2008R0555 — SV — 18.07.2016 — 012.001

Den här texten är endast avsedd som ett dokumentationshjälpmedel och har ingen rättslig verkan. EU-institutionerna tar inget ansvar för innehållet. De autentiska versionerna av motsvarande rättsakter, inklusive ingresserna, publiceras i Europeiska unionens officiella tidning och finns i EUR-Lex. De officiella texterna är direkt tillgängliga via länkarna i det här dokumentet

Ändrad genom:

Rättad genom:

▼B

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 555/2008

av den 27 juni 2008

om tillämpningsföreskrifter för förordning (EG) nr 479/2008 av den 29 april 2008 om den gemensamma organisationen av marknaden för vin när det gäller stödprogram, handel med tredjeländer, produktionskapacitet och kontroller inom vinsektorn

AVDELNING I

INLEDANDE BESTÄMMELSER

Artikel 1

Tillämpningsområde och användning av termer

1. I denna förordning fastställs tillämpningsföreskrifter för följande bestämmelser i förordning (EG) nr 479/2008:

▼M16 —————

▼B

c) Produktionskapacitet (avdelning V).

▼M16 —————

▼B

▼M16 —————

▼B

Den här förordningen ska inte påverka tillämpningen av

2. Termer som används i förordning (EG) nr 479/2008 ska ha samma betydelse när de används i den här förordningen.

▼M16 —————

▼B

AVDELNING II

STÖDPROGRAM

KAPITEL I

Förfarande för inlämning

▼M16 —————

▼B

KAPITEL II

Stödberättigande åtgärder

▼M16 —————

▼B

Avsnitt 7

Hantering av biprodukter

Artikel 21

Fastställande av en lägsta alkoholhalt

1. Om inte annat följer av punkt 1 i bilaga VI.D till förordning (EG) nr 479/2008 ska medlemsstaterna fastställa vilken alkoholhalt som biprodukter ska innehålla i förhållande till alkoholhalten i det producerade vinet. Medlemsstaterna får ändra minimihalten av alkohol på grundval av objektiva och icke-diskriminerade kriterier.

2. Om den procentsats som medlemsstaterna fastställer med tillämpning av första stycket inte uppnås ska de som omfattas av detta krav leverera en kvantitet vin från sin egen produktion så att procentsatsen uppnås.

3. För att bestämma alkoholvolymen i biprodukterna i förhållande till det producerade vinets alkoholvolym ska följande fasta naturliga alkoholhalter i volymprocent tillämpas inom de olika vinodlingszonerna:

c) 9,0 procent i zon C I.

d) 9,5 procent i zon C II.

e) 10,0 procent i zon C III.

Artikel 22

Bortskaffande av biprodukter

Producenter ska vara skyldiga att återta biprodukter från vinframställning eller annan bearbetning av druvor, under övervakning enligt följande villkor:

a) Biprodukterna ska återtas utan dröjsmål och senast vid utgången av det vinår under vilket de uppstår. Medlemsstaterna får fastställa en tidigare tidsfrist. Återtagande samt en uppskattning av vilka kvantiteter det rör sig om, ska antingen skrivas in i det register som upprättas genom tillämpning av artikel 112.2 i förordning (EG) nr 479/2008 eller intygas av den behöriga myndigheten.

Återtag av vindruv ska anses ha skett om vindruvet har denaturerats för att omöjliggöra att det används för vinframställning och om leverans av det denaturerade vindruvet till tredje part har skrivits in i det register som förs i enlighet med artikel 112.2 i förordning (EG) nr 479/2008. Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som krävs för att se till att dessa transaktioner kontrolleras. De får inrätta ett system för erkännande i förväg av de berörda tredje parterna.

Medlemsstaterna får besluta om att producenter som under det aktuella vinåret inte producerar mer än 25 hektoliter vin eller must på den egna anläggningen inte behöver återta sina biprodukter.

Artikel 23

Bortskaffande av biprodukter genom destillation

1. Producenterna får uppfylla skyldigheten att bortskaffa en del av eller alla biprodukterna av vinframställning eller annan bearbetning av druvor genom att leverera biprodukter till destillation.

2. Medlemsstaterna får, på grundval av objektiva och icke diskriminerande kriterier, kräva att leverans till destillation av en del av eller alla biprodukterna av vinframställning eller annan bearbetning av druvor ska vara obligatorisk för en del eller alla producenter. Skyldigheten kan också fullgöras genom att producenten levererar vin till vinägerindustrin.

▼M16 —————

▼B

AVDELNING III

HANDEL MED TREDJELÄNDER

KAPITEL I

Ordningen med införselpris för druvsaft och druvmust

Artikel 38

Definition

I denna avdelning avses med parti den kvantitet av en vara som en avsändare skickar till en mottagare och som omfattas av en enda tulldeklaration för övergång till fri omsättning. Varje deklaration får endast gälla varor som har samma ursprung, enligt definitionen i artiklarna 23 och 24 i förordning (EEG) nr 2913/92 ( 1 ), och som omfattas av ett och samma KN-nummer.

Artikel 39

Kontroll av varje enskilt parti

1. För produkter enligt KN-nummer 2009 61 , 2009 69 och 2204 30 som tas upp i bilaga I tredje delen avsnitt I bilaga 2 till Gemensamma tulltaxan och som omfattas av systemet med införselpriser, ska det faktiska tullvärdet kontrolleras för varje enskilt parti.

2. Införselpriset i bilaga 2 till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 ( 2 ) för de produkter som avses i punkt 1 ska fastställas på grundval av tullvärdet.

