Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
"BRÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 1696/71
av den 26 juli 1971
om den gemensamma organisationen av marknaden för humle
(EGT L 175, 4.8.1971, s. 1)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
"M1 Rådets förordning (EEG) nr 1170/77 av den 17 maj 1977 L 137 7 3.6.1977
"M2 Rådets förordning (EEG) nr 235/79 av den 5 februari 1979 L 34 4 9.2.1979
"M3 Rådets förordning (EEG) nr 3332/85 av den 26 november 1985 L 318 1 29.11.1985
"M4 Rådets förordning (EEG) nr 3768/85 av den 20 december 1985 L 362 8 31.12.1985
"M5 Rådets förordning (EEG) nr 3800/85 av den 20 december 1985 L 367 32 31.12.1985
"M6 Kommissionens förordning (EEG) nr 3998/87 av den 23 december
1987L 377 40 31.12.1987
"M7 Rådets förordning (EEG) nr 3808/89 av den 12 december 1989 L 371 1 20.12.1989
"M8 Rådets förordning (EEG) nr 2780/90 av den 24 september 1990 L 265 1 28.9.1990
"M9 Rådets förordning (EEG) nr 3577/90 av den 4 december 1990 L 353 23 17.12.1990
"M10 Rådets förordning (EEG) nr 3124/92 av den 26 oktober 1992 L 313 1 30.10.1992
Ändrad genom:
"A1 Anslutningsakten för Danmark, Irland, Förenade konungariket Storb-
ritannien och Nordirland (*)L 73 14 27.3.1972
(anpassad genom rådets beslut av den 1 januari 1973) (*) L 2 1 1.1.1973
"A2 Anslutningsakten för Grekland (*) L 291 17 19.11.1979
(*) Denna rättsakt finns inte publicerad på svenska.1971R1696 — SV — 02.11.1992 — 012.001 — 1
RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 1696/71
av den 26 juli 1971
om den gemensamma organisationen av marknaden för humle
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA
FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska
gemenskapen, särskilt artiklarna 42, 43, 113 och 235 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande (
1),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande, och
med beaktande av följande:
Funktionen hos och utvecklingen av den gemensamma marknaden för
jordbruksprodukter måste åtföljas av upprättandet av en gemensam
jordbrukspolitik vilken särskilt måste omfatta en gemensam organisation
av marknaderna som kan utformas på olika sätt beroende på den berörda
produkten.
Gemenskapens produktion av humle är av särskilt intresse för ekonomin
i vissa av regionerna inom gemenskapen. För vissa jordbrukare i dessa
regioner står humleproduktionen för en övervägande del av deras
inkomster.
Eftersom växtsaft och extrakt av humle inte anges i bilaga 2 till fördraget
är de, i motsats till humle, undantagna från tillämpningen av fördragets
jordbruksbestämmelser. Eftersom produkterna i stort sett är utbytbara
riskerar denna situation att äventyra verkan av den gemensamma
jordbrukspolitiken för humle. De bestämmelser för humle som antagits
i enlighet med artikel 113 vad gäller handeln med tredje land och de
bestämmelser om avsättning av humle som antagits i enlighet med artikel
235 bör utvidgas till att gälla växtsaft och extrakt av humle.
Den internationella handeln har traditionellt haft stor betydelse för
producenter och användare av humle inom gemenskapen. Den bästa
ekonomiska avkastningen har hittills i stort sett uppnåtts i gemenskapens
produktion genom dess konkurrenskraft på världsmarknaden och en
smidig anpassning av produktionens kvalitet och kvantitet till avsätt-
ningsmöjligheterna. Den gemensamma organisationen av marknaderna
bör inte innebära några större förändringar av denna situation, men kan
genom lämpliga åtgärder bidra till att förbättra produkternas kvalitet och
skydda producenterna från en försämring av deras nuvarande levnads-
standard.
En kvalitetsinriktad politik bör föras inom hela gemenskapen genom
tillämpning av bestämmelser som rör utfärdandet av ursprungsintyg
tillsammans med bestämmelser som i princip förbjuder avsättning av
produkter för vilka intyg inte har utfärdats eller av importerade produkter
som inte uppfyller motsvarande lägsta kvalitetskriterier. En definition av
en standardkvalitet bör fastställas, som skall utgöra en referenspunkt för
handelstransaktioner och säkra en tillfredsställande marknadsanpassning.
