1979L1072 — SV — 01.01.1986 — 001.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS ÅTTONDE DIREKTIV
av den 6 december 1979
om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter — Regler för
återbetalning av mervärdeskatt till skattskyldiga som inte är etablerade inom landets territorium
(79/1072/EEG)
(EGT L 331, 27.12.1979, s. 11)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►A1Anslutningsakten för Spanien och Portugal L 302 23 15.11.1985
▼B
RÅDETS ÅTTONDE DIREKTIV
av den 6 december 1979
om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande
omsättningsskatter — Regler för återbetalning av mervärdeskatt
till skattskyldiga som inte är etablerade inom landets territorium
(79/1072/EEG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA
DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekono-
miska gemenskapen,
med beaktande av rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj
1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande
omsättningsskatter — Gemensamt system för mervärdeskatt: enhetligberäkningsgrund(
1), särskilt artikel 17.4 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag(2),
med beaktande av Europaparlamentets yttrande(3),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(4), och
med beaktande av följande:I enlighet med artikel 17.4 i direktiv 77/388/EEG skall rådet anta
gemenskapsregler om den i punkt 3 i samma artikel avsedda återbetal-ningen av mervärdeskatt till skattskyldiga som inte är etablerade inomlandets territorium.
För att undvika dubbelbeskattning krävs regler som möjliggör att
skattskyldiga som är etablerade inom ett medlemslands territorium kanbegära återbetalning av skatt som har debiterats i samband med tillhan-dahållande av varor eller tjänster i en annan medlemsstat eller som harerlagts i samband med import till denna andra medlemsstat.
Skillnaderna mellan de regler som nu gäller i olika medlemsstater, och
som i vissa fall leder till att handeln och konkurrensen snedvrids, börundanröjas.
Införandet av gemenskapsregler på detta område innebär framsteg mot
en verksam liberalisering av rörligheten för personer, varor och tjänsteroch bidrar därigenom till att fullborda processen mot ekonomisk integ-
ration.
Reglerna får inte leda till olika behandling av skattskyldiga personer
beroende på vilken medlemsstats territorium de är etablerade inom.
Olika former av skatteflykt eller skatteundandragande bör förhindras.Enligt artikel 17.4 i direktiv 77/388/EEG får medlemsstater vägra
återbetalning eller ställa upp tilläggsvillkor när det gäller skattskyldiga
personer som inte är etablerade inom gemenskapens territorium.Åtgärder bör emellertid också vidtas för att säkerställa att sådanaskattskyldiga inte ges rätt till återbetalning på gynnsammare villkor ändem som föreskrivs för gemenskapens skattskyldiga.
Från början bör endast de gemenskapsregler som ingår i detta direktiv
införas. Dessa regler föreskriver särskilt att beslut om ansökningar omåterbetalning bör meddelas inom sex månader från den dag då ansök-ningarna inlämnades. Återbetalning bör ske inom samma tid. Italienbör medges rätt att under en period av ett år från det slutdatum somfastställs för genomförandet av dessa regler meddela sina behöriga
myndigheters beslut om ansökningar gjorda av skattskyldiga personer
som inte är etablerade inom dess territorium och göra motsvarandeåterbetalningar inom nio månader, detta för att ge Italien möjlighet att1979L1072 — SV — 01.01.1986 — 001.001 — 2
(1) EGT nr L 145, 13.6.1977, s. 1.
(2) EGT nr C 26, 1.2.1978, s. 5.
(3) EGT nr C 39, 12.2.1979, s. 14.
(4) EGT nr C 269, 13.11.1978, s. 51.
▼B
omorganisera det system som för närvarande gäller i syfte att tillämpa
gemenskapens system.
Ytterligare regler kommer att behöva införas av rådet för att komplet-
tera gemenskapens system. Till dess att dessa senare regler träder ikraft skall medlemsstaterna återbetala skatt på de tjänster och inköpav varor som inte omfattas av detta direktiv i enlighet med de reglersom de antar i enlighet med artikel 17.4 i direktiv 77/388/EEG.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
I detta direktiv avses med skattskyldig som inte är etablerad inom
landets territorium en sådan skattskyldig som avses i artikel 4.1 i
direktiv 77/388/EEG som under den period som avses i artikel 7.1första stycket första och andra meningarna i det landet varken har haftsin näringsverksamhets säte eller ett fast driftsställe från vilket affär-stransaktioner genomförs och inte heller, om säte eller fast driftsställesaknas, sin bosättning eller stadigvarande hemvist och som under
samma period inte har tillhandahållit några varor eller tjänster som
anses ha tillhandahållits i det landet, med undantag av:
a) transporttjänster och därtill anknytande tjänster som är skattebe-
friade i enlighet med artikel 14.1 i, artikel 15 eller artikel 16.1 B,C och D i direktiv 77/388/EEG,
b) tjänster som tillhandahålls i fall där skatten skall betalas uteslutande
av den person åt vilken de tillhandahålls, i överensstämmelse med
artikel 21.1 b i direktiv 77/388/EEG.
