1971R1696 — SV — 01.01.1973 — 001.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETSFÖRORDNING(EEG)nr1696/71
avden26juli1971
omdengemensammaorganisationenavmarknadenförhumle
(EGT L 175, 4.8.1971, s. 1)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►A1 Anslutningsakten för Danmark, Irland, Förenade konungariket Storbri-
tannien och Nordirland (*) L 73 14 27.3.1972
(anpassad genom rådets beslut av den 1 januari 1973) L 2 1 1.1.1973
(*) Denna rättsakt finns inte publicerad på svenska.
1971R1696 — SV — 01.01.1973 — 001.001 — 2
▼B
RÅDETSFÖRORDNING(EEG)nr1696/71
avden26juli1971
omdengemensammaorganisationenavmarknadenförhumle
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖR-
ORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekono-
miska gemenskapen, särskilt artiklarna 42, 43, 113 och 235 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande (
1),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande, och
med beaktande av följande:Funktionen hos och utvecklingen av den gemensamma marknaden för
jordbruksprodukter måste åtföljas av upprättandet av en gemensamjordbrukspolitik vilken särskilt måste omfatta en gemensam organisa-tion av marknaderna som kan utformas på olika sätt beroende på den
berörda produkten.
Gemenskapens produktion av humle är av särskilt intresse för ekono-
min i vissa av regionerna inom gemenskapen. För vissa jordbrukare i
dessa regioner står humleproduktionen för en övervägande del av
deras inkomster.
Eftersom växtsaft och extrakt av humle inte anges i bilaga 2 till
fördraget är de, i motsats till humle, undantagna från tillämpningen avfördragets jordbruksbestämmelser. Eftersom produkterna i stort sett ärutbytbara riskerar denna situation att äventyra verkan av den gemen-samma jordbrukspolitiken för humle. De bestämmelser för humle somantagits i enlighet med artikel 113 vad gäller handeln med tredje land
och de bestämmelser om avsättning av humle som antagits i enlighet
med artikel 235 bör utvidgas till att gälla växtsaft och extrakt avhumle.
Den internationella handeln har traditionellt haft stor betydelse för
producenter och användare av humle inom gemenskapen. Den bästaekonomiska avkastningen har hittills i stort sett uppnåtts i gemenska-pens produktion genom dess konkurrenskraft på världsmarknaden ochen smidig anpassning av produktionens kvalitet och kvantitet till
avsättningsmöjligheterna. Den gemensamma organisationen av mark-
naderna bör inte innebära några större förändringar av denna situation,men kan genom lämpliga åtgärder bidra till att förbättra produkternaskvalitet och skydda producenterna från en försämring av deras nuva-rande levnadsstandard.
En kvalitetsinriktad politik bör föras inom hela gemenskapen genom
tillämpning av bestämmelser som rör utfärdandet av ursprungsintygtillsammans med bestämmelser som i princip förbjuder avsättning av
produkter för vilka intyg inte har utfärdats eller av importerade pro-
dukter som inte uppfyller motsvarande lägsta kvalitetskriterier. Endefinition av en standardkvalitet bör fastställas, som skall utgöra enreferenspunkt för handelstransaktioner och säkra en tillfredsställandemarknadsanpassning.
Det behövs tillräcklig information om den nuvarande marknadssitua-
tionen och utsikterna för marknadens utveckling inom gemenskapen.Det faktum att en betydande del av produktionen avsätts enligt avtal
som ingåtts före skörden, ibland för flera år, kan underlätta en prognos
över marknadens utveckling. En registrering av alla avtal om leveransav humle som producerats inom gemenskapen bör därför ske. Dennainformation bör dock hållas hemlig för att garantera de berörda par-terna att den endast kommer för användas att statistikändamål och föratt på så sätt få helt objektiv information.
(1) EGT nr C 66, 1.7.1971, s. 28.