Det behövs tillräcklig information om den nuvarande marknadssituatio-
nen och utsikterna för marknadens utveckling inom gemenskapen. Det
faktum att en betydande del av produktionen avsätts enligt avtal som
ingåtts före skörden, ibland för flera år, kan underlätta en prognos över
marknadens utveckling. En registrering av alla avtal om leverans av
humle som producerats inom gemenskapen bör därför ske. Denna
information bör dock hållas hemlig för att garantera de berörda parterna
att den endast kommer för användas att statistikändamål och för att på så
sätt få helt objektiv information.!B
(1) EGT nr C 66, 1.7.1971, s. 28.1971R1696 — SV — 02.11.1992 — 012.001 — 2
För att stabilisera marknaderna och för att säkerställa en rimlig
levnadsstandard för jordbruksbefolkningen och rimliga priser vid
leverans till konsumenterna bör man främja en centralisering av utbudet
och en gemensam anpassning från odlarnas sida av deras produkter till
marknadens behov.
En sammanslutning av jordbrukarna i organisationer med krav på
medlemmarna att följa vissa gemensamma regler skulle därför gynna
uppfyllandet av målen i artikel 39 i fördraget. Dessa mål kan eftersträvas
inte bara genom att odlarna sluter sig samman i producentgrupper, men
också genom att man bildar föreningar av dessa grupper.
För att undvika att producenter särbehandlas och för att säkerställa att
vidtagna åtgärder är enhetliga och effektiva bör det fastställas villkor för
hela gemenskapen vilka producentgrupperna och deras föreningar måste
uppfylla för att bli erkända av medlemsstaterna. För att uppnå en effektiv
centralisering av utbudet är det särskilt nödvändigt dels att grupperna och
föreningarna är tillräckligt stora i ekonomiskt hänseende, dels att
producenternas eller gruppernas totala produktion avsätts av samman-
slutningen eller föreningen antingen direkt eller genom producenterna
enligt gemensamma regler.
Bestämmelser för att underlätta bildandet av dessa grupper och deras
verksamhet bör fastställas. Medlemsstaterna bör därför få bevilja dem
stöd som delvis finansieras av gemenskapen. Stödbeloppet bör dock
begränsas och stödet bör vara tillfälligt och minskande, så att
producenternas finansiella ansvar gradvis ökar.
Humleodlingarna inom gemenskapen behöver i vissa fall anpassas, både
vad gäller de sorter som produceras och möjligheten att rationalisera
arbetet med odling och skörd. Under ett visst antal år bör en omställning
till andra sorter och en omorganisation av humleodlingarna underlättas
genom att ett särskilt stöd beviljas till producentgrupper som vidtar
sådana åtgärder.
För att säkra en rimlig levnadsstandard för producenterna bör ett
stödsystem införas. Varje år efter avsättningen av skörden måste
kommissionen framlägga en rapport till rådet, så att det kan avgöras
om ett sådant stöd skall fastställas. Stödet får beviljas om denna rapport
visar att den genomsnittliga avkastningen per hektar har varit otillräcklig,
med hänsyn tagen till den nuvarande situationen och den förväntade
utvecklingen på marknaden.
De planerade åtgärderna måste möjliggöra ett importsystem, som endast
innebär att Gemensamma tulltaxan tillämpas. Enligt fördraget gäller
denna tulltaxa automatiskt från och med den 1 januari 1970.
Med hänsyn till dessa åtgärder är det möjligt att avstå från tillämpningen
av alla kvantitativa restriktioner vid gemenskapens yttre gränser. I
undantagsfall kan detta förfarande dock visa sig otillräckligt. För att
gemenskapsmarknaden inte skall vara utan skydd mot störningar som
kan uppstå i sådana fall då tidigare importhinder avskaffats måste
gemenskapen snabbt få vidta alla nödvändiga åtgärder.
För handeln inom gemenskapen är uttagande av tullar eller avgifter med
motsvarande verkan samt tillämpning av kvantitativa restriktioner eller
åtgärder med motsvarande verkan förbjudna enligt fördraget från och
med den 1 januari 1970. Eftersom det inte existerade något minimipris
den 31 december 1969 är tillämpningen av artikel 44 i fördraget
automatiskt utesluten från och med den 1 januari 1970.