KAPITEL II

Intyg och analysrapport för vin, druvsaft och druvmust som importeras

Avsnitt 1

Allmänna bestämmelser

Artikel 40

Obligatoriska handlingar

Det intyg och den analysrapport som avses i artikel 82.3 leden a och b i förordning (EG) nr 479/2008 ska samlas i ett enda dokument, i vilket den del som utgör

Artikel 41

Analysrapportens innehåll

Analysrapporten ska innehålla följande uppgifter

c) om vin och druvmust och druvsaft:

Artikel 42

Dispens

1. Produkter med ursprung i tredjeland som exporteras därifrån i märkta behållare som rymmer högst 5 liter och som är försedda med en engångsförslutning ska undantas från kravet på ett intyg och en analysrapport, om den sammanlagda transporterade kvantiteten inte överstiger 100 liter, även om den är fördelad på flera partier.

2. Även om produkterna inte uppfyller villkoren i punkt 1 behöver intyg och analysrapport inte heller uppvisas beträffande

a) vin, druvmust och druvsaft, dock högst 30 liter per resande, i resandes personliga bagage enligt artikel 45 i rådets förordning (EEG) nr 918/83 ( 3 ),

b) vin i försändelser från en privatperson till en annan enligt artikel 29 i förordning (EEG) nr 918/83, dock högst 30 liter per parti,

c) vin och druvsaft som ingår i en privatpersons flyttgods när denne flyttar från ett tredjeland till gemenskapen enligt artikel 2 i förordning (EEG) nr 918/83,

f) vin och druvsaft som importeras i enlighet med Wienkonventionen om diplomatiska förbindelser av den 18 april 1961, Wienkonventionen om konsulära förbindelser av den 24 april 1963 eller andra konsulära konventioner eller New Yorkkonventionen av den 16 december 1969 om särskilda uppdrag,

Avsnitt 2

Villkor i samband med import av vin, druvsaft och druvmust och metoder för upprättande och användning av intyg och analysrapport

Artikel 43

V I 1-dokumentet

1. Intyget och analysrapporten för varje parti som ska importeras till gemenskapen ska upprättas på V I 1-dokumentet.

V I 1-dokumentet enligt första stycket ska upprättas på V I 1-blanketten enligt förlagan i bilaga IX. Det ska undertecknas av en tjänsteman vid ett offentligt organ och av en tjänsteman vid ett godkänt laboratorium enligt artikel 48.

2. Om produkten i fråga inte är avsedd för direkt konsumtion, behöver analysrapporten i V I 1-blanketten dock inte fyllas i.

▼M6

Om det rör sig om vin i märkta behållare som rymmer högst 60 liter och är försedda med engångsförslutningar, och vinet härstammar från ett land som anges i bilaga XII del A och som har gett särskilda garantier vilka har godkänts av gemenskapen, ska analysrapporten på V I 1-blanketten endast innehålla följande uppgifter:

▼B

c) Total svaveldioxidhalt.

Artikel 44

Beskrivning av handlingarna

1. V I 1-blanketten ska bestå av ett original som fylls i på maskin eller för hand och en genomslagskopia.

2. V I 2-blanketten ska vara ett utdrag som utformats enligt förlagan i bilaga X. Det innehåller samma uppgifter som V I 1-dokumentet eller ett annat V I 2-utdrag och ska stämplas av ett tullkontor i gemenskapen. V I 2-blanketten ska bestå av ett original och två kopior.

3. V I 1-dokumenten och V I 2-utdragen ska uppfylla de tekniska krav som anges i bilaga XI.

4. Både originalet och kopian ska åtfölja produkten. V I 1-och V I 2-blanketterna ska fyllas i antingen på maskin eller för hand eller med en motsvarande metod som godkänts av ett offentligt organ. Om de fylls i för hand ska detta göras med bläck och versaler. De får inte innehålla några raderingar eller överskrivningar. Ändringar ska göras genom att de felaktiga uppgifterna stryks över och rätt uppgifter läggs till, om så behövs. Varje sådan ändring ska godkännas av upphovsmannen och stämplas av den offentliga myndigheten, laboratoriet eller tullmyndigheterna.

5. V I 1-dokumenten och V I 2-utdragen ska förses med ett löpnummer, som när det gäller V I 1-dokumenten tilldelas av den myndighet vars tjänsteman undertecknar intyget och vad gäller V I 2-utdragen av det tullkontor som stämplar dem i enlighet med artikel 47.2 och 47.3.

6. Utan att det påverkar tillämpningen av punkterna 2, 3, 4 och 5, får V I 1 och V I 2 utfärdas och användas i datoriserade system enligt de regler som fastställs av medlemsstaternas behöriga myndigheter. Den elektroniska versionen av V I 1 och V I 2 ska ha exakt samma innehåll som pappersversionen.

Artikel 45

Förenklat förfarande

▼M6

1. V I 1-dokument som upprättats av vinproducenter i de tredjeländer som anges i bilaga XII del B och som har gett särskilda garantier som godkänts av gemenskapen ska gälla som intyg eller analysrapporter upprättade av de myndigheter och laboratorier som avses i artikel 48, förutsatt att producenterna var för sig har godkänts av de behöriga myndigheterna i dessa tredjeländer och att de står under dessa myndigheters kontroll.

▼B

2. De godkända producenter som avses i punkt 1 ska använda V I 1-blanketten och i fält 9 ange namn och adress på den godkännande myndigheten i det aktuella tredjelandet. De ska fylla i blanketten och ange följande uppgifter:

▼M6

▼B

Producenterna ska skriva sin namnteckning i det därför avsedda utrymmet i fälten 9 och 10, varvid de ska stryka orden ”namn och tjänsteställning”.

Stämpel och uppgift om laboratoriets namn och adress behövs inte.

▼M9

Artikel 45a

Elektroniska dokument

1. V I 1-dokument som upprättas i enlighet med artiklarna 43 och 45 får ersättas med ett elektroniskt dokument för import till unionen av vinprodukter från tredjeland som har inrättat ett system med kontroller godkända av unionen som likvärdiga med dem som fastställts för samma produkter i unionslagstiftningen.

