1994L0057 — SV — 29.11.2002 — 003.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS DIREKTIV 94/57/EG
av den 22 november 1994
om gemensamma regler och standarder för organisationer som utför inspektioner och utövar
tillsyn av fartyg och för sjöfartsadministrationernas verksamhet i förbindelse därmed
(EGT L 319, 12.12.1994, s. 20)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Kommissionens direktiv 97/58/EG av den 26 september 1997 L 274 8 7.10.1997
►M2Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/105/EG av den 19
december 2001L 19 9 22.1.2002
►M3Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/84/EG av den 5 november
2002L 324 53 29.11.2002
▼B
RÅDETS DIREKTIV 94/57/EG
av den 22 november 1994
om gemensamma regler och standarder för organisationer som
utför inspektioner och utövar tillsyn av fartyg och för sjöfartsadmi-
nistrationernas verksamhet i förbindelse därmed
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenska-
pen, särskilt artikel 84.2 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag(1),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande,(2),
i enlighet med det förfarande som avses i artikel 189c i fördraget(3),
och
med beaktande av följande:Rådet har i sin resolution av den 8 juni 1993 om en gemensam politik
för säkerheten till sjöss satt upp målet att få bort alla fartyg som inteuppfyller standarderna från gemenskapens vatten samt prioriterat
gemenskapsåtgärder för att säkerställa ett effektivt och enhetligt
genomförande av internationella regler genom att utarbeta gemen-samma standarder för klassificeringssällskap(
4).
Säkerheten och förhindrandet av föroreningar till sjöss kan effektivt
förbättras genom en strikt tillämpning av internationella konventioner,koder och resolutioner samtidigt som friheten att tillhandahålla tjänster
främjas.
Det åligger flaggstaterna och hamnstaterna att kontrollera att fartygen
uppfyller de enhetliga internationella standarderna för säkerhet ochförhindrande av förorening till sjöss.
Medlemsstaterna är ansvariga för utfärdandet av internationella certi-
fikat rörande säkerhet och förorening som föreskrivs i sådanakonventioner som SOLAS 1974, 1966 års internationella lastlinjekon-
vention och MARPOL 1973/78, samt för genomförandet av
bestämmelserna i dessa.
I överensstämmelse med sådana konventioner får alla medlemsstater i
varierande omfattning bemyndiga tekniska organisationer att bestyrkaatt bestämmelserna i fråga följs och de får delegera utfärdandet avmotsvarande säkerhetscertifikat.
Ett stort antal av de nuvarande klassificeringssällskapen världen över
kan inte säkerställa vare sig ett korrekt genomförande av reglerna ellertillförlitlighet när de agerar på uppdrag av de nationella administratio-nerna, eftersom de saknar den nödvändiga struktur och erfarenhet somkrävs för att de skall vara pålitliga och som möjliggör för dem attutföra sina uppgifter på ett verkligt professionellt sätt.
De enskilda medlemsstaterna kan inte uppnå målet att fastställa
lämpliga standarder för klassificeringssällskap i tillräckligt hög grad,
utan det uppnås bättre av gemenskapen.
Det mest lämpliga sättet för rådet att handla är genom ett direktiv där
minimikriterier för erkännande av organisationer fastställs, medanerkännandet, tillämpningen och genomförandet av direktivet lämnastill medlemsstaterna.1994L0057 — SV — 29.11.2002 — 003.001 — 2
(1) EGT nr C 167, 18.6.1993, s. 13.
(2) EGT nr C 34, 2.2.1994, s. 14.
(3) 3 Europaparlamentets yttrande av den 9 mars 1994 (EGT nr C 91,
28.3.1994, s. 9), Rådets gemensamma ståndpunkt av den 19 september
1994 (EGT nr C 301, 27.10.1994, s. 75) och Europaparlamentets beslut av
den 16 november 1994.
(4) EGT nr C 271, 7.10.1993, s. 1.
▼B
CEN-standard 45004 och CEN-standard 29001 i kombination med
standarderna från den internationella föreningen för klassificeringssäll-skap (IACS) utgör en tillräcklig garanti för kvaliteten på
organisationernas verksamhet.
Utfärdandet av radiosäkerhetscertifikatet för lastfartyg kan anförtros
privata organ som har tillräcklig sakkunskap och kvalificerad personal.
Organisationer som önskar bli erkända i enlighet med detta direktiv
måste till medlemsstaterna överlämna fullständiga uppgifter om ochbevis på att de uppfyller minimikriterierna och medlemsstaterna måste
meddela kommissionen och de andra medlemsstaterna vilka organisa-
tioner som de har erkänt.
Kommissionen kan för en period på tre år erkänna organisationer som
inte uppfyller de kriterier avseende minsta antal klassade fartyg och
deras lägsta tonnage, eller minsta antal särskilda inspektörer somfastställs i bilagan, men som uppfyller alla andra kriterier. Dessa orga-nisationer bör beviljas en förlängning av erkännandet eftertreårsperiodens utgång, förutsatt att de fortsättningsvis uppfyller sammakriterier. De effekter som ett erkännande för tre år medför bör
begränsas till den medlemsstat som framlade begäran och endast till
den perioden.
Upprättandet av den inre marknaden innebär fri rörlighet för tjänster så
att organisationer som uppfyller en samling gemensamma kriterier som
garanterar att de är professionella och pålitliga inte kan hindras från attbjuda ut sina tjänster inom gemenskapen, förutsatt att en medlemsstathar beslutat att delegera sådana föreskrivna förpliktelser. Medlems-staten i fråga får emellertid begränsa antalet organisationer som denbemyndigar i förhållande till sina behov på objektiva och klara grunder
som står under övervakning av kommissionen genom kommittéförfa-
randet.
