Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
"BRÅDETS DIREKTIV
av den 11 december 1989
om veterinära kontroller vid handeln inom gemenskapen i syfte att fullborda den inre marknaden
(89/662/EEG)
(EGT L 395, 30.12.1989, s. 13)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
"M1 Rådets direktiv 91/495/EEG av den 27 november 1990 L 268 41 24.9.1991
"M2 Rådets direktiv 90/675/EEG av den 10 december 1990 L 373 1 31.12.1990
"M3 Rådets direktiv 91/67/EEG av den 28 januari 1991 L 46 1 19.2.1991
"M4 Rådets direktiv 91/494/EEG av den 26 juni 1991 L 268 35 24.9.1991
"M5 Rådets direktiv 91/492/EEG av den 15 juli 1991 L 268 1 24.9.1991
"M6 Rådets direktiv 91/493/EEG av den 22 juli 1991 L 268 15 24.9.1991
"M7 Rådets direktiv 91/496/EEG av den 15 juli 1991 L 268 56 24.9.1991
"M8 Rådets direktiv 92/46/EEG av den 16 juni 1992 L 268 1 14.9.1992
"M9 Rådets direktiv 92/45/EEG av den 16 juni 1992 L 268 35 14.9.1992
"M10 Rådets direktiv 92/67/EEG av den 14 juli 1992 L 268 73 14.9.1992
"M11 Rådets direktiv 92/118/EEG av den 17 december 1992 L 62 49 15.3.19931989L0662 — SV — 06.01.1993 — 011.001 — 1
RÅDETS DIREKTIV
av den 11 december 1989
om veterinära kontroller vid handeln inom gemenskapen i syfte att
fullborda den inre marknaden
(89/662/EEG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA
DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska
gemenskapen, särskilt artikel 43 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag (1),
med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3), och
med beaktande av följande:Gemenskapen kommer att vidta åtgärder för att stegvis upprätta den inre
marknaden under tiden fram till den 31 december 1992.
För att samordningen av marknaden med kreatursprodukter och
produkter av animaliskt ursprung skall fungera utan störningar krävs
att veterinära hinder mot utvecklingen av handeln inom gemenskapen
med dessa produkter undanröjs. Den fria rörligheten av jordbruks-
produkter är ett grundläggande inslag i samordningen av marknaderna
och bör kunna underlätta en rationell utveckling av jordbruksproduktio-
nen och ett optimalt utnyttjande av produktionsmedlen.
På det veterinära området utnyttjas för närvarande gränserna för att
utföra kontroller som syftar till att värna om hälsan hos människor och
djur.
Det slutliga målet är att de veterinära kontrollerna skall utföras enbart
vid avsändningsstället. För att uppnå detta krävs en harmonisering av de
grundläggande krav som rör hälsoskyddet för människor och djur.
Målet är att förverkliga den inre marknaden och i avvaktan på att detta
uppnås bör huvudvikten läggas på de kontroller som skall utföras hos
avsändaren och på att organisera de kontroller som skulle kunna utföras
på destinationsorten. En sådan lösning skulle innebära ett slopande av de
veterinära kontrollerna vid gränserna mellan medlemsstaterna.
Denna lösning förutsätter ett ökat förtroende för de veterinära kontroller
som utförs av den avsändande staten. Den senare måste säkerställa att
dessa veterinära kontroller utförs på ett lämpligt sätt.
I destinationslandet skulle veterinära stickprovskontroller kunna utföras
hos mottagarna. Vid allvarlig misstanke om felaktigheter skulle dock den
veterinära kontrollen kunna utföras medan varorna är på väg.
Det är en uppgift för medlemsstaterna att lägga fram en plan över hur de
avser att utföra kontrollerna. Dessa planer bör underställas gemenskapen
för godkännande.
Det måste skapas förutsättningar för att kunna vidta åtgärder om den
veterinära kontrollen skulle avslöja felaktigheter i sändningen. Härvid
kan tre möjliga lösningar utpekas: syftet med den första skulle vara att
bereda möjlighet att rätta till felaktiga dokument, med den andra att i
förekommande fall avvärja eventuella risker när det konstaterats utbrott
av någon epizooti, någon ny allvarlig och smittsam sjukdom eller någon
annan orsak som kan tänkas utgöra ett allvarligt hot mot djurseller!B
(1) EGT nr C 225, 31.8.1988, s. 4.
(2) EGT nr C 326, 19.12.1988, s. 28.
(3) EGT nr L 56, 6.3.1989, s. 7.1989L0662 — SV — 06.01.1993 — 011.001 — 2
människors hälsa, under det att den tredje skulle ta sikte på de fall när
varorna inte svarar mot de krav som fastställts av andra skäl än de som
avses ovan.
Ett förfarande bör fastställas för att bilägga eventuella tvister i fråga om
sändningar från någon anläggning, något produktionsställe eller något
företag.
Behovet av skyddsåtgärder måste uppmärksammas. Inom detta område,
måste, inte minst med hänsyn till effektiviteten, ansvaret i första hand
falla på den avsändande medlemsstaten. Kommissionen måste kunna
vidta snabba åtgärder, särskilt genom att göra besök på platsen och vidta
de åtgärder som läget kräver.
För att vara effektiva måste de regler som fastställs i detta direktiv täcka
alla varor som är underkastade veterinära krav i samband med handel
inom gemenskapen.