Ett system med kontroller i tredjeland kan godtas som likvärdigt med dem som fastställts för samma produkter i unionen om det uppfyller minst följande villkor:

c) Det garanterar möjligheten att kontrollera de uppgifter som avses i punkt b, inom ramen för ett ömsesidigt administrativt samarbete.

Tredjeländer som har infört ett kontrollsystem som godkänns som likvärdigt av unionen i enlighet med andra stycket ska läggas till i förteckningen i bilaga XII del C.

2. Det elektroniska dokument som avses i punkt 1 ska minst innehålla de uppgifter som krävs för att upprätta ett V I 1-dokument.

Det elektroniska dokumentet ska förses med en unik administrativ referenskod av, eller under överinseende av, de behöriga myndigheterna i det exporterande tredjelandet. Denna kod ska tas upp i de kommersiella handlingar som krävs för import till unionens territorium.

3. Tillgång till det elektroniska dokumentet eller till de uppgifter som krävs för dess upprättande ska lämnas på begäran av bestämmelsemedlemsstatens behöriga myndigheter.

De uppgifter som avses i första stycket kan begäras i form av ett dokument i pappersform på vilket uppgifterna ska återges i form av dataelement, uttryckta på samma sätt som i det elektroniska dokumentet.

▼B

Artikel 46

Undantag

Artikel 43.2 och artikel 45 i denna förordning behöver inte tillämpas, om det konstateras att de produkter som omfattas av åtgärderna har varit föremål för förfalskning som kan innebära en hälsorisk för konsumenterna eller om de behandlats med andra oenologiska metoder än de som avses i artikel 82.2 i förordning (EG) nr 479/2008.

Artikel 47

Användning

1. Originalet och kopian av V I 1-dokumenten eller V I 2-utdragen ska i samband med tullbehandlingen av partiet för övergång till fri omsättning överlämnas till de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där tullbehandlingen äger rum.

Myndigheterna ska i förekommande fall fylla i baksidan av V I 1-dokumentet eller V I 2-utdraget. De ska lämna tillbaka originalet och bevara kopian i minst fem år.

2. Om ett parti ska vidarebefordras i sin helhet innan det övergår till fri omsättning, ska den nye avsändaren till de tullmyndigheter under vars tillsyn partiet står lämna V I 1-dokumentet eller V I 2-utdraget för partiet samt eventuellt en senare ifylld V I 2-blankett.

Myndigheterna ska kontrollera att de uppgifter som lämnas i V I 1-dokumentet överensstämmer med uppgifterna på V I 2-blanketten eller eventuellt att uppgifterna i V I 2-utdraget överensstämmer med den senare ifyllda V I 2-blanketten, och sedan stämpla den sistnämnda V I 2-blanketten, som nu gäller som V I 2-utdrag, och fylla i baksidan på det tidigare utfärdade dokumentet eller utdraget. Myndigheterna ska lämna tillbaka utdraget samt originalet av V I 1-dokumentet eller det första V I 2-utdraget till den nye avsändaren och bevara kopian i minst fem år.

Om ett varuparti återexporteras till tredjeland behöver ingen V I 2-blankett fyllas i.

3. Om ett parti ska delas upp innan det övergår till fri omsättning, ska originalet och kopian av V I 1-dokumentet eller V I 2-utdraget för partiet samt, för varje nytt parti, originalet och två kopior av en senare ifylld V I 2-blankett överlämnas till de tullmyndigheter under vars tillsyn partiet står.

Myndigheterna ska kontrollera att de uppgifter som lämnas i V I 1-dokumentet eller på V I 2-utdraget överensstämmer med uppgifterna på den V I 2-blankett som fyllts i senare för varje nytt parti, och sedan stämpla den sistnämnda som nu gäller som V I 2-utdrag, samt fylla i baksidan på det V I 1-dokument eller V I 2-utdrag som legat till grund för utdraget. Myndigheterna ska lämna tillbaka V I 2-utdraget samt V I 1-dokumentet eller det tidigare utfärdade V I 2-utdraget och bevara en kopia av vart och ett av dessa dokument i minst fem år.

Artikel 48

Förteckning över behöriga organ

1. Kommissionen ska på grundval av meddelanden från de behöriga myndigheterna i tredjeland upprätta och fortlöpande uppdatera förteckningar över namn och adresser på de myndigheter, laboratorier och vinproducenter som har befogenhet att utfärda V I 1-dokument. Kommissionen ska offentliggöra myndigheternas och laboratoriernas namn och kontaktuppgifter på Internet.

2. Meddelandena från de behöriga myndigheterna i tredjeland enligt punkt 1 ska innehålla

Förteckningarna enligt punkt 1 ska endast omfatta de organ och laboratorier enligt led a i första stycket som av de behöriga myndigheterna i det berörda tredjelandet har bemyndigats att på begäran ge kommissionen och medlemsstaterna all den information som behövs för att bedöma de uppgifter som förekommer i de enskilda dokumenten.

3. Förteckningarna ska fortlöpande uppdateras, särskilt vad gäller adressändringar och ändringar av namnet på organ och laboratorier.

Artikel 49

Indirekt import

I de fall då ett vin exporteras från ett tredjeland där vinet har framställts (nedan kallat ursprungsland) till ett annat tredjeland (nedan kallat exportland) och därifrån exporteras till gemenskapen, får de behöriga myndigheterna i exportlandet upprätta ett V I 1-dokument för vinet på grundval av ett V I 1-dokument eller motsvarande som upprättats av de behöriga myndigheterna i ursprungslandet utan att det krävs kompletterande analyser av vinet, om detta vin

Den behöriga myndigheten i exportlandet ska, på V I 1-dokumentet, intyga att det rör sig om ett sådant vin som avses i första stycket och att de angivna villkoren är uppfyllda.

