1995L0021 — SV — 22.01.2002 — 003.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B ►M4 RÅDETS DIREKTIV 95/21/EG
av den 19 juni 1995
om hamnstatskontroll av fartyg ◄
(EGT L 157, 7.7.1995, s. 1)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Rådets direktiv 98/25/EG av den 27 april 1998 L 133 19 7.5.1998
►M2Kommissionens direktiv 98/42/EG av den 19 juni 1998 L 184 40 27.6.1998
►M3Kommissionens direktiv 1999/97/EG av den 13 december 1999 L 331 67 23.12.1999
►M4Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/106/EG av den 19 december
2001L 19 17 22.1.2002
Rättat genom:
►C1Rättelse, EGT L 232, 2.9.1999, s. 34 (95/21/EG)
▼B
RÅDETS DIREKTIV 95/21/EG
av den 19 juni 1995
om hamnstatskontroll av fartyg
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenska-
pen, särskilt artikel 84.2 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag (1),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),
i enlighet med artikel 189c av Fördraget om upprättande av Europeiska
gemenskapen (3) och
med beaktande av följand.
Gemenskapen är allvarligt oroad över fartygsolyckor och föroreningar i
medlemsstaternas farvatten och utmed kusterna.
Gemenskapen är i lika hög grad angelägen om boende- och arbets-
förhållanden ombord.
Vid sitt sammanträde den 25 januari 1993 antog rådet beslut i vilka
gemenskapen och medlemsstaterna uppmanades att verka för effektivaretillämpning och verkställighet av tillfredsställande sjösäkerhets- ochmiljöskyddsnormer och att genomföra nya sådana åtgärder när debeslutas.
I sin resolution angående ett gemensamt handlingsprogram för säkerhet
till sjöss(
4), daterad den 8 juni 1993, uppmanade rådet kommissionen att
snarast möjligt lägga fram förslag till specifika åtgärder och faktiska
förslag beträffande riktlinjer för fartygsinspektion, bland annat avseende
harmonisering av regler för kvarhållande av fartyg och möjligheten attoffentliggöra inspektionsrapporter och meddela förbud att anlöpagemenskapens hamnar.
Säkerheten, möjligheterna att förhindra förorening samt boende- och
arbetsförhållanden ombord kan påtagligt förbättras om man drastisktminskar antalet undermåliga fartyg i gemenskapens farvatten genom attstrikt tillämpa internationella konventioner, koder och resolutioner.
Ansvaret för att övervaka fartygens efterlevnad av internationella
normer för säkerhet, förhindrande av föroreningar och boende- ocharbetsförhållanden ombord skall i första hand vila på flaggstaten. Ettväxande antal flaggstater underlåter emellertid att genomföra och
verkställa internationella normer. Hädanefter måste övervakningen av
fartygens efterlevnad av internationella normer för säkerhet, förhind-rande av föreningar och boende- och arbetsförhållanden också varahamnstatens skyldighet.
Om medlemsstaternas sätt att verkställa dessa internationella normer
med avseende på fartyg som framförs i deras territorialvatten ochanlöper deras hamnar harmoniseras kommer detta att förhindra attkonkurrensen snedvrids.
En gemenskapsrättslig ram för harmoniserade inspektionsförfaranden är
av grundläggande betydelse för att kunna åstadkomma en enhetligtillämpning av principerna för sjösäkerhet och skydd mot föroreningar,som utgör kärnan i gemenskapens principer med avseende på transport-och miljöfrågor.1995L0021 — SV — 22.01.2002 — 003.001 — 2
(1) EGT nr C 107, 15.4.1994, s. 14 och EGT nr C 347, 8.12.1994, s. 15.
(2) EGT nr C 393, 31.12.1994, s. 50.
(3) Europaparlamentets yttrande av den 27 oktober 1994 (EGT nr C 347,
8.12.1994, s. 15), Rådets gemensamma ståndpunkt av den 14 mars 1995
(EGT nr C 93, 13.4.1995, s. 25) och Europaparlamentets beslut av den 18 maj
1995 (ännu inte offentliggjort i EGT) (SIC! EGT nr C 151, 19.6.1995, s. 227).
(4) EGT nr C 271, 7.10.1993, s. 1.▼M4
▼B
▼B
Havsföroreningar är till sin natur en gränsöverskridande företeelse.
Eftersom enskilda medlemsstater inte var och en för sig kan vidtatillräckliga och kraftfulla åtgärder utvecklas metoder för förebyggande
åtgärder inom detta område med avseende på vattenområden som
gränsar till medlemsstaterna i enlighet med subsidiaritetsprincipen bästpå gemenskapsnivå.
Det riktiga tillvägagångssättet för att skapa en juridisk struktur samt
enhetliga regler och kriterier för hamnstatskontroll är att anta ettrådsdirektiv.
De erfarenheter som vunnits vid tillämpningen av Parisavtalet (the Paris
Memorandum ofUnderstanding (MOU) on Port State Control (PSC)),
som undertecknades i Paris den 26 januari 1982, bör utnyttjas.
Om varje medlemsstat årligen inspekterar minst 25% av antalet
utländska fartyg som årligen anlöper dess hamnar betyder det i
praktiken att ett stort antal fartyg som vid en och samma tidpunkt
framförs inom unionens område har varit föremål för inspektion.
Ytterligare ansträngningar bör göras för att på ett bättre sätt sätta upp
mål för verksamheten.
Regler och förfaranden för hamninspektion, däribland förutsättningar för
att kvarhålla fartyg, måste harmoniseras för att garantera likvärdigeffektivitet i alla hamnar. Detta skulle också kraftigt minska selektivaval av vissa anlöpshamnar för att undvika riktig kontroll.
Den statistik över olyckor, nyttjandeförbud och brister som offentlig-
gjorts i kommissionens meddelande ”a Common Policy on Safe Seas”och i MOU:s årsrapport visar att vissa fartygskategorier bör bli föremålför ökad inspektionsverksamhet.
Icke-uppfyllelse av konventionsbestämmelserna måste rättas till. I de
fall bristerna utgör en klar säkerhets-, hälso- eller miljörisk måste defartyg som åläggs att vidta rättelse hållas kvar tills icke-uppfyllelsen har
rättats till.
För att förhindra oskäliga beslut som riskerar att orsaka felaktigt
kvarhållande och försening skall det finnas möjlighet att överklaga ettbeslut om kvarhållande av fartyg och nyttjandeförbud som fattats av
behöriga myndigheter.
Utrustningen i den hamn där inspektion företas kan vara sådan att den
behöriga myndigheten måste tillåta fartyget att fortsätta till ett lämpligtreparationsvarv på villkor att de villkor som ställs upp för överföringen
efterlevs. Bristfälliga fartyg skulle fortsätta att utgöra ett hot mot
säkerhet, hälsa och miljö och att åtnjuta ekonomiska fördelar genom attinte åtgärda brister enligt gällande konventionsbestämmelser och bördärför vägras tillträde till alla gemenskapens hamnar.
Under vissa omständigheter måste fartyg som vägrats tillträde till
gemenskapshamnar tillåtas att anlöpa hamn. Under sådana omständig-heter kan fartyget tillåtas att anlöpa en anvisad hamn om allasäkerhetsåtgärder vidtas för att garantera en säker anlöpning.
Beroende på komplexiteten i konventionernas bestämmelser om
fartygskonstruktion, utrustning och bemanning, till de allvarligakonsekvenserna av inspektörernas bedömmningar och till nödvändig-heten av att inspektörerna fattar fullständigt opartiska beslut fårinspektioner endast genomföras av inspektörer som är vederbörligen
godkända anställda hos behörig myndighet eller av andra sådana
personer som är ytterst sakkunniga och erfarna.
Lotsar och hamnmyndigheter kan lämna värdefulla upplysningar om
brister hos fartyg och besättningar.
Samarbete mellan medlemsstaternas behöriga myndigheter och andra
myndigheter eller organisationer är nödvändigt för att åstadkomma eneffektiv efterkontroll av fartyg med brister som tillåtits avresa och förutbyte av information om fartyg i hamn.1995L0021 — SV — 22.01.2002 — 003.001 — 3
▼B
Informationssystemet SIRENAC E, som har upprättats i enlighet med
MOU, tillhandahåller en stor mängd av de ytterligare upplysningar sombehövs för tillämpningen av detta direktiv.
Offentliggörande av information om fartyg som inte iakttar inter-
nationella normer för säkerhet, hälsa och skydd av den marina miljönkan ha en effektiv, avskräckande verkan, avhålla rederierna från att
använda sådana fartyg samt motivera ägarna att frivilligt rätta till brister.
Alla kostnader i samband med fartygsinspektion som ligger till grund för
beslut om kvarhållande av fartyg skall betalas av ägaren eller den som äransvarig för fartygstransporten.
Den kommitté som bildades i enlighet med artikel 12 i rådets direktiv
93/75/EEG av den 13 september 1993 om minimikrav för fartyg somanlöper eller avgår från gemenskapens hamnar med farligt eller
förorenande gods (
1) skall användas för att genomföra detta direktiv
och för att biträda kommissionen med att anpassa medlemsstaternasinspektionsansvar till de praktiska erfarenheter som vunnits, bl.a. genomMOU, och med att i nödvändig omfattning anta bilagorna med hänsyntill ändringar i konventioner, protokoll, koder och resolutioner irelevanta internationella organisationer och i MOU.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Syfte
Syftet med detta direktiv är att åstadkomma en drastisk minskning av
antalet undermåliga fartyg i de vatten som ligger under medlems-
staternas jurisdiktion genom
— ökad efterlevnad av internationell och tillämplig gemenskapslag-
stiftning angående säkerhet till sjöss, skydd av den marina miljönoch boende- och arbetsförhållanden ombord på fartyg från samtligaflaggstater
— upprätta gemensamma kriterier för hamnstatens fartygskontroll och
harmoniserade rutiner för inspektion och kvarhållande av fartyg medbeaktande av de förpliktelser som medlemsstaternas sjöfartsmyndig-heter har åtagit sig i enlighet med MOU.