Dock föreligger alltjämt med avseende på vissa epizootiska sjukdomar
olika hälsosituationer inom medlemsstaterna och i avvaktan på ett
ställningstagande från gemenskapens sida vad gäller sätten att bekämpa
dessa sjukdomar bör frågan om kontroll av handeln med husdjur inom
gemenskapen tills vidare lämnas utanför och en kontroll av handlingar
bör vara tillåten under transporten. Med hänsyn till det rådandet läget
vad gäller frågan om harmonisering och i avvaktan på gemenskapsregler
bör varor som inte är underkastade harmoniserade regler uppfylla de
krav som gäller inom destinationslandet, förutsatt att de senare står i
överensstämmelse med artikel 36 i fördraget.
Bestämmelserna i gällande direktiv bör anpassas till de nya regler som
fastställs i detta direktiv.
Dessa regler bör ses över på nytt före utgången av år 1993.Kommissionen bör bemyndigas att vidta åtgärder för tillämpningen av
detta direktiv. I detta syfte bör det utarbetas rutiner för att upprätta ett
nära och effektivt samarbete mellan kommissionen och medlemsstaterna
inom Ständiga veterinärkommittén.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Medlemsstaterna skall se till att de veterinära kontroller som skall utföras
på produkter av animaliskt ursprung, som omfattas av de direktiv som
räknas upp i bilaga A eller i artikel 14 och som är avsedda för handel,
inte längre sker vid gränserna utan verkställs i enlighet med detta
direktiv, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 6.
Artikel 2
I detta direktiv avses med
1.veterinär kontroll : varje fysisk undersökning eller administrativt
förfarande som gäller de varor som avses i artikel 1 och som syftar
till att direkt eller på annat sätt värna om människors eller djurs
hälsa,
2.handel : handel mellan medlemsstater med varor som avses i artikel
9.2 i fördraget,
3.anläggning : varje företag som producerar, lagrar eller bearbetar
produkter som avses i artikel 1,
4.behörig myndighet : den centrala myndighet i en medlemsstat som
det åligger att utföra veterinära kontroller eller varje myndighet till
vilken denna uppgift har överförts,
5.officiell veterinär : den veterinär som förordnats av den behöriga
centrala myndigheten i medlemsstaten.!B1989L0662 — SV — 06.01.1993 — 011.001 — 3
KAPITEL I
Kontroll vid produktionsanläggningen
Artikel 3
1. Medlemsstaterna skall se till att inga andra produkter görs till
föremål för handel än sådana som avses i artikel 1 och som har
anskaffats, kontrollerats, stämplats och märkts i enlighet med gemen-
skapens regler för den angivna destinationen och som fram till den
slutlige mottagare som uppgivits åtföljs av ett hälsointyg, djurhälsocer-
tifikat eller något annat dokument som fastställts genom gemenskapens
veterinära bestämmelser.
De anläggningar som produkterna härrör ifrån skall genom kontinuerlig
egenkontroll säkerställa att produkterna uppfyller de krav som uppställts
i föregående stycke.
Utan att påverka de tillsynsskyldigheter som åligger den officiella
veterinären i enlighet med gemenskapens lagstiftning skall den behöriga
myndigheten utföra regelbunden kontroll vid anläggningarna för att
försäkra sig om att de för handel avsedda produkterna uppfyller
gemenskapens krav eller, i de fall som avses under punkt 3 i denna
artikel och i artikel 14, de krav som gäller i den mottagande
medlemsstaten.
När det finns anledning att misstänka att kraven inte uppfylls skall den
behöriga myndigheten utföra nödvändiga kontroller och, i de fall
misstanken bekräftas, vidta lämpliga åtgärder, vilket kan innefatta
indragning av godkännandet.
2. När transporten innefattar flera destinationer skall produkterna
sammanföras till ett antal partier som svarar mot antalet destinationer.
Varje parti skall åtföljas av det ovannämnda certifikatet eller dokumen-
tet.
När de produkter som åsyftas i artikel 1 är avsedda för export till ett
tredje land skall transportproceduren stå under tullövervakning fram till
den ort där sändningen lämnar gemenskapens territorium.
3. Medlemsstater som valt att föra in produkter från vissa länder
utanför gemenskapen skall meddela kommissionen och övriga medlems-
stater om förekomsten av sådan import.
När produkterna förs in till gemenskapens territorium via en annan
medlemsstat än någon av dem som avses ovan skall denna medlemsstat
verkställa en kontroll i handlingarna av ursprunget och varornas
destination i enlighet med artikel 6.1.
De medlemsstater till vilka varorna är destinerade skall förbjuda att de
berörda produkterna sänds vidare från deras territorium såvida de inte är
avsedda för någon annan medlemsstat som begagnar sig av samma
införselmöjlighet.
Artikel 4
1. Medlemsstater från vilka varorna avsänds skall vidta de åtgärder som
krävs för att säkerställa att de berörda parterna uppfyller de veterinära
kraven i samtliga led av produktion, lagring, saluföring och transport av
de produkter som avses i artikel 1. De skall särskilt säkerställa att
— de produkter som anskaffats i enlighet med de direktiv som avses i
bilaga A kontrolleras på samma sätt ur veterinär synpunkt, oavsett
om de är avsedda för handel inom gemenskapen eller för den
inhemska marknaden.