Artikel 2
Varje medlemsstat skall till varje skattskyldig som inte är etablerad i
dess territorium men som är etablerad i en annan medlemsstat, på de
villkor som fastställs nedan, återbetala all mervärdeskatt som debiterats
avseende tjänster eller lös egendom som tillhandahållits honom avandra skattskyldiga personer inom landets territorium eller som debite-rats med anledning av import till landet, i den mån dessa varor ochtjänster används för de transaktioner som avses i artikel 17.3 a och b idirektiv 77/388/EEG eller för tillhandahållande av sådana tjänster som
avses i artikel 1 b.
Artikel 3
För att komma i fråga för återbetalning skall varje skattskyldig person
som avses i artikel 2 och som inte har tillhandahållit några varor eller
tjänster som anses tillhandahållna i det landets territorium göra
följande:
a) Till den behöriga myndighet som avses i artikel 9 första stycket
lämna en ansökan utformad enligt den förlaga som ingår i bilaga Asamt bifoga fakturor eller importhandlingar i original. Medlemssta-
terna skall tillhandahålla sökandena skriftliga upplysningar som i
vart fall skall innehålla de uppgifter som anges i bilaga C.
b) Förete bevis, i form av ett intyg utfärdat av behörig myndighet i den
stat i vilken han är etablerad, om att han betraktas som skattskyldigvad gäller mervärdeskatt i den staten. Då den behöriga myndighetsom avses i artikel 9 första stycket redan innehar sådant intyg, skallden skattskyldiga personen inte vara tvungen att förete nytt intygunder en tid av ett år från den dag då det första intyget utfärdades
av myndigheten i den stat i vilken han är etablerad. Medlemssta-
terna får inte utfärda sådana intyg till skattskyldiga personer somåtnjuter skattebefrielse i enlighet med artikel 24.2 i direktiv 77/388/EEG.
c) Skriftligen intyga att han inte har tillhandahållit några varor eller
tjänster som anses ha tillhandahållits i landets territorium underden period som avses i artikel 7.1 första stycket första och andrameningarna.1979L1072 — SV — 01.01.1986 — 001.001 — 3
▼B
d) Åta sig att återbetala varje belopp som felaktigt utbetalats.
Artikel 4
För att kunna komma i fråga för återbetalning skall varje skattskyldig
person som avses i artikel 2 som inte inom landets territorium har till-
handahållit några andra varor eller tjänster som anses ha tillhandahållitsi det landet än sådana tjänster som avses i artikel 1 a och b
a) uppfylla de krav som fastställs i artikel 3a, b och d,
b) skriftligen intyga att han under den period som avses i artikel 7.1
första stycket första och andra meningarna, inte har tillhandahållitnågra andra varor eller tjänster som anses ha tillhandahållits ilandets territorium än de tjänster som avses i artikel 1 a och b.
Artikel 5
Vid tillämpningen av detta direktiv skall rätten till återbetalning
bedömas i enlighet med artikel 17 i direktiv 77/388/EEG såsom dennaartikel tillämpas i återbetalningsstaten.
Detta direktiv skall inte tillämpas på leverans av varor som är eller kan
vara undantagna enligt artikel 15 punkt 2 i direktiv 77/388/EEG.
Artikel 6
Medlemsstaterna får inte ålägga de skattskyldiga personer som avses i
artikel 2 någon annan förpliktelse, förutom dem som avses i artiklarna3 och 4, än att i särskilda fall lämna de uppgifter som är nödvändiga
för att bestämma huruvida ansökan om återbetalning är berättigad.
Artikel 7
1. Den ansökan om återbetalning som föreskrivs i artiklarna 3 och 4
skall hänföra sig till inköp av varor eller tjänster som fakturerats ellertill import som genomförts under en period av minst tre månader ochhögst ett kalenderår. Ansökningarna får dock hänföra sig till en kortare
period än tre månader, om denna period utgör återstoden av ett kalen-
derår. Sådana ansökningar får även hänföra sig till fakturor ellerimporthandlingar som inte omfattas av tidigare ansökningar och somgäller transaktioner som genomförts under kalenderåret i fråga. Ansök-ningarna skall lämnas till den behöriga myndighet som avses i artikel 9
första stycket inom sex månader efter utgången av det kalenderår då
skatt togs ut.
Om ansökan hänför sig till en kortare period än ett kalenderår men inte
kortare än tre månader, får det belopp för vilket ansökan görs inte vara
mindre än motvärdet i nationell valuta till 200 europeiska beräknings-enheter; om ansökan hänför sig till en period av ett kalenderår elleråterstoden av ett kalenderår, får beloppet inte vara mindre än motvärdeti nationell valuta till 25 europeiska beräkningsenheter.