Artikel 2
Definitioner
Vid tillämpning av detta direktiv och dess bilagor
1. avses med konvention
— den internationella lastlinjekonventionen, 1966 (LL 66),
— den internationella konventionen om säkerheten för människoliv
till sjöss, 1974 (SOLAS 74),
— den internationella konventionen till förhindrande av förorening
från fartyg, 1973, och 1978 års protokoll till denna (MARPOL73/78),
— den internationella konventionen angående normer för sjöfolks
utbildning, certifiering och vakthållning, 1978 (STCW 78),
— konventionen om internationella regler till förhindrande av
kollisioner till sjöss, 1972 (COLREG 72),
— den internationella konventionen om skeppsmätning, 1969 (ITC
69),
— konventionen om miniminormer i handelsfartyg, 1976 (ILO No
147), och
— den internationella konventionen om ansvarighet för skada
orsakad av förorening genom olja, 1992 (CLC 92),1995L0021 — SV — 22.01.2002 — 003.001 — 4
(1) EGT nr L 247, 5.10.1993, s. 19.▼M4
▼M4
tillsammans med protokoll och ändringar till dessa konventioner och
tillhörande koder med obligatorisk status, som är gällande den 19december 2001;
2. avses med MOU det samförståndsavtal (Memorandum of Under-
standing) om hamnstatskontroll som undertecknades i Paris den 26januari 1982, i den lydelse som det har den 19 december 2001;
3. avses med fartyg varje havsgående fartyg som omfattas av en eller
flera av konventionerna och som har annan flagg än hamnstatens;
4. avses med offshoreanläggning förankrad eller flytande plattform
med verksamhet på eller ovanför en medlemsstats kontinentals-
ockel;
5. avses med inspektör en offentligt anställd tjänsteman eller annan
person som är godkänd av en medlemsstats behöriga myndighet attutföra hamnstatsinspektioner och som är ansvarig inför denifrågavarande myndigheten;
6. avses med inspektion ett besök ombord på ett fartyg för att
kontrollera både giltigheten av aktuella certifikat och andradokument och fartygets skick, utrustning och besättning liksombesättningens boende- och arbetsförhållanden;
7. avses med mer ingående inspektion en inspektion genom vilken
fartyget, dess utrustning och besättning i enlighet med deförhållanden som närmare anges i artikel 6.3 helt eller - om dettaär lämpligare - delvis görs till föremål för en inspektion av merdjupgående karaktär som avser fartygets konstruktion, utrustning,
bemanning, boende- och arbetsförhållanden samt efterlevnaden av
de skötselanvisningar som gäller ombord;
8. avses med utökad inspektion en inspektion enligt artikel 7;
9. avses med kvarhållande ett formellt förbud för ett fartyg att gå till
sjöss på grund av påvisade brister som var och en för sig eller
tillsammans medför att fartyget inte är sjövärdigt;
10. avses med driftsförbud ett uttryckligt förbud för ett fartyg ett
fortsätta driften på grund av påvisade brister som var och en för sig
eller tillsammans skulle göra den fortsatta driften riskfylld.
Artikel 3
Omfattning
1. Direktivet gäller varje fartyg och dess besättning som
— anlöper en medlemsstats hamn eller en offshoreanläggning, eller
— ligger för ankar utanför sådan hamn eller offshoreanläggning.
Inget i denna artikel skall påverka rätten för en stat att ingripa med stöd
av gällande internationella konventioner.
2. Vad gäller fartyg med bruttodräktighet under 500 ton skall
medlemsstaterna i möjligaste mån tillämpa de bestämmelser som gäller
enligt en tillämplig konvention och, om ingen konvention är tillämplig,vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att fartyget intepå ett påtagligt sätt utgör en fara för säkerhet, liv eller miljö. Vidtillämpning av denna punkt skall medlemsstaterna låta sig vägledas avbilaga I till MOU.
3. Vid inspektion av ett fartyg från en flaggstat som inte är part i en
konvention skall medlemsstaterna se till att ett sådant fartyg och dess
besättning inte behandlas fördelaktigare än ett fartyg som är från enflaggstat som är part i konventionen i fråga.
4. Fiskefartyg, örlogsfartyg, räddningsfartyg, primitivt konstruerade
träfartyg, fartyg i statens tjänst som inte används kommersiellt ochfritidsbåtar som inte används i handelssyfte skall inte omfattas av dettadirektiv.1995L0021 — SV — 22.01.2002 — 003.001 — 5
▼B
▼M4
Artikel 4
Inspektionsmyndighet
Medlemsstaterna skall ha lämpliga sjöfartsmyndigheter med erforderligt
antal anställda, i synnerhet kvalificerade inspektörer, (nedan kalladebehöriga myndigheter) som får göra fartygsinspektioner, och skall se till
att dessa behöriga myndigheter utför sina åligganden i enlighet med
detta direktiv.
Artikel 5
Inspektionsmyndighetens åligganden
1. Det sammanlagda antal inspektioner som den behöriga myndig-
heten i varje medlemsstat årligen skall genomföra av de fartyg somavses i punkt 2 och artikel 7, skall motsvara minst 25 % avårsgenomsnittet för det antal individuella fartyg som anlöpt dess
hamnar, beräknat på grundval av de tre senaste kalenderår för vilka
statistik finns tillgänglig.
2. a) Den behöriga myndigheten skall, om inte annat följer av
bestämmelserna i artikel 7a, se till att varje fartyg som inte skallgenomgå en utökad inspektion och vars prioritetsfaktor i informa-tionssystemet Sirenac är högre än 50 inspekteras i enlighet medartikel 6, under förutsättning att minst en månad har gått sedan
den senaste inspektionen utfördes i en hamn i MOU-regionen.
b) När andra fartyg väljs ut för inspektion skall den behöriga
myndigheten prioritera dem på följande sätt:
— De fartyg som avses i del I i bilaga I skall först väljas ut för
inspektion, oberoende av prioritetsfaktorn.
— De fartyg som avses i del II i bilaga I skall väljas ut i fallande
ordning enligt den ordning som följer av värdet på prioritets-
faktorn i informationssystemet Sirenac.
3. Medlemsstaterna skall undvika att inspektera fartyg som under de
sex närmast föregående månaderna har inspekterats av en annanmedlemsstat om
— fartyget inte finns förtecknat i bilaga I och
— inga brister har rapporterats sedan föregående inspektion, och
— inga otvetydiga skäl föreligger för att utföra en inspektion,— fartyget inte omfattas av punkt 2 a.
4. Bestämmelserna i punkt 3 skall inte tillämpas på de verksamhets-
kontroller för vilka särskilda bestämmelser finns i konventionerna.
5. Medlemsstaterna och kommissionen skall samarbeta om att
försöka utarbeta prioriteringar och system som gör det möjligt att påett effektivare sätt identifiera fartyg som kan antas vara undermåliga.
Varje senare ändring i denna artikel skall - bortsett från sådan ändring
som har avseende på mängden 25% i punkt 1 - göras i enlighet med
bestämmelserna i artikel 19.
Artikel 6
Inspektionsmetoder
1. Den behöriga myndigheten skall säkerställa att inspektören
åtminstone
a) kontrollerar de certifikat och dokument som finns förtecknade i
bilaga II i den utsträckning detta är tillämpligt för fartyget i fråga
b) förvissar sig om fartygets allmänna skick, däribland maskinutrymme
och bostäder, inklusive hygieniska förhållanden.1995L0021 — SV — 22.01.2002 — 003.001 — 6
▼B
▼M4
▼B
▼B
2. Inspektören har rätt att granska alla sådana relevanta certifikat och
dokument som måste finnas ombord enligt konventionerna utom sådanasom är förtecknade i bilaga II.
3. En mer ingående inspektion, inklusive en vidare granskning av att
de bestämmelser som gäller för verksamheten ombord efterlevs, skallgöras när det efter en sådan inspektion som nämns i punkterna 1 och 2
finns otvetydiga skäl att anta att fartygets skick eller utrustning eller
besättningens tillstånd inte motsvarar de tillämpliga villkoren i dennakonvention.
”Otvetydiga skäl” föreligger när en inspektör finner omständigheter som
han sakkunnigt bedömer utgöra skäl för en mer ingående inspektion av
fartyget, dess utrustning och besättning.
Exempel på ”otvetydiga skäl” finns i bilaga III.
4. De relevanta rutiner och riktlinjer för fartygsgranskningar som
finns framlagda i bilaga IV skall också beaktas.
Artikel 7
Obligatorisk utökad inspektion av vissa fartyg
1. Fartyg i någon av kategorierna i avsnitt A i bilaga V skall omfattas
av utökad inspektion efter det att tolv månader har gått sedan densenaste utökade inspektionen i en hamn i en stat som undertecknatMOU.
2. Om ett sådant fartyg väljs ut för inspektion i enlighet med artikel
5.2 b skall en utökad inspektion utföras. En inspektion i enlighet medartikel 6 kan dock utföras under perioden mellan två utökade
inspektioner.
3. a) När det gäller fartyg som omfattas av punkt 1 skall den som är
ansvarig för fartygstransporten eller fartygets befälhavare lämnaalla uppgifter i avsnitt B i bilaga V till medlemsstatens behöriga
myndighet i varje hamn som anlöps efter det att tolv månader har
gått sedan den senaste utökade inspektionen. Uppgifterna skalllämnas senast tre dagar före den beräknade ankomsttiden tillhamnen eller innan fartyget lämnar föregående hamn om resanväntas ta mindre än tre dagar.
b) Varje fartyg som inte uppfyller vad som sägs i punkt 3 a skall
genomgå en utökad inspektion i anlöpshamnen.
4. Medlemsstaterna skall, om inte annat följer av artikel 7a, se till att
en utökad inspektion utförs av ett fartyg som omfattas av punkt 3 ochsom har prioritetsfaktor 7 eller högre i den första hamn som det anlöperefter det att tolv månader har gått sedan den senaste utökade
inspektionen.
I de fall då medlemsstaterna inte har möjlighet att i tid öka sin kapacitet
för att utföra alla ytterligare inspektioner som krävs, exempelvisberoende på svårigheter i samband med rekrytering och utbildning av
inspektörer, skall de få en tidsfrist fram till den 1 januari 2003 för att
successivt bygga upp sin inspektionsverksamhet. För hamnen iRotterdam kan denna frist förlängas med 6 månader. Kommissionenskall informera medlemsstaterna och Europaparlamentet om sådanaförlängningar.
5. Utökade inspektioner skall genomföras i enlighet med förfaran-
dena i avsnitt C i bilaga V.
6. När en ändring eller ett utkast till ändring av MOU riskerar att
försvaga omfattningen av skyldigheten att genomföra utökad inspektionenligt denna artikel skall kommissionen utan dröjsmål förelägga denkommitté som inrättats enligt artikel 18 ett utkast till åtgärder för attåterinföra värden för prioritetsfaktorerna i enlighet med målen i dettadirektiv.1995L0021 — SV — 22.01.2002 — 003.001 — 7
▼M4
▼M4
Artikel 7a
Förfarande om vissa fartyg inte kan inspekteras
1. I de fall då en medlemsstat av operativa skäl inte kan inspektera ett
fartyg som har en prioritetsfaktor över 50 enligt artikel 5.2 a eller utföraen sådan obligatorisk utökad inspektion som avses i artikel 7.4, skallmedlemsstaten utan dröjsmål lämna uppgift till Sirenac-systemet om attingen sådan inspektion har ägt rum.
2. Sådana fall skall anmälas till kommissionen var sjätte månad
tillsammans med orsakerna till att de berörda fartygen inte inspekte-rades.
3. Under varje kalenderår får sådana uteblivna inspektioner inte
överstiga 5 % av årsgenomsnittet för det antal individuella fartyg som
kan väljas ut för inspektioner enligt punkt 1 och som anlöpt
medlemsstatens hamnar, beräknat på grundval av de tre senastekalenderår för vilka statistik finns tillgänglig.
4. De fartyg som avses i punkt 1 skall genomgå inspektion enligt
artikel 5.2 a eller obligatorisk utökad inspektion enligt artikel 7.4,beroende på vilket som är tillämpligt, i nästa anlöpshamn i gemenska-pen.
5. Senast 22 juli 2008 skall siffran 5 % som anges i punkt 3, om så
anses lämpligt, ändras utifrån en bedömning av kommissionen i enlighetmed det förfarande som anges i artikel 19.
