1976L0757 — SV — 01.01.1981 — 001.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS DIREKTIV
av den 27 juli 1976
om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om reflexanordningar för motorfordon och
släpvagnar till dessa fordon
(76/757/EEG)
(EGT L 262, 27.9.1976, s. 32)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►A1Anslutningsakten för Grekland (*) L 291 17 19.11.1979
(*) Denna rättsakt finns inte publicerad på svenska.
1976L0757 — SV — 01.01.1981 — 001.001 — 2
▼B
RÅDETS DIREKTIV
av den 27 juli 1976
om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om reflexanord-
ningar för motorfordon och släpvagnar till dessa fordon
(76/757/EEG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTADIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekono-miska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande (
1),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2), och
med beaktande av följande:De tekniska krav som motorfordon måste uppfylla enligt nationelllagstiftning avser bl.a. deras reflexanordningar.Dessa krav skiljer sig åt i de olika medlemsstaterna. Det är därförnödvändigt att alla medlemsstater antar samma krav, antingen somtillägg till eller i stället för sina nuvarande bestämmelser, särskilt för attdärmed för alla fordonstyper medge det förfarande för EEG-typgodkän-nande som beskrivs i rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännandeav motorfordon och släpvagnar till dessa fordon (
3).
Rådet har i direktiv 76/756/EEG (4) fastställt gemensamma krav för
montering av belysning och ljussignalanordningar på motorfordon ochsläpvagnar till dessa fordon.Ett harmoniserat förfarande för typgodkännande av reflexanordningargör det möjligt för varje medlemsstat att kontrollera överensstämmelsenmed de gemensamma konstruktions- och provningskraven och attunderrätta övriga medlemsstater om sina resultat genom att översändaett exemplar av det utfärdade typgodkännandeintyget för varje typ avreflexanordning. Märkningen med ett EEG-typgodkännandemärke påalla reflexanordningar som tillverkats i enlighet med den godkändatypen undanröjer behovet av tekniska kontroller på dessa reflexanord-ningar i de övriga medlemsstaterna.Det är önskvärt att hänsyn tas till de tekniska krav som antagits av FNsekonomiska kommission för Europa i dess reglemente nr 3 (Enhetligabestämmelser för godkännande av reflexanordningar för motor-fordon) (
5), vilket ingår som bilaga till avtalet av den 20 mars 1958 om
antagande av enhetliga bestämmelser för godkännande och ömsesidigterkännande av godkännande av utrustning och delar till motorfordon.Tillnärmningen av nationell lagstiftning för motorfordon omfattarmedlemsstaternas ömsesidiga erkännande av de kontroller som var ochen av dem utför på grundval av gemensamma krav.
(1) EGT nr C 55, 13.5.1974, s. 14.
(2) EGT nr C 109, 19.9.1974, s. 26.
(3) EGT nr L 42, 23.2.1970, s. 1.
(4) EGT nr L 262, 27.9.1976, s. 1.
(5) Ekonomiska kommissionen för Europa, dokument
E/ECE/324Tillägg 2.
E/ECE/TRANS/505
1976L0757 — SV — 01.01.1981 — 001.001 — 3
▼B
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. Varje medlemsstat skall bevilja EEG-typgodkännande för varje
typ av reflexanordning som uppfyller de konstruktions- och provning-skrav som anges i bilagorna 0, 1, 3 och 5-12.
2. Den medlemsstat som har beviljat EEG-typgodkännande skall
vidta de åtgärder som är nödvändiga för kontroll av att serietillverkadeexemplar överensstämmer med den godkända typen, i den mån det ärnödvändigt och vid behov i samarbete med de behöriga myndigheterna iövriga medlemsstater. En sådan kontroll skall begränsas till stickprover.
Artikel 2
Medlemsstaterna skall för varje typ av reflexanordning som de
godkänner i enlighet med artikel 1 tilldela tillverkaren eller dennesrepresentant ett EEG-typgodkännandemärke enligt mallen i bilaga 3.
Medlemsstaterna skall vidta alla lämpliga åtgärder för att förhindra
användning av märken som kan leda till förväxling av reflexanordningarsom har typgodkänts i enlighet med artikel 1 och andra anordningar.
Artikel 3
1. Ingen medlemsstat får förbjuda att reflexanordningar släpps ut på
marknaden av skäl som hänför sig till deras konstruktion eller funktionom de är försedda med EEG-typgodkännandemärke.
2. En medlemsstat får dock förbjuda att reflexanordningar som är
försedda med EEG-typgodkännandemärke släpps ut på marknaden omdessa systematiskt avviker från den godkända typen.
Medlemsstaten skall genast underrätta övriga medlemsstater och
kommissionen om vidtagna åtgärder och ange skälen för sitt beslut.
Artikel 4
De behöriga myndigheterna i varje medlemsstat skall inom en månad
till de behöriga myndigheterna i övriga medlemsstater sända ett exem-plar av typgodkännandeintygen, varav ett exempel visas i bilaga 2, förvarje typ av reflexanordning som har beviljats eller vägrats godkän-nande.
Artikel 5
1. Om den medlemsstat som har beviljat EEG-typgodkännande
konstaterar att ett antal reflexanordningar som är försedda med sammaEEG-typgodkännandemärke inte överensstämmer med den godkändatypen, skall medlemsstaten vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställaatt produktionen överensstämmer med den godkända typen. De behörigamyndigheterna i medlemsstaten skall underrätta motsvarande myndig-heter i övriga medlemsstater om vidtagna åtgärder som vid systematiskbrist på överensstämmelse kan medföra att EEG-typgodkännande åter-kallas. De nämnda myndigheterna skall vidta samma åtgärder när de avde behöriga myndigheterna i en annan medlemsstat underrättas omsådan brist på överensstämmelse.