— de produkter som omfattas av bilaga B inte förs ut till någon annan
medlemsstats territorium, om de inte kan försäljas inom medlems-
statens eget territorium av skäl som har stöd i artikel 36 i fördraget.!B1989L0662 — SV — 06.01.1993 — 011.001 — 4
2. Medlemsstater från vilka varorna avsänts skall i de fall gemen-
skapens regler har överträtts vidta lämpliga administrativa, juridiska eller
straffrättsliga åtgärder för att beivra varje överträdelse av den veterinära
lagstiftningen som begåtts av fysiska eller juridiska personer, i synnerhet
när det konstaterats att de intyg eller dokument som utfärdats inte svarar
mot produkternas verkliga tillstånd eller när kontrollstämplar satts på
produkter som inte uppfyller dessa regler.
KAPITEL II
Kontroller vid ankomst till destinationsorten
Artikel 5
1. Mottagande medlemsstater skall vidta följande åtgärder:
a) Den behöriga myndigheten får på destinationsorten för varorna
genom icke-diskriminerande veterinära stickprov kontrollera att de
krav som uppställs i artikel 3 har uppfyllts. Provtagning får ske
samtidigt.
När den behöriga myndigheten i den medlemsstat genom vilken
varorna transiteras eller den medlemsstat till vilken varorna avsänts
har fått uppgifter som ger anledning till misstanke om att gällande
bestämmelser överträtts, får kontroller som innefattar kontroll av
transportsättet också utföras under transporten av varor till medlems-
statens territorium.
b) När de produkter som avses i artikel 1 och som härrör från en annan
medlemsstat är avsedda
— för en anläggning som står under tillsyn av en officiell veterinär,
skall denne se till att endast sådana produkter släpps in i denna
anläggning som uppfyller kraven i artikel 3.1 med avseende på
märkning och medföljande dokument eller, vad gäller de
produkter som avses i bilaga B, åtföljs av de dokument som
fastställs i destinationslandets bestämmelser,
— för en godkänd distributör som delar upp partierna eller för ett
handelsföretag med många filialer, eller någon verksamhet som
inte är underkastad ständig tillsyn skall den senare, innan partiet
delas upp eller saluföras, kontrollera att varorna märkts och att
de intyg eller dokument som avses i den första strecksatsen finns
tillgängliga samt anmäla varje felaktighet eller avvikelse till den
behöriga myndigheten.
— för andra mottagare, särskilt när partiet till en del har lossats
under transporten, skall förpackningen i enlighet med artikel 3.1
åtföljas av originalet till det intyg som avses i den första
strecksatsen.
De garantier som skall företes av de mottagare som avses i andra och
tredje strecksatserna skall specificeras i ett avtal med den behöriga
myndigheten att underteck-nas vid tiden för den registrering som
föreskrivits i punkt 3. Den behöriga myndigheten skall utföra
stickprovskontroller för att förvissa sig om att dessa garantier
uppfylls.
2. Om gemensamma varustandarder inte fastställts genom gemen-
skapsregler och i det fall som avses i artikel 14 kan den mottagande
medlemsstaten, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 4 och med
vederbörlig hänsyn till de allmänna bestämmelserna i fördraget, kräva att
ursprungsanläggningen skall följa de regler som gäller enligt den
ifrågavarande medlemsstatens nationella lagstiftning. Den medlemsstat
från vilken produkterna härrör skall se till att den ifrågavarande
produkten uppfyller dessa normer.!B1989L0662 — SV — 06.01.1993 — 011.001 — 5
3. För importörer som får produkter levererade till sig från en annan
medlemsstat eller som helt delar upp ett parti av sådana produkter gäller
att
a) de dessförinnan skall bli föremål för registrering, om den behöriga
myndigheten kräver detta,
b) de skall föra ett register i vilket sådana leveranser noteras,
c) de skall, om den behöriga myndigheten kräver detta, anmäla
ankomsten av sådana produkter från en annan medlemsstat i den
mån detta är nödvändigt för att utföra de kontroller som avses under
punkt 1,
d) de skall under den tid som fastställts av den behöriga myndigheten,
dock under minst sex månader, arkivera de hälsointyg och dokument
som avses i artikel 3 för att vid anfordran företes för den behöriga
myndigheten.
4. Närmare bestämmelser för tillämpning av denna artikel skall
utformas i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 18.
5. Rådet skall med ledning av en rapport från kommissionen som
åtföljs av eventuella ändringsförslag på nytt se över denna artikel inom
tre år från det att detta direktiv börjar tillämpas.
Artikel 6
1. Medlemsstaterna skall svara för att följande åtgärder vidtas vid de
kontroller som utförs på platser där produkter från tredje land kan föras
in på de territorier som anges i bilaga 1 till direktiv 90/675/EEG (1) t.ex.
hamnar, flygplatser och gränskontrollstationer mot tredje land:
a) En dokumentkontroll skall göras av produktens ursprung.
b) Produkter med ursprung inom gemenskapen kontrolleras enligt de
bestämmelser som anges i artikel 5.
c) Produkter från tredje land kontrolleras enligt de bestämmelser som
anges i direktiv 90/675/EEG.
2. Dock skall från "M10 den 1 juli 1992 3och utan hinder av punkt
1 alla produkter som transporteras genom reguljära och direkta
transportmedel som förbinder två geografiska punkter inom gemen-
skapen vara underkastade de bestämmelser om inspektion som fastställs i
artikel 5.