1971R1696 — SV — 01.01.1973 — 001.001 — 3
▼B
För att stabilisera marknaderna och för att säkerställa en rimlig lev-
nadsstandard för jordbruksbefolkningen och rimliga priser vid leveranstill konsumenterna bör man främja en centralisering av utbudet och en
gemensam anpassning från odlarnas sida av deras produkter till mark-
nadens behov.
En sammanslutning av jordbrukarna i organisationer med krav på
medlemmarna att följa vissa gemensamma regler skulle därför gynnauppfyllandet av målen i artikel 39 i fördraget. Dessa mål kan eftersträ-vas inte bara genom att odlarna sluter sig samman i producentgrupper,men också genom att man bildar föreningar av dessa grupper.
För att undvika att producenter särbehandlas och för att säkerställa att
vidtagna åtgärder är enhetliga och effektiva bör det fastställas villkorför hela gemenskapen vilka producentgrupperna och deras föreningar
måste uppfylla för att bli erkända av medlemsstaterna. För att uppnå
en effektiv centralisering av utbudet är det särskilt nödvändigt dels attgrupperna och föreningarna är tillräckligt stora i ekonomiskt hänse-ende, dels att producenternas eller gruppernas totala produktion avsättsav sammanslutningen eller föreningen antingen direkt eller genom pro-
ducenterna enligt gemensamma regler.
Bestämmelser för att underlätta bildandet av dessa grupper och deras
verksamhet bör fastställas. Medlemsstaterna bör därför få bevilja dem
stöd som delvis finansieras av gemenskapen. Stödbeloppet bör dockbegränsas och stödet bör vara tillfälligt och minskande, så att produ-centernas finansiella ansvar gradvis ökar.
Humleodlingarna inom gemenskapen behöver i vissa fall anpassas,
både vad gäller de sorter som produceras och möjligheten att rationali-sera arbetet med odling och skörd. Under ett visst antal år bör enomställning till andra sorter och en omorganisation av humleodling-
arna underlättas genom att ett särskilt stöd beviljas till producentgrup-
per som vidtar sådana åtgärder.
För att säkra en rimlig levnadsstandard för producenterna bör ett
stödsystem införas. Varje år efter avsättningen av skörden måste kom-missionen framlägga en rapport till rådet, så att det kan avgöras omett sådant stöd skall fastställas. Stödet får beviljas om denna rapportvisar att den genomsnittliga avkastningen per hektar har varitotillräcklig, med hänsyn tagen till den nuvarande situationen och den
förväntade utvecklingen på marknaden.
De planerade åtgärderna måste möjliggöra ett importsystem, som
endast innebär att Gemensamma tulltaxan tillämpas. Enligt fördraget
gäller denna tulltaxa automatiskt från och med den 1 januari 1970.
Med hänsyn till dessa åtgärder är det möjligt att avstå från tillämp-
ningen av alla kvantitativa restriktioner vid gemenskapens yttregränser. I undantagsfall kan detta förfarande dock visa sig otillräckligt.För att gemenskapsmarknaden inte skall vara utan skydd motstörningar som kan uppstå i sådana fall då tidigare importhinderavskaffats måste gemenskapen snabbt få vidta alla nödvändiga
åtgärder.
För handeln inom gemenskapen är uttagande av tullar eller avgifter
med motsvarande verkan samt tillämpning av kvantitativa restriktioner
eller åtgärder med motsvarande verkan förbjudna enligt fördraget frånoch med den 1 januari 1970. Eftersom det inte existerade något mini-mipris den 31 december 1969 är tillämpningen av artikel 44 i fördra-get automatiskt utesluten från och med den 1 januari 1970.
Effektiviteten av alla de åtgärder som reglerar den gemensamma orga-
nisationen av marknaden för humle skulle hotas om medlemsstaternabeviljade vissa stöd. De bestämmelser i fördraget som möjliggör en
bedömning av stöd som beviljas av medlemsstaterna och ett förbud av
sådana stöd som är oförenliga med den gemensamma marknaden börtillämpas på marknaden för humle. Ett övergångssystem bör dockfastställas för nationella stöd som beviljats för fleråriga avtal somingicks före ikraftträdandet av den gemensamma organisationen avmarknaden.