Effektiviteten av alla de åtgärder som reglerar den gemensamma
organisationen av marknaden för humle skulle hotas om medlems-
staterna beviljade vissa stöd. De bestämmelser i fördraget som möjliggör
en bedömning av stöd som beviljas av medlemsstaterna och ett förbud av
sådana stöd som är oförenliga med den gemensamma marknaden bör
tillämpas på marknaden för humle. Ett övergångssystem bör dock
fastställas för nationella stöd som beviljats för fleråriga avtal som ingicks
före ikraftträdandet av den gemensamma organisationen av marknaden.!B1971R1696 — SV — 02.11.1992 — 012.001 — 3
Gemenskapen bör vara finansiellt ansvarig för utgifter som medlems-
staterna ådrar sig i samband med förpliktelser som uppstår som en följd
av tillämpningen av denna förordning i enlighet med bestämmelserna om
finansieringen av den gemensamma jordbrukspolitiken.
Övergången från det system som gäller i medlemsstaterna till det som
fastställs i denna förordning måste ske under bästa möjliga förhållanden.
Tillfälliga åtgärder kan därför visa sig vara nödvändiga.
Den gemensamma organisationen av marknaden för humle måste
samtidigt och på lämpligt sätt ta hänsyn till de mål som anges i
artiklarna 39 och 110 i fördraget.
För att underlätta tillämpningen av de planerade åtgärderna bör ett
förfarande fastställas för att upprätta ett nära samarbete mellan
medlemsstaterna och kommissionen i form av en förvaltningskommitté.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. En gemensam organisation av marknaden för humle skall införas,
vilken omfattar följande produkter:
KN-nr Varubeskrivning
1210 Humle, färsk eller torkad, även mald, pulveriserad
eller i form av pelletar; lupulin
2. Bestämmelserna om saluföring och handel med tredje land skall
också gälla följande produkter:
KN-nr Varubeskrivning
1302 13 00 Humleextrakt
3. I denna förordning avses med
a)humle: de torkade blomställningarna, även kallade kottar, av
(hon-)humleplantan (humulus lupulus) . Dessa gröngula, äggformade
blomställningar har en stjälk och har vanligen en största längd på 2 -
5 cm,
b)humlepulver: den produkt som erhålls vid malning och som
innehåller alla naturliga beståndsdelar av humle,
c)lupulinberikat humlepulver: den produkt som erhålls genom malning
av humle efter mekanisk avskiljning av en del av bladen, stjälkarna,
stödbladen och humlespindlarna,
d)humleextrakt: de koncentrerade produkter som erhålls genom
lösningsmedels inverkan på humlet eller humlepulvret,
e)humleblandningar: en blandning av två eller fler av de produkter
som avses ovan.
4. I artikel 12.5 avses med
a) humle i första behandlingsstadiet: humle som torkats en första gång
och som är packat och färdigt för försäljning,
b) arealer i full produktion: arealer i full produktion räknat från det
tredje produktionsåret.!B
!M6
!B
!M10
!B
!M11971R1696 — SV — 02.11.1992 — 012.001 — 4
A VDELNING I
Avsättning
Artikel 2
1. De produkter som avses i artikel 1, vilka skördats inom gemen-
skapen eller framställts av humle som skördats inom gemenskapen eller
importerats från tredje land, skall genomgå ett certifieringsförfarande.
2. Intyg får endast utfärdas för produkter med de egenskaper som i ett
bestämt avsättningsled anges som minimikrav. "M10 För de produkter
som avses i artikel 1.3 b-e får intyg endast utfärdas om alfasyrahalten i
dessa produkter inte är lägre än halten i det humle ur vilket de utvinns.
3
3. Av intyget skall minst framgå
a) humlets produktionsplats eller produktionsplatser,b) skördeår,c) sort eller sorter.4. Rådet skall med kvalificerad majoritet på förslag av kommissionen
för varje produkt fastställa allmänna tillämpningsföreskrifter för denna
artikel samt från vilket datum den skall tillämpas.
5. Närmare tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas i
enlighet med förfarandet i artikel 20.
Artikel 3
1. Om bestämmelser för utfärdande
"M1 3tillämpas
på de produkter som avses i artikel 1 får de endast avsättas eller
exporteras om intyget har utfärdats.
2. Åtgärder som avviker från bestämmelsen i punkt 1 får beslutas i
enlighet med förfarandet i artikel 20:
a) för att uppfylla kraven för handel i vissa tredje länder, ellerb) för produkter avsedda för särskild användning.Åtgärderna i föregående stycke— får inte vara till skada för den normala avsättningen av produkter för
vilka
"M1 3har utfärdats, och
— måste åtföljas av garantier för att undvika en förväxling med sådana
produkter.
Artikel 5
1. De produkter som avses i artikel 1 och som kommer från tredje land
får endast importeras om deras kvalitetsegenskaper minst motsvarar de
lägsta gränserna för
avsättning som antagits för liknande produkter som skördats inom
gemenskapen eller som är framställda av sådana produkter.