Artikel 7
1. Om den behöriga myndigheten i en medlemsstat i samband med den
inspektion som utförs på destinationsorten eller under transporten
konstaterar
a) förekomst av smittämnen som orsakar någon av de sjukdomar som
nämns i direktiv 82/894/EEG (2), senast ändrat genom kommis-
sionens beslut 89/162/EEG (3), någon zoonos eller sjukdom eller
något annat som kan tänkas orsaka allvarlig fara för djur och
människor eller om produkterna kommer från ett område som är
smittat med en epizootisk sjukdom, skall de utom vad gäller
djurhälsoaspekter, i fråga om produkter som är föremål för någon av
de behandlingar som avses i artikel 4 i direktiv 80/215/EEG (4),
senast ändrat genom direktiv 88/660/EEG (5), beordra att transport-
förpackningen i fråga förstörs eller används på något annat sätt som
fastställts genom gemenskapsregler.!B
(1) EGT nr L 373, 31.12.1990, s. 1.
(2) EGT nr L 378, 31.12.1987, s. 58.
(3) EGT nr L 61, 4.3.1989, s. 48.
(4) EGT nr L 47, 21.2.1980, s. 4.
(5) EGT nr L 382, 31.12.1988, s. 35.!M2
!B1989L0662 — SV — 06.01.1993 — 011.001 — 6
Kostnader i samband med förstöring av partiet skall betalas av
avsändaren eller dennes ombud.
De behöriga myndigheterna i den mottagande medlemsstaten skall
omedelbart genom telex delge de övriga medlemsstaternas behöriga
myndigheter och kommissionen vad som framkommit vid inspek-
tionen, vilka beslut som fattats och på vilka grunder de fattats.
De skyddsåtgärder som anges i artikel 9 får tillämpas.Utöver detta får kommissionen på begäran av en medlemsstat och i
enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 17, när det
uppkommer situationer som inte förutsetts av gemenskapens
lagstiftning, vidta varje åtgärd som är nödvändig för att uppnå
samstämmighet i medlemsstaternas handlande.
b) att varorna inte uppfyller de villkor som fastställts genom gemen-
skapens direktiv, eller nationella normer när ett beslut om de
gemenskapsnormer som föreskrivits genom direktiven inte fattats,
och förutsatt att hänsynen till människors och djurs hälsa tillåter det,
låta avsändaren eller hans ombud välja mellan att
— förstöra varorna eller
— använda dem för något annat ändamål, däribland att sända
tillbaka dem efter att att ha inhämtat medgivande från den
behöriga myndigheten i ursprungslandet.
Om intyget eller dokumenten befinns innehålla felaktigheter skall
dock avsändaren medges en tidsfrist innan den sistnämnda
möjligheten tillgrips.
2. I enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 18 skall
kommissionen upprätta en förteckning över de smittämnen och sjuk-
domar som avses i punkt 1 och fastställa detaljerade regler för hur denna
artikel skall tillämpas.
Artikel 8
1. I de fall som avses i artikel 7 skall den behöriga myndigheten i den
mottagande medlemsstaten utan dröjsmål ta kontakt med de behöriga
myndigheterna i den medlemsstat från vilken varorna avsänts. De
sistnämnda myndigheterna skall vidta alla nödvändiga åtgärder och
meddela den behöriga myndigheten i den förstnämnda medlemsstaten
vilka kontroller som utförts, vilka beslut som fattats och motiveringen för
dessa.
Om myndigheten i den första medlemsstaten befarar att dessa åtgärder är
otillräckliga, skall de behöriga myndigheterna i de två medlemsstaterna
gemensamt söka finna en lösning. Om det är lämpligt kan detta innefatta
inspektion på platsen.
Om de kontroller som avses i artikel 7 visar upprepade oegentligheter,
skall den behöriga myndigheten i den mottagande medlemsstaten
underrätta kommissionen och de veterinära myndigheterna i de övriga
medlemsstaterna.
Kommissionen får på begäran av den behöriga myndigheten i den
mottagande medlemsstaten eller på eget initiativ och under hänsyn-
stagande till arten av överträdelsen
— sända en inspektionsgrupp till den berörda anläggningen, eller
— uppdra åt en officiell veterinär, vars namn skall finnas med på en av
kommissionen på förslag av medlemsstaterna upprättad förteckning
och som kan godkännas av de olika berörda parterna, för att
kontrollera fakta vid den berörda anläggningen,
— uppmana den behöriga myndigheten att intensifiera provtagningen
av den berörda anläggningens produkter.
Den skall underrätta medlemsstaterna om vad som framkommit.!B1989L0662 — SV — 06.01.1993 — 011.001 — 7
När dessa åtgärder vidtagits för att komma tillrätta med upprepade
oegentligheter vid någon anläggning skall kommissionen debitera den
berörda anläggningen alla utgifter som uppkommit genom tillämpning av
strecksatserna i föregående stycke.
I avvaktan på vad kommissionen kommit fram till skall den medlemsstat
från vilken sändningen härrör, på begäran av den mottagande medlems-
staten, utöka kontrollen av de produkter som kommer från den
ifrågavarande anläggningen och tillfälligt dra in tillståndet om det
föreligger starka skäl för detta med hänsyn till djurs och människors
hälsa.
Den mottagande medlemsstaten får å sin sida utöka kontrollerna av
produkter som kommer från samma anläggning.
På begäran av någon av de två berörda medlemsstaterna — om
oegentligheterna har bekräftats av experternas utlåtanden — skall
kommissionen i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 17,
vidta lämpliga åtgärder som får utsträckas till att bemyndiga medlems-
staterna att införa ett tillfälligt förbud mot införsel till sina territorier av
produkter som härrör från den berörda anläggningen. Dessa åtgärder
skall bekräftas eller omprövas snarast möjligt i enlighet med det
förfarande som fastställs i artikel 17.