V I 1-dokumentet i original eller en attesterad kopia av detta dokument eller ett motsvarande dokument från ursprungslandet ska bifogas V I 1-dokumentet från exportlandet.

I denna artikel avses med ursprungsland endast sådana länder som finns med i den förteckning över organ och laboratorier i tredjeländer som har fått befogenhet att utfärda de dokument som ska åtfölja all import av vin, vilken offentliggjorts i enlighet med artikel 48.1.

Artikel 50

Särskilda regler för vissa viner

1. När det gäller likörviner och vin som tillsatts alkohol för destillation ska V I 1-dokumentet erkännas som giltigt endast om det officiella organ som avses i artikel 48 har skrivit följande i fält 14:

”Härmed intygas att den alkohol som har tillsatts detta vin är framställd av vin.”

Detta intygande ska kompletteras med uppgifter om

c) organets stämpel.

2. V I 1-dokumentet kan användas för att intyga att ett importerat vin omfattas av en geografisk beteckning enligt antingen Världshandelsorganisationens (WTO) avtal om handelsrelaterade aspekter av immaterialrätter (TRIPs-avtalet) eller gemenskapslagstiftningen om geografiska beteckningar eller ett avtal om erkännande och skydd av geografiska beteckningar som ingåtts mellan Europeiska gemenskapen och det tredjeland som vinet kommer från.

I sådana fall ska följande anges i fält 14:

”Härmed bekräftas att det vin som avses i detta dokument har producerats i vinodlingsområdet … och har tilldelats den geografiska beteckning som anges i fält 6 i enlighet med bestämmelserna i ursprungslandet.”

Denna bekräftelse ska kompletteras med de uppgifter som anges i punkt 1 andra stycket.

Artikel 51

Godkända importerade viner

Om de behöriga myndigheterna i en medlemsstat misstänker att en produkt med ursprung i tredjeland inte uppfyller kriterierna i artikel 82.1 och 82.2 i förordning (EG) nr 479/2008 ska myndigheterna omedelbart underrätta kommissionen.

KAPITEL III

Särskilda bestämmelser vid export

Artikel 52

Anmälan av officiella organ

1. Medlemsstaterna ska till kommissionen översända en förteckning med förslag på de officiella eller officiellt erkända organ som ska utfärda intyg som visar att vinet i fråga uppfyller tillträdesvillkoren för koncessioner enligt avtalen med tredjeländer.

2. Kommissionen ska på gemenskapens vägnar tillsammans med det berörda tredjelandet upprätta och utväxla förteckningen över de offentliga organ som har rätt att utfärda det intyg som avses i punkt 1 och motsvarande intyg som utfärdats av det berörda tredjelandet.

3. Kommissionen ska offentliggöra den förteckning som avses i punkt 2 och uppdatera den regelbundet.

KAPITEL IV

Övergångsbestämmelser

Artikel 53

V I 1 och V I 2

De V I 1-dokument och V I 2-utdrag som överensstämde med gällande bestämmelser när de utfärdades men som från och med dagen för den här förordningens ikraftträdande inte längre gör det, får fortsätta att användas fram till och med den 31 december 2008.

Artikel 54

Frisläppande av säkerhet

På de berörda parternas begäran ska de säkerheter som ställts för utfärdande av import- och exportlicenser frisläppas från och med den 1 augusti 2008, om de inte redan slutat gälla före det datumet.

AVDELNING IV

PRODUKTIONSKAPACITET

KAPITEL I

Olagliga planteringar

Artikel 55

Sanktioner vid åsidosättande av röjningsplikten

1. De sanktioner som avses i artikel 85.3 och artikel 86.4 andra stycket i förordning (EG) nr 479/2008 ska fastställas så att de verkar som en lämplig påföljd för dem som bryter mot dessa bestämmelser.

Utan att det i förekommande fall påverkar tillämpningen av tidigare sanktioner som medlemsstaterna fastställt ska medlemsstaterna bestämma sådana sanktioner som avses i artikel 85.3 och artikel 86.4 andra stycket i förordning (EG) nr 479/2008 på grundval av följande principer:

2. Medlemsstaterna ska tillämpa de sanktioner som avses i artikel 85.3 i förordning (EG) nr 479/2008

Bötesbeloppet ska tas ut igen var tolfte månad från dessa datum och i enlighet med de kriterier som fastställs i punkt 1 i denna artikel, fram till dess att röjningsplikten uppfylls.

3. Medlemsstaterna ska ålägga den sanktion som avses i artikel 86.4 andra stycket i förordning (EG) nr 479/2008 för första gången den 1 juli 2010 för åsidosättande av röjningsplikten och därefter var tolfte månad fram till dess att de kriterier som fastställs i punkt 1 i artikeln har uppfyllts.

4. De sanktioner som drivs in enligt den här artikeln ska behållas av den berörda medlemsstaten.

Artikel 56

Sanktioner vid åsidosättande av förbudet mot omsättning av produkter

1. De sanktioner som avses i artikel 87.2 i förordning (EG) nr 479/2008 ska fastställas så att de verkar som en lämplig påföljd för dem som bryter mot dessa bestämmelser.

2. De sanktioner som avses i punkt 1 ska från fall till fall åläggas en producent som har över 0,1 hektar vinodlingar om denne

3. Medlemsstaterna ska ålägga de sanktioner som avses i första stycket

a) för åsidosättande av skyldigheten att lämna in destillationskontrakt, en månad efter utgången av den tidsfrist som fastställs i artikel 57.1 andra stycket,

4. De sanktioner som drivs in enligt den här artikeln ska behållas av den berörda medlemsstaten.

Artikel 57

Förbud mot saluföring eller destillation

1. I de fall som avses i artikel 87.1 i förordning (EG) nr 479/2008 får vindruvorna eller de produkter som framställs av vindruvorna endast användas till

c) familjens egen konsumtion – detta alternativ gäller endast om producentens vinodlingsareal inte överstiger 0,1 hektar.