Artikel 7b
Förbud mot tillträde för vissa fartyg
1. En medlemsstat skall se till att ett fartyg som tillhör en kategori i
avsnitt A i bilaga XI vägras tillträde till dess hamnar, utom i de
situationer som beskrivs i artikel 11.6, om fartyget
antingen
— är flaggat i en stat som står upptagen i den svarta lista som publiceras
i den årliga MOU-rapporten, och
— har kvarhållits mer än två gånger under de senaste 24 månaderna i en
hamn i en stat som undertecknat MOU,
eller
— är flaggat i en stat med omdömet mycket hög risk eller hög risk i den
svarta lista som publiceras i den årliga MOU-rapporten, och
— har kvarhållits mer än en gång under de senaste 36 månaderna i en
hamn i en stat som undertecknat MOU.
Förbudet mot tillträde skall börja gälla så snart fartyget har getts tillstånd
att lämna den hamn där det kvarhölls för andra eller, om så är fallet,
tredje gången.
2. Med avseende på punkt 1 skall medlemsstaterna följa de
förfaranden som anges i avsnitt B i bilaga XI.
3. Kommissionen skall varje halvår offentliggöra uppgifter om de
fartyg som med tillämpning av denna artikel vägrats tillträde till
gemenskapens hamnar.
Artikel 8
Rapport till befälhavaren om inspektion
När en inspektion, en mer ingående inspektion eller en utökad
inspektion slutförts, skall inspektören sammanställa en inspektions-rapport i enlighet med bilaga IX. En kopia av inspektionsrapporten skalllämnas till fartygets befälhavare.1995L0021 — SV — 22.01.2002 — 003.001 — 8
▼B
Artikel 9
Åtgärdande och kvarhållande
1. Den behöriga myndigheten skall försäkra sig om att alla brister
som bekräftats av eller framkommit under en sådan inspektion somavses i artikel 5.2 och artikel 7 har rättats till eller kommer att rättas till ienlighet med konventionerna.
2. När sådana brister upptäcks som innebär otvetydig fara för
säkerhet, liv eller miljö skall den behöriga myndigheten i den
medlemsstat där fartyget inspekteras se till att fartyget kvarhålls elleratt den drift i samband med vilken bristerna har upptäckts stoppas.Beslut om kvarhållande eller driftsförbud av verksamheten får inteupphävas förrän faran är obefintlig eller myndigheten försäkrat sig om
att fartyget efter att ha uppfyllt vissa nödvändiga villkor kan ge sig av
till sjöss eller fortsätta driften utan fara för passagerares och besättningssäkerhet eller hälsa, utan fara för andra fartyg och utan att den marinamiljön på ett oacceptabelt sätt hotas.
3. När han gör sina sakkunnigbedömningar av om ett fartyg skall
kvarhållas eller inte skall inspektören följa de kriterier som fastställs i
bilaga VI. I detta avseende skall ett fartyg kvarhållas om det inte ärutrustat med ett fungerande VDR-system när det krävs att ett sådantskall användas enligt bilaga XII. Om denna brist inte kan åtgärdas enkelti hamnen för kvarhållandet får den behöriga myndigheten tillåta fartygetatt fortsätta till närmaste lämpliga hamn för snabbt åtgärdande eller
kräva att bristen åtgärdas inom högst 30 dagar. För dessa ändamål skall
förfarandena i artikel 11 vara tillämpliga.
4. I undantagsfall får - om fartygets allmänna tillstånd är uppenbart
undermåligt - den behöriga myndigheten göra uppehåll i inspektionen av
fartyget tills de ansvariga parterna har vidtagit de nödvändiga åtgärder
som säkerställer att fartyget uppfyller konventionernas tillämpningskrav.
5. Om de inspektioner som avses i artikel 5.2 och artikel 7 resulterar i
kvarhållande skall den behöriga myndigheten omedelbart skriftligen ochmed bifogande av inspektionsrapporten underrätta myndigheten i den
stat vars flagg fartyget är berättigat att föra (nedan kallad flaggstaten)
eller när detta inte är möjligt konsuln eller, i dennes frånvaro, denaktuella statens närmaste diplomatiska representant, om de omständig-heter som gjort att ingripandet bedömts vara nödvändigt. Iförekommande fall skall även bemyndigade inspektörer eller erkändaorganisationer som ansvarar för utfärdande av klasscertifikat eller
certifikat utfärdade för flaggstatens räkning enligt de internationella
konventionerna informeras.
6. Bestämmelserna i detta direktiv skall inte påverka de ytterligare
krav i konventionerna som rör förfaranden för meddelande och
rapportering med avseende på hamnstatskontroll.
7. När hamnstatskontroll utövas i enlighet med detta direktiv skall
alla tänkbara ansträngningar göras för att undvika att ett fartyg kvarhållseller försenas utan tillräcklig anledning. Om ett fartyg kvarhålls ellerförsenas utan tillräcklig anledning har ägaren eller den som är ansvarigför fartygstransporten rätt till ersättning för den lidna förlusten eller
skadan. I varje fall av påstått kvarhållande eller försening utan tillräcklig
anledning ligger bevisbördan på ägaren eller den som är ansvarig förfartygstransporten.
Artikel 9a
Tillämpligt förfarande då ISM-certifikat saknas
1. Om det, vid inspektion ombord på ett fartyg på vilket ISM-koden
är tillämplig inom Europeiska gemenskapen vid tidpunkten för1995L0021 — SV — 22.01.2002 — 003.001 — 9
▼M4
▼B
▼M4
▼B
▼M4
▼B
▼M1
▼M1
inspektionen, framkommer att kopian av dokumentet angående godkänd
säkerhetsorganisation eller certifikatet angående godkänd säkerhets-organisation som utfärdats i enlighet med de internationella
organisationsreglerna för säker drift av fartyg och för förhindrande av
förorening (ISM-koden) saknas, skall den behöriga myndighetensäkerställa att fartyget kvarhålls.
2. Även om de dokument som avses i punkt 1 saknas får den behöriga
myndigheten, om det vid inspektion inte upptäcks några andra bristersom motiverar kvarhållande, upphäva beslutet om kvarhållande för attförhindra överbeläggning av hamnen. När ett sådant beslut fattas skallden behöriga myndigheten omedelbart underrätta de andra medlems-
staternas behöriga myndigheter om detta.
3. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa
att alla fartyg, som tillåts lämna en hamn i en medlemsstat under de
omständigheter som anges i punkt 2, vägras tillträde till alla hamnar igemenskapen, utom i de situationer som anges i artikel 11.6, till dess attfartygets ägare eller den som är ansvarig för fartygstransporten på etttillfredsställande sätt kan bevisa för den behöriga myndigheten i denmedlemsstat som beslutat om kvarhållandet att fartyget har giltiga
certifikat utfärdade i enlighet med ISM-koden. När sådana brister som
avses i artikel 9.2 upptäcks och dessa inte kan rättas till i den hamn därkvarhållandet sker, skall de relevanta bestämmelserna i artikel 11 ocksåtillämpas.
Artikel 10
Rätt till överklagande
1. Fartygets ägare, den som är ansvarig för fartygstransporten eller
dennes representant i medlemsstaten skall ha rätt att överklaga enbehörig myndighets beslut att kvarhålla fartyget eller att vägra tillträde.
Ett överklagande medför inte att beslutet om kvarhållande eller att vägra
tillträde upphävs.
2. Medlemsstaterna skall inrätta och vidmakthålla lämpliga förfa-
randen för detta ändamål i enlighet med sin nationella lagstiftning.
3. Den behöriga myndigheten är skyldig att upplysa befälhavaren för
det fartyg till vilket hänvisning sker i punkt 1 om hans rätt att överklaga.
Artikel 11
Uppföljning av inspektioner och kvarhållande
1. När sådana brister till vilka hänvisning görs i artikel 9.2 inte kan
åtgärdas i inspektionshamnen får medlemsstatens behöriga myndighettillåta det ifrågavarande fartyget att fortsätta till närmaste lämpliga ochtillgängliga reparationsvarv, som utses av befälhavaren och den aktuellamyndigheten, förutsatt att de villkor som har uppställts av flaggstatensbehöriga myndighet och godtagits av den medlemsstaten följs. Sådana
villkor skall säkerställa att fartyget kan fortsätta färden utan fara för
passagerares och besättnings säkerhet och hälsa, utan fara för andrafartyg och utan att utgöra ett oacceptabelt hot mot den marina miljön.
2. Då sådana omständigheter som anges i punkt 1 föreligger skall
medlemsstatens behöriga myndighet i den hamn där inspektionengenomfördes meddela dels den behöriga myndigheten i den stat därreparationsvarvet är beläget, dels de parter som anges i artikel 9.5, delsvarje annan lämplig myndighet om villkoren för färden.
3. Meddelande till parterna enligt punkt 2 skall göras i enlighet med
bilaga 2 till MOU.
Den behöriga myndigheten i den medlemsstat som mottar ett sådant
meddelande skall upplysa den myndighet som utfärdat meddelandet omde åtgärder som vidtagits.1995L0021 — SV — 22.01.2002 — 003.001 — 10
▼B
▼M4
▼B
▼B
4. Om ett fartyg som anges i punkt 1 fortsätter sin resa
i) utan att i inspektionshamnen uppfylla de villkor som den behöriga
myndigheten i någon medlemsstat har uppställt eller
ii) under vägran att uppfylla tillämpliga konventionskrav genom att inte
anlöpa det anvisade reparationsvarvet
skall medlemsstaterna vidta åtgärder för att säkerställa att sådana fartyg
vägras tillträde till varje hamn inom gemenskapen tills ägaren eller den
som är ansvarig för fartygstransporten för den behöriga myndigheten i
den medlemsstat där fartyget befanns vara undermåligt har framlagttillräcklig bevisning om att fartyget uppfyller alla tillämpliga krav ikonventionen.
5. Under de omständigheter till vilka hänvisning sker i punkt 4 i skall
den behöriga myndigheten i den medlemsstat där fartyget befanns ha
brister omedelbart uppmärksamma de behöriga myndigheterna i allaandra medlemsstater på detta.
Under de omständigheter till vilka hänvisning görs i punkt 4 ii skall den
behöriga myndigheten i den medlemsstat där reparationsvarvet ärbeläget omedelbart uppmärksamma de behöriga myndigheterna i alla
andra medlemsstater på detta.
Innan fartyget vägras att anlöpa får en medlemsstat begära överlägg-
ningar med myndigheten i fartygets flaggstat.
6. Oaktat bestämmelserna i punkt 4 får tillträde till en anvisad hamn
tillåtas av hamnstatens behöriga myndighet om force majeure eller
bjudande säkerhetsskäl föreligger eller för att minska eller begränsa
föroreningsrisk eller för att rätta till brister förutsatt att fartygets ägare,den som är ansvarig för fartygstransporten eller befälhavaren försäkratden behöriga myndigheten i den medlemsstaten att lämpliga åtgärdervidtagits för att garantera säkert anlöp till hamnen.
Artikel 12
Inspektörernas kvalifikationer
1. Inspektioner får endast genomföras av inspektörer som har de
kvalifikationer som är förtecknade i bilaga VII.