De allmänna reglerna för tillämpningen av denna artikel skall fastställas i
enlighet med förfarandet i artikel 18.
2. Rätten enligt medlemsstatens gällande lagstiftning att begära
prövning av beslut som fattats av de behöriga myndigheterna skall inte
påverkas av detta direktiv "M10 , förutom i det fall som anges i fjärde
stycket 3.
Beslut som fattats av den behöriga myndigheten i den mottagande staten
skall tillsammans med en motivering delges avsändaren eller hans
ombud och den behöriga myndigheten i den medlemsstat från vilken
partiet avsänts.
Om avsändaren eller hans ombud begär detta, skall de ifrågavarande
besluten tillsammans med motivering vidarebefordras till honom i
skriftlig form med uppgifter om den rätt till prövning som står till buds i
enlighet med gällande lagstiftning i den mottagande medlemsstaten,
tillsammans med uppgift om hur och inom vilken tid detta skall ske.
Om tvist skulle uppkomma "M10 3får dock de två
berörda parterna, om överenskommelse träffas om detta inom en period
av högst två månader, hänskjuta tvisten för avgörande till någon expert
vars namn finns med på en av kommissionen upprättad förteckning över
gemenskapens experter. Kostnaden för att anlita denna expert skall
betalas av gemenskapen.
Dessa experter skall yttra sig inom högst 72 timmar. Parterna skall
avvakta expertens yttrande med vederbörlig hänsyn tagen till gemen-
skapens veterinära lagstiftning.
3. Kostnaderna för att sända tillbaka varorna, lagra dem, överföra dem
till annan användning eller förstöra dem skall betalas av mottagaren.
KAPITEL III
Allmänna bestämmelser
Artikel 9
1. Med undantag av de sjukdomar som avses i direktiv 82/894/EEG
skall varje medlemsstat till de övriga medlemsstaterna och till kommis-
sionen omedelbart anmäla varje utbrott inom sitt territorium av någon
zoonos, sjukdom eller annat som kan tänkas orsaka ett allvarligt hot mot
djurs eller människors hälsa.!B1989L0662 — SV — 06.01.1993 — 011.001 — 8
Den medlemsstat från vilken sändningen utgått skall omedelbart vidta de
kontroll-och försiktighetsåtgärder som fastställs i gemenskapsreglerna,
däribland särskilt fastställande av buffertzoner som avses i dessa regler
eller vidta varje annan åtgärd som den finner lämplig.
Den mottagande medlemsstaten eller den genom vilken sändningen skall
transiteras, som i samband med någon av de kontroller som avses i
artikel 5 har konstaterat förekomst av någon av de sjukdomar eller
orsaker som avses i första stycket, får om så krävs vidta de
försiktighetsmått som fastställs i gemenskapens regler.
I avvaktan på att åtgärder vidtas i enlighet med punkt 4 får den
mottagande medlemsstaten, när särskilt allvarliga folk- eller djurhälsos-
käl föreligger, vidta tillfälliga skyddsåtgärder gentemot de berörda
anläggningarna eller, i fråga om en epizootisk sjukdom, vad gäller det
skyddsområde som fastställs i gemenskapens regler.
De åtgärder som vidtagits av medlemsstaterna skall utan dröjsmål
anmälas till kommissionen och till de övriga medlemsstaterna.
2. På begäran av den medlemsstat som avses i första stycket i punkt 1,
eller på initiativ av kommissionen, får en eller flera kommissions-
ledamöter omedelbart bege sig till den berörda platsen för att i samarbete
med de behöriga myndigheterna undersöka vilka åtgärder som vidtagits.
De skall avge ett yttrande om dessa åtgärder.
3. Om kommissionen inte har informerats om vilka åtgärder som
vidtagits, eller om den anser de vidtagna åtgärderna otillräckliga, får den,
i samarbete med den berörda medlemsstaten och i avvaktan på att den
Ständiga veterinärkommittén sammanträder, vidta tillfälliga skydds-
åtgärder gentemot produkter från den region som berörs av den
epizootiska sjukdomen eller produkter från en viss anläggning. Dessa
åtgärder skall underställas Ständiga veterinärkommittén snarast möjligt
för att fastställas, ändras eller upphävas i enlighet med förfarandet i
artikel 17.
4. Kommissionen skall i samtliga fall vid första lämpliga tillfälle ta
ställning till situationen på nytt i Ständiga veterinärmedicinska kom-
mittén. Den skall besluta om vilka åtgärder som behöver tillgripas för de
produkter som avses i artikel 1 och, om situationen så kräver, för de
ursprungliga produkterna eller de produkter som härletts från dessa
produkter i enlighet med förfarandet i artikel 17. Kommissionen skall
följa läget och i enlighet med samma förfarande ändra eller upphäva de
beslut som fattats alltefter vad situationen kräver.
5. Utförliga regler för hur denna artikel skall tillämpas och särskilt
förteckningen över de zoonoser eller orsaker som kan tänkas utgöra ett
allvarlig hot mot människors hälsa skall utarbetas i enlighet med
förfarandet i artikel 18.
Artikel 10
Varje medlemsstat och kommissionen skall utse den eller de veterinär-
myndigheter som skall svara för de veterinära kontrollerna och
samarbetet med de andra medlemsstaternas inspektionsmyndigheter.