Vid destillation enligt första stycket led a

— ska producenterna lämna in det destillationskontrakt som avses i artikel 87.1 i förordning (EG) nr 479/2008 före utgången av det vinår då produkterna producerades,

Vid grön skörd enligt första stycket led b ska producenterna i förväg informera den behöriga myndigheten om sin avsikt före ett datum som medlemsstaterna ska fastställa enligt artikel 12.1 b. Medlemsstaterna ska kontrollera grön skörd i enlighet med artikel 12.1 d i den här förordningen.

2. Utan att detta påverkar tillämpningen av punkt 1 får medlemsstaterna för att underlätta kontrollen besluta om en skyldighet för producenterna att före det datum som fastställs av medlemsstaterna enligt artikel 12.1 b meddela medlemsstatens behöriga myndighet om vilket av de alternativ som anges i punkt 1 första stycket a–c i den här artikeln de kommer att använda.

Medlemsstaterna får också begränsa producenternas valmöjligheter till ett eller två av de alternativ som anges i punkt 1 första stycket a–c.

3. Om en viss producent har vinodlingar från vilka produkterna får släppas ut på marknaden ska de behöriga myndigheterna ansvara för att se till att produkterna från den olagliga planteringen inte läggs samman med produkterna från övriga vinodlingar som släpps ut på marknaden.

▼M14

Artikel 58

Meddelanden

1. Medlemsstaterna ska före den 1 mars varje år meddela kommissionen för vilka arealer straffavgifter har betalats och vilka belopp som faktiskt inkrävdes enligt förlagan i tabell 1 i bilaga XIII. De ska också informera kommissionen om sin lagstiftning angående dessa straffavgifter.

Denna skyldighet ska inte gälla de medlemsstater där inga olagliga planteringar återstår att röja.

2. Om inte annat anges i de tillämpliga tabellerna i bilaga XIII till den här förordningen ska de meddelanden som avses i artiklarna 85c.3, 188a.1 och artikel 188a.2 i förordning (EG) nr 1234/2007 avse det föregående vinåret.

För de årliga meddelandena ska tabellerna 3 och 7 i bilaga XIII till den här förordningen användas som förlaga.

3. Medlemsstaterna får själva besluta om de ska ta med närmare uppgifter om regioner i de meddelanden som avses i punkterna 1 och 2.

▼B

Artikel 59

Avdrag som påförs medlemsstaterna

Om en medlemsstat underlåter att lämna in någon av tabellerna inom de angivna tidsfristerna, med undantag för tabell 2, som avses i artikel 58, enligt förlagan i bilaga XIII till den här förordningen, med den information som anges i artiklarna 85.4, 86.5 och 87.3 i förordning (EG) nr 479/2008 och korrekt ifylld, får deras anslag för stödåtgärder enligt artikel 7 i förordning (EG) nr 479/2008 minskas i enlighet med artikel 89 a i förordning (EG) nr 479/2008. Kommissionen får, beroende på omfattningen av åsidosättandet, fatta beslut om att för varje månads försening ska ett belopp på upp till totalt 1 procent av anslaget för stödåtgärder till en viss medlemsstat vara förverkat, med start från början av vinåret efter det vinår då meddelandet skulle ha lämnats.

KAPITEL II

Övergångssystem för planteringsrätter

▼M16 —————

▼M14

Artikel 61

Medlemsstaternas skyldigheter att anmäla nyplanteringsrätter

Medlemsstaterna ska senast den 1 mars 2016 meddela kommissionen följande uppgifter avseende perioden från den 1 augusti 2014 till den 31 december 2015:

Detta meddelande ska följa förlagan i tabell 8 bilaga XIII till denna förordning.

Medlemsstaterna får besluta om de ska ta med närmare uppgifter om regioner i detta meddelande.

▼M16 —————

▼B

Artikel 65

Reserver av planteringsrätter

▼M16 —————

▼M14

5. Medlemsstaterna ska senast den 1 mars 2016 meddela kommissionen följande uppgifter avseende perioden från den 1 augusti 2014 till den 31 december 2015 enligt förlagan till tabell 9 i bilaga XIII:

▼M16 —————

▼M6 —————

▼B

KAPITEL IV

Inventering och mätning av planterade arealer

▼M14

Artikel 74

Inventering

Uppgifterna i registret i enlighet med artikel 145.3 i förordning (EU) nr 1308/2013 per den 1 mars 2016 ska hänvisa till den 31 december 2015.

Inventeringen ska innehålla den information som anges i tabellerna 15 och 16 i bilaga XIII till den här förordningen. Medlemsstaterna får besluta om de ska ta med närmare uppgifter om regioner i meddelandet.

▼M16 —————

▼B

AVDELNING V

KONTROLLER INOM VINSEKTORN

KAPITEL I

Principer för kontroll

▼M16 —————

▼B

Artikel 83

Kontrollpersonalens befogenheter

Varje medlemsstat ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att underlätta arbetet för de behöriga organens personal. Den ska särskilt sörja för att denna personal, i tillämpliga fall tillsammans med personal från andra organ som fått befogenhet till detta

c) får möjlighet att inspektera produkterna från vinsektorn och ämnen eller produkter som kan komma till användning vid framställningen av sådana produkter,

KAPITEL II

Samverkan mellan kontrollinstanserna

Artikel 84

Begäran om assistans

1. När ett behörigt organ i en medlemsstat företar kontroller i den egna medlemsstaten kan det begära information från ett behörigt organ i en annan medlemsstat som kan antas vara direkt eller indirekt berörd. Den begärda informationen ska lämnas så snabbt som möjligt.

