr 3665/87, till
behörig myndighet lämna en motiverad ansökan om att andra dokument
skall betraktas som likvärdiga med kontrollexemplar T 5 om T 5, som
skall bevisa att föreskrifterna om bestämmelsen enligt artikel 11.1 följts,
inte kommit in till det organ som anges i artikel 3.2 inom tre månader
efter utfärdandet beroende på omständigheter utanför den berörda
partens kontroll.
A VDELNING 4
Varor som förs ut från gemenskapen efter bearbetning
Artikel 18
Föreskrifterna om användning och bestämmelse skall anses följda då
kraven i artiklarna 7 och 11 är uppfyllda.
Artikel 19
Om varorna skall föras ut efter bearbetning, skall tullmyndigheternas
mottagande av exportdeklarationen ske i den medlemsstat där slutbear-
betningen äger rum.
Artikel 20
1. Det säljande interventionsorganet skall utfärda kontrollexemplar T 5,
om varorna skall avsändas i oförändrat tillstånd för att bearbetas och
därefter föras ut, och ruta 103, 104, 106 och 107 under ”Ytterligare
upplysningar” skall fyllas i.
Ruta 104 och 106 skall innehålla de angivelser som tillämplig förordning
beslutat om.
Ruta 106 skall även innehålla— numret på det kontrakt som användes då varorna såldes av
interventionsorganet,
— vid behov, numret på uttagsordern, och— angivelsen ”Varor från intervention som vid export omfattas av
gemenskapens externa transiteringsförfarande”.
Ruta 107 skall innehålla numret på den tillämpliga förordningen.2. a) Den myndighet som kontrollerar bearbetningen skall utfärda
kontrollexemplar T 5 om varorna skall avsändas, efter att de
bearbetats i den medlemsstat där de togs ut från interventions-
lagret, för vidare bearbetning och därefter export.
b) Under ”Ytterligare upplysningar” på kontroll-exemplar T 5 skall
ruta 103, 104, 106 och 107 fyllas i.
Ruta 104 och 106 skall innehålla de angivelser som specificeras
i den tillämpliga förordningen.
Ruta 106 skall även innehålla— numret på det kontrakt som användes då varorna såldes av
interventionsorganet, och
— angivelsen ”Varor från intervention som vid export omfattas
av gemenskapens externa transiteringsförfarande”.
Ruta 107 skall innehålla numret på den tillämpliga förordningen.
3. a) Kontrollexemplar T 5 skall, för de varor som skall föras ut efter
bearbetning och passera genom en eller flera andra medlems-
stater, utfärdas av den tullmyndighet där varorna sändes iväg mot
uppvisande av ett dokument som utfärdats av den myndighet!B1992R3002 — SV — 04.05.1996 — 004.001 — 12
som kontrollerar bearbetningen. Det senare dokumentet skall
förvaras av tullmyndigheten vid avsändningsorten.
Dokumentet skall dock inte krävas om tullmyndigheten vid
avsändningsorten har kontrollerat bearbetningen.
b) Under rubriken ”Ytterligare upplysningar” i kontrollexemplar T
5 skall ruta 103, 104, 106 och 107 och, vid behov, ruta 105 fyllas
i.
Ruta 104 och 106 skall innehålla de angivelser som anges i den
tillämpliga förordningen.
Ruta 106 skall även innehålla
— numret på det kontrakt som användes då varorna såldes av
interventionsorganet,
— numret på det dokument som avses i a, vid behov.Ruta 107 skall innehålla numret på den tillämpliga förordningen.
4. Den behöriga myndighet som innehar säkerheten skall omgående
sända en vidimerad kopia av kontrollexemplar T 5 direkt till den
myndighet som skall betala ut exportbidraget då T 5, som bevis på att
varorna förts ut, krävs för frisläppande av säkerheten som avses i artikel
5 och för utbetalning av exportbidraget.
Berörd person skall då i ruta 106 i kontrollexemplar T 5 fylla i följande:
”Exportbidrag betalas ut av …” (uppgift om medlemsstat och full-
ständiga uppgifter om namn på och adress till den myndighet som skall
betala ut exportbidraget).
Artikel 21
1. Då varor har avsänts till en annan medlemsstat för bearbetning skall
den behöriga myndighet som avses i artikel 20.2 eller 20.3 vid behov
utfärda ett eller flera kontroll-- exemplar T 5, om de bearbetade varorna
skall
— sändas till en tredje medlemsstat eller en annan medlemsstat för
vidare bearbetning, eller
— passera genom en tredje medlemsstats eller annan medlemsstats
territorium för att föras ut.
Kontrollexemplar T 5 skall fyllas i med stöd av upplysningarna i
originalet av T 5,
— om första stycket första strecksatsen skall tillämpas i enlighet med
artikel 20.2 b,
— om första stycket andra strecksatsen skall tillämpas, i enlighet med
artikel 20.3 b.
I ruta 106 i kontrollexemplar T 5 skall dessutom anges registrerings-
numret, datumet för utfärdande av originaldokumentet och namnet på
den utfärdande myndigheten.
2. Den behöriga myndighet som kontrollerat verksamheten skall
omgående, i de fall som avses i punkt 1, återsända de påskrivna
originalen av kontrollexemplaret T 5 direkt till det organ som anges i
artikel 3.2 och ange, på originalet av kontrollexemplar T 5 under
”Kontroll av användning eller bestämmelse”, att varorna avsänts till en
annan medlemsstat för vidare bearbetning, packning, övertagande eller
export. Originalet av T 5 skall upplysa om registreringsnumret eller
registreringsnumren på det eller de kontrollexemplar T 5 som upprättats
för detta syfte, eller hänvisa till detta eller dessa dokument.