Artikel 11
Medlemsstaterna skall se till att tjänstemännen inom deras veterinär-
myndigheter, om så är lämpligt i samarbete med tjänstemännen inom
andra myndigheter som anförtrotts denna uppgift särskilt ges fullmakt
och möjlighet att
— verkställa inspektioner av lokaler, kontor, laboratorier, installationer,
transportmedel, anläggningar och utrustning, rengörings-och under-
hållsmedel och de rutiner som används vid framställning, bearbet-
ning, kontrollmärkning, märkning och presentation av dessa
produkter,
— kontrollera att personalen uppfyller de krav som fastställs i de texter
som avses i bilaga A,!B1989L0662 — SV — 06.01.1993 — 011.001 — 9
— ta prover på produkter som finns i lager för att förvaras, släppas ut på
marknaden eller transporteras,
— granska skriftligt eller datoriserat material som är av betydelse för de
kontroller som verkställs utöver de åtgärder som vidtagits med stöd
av artikel 3.1.
För detta ändamål skall de inspekterade anläggningarna vara beredda att
samarbeta med kontrollanterna i den utsträckning som krävs för att de
skall kunna fullgöra sina åligganden.
Artikel 12
1. Artikel 8.3 och artiklarna 10 och 11 i direktiv 64/433/EEG (1), senast
ändrat genom direktiv 88/657/EEG (2), utgår.
2. Artikel 5.3 och 5.4 och artiklarna 9, 10 och 11 i direktiv
71/118/EEG (3), senast ändrat genom direktiv 88/657/EEG, utgår.
3. I direktiv 74/461/EEG (4), senast ändrat genom direktiv
87/489/EEG (5),
i) skall artiklarna 5.2, 5.3, 5.4 och 5.5 och artiklarna 6 och 8, utgå, ochii) i artikel 8a skall hänvisningen till artikel 8 ersättas med en
hänvisning till artikel 9 i direktiv 89/662/EEG.
4. Artikel 7.3 och artiklarna 12 och 16 i direktiv 77/99/EEG (
6), senast
ändrat genom direktiv 89/227/EEG (7), utgår.
5. I direktiv 80/215/EEGi) skall artikel 5.2, 5.3, 5.4 och 5.5 och artiklarna 6 och 7 utgå, ochii) i artikel 7a skall hänvisningarna till artikel 7 ersättas med en
hänvisning till artikel 9 i direktiv 89/662/EEG.
6. Artikel 5.3 och 5.4 och artiklarna 7, 8 och 12 i direktiv
85/397/EEG (
8), ändrat genom förordning (EEG) nr 3768/85 (9), utgår.
7. Artikel 10.1 och 10.3 i direktiv 88/657/EEG utgår.8. Artiklarna 8 och 9 i direktiv 89/437/EEG (
10) utgår.
9. I bilaga B till direktiv 72/462/EEG (11) skall följande läggas till i
intyget: ”Första mottagarens namn och adress”.
Artikel 13
1. Följande artikel skall läggas till direktiven 64/433/EEG och
71/118/EEG:
”Artikel 19
De regler som fastställs i direktiv 89/662/EEG (*) rörande de
veterinära kontroller som skall tillämpas vid handel inom gemen-
skapen inför förverkligandet av den inre marknaden, skall gälla
särskilt i fråga om kontroller vid produktionsanläggningen, organi-
sationen och uppföljningen av de kontroller som skall utföras av den
mottagande medlemsstaten samt de skyddsåtgärder som skall till-
lämpas.
(*) EGT nr L 395, 30.12.1989, s. 13”.!B
(1) EGT nr 121, 29.7.1964, s. 2012/64.
(2) EGT nr L 382, 21.12.1988, s. 3.
(3) EGT nr L 55, 8.3.1971, s. 23.
(4) EGT nr L 302, 31.12.1972, s. 24.
(5) EGT nr L 280, 3.10.1987, s. 28.
(6) EGT nr L 26, 31.1.1977, s. 85.
(7) EGT nr L 93, 6.4.1989, s. 25.
(8) EGT nr L 226, 24.8.1985, s. 13.
(9) EGT nr L 362, 31.12.1985, s. 8.
(10) EGT nr L 212, 22.7.1989, s. 87.
(11) EGT nr L 302, 31.12.1972, s. 28.1989L0662 — SV — 06.01.1993 — 011.001 — 10
2. Följande artikel skall läggas till direktiven 72/461/EEG och
80/215/EEG:
”Artikel 15
De regler som fastställs i direktiv 89/662/EEG (*) rörande de
veterinära kontroller som skall tillämpas vid handeln inom
gemenskapen inför förverkligandet av den inre marknaden, skall
tillämpas särskilt på kontroller vid produktionsanläggningen,
organisationen och uppföljningen av de kontroller som skall utföras
av den mottagande medlemsstaten samt på de skyddsåtgärder som
skall tillämpas.
(*) EGT nr L 395, 30.12.1989, s. 13”.
3. Följande artikel läggs till direktiv 77/99/EEG:
”Artikel 24
De regler som fastställs i direktiv 89/662/EEG (*) rörande de
veterinära kontroller som skall tillämpas vid handeln inom
gemenskapen inför förverkligandet av den inre marknaden, skall
tillämpas särskilt på kontroller vid produktionsanläggningen, på
organisationen och uppföljningen av de kontroller som skall utföras
av den mottagande medlemsstaten samt på de skyddsåtgärder som
skall tillämpas.