1971R1696 — SV — 01.01.1973 — 001.001 — 4
▼B
Gemenskapen bör vara finansiellt ansvarig för utgifter som medlems-
staterna ådrar sig i samband med förpliktelser som uppstår som enföljd av tillämpningen av denna förordning i enlighet med bestämmel-
serna om finansieringen av den gemensamma jordbrukspolitiken.
Övergången från det system som gäller i medlemsstaterna till det som
fastställs i denna förordning måste ske under bästa möjliga förhållan-
den. Tillfälliga åtgärder kan därför visa sig vara nödvändiga.
Den gemensamma organisationen av marknaden för humle måste sam-
tidigt och på lämpligt sätt ta hänsyn till de mål som anges i artiklarna
39 och 110 i fördraget.
För att underlätta tillämpningen av de planerade åtgärderna bör ett
förfarande fastställas för att upprätta ett nära samarbete mellan med-
lemsstaterna och kommissionen i form av en förvaltningskommitté.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. En gemensam organisation av marknaden för humle skall
fastställas, vilken skall omfatta följande produkter:
GTT-nummer Varuslag
12.06 Humlekottar och lupulin
2. Reglerna för avsättning och för handel med tredje land skall
också gälla för följande produkter:
GTT-nummer Varuslag
13.03 A VI Växtsaft och extrakt av humle
3. I denna förordning avses med
a)humle: de torkade blomställningarna, även kallade kottar, av (hon-
)humleplantan (humulus lupulus) . Dessa gröngula, äggformade
blomställningar har en stjälk och har vanligen en största längd på 2- 5 cm,
b)humlepulver: den produkt som erhålls vid malning och som
innehåller alla naturliga beståndsdelar av humle,
c)lupulinberikat humlepulver: den produkt som erhålls genom mal-
ning av humle efter borttagande av blad, stjälkar, blomblad och
spindlar,
d)humleextrakt: den koncentrerade produkt som erhålls med hjälp av
lösningsmedel,
e)humleblandningar: en blandning av två eller fler av de produkter
som avses ovan.
AVDELNING I
Avsättning
Artikel 2
1. För de produkter som avses i artikel 1 och som skördats inom
gemenskapen eller framställts av humle som skördats inom gemenska-pen skall reglerna för utfärdande av ursprungsintyg tillämpas.
2. Intyget får endast utfärdas för produkter som
— skördats i erkända produktionsområden eller som framställts av
sådana produkter,
— tillhör sorter som finns med på gemenskapens lista över sorter eller
som framställts av sådana produkter,
1971R1696 — SV — 01.01.1973 — 001.001 — 5
▼B
— har kvalitetsegenskaper som når upp till de lägsta gränserna för
avsättning som gäller för ett visst avsättningsled.
3. Rådet skall på kommissionens förslag och i enlighet med
omröstningsförfarandet i artikel 43.2 i fördraget anta allmänna bes-tämmelser för utfärdande av ursprungsintyg för varje produkt och dendag då dessa skall börja tillämpas.
Artikel 3
1. Om bestämmelser för utfärdande av ursprungsintyg tillämpas på
de produkter som avses i artikel 1 får de endast avsättas eller exporte-ras om intyget har utfärdats.
2. Åtgärder som avviker från bestämmelsen i punkt 1 får beslutas i
enlighet med förfarandet i artikel 20:
a) för att uppfylla kraven för handel i vissa tredje länder, eller
b) för produkter avsedda för särskild användning.
Åtgärderna i föregående stycke
— får inte vara till skada för den normala avsättningen av produkter
för vilka ett ursprungsintyg har utfärdats, och
— måste åtföljas av garantier för att undvika en förväxling med
sådana produkter.