Principen om frihet att tillhandahålla tjänster för inspektion och besikt-
ning av fartyg kan genomföras gradvis, men utan att fastställda
tidsgränser överskrids.
Det är nödvändigt att de nationella administrationerna är mer delaktiga
i övervakningen av fartygen och i utfärdandet av motsvarande certifikat
för att säkerställa att de internationella säkerhetsreglerna följs noggrantäven när medlemsstaterna anförtror utomstående organisationer sinaföreskrivna uppgifter. Det är därför lämpligt att ett nära samarbeteupprättas mellan administrationerna och organisationerna, vilket kankräva att organisationen har en lokal representant på den medlemsstats
område på vilkens vägnar den utför uppgifterna.
Det bör inrättas en tillsynskommitté som bistår kommissionen i dess
ansträngningar att säkerställa en effektiv tillämpning av nuvarande
standarder för säkerheten till sjöss och för miljön samtidigt som den
tar hänsyn till de nationella ratificieringsförfarandena.
Kommissionen måste agera i enlighet med det förfarande som fastställs
i artikel 13 för att följa utvecklingen i internationella forum och att
uppdatera minimikriterierna.
På grundval av den information om de organisationer som arbetar för
medlemsstaternas räkning som medlemsstaterna tillhandahåller i
enlighet med bestämmelserna i artikel 11, kommer kommissionen att
besluta om den kommer att begära att medlemsstater tar tillbaka sitterkännande av de erkända organisationer som inte längre uppfylleralla gemenskapens minimikriterier, enligt förfarandet i artikel 13.
Medlemsstaterna måste emellertid ha möjlighet att upphäva det bemyn-
digande som de gett en organisation om detta är nödvändigt på grundav allvarlig fara för säkerheten eller miljön. Kommissionen måste, ienlighet med det förfarande som avses ovan, snabbt fatta ett beslutom huruvida det är nödvändigt att upphäva en sådan nationell åtgärd.
Varje medlemsstat bör regelbundet bedöma vad de organisationer som
arbetar för dem presterar och de bör tillhandahålla kommissionen ochalla andra medlemsstater exakt information om prestationerna.1994L0057 — SV — 29.11.2002 — 003.001 — 3
▼B
Det krävs att medlemsstaterna, i sin roll som hamnmyndigheter,
främjar säkerheten på och förhindrar föroreningen av gemenskapensvatten genom att prioritera inspektion av fartyg med certifikat från
organisationer som inte uppfyller gemenskapens kriterier, varigenom
det säkerställs att fartyg som seglar under tredje lands flagg inteåtnjuter en förmånligare behandling.
Det förfarande genom vilket kommissionen kommer att fatta sina
beslut bör vara förfarande III a i artikel 2 i rådets beslut 87/373/EEGav den 13 juli 1987 om närmare villkor för utövandet av kommission-ens genomförandebefogenheter(
1).
Klassificeringssällskap måste uppdatera och förbättra sina tekniska
standarder för att harmonisera säkerhetsreglerna och säkerställa attinternationella regler genomförs enhetligt inom gemenskapen.
För närvarande finns det inga enhetliga internationella standarder för
fartygskrov, maskineri samt el- och kontrollinstallationer som alla
fartyg måste följa på byggnadsstadiet och under hela deras livstid.
Sådana standarder får fastställas i enlighet med erkända klassificerings-sällskaps regler eller i enlighet med likvärdiga standarder som skallbeslutas av de nationella administrationerna i enlighet med det förfa-rande som fastställs i rådets direktiv 83/189/EEG av den 28 mars1983 om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder
och föreskrifter(
2).
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
I detta direktiv fastställs åtgärder som skall följas av medlemsstaterna
och av organisationer som ombesörjer inspektion, besiktning och certi-fiering av fartyg, för uppfyllande av de internationella konventionernaom säkerheten till sjöss och förhindrande av havsförorening, samtidigtsom friheten att tillhandahålla tjänster främjas. Denna process omfattar
utarbetandet och genomförandet av säkerhetskrav för skrov, maskineri
samt el- och kontrollinstallationer på fartyg som omfattas av de inter-nationella konventionerna.
Artikel 2
I detta direktiv avses med
a) ”fartyg”: fartyg som omfattas av de internationella konventionerna,
b) ”fartyg som seglar under en medlemsstats flagg”: fartyg som är
registrerade i en medlemsstat och som seglar under dess flagg ienlighet med dess lagstiftning. Fartyg som inte motsvarar denna
definition likställs med fartyg som seglar under tredje lands flagg,
c) ”inspektioner och besiktningar”: inspektioner och besiktningar som
obligatoriskt måste utföras enligt de internationella konventionerna,
d) ”internationella konventioner”: 1974 års internationella konvention
om säkerheten för människoliv till sjöss (SOLAS), 1966 års interna-tionella lastlinjekonvention och 1973/1978 års internationella
konvention till förhindrande av förorening från fartyg, inklusive
protokoll och ändringar till dessa, samt tillhörande koder av tving-ande karaktär i alla medlemsstater, ►
M3i gällande version ◄,
e) ”organisation”: ett klassificeringssällskap eller annat privat organ
som utför säkerhetsbedömningar på en administrations vägnar,
f) ”erkänd organisation”: en organisation som har erkänts i enlighet
med artikel 4,1994L0057 — SV — 29.11.2002 — 003.001 — 4
(1) EGT nr L 197, 18.7.1987, s. 33.