(*) EGT nr L 395, 30.12.1989, s. 13”.
4. Följande artikel skall läggas till direktiven 85/397/EEG och
88/657/EEG:
”Artikel 18
De regler som fastställs i direktiv 89/662/EEG (*) rörande de
veterinära kontroller som skall tillämpas vid handeln inom
gemenskapen inför förverkligandet av den inre marknaden, skall
tillämpas särskilt på kontroller vid produktionsanläggningen, på
organisationen och uppföljningen av de kontroller som skall utföras
av den mottagande medlemsstaten samt på de skyddsåtgärder som
skall tillämpas.
(*) EGT nr L 395, 30.12.1989, s. 13”.
5. Följande artikel läggs till direktiv 88/437/EEG:
”Artikel 17
De regler som fastställs i direktiv 89/662/EEG (*) rörande de
veterinära kontroller som skall tillämpas vid handeln inom
gemenskapen inför förverkligandet av den inre marknaden, skall
tillämpas särskilt på kontroller vid produktionsanläggningen, på
organisationen och uppföljningen av de kontroller som skall utföras
av den mottagande medlemsstaten samt på de skyddsåtgärder som
skall tillämpas.
(*) EYVL N:o L 395, 30.12.1989, s. 13”
Artikel 14
"M10 3I avvaktan på beslut om att gemenskapsregler
skall antas,skall handeln med de produkter som räknas upp i bilaga B
vara underkastade de regler om kontroll som fastställs i detta direktiv,
särskilt de som fastställs i artikel 5.2.
Medlemsstaterna skall meddela kommissionen och de övriga medlems-
staterna vilka villkor och förfaranden som tillämpas vid handeln med de
produkter som avses i första stycket.!B
!M101989L0662 — SV — 06.01.1993 — 011.001 — 11
Artikel 15
I artikel 9 i direktiv 64/432/EEG (1) skall följande punkt införas:
”2 a En eller flera kommissionsledamöter får, på begäran av en
medlemsstat eller på initiativ av kommissionen själv, genast
bege sig till den berörda platsen för att, i samarbete med de
behöriga myndigheterna, granska de åtgärder som vidtagits
och avge ett yttrande om dessa åtgärder.”
Artikel 16
1. Medlemsstaterna skall, enligt en harmoniserad modell, till kommis-
sionen lämna alla relevanta upplysningar om vilka veterinära kontroller
som utförts i enlighet med detta direktiv.
2. Kommissionen skall inom Ständiga veterinärkommittén granska de
upplysningar som avses i punkt 1. Kommissionen kan vidta lämpliga
åtgärder enligt förfarandet i artikel 18.
3. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel, särskilt vad gäller hur ofta
upplysningarna skall lämnas, vilken modell som skall användas och vad
de skall omfatta, skall fastställas enligt förfarandet i artikel 18.
Artikel 17
1. När det förfarande som fastställs i denna artikel skall tillämpas, skall
ordföranden utan dröjsmål, antingen på eget initiativ eller på begäran av
någon medlemsstat, hänskjuta ärendet till den ständiga veterinär-
medicinska kommittén (i det följande benämnd ”kommittén”), som
inrättats genom beslut 68/361/EEG (2).
2. Kommissionens företrädare skall till kommittén överlämna ett
förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den
tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan
är. Kommittén skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel
148.2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på
förslag av kommissionen. De röster som avgivits av medlemsstaternas
företrädare skall vägas enligt samma artikel i fördraget. Ordföranden får
inte rösta.
3. Kommissionen skall själv anta förslaget om det är förenligt med
yttrandet från kommittén.
4. Om förslaget inte är förenligt med yttrandet från kommittén eller om
inget yttrande avges, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet
vilka åtgärder som skall vidtas.
Rådet skall fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet.Om rådet inte har fattat något beslut inom 15 dagar från det att förslaget
kommit det till handa, skall kommissionen själv besluta att de föreslagna
åtgärderna skall vidtas, såvida inte rådet med enkel majoritet har avvisat
förslaget.
Artikel 18
1. När det förfarande som fastställs i denna artikel skall tillämpas, skall
ordföranden utan dröjsmål hänskjuta ärendet till den ständiga veterinär-
medicinska kommittén (i det följande kallad ”kommittén”) som inrättats
genom beslut 68/361/EEG.
2. Företrädaren för kommissionen skall förelägga kommittén ett förslag
till åtgärder. Kommitten skall yttra sig över förslaget inom den tid som
ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är.
Kommittén skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel!B
(1) EGT nr 121, 29.7.1964, s. 1977/64.
(2) EGT nr L 255, 18.10.1968, s. 23.!M10
!B1989L0662 — SV — 06.01.1993 — 011.001 — 12
148.2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på
förslag av kommissionen. De röster som avgivits av företrädarna för
medlemsstaterna skall vägas enligt samma artikel i fördraget. Ordfö-
randen får inte rösta.
3. Kommissionen skall godkänna de tilltänkta åtgärderna om de är
förenliga med kommitténs yttrande.
4. Om förslaget inte är förenligt med yttrandet från kommittén eller om
inget yttrande avgives, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet
vilka åtgärder som skall vidtas.
Rådet skall fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet.Om rådet inte har fattat något beslut inom tre månader från det att
förslaget kom det till handa, skall kommissionen själv besluta att vidta de
föreslagna åtgärderna och tillämpa dem omedelbart, såvida inte rådet
med enkel majoritet har avvisat förslaget.