Artikel 4
1. En standardkvalitet för humle som skördats inom gemenskapen
skall fastställas på grundlag av yttre kännetecken och objektiva krite-rier.
2. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas i enlighet
med förfarandet i artikel 20.
Artikel 5
1. De produkter som avses i artikel 1 och som kommer från tredje
land får endast importeras om deras kvalitetsegenskaper minst motsva-
rar de lägsta gränserna för
avsättning som antagits för liknande produkter som skördats inom
gemenskapen eller som är framställda av sådana produkter.
2. De produkter som avses i artikel 1 skall anses uppnå den stan-
dard som avses i punkt 1 om de åtföljs av ett intyg som utfärdats av
myndigheterna i ursprungslandet och som är erkänt som likvärdigt ettursprungsintyg.
Dessa intygs likvärdighet skall fastställas i enlighet med förfarandet i
artikel 20.
3. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas i enlighet
med förfarandet i artikel 20.
AVDELNING II
Leveransavtal
Artikel 6
1. De avtal om leverans av humle, producerat inom gemenskapen,
mellan en producent eller producentgrupp och en köpare skall registre-
ras av de organ som varje producerande medlemsstat utser till att göradetta.
2. Avtal som gäller leverans av bestämda kvantiteter till avtalade
priser under en period som omfattar en eller flera skördar och som
ingås före den 1 augusti året för den första skörden skall benämnas”avtal ingångna på förhand”. De skall registreras separat.
3. Medlemsstaterna skall regelbundet lämna kommissionen statis-
tiska uppgifter om registreringen av avtal.
1971R1696 — SV — 01.01.1973 — 001.001 — 6
▼B
4. De data på vilka registreringen grundas får endast användas för
tillämpningen av denna förordning.
5. Tillämpningsföreskrifter för denna förordning skall antas i enlig-
het med förfarandet i artikel 20.
AVDELNING III
Producentgrupper
Artikel 7
1. I denna förordning avses med erkända producentgrupper en
grupp av humleproducenter som erkänts av en medlemsstat enligt bes-tämmelserna i punkt 3 och som bildats på producenternas initiativ,särskilt för att
a) gemensamt anpassa sin produktion till marknadsförhållandena,
b) förbättra produktionen genom omställning till andra sorter och
omorganisation av humleodlingarna,
c) främja rationalisering och mekanisering av arbetet med odling och
skörd för att göra produktionen mer lönsam.
2. I denna förordning avses med erkänd förening en förening av
erkända producentgrupper som eftersträvar samma mål som dessa
grupper och som erkänts av en medlemsstat enligt bestämmelserna i
punkt 3.
3. Medlemsstaterna skall på begäran erkänna de producentgrupper
och föreningar som uppfyller följande allmänna villkor:
a) Gemensamma regler för produktion och avsättning (första
avsättningsledet) skall tillämpas.
b) Stadgarna skall innehålla en förpliktelse för producenter som är
medlemmar i grupper och för erkända producentgrupper som är
medlemmar i föreningar att
— antingen avsätta den totala produktion för vilken de är anslutna
till gruppen eller föreningen i enlighet med de regler för leve-
rans och avsättning som fastställts och kontrolleras av gruppen
respektive föreningen,
— eller låta den totala produktion för vilken erkännandet gäller
avsättas av gruppen respektive föreningen, antingen i medlem-marnas namn och för deras räkning eller i gruppens eller före-ningens namn och för dess räkning.