2. När nödvändig yrkesmässig sakkunskap inte kan tillhandahållas av
hamnstatens behöriga myndighet får denna behöriga myndighetsinspektör biträdas av varje annan person som har den erforderliga
sakkunskapen.
3. Inspektörer som utövar hamnstatskontroll och de personer som
biträder dem får inte ha något kommersiellt intresse vare sig i hamnendär inspektionen utförs eller i de inspekterade fartygen. Inte heller fårinspektörerna vara anställda hos eller utföra arbete för icke-statligaorganisationer som utfärdar i lag eller av klassificeringssällskap
föreskrivna certifikat eller utför de besiktningar som ligger till grund
för att sådana certifikat utfärdas för fartyg.
4. Varje inspektör skall vara utrustad med ett personligt dokument i
form av ett identitetskort, utfärdat av hans behöriga myndighet ochenligt nationella bestämmelser, vilket anger att inspektören är bemyn-
digad att utföra inspektioner.
En gemensam mall för sådana identifikationskort skall upprättas i
enlighet med bestämmelserna i artikel 19.
Artikel 13
Rapporter från lotsar och hamnmyndigheter
1. Medlemsstaters lotsar som är verksamma vid ankomst eller vid
avgång från kaj eller som är verksamma på fartygs resa till en hamn
inom en medlemsstat skall omedelbart upplysa den behöriga myndig-heten i medlems- eller kuststaten, om de vid utövande av sin normalaverksamhet uppmärksammar brister som menligt kan inverka påfartygets navigeringsförmåga eller som kan hota eller vara skadligaför den marina miljön.1995L0021 — SV — 22.01.2002 — 003.001 — 11
▼B
2. Om hamnmyndigheterna vid utövande av sin normala verksamhet
uppmärksammar att ett fartyg i deras hamn uppvisar brister som kaninverka menligt på säkerheten eller som kan hota eller vara skadlig för
den marina miljön skall myndigheten i fråga omedelbart upplysa den
aktuella medlemsstatens behöriga myndighet om detta.
Artikel 14
Samarbete
1. Varje medlemsstat skall verka för samarbete mellan sin behöriga
myndighet, sina hamnmyndigheter och andra relevanta myndigheter
eller kommersiella organisationer för att säkerställa att dess behöriga
myndighet får tillgång till all väsentlig information om fartyg somtrafikerar dess hamnar.
2. Medlemsstaterna skall anta bestämmelser om utbyte av informa-
tion och samarbete mellan sin egen och alla andra medlemsstatersbehöriga myndigheter och upprätthålla den befintliga länken mellan sinegen behöriga myndighet, kommissionen och informationssystemet
Sirenac i St Malo i Frankrike.
I syfte att utföra de inspektioner som avses i artikel 5.2 och artikel 7
skall inspektörerna ta del av uppgifterna i de offentliga och privata
databaser rörande fartygsinspektioner som är tillgängliga via informa-tionssystemet Equasis.
3. Den information till vilken hänvisning görs i punkt 2 skall vara den
som anges i bilaga 4 till MOU och som behövs för att uppfylla kraven iartikel 15 i detta direktiv.
Artikel 15
Offentliggörande av information
1. Den behöriga myndigheten i varje medlemsstat skall vidta de
åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att de uppgifter som angesi del I i bilaga VIII om de fartyg som hållits kvar i eller är föremål förvägrat tillträde till en hamn i denna medlemsstat den föregåendemånaden offentliggörs åtminstone en gång i månaden.
2. De uppgifter som avses i delarna I och II i bilaga VIII och de
uppgifter om ändringar av klass, tillfällig avstängning eller tillbaka-
dragande från klass som avses i artikel 15.3 i direktiv 94/57/EG skallvara tillgängliga i Sirenac-systemet. Uppgifterna skall offentliggöras iinformationssystemet Equasis så snart som möjligt efter det attinspektionen slutförts eller kvarhållandet hävts.
3. Medlemsstaterna och kommission skall samarbeta för att fastställa
den lämpliga teknik som avses i artikel 15.2.
4. Där detta är lämpligt skall informationssystemet Sirenac ändras för
att genomföra ovannämnda krav.
5. Bestämmelserna i denna artikel påverkar inte nationell lagstiftning
om ansvar.
Artikel 16
Kostnader
1. Om de inspektioner som anges i artiklarna 6 och 7 bekräftar brister
eller leder till att sådana brister uppdagas som enligt konventionernautgör skäl för att hålla kvar fartyget skall alla kostnader som harsamband med inspektionerna och som utförts under en normal1995L0021 — SV — 22.01.2002 — 003.001 — 12
▼M4
▼B
▼M3
▼M4
▼M3
▼M4
▼B
▼B
redovisningsperiod täckas av fartygets ägare eller av den som är
ansvarig för fartygstransporten eller av hans representant i hamnstaten.
2. Alla kostnader i samband med inspektioner som utförs av en
medlemsstats behöriga myndighet enligt artikel 11.4 skall debiterasfartygets ägare eller den som är ansvarig för fartygstransporten.
2a. Vid kvarhållande av ett fartyg på grund av brister eller avsaknad
av giltiga certifikat enligt artikel 9 och bilaga VI skall kostnader isamband med kvarhållandet i hamn bäras av fartygets ägare eller densom är ansvarig för fartygstransporten.
3. Beslut om kvarhållande skall inte upphävas innan full betalning
skett eller tillfredsställande säkerhet ställts för betalning av kostnaderna.
Artikel 17
Uppgifter för övervakning av genomförandet
Medlemsstaterna skall till kommissionen lämna de uppgifter som avses i
bilaga X med de intervall som där anges.
Artikel 18
Föreskrivande kommitté
1. Kommissionen skall biträdas av den kommitté som upprättats
enligt artikel 12 i direktiv 93/75/EEG.
2. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut
1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 idet beslutet.
Den period som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre
månader.
3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.
Artikel 19
Ändringsförfarande
Detta direktiv kan, utan att dess tillämpningsområde utökas, ändras i
enlighet med det förfarande som avses i artikel 18.2 för att
a) på grundval av de erfarenheter som vunnits vid genomförandet av
detta direktiv, och med hänsyn till utvecklingen inom MOU, anpassade skyldigheter som avses i artikel 5 (med undantag för procentsatsen
25 % som anges i punkt 1 i den artikeln), artiklarna 6, 7, 7a, 7b,8, 15
och 17 och de bilagor till vilka dessa artiklar hänvisar.
b) anpassa bilagorna för att ta hänsyn till ändringar som har trätt i kraft i
tillämpliga organisationers konventioner, protokoll, koder ochresolutioner och i MOU.
c) anpassa tidpunkterna i artikel 2 med tanke på de ändringar i de
internationella konventionerna och i det samförståndsavtal som avsesi artikeln som har trätt i kraft, med undantag för protokoll till sådanakonventioner.
Artikel 19a
Påföljder
Medlemsstaterna skall fastställa ett påföljdssystem för överträdelser av
de nationella bestämmelser som antas i enlighet med detta direktiv ochvidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att påföljderna1995L0021 — SV — 22.01.2002 — 003.001 — 13
▼M4
▼B
▼M4
▼B
▼M4
▼B
▼M1
▼M4
▼M4
tillämpas. Påföljderna skall vara effektiva, proportionella och
avskräckande.
Artikel 20
Genomförande
1. Medlemsstaterna skall anta de lagar och administrativa
bestämmelser som är nödvändiga för att genomföra detta direktiv senast
den 30 juni 1996 och skall genast underrätta kommissionen om detta.
2. När medlemsstaterna antar de nämnda reglerna skall dessa
innehålla hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådanhänvisning när de offentliggörs. Sättet för att göra en sådan hänvisningskall bestämmas av respektive medlemsstat.
3. Medlemsstaterna skall till kommissionen översända texten till de
nationella bestämmelser som de har antagit inom det område som berörs
av detta direktiv.
4. Dessutom skall kommissionen regelbundet informera Europa-
parlamentet och rådet om framstegen i genomförandet av direktivet imedlemsstaterna.
Artikel 21
Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter dess offentliggö-
rande.
Artikel 22
Detta direktiv är riktat till medlemsstaterna.1995L0021 — SV — 22.01.2002 — 003.001 — 14
▼B
▼M4
▼B
▼M2
BILAGA I
FARTYG SOM SKALL PRIORITERAS FÖR INSPEKTION
(enligt artikel 5.2)
I.Styrande faktorer
Oavsett värdet på prioritetsfaktorn skall följande fartyg i första hand
prioriteras för inspektion:
1. Fartyg som har rapporterats av lots eller hamrnmyndighet med anledning
av brister som kan inverka menligt på fartygets säkra framförande (i
enlighet med direktiv 93/75/EEG och artikel 13 i detta direktiv).
2. Fartyg som har underlåtit att fullgöra åliggandena i direktiv 93/75/EEG.3. Fartyg som har varit föremål för rapport eller anmälan från en annan
medlemsstat.
4. Fartyg som har varit föremål för rapport eller klagomål från befälhavaren,
en ombordanställd eller annan person eller organisation med ett legitimt
intresse av fartygets säkra drift, boende- och arbetsförhållanden ombord
eller förhindrande av förorening, om inte den berörda medlemsstaten
bedömer att rapporten eller klagomålet är helt utan grund. Identiteten på
den person som lämnat in rapporten eller klagomålet får inte lämnas ut till
det berörda fartygets befälhavare eller ägare.
5. Fartyg som
— har varit inblandat i en kollision, grundstötning eller strandning på
ingående till hamnen,
— har anklagats för en påstådd överträdelse av bestämmelserna om
utsläpp av skadliga ämnen eller spillvatten,
— har manövrerats på ett oberäkneligt eller riskabelt sätt varvid trafik-
regleringsåtgärder antagna av IMO, eller säkra navigeringsmetoder och
navigeringsförfaranden inte har följts, eller
— på annat sätt har framförts så att det innebär en fara för personer,
egendom eller miljö.
6. Fartyg som under de senaste 6 månaderna av säkerhetsskäl har avstängts
►
M3eller dragits tillbaka ◄från sin klass.
II.Samlad prioritetsfaktor
Följande fartyg skall prioriteras för inspektion:
1. Fartyg som anlöper en hamn i en medlemsstat för första gången eller efter
en frånvaro på tolv månader eller mer. När medlemsstaterna tillämpar
dessa kriterier skall de även ta hänsyn till de inspektioner som har utförts
av MOU:s medlemmar. Om lämpliga uppgifter för detta ändamål saknas,
skall medlemsstaterna förlita sig på tillgängliga uppgifter i Sirenac och
inspektera de fartyg som inte har registrerats i Sirenac-databasen efter
systemets ikraftträdande den 1 januari 1993.
2. Fartyg som inte har inspekterats av någon medlemsstat under de senaste
sex månaderna.
3. Fartyg vilkas lagstadgade certifikat med avseende på fartygskonstruktion
och utrustning, utfärdade i enlighet med konventionerna, och klasscerti-
fikat har utfärdats av en organisation som inte är erkänd enligt
bestämmelserna i rådets direktiv 94/57/EG.
4. Fartyg flaggade i en stat som uppförts på den svarta lista som publiceras i
den årliga MOU-rapporten.