2. De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna skall inom en
månad underrätta varandra om en eventuell återkallelse av EEG-typgod-kännande och om skälen till en sådan åtgärd.
Artikel 6
Av varje beslut som fattats i enlighet med de bestämmelser som antagits
för genomförande av detta direktiv, att vägra eller återkalla typgodkän-nande för en reflexanordning eller förbjuda att den släpps ut på mark-naden eller används, skall i detalj framgå de skäl på vilka beslutetgrundas. Ett sådant beslut skall delges den berörda parten, som samti-digt skall upplysas om vilka möjligheter till prövning som står till buds
1976L0757 —SV—01.01.1981 —001.001 —4
▼B
inom ramen för gällande lagstiftning och inom vilken tid prövning skallbegäras.
Artikel 7
Ingen medlemsstat får vägra att bevilja EEG-typgodkännande eller
nationellt typgodkännande för ett fordon av skäl som hänför sig till dessreflexanordningar om dessa är försedda med EEG-typgodkännande-märke och är monterade i enlighet med de krav som anges i direktiv76/756/EEG.
Artikel 8
Ingen medlemsstat får vägra att registrera ett fordon eller förbjuda att
det saluförs, tas i bruk eller används av skäl som hänför sig till dessreflexanordningar om dessa är försedda med EEG-typgodkännande-märke och är monterade enligt de krav som anges i direktiv 76/756/EEG.
Artikel 9
I detta direktiv avses med fordon dels varje motorfordon som är avsett
att användas på väg, med eller utan karosseri, som har minst fyra hjuloch som är konstruerat för en högsta hastighet som överstiger 25 km/h,dels släpvagnar till dessa fordon, med undantag för spårbundna fordon,jordbrukstraktorer och lantbruksmaskiner och andra motorredskap.
Artikel 10
Varje ändring som är nödvändig för att anpassa kraven i bilagorna till
den tekniska utvecklingen skall antas i enlighet med förfarandet i artikel13 i direktiv 70/156/EEG.
Artikel 11
1. Medlemsstaterna skall anta och offentliggöra de bestämmelser
som är nödvändiga för att följa detta direktiv före den 1 juli 1977 ochskall genast underrätta kommissionen om detta. De skall börja tillämpadessa bestämmelser senast den 1 oktober 1977.
2. Efter anmälan av detta direktiv skall medlemsstaterna även se till
att kommissionen underrättas om alla förslag till lagar och andra författ-ningar som de avser att anta inom det område som omfattas av dettadirektiv. Underrättelsen skall lämnas i så god tid att kommissionenhinner lämna synpunkter på förslaget.
Artikel 12
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.
1976L0757 — SV — 01.01.1981 — 001.001 — 5
▼B
Bilageförteckning
Bilaga 0 (*) Definitioner, överensstämmelse med godkänd typ, allmänna
föreskrifter, särskilda föreskrifter
Bilaga 1 Definitioner av tekniska termer
— Tillägg 1: Symboler och enheter
— Tillägg 2: Symboler
Bilaga 2 Mall för EEG-typgodkännandeintygBilaga 3 Föreskrifter för EEG-typgodkännande och märkning
— Tillägg: Exempel på EEG-typgodkännandemärke
(Bilaga 4)Bilaga 5 (*) ProvningsförfarandeBilaga 6 (*) Föreskrifter för form och mått
— Tillägg: Reflexanordningar för släpvagnar — Klass 3
Bilaga 7 (*) Föreskrifter om färgBilaga 8 (*) Fotometriska föreskrifterBilaga 9 (*) Beständighet mot yttre påverkanBilaga 10 (*) De optiska egenskapernas stabilitet med avseende på åldrandeBilaga 11 (*) VärmebeständighetBilaga 12 (*) FärgbeständighetTillägg till bilagorna: Provningarnas kronologiska ordning
(*) De tekniska kraven i denna bilaga är lika med dem i reglemente nr 3 från Ekonomiska
kommissionen för Europa. Särskilt indelningen i punkter är densamma. När en punkt ireglemente nr 3 saknar motsvarighet i detta direktiv anges därför dess nummer förfullständighetens skull inom parentes.
1976L0757 — SV — 01.01.1981 — 001.001 — 6
▼B
BILAGA 0
DEFINITIONER, ÖVERENSSTÄMMELSE MED GODKÄND TYP,
ALLMÄNNA FÖRESKRIFTER, SÄRSKILDA FÖRESKRIFTER
(1.)2. DEFINITIONER
2.1 Definitionerna av de tekniska termer som används i detta direktiv anges i
bilaga 1.
2.2 En typ av reflexanordning definieras av de exemplar och den beskrivande
litteratur som sänds in tillsammans med ansökan om EEG-typgodkän-nande. Reflexanordningar kan anses höra till en typ om de har en eller flera”reflekterande, optiska enheter” som är identiska med de på standardmo-dellen för den aktuella typen, och om deras övriga delar endast uppvisarsådana avvikelser från standardmodellen att de egenskaper som behandlas idetta direktiv inte påverkas.
2.3 Reflexanordningar indelas i två klasser allt efter sina fotometriska egen-
skaper: ”Klass I” och ”Klass III” (se 4.3 i bilaga 3).