(2) EGT nr L 109, 26.4.1983, s. 8. Direktivet senast ändrat genom direktiv 94/
10/EG (EGT nr L 100, 19.4.1994, s. 30).▼M2
▼B
▼B
g) ”bemyndigande”: ett förfarande genom vilket en medlemsstat ger
ett bemyndigande eller delegerar befogenheter till en erkänd organi-sation,
h) ”certifikat”: ett certifikat som har utfärdats av en medlemsstat eller
för dess räkning i enlighet med de internationella konventionerna,
i) ”klasscertifikat”: ett dokument utfärdat av ett klassificeringssäll-
skap, som intygar ett fartygs strukturella och mekaniska lämplighetför en viss användning eller tjänst, i enlighet med de regler ochförordningar som sällskapet har fastställt och offentliggjort,
j) ”radiosäkerhetscertifikat för lastfartyg”: det certifikat som infördes
genom de ändrade radioföreskrifterna i SOLAS 1974/1978, antagnaav IMO,
k) ”hemvist”: det ställe där en organisation har sitt huvudsäte, huvud-
kontor eller sin huvudsakliga verksamhet.
Artikel 3
1. När medlemsstaterna tar på sig ansvar och förpliktelser inom
ramen för de internationella konventionerna, skall de säkerställa attderas behöriga administrationer kan garantera att bestämmelserna i deinternationella konventionerna tillämpas på ett effektivt sätt, särskilt
avseende inspektion och besiktning av fartyg samt utfärdandet av certi-
fikat och dispenscertifikat. ►
M2Medlemsstaterna skall agera i
enlighet med relevanta bestämmelser i bilagan och i bihanget tillIMO:s resolution A.847 (20) om riktlinjer för att bistå flaggstater vidgenomförandet av IMO:s instrument. ◄
2. När en medlemsstat vid tillämpningen av punkt 1 beslutar att med
avseende på fartyg som seglar under dess flagg
i) bemyndiga organisationer att helt eller delvis utföra inspektioner
och besiktningar avseende certifikat, inklusive sådana som gör detmöjligt att bedöma om bestämmelserna i artikel 14 efterlevs samt,
i tillämpliga fall, att utfärda eller förnya därtill hörande certifikat,
eller
ii) att helt eller delvis överlåta de inspektioner och besiktningar som
avses under i på organisationer,
skall den anförtro dessa uppgifter endast åt erkända organisationer.Den behöriga administrationen skall i samtliga fall godkänna det första
utfärdandet av dispenscertifikat.
För radiosäkerhetscertifikatet för lastfartyg får emellertid dessa
uppgifter anförtros åt ett privat organ som har erkänts av en behörigadministration och som har tillräcklig sakkunskap och kvalificerad
personal för att på administrationens vägnar utföra särskilda säkerhets-
bedömningar rörande radiokommunikation.
3. Denna artikel avser inte certifiering av särskilda delar som ingår i
ett fartygs utrustning.
Artikel 4
1. Medlemsstater som önskar bemyndiga någon organisation som
ännu inte är erkänd skall till kommissionen överlämna en begäran om
erkännande tillsammans med fullständig information om, och bevis för,
att kriterierna i bilagan är uppfyllda och om kravet och åtagandet attorganisationen kommer att följa bestämmelserna i artikel 15.2, 15.4och 15.5. Kommissionen skall, tillsammans med respektive medlems-stat som lämnar in begäran, genomföra bedömningar av deorganisationer för vilka den mottagit en begäran om erkännande för
att kontrollera att de uppfyller och åtar sig att följa ovannämnda krav.
Vid beslut om erkännande skall hänsyn tas till uppgifter om organisa-tionens verksamhet avseende säkerhet och förhindrande av föroreningenligt artikel 9. Kommissionen skall bevilja erkännandet i enlighetmed det förfarande som avses i artikel 7.2.1994L0057 — SV — 29.11.2002 — 003.001 — 5
▼M2
▼B
▼M2
▼M2
2. Medlemsstaterna får till kommissionen överlämna en särskild
begäran om ett begränsat erkännande under tre år för organisationersom uppfyller alla kriterier i bilagan utom dem som anges i punkterna
2 och 3 i avsnitt A. Samma förfarande som anges i punkt 1 skall tillä-
mpas för en sådan särskild begäran, bortsett från att de kriterier ibilagan som kommissionen tillsammans med medlemsstaten vid sinbedömning skall bedöma uppfyllandet av skall vara alla kriterier utomde som anges i punkterna 2 och 3 i avsnitt A. Effekterna av dessa
begränsade erkännanden skall begränsas till endast den eller de
medlemsstatersom har lämnat in en begäran om sådant erkännande.
3. Alla organisationer som beviljas erkännande skall noga kontrol-
leras av den kommitté som inrättats enligt artikel 7, i synnerhet de
som avses i punkt 2 ovan, inför eventuella beslut om förlängning av
det begränsade erkännandet. När det gäller dessa senare organisationerskall, vid beslut om förlängning av ett sådant erkännande, de kriteriersom anges i punkterna 2 och 3 i avsnitt A i bilagan inte beaktas.Hänsyn skall däremot tas till uppgifter om organisationens verksamhetavseende säkerhet och förhindrande av förorening enligt artikel 9.2. I
varje beslut om förlängning av det begränsade erkännandet skall det i
förekommande fall anges på vilka villkor förlängningen beviljas.
4. Kommissionen skall utarbeta och uppdatera en förteckning över
de organisationer som erkänns i enlighet med punkterna 1–3. Förteck-
ningen skall offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella
tidning.
5. De organisationer som den 22 januari 2002 redan är erkända i
enlighet med detta direktiv skall fortsätta att vara erkända. De måstedock följa de nya bestämmelser som föreskrivs i detta direktiv, och
deras efterlevnad skall bedömas vid de första bedömningar som avses
i artikel 11.