5. Fartyg som har tillåtits att lämna en medlemsstats hamn på vissa villkor,
t.ex. följande:
a) Brister som skall rättas till före avresan.
b) Brister som skall rättas till i nästa anlöpshamn.
c) Brister som skall rättas till inom 14 dagar.
d) Brister för vilka andra villkor har angivits.
Om åtgärder har vidtagits med avseende på fartyget och samtliga brister
har rättats till, skall detta beaktas.
6. Fartyg som under en tidigare inspektion har uppvisat brister, i enlighet
med antalet brister.1995L0021 — SV — 22.01.2002 — 003.001 — 15
▼M4
▼M4
7. Fartyg som har kvarhållits i en tidigare hamn.
8. Fartyg flaggade i en stat som inte har ratificerat alla relevanta
internationella konventioner som anges i artikel 2 i detta direktiv.
9. Fartyg klassificerade i ett klassificeringssällskap med en bristfrekvens
över genomsnittet.
10. Fartyg som tillhör de kategorier som avses i avsnitt A i bilaga V.
11. Fartyg äldre än 13 år.
När den behöriga myndigheten fastställer hur fartygen i ovan nämnda
förteckning skall prioriteras, skall den ta hänsyn till den ordning som
anges av den samlade prioritetsfaktorn i informationssystemet Sirenac, i
enlighet med avsnitt I i bilaga I till MOU. En högre prioritetsfaktor
innebär en högre prioritering. Prioritetsfaktorn är summan av tillämpliga
prioritetsfaktorers värden, enligt definitionen inom ramen för MOU.
Punkterna 5, 6 och 7 skall endast tillämpas för inspektioner som utförts
under de senaste tolv månaderna. Den samlade prioritetsfaktorn får inte
vara mindre än summan av punkterna 3, 4, 8, 9, 10 och 11.
Vid tillämpningen av artikel 7.4 skall dock den samlade prioritetsfaktorn
inte omfatta punkt 10.1995L0021 — SV — 22.01.2002 — 003.001 — 16
▼B
BILAGA II
FÖRTECKNING ÖVER CERTIFIKAT OCH DOKUMENT
(enligt artikel 6.1)
1. International Tonnage Certificate (1969)
2. — Passenger Ship Safety Certificate
— Cargo Ship Safety Construction Certificate— Cargo Ship Safety Equipment Certificate— Cargo Ship Safety Radiotelegraphy Certificate— Cargo Ship Safety Radiotelephony Certificate— Cargo Ship Safety Radio Certificate
— Dispenscertifikat, inklusive, om så är lämpligt, lastförteckningen
— Cargo Ship Safety Certificate.
3. International Certificate of Fitness for the Carriage of Liquefied Gases in
Bulk
— Certificate of Fitness for the Carriage of Liquefied Gases in Bulk
4. International Certificate of Fitness for the Carriage of Dangerous Chemicals
in Bulk
— Certificate of Fitness for the Carriage of Dangerous Chemicals in Bulk
5. International Oil Pollution Prevention Certificate
6. International Pollution Prevention Certificate for the Carriage of Noxious
Liquid Substances in Bulk
7. International Load Line Certificate (1966)
— International Load Line Exemption Certificate
8. Oil Record Book, del I och II
9. Cargo Record Book
10. Beslut om säkerhetsbesättning
10a. Certifikat som utfärdats i enlighet med STCW-konventionen
11. Medical Certificates (se ILO:s konvention nr 73 om läkarundersökning av
sjömän)
12. Stabilitetshandlingar
13. En kopia av dokumentet angående godkänd säkerhetsorganisation och
certifikatet angående godkänd säkerhetsorganisation som utfärdats i enlighet
med de internationella organisationsreglerna för säker drift av fartyg och för
förhindrande av förorening (SOLAS, kapitel IX).
14. Certifikat med avseende på fartygets skrovstyrka och maskinerinstallationer
utfärdade av vederbörande klassificeringssällskap (krävs endast om fartyget
är klassificerat av ett klassificeringssällskap).
15. Dokument om överensstämmelse avseende särskilda krav för fartyg som
transporterar farligt gods
16. Säkerhetscertifikat för höghastighetsfartyg och Trafiktillstånd för höghastig-
hetsfartyg
17. Särskild förteckning, manifest eller utförlig lastplan för farligt gods
18. Fartygets loggbok över tester och övningar samt loggbok över inspektion
och underhåll av livräddningsredskap och anordningar
19. Special Purpose Ship Safety Certificate
20. Mobile Offshore Drilling Unit Safety Certificate21. För oljetankfartyg: protokoll över övervaknings- och kontrollsystemet för
oljeutsläpp för senaste ballastresan
22. Mönstringslista, brandbekämpningsplan och för passagerarfartyg en skade-
kontrollplan
23. Shipboard Oil Pollution Emergency Plan
24. Survey Report File (för bullfartyg och oljetankfartyg)1995L0021 — SV — 22.01.2002 — 003.001 — 17
▼M3
▼B
▼M4
▼B
▼M2
▼B
▼M2
▼M2
25. Rapporter från tidigare hamnstatskontrollinspektioner
26. Upplysningar om högsta A/A-ratio för ro-ro-passagerarfartyg27. Dokument om tillstånd för transport av spannmål28. Lastsäkringshandbok
29. Avfallshanteringsplan och avfallsdagbok
30. Beslutsstödsystem för befälhavare på passagerarfartyg
31. Samarbetsplan vad gäller räddningstjänster för passagerarfartyg som går i
reguljärtrafik
32. Förteckning över driftbegränsningar för passagerarfartyg
33. Bulklastfartygsbok34. Lastnings- och lossningsplan för bulklastfartyg
35. Certifikat för försäkring eller annan ekonomisk säkerhet om ansvarighet för
skada orsakad av förorening genom olja (Internationella konventionen om
ansvarighet för skada orsakad av förorening genom olja, 1992).1995L0021 — SV — 22.01.2002 — 003.001 — 18
▼M3
▼M4
▼M2
BILAGA III
EXEMPEL PÅ OTVETYDIGA SKÄL FÖR EN MER INGÅENDE
INSPEKTION
(enligt artikel 6.3)
1. Fartyg som beskrivs i bilaga I, del I och II, punkterna II-3, II-4, II-5b, II-5c,
►M4och II-8 ◄.
2. Oljedagboken har inte förts på ett korrekt sätt.
3. Felaktigheter har uppdagats vid granskning av certifikat och andra dokument
(se artikel 6.1 a och 6.2).
4. Indikationer på att besättningen inte förmår uppfylla kraven i artikel 8 i
direktiv 94/58/EG av den 22 november 1994 om minimikrav på utbildning av
sjöfolk (1).
5. Tecken på att lasthantering och annan hantering inte sker under säkra
förhållanden eller i enlighet med IMO:s riktlinjer, t.ex. har förekomsten av
syrekoncentration i inertgassystemets matningsledningar till lasttankarna
högre gränsvärde än vad som är tillåtet.
6. Befälhavaren på ett oljetankfartyg kan inte förete protokoll över övervak-
nings- och kontrollsystemet för oljeutsläpp för senaste ballastresan.
7. En uppdaterad mönstringslista saknas eller besättningen har inte nödvändig
kännedom om sina uppgifter i händelse av brand eller en order om att överge
fartyget.
8. Utsändandet av falska nödalarmsignaler som inte har återkallats på riktigt
sätt.
9. Avsaknad av väsentlig utrustning eller anordningar som krävs enligt
konventionerna.
10. Ytterst ohälsosamma förhållanden ombord på fartyget.
11. Inspektörens allmänna intryck och iakttagelser att omfattande slitage eller
brister vad gäller skrov eller konstruktion förekommer, vilket kan äventyra
fartygets integritet vad gäller konstruktion, vatten- eller vädertäthet.
12. Uppgifter om eller belägg för att befälhavaren eller besättningen inte är
förtrogen med väsentliga rutiner för fartygets handhavande vad gäller dess
säkerhet eller förhindrande av förorening, eller att sådana rutiner inte har
genomförts.1995L0021 — SV — 22.01.2002 — 003.001 — 19
(1) EGT L 319, 12.12.1994, s. 28.
▼M2
BILAGA IV
FÖRFARANDEN FÖR KONTROLL AV FARTYG
(enligt artikel 6.4)
1. Principer för säker bemanning (IMO resolution A.481(XII) och bilagor som är
Innehållet i minimibemanningsbeslut (bilaga 1) och Riktlinjer för tillämp-
ningen av principerna för säker bemanning (bilaga 2).
2. Bestämmelserna i den internationella koden för sjötransporter av farligt gods.
3. Internationella arbetsorganisationens (ILO) publikation: Inspektion av arbets-
förhållanden ombord på fartyg i Riktlinjer för förfaranden.
4. Bilaga I: Hamnstatskontrollförfaranden till Parisavtalet (MOU).1995L0021 — SV — 22.01.2002 — 003.001 — 20
▼M4
BILAGA V
A. FARTYGSKATEGORIER SOM SKALL GENOMGÅ UTÖKAD INSPEK-
TION (enligt artikel 7.1)
1. Gastankfartyg och kemikalietankfartyg som är äldre än 10 år, enligt
konstruktionsdatum angivet i fartygets säkerhetscertifikat.
2. Bulklastfartyg som är äldre än 12 år enligt konstruktionsdatum angivet i
fartygets säkerhetscertifikat.
3. Oljetankfartyg med bruttodräktighet över 3 000 som är äldre än 15 år
enligt byggnadsdatum angivet i fartygets säkerhetscertifikat.
4. Passagerarfartyg som är äldre än 15 år, utom de passagerarfartyg som
avses i artikel 2 a och 2 b i rådets direktiv 1999/35/EG av den 29 april
1999 om ett system med obligatoriska besiktningar för en säker drift av ro-
ro-passagerarfartyg och höghastighetspassagerarfartyg i reguljär trafik (1).
B. UPPGIFTER SOM SKALL LÄMNAS TILL DEN BEHÖRIGA MYNDIG-
HETEN (enligt artikel 7.3 a)
A. Namn
B. Flaggstat
C. I tillämpliga fall, fartygets IMO-identifikationsnummer
D. Dödvikt
E. Fartygets konstruktionsdatum, angivet i fartygets säkerhetscertifikat
F. För tankfartyg:
F.a. Konstruktion: enkelskrov, enkelskrov med segregerade barlasttankar,
dubbelskrov
F.b. Last- och barlasttankarnas tillstånd: fullastade, tomma, inerta
F.c. Lastens volym och art
G. Beräknad ankomsttid till anlöpshamnen eller lotsstation, enligt den
behöriga myndighetens krav
H. Beräknad liggetidI. Planerad verksamhet under tiden i hamn (lastning, lossning, övrigt)
J. Planerade lagstadgade besiktningar och omfattande underhålls- och
reparationsarbeten som skall utföras när fartyget ligger i anlöpshamnen.
C. FÖRFARANDEN VID UTÖKAD INSPEKTION AV VISSA FARTYG-
SKATEGORIER (enligt artikel 7.5)
Den utökade inspektionen måste omfatta minst följande punkter, förutsatt att
den är praktiskt genomförbar och med förbehåll för begränsningar med
hänsyn till personers, fartygets eller hamnens säkerhet. Inspektörerna måste
vara medvetna om att inspektionen kan äventyra det säkra utförandet av vissa
arbetsmoment ombord, t.ex. lasthantering, om kontroller som direkt inverkar
på dessa måste utföras under arbetets gång.