(3.)(4.)5. ÖVERENSSTÄMMELSE MED GODKÄND TYP
5.1 Varje anordning som är försedd med EEG-typgodkännandemärke skall
stämma överens med den typ som är godkänd med detta märke. Denbehöriga myndigheten som tilldelar EEG-typgodkännandemärket skallbehålla två provexemplar som tillsammans med EEG-typgodkännandein-tyget tjänar till att fastställa om de reflexanordningar med EEG-typgodkän-nandemärke som finns på marknaden uppfyller dessa krav.
(5.2)(5.3)6. ALLMÄNNA FÖRESKRIFTER
6.1 Reflexanordningar skall vara så konstruerade att de fungerar tillfredsstäl-
lande vid normal användning. De får dessutom inte ha något fel i utförandeeller konstruktion som inverkar menligt på deras effektiva funktion ellerbibehållande i gott skick.
6.2 De delar som ingår i reflexanordningar får inte vara enkla att ta isär.6.3 De optiska delarna i en reflexanordning får inte vara utbytbara.6.4 Reflexanordningens utvändiga yta måste vara enkel att rengöra. Ytan får
följdaktligen inte vara ojämn. Det får dock finnas utskjutande delar underförutsättning att dessa inte försvårar rengöringen.
7. SÄRSKILDA FÖRESKRIFTER (PROVNINGAR)
7.1 Reflexanordningar måste även uppfylla kraven på mått och form, samt de
färgegenskaper och fotometriska, fysiska och mekaniska krav som beskrivsi bilagorna 6-12.
7.2 Beroende på arten av de material som reflexanordningarna och särskilt
deras optiska enheter är framställda av kan de behöriga myndigheternabemyndiga laboratorierna att utesluta vissa överflödiga provningar, meddet uttryckliga förbehållet att detta påpekas separat under rubriken”Anmärkningar” i EEG-typgodkännandeintyget.
1976L0757 —SV—01.01.1981 —001.001 —7
▼B
BILAGA 1
DEFINITIONER AVTEKNISKA TERMER
1.1 REFLEX-REFLEKTION
Medreflex-reflektion avses en reflektion där ljuset reflekteras i riktningar
som ligger nära den riktning från vilket ljuset kommer. Denna egenskapbibehålls vid betydande ändringar av infallsvinkeln.
1.2 REFLEXOPTIK
Medreflexoptik avses en kombination av optiska komponenter som medger
reflex-reflektion.
1.3 REFLEXANORDNING
Medreflexanordning avses en anordning som används för att indikera
närvaron av ett fordon genom reflektion av ljuset från en ljuskälla som inteär ansluten till fordonet, när iakttagaren befinner sig nära ljuskällan.
I detta direktiv betraktas följande inte som reflexanordningar:
— Reflexnummerplåtar.
— De reflexskyltar som nämns i ADR.— Andra plåtar och reflexskyltar som måste användas i överensstämmelse
med enskilda medlemsstaters bestämmelser vad avser vissa fordonska-tegorier eller vissa användningssätt.
1.4 EN REFLEXANORDNINGS REFLEKTERANDE YTA
Meden reflexanordnings reflekterande yta avses den reflekterande ytan på
en reflexanordning i ett plan vinkelrätt mot referensaxeln och sombegränsas av de plan som berör ytterkanterna av reflexanordningensljusprojicerande yta och som är parallell med denna axel. För att bestämmaden reflekterande ytans nedre, övre och sidobegränsning skall endast verti-kala och horisontella plan användas.
1.5 REFERENSAXEL
Medreferensaxel avses ljussignalens karakteristiska axel, vilken anges av
tillverkaren för användning som riktningsreferens (H = 0 °,V=0 °) vid
fotometriska mätningar och vid montering av reflexanordningar påfordonet.
1.6 REFERENSCENTRUM
Medreferenscentrum avses skärningen mellan referensaxeln och den yttre
ljusavgivande ytan, vilken anges av tillverkaren av reflexanordningen.
1.7 SPRIDNINGSVINKEL
Medspridningsvinkel avses vinkeln mellan de räta linjer som förbinder
referenscentrum och mottagarens mittpunkt och belysningskällans mitt-punkt.
1.8 INFALLSVINKEL
Medinfallsvinkel avses vinkeln mellan referensaxeln och den räta linje som
förbinder referenscentrum och ljuskällans centrum.
1.9 VRIDNINGSVINKEL
Medvridningsvinkel avses den vinkel som reflexanordningen har vridits
runt sin referensaxel med start från ett givet läge.
1.10 REFLEXANORDNINGENS ÖPPNINGSVINKEL
Medreflexsanordningens öppningsvinkel avses den största vinkel under
vilken den reflekterande ytan kan observeras, antingen från ljuskällan ellerfrån mottagarens mittpunkt.
1.11 BELYSNING AV REFLEXANORDNINGEN
Medbelysning av reflexanordningen avses den ljusstyrka som mäts i ett
plan vinkelrätt mot de infallande strålarna och som går genom referen-scentrum.
1.12 REFLEKTIONSKOEFFICIENT (CIL)
Medreflektionskoefficient avses reflekterad ljusstyrka i fastställd riktning
dividerad med belysningen av reflexanordningen vid given infalls-, reflek-tions- och vridningsvinkel.