2. De produkter som avses i artikel 1 skall anses motsvara den standard
som avses i punkt 1 om de åtföljs av ett intyg som utfärdats av
myndigheterna i ursprungslandet och som godkänts som likvärdigt med
det intyg som anges i artikel 2. Sådana intygs likvärdighet skall
"M2 3fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 20.!B
!M1
!B
!M1
!B
!M11971R1696 — SV — 02.11.1992 — 012.001 — 5
!B
3. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas i enlighet med
förfarandet i artikel 20.
A VDELNING II
Leveransavtal
Artikel 6
1. De avtal om leverans av humle, producerat inom gemenskapen,
mellan en producent eller producentgrupp och en köpare skall registreras
av de organ som varje producerande medlemsstat utser till att göra detta.
2. Avtal som gäller leverans av bestämda kvantiteter till avtalade priser
under en period som omfattar en eller flera skördar och som ingås före
den 1 augusti året för den första skörden skall benämnas ”avtal ingångna
på förhand”. De skall registreras separat.
3. Medlemsstaterna skall regelbundet lämna kommissionen statistiska
uppgifter om registreringen av avtal.
4. De data på vilka registreringen grundas får endast användas för
tillämpningen av denna förordning.
5. Tillämpningsföreskrifter för denna förordning skall antas i enlighet
med förfarandet i artikel 20.
A VDELNING III
Producentgrupper
Artikel 7
1. I denna förordning avses med producentgrupp en grupp som enbart
eller, i de fall då den nationella lagstiftningen medger det, huvudsakligen
består av humleproducenter och som bildats på producenternas initiativ
särskilt i syfte att
a) uppnå en koncentration av utbudet och stabilisera marknaden genom
att avsätta medlemmarnas samlade produktion,
b) gemensamt anpassa produktionen till marknadens krav och förbättra
produkterna genom omställning till andra sorter och omorganisation
av humleodlingarna,
c) främja rationalisering och mekanisering av arbetet med odling och
skörd för att göra produktionen lönsammare,
d) anta gemensamma produktionsbestämmelser,
e) administrera stödet enligt artikel 12 genom att tilldela varje medlem i
gruppen hans andel av stödet i proportion till den odlade arealen,
och som har godkänts av en medlemsstat i enlighet med bestämmelserna
i punkt 3.
1a. Producentgrupperna får använda stödet för åtgärder som medverkar
till att de mål som anges i punkt 1 a och b uppnås.
2. I denna förordning avses med sammanslutning en sammanslutning
av godkända producentgrupper vilken har samma syfte som dessa
grupper och som har godkänts av en medlemsstat i enlighet med
bestämmelserna i punkt 3.!M1
!M3
!M1
!M3
!M11971R1696 — SV — 02.11.1992 — 012.001 — 6
3. Medlemsstaterna skall godkänna sådana producentgrupper och
sammanslutningar av sådana, vilka ansöker om godkännande och
uppfyller följande allmänna villkor:
a) De skall tillämpa gemensamma regler om produktion och utsläp-
pande på marknaden (första avsättningsledet).
b) I stadgarna skall ingå skyldighet för producenter som är medlemmar
i en grupp och för godkända grupper som är medlemmar i en
sammanslutning att
— iaktta de gemensamma produktionsreglerna,
— sälja alla sina produkter genom gruppen eller sammanslutning-
en.
Denna skyldighet gäller dock inte i fråga om produkter för vilka
producenterna träffat försäljningsavtal innan de blev medlemmar i
gruppen under förutsättning att gruppen informerats om och godkänt
dessa avtal.
Ett sådant godkännande krävs dock inte förrän efter den 31
december 1980.
Under perioden fram till och med den 31 december 1996 får
medlemmarna i en godkänd producentgrupp, om gruppen beviljar
detta, själva saluföra en del av eller hela sin produktion på
marknaden i enlighet med bestämmelser som fastställs och
övervakas av gruppen. Dessa producentgrupper skall dock verka
för att de före den 1 januari 1997 skall saluföra alla medlemmarnas
produkter på marknaden.
c) De skall kunna förete bevis för att deras verksamhet är ekonomiskt
bärkraftig.
d) De skall inom hela sitt verksamhetsområde utesluta all diskrimine-
ring mellan gemenskapens producenter eller producentgrupper,
särskilt vad gäller nationalitet eller etableringsplats.
e) De skall utan diskriminering garantera alla producenter som
förbinder sig att följa stadgarna rätten att tillhöra en grupp.
f) Stadgarna skall innehålla bestämmelser om att de medlemmar i en
grupp eller sammanslutning som önskar utträda kan göra detta efter
att ha varit medlemmar i minst tre år och under förutsättning att de
informerar gruppen eller sammanslutningen minst ett år i förväg om
sin avsikt att utträda.