Kommissionen ska alltid underrättas när den produkt som kontrolleras enligt första stycket har sitt ursprung i ett tredjeland och när saluföringen av denna produkt kan vara av särskilt intresse för andra medlemsstater.

Det tillfrågade organet ska lämna all sådan information som kan medverka till att det begärande organet kan fullgöra sina uppgifter.

2. Efter väl grundad begäran av det begärande organet ska det tillfrågade organet utföra, eller vidta nödvändiga åtgärder för att utföra, en särskild övervakning eller kontroll i syfte att nå det mål som efterfrågas.

3. Det tillfrågade organet ska handla som om det handlade för egen räkning.

4. Det begärande organet kan, i samförstånd med det tillfrågade organet, utse inspektörer för att

De kopior som avses i led a får endast göras med tillåtelse från det tillfrågade organet.

5. Inspektörerna från det tillfrågade organet ska vid varje tillfälle ansvara för genomförandet av kontrollerna.

6. Inspektörerna från det begärande organet ska

ii) rätt till information om resultaten av de kontroller som utförts av inspektörerna från det tillfrågade organet enligt artikel 83 leden c och d.

c) vid kontrollerna uppträda på ett sätt som är förenligt med de regler och den praxis för yrket som gäller i den aktuella medlemsstaten samt iaktta tystnadsplikt.

7. Begäranden enligt denna artikel ska överlämnas till det tillfrågade organet i den berörda medlemsstaten via dess kontaktinstans. Samma sak gäller för

Trots vad som sägs i första stycket får medlemsstaterna, för att effektivisera och påskynda sitt samarbete, tillåta att ett behörigt organ

Artikel 85

Spontan assistans

En medlemsstats behöriga organ ska via den kontaktinstans som det tillhör omedelbart meddela den berörda medlemsstatens kontaktinstans om det har anledning att misstänka eller får veta att

Artikel 86

Gemensamma bestämmelser

1. Den information som avses i artikel 84.1 och artikel 85 ska åtföljas av och snarast möjligt kompletteras med relevanta dokument eller andra bevis samt uppgifter om varje administrativ åtgärd eller rättsligt förfarande och ska särskilt avse den berörda produktens

c) överensstämmelse med gällande regler om framställning och saluföring.

2. De kontaktinstanser som berörs av ett fall för vilket assistansförfarandet påbörjats, ska omedelbart informera varandra om

3. Resekostnader som uppkommit i samband med tillämpningen av artikel 84.2 och 84.4 ska bäras av

KAPITEL III

Analysdatabas

Artikel 87

Databasens syfte

1. En databas för resultaten av analyser av vinprodukter ska förvaltas av Gemensamma forskningscentret (GFC).

2. Databasen ska innehålla uppgifter som har erhållits genom isotopanalys av beståndsdelarna etanol och vatten i vinprodukter enligt de referensanalysmetoder som avses i artikel 31 i förordning (EG) nr 479/2008.

3. Databasen ska bidra till en enhetlig tolkning av de resultat som de officiella laboratorierna i medlemsstaterna erhåller genom att använda de referensanalysmetoder som avses i artikel 31 i förordning (EG) nr 479/2008.

Artikel 88

Prover

1. För inrättandet av databasen ska medlemsstaterna se till att prover av färska druvor som ska analyseras tas ut, behandlas och bearbetas till vin enligt anvisningarna i bilaga XVI.

2. Proverna av färska druvor ska tas från vinodlingar inom ett vinodlingsområde där förhållandena vad avser jordmån, läge, metoder för beskärning och uppbindning, sorter, vinstockarnas ålder samt odlingsmetoder är väl kartlagda.

3. Antalet prover som ska tas varje år för databasen anges i bilaga XVII. Vid fördelningen av de prover som ska tas ska vinodlingarnas geografiska läge i de medlemsstater som anges i bilaga XVII beaktas. Varje år ska minst 25 procent av proverna tas från samma skiften där prover togs föregående år.

4. Proverna ska analyseras enligt de metoder som avses i artikel 31 i förordning (EG) nr 479/2008 på de laboratorier som utsetts av medlemsstaterna. De utsedda laboratorierna ska uppfylla de allmänna kriterier för provningslaboratorier som fastställs i ISO/IEC 17025, och särskilt delta i ett system för kvalifikationsprövning som omfattar metoderna för isotopanalys. Skriftliga bevis för att dessa kriterier är uppfyllda ska lämnas till GFC för kvalitetskontroll och validering av de lämnade uppgifterna.

5. En analysrapport ska utformas enligt förlagan i bilaga XIX. För varje prov ska ett faktablad utarbetas enligt frågeformuläret i bilaga XVIII.

6. En kopia av analysrapporten med resultaten och tolkningen av analyserna ska skickas till GFC, tillsammans med en kopia av faktabladet.

7. Medlemsstaterna och GFC ska se till att

c) databasen endast används för att kontrollera tillämpningen av gemenskapsbestämmelserna och de nationella bestämmelserna inom vinsektorn eller för statistiska eller vetenskapliga ändamål,

▼M8

Artikel 89

I väntan på att tillräcklig analysutrustning inrättas ska Kroatien, under en period som löper ut den 30 juni 2015, skicka sina vinprover till GFC för analys.

Kroatien får utse ett behörigt organ som ska ha befogenhet att förfoga över uppgifter om prover inom landets territorium.

▼B

Artikel 90

Rapportering av resultat

1. Uppgifterna i databasen ska på begäran lämnas till de laboratorier som för detta syfte utsetts av medlemsstaterna.

2. GFC ska upprätta och varje år uppdatera förteckningen över de laboratorier som medlemsstaterna utsett för beredning av prover och mätningar för analysdatabasen.

3. I vederbörligen motiverade fall får de uppgifter som avses i punkt 1, om de är representativa, på begäran användas av andra offentliga organ i medlemsstaterna.