1976L0757 — SV — 01.01.1981 — 001.001 — 8
▼B
Tillägg 1
SYMBOLER OCH ENHETER
A = Arean av den reflekterande ytan på reflexanordningen (cm2).
C = Referenscentrum.NC = Referensaxel.Rr = Mottagare, iakttagare eller mätanordning.Cr = Mottagarens centrum.Ør = Mottagarens diameter Rr, om cirkulär (cm).Se = Ljuskälla.Cs = Ljuskällans centrum.Øs = Ljuskällans diameter (cm).De = Avstånd från centrum Cs till centrum C (m).D/prime1e = Avstånd från centrum Cr till centrum C (m).
Anm:De och D /prime1e är i allmänhet mycket lika och under normala observationsför-
hållanden skall man anta att De = D /prime1e.
D = Observationsavståndet till den reflekterande ytan vid vilket denna ser
kontinuerlig ut.
α= Observationsvinkel.
β= Infallsvinkel. I förhållande till linjen CsC, som alltid antas vara horison-
tell, anges denna vinkel med: − (vänster), + (höger), + (upp) eller − (ned)beroende på placeringen av källan Se i förhållande till axeln NC, närreflexanordningen betraktas.
För varje riktning som definieras av två vinklar, vertikal och horisontell,
anges alltid den vertikala vinkeln först.
γ= Mätanordningens öppningsvinkel Rr sett från punkt C.
δ= Källans öppningsvinkel Se sett från punkt C.
ε= Rotationsvinkel. Denna vinkel är positiv för medurs rotation, när den
reflekterande ytan betraktas. Om reflexanordningen är märkt ”TOP”, tasdetta läge som utgångsläge.
E = Belysning av reflexanordningen (lux).CIL = Reflektionskoefficient (millicandela/lux). Vinklar uttrycks i grader och
minuter.
1976L0757 — SV — 01.01.1981 — 001.001 — 9
▼B
Tillägg 2
SYMBOLER
VERTIKALPROJEKTION
1976L0757 — SV — 01.01.1981 — 001.001 — 10
▼B
BILAGA 2
MALL FÖR EEG-TYPGODKÄNNANDEINTYG
(Största format: A4 [210 × 297 mm])

1976L0757 —SV—01.01.1981 — 001.001 — 11
▼B
BILAGA 3
FÖRESKRIFTER FÖR EEG-TYPGODKÄNNANDE OCH MÄRKNING
1. ANSÖKAN OM EEG-TYPGODKÄNNANDE
1.1 Ansökan om EEG-typgodkännande skall lämnas in av innehavaren av
handelsbeteckningen eller varumärket eller den som representerar honom.
1.2 För varje typ av reflexanordning skall ansökan följas av1.2.1 en kortfattad beskrivning av de tekniska specifikationerna för de material
som ingår i reflexanordningens optiska del,
1.2.2 tillräckligt detaljerade ritningar (i tre exemplar) som medger identifiering
av typen och som anger det geometriska läget för montering av reflex-anordningen på fordonet. Ritningarna skall ange det avsedda läget förtypgodkännandenumret och tilläggssymboler i förhållande till denrektangel som omger EEG-typgodkännandemärket,
1.2.3 provexemplar av reflexanordningen i rött; det antal exemplar som skall
inlämnas framgår av bilaga 5,
1.2.4 eventuellt två provexemplar i gult och/eller färglösa provexemplar i de fall
typgodkännandet samtidigt eller senare utvidgas till att omfatta gula och/eller färglösa anordningar.
2. MÄRKNING
2.1 Reflexanordningar som inlämnas för EEG-typgodkännande skall vara
försedda med
— sökandens handelsbeteckning eller varumärke, som skall vara klart
läsbart och outplånligt,
— ett eller flera ord ”TOP”, placerade horisontellt överst på den reflekte-
rande ytan, när detta krävs för att entydigt bestämma den eller devridningsvinklar som anges av tillverkaren.
2.2 På varje reflexanordning skall det finnas tillräckligt med plats för EEG-
typgodkännandemärke. Denna plats skall anges på de ritningar som anges i1.2.2.
3. EEG-TYPGODKÄNNANDE
3.1 Om alla exemplar som lämnas in i enlighet med 1 uppfyller kraven i punkt
6 och 7 i bilaga 0 skall EEG-typgodkännande beviljas och ett typgodkän-nandenummer tilldelas.
3.2 Detta nummer får inte tilldelas någon annan typ av reflexanordning utom i
det fall där EEG-typgodkännandet utvidgas till en annan typ som endastavviker i färg.
3.3 Om EEG-typgodkännande begärs för en typ av belysnings- och ljussigna-
leringsanordning som består av en reflexanordning och andra lyktor, får ettgemensamt EEG-typgodkännandemärke tilldelas under förutsättning attreflexanordningen uppfyller kraven i detta direktiv och att var och en av deövriga lyktorna som ingår i den typ av belysnings- och ljussignalanordningsom ansökan avser överensstämmer med de särdirektiv som gäller fördessa.
4. MÄRKEN
4.1 Varje reflexanordning som överensstämmer med en typ som godkänts i
enlighet med detta direktiv skall vara försedd med ett EEG-typgodkännan-demärke.