Sådana bestämmelser skall inte påverka tillämpningen av nationella
lagar eller andra författningar som syftar till att i speciella fall
skydda gruppen eller sammanslutningen eller deras kreditorer mot
de ekonomiska konsekvenser som kan uppstå när en medlem utträder
eller till att hindra en medlem från att utträda under löpande
budgetår.
g) De skall ha rättssubjektivitet eller tillräcklig rättskapacitet för att
kunna åtnjuta rättigheter och åläggas förpliktelser enligt nationell
lagstiftning.
h) De skall i sina stadgar införa skyldigheten att hålla separat bokföring
för de verksamheter för vilka de godkänts.
i) De skall inte inneha en marknadsdominerande ställning i gemen-
skapen.
4. Den medlemsstat på vars territorium producentgruppen eller
sammanslutningen har sitt säte skall vara behörig att godkänna
producentgrupper och sammanslutningar för sådana.!M1
!M10
!M11971R1696 — SV — 02.11.1992 — 012.001 — 7
5. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel, särskilt i fråga om
administrationen av stödsystemet enligt punkt 1 e, definitionen av
”utsläppande på marknaden” enligt punkt 3 a och föreskrifter för
bestämmelserna i punkt 3 f, skall antas i enlighet med förfarandet i
artikel 20.
Artikel 8
1. Medlemsstaterna får bevilja stöd till godkända producentgrupper
under de tre följande åren efter det att de godkänts enligt artikel 7.3 för
att främja bildandet av grupper och underlätta deras verksamhet. För
första, andra och tredje året får stödet inte överstiga 3, 2 respektive 1 %
av värdet på de produkter som godkännandet avser och som släpps ut på
marknaden. Stödet får dock inte överstiga 60 % under det första året, 40
% under det andra året och 20 % under det tredje året av producent-
gruppens administrativa kostnader.
För varje år skall värdet på de produkter som avsätts beräknas på
grundval av
— den genomsnittliga produktion som medlemmarna avsatte på
marknaden under de tre närmast föregående kalenderåren innan de
blev medlemmar,
— de genomsnittliga producentpriser som dessa producenter uppnådde
under samma period.
2. Rådet skall med kvalificerad majoritet på förslag av kommissionen
fastställa allmänna tillämpningsföreskrifter för denna artikel.
Närmare tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall fastställas i
enlighet med det förfarande som anges i artikel 20.
Artikel 9
1. All utvidgning av humlearealer är förbjuden från och med den 1 juli
1977 till och med den 31 december 1979.
Medlemsstaterna får vid tillämpning av denna punkt betrakta en godkänd
producentgrupp som en enskild producent.
2. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att tillse att
förbudet enligt punkt 1 iakttas.
3. Medlemsstaterna får bevilja stöd som inte överstiger 1 800 beräk-
ningsenheter per hektar till godkända producentgrupper för omställning
till andra sorter och omorganisation av humleodlingar enligt artikel 7.1 b,
under förutsättning att sådana åtgärder genomförs före den 1 juli 1979
och innebär en minskning av arealen i fråga med minst 40 %.
4. Rådet får med kvalificerad majoritet på förslag av kommissionen
besluta om förlängning av giltighetstiden för de åtgärder som föreskrivs i
denna artikel.
Artikel 10
1. Rådet skall på kommissionens förslag och i enlighet med omröst-
ningsförfarandet i artikel 43.2 i fördraget anta allmänna tillämpnings-
föreskrifter för artiklarna 8 och 9.
2. Närmare tillämpningsföreskrifter för artiklarna 8 och 9 skall antas i
enlighet med förfarandet i artikel 20.!M1
!B1971R1696 — SV — 02.11.1992 — 012.001 — 8
AVDELNING IV
Stöd till producenter
Artikel 11
Varje år före den 30 april skall kommissionen framlägga en redogörelse
för rådet om situationen för produktion och avsättning av humle.
Redogörelsen skall särskilt ta hänsyn till prisutvecklingen och utveck-
lingen av humleodlingar, produktion och förbrukning.
Artikel 12
1. Ett stödsystem skall införas för humle som produceras inom
gemenskapen.