1. FARTYG I ALLMÄNHET (alla kategorier i avsnitt A)
— Black-out och start av nödgenerator.
— Inspektion av nödbelysning.— Funktionskontroll av nödbrandpump med två brandslangar anslutna till
huvudbrandledningen.
— Funktionskontroll av länspumpar.— Stängning av vattentäta dörrar.
— Sjösättning av en livbåt.
— Test av fjärrmanövrerade nödstoppsanordningar för t.ex. pannor,
ventilationssystem och bränslepumpar.
— Test av styrinrättning inklusive reservstyrinrättning.— Inspektion av nödkraftkälla till radioinstallationer.
— Inspektion, och i den utsträckning det är möjligt, kontroll av
länsvattenseparator i maskinrummet.1995L0021 — SV — 22.01.2002 — 003.001 — 21
(1) EGT L 138, 1.6.1999, s. 1.
▼M4
2. GASTANKFARTYG OCH KEMIKALIETANKFARTYG
För gastankfartyg och kemikalietankfartyg skall en utökad inspektion
omfatta följande moment utöver dem som finns förtecknade i punkt 1:
— Övervaknings- och säkerhetsanordningar för lasttankar med avseende
på temperatur, tryck och nivå.
— Syrehaltmätare och indikatorer för explosionsrisk och deras kalib-
rering. Tillgång till varningsanordningar för kemikalier med ett
tillräckligt antal gasindikatorrör för analys av fartygets last.
— Utrustning med lämpliga andningsskydd och ögonskydd för varje
person ombord vid nödutrymning av hytter (om så fordras för de
produkter som finns förtecknade i det internationella förorenings-
skyddscertifikatet eller i föroreningsskyddscertifikatet för transport av
farliga kemikalier i bulk eller transport av flytande gaser i bulk).
— Kontroll av att produkter som transporteras finns medtagna i det
internationella föroreningsskyddscertifikatet eller i föroreningsskydds-
certifikatet för transport av farliga kemikalier i bulk eller transport av
flytande gaser i bulk.
— Fasta anläggningar för brandsläckning på däck med skum, kemikalier i
pulverform eller andra ämnen som krävs för transport av den aktuella
lasten.
3. BULKFARTYG
För bulkfartyg skall en utökad inspektion omfatta följande moment utöver
dem som finns förtecknade i punkt 1:
— Eventuell korrosion av fundament för däcksmaskineri.
— Eventuell deformering och/eller korrosion av lastluckor.— Eventuella sprickor eller lokal korrosion på tvärskeppsskott.
— Tillträde till lastutrymmen
— Kontroll av att följande handlingar finns ombord, granskning av dem
och bekräftelse av att flaggstaten eller klassificeringssällskapet har
godkänt dem:
(1) Rapporter från konstruktionsbesiktningar.
(2) Sjövärdighetsrapporter.
(3) Rapporter från tjockleksmätningar.
(4) Det beskrivande dokument som avses i IMO-resolution A.744(18).
4. OLJETANKFARTYG
För oljetankfartyg skall en utökad inspektion omfatta följande moment
utöver dem som finns förtecknade i punkt 1:
— Fasta anläggningar på däck för brandsläckning med skum.
— Brandsläckningsutrustning i allmänhet.
— Inspektion av brandsläckare i maskineriutrymmen, pumprum och
hytter.
— Kontroll av tryck och syremängd i inertgassystemet.— Barlasttankar: minst en av barlasttankarna i lastområdet skall i första
hand undersökas från inspektionsluckan/ingångsluckan på däck och
inifrån om inspektören konstaterar att det finns otvetydiga skäl för
ytterligare inspektion.
— Kontroll av att följande handlingar finns ombord, granskning av dem
och bekräftelse av att flaggstaten eller klassificeringssällskapet har
godkänt dem:
(1) Rapporter från konstruktionsbesiktningar.
(2) Sjövärdighetsrapporter.
(3) Rapporter från tjockleksmätningar.
(4) Det beskrivande dokument som avses i IMO-resolution A.744(18).
5. PASSAGERARFARTYG SOM INTE OMFATTAS AV DIREKTIV 1999/
35/EG
För passagerarfartyg kan en utökad inspektion också omfatta följande
moment utöver dem som finns förtecknade i punkt 1:
— Test av anordningar för upptäckande av brand och brandlarmssystem.
— Test av branddörrarnas stängningsfunktioner.
— Test av allmänna högtalarsystem.1995L0021 — SV — 22.01.2002 — 003.001 — 22
▼M4
— Brandövning där alla olika typer av skyddsutrustning för brandmän
måste demonstreras och en del av cateringpersonalen delta.
— Demonstration som visar att nyckelpersoner i besättningen är förtrogna
med skadekontrollplanen.
Om det bedöms nödvändigt, kan inspektionen fortsätta medan fartyget är
på resa till eller från en medlemsstats hamn, efter tillstånd från befälhavare
eller den som är ansvarig för fartygstransporten. Inspektörer får inte hindra
fartygets drift och inte heller skapa situationer som, enligt befälhavarens
åsikt, kan utgöra en säkerhetsrisk för passagerare, besättning eller fartyg.1995L0021 — SV — 22.01.2002 — 003.001 — 23
▼B
BILAGA VI
KRITERIER FÖR KVARHÅLLANDE
(enligt artikel 9.3)
Introduktion
Innan beslut fattas om huruvida brister som upptäckts ombord under en
inspektion, utgör grund för kvarhållande av fartyget måste inspektören följa
riktlinjerna i nedanstående avsnitt 1 och 2.
Avsnitt 3 innehåller exempel på brister som i och för sig själva utgör anledning
till kvarhållande av fartyget (se artikel 9.3).
Om grunden för kvarhållande är skador till följd av en olycka som fartyget har
råkat ut för på väg till en hamn skall inte beslut om kvarhållande utfärdas, under
förutsättning att
1. vederbörlig hänsyn har tagits till kraven i regel I/11(c) i SOLAS 74 om
anmälan till flaggstatsadministrationen, den utsedde inspektören eller den
erkända organisationen som ansvarar för utfärdandet av det tillämpliga
certifikatet,
2. befälhavaren eller redaren, innan fartyget anlöper hamnen, har överlämnat
uppgifter till hamnstatskontrollmyndigheten om omständigheterna kring
olyckan och de skador som har uppstått samt information om den anmälan
till flaggstatens administration som krävs,
3. lämpliga avhjälpande åtgärder har vidtagits från fartygets sida och att dessa är
till myndighetens belåtenhet,
4. myndigheten, efter att ha underrättats om att de avhjälpande åtgärderna har
vidtagits, har försäkrat sig om att de brister som utgjorde en otvetydig fara för
säkerhet, hälsa eller miljö har rättats till.
1.Huvudsakliga kriterier
När en inspektör enligt sin sakkunniga bedömning överväger om ett fartyg
skall kvarhållas eller ej skall han använda sig av följande kriterier:
Tidpunkt
Fartyg som utgör sjösäkerhetsrisk skall kvarhållas vid det första inspek-
tionsbesöket oavsett hur länge fartyget ämnar stanna i hamn.
Kriterium
Fartyget skall kvarhållas om bristerna är av så allvarlig natur att
inspektören måste göra en avsyning för att försäkra sig om att bristerna
har rättats innan fartyget får gå till sjöss.
Ä ven om det inte är nödvändigt att kvarhålla fartyget i varje enskilt fall,
skall inspektörens bedömning att en avsyning är nödvändig betraktas som
ett mått på bristernas svårighetsgrad. Det betyder att myndigheten på ett
eller annat sätt måste kontrollera att bristerna har rättats till före fartygets
avgång, helst genom ett återbesök.
2.Tillämpning av huvudsakliga kriterier
När beslut fattas om huruvida fartygets brister är så allvarliga att
kvarhållande är nödvändigt skall inspektören försäkra sig om att:
1. fartyget har aktuell, giltig dokumentation
2. fartyget har den minimibesättning som krävs enligt Minimum Safe
Manning Document
Under inspektionen måste inspektören även försäkra sig om att fartyget
och/eller dess besättning kan:
3. framföra fartyget utan risk under hela den förestående resan
4. på ett säkert sätt hantera, transportera och övervaka lasten under hela
den förestående resan
5. på ett säkert sätt driva maskinrummet under hela den förestående resan6. hålla drifts- och styrfunktioner i stånd under hela den förestående resan7. effektivt släcka eventuella bränder i alla fartygsutrymmen under hela
den förestående resan1995L0021 — SV — 22.01.2002 — 003.001 — 24
▼M2
▼B
▼B
8. kunna lämna fartyget snabbt och säkert i en eventuell nödsituation och
utföra räddningsuppdrag under hela den förestående resan
9. hindra miljöföroreningar under hela den förestående resan
10. upprätthålla stabilitet under hela den förestående resan
11. förbli vattentätt under hela den förestående resan
12. upprätthålla kommunikationer i eventuella nödsituationer under hela
den förestående resan
13. upprätthålla riskfri och god arbetsmiljö ombord under hela den
förestående resan
14. lämna så mycket information som möjligt vid olycksfall
Om bedömningen enligt någon av dessa punkter med tanke på alla brister
som uppdagats är negativ skall inspektören allvarligt överväga att kvarhålla
fartyget. En kombination av flera brister av mindre allvarlig natur kan
också utgöra anledning för kvarhållande.
3. Som vägledning för inspektörer som skall använda dessa riktlinjer följer en
uppräkning av brister som är av så allvarlig art att de utgör grund för
kvarhållande. Bristerna är ordnade under de konventioner och/eller koder,
som kan vara aktuella för ett visst fartyg. Förteckningen är inte fullständig.
De brister som utgör grund för kvarhållande inom ramen för STCW 78 och
som finns förtecknade under punkt 3.8 nedan är dock de enda grunderna för
kvarhållande enligt denna konvention.
3.1.Allmänt
1.►M4Avsaknad av giltiga certifikat och handlingar ◄som krävs
enligt aktuella bestämmelser. Fartyg är emellertid inte berättigade att
använda certifikat från en viss konvention eller andra konventions-
dokument om dess flaggstat inte är part till en konvention (aktuella
dokument) eller inte har antagit en viss konvention. Därför skall
avsaknad av sådana dokument inte i sig utgöra anledning att kvarhålla
fartyget, men när man tillämpar riktlinjen för ”no more favourable
treatment” måste fartyget ändå i huvudsak uppfylla kraven i bestämmel-
serna.
3.2.Områden under SOLAS-konventionen (hänvisningar inom parentes)
1. Bristande funktionsduglighet i framdrivnings- eller andra nödvändiga
maskinsystem, inklusive elektricitetsanläggningar.
2. Bristande renlighet i maskineriutrymmen, för stora mängder olje-
blandat slagvatten, oljedränkt ytterisolering på ledningar och rör,
inklusive avgassystemet i maskinrummet, bristande funktion på
länspumpsarrangemang.
3. Bristande funktion på nödgeneratorer, belysning, batterier och
omkopplare.