Artikel 5
1. Vid tillämpningen av artikel 3.2 skall medlemsstaterna i princip
inte vägra att bemyndiga någon av de erkända organisationerna att åtasig uppgifterna, förutsatt att bestämmelserna i punkt 3 samt i artiklarna6 och 11 följs. De får emellertid begränsa det antal organisationer somde bemyndigar i enlighet med sina behov, förutsatt att det finns klaraoch objektiva skäl till att göra så. På en medlemsstats begäran skall
kommissionen vidta lämpliga åtgärder i enlighet med det förfarande
som föreskrivs i artikel 7.
3. För att en medlemsstat skall godta att en erkänd organisation somhar sin hemvist i ett tredje land skall utföra de uppgifter som anges iartikel 3 eller en del av dem får den begära att det tredje landet ifråga beviljar en motsvarande behandling av de erkända organisationersom har sin hemvist i gemenskapen. Dessutom får gemenskapen begäraatt det tredje land där en erkänd organisation har sin hemvist beviljar
en motsvarande behandling av de erkända organisationer som har
hemvist inom gemenskapen.
Artikel 6
1. Medlemsstater som beslutar att agera på det sätt som beskrivs i
artikel 3.2 skall upprätta en arbetsförbindelse mellan sin behöriga admi-nistration och de organisationer som agerar för deras räkning.
2. Arbetsförbindelsen skall regleras genom ett formaliserat, skriftligt
och icke-diskriminerande avtal eller ett likvärdigt rättsligt bindande
arrangemang som fastställer organisationernas särskilda uppgifter och
funktioner och som åtminstone omfattar följande:
a) Bestämmelserna i bihang II till IMO:s resolution A.739 (18) om
riktlinjer för bemyndigande av organisationer som agerar för admi-1994L0057 — SV — 29.11.2002 — 003.001 — 6
▼B
▼M2
▼B
▼M2
▼M2
nistrationens räkning, med beaktande avbilagan, bihangen och tillä-
gget till IMO:s MSC/cirkulär 710 och MEPC/cirkulär 307 omavtalsmall för bemyndigande av erkända organisationer som agerar
för administrationens räkning.
b) Följande bestämmelser om ekonomiskt ansvar:
i) Om en domstol till följd av en incident slutgiltigt och definitivt
fastställer, eller om det vid lösning av en tvist genom skilje-domsförfarande fastställs, att administrationen har ettersättningsansvar samt att den skall utge ersättning till de skade-
lidande för sakförlust eller sakskada, personskada eller dödsfall,
och det kan bevisas inför domstolen att förlusten, skadan ellerdödsfallet orsakats av en uppsåtlig handling eller underlåtelseeller grov vårdslöshet från den erkända organisationens sida,eller från dess organ, anställda, agenter eller andra som agerarför den erkända organisationens räkning, skall administrationen
ha rätt till ekonomisk ersättning från den erkända organisa-
tionen, i den utsträckning domstolen slår fast att sagda förlust,skada eller dödsfall vållats av den erkända organisationen.
ii) Om en domstol till följd av en incident slutgiltigt och definitivt
fastställer, eller om det vid lösning av en tvist genom skilje-domsförfarande fastställs, att administrationen har ettersättningsansvar samt att den skall utge ersättning till de skade-
lidande för personskada eller dödsfall, och det kan bevisas inför
domstolen att personskadan eller dödsfallet orsakats av enförsumlig eller vårdslös handling eller underlåtelse från denerkända organisationens sida, eller från dess anställda, agentereller andra som agerar för den erkända organisationens räkning,
skall administrationen ha rätt till ekonomisk ersättning från den
erkända organisationen, i den utsträckning domstolen slår fastatt sagda personskada eller dödsfall vållats av den erkända orga-nisationen. Medlemsstaterna får begränsa det högsta belopp somskall betalas av den erkända organisationen, men gränsen fårinte ligga lägre än 4 miljoner euro.
iii) Om en domstol till följd av en incident slutgiltigt och definitivt
fastställer, eller om det vid lösning av en tvist genom skilje-
domsförfarande fastställs, att administrationen har ettersättningsansvar samt att den skall utge ersättning till de skade-lidande för sakförlust eller sakskada, och det kan bevisas infördomstolen att förlusten eller skadan orsakats av en försumligeller vårdslös handling eller underlåtelse från den erkända orga-
nisationens sida, eller från dess anställda, agenter eller andra
som agerar för den erkända organisationens räkning, skall admi-nistrationen ha rätt till ekonomisk ersättning från den erkändaorganisationen, i den utsträckning domstolen slår fast att sagdaförlust eller skada vållats av den erkända organisationen.
Medlemsstaterna får begränsa det högsta belopp som skall
betalas av den erkända organisationen, men gränsen får inteligga lägre än 2 miljoner euro.
c) Bestämmelser om en regelbundet återkommande granskning som
utförs av administrationen eller av ett opartiskt utomstående organ
som har utsetts av administrationen och som avser de uppgiftersom organisationerna utför för administrationens räkning enligtartikel 11.1.
d) Möjligheten att genomföra stickprov och ingående inspektioner av
fartygen.
e) Bestämmelser om rapportering av väsentlig information om organi-
sationernas klassade flotta, ändringar av fartygs klass, tillfälligaavstängningar och tillbakadraganden från klass, i enlighet medartikel 15.3.