3. Det dokument som avses i artikel 4 a skall innehålla samma
angivelser som anges i punkt 2.!B1992R3002 — SV — 04.05.1996 — 004.001 — 13
Artikel 22
1. Om flera olika moment, bortsett från export, (t. ex. bearbetning,
packning och övertagande) följer på varandra i samma medlemsstat, får
den medlemsstaten besluta att dessa moment skall betraktas som ett enda
moment. I sådana fall skall inte kontrollexemplar T 5 utfärdas förrän alla
moment har avslutats.
Originalet av kontrollexemplar T 5 skall återsändas till det organ som
anges i artikel 3.2 efter det att kontrollen av alla momenten är
genomförd. Medlemsstaterna skall vidta alla lämpliga åtgärder för att
se till att denna ordning fungerar tillfredsställande.
2. Om en medlemsstat bestämmer sig för att inte följa ordningen i
punkt 1, skall den behöriga myndigheten efter varje moment utfärda
kontrollexemplar T 5. Behörig myndighet som kontrollerar momenten
skall uppge på kontrollexemplar T 5 under ”Kontroll av användningen
eller bestämmelsen” att varan har sänts vidare inom samma medlemsstat
för vidare bearbetning, packning, övertagande eller export. Originalet av
T5 skall upplysa om registreringsnumret eller registreringsnumren till det
eller de kontrollexemplar T 5 som upprättats för detta syfte, eller hänvisa
till detta eller dessa dokument.
3. Det dokument som avses i artikel 4 a skall innehålla samma
angivelser som anges i punkt 2.
Artikel 23
Artiklarna 10, 12.2-12.4, 13.3 och 14-17 skall tillämpas på denna
avdelning.
A VDELNING 5
Slutbestämmelser
Artikel 24
1. Medlemsstaterna skall till kommissionen meddela fullständiga
uppgifter om namn på och adress till de behöriga kontrollmyndigheter
som avses i artikel 2.1. Kommissionen skall förmedla dessa uppgifter
vidare till övriga medlemsstater.
2. Medlemsstaterna skall varje kvartal meddela kommissionen om de
fall då artikel 6.1 tillämpats och närmare ange de då aktuella
omständigheterna och kvantiteterna och de åtgärder som då vidtogs.
3. Medlemsstaterna skall den 1 mars och den 1 september varje år
sända en lista till kommissionen med antalet ansökningar enligt
artiklarna 10 eller 17. De skall, i det fall detta är känt, också upplysa
om orsaken till att kontrollexemplar T 5 inte återsänts och om aktuella
kvantiteter och typen av dokument som erkänts som likvärdiga.
Artikel 25
1. Förordning (EEG) nr 569/88 upphävs. Den skall dock fortsätta att
gälla för de uttag från ett interventionslager som ägt rum senast 31
december 1992.
Bilagan till förordning (EEG) nr 569/88 skall gälla under en övergångs-
period då vissa gemenskapsrättsakter fortfarande hänvisar till bilagan.
Hänvisningar i denna bilaga till det ”administrativa enhetsdokumentet”
eller till det dokument som visar varornas gemenskapsstatus enligt
artikel 2.4 i förordning (EEG) nr 569/88, skall betraktas som hänvis-
ningar till kontrollexemplar T 5.
2. Om artikel 2.3 är tillämplig, varorna tagits ut från ett interventions-
lager senast den 31 december 1992 och föreskriven användning eller!B1992R3002 — SV — 04.05.1996 — 004.001 — 14
bestämmelse förväntas bli uppfylld tidigast den 1 januari 1993, skall de
dokument som åtföljer varorna innehålla någon av följande angivelser:
— Aplicación del procedimiento establecido en el Reglamento (CEE)
no 569/88.
— Anvendelsesprocedure forordning (EØF) nr. 569/88.— Anwendung des Verfahrens gemäß der Verordnung (EWG) Nr.
569/88.
—Εφαρµ/omikronγη της διαδικασιας τ/omikronυ καν/omikronνισµ/omikronυ (Ε/OmikronΥ) αριθ.
569/88
— Application of Procedure under Regulation (EEC) No 569/88.— Application de la procédure du règlement (CEE) n
o569/88.
— Applicazione del procedimento secondo il regolamento (CEE) n.
569/88.
— Toepassing procedure Verordening (EEG) nr. 569/88.— Aplicação do procedimento previsto no Regulamento (CEE) n
o
569/88.
Artikel 26
Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den
offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning .
Bestämmelserna i denna förordning skall tillämpas för varor som tagits
ut från interventionslager från och med den 1 januari 1993. Artikel 25.2
skall dock vara tillämplig från den 1 november 1992.
Trots artikel 25 skall alla hänvisningar i gemenskapens rättsakter till
förordning (EEG) nr 1687/76 (1) eller (EEG) nr 569/88 eller artiklar i
dessa betraktas som hänvisningar till den här förordningen eller till
motsvarande artiklar i den.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.!B
(1) EGT nr L 190, 14.7.1976, s. 1.1992R3002 — SV — 04.05.1996 — 004.001 — 15