Vad gäller producentgrupper skall denna bestämmelse inte gälla
produkter
— för vilka producenterna har ingått avtal om försäljning eller
beviljat optioner innan de blev medlemmar i gruppen, om grup-pen före medlemskapet informerats om omfånget och varaktig-heten avseende de avtal som ingåtts och om gruppen godkäntdem,
— som producenterna efter det att de blivit medlemmar, med grup-
pens uttryckliga tillstånd får undanta från avsättning genomgruppen.
c) Det skall bevisas att den ekonomiska aktiviteten är av tillräckligt
omfång.
d) De skall i hela sin verksamhet utesluta all diskriminering av
gemenskapens producenter eller grupper, särskilt på grund av deras
nationalitet eller etableringsställe.
e) Stadgarna skall innehålla bestämmelser för att säkra att de medlem-
mar i gruppen eller föreningen som vill säga upp sitt medlemskap
endast får göra detta
— om de har varit medlemmar i gruppen eller föreningen i 3 år,
— och om de har meddelat gruppen eller föreningen minst 12
månader innan de utträder.
1971R1696 — SV — 01.01.1973 — 001.001 — 7
▼B
f) De skall ha den nödvändiga rättskapaciteten enligt den nationella
lagstiftningen att genomföra de rättshandlingar som är förenademed deras verksamhet.
g) Stadgarna skall innehålla en förpliktelse att hålla separat bokföring
för den verksamhet för vilken de blivit erkända.
4. Den medlemsstat på vars territorium producentgruppen eller före-
ningen har sitt huvudkontor skall vara behörig att erkänna producent-
grupper och deras föreningar.
5. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel, särskilt bestämmel-
serna om de villkor som fastställs i punkt 3 a och 3 c, skall antas ienlighet med förfarandet i artikel 20.
Artikel 8
Medlemsstaterna får bevilja stöd till erkända producentgrupper under
de tre första åren efter det att de erkänts för att främja deras upp-rättande och underlätta deras verksamhet. För det första, andra respek-tive tredje året får inte stödbeloppet överstiga 3 %, 2 % och 1 % av
värdet av de avyttrade produkter som erkännandet gäller. Stödet får
dock inte för det första, andra respektive tredje året överstiga 60 %,40 % och 20 % av producentgruppens administrativa kostnader.
Värdet av de avyttrade produkterna skall för varje år beräknas till ett
standardvärde, på grundlag av
— den genomsnittliga produktionen som medlemmarna avyttrade
under de tre senaste kalenderåren innan de blev medlemmar,
— de genomsnittliga producentpriser som dessa producenter fick
under samma period.
Artikel 9
Medlemsstaterna får bevilja stöd till producentgrupper till ett belopp
på högst 1500 beräkningsenheter per hektar för åtgärder somgenomförts fram till och med den 31 december 1975 för sådanomställning till andra sorter och sådan omorganisation av humleod-
lingar som avses i artikel 7.1 b.
Artikel 10
1. Rådet skall på kommissionens förslag och i enlighet med
omröstningsförfarandet i artikel 43.2 i fördraget anta allmänna tillä-
mpningsföreskrifter för artiklarna 8 och 9.
2. Närmare tillämpningsföreskrifter för artiklarna 8 och 9 skall
antas i enlighet med förfarandet i artikel 20.
AVDELNING IV
Stödtillproducenter
Artikel 11
Varje år före den 30 april skall kommissionen framlägga en redo-
görelse för rådet om situationen för produktion och avsättning av
humle.
Redogörelsen skall särskilt ta hänsyn till prisutvecklingen och utveck-
lingen av humleodlingar, produktion och förbrukning.
Artikel 12
1. Ett stödsystem skall införas för humle som producerats inom
gemenskapen.
2. Stödet får beviljas till producenter för att göra det möjligt för
dem att uppnå en rimlig inkomst.
3. Stödbeloppet, som varierar för olika sorter, skall fastställas per
hektar, med hänsyn tagen till
1971R1696 — SV — 01.01.1973 — 001.001 — 8
▼B
a) den genomsnittliga avkastningen jämfört med den genomsnittliga
avkastningen från tidigare skördar,
b) den nuvarande situationen och den förväntade utvecklingen av
gemenskapens marknad,
c) utvecklingen på marknader utanför gemenskapen och världsmark-
nadspriser.