4. Bristande funktion av huvudstyrinrättning och nödstyrinrättning
5. Avsaknad, otillräcklig kapacitet eller allvarligt slitage och åldring på
personlig livräddningsutrustning, livräddningsfarkoster och deras
sjösättningsanordningar
6. Avsaknad av, eller icke godkända eller påtagligt slitna och åldrade
anordningar för att upptäcka brand, brandlarm, brandbekämpnings-
utrustning, fasta brandsläckningsinstallationer, ventilationsventiler,
brandspjäll, snabbstängningsanordningar som inte uppfyller sina
användningskrav.
7. Avsaknad av eller påtagligt slitna och åldrade eller bristfälligt
fungerande brandsläckningsanordningar på lastdäck i oljelastfartyg.
8. Avsaknad av eller allvarligt skadade ljus-, skylt- eller ljudsignaler9. Avsaknad av eller bristfälligt fungerande radioutrustning för larm- och
säkerhetskommunikation.
10. Avsaknad av eller bristfälligt fungerande navigeringsutrustning, med
hänvisning till bestämmelserna i SOLAS-regulation V/12(o)
11. Avsaknad av korrekta sjökorträttade navigeringskartor och/eller andra
aktuella manualer och publikationer nödvändiga för hela den
förestående resan. Elektroniska sjökort får användas i stället för
sjökort.1995L0021 — SV — 22.01.2002 — 003.001 — 25
▼M4
▼B
▼M2
▼B
▼B
12. Avsaknad av gnistfri frånluftsventilation för lastpumprum (SOLAS-
regulation 11-2/59.3.1).
13. Allvarliga operativa brister, såsom beskrivs i avdelning 5.5 i bilaga I
till MOU.
14. Besättningens antal, sammansättning eller certifiering överensstämmer
inte med dokumentet om säker bemanning.
15. Underlåtenhet att genomföra det utökade inspektionsprogrammet enligt
kapitel XI regel 2 i SOLAS 74.
16. Avsaknad av eller bristfälligt fungerande färdskrivare (VDR), när
sådan är obligatorisk.
3.3.Områden under IBC-koden (hänvisningar inom parentes)
1. Transport av last som består av ämnen som inte är angivna i Certificate
ofFitness eller avsaknad av lastinf ormation (16.2)
2. Obefintliga eller skadade högtryckssäkerhetsventiler (8.2.3)3. Elektriska installationer som inte är säkra i sig själva eller inte uppfyller
kodens krav (10.2.3)
4. Källor för antändning i farliga områden hänvisade till i 10.2 (11.3.15)
5. Överträdelse av särskilda krav (15)6. Överskridande av maximalt tillåten lastkvantitet per tank (16.1)7. Otillräcklig värmeisolering av känsliga produkter (16.6)
3.4.Områden under IGC-koden (hänvisningar i parentes)
1. Transport av last som består av ämnen som inte är angivna i Certificate
ofFitness eller avsaknad av inf ormation om lasten (18.1)
2. Obefintliga stängningsdon till bostads- och allmänna utrymmen (18.1)3. Icke gastäta skott (3.3.2)4. Bristfälligt fungerande luftlås (3.6)5. Obefintliga eller bristfälligt fungerande snabbstängningsventiler (5.6)
6. Obefintliga eller bristfälligt fungerande säkerhetsventiler (8.2)
7. Elektriska installationer som inte är säkra i sig själva eller inte
uppfyller kodens krav (10.2.4)
8. Icke fungerande ventilationssystem i lastutrymmen (12.1)9. Icke fungerande trycklarm för lasttankar (13.4.1)
10. Icke fungerande system för upptäckande av gas eller giftig gas (13.6)11. Transport av ämnen som måste inhiberas utan giltigt inhibitorcertifikat
(17/19)
3.5.Områden under Load Lines-konventionen
1. Betydande korrosion eller rostskador på plåtar och viktiga delar av skrov
och däcksförstärkningar som påverkar sjövärdighet och lokal styrka, om
inte tillfredsställande temporära reparationer gjorts inför avgång till
hamn där permanenta reparationer skall utföras
2. Påvisat dålig stabilitet3. Avsaknad av tillräcklig och pålitlig information, enligt föreskrivna
regler, som tillåter befälhavaren att snabbt och med enkla medel lasta
och ballasta fartyget på ett sådant sätt att säkra stabilitetsegenskaper
bibehålls under hela resan och under alla omständigheter och varierade
förhållanden och så att fartyget inte utsätts för överdriven yttre stress
4. Obefintliga, påtagligt slitna eller obrukbara stängningsdon eller
stängningsanordningar för luckarrangemang och vattentäta dörrar
5. Överlastning6. Avsaknad av eller oläsbart aktuellt lastmärke
3.6.Områden under MARPOL-konventionen, bilaga I (hänvisningar inom
parentes)
1. Avsaknad av, allvarligt slitage eller bristande funktion på filtrerings/
separeringsutrustning för oljehaltigt lastvatten, övervaknings- och
kontrollsystem för oljeutsläpp eller 15 ppm larmanordningar.1995L0021 — SV — 22.01.2002 — 003.001 — 26
▼M2
▼M4
▼B
▼B
2. Otillräcklig återstående kapacitet i uppsamlingstankar för länsvatten
och/eller spillolja för hela den förestående resan.
3. Avsaknad av oljedagbok (Oil Record Book) (20.5)
4. Olagligt utsläppsarrangemang
5. Besiktningsrapporter saknas eller uppfyller inte regel 13 G.3 b i Marpol-
konventionen.
3.7.Områden under MARPOL-konventionen, bilaga II (hänvisningar inom
parentes)
1. Avsaknad av P& M-manual
2. Lasten är inte kategoriserad (3.4)3. Avsaknad av lastdagbok (Cargo Record Book) (9.6)4. Transport av oljelika ämnen utan att uppfylla kraven i aktuella
bestämmelser eller avsaknad av korrekt tilläggscertifikat.
5. Olagligt utsläppsarrangemang
3.8.Områden under STCW-konventionen
1. Sjöfolket saknar certifikat, vederbörligt certifikat, giltig dispens eller
skriftligt bevis för att en ansökan om intyg om erkännande har lämnats
in till flaggstatens administration.
2. De i flaggstaten tillämpliga bestämmelserna om säker bemanning är inte
uppfyllda.
3. Vakthållningen på brygga eller i maskinrum uppfyller inte de krav som
flaggstaten ställer på fartyget.
4. I vakten saknas en person med behörighet att sköta den utrustning som
är nödvändig för säker navigering, radiokommunikation i säkerhetssyfte
eller för att förhindra förorening av havet.
5. Bevis saknas för att det finns yrkesmässig kompetens för att utföra de
arbetsuppgifter som har tilldelats de ombordanställda och som rör
fartygets säkerhet och förhindrande av förorening.
6. Personer som är tillräckligt utvilade och i övrigt tjänstgöringsdugliga
saknas för den första vakten vid början av en resa och för följande
avlösande vakter.
3.9.Områden under ILO-konventionen
1. Otillräcklig mängd proviant för resa till nästa hamn
2. Otillräcklig mängd dricksvatten för resa till nästa hamn3. Oacceptabla sanitära förhållanden ombord
4. Ingen värme i bostäder på fartyg som trafikerar områden med låg
temperatur
5. Oacceptabla mängder sopor, utrustning eller last som utgör hinder för
framkomligheten eller andra farliga förhållanden i passager och
allmänna utrymmen
3.10.Omständigheter som inte kräver kvarhållande, men där t.ex. lastnings-/
lossningsarbete måste avbrytas
1. Bristfällig funktion hos (eller dåligt underhåll av) inertgassystem,
lasthanteringssystem eller maskineri utgör tillräcklig anledning att
avbryta lastnings/-lossningsarbete.1995L0021 — SV — 22.01.2002 — 003.001 — 27
▼M4
▼B
▼C1
▼B
▼M2
▼B
▼B
BILAGA VII
MINIMIKRAV FÖR INSPEKTÖRER
(enligt artikel 12.1)
1. Inspektören måste vara bemyndigad att utföra hamnstatskontroll av behörig
myndighet i en medlemsstat.
2. Antingen
— måste inspektören ha praktiserat minst ett år som flaggstatsinspektör och
ha utfört besiktningar och certifieringar enligt konventionerna
— och inneha
a. behörighet som sjökapten vilket berättigar honom att föra fartyg på
1 600 GT eller mer (se STCW Reg. II/2) eller
b. behörighet som maskinchefsom gör det möjligt f ör den personen att
sköta den uppgiften på fartyg vars huvudkraftkälla har en kapacitet på
3 000 kW eller mer (se STCW, Reg. III/2) eller
c. ha avlagt civilingenjörsexamen på skeppsbyggnadslinje, maskinteknisk
ingenjörsexamen eller ingenjörsexamen på det marina området och ha
praktiserat inom det området i minst 5 år.
— Inspektörer till vilka hänvisning görs i a och b måste ha minst 5 års
sjöpraktik som antingen däcksbefäl eller maskinbefäl.
ellermåste inspektören
— inneha en relevant universitetsexamen eller motsvarande praktiska
erfarenhet, och
— ha utbildats och examinerats vid en skola för fartygsinspektörer, och— ha minst 2 års praktik som flaggstatsinspektör och ha utfört besiktningar
och certifieringar enligt konventionerna.
3. ha färdighet att meddela sig muntligen och skriftligen med sjöfarare på det
språk som oftast talas till sjöss.
4. ha tillräcklig kännedom om bestämmelser i internationella konventioner och
de föreskrivna rutinerna för hamnstatskontroll.
5. Inspektörer som inte uppfyller dessa krav kan ändå godtas om de är anställda
hos den behöriga myndigheten i en medlemsstat som utför hamnstatskontroll
när detta direktiv antas.1995L0021 — SV — 22.01.2002 — 003.001 — 28
▼M4
BILAGA VIII
Offentliggörande av uppgifter om kvarhållanden och inspektioner i hamnar i
medlemsstaterna (enligt artikel 15)
I. Den information som offentliggörs enligt artikel 15.1 skall omfatta följande:
— Fartygets namn.
— IMO-nummer.— Typ av fartyg.— Bruttodräktighet (brt).— Byggnadsår, angivet i fartygets säkerhetscertifikat.— Fartygets ägare eller den som är ansvarig för fartygstransporten: namn och
adress.
— För fartyg som transporterar flytande eller fasta laster i bulk: namn och
adress till den befraktare som är ansvarig för valet av fartyg samt typ av
befraktning.
— Flaggstat.— I tillämpliga fall, klassificeringssällskap som för detta fartyg har utfärdat
klasscertifikat.
— Klassificeringssällskap, och om det är tillämpligt, annan organisation som
på flaggstatens vägnar för detta fartyg har utfärdat certifikat enligt
konventionerna, med uppgift om vilka certifikat det gäller.
— Hamn och dag för den senaste utökade inspektionen, med uppgift om ett
eventuellt kvarhållande.
— Hamn och dag för den senaste särskilda besiktningen och uppgift om den
organisation som utfört besiktningen.