3. I avtalet eller genom det likvärdiga rättsligt bindande arrange-
manget kan det krävas att den erkända organisationen har ett lokaltombud på den medlemsstats territorium för vars räkning den utför deuppgifter som avses i artikel 3. Detta krav kan uppfyllas av ett lokaltombud som har rättsstatus som juridiskperson enligt medlemsstatenslagar och är underkastad de nationella domstolarnas behörighet.1994L0057 — SV — 29.11.2002 — 003.001 — 7
▼B
▼B
4. Varje enskild medlemsstat skall förse kommissionen med exakta
uppgifter om den arbetsförbindelse som har etablerats i enlighet meddenna artikel. Kommissionen skall därefter meddela de andra medlems-
staterna.
5. Kommissionen skall senast den 22 juli 2006 lägga fram en
utvärderingsrapport för Europaparlamentet och rådet om de ekono-
miska konsekvenserna för de berörda parterna av det ansvarssystemsom föreskrivs i denna artikel, särskilt dess konsekvenser för deerkända organisationernas finansiella balans.
Denna rapport skall utarbetas i samarbete med medlemsstaternas
behöriga myndigheter och de berörda parterna, särskilt de erkändaorganisationerna/klassificeringssällskapen. Kommissionen skall, om det
visar sig nödvändigt mot bakgrund av denna utvärdering, lägga fram ett
förslag om ändring av detta direktiv, särskilt med avseende på prin-cipen om högsta ansvar.
Artikel 7
1. Kommissionen skall biträdas av Kommittén för sjösäkerhet och
förhindrande av förorening från fartyg (COSS), inrättad genom artikel
3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2099/2002 av
den 5 november 2002 om inrättande av en kommitté för sjösäkerhetoch förhindrande av förorening från fartyg (COSS)(
1).
2. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut
1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 idet beslutet.
Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre
månader.
3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.
Artikel 8
1. Detta direktiv får, utan att dess tillämpningsområde utökas, ändras
i enlighet med det förfarande som avses i artikel 7.2 i syfte att
— vid tillämpningen av detta direktiv tillämpa senare ikraftträdda
ändringar av de internationella konventioner och tillhörande proto-koll, koder och resolutioner som anges i artikel 2 d samt artiklarna3.1 och 6.2,
— uppdatera kriterierna i bilagan med särskild hänsyn till relevanta
beslut som har fattats av IMO,
— ändra de belopp som anges i artikel 6.2 b ii och iii.
2. När nya dokument eller protokoll till de konventioner som avses i
artikel 2 d antas skall rådet, på förslag av kommissionen samt med
hänsyn till medlemsstaternas parlamentariska förfaranden och relevantaförfaranden inom IMO, besluta om närmare arrangemang för ratifi-cering av dessa nya dokument eller protokoll, och samtidigtsäkerställa att de tillämpas enhetligt och samtidigt i medlemsstaterna.
Ändringarna av de internationella instrument som avses i artikel 2 d
och artikel 6 får undantas från detta direktivs tillämpningsområde ienlighet med artikel 5 i förordning (EG) nr 2099/2002.1994L0057 — SV — 29.11.2002 — 003.001 — 8
(1) EGT L 324, 29.11.2002, s. 1.▼M2
▼M3
▼M2
▼B
▼M2
▼B
▼M3
▼M2
Artikel 9
1. Erkännandet av sådana organisationer som avses i artikel 4 skall
återkallas om de inte längre uppfyller de kriterier som anges i bilaganeller om deras verksamhet avseende säkerhet och förhindrande avförorening inte uppfyller kraven enligt punkt 2. Kommissionen skallfatta beslut om återkallelsen i enlighet med det förfarande som avses i
artikel 7.2, efter det att den berörda organisationen har beretts
möjlighet att inkomma med synpunkter.
2. När kommissionen utarbetar förslag till beslut om återkallelse av
erkännande enligt punkt 1, skall den beakta resultatet av de bedöm-
ningar av de erkända organisationerna som avses i artikel 11 samt
organisationernas verksamhet avseende säkerhet och förhindrande avförorening, vilken skall bedömas med hänsyn till organisationens samt-liga klassade fartyg, oavsett vilken flagg de för.
De data som genereras inom ramen för det samförståndsavtal om
hamnstatskontroll som undertecknades i Paris, eller liknande ordningar,skall ligga till grund för bedömningen av organisationernas verksamhetavseende säkerhet och förhindrande av förorening. En analys avolyckor där fartyg som klassats av de erkända organisationerna är
inblandade kan också användas vid denna bedömning.
Anmälningar från medlemsstaterna i enlighet med artikel 12 skall
också beaktas vid bedömning av organisationernas verksamhet avse-ende säkerhet och förhindrande av förorening.
Den kommitté som inrättats i enlighet med artikel 7 skall fastställa de
kriterier som skall tillämpas när man, på grundval av den informationsom anges i denna punkt, avgör om den verksamhet som bedrivs av enorganisation som agerar för en flaggstats räkning kan anses utgöra ett
oacceptabelt hot mot säkerhet och miljö.
Kommissionen skall överlämna förslag till beslut om återkallelse av
erkännande enligt punkt 1 till kommittén, antingen på eget initiativeller på begäran av en medlemsstat.
Artikel 10
1. Trots de kriterier som anges i bilagan får en medlemsstat tillfäl-
ligt dra in ett bemyndigande, om den anser att en erkänd organisation
inte längre kan bemyndigas att utföra de uppgifter för dess räkning somanges i artikel 3. Följande förfarande skall då tillämpas:
a) Medlemsstaten skall utan dröjsmål underrätta kommissionen och de
andra medlemsstaterna om sitt beslut, med underbyggda skäl för
beslutet.
b) Kommissionen skall undersöka om indragandet är berättigat på
grund av allvarlig fara för säkerheten eller miljön.
c) Kommissionen skall i överensstämmelse med förfarandet i artikel
7.2 underrätta medlemsstaten huruvida dess beslut att dra in bemyn-digandet på grund av allvarlig fara för säkerheten eller miljön ärberättigat eller inte, och om det inte är berättigat att begära attmedlemsstaten återkallar indragandet.