4. Om den redogörelse som avses i artikel 11 visar att det finns
risk för att det uppstår strukturella överskott eller strukturella
störningar i utbudet på gemenskapens marknad för humle får bevil-jande av stöd begränsas till ett belopp som motsvarar en viss areal,baserad på genomsnittet av odlingsarealerna under det tre senaste årenföre det år som redogörelsen avser.
5. Stödbeloppet för odlingsarealen för det föregående kalenderårets
skörd skall fastställas före den 30 juni i enlighet med omröstnings-förfarandet i artikel 43.2 i fördraget.
Artikel 13
1. Stöd skall beviljas till producenter för de arealer som är registre-
rade och som har skördats.
Medlemsstaterna skall utse de organ som är behöriga att registrera de
arealer för varje producent där humle odlas, och som är ansvariga förkontroll och uppdatering av registreringen.
2. För tillämpningen av denna artikel får medlemsstaterna betrakta
en erkänd producentgrupp som en enda producent.
3. Rådet skall på kommissionens förslag och i enlighet med
omröstningsförfarandet i artikel 43.2 i fördraget anta allmänna tillä-
mpningsföreskrifter för denna artikel.
4. Närmare tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas i
enlighet med förfarandet i artikel 20.
AVDELNING V
Systemförhandelnmedtredjeland
Artikel 14
Om inte denna förordning föreskriver annat, eller om rådet på kom-
missionens förslag och i enlighet med omröstningsförfarandet i artikel
43.2 i fördraget beslutar om undantag skall följande vara förbjudet vidhandel med tredje land:
a) Uttagande av tullar eller avgifter med motsvarande verkan.
b) Tillämpning av kvantitativa restriktioner eller åtgärder med motsva-
rande verkan.
Artikel 15
1. Om gemenskapens marknad för de produkter som anges i artikel
1 på grund av import eller export utsätts för eller hotas av allvarligastörningar som kan äventyra de mål som anges i artikel 39 i fördraget,skall lämpliga åtgärder vidtas vid handel med tredje land, tillsstörningarna eller hotet om störningar upphör.
Rådet skall på kommissionens förslag och i enlighet med omröstnings-
förfarandet i artikel 43.2 i fördraget anta närmare tillämpningsföresk-rifter för denna punkt och fastställa i vilka fall och inom vilka gränsermedlemsstaterna får vidta skyddsåtgärder.
2. Om den situation som avses i artikel 1 uppstår skall kommissio-
nen, på eget initiativ eller på en medlemsstats begäran, besluta omnödvändiga åtgärder. Åtgärderna skall meddelas medlemsstaterna ochbörja gälla omedelbart. Om kommissionen mottar en begäran från enmedlemsstat skall den fatta sitt beslut inom tjugofyra timmar eftermottagandet.
1971R1696 — SV — 01.01.1973 — 001.001 — 9
▼B
3. Varje medlemsstat får hänskjuta de åtgärder som kommissionen
beslutar till rådet inom tre arbetsdagar efter den dag då meddelandetmottogs. Rådet skall sammanträda omedelbart. Det får ändra eller upp-
häva de aktuella åtgärderna enligt det omröstningsförfarande som
anges i artikel 43.2 i fördraget.
AVDELNING VI
Allmännabestämmelser
Artikel 16
Om inte annat förskrivs i denna förordning, skall artiklarna 92, 93 och
94 i fördraget tillämpas på produktionen av och handeln med de pro-dukter som anges i artikel 1.1.
Det stöd som en medlemsstat beviljat till humleproducenter får dock
behållas under giltighetstiden för avtal som ingåtts före denna förord-nings i kraftträdande, om detta stöd överstiger beloppet för detgemenskapsstöd som fastställs i artikel 12. Detta stöd får inte
förlängas.
Artikel 17
1. Bestämmelserna som fastställs i förordningarna om finansiering
av den gemensamma jordbrukspolitiken skall gälla för marknaden för
de produkter som anges i artikel 1.1 från och med den dag då detsystem som fastställs i denna förordning börjar tillämpas.