4. Rapportering av uppgifter får bara omfatta de relevanta analysuppgifter som behövs för att tolka en analys som gjorts på ett prov med liknande egenskaper och ursprung. Till alla inrapporterade uppgifter ska bifogas en påminnelse om minimikraven för att få tillgång till databasen.

Artikel 91

Iakttagande av förfaranden

Medlemsstaterna ska se till att de resultat av isotopanalyser som lagras i deras egna databaser har erhållits genom analyser av prover som tagits och behandlats enligt bestämmelserna i detta kapitel.

KAPITEL IV

Insamling av prover i kontrollsyfte

Artikel 92

Begäran om insamling av prover

1. I samband med tillämpningen av kapitel II kan inspektörerna vid ett behörigt organ i en medlemsstat begära att det behöriga organet i en annan medlemsstat samlar in prover i enlighet med tillämpliga bestämmelser i den medlemsstaten.

2. Det organ som gör en sådan begäran ska förfoga över de insamlade proverna och även få bestämma vilket laboratorium som ska utföra analyserna.

3. Proverna ska samlas in och behandlas enligt anvisningarna i bilaga XX.

Artikel 93

Kostnader för uttagning, avsändning och analys av prover

1. Kostnaderna för uttagning, behandling och avsändning av ett prov samt för analytiska och organoleptiska undersökningar ska bäras av det behöriga organet i den medlemsstat som har beställt provtagningen. Kostnaderna ska beräknas enligt gällande taxa i den medlemsstat i vilken åtgärderna har vidtagits.

2. Kostnaderna för avsändning av de prover som avses i artikel 89 ska bäras av gemenskapen.

KAPITEL V

Allmänna bestämmelser

Artikel 94

Bevisvärde

De uppgifter som vid tillämpningen av detta kapitel kommit till en medlemsstats behöriga organs kännedom kan åberopas av behöriga organ i övriga medlemsstater. I sådana fall ska uppgifterna inte anses ha mindre bevisvärde bara för att de inte kommer från den berörda medlemsstaten.

Artikel 95

Personer som omfattas av kontroller

1. Fysiska eller juridiska personer och sammanslutningar av sådana personer vars verksamhet kan omfattas av de kontrollåtgärder som avses i den här förordningen får inte hindra genomförandet av dessa kontroller utan ska underlätta genomförandet av dessa.

2. Vinodlare från vars odlingar inspektörer från ett behörigt organ samlar in druvor

▼M4

Artikel 95a

Samordning av kontroller och tillgång till uppgifter

Medlemsstaterna ska senast den 1 mars 2014, när det gäller kontroller av de transporter som görs med hjälp av de följedokument som avses i artikel 24.1 a i i kommissionens förordning (EG) nr 436/2009 ( 4 ), vidta de åtgärder som krävs för att de behöriga organ som utses i enlighet med artikel 82.1 i denna förordning ska få tillgång till uppgifter i det datoriserade system som avses i artikel 21 i rådets direktiv 2008/118/EG ( 5 ) beträffande transport av punktskattepliktiga vinprodukter med uppskov enligt kapitel IV i direktivet.

Medlemsstaterna ska senast den 1 mars 2014, när det gäller kontroller av de transporter som görs med hjälp av de följedokument som avses i artikel 24.1 a ii och iii i förordning (EG) nr 436/2009, vidta de åtgärder som krävs för att de behöriga organ som utses i enlighet med artikel 82.1 i denna förordning ska få tillgång till uppgifter i det datoriserade system som avses i artikel 21 i rådets direktiv 2008/118/EG beträffande transport av andra vinprodukter än de som avses i första stycket.

De uppgifter som inhämtas i enlighet med första och andra stycket får, vid tillämpningen av denna förordning, inte användas för andra ändamål än de särskilda kontroller som föreskrivs i lagstiftningen på vinområdet.

▼B

AVDELNING VI

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER, ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER OCH SLUTBESTÄMMELSER

▼M16 —————

▼B

Artikel 98

Nationella påföljder

Utan att det påverkar tillämpningen av påföljder i förordning (EG) nr 479/2008 eller i den här förordningen ska medlemsstaterna föreskriva påföljder på nationell nivå för oegentligheter avseende de krav som fastställs i förordning (EG) nr 479/2008 eller i den här förordningen som är effektiva, proportionerliga och avskräckande så att de ger adekvat skydd för gemenskapens finansiella intressen.

Artikel 99

Konstruerade situationer

Inga utbetalningar ska göras till stödmottagare som i syfte att få en förmån som strider mot målen med det ifrågavarande stödsystemet bevisligen har konstruerat de förhållanden som krävs för berättigande till stödet; denna bestämmelse påverkar inte tillämpningen av särskilda åtgärder i förordning (EG) nr 479/2008 eller i den här förordningen.

Artikel 100

▼M10

Meddelanden och anmälningar

1. De meddelanden och anmälningar till kommissionen som avses i denna förordning ska göras i enlighet med kommissionens förordning (EG) nr 792/2009 ( 6 ).

▼M10 —————

▼B

3. Utan att det påverkar särskilda bestämmelser i den här förordningen ska medlemsstaterna vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att de kan iaktta tidsfristerna för de meddelanden som anges i den här förordningen.

4. Om en medlemsstat inte överlämnar ett meddelande som krävs enligt förordning (EG) nr 479/2008 eller den här förordningen, eller om meddelandet förefaller inte vara korrekt med hänsyn till objektiva fakta som kommissionen förfogar över, får kommissionen, delvis eller i sin helhet, tillfälligt inställa de månadsbetalningar som avses i artikel 14 i rådets förordning (EG) nr 1290/2005 när det gäller vinsektorn fram till dess att medlemsstaten överlämnar ett korrekt meddelande.