2. Den europeiska beräkningsenhet som används skall vara den som
definieras i finansförordningen av den 21 december 1977(
1) och som
bestäms den 1 januari det år som omfattar den period som avses i
punkt 1 första stycket första och andra meningarna. Medlemsstaterna
får med högst 10 %, uppåt eller nedåt, avrunda de belopp som blirresultatet av denna omvandling till nationell valuta.
3. Den behöriga myndighet som avses i första punkten i artikel 9
skall stämpla varje faktura eller införselhandling för att förhindra attde används för ytterligare ansökan och skall återlämna dem inom enmånad.
4. Beslut i anledning av ansökan om återbetalning skall meddelas
inom sex månader från den dag då ansökan, åtföljd av alla nödvändigahandlingar som krävs enligt detta direktiv för behandling av ansökan,lämnats till den behöriga myndighet som avses i punkt 3. Återbetalning1979L1072 — SV — 01.01.1986 — 001.001 — 4
(1) EGT nr L 356, 31.12.1977, s. 1.
▼B
skall göras före slutet av den ovannämnda perioden, på sökandens
begäran antingen i den återbetalande medlemsstaten eller den stat ivilken han är etablerad. I det senare fallet skall de avgifter banken
begär för överföringen betalas av den sökande.
Skälen för att avslå en ansökan skall anges. Överklagande av beslut
som innebär avslag får ske till behöriga myndigheter i medlemsstateni fråga, på samma sätt och inom samma tidsfrister som gäller förmotsvarande överklagande av skattskyldiga personer som är etableradei denna stat.
5. Om en återbetalning har erhållits på bedrägligt eller annars
otillåtet sätt, skall den behöriga myndighet som avses i punkt 3 genast
vidta åtgärder för att återkräva de belopp som felaktigt utbetalats jämteeventuella straffavgifter, i enlighet med det förfarande som är tillämp-ligt i medlemsstaten i fråga, utan att detta påverkar tillämpningen av debestämmelser som hänför sig till ömsesidigt bistånd vid indrivning avmervärdeskatt.
Vid bedrägliga ansökningar, som i enlighet med inhemsk lagstiftning
inte kan göras till föremål för administrativ påföljd, får medlemsstaten
i fråga under en tid av högst två år från den dag då den bedrägligaansökan inlämnades vägra ytterligare återbetalning till den skattskyl-diga personen i fråga. Om en administrativ straffavgift har påförtsmen inte erlagts, får medlemsstaten i fråga uppskjuta ytterligare återbe-talningar till den skattskyldiga personen i fråga till dess att avgiften har
erlagts.
Artikel 8
När det gäller skattskyldiga personer som inte är etablerade inom ge-
menskapens territorium får medlemsstaterna vägra återbetalning eller
ställa särskilda villkor.
Återbetalning får inte beviljas på mer gynnsamma villkor än dem som
tillämpas avseende personer som är etablerade inom gemenskapensterritorium.
Artikel 9
Medlemsstaterna skall på lämpligt sätt tillkännage till vilken behörig
myndighet ansökan som avses i artikel 3 a och i artikel 4 a skalllämnas.
De intyg som avses i artikel 3 b och i artikel 4 a rörande skattestatus
skall utformas enligt förlagan i bilaga B.
Artikel 10
Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser som är nödvändiga
för att följa detta direktiv senast den 1 januari 1981. Detta direktivskall endast tillämpas på de ansökningar om återbetalning som gäller
mervärdeskatt på inköp av varor eller tjänster som fakturerats eller
import som genomförts från och med detta datum.
Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till
centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom detområde som omfattas av detta direktiv. Kommissionen skall underrättade övriga medlemsstaterna om detta.
Artikel 11
Utan hinder av artikel 7.4 får Italien till och med den 1 januari 1982
förlänga den period som anges där från sex till nio månader.
Artikel 12
Tre år efter det datum som anges i artikel 10 skall kommissionen efter
samråd med medlemsstaterna framlägga en rapport för rådet omtillämpningen av detta direktiv, i synnerhet artiklarna 3, 4 och 7.1979L1072 — SV — 01.01.1986 — 001.001 — 5
▼B
Artikel 13
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.1979L1072 — SV — 01.01.1986 — 001.001 — 6
▼B
BILAGA A
FÖRLAGA
1979L1072 — SV — 01.01.1986 — 001.001 — 7
▼B
1979L1072 — SV — 01.01.1986 — 001.001 — 8
▼B
BILAGA B
FÖRLAGA
1979L1072 — SV — 01.01.1986 — 001.001 — 9
▼B
BILAGA C
Förteckning över de uppgifter som anvisningarna under alla förhållanden skall innehålla
►(1)A11979L1072 — SV — 01.01.1986 — 001.001 — 10
▼B
►(1)A11979L1072 — SV — 01.01.1986 — 001.001 — 11