KAPITEL IV
Övergångs- och slutbestämmelser
Artikel 19
2. Före den "M731 december 1996 3 skall rådet se över
bestämmelserna i detta direktiv och med ledning av en rapport från
kommissionen om de erfarenheter som vunnits, tillsammans med
relevanta förslag, fatta beslut om dessa med kvalificerad majoritet.
Artikel 20
För att tillåta ett gradvist införande av de kontrollbestämmelser som
fastställs i detta direktiv får medlemsstaterna fram till och med den 31
december 1992 under transport
— kontrollera dokumenten för produkter som anges i bilagorna A och B
eller som införs från tredje land,
— genom stickprovskontroller och utan diskriminering utföra veterinära
kontroller av de produkter som anges i bilaga B.
Artikel 22
Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som
är nödvändiga för att följa detta direktiv den 1 juli 1992.
Artikel 23
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.!B
!M10
!B
!M10
!M7
!B1989L0662 — SV — 06.01.1993 — 011.001 — 13
BILAGA A
VETERINÄRLAGSTIFTNING
KAPITEL I
— Rådets direktiv 64/433/EEG av den 26 juni 1964 om hygienproblem vid
produktion och utsläppande på marknaden av färskt kött (EGT nr 121,
29.7.1964, s. 2012/64).
— Rådets direktiv 71/118/EEG av den 15 februari 1971 om hygienproblem som
påverkar handeln med färskt kött av fjäderfä (EGT nr L 55, 8.3.1971, s. 23).
— Rådets direktiv 72/461/EEG av den 12 december 1972 om problem som
påverkar handeln med färskt kött inom gemenskapen (EGT nr L 302,
31.12.1972, s. 24).
— Rådets direktiv 77/99/EEG av den 21 december 1976 om hygienproblem som
påverkar handeln med köttprodukter inom gemenskapen (EGT nr L 26,31.1.1977, s. 85).
— Rådets direktiv 80/215/EEG av den 22 januari 1980 om djurhälsoproblem
som påverkar handeln med köttprodukter inom gemenskapen (EGT nr L 47,21.2.1980, s. 4).
— Rådets direktiv 88/657/EEG av den 14 december 1988 om fastställande av
krav vid framställning av och handel med malet kött, kött i stycken på mindre
än 100 gram och köttberedningar (EGT nr L 382, 31.12.1988, s. 3).
— Rådets direktiv 89/437/EEG av den 20 juni 1989 om hygien- och
hälsoproblem som påverkar tillverkningen och utsläppandet på marknaden
av äggprodukter (EGT nr L 212, 22.7.1989, s. 87).
— Rådets direktiv 91/67/EEG av den 28 januari 1991 om djurhälsovillkor för
utsläppande på marknaden av djur och produkter från vattenbruk (EGT nr L46, 19.2.1991, s. 1).
— Rådets direktiv 91/492/EEG av den 15 juli 1991 om fastställande av
hygienkrav för produktionen och utsläppandet på marknaden av levandetvåskaliga blötdjur (EGT nr L 268, 24.9.1991, s. 1).
— Rådets direktiv 91/493/EEG av den 22 juli 1991 om fastställande av
hygienkrav för produktion och utsläppande på marknaden av fiskprodukter
(EGT nr L 268, 24.9.1991, s. 15).
— Rådets direktiv 91/494/EEG av den 26 juni 1991 om djurhälsovillkor för
handel med färskt kött av fjäderfä inom gemenskapen med och import från
tredje land av sådant kött (EGT nr L 268, 24.9.1991, s. 35).
— Rådets direktiv 91/495/EEG av den 27 november 1991 om frågor om
livsmedelshygien och djurhälsa som påverkar produktion och utsläppande påmarknaden av kaninkött och kött från vilda djur i hägn (EGT nr L 268,24.9.1991, s. 41).
— Rådets direktiv 92/45/EEG av den 16 juni 1992 om frågor om människors och
djurs hälsa i samband med nedläggning av vilt och utsläppande på marknaden
av viltkött (EGT nr L 268, 14.9.1992, s. 35).
— Rådets direktiv 92/46/EEG av den 16 juni 1992 om fastställande av
hygienregler för produktion och utsläppande på marknaden av rå mjölk,
värmebehandlad mjölk och mjölkbaserade produkter (EGT nr L 268,14.9.1992, s. 1).
KAPITEL II
— Rådets direktiv 92/118/EEG av den 17 december 1992 om djurhälso- och
hygienkrav för handel inom gemenskapen med produkter, som inte omfattasav sådana krav i de särskilda gemenskapsbestämmelser som avses i bilaga A.
I till direktiv 89/662/EEG och, i fråga om patogener, till direktiv 90/425/EEG,
samt för import till gemenskapen av sådana produkter.!
M111989L0662 — SV — 06.01.1993 — 011.001 — 14
BILAGA B
PRODUKTER SOM INTE OMFATTAS A V HARMONISERING INOM
GEMENSKAPEN, MEN SOM VID HANDEL KOMMER ATT
KONTROLLERAS ENLIGT DETTA DIREKTIV
Andra produkter av animaliskt ursprung, som varken ingår i bilaga A till detta
direktiv eller i bilagan till direktiv 90/425/EEG; en förteckning över sådana
produkter kommer att fastställas enligt det förfarande som avses i artikel 18.!M111989L0662 — SV — 06.01.1993 — 011.001 — 15