4.2 Detta märke skall bestå av en rektangel som omger den gemena bokstaven
”e”, följd av en bokstavs- eller sifferkod som identifierar den medlemsstatsom har beviljat typgodkännandet:
1 för Tyskland2 för Frankrike3 för Italien4 för Nederländerna6 för Belgien11 för Storbritannien13 för Luxemburg
1976L0757 — SV — 01.01.1981 — 001.001 — 12
▼B
DK för Danmark
IRL för Irland
▼A1
E for Greece
▼B
samt ett EEG-typgodkännandenummer motsvarande numret på EEG-
typgodkännandeintyget som utfärdats för den aktuella typen av reflexan-ordning.
4.3 EEG-typgodkännandemärket skall kompletteras med en tilläggssymbol,
bestående av den romerska siffran I eller III, vilken anger den klass somreflexanordningen har tilldelats när EEG-typgodkännandet beviljades.
4.4 EEG-typgodkännandenumret skall placeras i närheten av rektangeln som
omger bokstaven ”e”.
4.5 EEG-typgodkännandemärket och tilläggssymbolen skall sitta på glaset
eller ett av glasen så att det är outplånligt och klart läsbart även dåreflexanordningarna har monterats på fordonet.
4.6 I tillägget visas ett exempel på EEG-typgodkännandemärke tillsammans
med tilläggssymbolen.
4.7 När ett gemensamt EEG-typgodkännandenummer tilldelas, som nämns
under 3.3, för en typ av belysnings- och ljussignalanordning bestående aven reflexanordning och andra lyktor får ett gemensamt EEG-typgodkän-nandemärke anbringas, som består av
— en rektangel som omger bokstaven ”e”, följd av en bokstavs- eller
sifferkod som identifierar den medlemsstat som har beviljat kompo-nenttypgodkännandet,
— ett EEG-typgodkännandenummer,— de tilläggssymboler som krävs enligt de olika direktiv under vilka
EEG-typgodkännande har beviljats.
4.8 Måtten för de olika delarna i detta märke får inte understiga det största av
det minsta mått som anges för enskilda märkningar i direktiven under vilkaEEG-typgodkännande har beviljats.
1976L0757 — SV — 01.01.1981 — 001.001 — 13
▼B
Tillägg
EXEMPEL PÅ EEG-TYPGODKÄNNANDEMÄRKE
Den reflexanordning som är försedd med ovanstående EEG-typgodkännandemärke är en reflexanordning som har EEG-typgodkänts i
Nederländerna (4) i klass I under nummer 216.
1976L0757 — SV — 01.01.1981 — 001.001 — 14
▼B
Tillägg
EXEMPEL PÅ EEG-TYPGODKÄNNANDEMÄRKE
Den reflexanordning som är försedd med ovanstående EEG-typgodkännandemärke är en reflexanordning som har EEG-typgodkänts i
Nederländerna (4) i klass I under nummer 216.
1976L0757 — SV — 01.01.1981 — 001.001 — 15
▼B
BILAGA 5
PROVNINGSFÖRFARANDE
5.1 Den som ansöker om EEG-typgodkännande skall inlämna tio provexemplar.5.2 Efter kontroll av de allmänna föreskrifterna (punk t 6 i bilaga 0) och före-
skrifterna avseende form och mått (bilaga 6) skall de tio provexemplarenundersökas med avseende på färgegenskaper (bilaga 7) och CIL (bilaga 8)vid en observationsvinkel på 20 /prime1och en infallsvinke lV=H=0 °eller, vid
behov, i det läge som definieras i 8.4 och 8.4.1. De två reflexanordningarnasom ger lägsta och högsta värde skall sedan provas fullständigt som framgårav 8.3. Dessa två exemplar skall behållas av laboratorierna enligt punkt 5.1 ibilaga 0 för de ytterligare kontroller som kan bli nödvändiga. De övriga åttaexemplaren skall delas in i fyra grupper om två i varje:
Grupp 1 — De två exemplaren provas avseende motståndskraft
mot vatten (9.1) och sedan, om resultatet av detta prov ärtillfredsställande, avseende motståndskraften mot motor-bränslen och smörjoljor (9.3 och 9.4).
Grupp 2 — De två exemplaren utsätts, vid behov, för korrosions-
provning (9.2) och sedan provas motståndskraften förreflexanordningens baksida (9.5). Dessa exemplar provassedan avseende värmebeständighet (bilaga 11).
Grupp 3 — De två exemplaren utsätts för provning av de optiska
egenskapernas stabilitet med avseende på åldrande(bilaga 10).
Grupp 4 — De två exemplaren utsätts för provning för färgbe-
ständighet (bilaga 12).
5.3 Efter de provningar som nämns i 5.2 skall reflexanordningarna i respektive
grupp ha
3.1 en färg som uppfyller de i bilaga 7 fastställda kraven; detta kontrolleras med
en kvalitativ metod och bekräftas, vid eventuell tveksamhet med en kvanti-tativ metod,
3.2 ett CIL-värde som uppfyller de i bilaga 8 fastställda kraven och som dess-
utom efter provning uppnår minst 60 % av det värde som tidigare uppnåttsmed samma exemplar. Provningen skall uteslutande utföras med en observa-tionsvinkel på 20 /prime1och en infallsvinkel p åV=H=0 °eller, vid behov, i det
läge som anges i 8.4 och 8.4.1.
1976L0757 — SV — 01.01.1981 — 001.001 — 16
▼B
BILAGA 6
FÖRESKRIFTER FÖR FORM OCH MÅTT
6.1 FORM OCH MÅTT FÖR REFLEXANORDNINGAR I KLASS I
1.1 Den reflekterande ytan på reflexanordningar i klass I skall kunna
skrivas in i en cirkel med en diameter på 200 mm.