2. Stödet får beviljas till producenter för att göra det möjligt för dem att
uppnå en rimlig inkomst.
3. I de områden inom gemenskapen där godkända producentgrupper
kan tillförsäkra sina medlemmar en rimlig inkomst och genomföra en
rationell hantering av produktionen skall stödet beviljas endast till sådana
producentgrupper.
I övriga områden skall stödet beviljas till enskilda producenter.4. Rådet skall på förslag av kommissionen och på grundval av de
upplysningar som medlemsstaterna lämnat till denna, med kvalificerad
majoritet och i god tid fastställa en förteckning över de områden som
avses i punkt 3 första stycket.
5. a) Stödbeloppet per hektar, vilket kommer att variera beroende på
grupper av sorter, skall fastställas med särskild hänsyn till
— för varje grupp av sorter den genomsnittliga avkastning som
producentgrupperna uppnått för humle i det första behand-
lingsstadiet och beräknat i detta stadium för arealer i full
produktion i jämförelse med den genomsnittliga avkast-
ningen för föregående års skördar,
— det nuvarande marknadsläget och förväntad utveckling inom
gemenskapen,
— extern marknadsutveckling och världsmark- nadspriser,— kostnadsutveckling.
b) De olika grupperna av humlesorter skall vara följande:
— Grupp 1: aromatiskt humle.— Grupp 2: bittert humle.— Grupp 3: andra.
c) Om stödet beviljas till en godkänd producentgrupp enligt punkt
3 och denna grupp inte saluför medlemmarnas totala produktion,
skall stödet minskas med 4 % för 1992 års skörd, 8 % för 1993
års skörd, 12 % för 1994 års skörd, 15 % för 1995 års skörd och
15 % för 1996 års skörd. Under 1991 och de därpå följande åren
skall minst 15 % av det stöd som beviljas till en sådan grupp
användas av gruppen för sådana åtgärder som anges i artikel 1.1
b cc i kommissionens förordning (EEG) nr 1351/72 av den 28
juni 1972 om godkännande av producentgrupper inom humle-
sektorn (
1).!B
(1) EGT nr L 148, 30.6.1972, s. 13, senast ändrad genom förordning (EEG) nr
3858/87 (EGT nr L 363, 23.12.1987, s. 27).!M1
!M101971R1696 — SV — 02.11.1992 — 012.001 — 9
Om producentgruppen saluför minst hälften av sina medlemmars
produktion från en viss skörd skall de produkter som sålts till
och med den 1 november 1992 inte medräknas vid bedömningen
av huruvida gruppen har sålt sina medlemmars hela produktion.
Kommissionen skall övervaka sådana gruppers verksamhet och
skall i sin rapport om 1994 års skörd informera rådet om
deframsteg som gjorts mot saluförande av hela produktionen.
6. När den rapport som avses i artikel 11 visar att det finns risk för
produktionsöverskott eller störningar i utbudet på humlemarknaden inom
gemenskapen gäller följande:
a) Beviljandet av stöd kan begränsas till att avse en del av den
humleareal som registrerats för året i fråga.
b) Humlearealer i första eller andra produktionsåret kan undantas från
stöd.
När en bedömning har gjorts av utvecklingen av humlearealerna i
förhållande till avsättningen av produkterna, särskilt beräknat på
grundval av avtal, prisnivån och lagersituationen, skall beslut tas om
att de åtgärder som anges under a och b skall vidtas antingen för alla
grupper av sorter eller för endast en eller två av grupperna av sorter.
7. Stödbeloppet för humlearealer med avseende på det föregående
kalenderårets skörd skall fastställas inom de två närmaste månaderna
efter det att rapporten enligt artikel 11 har lämnats in och före den 30
juni i enlighet med förfarandet i artikel 43.2 i fördraget.
8. Genomförandebestämmelserna för denna artikel skall fastställas i
enlighet med förfarandet i artikel 20.
Artikel 12a
Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 12.3 kan stöd också
beviljas för försökssorter i avancerat förädlingsstadium under en period
av högst fem år, under förutsättning att sådana sorter odlas av en
producent under tillsyn av ett forskningsinstitut.
Stödbeloppet skall fastställas enligt förfarandet i artikel 12.7 och får i
inget fall överstiga det stödbelopp som fastställs för grupp 3 ”övriga”.
Stödet skall beviljas för en areal som inte överstiger 1 % av en
medlemsstats totala humleareal. I de fall då 1 % av en medlemsstats
humleareal utgör mindre än 10 hektar, skall stödet beviljas för högst 10
hektar per medlemsstat.
Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall fastställas enligt för-
farandet i artikel 20.
Artikel 13
1. Enligt artikel 12.6 skall stöd beviljas för registrerade arealer som har
skördats.
Medlemsstaterna skall utse de organ som är behöriga att för varje
producent registrera humlearealerna och som ansvarar för kontroll och
uppdatering av registret.
2. För tillämpningen av denna artikel får medlemsstaterna betrakta en
erkänd producentgrupp som en enda producent.
3. Rådet skall på kommissionens förslag och i enlighet med omröst-
ningsförfarandet i artikel 43.2 i fördraget anta allmänna tillämpnings-
föreskrifter för denna artikel.
4. Närmare tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas i
enlighet med förfarandet i artikel 20.!M10
!M1
!M8
!B
!M1
!B1971R1696 — SV — 02.11.1992 — 012.001 — 10
AVDELNING V
System för handeln med tredje land
Artikel 14
Om inte denna förordning föreskriver annat, eller om rådet på
kommissionens förslag och i enlighet med omröstningsförfarandet i
artikel 43.2 i fördraget beslutar om undantag skall följande vara förbjudet
vid handel med tredje land:
a) Uttagande av tullar eller avgifter med motsvarande verkan.
b) Tillämpning av kvantitativa restriktioner eller åtgärder med mot-
svarande verkan.
Artikel 15
1. Om gemenskapens marknad för de produkter som anges i artikel 1
på grund av import eller export utsätts för eller hotas av allvarliga
störningar som kan äventyra de mål som anges i artikel 39 i fördraget,
skall lämpliga åtgärder vidtas vid handel med tredje land, tills
störningarna eller hotet om störningar upphör.
Rådet skall på kommissionens förslag och i enlighet med omröstnings-
förfarandet i artikel 43.2 i fördraget anta närmare tillämpningsföreskrif-
ter för denna punkt och fastställa i vilka fall och inom vilka gränser
medlemsstaterna får vidta skyddsåtgärder.
2. Om den situation som avses i artikel 1 uppstår skall kommissionen,
på eget initiativ eller på en medlemsstats begäran, besluta om
nödvändiga åtgärder. Åtgärderna skall meddelas medlemsstaterna och
börja gälla omedelbart. Om kommissionen mottar en begäran från en
medlemsstat skall den fatta sitt beslut inom tjugofyra timmar efter
mottagandet.
3. Varje medlemsstat får hänskjuta de åtgärder som kommissionen
beslutar till rådet inom tre arbetsdagar efter den dag då meddelandet
mottogs. Rådet skall sammanträda omedelbart. Det får ändra eller
upphäva de aktuella åtgärderna enligt det omröstningsförfarande som
anges i artikel 43.2 i fördraget.
AVDELNING VI
Allmänna bestämmelser
Artikel 16
Om inte annat förskrivs i denna förordning, skall artiklarna 92, 93 och 94
i fördraget tillämpas på produktionen av och handeln med de produkter
som anges i artikel 1.1.
Det stöd som en medlemsstat beviljat till humleproducenter får dock
behållas under giltighetstiden för avtal som ingåtts före denna
förordnings i kraftträdande, om detta stöd överstiger beloppet för det
gemenskapsstöd som fastställs i artikel 12. Detta stöd får inte förlängas.
Artikel 16a
Om det finns risk för produktionsöverskott eller störningar i utbudet på
marknaden, kan rådet med kvalificerad majoritet på förslag av
kommissionen vidta lämpliga åtgärder för att förhindra obalans på
marknaden. Sådana åtgärder kan till exempel ha till syfte att påverka
— produktionens omfattning,
— utbudsvolymen,
— avsättningsvillkoren.!B
!M11971R1696 — SV — 02.11.1992 — 012.001 — 11
Artikel 17
1. Bestämmelserna som fastställs i förordningarna om finansiering av
den gemensamma jordbrukspolitiken skall gälla för marknaden för de
produkter som anges i artikel 1.1 från och med den dag då det system
som fastställs i denna förordning börjar tillämpas.
2. De åtgärder som föreskrivs i artiklarna 8 och 9 skall utgöra en
gemensam åtgärd enligt artikel 2.1 i förordning (EEG) nr 4256/88 (1).