2. Om kommissionen anser att den erkända organisationens verk-
samhet avseende säkerhet och förhindrande av förorening försämras,men utan att detta motiverar en återkallelse av erkännandet på grundvalav de kriterier som anges i artikel 9.2, får den besluta att underrätta den
erkända organisationen om detta och begära att den skall vidta erfor-
derliga åtgärder för att förbättra sin verksamhet avseende säkerhet ochförhindrande av förorening, samt informera medlemsstaterna om detta.Om den erkända organisationen inte inkommer med något tillfredsstäl-lande svar på kommissionens begäran eller om kommissionen anser att
de åtgärder som vidtagits av den erkända organisationen inte lett till att
dess verksamhet avseende säkerhet och förhindrande av föroreningförbättras, får kommissionen besluta att tillfälligt dra in erkännandetunder ett år i enlighet med förfarandet i artikel 7.2, efter det att denberörda organisationen beretts tillfälle att yttra sig. Under denna periodfår den erkända organisationen inte utfärda eller förnya några certifikat1994L0057 — SV — 29.11.2002 — 003.001 — 9
▼M2
för fartyg som för någon av medlemsstaternas flagg, medan certifikat
som organisationen tidigare utfärdat eller förnyat däremot äger fortsattgiltighet.
3. Det förfarande som anges i punkt 2 skall tillämpas också när
kommissionen har bevis för att en erkänd organisation inte uppfylltkraven i artikel 15.3, 15.4 eller 15.5.
4. Ett år efter det att kommissionen fattat beslutet om en tillfällig
indragning av en organisations erkännande skall kommissionenundersöka huruvida de brister som avses i punkterna 2 och 3 och somvar orsaken till indragningen har rättats till. Om sådana brister kvarstår,skall erkännandet återkallas i enlighet med det förfarande som avses i
artikel 7.2.
Artikel 11
1. Varje medlemsstat måste försäkra sig om att de erkända organisa-
tioner som utför uppgifter för dess räkning enligt artikel 3.2 utför de
uppgifter som avses i den artikeln effektivt och till belåtenhet för dessbehöriga administration.
2. Varje medlemsstat skall utföra denna uppgift åtminstone på
tvåårsbasis och skall tillhandahålla de andra medlemsstaterna och
kommissionen en rapport om resultaten från övervakningen senast den31 mars året efter de två år för vilka bedömningen har gjorts.
3. Alla erkända organisationer skall regelbundet och minst vartannat
år bedömas av kommissionen i samverkan med den medlemsstat som
lämnat in den relevanta begäran om erkännande i syfte att kontrolleraatt organisationerna uppfyller kriterierna i bilagan. När kommissionenväljer ut de organisationer som skall bedömas skall särskild vikt fästasvid organisationens verksamhet avseende säkerhet och förhindrande avförorening, dess olycksstatistik och de anmälningar som utarbetats av
medlemsstaterna i enlighet med artikel 12. Bedömningen kan innefatta
ett besökpå organisationens regionala filialer samt slumpvis inspek tionav fartyg i syfte att granska organisationens verksamhet. I detta fallskall kommissionen, när så är lämpligt, informera den medlemsstatdär den regionala filialen har hemvist. Kommissionen skall tillhan-
dahålla medlemsstaterna en rapport om resultatet av bedömningen.
4. Varje erkänd organisation skall årligen göra resultaten av sin
översyn av hanteringen av kvalitetssystemet tillgängliga för denkommitté som inrättats enligt artikel 7.
Artikel 12
När medlemsstaterna i egenskap av hamnstater utövar sina inspektions-
rättigheter och -förpliktelser och upptäcker att organisationer somagerar för en flaggstats räkning har utfärdat giltiga certifikat till ett
fartyg som inte uppfyller de relevanta kraven i de internationella
konventionerna eller att ett fartyg med ett giltigt klasscertifikat harnågon brist med avseende på de punkter som certifikatet omfattar, skallde anmäla detta till kommissionen och övriga medlemsstater samtunderrätta den berörda flaggstaten. Endast fall med fartyg som utgör
ett allvarligt hot mot säkerheten och miljön eller som uppvisar tecken
på särskild försumlighet hos organisationerna skall anmälas i enlighetmed denna artikel. Den berörda erkända organisationen skall under-rättas om fallet vid tiden för den första inspektionen så att denomedelbart kan vidta lämpliga uppföljningsåtgärder.
Artikel 14
1. Varje enskild medlemsstat skall säkerställa att fartyg som seglar
under dess flagg är konstruerade i enlighet med och fortfarandemotsvarar en erkänd organisations krav på skrov, maskineri samt el-och kontrollinstallationer..1994L0057 — SV — 29.11.2002 — 003.001 — 10
▼B
▼B
2. En medlemsstat kan besluta att använda sådana regler som den
anser vara likvärdiga med en erkänd organisations regler endast omden omedelbart anmäler dem till kommissionen i överensstämmelse
med förfarandet i direktiv 83/189/EEG och till de andra medlemssta-
terna, samt förutsatt att ingen annan medlemsstat eller kommissionenhar invändningar mot dem och att de befinns vara likvärdiga enligtförfarandet i ►
M2artikel 7.2 ◄.
Artikel 15
1. De erkända organisationerna skall regelbundet samråda med
varandra för att deras tekniska standarder och genomförandet av dessaskall förbli likvärdiga i linje med bestämmelserna i Internationellasjöfartsorganisationen IMO:s resolution A.857(20) Riktlinjer för att
bistå flaggstater vid genomförandet av IMO:s instrument. De skall
förse kommissionen med regelbundna rapporter om grundläggandeframsteg i fråga om standarder.