1.2 Formen av den reflekterande ytan skall vara enkel och får inte på
normalt observationsavstånd kunna förväxlas med en bokstav, ettnummer eller en triangel.
1.3 Som ett undantag från 1.2 är en form som liknar bokstäver och nummer
med enkla former som 0, I, U eller 8 tillåtna.
6.2 FORM OCH MÅTT FÖR REFLEXANORDNINGAR I KLASS III
2.1 Den reflekterande ytan för reflexanordningar i klass III skall ha form
som en liksidig triangel. Om ordet ”TOP” finns inskrivet i en vinkelinnebär detta att spetsen av denna vinkel skall monteras uppåt.
2.2 Den reflekterande ytan får i mitten ha ett trekantigt, icke-reflekterande
område, vars sidor är parallella med den yttre triangeln.
2.3 Den reflekterande ytan får vara sammanhängande. Det kortaste
avståndet mellan två närliggande optiska enheter får dock inte i någotfall överstiga 15 mm.
2.4 Den reflekterande ytan på en reflexanordning skall anses sammanhäng-
ande om kanterna av de reflekterande ytorna hos närliggande, separataoptiska enheter är parallella och om nämnda optiska enheter är jämntfördelade över triangelns hela yta.
2.5 Om den reflekterande ytan inte är sammanhängande får antalet separata
reflexoptiska enheter inte understiga fyra på var sida av triangeln spet-sarna medräknade.
2.5.1 De separata reflexoptiska enheterna får inte vara utbytbara såvida de
inte består av godkända reflexanordningar i klass I.
2.6 Längden av yttersidorna för reflekterande ytor på trekantiga reflex-
anordningar i klass III, skall vara mellan 150 och 200 mm. För anord-ningar med ursparningar skall sidornas minsta bredd, mätt i rät vinkeltill dessa, vara minst 20 % av längden mellan den reflekterande ytansyttersta punkter.
6.3 Överensstämmelsen med ovanstående krav kan i tillämpliga fall ske
visuellt.
1976L0757 — SV — 01.01.1981 — 001.001 — 17
▼B
Tillägg
REFLEXANORDNINGAR FÖR SLÄPVAGNAR — KLASS III
Anm:Dessa figurer är endast avsedda som exempel.
1976L0757 — SV — 01.01.1981 — 001.001 — 18
▼B
BILAGA 7
FÖRESKRIFTER OM FÄRG
7.1 Dessa föreskrifter gäller endast färglösa, röda eller orangegula reflex-
anordningar.
1.1 Reflexanordningarna kan bestå av en kombinerad reflexoptik och filter,
vilka skall vara så utformade att de inte kan separeras under normalanvändning.
1.2 Färgning av reflexoptik och filter får inte ske genom målning eller
lackering.
7.2 När reflexanordningen belyses med CIE standardljuskälla A, med en
observationsvinkel på 20 /prime1och en infallsvinkel p åV=H=0 °, eller, om
detta leder till en färglös ytreflektion, en vinkel på V = ± 5 °,H=0 °,
skall de trikromatiska koordinaterna för det reflekterade ljusflödet liggainom följande gränsvärden:
RÖTT: gräns mot gult: y ≥0,335
gräns mot purpur: z ≤0,008
ORANGEGULT: gräns mot gult: y ≤0,429
gräns mot rött: y ≥0,398
gräns mot vitt: z ≤0,007
2.1 För rött och orangegult skall överensstämmelse med föreskrifterna om
färg kontrolleras genom visuell jämförelse.
2.2 Om det vid denna provning uppstår tvivel, skall överensstämmelsen med
föreskrifterna om färg kontrolleras genom bestämning av de trikroma-tiska koordinaterna för det mest tveksamma provexemplaret.
7.3 Färglösa reflexanordningar får inte ge upphov till selektiva reflektioner.
Detta innebär att de trikromatiska koordinaterna ”xm” och ”y” för stan-dardljuskälla A som används för att belysa reflexanordningen inte fårändras mer än 0,01 efter reflektion från reflexanordningen.
3.1 Detta skall kontrolleras genom visuell jämförelse enligt 2.1 där kontroll-
fältet belyses med en ljuskälla för vilken de trikromatiska koordinaternaavviker 0,01 från standardljuskällan A.
3.2 Vid tveksamhet skall de trikromatiska koordinaterna för provexemplaret
med den största, selektiva reflektionen bestämmas.
1976L0757 —SV—01.01.1981 —001.001 —19
▼B
Infallsvinkel β
KlassObserva-
tions-
vinkel αvertikal V
horisontell
H0°
0°+o ch−
10°
0°+o ch−5 °
+o ch−
20°BILAGA 8
FOTOMETRISKA FÖRESKRIFTER
8.1 Vid ansökan om EEG-typgodkännande skall samtidigt referensaxeln
anges. Detta motsvarar en infallsvinkel på V = H = 0 °i tabellen över
reflektionskoefficienter (CIL).
8.2 Vid fotometriska mätningar skall endast beaktas den reflekterande yta
som befinner sig inom en cirkel med en diameter på 120 mm för klass I.Ytan skall begränsas till 100 cm
2för klass I utan att ytan för reflexop-
tiken behöver uppnå detta värde. Tillverkaren anger omkretsen av denyta som skall användas. För klass III beaktas hela den reflekterandeytan utan begränsning av storleken.