2. De åtgärder som fastställs i artiklarna 8 och 9 skall utgöra
gemensamma åtgärder i den mening som avses i artikel 6.1 i rådetsförordning (EEG) nr 729/70 av den 21 april 1970 om finansieringenav den gemensamma jordbrukspolitiken (
1).
3. Utvecklingssektionen vid EUGFJ skall ersätta medlemsstaterna
med 25 % av de ersättningsberättigande utgifter som uppstått i sam-
band med de åtgärder som avses i artikel 8 och 50 % av de ersätt-ningsberättigande kostnader som uppstått i samband med den åtgärdsom avses i artikel 9.
4. Begäran om ersättning skall gälla kostnader som uppstått under
ett kalenderår och skall lämnas in till kommissionen före den 30 junipåföljande år.
5. EUGFJ:s uppskattade totala kostnad för de gemensamma
åtgärderna uppgår till ►
A12,4◄miljoner beräkningsenheter.
6. Tiden för att genomföra den åtgärd som avses i artikel 8 skall
begränsas till tio år från och med den dag då denna förordning träder
i kraft.
7. Närmare tillämpningsföreskrifter för punkt 3 skall antas i enlig-
het med förfarandet i artikel 13 i förordning (EEG) nr 729/70.
Artikel 18
Medlemsstaterna och kommissionen skall meddela varandra den infor-
mation som är nödvändig för att genomföra bestämmelserna i dennaförordning. Bestämmelser för meddelande och spridning av sådaninformation skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 20.
Artikel 19
1. En förvaltningskommitté för humle (nedan kallad ”kommittén”)
skall upprättas. Denna skall bestå av företrädare för medlemsstaternaoch ha en företrädare från kommissionen som ordförande.
2. Inom kommittén skall medlemsstaternas röster vägas enligt arti-
kel 148.2 i fördraget. Ordföranden får inte rösta.
(1) EGT nr L 94, 28.4.1970, s. 13.
1971R1696 — SV — 01.01.1973 — 001.001 — 10
▼B
Artikel 20
1. I de fall då det förfarande som anges i denna artikel skall tillä-
mpas skall ordföranden hänskjuta frågan till kommittén, antingen på
eget initiativ eller på begäran av företrädaren för en medlemsstat.
2. Kommissionens representant skall lägga fram ett förslag till
åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid somordföranden har bestämt med hänsyn till hur brådskande frågan är.Yttrandet skall antas med majoriteten av ►
A1fyrtioen◄röster.
3. Kommissionen skall besluta med omedelbar verkan. Om beslutet
strider mot kommitténs yttrande skall kommissionen emellertid genastunderrätta rådet. I sådana fall får kommissionen uppskjuta verkställan-
det av åtgärderna under högst en månad från den dag då rådet under-
rättats.
Rådet får inom en månad fatta ett annat beslut enligt det omröstnings-
förfarande som anges i artikel 43.2 i fördraget.
Artikel 21
Kommittén får beakta alla andra frågor som dess ordförande, antingen
på eget initiativ eller på begäran av en representant från någon avmedlemsstaterna, hänskjuter till den.
Artikel 22
Vid tillämpningen av denna förordning skall hänsyn samtidigt tas till
de mål som anges i artikel 39 och 110 i fördraget.
Artikel 23
Om övergångsåtgärder är nödvändiga för att underlätta övergången
från det system som gäller i medlemsstaterna till det som upprättas idenna förordning, särskilt om införandet av detta system på den
fastställda dagen skulle orsaka väsentliga svårigheter, skall sådana
åtgärder antas enligt förfarandet i artikel 20. De skall som längst varatillämpliga till och med den 31 juli 1972.
Artikel 24
Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har
offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning .
Bestämmelserna i artiklarna 11, 12 och 13 skall tillämpas för första
gången för 1971 års skörd.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.