2. De erkända organisationerna skall visa samarbetsvilja gentemot
hamnstaters kontrollmyndigheter när ett fartyg som har klassificeratsav dem berörs, särskilt när det gäller att underlätta åtgärdandet av
konstaterade fel eller andra brister.
3. De erkända organisationerna skall förse alla administrationer i
medlemsstaterna som har gett något av de bemyndiganden som avsesi artikel 3 samt kommissionen med alla relevanta uppgifter om sinklassade flotta, överföringar, ändringar av fartygs klass, tillfälligaavstängningar och tillbakadraganden från klass, oberoende av vilkenflagg fartygen för. Uppgifter om överföringar, ändringar av fartygs
klass, tillfälliga avstängningar och tillbakadraganden från klass, inklu-
sive uppgifter om alla försenade besiktningar samt derekommendationer, klassvillkor, driftsvillkor eller driftsbegränsningarsom utfärdats för organisationens klassade fartyg men som inte följtsskall – oberoende av vilken flagg fartyget för – också meddelas till
informationssystemet Sirenac för inspektioner inom ramen för hamn-
statskontrollen och skall offentliggöras på dessa erkändaorganisationers eventuella webbplats.
4. De erkända organisationerna skall inte utfärda certifikat till ett
fartyg som, oberoende av vilken flagg fartyget för, har uteslutits urklassen eller ändrat klass av säkerhetsskäl, förrän de har gett flaggsta-tens behöriga administration tillfälle att inom rimlig tid yttra sig för att
avgöra om en fullständig inspektion är nödvändig.
5. Vid överföring av klass från en erkänd organisation till en annan
skall den frånträdande organisationen underrätta den tillträdande orga-
nisationen om alla försenade besiktningar samt om derekommendationer, klassvillkor, driftsvillkor eller driftsbegränsningarsom utfärdats för fartyget men som inte följts. Vid överföringen skallden frånträdande organisationen överlämna en fullständig dokumenta-tion om fartygets historia till den tillträdande organisationen. Den
tillträdande organisationen får utfärda certifikat för fartyget först sedan
alla försenade besiktningar har genomförts med ett tillfredsställanderesultat och sedan alla rekommendationer eller klassvillkor som tidi-gare utfärdats för fartyget men som inte följts har åtgärdats på det sättsom den frånträdande organisationen anger. Innan certifikaten utfärdas
skall den tillträdande organisationen upplysa den frånträdande organisa-
tionen om datum för utfärdande av certifikaten och bekräfta datum,plats och vilka åtgärder som vidtagits för att komma till rätta med varjeförsenad besiktning och med alla rekommendationer och klassvillkorsom inte följts. De erkända organisationerna skall samarbeta medvarandra för att korrekt genomföra bestämmelserna i denna punkt.1994L0057 — SV — 29.11.2002 — 003.001 — 11
▼M2
▼B
▼M2
▼B
Artikel 16
1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författ-
ningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 31
december 1995.
2. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla
en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisningnär de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skallgöras skall varje medlemsstat själv utfärda.
3. Medlemsstaterna skall omedelbart till kommissionen överlämna
texterna till alla bestämmelser i nationell lagstiftning som de antarinom det område som omfattas av detta direktiv. Kommissionen skall
underrätta de andra medlemsstaterna om detta.
4. Dessutom skall kommissionen regelbundet informera Europapar-
lamentet och rådet om hur genomförandet av direktivet fortgår imedlemsstaterna.
Artikel 17
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.1994L0057 — SV — 29.11.2002 — 003.001 — 12
▼M2
▼B
▼B
BILAGA
MINIMIKRITERIER FÖR DE ORGANISATIONER SOM AVSES I
ARTIKEL 3
A. ALLMÄNNA MINIMIKRITERIER
1. Den erkända organisationen måste kunna dokumentera en omfattande
erfarenhet av att bedöma konstruktion och byggande av handelsfartyg.
2. Organisationen måste ha en klassad flotta om minst 1 000 oceangående
fartyg (över 100 BRT) som tillsammans utgör minst 5 miljoner BRT.
3. Organisationen måste ha teknisk personal i proportion till antalet klassade
fartyg. Det behövs minst 100 särskilda inspektörer för att motsvara
kraven i punkt 2.
4. Organisationen måste ha uttömmande regler och föreskrifter för konstruk-
tion, byggande och periodiskbesik tning av handelsfartyg, och dessa
måste offentliggöras samt fortlöpande uppdateras och förbättras genom
forsknings- och utvecklingsprogram.
5. Organisationen måste offentliggöra sitt fartygsregister årligen eller hålla
det tillgängligt för allmänheten i en elektronisk databas.
6. Organisationen får inte vara kontrollerad av redare eller skeppsbyggare
eller av andra som har kommersiella intressen i tillverkning, utrustning,
reparation eller drift av fartyg. Organisationen får inte vara huvudsakligen
beroende av ett enda kommersiellt företag för sin inkomst. Den erkända
organisationen får inte utföra lagstadgat arbete om den är identiskmed
eller har affärs-, person- eller familjeanknytningar till redaren eller den
som är ansvarig för fartygets drift. Detta förbud skall även gälla
inspektörer som är anställda av den erkända organisationen.
7. Organisationen måste verka i enlighet med de bestämmelser som anges i
bilagan till IMO:s resolution A.789(19) om specifikationer för inspektion
och certifiering som utförs av erkända organisationer som agerar för
administrationens räkning, i den mån de är relevanta för detta direktivs
tillämpningsområde.