8.3 CIL-värdena för röda reflexanordningar får inte understiga de i nedan-
stående tabell, uttryckt i millicandela per lux, för angivna observations-vinklar och infallsvinklar:
I
20/prime1 100 50 50
1°30/prime1 5 2,5 2,5
(II)
III 20/prime1 150 75 75
1°30/prime1 7,5 3,75 3,75
Lägre CIL-värden än de i de två sista kolumnerna i ovanstående
tabell är inte tillåtna inom den rumsvinkel som har referenscentrumsom spets och som begränsas av de plan som skär varandra iföljande linjer:
( V=+o ch−1 0 °,H=0 °)( V=+o ch−5 °,H=+o ch−2 0 °)
8.4 När CIL-värdet för en reflexanordning mäts för en vinkel βp åV=H=
0°skall kontrolleras om det uppstår någon speglingseffekt vid en
mindre vridning av anordningen. Om ett sådant fenomen uppträderutförs en mätning för en vinkel βlika med V= mellan − 5 och + 5, H =
0°. Det valda läget skall vara det som motsvarar den lägsta reflektions-
koefficienten (CIL) för ett av dessa lägen.
4.1 Med en infallsvinkel βp åV=H=0 °, eller den vinkel som anges i 8.4,
och en observationsvinkel på 20 /prime1, skall reflexanordningar som inte är
märkta med ordet ”TOP” vridas runt sin referensaxel så att det lägstareflektionsvärdet (CIL) uppnås, vilket måste överensstämma med värdeti 8.3. När CIL mäts för andra infalls- och observationsvinklar skallreflexanordningen placeras i ett läge som motsvarar det angivna värdetför vridningsvinkeln ε. Om angivna värden inte erhålles kan enheten
vridas runt sin referensaxel mellan ± 5 °från detta läge.
4.2 Vid en infallsvinkel βp åV=H=0 °, eller den vinkel som anges i 8.4,
och en observationsvinkel på 20 /prime1, skall reflexanordningar som är märkta
med ordet ”TOP” vridas mellan − 5 och + 5 °runt sin referensaxel.
CIL-värdet får inte i något läge som anordningen antar under dennavridning understiga föreskrivet värde.
4.3 Om CIL-värdet för riktninge nV=H=0 °och för ε=0°överstiger det
angivna värdet med 50 % eller mer skall alla mätningar för alla infalls-och observationsvinklar utföras för ε=0 °.
8.5 Vid utförande av nödvändiga mätningar skall den metod användas som
rekommenderas av CIE för fotometri för reflexanordningar.
1976L0757 — SV — 01.01.1981 — 001.001 — 20
▼B
BILAGA 9
BESTÄNDIGHET MOT YTTRE PÅVERKAN
9.1 MOTSTÅNDSKRAFT MOT VATTEN
Efter demontering av alla löstagbara delar nedsänkes reflexanordningar,
oavsett om de är inbyggda eller monterade tillsammans med en lyktaeller inte, under 10 minuter i vatten med en temperatur av 25 ± 5 °Cs å
att den högsta punkten av den reflekterande ytan befinner sig ungefär 20mm under vattenytan. Detta prov upprepas efter vridning av reflexanord-ningen till 180 °så att den reflekterande ytan är underst och den
motställda sidan täcks med ungefär 20 mm vatten.
1.1 Inget vatten får tränga in till den reflekterande ytan i reflexoptiken. Om
det vid inspektion klart och tydligt framgår att vatten har trängt in, harreflexanordningen inte klarat provet.
1.2 Om det vid inspektion inte kan påvisas vatten, eller om tveksamhet råder,
skall CIL-värdet mätas enligt den i 5.3.2 beskrivna metoden när överflö-digt vatten har skakats bort från reflexanordningens utsida.
9.2 MOTSTÅNDSKRAFT MOT KORROSION
Reflexanordningarna skall vara så konstruerade att de behåller före-
skrivna fotometriska egenskaper och färgegenskaper under de fuktighets-och korrosionsförhållanden som de normalt utsätts för. Den främre ytansmotståndskraft mot att mattas och motståndskraften hos baksidansskyddsbelag mot försämring skall provas när en väsentlig metallkompo-nent visar sig känslig för korrosion.
Reflexanordningen, eller den lykta i vilken anordningen är inbyggd eller
med vilken den är sammanbyggd, utsätts efter demontering av allaborttagbara delar för saltdimma under 50 timmar. Provningsperiodenskall bestå av två 24-timmars perioder med ett uppehåll på 2 timmar dåman låter provexemplaret torka.
Saltdimman skapas genom finfördelning av en saltlösning vid 35 ± 2 °C.
Saltlösningen framställs genom lösning av 20 + 2 viktsdelar natrium-klorid i 80 delar destillerat vatten som innehåller högst 0,02 % förore-ningar.
Omedelbart efter avslutad provning får provexemplaret inte visa tecken
på kraftig korrosion som kan försämra reflexanordningens funktion.
9.3 MOTSTÅNDSKRAFT MOT MOTORBRÄNSLEN
Reflexanordningens utvändiga yta och särskilt den reflekterande ytan
torkas lätt med en bomullsduk som dränkts in med en blandning avbensin och bensol (blandningsförhållande 90:10). Efter ungefär femminuter inspekteras ytan. Denna får inte visa några synliga förändringar.
9.4 MOTSTÅNDSKRAFT MOT SMÖRJOLJOR
Reflexanordningens utvändiga yta och särskilt den reflekterande ytan
torkas lätt med en bomullsduk som dränkts in med motorsmörjolja. Efterungefär fem minuter rengörs ytan. Därefter mäts CIL-värdet (5.3.2).