3. För de regioner som omfattas av mål 1 enligt artikel 1 i förordning
(EEG) nr 2052/88 (2), skall kommissionen fastställa gemenskapens
medfinan-sieringsgrad för de olika åtgärderna enligt de kriterier och
inom de gränser som fastställs i artikel 13 i den förordningen och enligt
förfarandet i artikel 29 i förordning (EEG) nr 4253/88 (3). Kommissionen
skall fatta sitt första beslut inom en månad från det att förordning (EEG)
nr 3808/89 (4) trätt i kraft. Om en medlemsstat begär det, skall denna
finansieringsgrad tillämpas på utgifter som uppkommer för medlems-
staten i fråga från och med den 1 januari 1989.
För de regioner som inte omfattas av mål 1, skall medfinansierings-
graden fastställas av kommissionen enligt samma villkor. Kommissionen
skall dock före den 31 december 1992 till rådet lämna en rapport åtföljd
av förslag om hur medfinansieringsgraden skall fastställas för de
kommande åren.
4. Begäran om ersättning skall gälla kostnader som uppstått under ett
kalenderår och skall lämnas in till kommissionen före den "M71 juni
3påföljande år.
5. EUGFJ:s totala kostnad för de gemensamma åtgärderna beräknas till
två miljoner beräkningsenheter.
6. Tiden för att genomföra den åtgärd som anges i artikel 8 skall
begränsas till tio år från den dag då denna förordning träder i kraft samt,
för Grekland, Spanien och Portugal, till fem år från anslutningsdagen.
För före detta Tyska demokratiska republikens territorium skall genom-
förandeperioden för den åtgärd som anges i artikel 8 begränsas till fem år
från dagen för Tysklands återförening.
7. Kommissionen skall anta tillämpningsföreskrifter för denna artikel.
Artikel 18
Medlemsstaterna och kommissionen skall meddela varandra den infor-
mation som är nödvändig för att genomföra bestämmelserna i denna
förordning. Bestämmelser för meddelande och spridning av sådan
information skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 20.
Artikel 19
1. En förvaltningskommitté för humle (nedan kallad ”kommittén”)
skall upprättas. Denna skall bestå av företrädare för medlemsstaterna och
ha en företrädare från kommissionen som ordförande.
2. Inom kommittén skall medlemsstaternas röster vägas enligt artikel
148.2 i fördraget. Ordföranden får inte rösta.!B
(1) AEGT nr L 374, 31.12.1988, s. 25.
(2) EGT nr L 185, 15.7.1988, s. 9.
(3) EGT nr L 374, 31.12.1988, s. 1.
(4) EGT nr L 371, 20.12.1989, s. 1.!M7
!B
!M1
!M5
!M9
!M7
!B1971R1696 — SV — 02.11.1992 — 012.001 — 12
Artikel 20
1. I de fall då det förfarande som anges i denna artikel skall tillämpas
skall ordföranden hänskjuta frågan till kommittén, antingen på eget
initiativ eller på begäran av företrädaren för en medlemsstat.
2. Kommissionens representant skall lägga fram ett förslag till åtgärder.
Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden
har bestämt med hänsyn till hur brådskande frågan är. Yttrandet skall
antas med majoriteten av "M4femtiofyra 3röster.
3. Kommissionen skall besluta med omedelbar verkan. Om beslutet
strider mot kommitténs yttrande skall kommissionen emellertid genast
underrätta rådet. I sådana fall får kommissionen uppskjuta verkställandet
av åtgärderna under högst en månad från den dag då rådet underrättats.
Rådet får inom en månad fatta ett annat beslut enligt det omröstnings-
förfarande som anges i artikel 43.2 i fördraget.
Artikel 21
Kommittén får beakta alla andra frågor som dess ordförande, antingen på
eget initiativ eller på begäran av en representant från någon av
medlemsstaterna, hänskjuter till den.
Artikel 22
Vid tillämpningen av denna förordning skall hänsyn samtidigt tas till de
mål som anges i artikel 39 och 110 i fördraget.
Artikel 23
Om övergångsbestämmelser behövs för att underlätta övergången till det
ändrade system som införs genom förordning (EEG) nr 1170/77, särskilt
om beslutet om ändrat datum förorsakar betydande svårigheter, skall
sådana bestämmelser antas i enlighet med förfarandet i artikel 20. De
skall gälla längst till och med den 31 december 1980.
Fram till detta datum är Förenade kungariket behörigt att betala ut
produktionsstödet till producenterna via ett organ som det själv utser.
Artikel 24
Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har
offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning .
Bestämmelserna i artiklarna 11, 12 och 13 skall tillämpas för första
gången för 1971 års skörd.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.!B
!M1
!B1971R1696 — SV — 02.11.1992 — 012.001 — 13