B. SÄRSKILDA MINIMIKRITERIER
1. Organisationen
a) har en betydande personal för tekniska frågor, ledning, stödjande
uppgifter och forskning, som står i proportion till arbetsuppgifterna
och till antalet klassade fartyg och som övervakar utvecklingen av
organisationens kapacitet samt utarbetar och upprätthåller regler och
föreskrifter,
b) är världsomspännande genom sin särskilda tekniska personal och
genom andra erkända organisationers särskilda tekniska personal.
2. Organisationen styrs av allmänna etiska regler.3. Organisationen leds och administreras på ett sådant sätt att sekretessen
säkerställs i fråga om den information som administrationen kräver.
4. Organisationen är beredd att förse administrationen samt kommissionen
och berörda parter med relevanta uppgifter.
5. Organisationens ledning har definierat och dokumenterat sin policy, sina
mål och sitt åtagande i förhållande till kvalitet, och har säkerställt att
policyn förstås, genomförs och upprätthålls på alla nivåer inom organisa-
tionen. Organisationens policy måste omfatta mål och indikatorer för
verksamheten med avseende på säkerhet och förhindrande av förorening.
6. Organisationen har utvecklat och genomfört samt upprätthåller ett effek-
tivt internt system för kvalitet som grundar sig på lämpliga delar av
internationellt erkända kvalitetsnormer och som stämmer överens med
EN 45004 (inspektionsorgan) och EN 29001, så som de tolkas i IACS
”Quality System Certification Scheme Requirements” och som bland
annat säkerställer att
a) organisationens regler och föreskrifter fastställs och upprätthålls på ett
systematiskt sätt,1994L0057 — SV — 29.11.2002 — 003.001 — 13
▼M2
▼B
▼M2
▼M2
b) organisationens regler och föreskrifter efterlevs och att ett internt
system inrättas för att bedöma tjänsternas kvalitet i förhållande till
dessa regler och föreskrifter,
c) kraven på det lagstadgade arbete som organisationen har bemyndigats
att utföra är uppfyllda och att ett internt system inrättas för att bedöma
tjänsternas kvalitet i förhållande till efterlevnaden av de internationella
konventionerna,
d) ansvar och befogenheter hos samt inbördes förhållande mellan
anställda vars arbete påverkar kvaliteten på organisationens tjänster
definieras och dokumenteras,
e) allt arbete utförs under kontrollerade förhållanden,
f) det finns ett kontrollsystem som övervakar de åtgärder och det arbete
som utförs av inspektörer samt teknisk och administrativ personal som
är anställd direkt av organisationen,
g) kraven på det lagstadgade arbete som organisationen har bemyndigats
att utföra, endast utförs av dess särskilda inspektörer eller av andra
erkända organisationers särskilda inspektörer; de särskilda inspektö-
rerna skall under alla omständigheter ha omfattande kunskaper om
den typ av fartyg på vilka de utför det lagstadgade arbetet, med rele-
vans för den särskilda inspektion som skall utföras, samt om de krav
som gäller,
h) det finns ett system för utbildning av inspektörer och för kontinuerlig
uppdatering av deras kunskaper,
i) registrering bevaras som visar att de föreskrivna standarderna har
uppfyllts på de punkter som omfattas av de utförda tjänsterna och att
kvalitetssystemet fungerar effektivt,
j) det finns ett omfattande system för planerad och dokumenterad intern
kontroll av kvalitetsrelaterade aktiviteter inom alla delar av organisa-
tionen,
k) de lagstadgade besiktningar och inspektioner som krävs enligt det
harmoniserade systemet för besiktning och certifiering och som orga-
nisationen är bemyndigad att utföra, utförs i enlighet med
bestämmelsen i bilagan och tillägget till IMO:s resolution A.746 (18)
om riktlinjer för besiktningar inom ramen för det harmoniserade
systemet för besiktning och certifiering,
l) klara och tydliga direktiv utfärdas om ansvarsfördelning och kontroll
mellan sällskapets huvudkontor och dess regionkontor samt mellan de
erkända organisationerna och deras inspektörer.
7. Organisationen måste visa förmåga att
a) utveckla och hålla aktuell en fullständig och tillräcklig samling egna
regler och föreskrifter om skrov, maskineri samt el- och kontrollutrust-
ning som har samma kvalitet som internationellt erkända tekniska
standarder på grundval av vilka certifikat inom ramen för SOLAS,
säkerhetscertifikat för passagerarfartyg (avseende fartygets konstruk-
tion och väsentliga maskinerisystem ombord) samt certifikat inom
ramen för lastlinjekonventionen (avseende fartygets hållfasthet) kan
utfärdas,
b) utföra alla inspektioner och besiktningar som de internationella
konventionerna kräver för att certifikat skall kunna utfärdas, inklusive
de nödvändiga resurserna för att med hjälp av yrkeskvalificerad
personal och i enlighet med bestämmelserna i bilagan till IMO:s reso-
lution A.788 (19) om riktlinjer för administrationernas genomförande
av den internationella säkerhetsorganisationskoden (ISM-koden)
bedöma tillämpningen och upprätthållandet av säkerhetsorganisations-
systemet, både i land och ombord på fartygen, och som skall omfattas
av certifieringen.
8. Organisationens system för kvalitet certifieras av ett oberoende kontrol-
lorgan som har erkänts av administrationen i den stat där organisationen
har hemvist.
9. Organisationen måste tillåta att företrädare för administrationen och andra
berörda parter deltar i utvecklingen av dess regler och/eller föreskrifter.1994L0057 — SV — 29.11.2002 — 003.001 — 14
▼B
▼M2