— Antal kvarhållanden under de föregående 24 månaderna.— Land och hamn för kvarhållandet.— Dag då kvarhållandet hävdes.— Kvarhållandets varaktighet, i dagar.— Antal konstaterade brister samt en klar och tydlig motivering av
kvarhållandet.
— Beskrivning av hur den behöriga myndigheten och, i tillämpliga fall,
klassificeringssällskapet har följt upp kvarhållandet.
— Uppgift om ett eventuellt förbud mot tillträde till någon av gemenskapens
hamnar och en klar och tydlig motivering av förbudet.
— Uppgift om huruvida klassificeringssällskap eller annan privat organisa-
tion som utförde besiktningen har ett ansvar för de brister som ensamma
eller tillsammans med andra brister ledde till ett kvarhållande.
— Beskrivning av de åtgärder som vidtagits i det fall ett fartyg tillåtits
fortsätta till närmaste lämpliga reparationsvarv eller vägrats tillträde till
någon hamn i gemenskapen.
II. Den information om inspekterade fartyg som offentliggörs enligt artikel 15.2
skall omfatta följande:
— Fartygets namn.
— IMO-nummer.— Typ av fartyg.— Bruttodräktighet.— Konstruktionsår.— Fartygets ägare eller den som är ansvarig för fartygstransporten: namn och
adress.
— För fartyg som transporterar flytande eller fasta laster i bulk: namn och
adress till den befraktare som är ansvarig för valet av fartyg samt typ av
befraktning.
— Flaggstat.— I tillämpliga fall, klassificeringssällskap som för detta fartyg har utfärdat
klasscertifikat.
— Klassificeringssällskap, och, om det är tillämpligt, annan organisation som
på flaggstatens vägnar för detta fartyg har utfärdat certifikat enligt
konventionerna, med uppgift om vilka certifikat det gäller.
— Land, hamn och inspektionsdatum.— Antal brister och bristernas art.1995L0021 — SV — 22.01.2002 — 003.001 — 29
▼M4
BILAGA IX
Inspektionsrapport enligt artikel 8
Inspektionsrapporten skall innehålla minst följande punkter:
I.Allmänna uppgifter
1. Behörig myndighet som sammanställt rapporten.2. Dag och ort för inspektionen.
3. Det inspekterade fartygets namn.
4. Flaggstat.5. Typ av fartyg.
6. IMO-nummer.
7. Anropssignal.8. Bruttodräktighet.
9. Dödvikt (i tillämpliga fall).
10. Konstruktionsår, angivet i fartygets säkerhetscertifikat.11. I tillämpliga fall, klassificeringssällskap som för detta fartyg har utfärdat
klasscertifikat.
12. Klassificeringssällskap, och, om det är tillämpligt, annan organisation
som på flaggstatens vägnar för detta fartyg har utfärdat certifikat enligt
konventionerna.
13. Fartygets ägare eller den som är ansvarig för fartygstransporten: namn
och adress.
14. För fartyg som transporterar flytande eller fasta laster i bulk: namn och
adress till den befraktare som är ansvarig för valet av fartyget samt typ
av befraktning.
15. Dag då inspektionsrapporten avslutades.
16. Uppgift om att närmare information om en inspektion eller ett
kvarhållande kan komma att offentliggöras.
II.Uppgifter om inspektionen
1. Certifikat enligt gällande internationella konventioner, utfärdande
myndighet eller organisation med uppgift om datum för utfärdande och
giltighetstid.
2. Delar av fartyget som har inspekterats (i fall av mer ingående eller utökad
inspektion).
3. Typ av inspektion (inspektion, mer ingående inspektion, utökad
inspektion).
4. Bristernas art.5. Vidtagna åtgärder.
III.Ytterligare uppgifter i fall av kvarhållande
1. Dag då beslut om kvarhållande fattades.
2. Dag då kvarhållandet hävdes.3. Beskrivning av de brister som föranledde kvarhållandet (hänvisningar till
konventioner, om tillämpligt).
4. Uppgifter om den senaste årliga eller mellanliggande besiktningen.
5. Uppgift om huruvida klassificeringssällskap eller annan privat organisa-
tion som utförde besiktningen har ett ansvar för de brister som ensamma
eller tillsammans med andra brister ledde till kvarhållande.
6. Vidtagna åtgärder.1995L0021 — SV — 22.01.2002 — 003.001 — 30
▼M4
BILAGA X
Uppgifter för övervakning av genomförandet med tillämpning av artikel 17
1. Medlemsstaterna skall senast den 1 april varje år till kommissionen lämna
följande uppgifter om det föregående året:
1.1 Antalet inspektörer som för medlemsstatens räkning arbetar med hamn-
statskontroll av fartyg.
Nedanstående tabell skall användas när uppgifterna lämnas till kommis-
sionen:
Uppgifterna skall lämnas både för medlemsstaten som helhet och för var
och en av medlemsstatens hamnar. I denna bilaga avses med hamn en
enskild hamn eller det geografiska område med eventuellt flera enskilda
hamnar som en inspektör eller en grupp av inspektörer har hand om. En
och samma inspektör kan också vara verksam i flera hamnar eller
geografiska områden.
1.2 Totala antalet individuella fartyg som anlöpt medlemsstatens hamnar.
2. Medlemsstaterna skall antingen
a) varje halvår till kommissionen lämna uppgifter om individuella fartygsrö-
relser i deras hamnar, med undantag för regelbunden färjetrafik, med
uppgift om fartygens IMO-nummer och ankomstdag, eller
b) lämna uppgifter till Sirenac om IMO-nummer och ankomstdag för de
fartyg som dagligen anlöpt deras hamnar, med undantag för regelbunden
färjetrafik.
Medlemsstaterna skall tillställa kommissionen en förteckning över regel-
bunden färjetrafik enligt a och b ovan senast sex månader efter genomförandet
av detta direktiv och därefter varje gång som ändringar görs i denna färjetrafik.1995L0021 — SV — 22.01.2002 — 003.001 — 31
▼M4
BILAGA XI
A. KATEGORIER AV FARTYG SOM KAN VÄGRAS TILLTRÄDE TILL
GEMENSKAPENS HAMNAR (enligt artikel 7b.1)
1. Gastankfartyg och kemikalietankfartyg
2. Bulkfartyg
3. Oljetankfartyg4. Passagerarfartyg
B. FÖRFARANDEN VID VÄGRAT TILLTRÄDE TILL GEMENSKAPENS
HAMNAR (enligt artikel 7b.2)
1. Om förutsättningarna enligt artikel 7b föreligger, skall den behöriga
myndigheten i den hamn i vilken fartyget kvarhölls för andra respektive
tredje gången skriftligen underrätta befälhavaren och ägaren, eller den som
är ansvarig för fartygstransporten, om att förbud mot tillträde utfärdats för
fartyget.
Den behöriga myndigheten skall också underrätta flaggstatens administ-
ration, det berörda klassificeringssällskapet, de övriga medlemsstaterna,
Europeiska gemenskapernas kommission, ”Centre Administratifdes
Affaires Maritimes” och MOU:s sekretariat.
Förbudet mot tillträde skall träda i kraft så snart fartyget har getts tillstånd
att lämna hamnen, efter det att de brister som föranledde kvarhållandet har
avhjälpts.
2. För att förbudet mot tillträde skall kunna upphävas, måste ägaren eller den
som är ansvarig för fartygstransporten rikta en formell begäran till den
behöriga myndigheten i den medlemsstat som utfärdade förbudet mot
tillträde. Till denna begäran skall fogas ett intyg från flaggstatsadminist-
rationen om att fartyget uppfyller alla tillämpliga bestämmelser i de
internationella konventionerna. I tillämpliga fall skall till begäran
dessutom fogas ett intyg från det klassificeringssällskap som klassificerat
fartyget. Av detta intyg skall framgå att fartyget uppfyller klassificerings-
sällskapets klassificeringsnormer.
3. Förbudet mot tillträde får endast upphävas efter det att fartyget har
inspekterats på nytt i en överenskommen hamn av inspektörer från den
behöriga myndigheten i den medlemsstat som utfärdade förbudet mot
tillträde och om denna medlemsstat får tillräckliga bevis på att fartyget till
fullo uppfyller tillämpliga krav i de internationella konventionerna.
Om den överenskomna hamnen ligger i gemenskapen får den behöriga
myndigheten i den medlemsstat där anlöpshamnen ligger, med samtycke
från den behöriga myndigheten i den medlemsstat som utfärdade förbudet
mot tillträde, bevilja att fartyget fortsätter till denna anlöpshamn
uteslutande för kontroll av att fartyget uppfyller de villkor som anges i
punkt 2.
Den förnyade inspektionen skall utgöras av en utökad inspektion som
måste omfatta åtminstone de relevanta punkterna i avsnitt C i bilaga V.
Alla kostnader för den utökade inspektionen skall bäras av fartygets ägare
eller den som är ansvarig för fartygstransporten.
4. Om resultatet av den utökade inspektionen tillfredsställer medlemsstaten i
enlighet med punkt 2 måste förbudet mot tillträde hävas. Fartygets ägare
eller den som är ansvarig för fartygstransporten skall skriftligen informeras
om detta.
Den behöriga myndigheten skall också skriftligen meddela flaggstatens
administration, det berörda klassificeringssällskapet, de övriga medlems-
staterna, kommissionen, ”Centre Administratif des Affaires Maritimes”
och MOU:s sekretariat.
5. Uppgifter om fartyg som har vägrats tillträde till gemenskapens hamnar
skall finnas tillgängliga i Sirenac-systemet och offentliggöras i enlighet
med bestämmelserna i artikel 15 och bilaga VIII.1995L0021 — SV — 22.01.2002 — 003.001 — 32
▼M4
BILAGA XII
Internationella krav och gemenskapskrav avseende manöverskrivare (VDR-
system)
Fartyg i följande klasser måste, i den mån de anlöper en hamn i en av
gemenskapens medlemsstater, vara utrustade med ett VDR-system som uppfyller
de standarder om prestanda som anges i IMO:s resolution A.861(20) och
uppfyller de provningsstandarder som fastställs i Internationella elektroniska
kommissionens (IEC) standard nr 61996:
— passagerarfartyg byggda den 1 juli 2002 eller senare,
— ro-ro-passagerarfartyg byggda före den 1 juli 2002, inte senare än den första
översikten den 1 juli 2002 eller senare,
— andra passagerarfartyg än ro-ro-passagerarfartyg byggda före den 1 juli 2002,
inte senare än den 1 januari 2004,
— andra fartyg än passagerarfartyg med en bruttodräktighet på minst 3 000 ton,
byggda den 1 juli 2002.
Fartyg i följande klasser byggda före den 1 juli 2002 måste, i den mån de anlöper
en hamn i en av gemenskapens medlemsstater, vara utrustade med ett VDR-
system som uppfyller relevanta IMO-standarder:
— lastfartyg med en bruttodräktighet på minst 20 000 ton senast det datum som
fastställts av IMO eller, om det inte finns något beslut av IMO, senast den 1
januari 2007,
— lastfartyg med en bruttodräktighet på minst 3 000 ton men mindre än 20 000
bruttoton, senast det datum som fastställts av IMO eller, om det inte finns
något beslut av IMO, senast den 1 januari 2008.1995L0021 — SV — 22.01.2002 — 003.001 — 33