5. Medlemsstaterna ska spara de uppgifter som registreras enligt den här förordningen i minst tio vinår efter det år uppgifterna registrerades.

6. De meddelanden som ska lämnas enligt den här förordningen ska inte påverka medlemsstaternas skyldigheter enligt rådets förordning (EEG) 357/79 om statistiska undersökningar av vinodlingsområden ( 7 ).

Artikel 101

Uppenbara fel

Varje meddelande, krav eller begäran till medlemsstaten enligt förordning (EG) nr 479/2008 eller den här förordningen, däribland stödansökningar, får ändras när som helst efter det att de har lämnats in om de innehåller uppenbara fel som den behöriga myndigheten identifierat.

Artikel 102

Force majeure och exceptionella omständigheter

I de fall en påföljd ska åläggas enligt förordning (EG) nr 479/2008 eller den här förordningen ska den inte åläggas i sådana fall av force majeure eller exceptionella omständigheter som avses i artikel 40.4 i förordning (EG) nr 1782/2003.

Artikel 103

Upphävande och hänvisningar

1. Förordningarna (EG) nr 1227/2000, (EG) nr 1623/2000, (EG) nr 2729/2000 och (EG) nr 883/2001 ska upphöra att gälla.

Dock ska

▼M1

▼B

c) bilaga I till förordning (EG) nr 1623/2000 gälla fram till och med den 31 juli 2012.

2. Hänvisningar till de upphävda förordningarna i punkt 1 ska anses som hänvisningar till den här förordningen och ska läsas enligt jämförelsetabellen i bilaga XXII.

Artikel 104

Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Den ska tillämpas från och med den 1 augusti 2008.

Artikel 2 och kapitel III i avdelning IV ska dock tillämpas från och med den 30 juni 2008.

Den här förordningen är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

▼M16 —————

▼B

BILAGA IX

V I 1-blankett i enlighet med artikel 43.1

►(1) C2

BILAGA X

V I 2-blankett i enlighet med artikel 44.1

BILAGA XI

Tekniska krav beträffande blanketterna V I 1 och V I 2 i enlighet med artiklarna 43 och 44

A. Regler för tryckning av blanketterna

B. Regler för hur blanketterna ska fyllas i

Blanketterna ska fyllas i på samma språk som den förtryckta texten.

Varje blankett ska ha ett löpnummer som ska,

▼M9

BILAGA XII

Förteckning över tredjeländer som avses i artiklarna 43.2, 45 och 45a

DEL C

▼B

BILAGA XIII

Enligt artikel 86.4 i förordning (EG) nr 479/2008 (påföljd som ska åläggas fr.o.m. den 1.1.2010)

Införd enligt artikel 85.3 i förordning (EG) nr 479/2008 (påföljd som ska åläggas fr.o.m. den 31.12.2008)

Påföljd som ålagts under det aktuella vinåret (1)

Sista dag för inlämnande: 1 mars.

Meddelande enligt artikel 58.1 i den här förordningen.

▼M6 —————

▼B

Volym destillerat vin under det aktuella vinåret (1) (hl)

Röjd under det aktuella vinåret (1) (ha)

Upptäckt under det aktuella vinåret (1) (ha)

Sista dag för inlämnande: 1 mars.

Meddelande enligt artiklarna 85.4 och 87.3 i förordning (EG) nr 479/2008 och artikel 58.2 i den här förordningen.

▼M6 —————

▼B

Volym destillerat vin under det aktuella vinåret (1) (hl)

Röjd under det aktuella vinåret (1) (förordning (EG) nr 479/2008 Art. 86.4) (ha)

Sista dag för inlämnande: 1 mars från och med 2011.

Meddelande enligt artiklarna 86.5 och 87.3 i förordning (EG) nr 479/2008 och artikel 58.2 i den här förordningen.

Sista dag för inlämnande: 1 mars från och med 2009.

Meddelande enligt artikel 61 i den här förordningen.

Sista dag för inlämnande: 1 mars från och med 2009.

Meddelande enligt artikel 65.5 i den här förordningen.

▼M6 —————

▼M14 —————

▼B

Sista dag för inlämnande: 1 mars från och med 2009.

Meddelande enligt artikel 109 i förordning (EG) nr 479/2008 och artikel 74 i den här förordningen.

Sista dag för inlämnande: 1 mars från och med 2009.

Meddelande enligt artikel 109 i förordning (EG) nr 479/2008 och artikel 74 i den här förordningen.

Sista dag för inlämnande: 1 mars från och med 2009.

Meddelande enligt artikel 109 i förordning (EG) nr 479/2008 och artikel 74 i den här förordningen.

▼M6 —————

▼B

BILAGA XVI

Anvisningar för insamling, behandling och bearbetning till vin av färska druvor som ska analyseras med de isotopmetoder som avses i artikel 88.1

I. INSAMLING AV DRUVOR

A. Varje prov ska innehålla minst 10 kg mogna druvor av samma sort. De ska plockas i det skick de påträffas. Proverna ska samlas in när druvorna på den aktuella vinarealen skördas. De insamlade druvorna ska vara representativa för hela vinarealen. De färska druvproven, eller den druvmust som framställts av druvproven, får förvaras nedfrysta fram till annan användning. Bara i de fall en syre-18-mätning av vattnet i musten ska ske, kan en del av musten tas separat och bevaras efter det att hela druvprovet pressats.

B. När proverna samlas in ska ett faktablad utarbetas. Faktabladet ska omfatta två delar, nämligen del I om insamlingen av druvor och del II om vinframställningen. Faktabladet ska förvaras tillsammans med provet och åtfölja detta under hela transporten. Det ska uppdateras genom att uppgifter förs in för varje behandling som provet genomgår. Faktabladet för provtagningen ska utarbetas i enlighet med del I i frågeformuläret i bilaga XVIII.