9.5 MOTSTÅNDSKRAFT HOS DEN ÅTKOMLIGA BAKSIDAN PÅ
REFLEXANORDNINGAR MED SPEGELBELÄGGNING
Reflexanordningens baksida skall borstas med en hård nylonborste och
sedan täckas eller omsorgsfullt vätas med en blandning av bensin ochbensol (blandningsförhållande 90:10) under en minut. Därefter avtorkasblandningen och reflexanordningen får torka.
Efter avslutad avdunstning utförs ett slipprov genom att baksidan borstas
med samma borste som tidigare.
Därefter mäts CIL-värdet (5.3.2) efter det att spegelns hela baksida har
täckts med svart tusch.
1976L0757 — SV — 01.01.1981 — 001.001 — 21
▼B
BILAGA 10
DE OPTISKA EGENSKAPERNAS STABILITET MED AVSEENDE PÅ
ÅLDRANDE
10.1 Den myndighet som har beviljat EEG-typgodkännande får kontrollera de
optiska egenskapernas stabilitet som funktion av tiden hos en typ av reflex-anordning som är i bruk.
10.2 De behöriga myndigheterna i andra medlemsstater än den som har beviljat
EEG-typgodkännandet får utföra liknande kontroller inom sitt territorium.Om en typ av reflexanordning systematiskt avviker vid användning skall desända valda delar till den myndighet som har beviljat EEG-typgodkän-nandet, med anmodan om ett yttrande.
10.3 Vid brist på andra kriterier skall begreppet ”systematisk avvikelse” för en
typ av reflexanordning under användning tolkas i enlighet med punkt 6.1 ibilaga 0.
1976L0757 — SV — 01.01.1981 — 001.001 — 22
▼B
BILAGA 11
VÄRMEBESTÄNDIGHET
11.1 Reflexanordningen skall under 12 timmar förvaras i torr luft vid en tempe-
ratur på 65 ± 2 °C.
11.2 Efter denna provning får det inte finnas någon synlig sprickbildning eller
märkbar deformering av reflexanordningen och särskilt inte i de optiskadelarna.
11.3 Egenskaperna för färg och fotometri skall kontrolleras i enlighet med 5.3.1
och 5.3.2.
1976L0757 — SV — 01.01.1981 — 001.001 — 23
▼B
BILAGA 12
FÄRGBESTÄNDIGHET
12.1 Den myndighet som har beviljat EEG-typgodkännandet får kontrollera
färgbeständigheten hos en typ av reflexanordning som är i bruk.
12.2 De behöriga myndigheterna i andra medlemsstater än den i vilken EEG-
typgodkännande har beviljats får utföra liknande kontroller inom sitt territo-rium. Om en typ av reflexanordning visar systematisk avvikelse vidanvändning skall de sända valda delar för provning till den myndighet somhar beviljat EEG-typgodkännandet, med anmodan om ett yttrande.
12.3 Vid brist på andra kriterier skall begreppet ”systematisk avvikelse” för en
typ av reflexanordning under användning tolkas i enlighet med punkt 6.1 ibilaga 0.
1976L0757 — SV — 01.01.1981 — 001.001 — 24
▼B
Provexemplar
Bilaga Provning
abcdefghijTillägg till bilagorna
PROVNINGARNAS KRONOLOGISKA ORDNING
0.6 Allmänna föreskrifter: visuell kontroll ××××××××××
6. Former och mått: visuell kontroll ××××××××××
7. Färgegenskaper: visuell kontroll
trikromatiska koordinater vid tveksamhet××××××××××
8. Fotometri: begränsad till 20 /prime1o chV=H=0 ° ××××××××××
8.3 Fullständig ××
9.1 Vatten: 10 minuter i normalt läge ××
10 minuter i omvänt läge ××
visuell kontroll ××
5.3.1 Färgegenskaper: visuell kontroll ××
trikromatiska koordinater vid tveksamhet ××
5.3.2 Fotometri: begränsad till 20 /prime1o chV=H=0 ° ××
9.3 Motorbränslen: fem minuter ××
visuell kontroll ××
9.4 Oljor: fem minuter ××
visuell kontroll ××
5.3.1 Färgegenskaper: visuell kontroll ××
trikromatiska koordinater vid tveksamhet ××
5.3.2 Fotometri: begränsad till 20 /prime1o chV=H=0 ° ××
9.2 Korrosion: 24 timmar ××
två timmars intervall ××
24 timmar ××
visuell kontroll ××
9.5 Baksida: en minut ××
visuell kontroll ××
11. Värme: 12 timmar vid 65 ± 2 °C ××
visuell kontroll avseende deformation ××
5.3.1 Färgegenskaper: visuell kontroll ××
trikromatiska koordinater vid tveksamhet ××
5.3.2 Fotometri: begränsad till 20 /prime1o chV=H=0 ° ××
10. De optiska egenskapernas stabilitet som funktion
av tiden
5.3.1 Färgegenskaper: visuell kontroll eller trikroma-tiska koordinater
5.3.2 Fotometri: begränsad till 20 /prime1o chV=H=0 °
12. Färgbeständighet
5.3.1 Färgegenskaper: visuell kontroll eller trikroma-
tiska koordinater
5.3.2 Fotometri: begränsad till 20 /prime1o chV=H=0 °
0.5.1 Förvaring av prove×emplar hos myndighet ××