1999R1254 — SV — 01.05.2004 — 006.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1254/1999
av den 17 maj 1999
om den gemensamma organisationen av marknaden för nötkött
(EGT L 160, 26.6.1999, s. 21)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Rådets förordning (EG) nr 1455/2001 av den 28 juni 2001 L 198 58 21.7.2001
►M2Rådets förordning (EG) nr 1512/2001 av den 23 juli 2001 L 201 1 26.7.2001
►M3Rådets förordning (EG) nr 806/2003 av den 14 april 2003 L 122 1 16.5.2003
►M4Rådets förordning (EG) nr 1782/2003 av den 29 september 2003 L 270 1 21.10.2003
Ändrad genom:
►A1Akt om villkoren för Republiken Tjeckiens, Republiken Estlands, Repu-
bliken Cyperns, Republiken Lettlands, Republiken Litauens, RepublikenUngerns, Republiken Maltas, Republiken Polens, Republiken Sloveniensoch Republiken Slovakiens anslutning till de fördrag som ligger till
grund för Europeiska Unionen och om anpassning av fördragenL 236 33 23.9.2003
Rättad genom:
►C1Rättelse, EGT L 263, 18.10.2000, s. 34 (1254/1999)
▼B
RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1254/1999
av den 17 maj 1999
om den gemensamma organisationen av marknaden för nötkött
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenska-
pen, särskilt artikel 36 och 37 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag (1),
med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3),
med beaktande av Regionkommitténs yttrande (4),
med beaktande av Revisionsrättens yttrande (5), och
av följande skäl:
1.För att den gemensamma marknaden för jordbruksprodukter
skall kunna fungera och utvecklas bör den kompletteras med engemensam jordbrukspolitik som framför allt innefattar engemensam organisation av marknaderna för jordbruksprodukter,vilken kan utformas på olika sätt beroende på vilken produktdet är frågan om.
2.Syftet med den gemensamma jordbrukspolitiken är att uppnå demål som anges i artikel 33 i fördraget. För att stabilisera mark-naderna och tillförsäkra jordbruksbefolkningen en skäliglevnadsstandard bör det inom nötköttssektorn föreskrivas
åtgärder för den inre marknaden vilka särskilt inbegriper direkt
utbetalning till nötköttsproducenter, stöd för privat lagring ochen stödordning för offentlig lagring.
3.I syfte att återbalansera nötköttskonsumtionen i gemenskapen tillfördel för nötköttssektorn och för att förbättra dessa produkters
konkurrenskraft på de internationella marknaderna bör nivån på
marknadsstödet gradvis sänkas. Med tanke på följderna förproducenterna bör nivån på det inkomststöd som ges inom orga-nisationen av den gemensamma marknaden anpassas ochomformas. I detta syfte bör en övergripande ordning upprättasför direkta utbetalningar till producenter. Beloppen på dessa
utbetalningar bör förändras parallellt med den gradvisa
sänkningen av marknadsstödet.
4.Med tanke på mångfalden av uppfödningsföretag bör de direktautbetalningarna inbegripa ett särskilt bidrag för producenter av
tjurar och stutar, ett bidrag för att hålla am- och dikobesättningar
och ett slaktbidrag för alla typer av nötkreatur inklusivemjölkkor och kalvar. Beviljandet av bidrag bör inte leda till enökning av den totala produktionen. Därför bör antalet handjurav nötkreatur och mjölkkor som berättigar till särskilda bidragoch mjölkkobidrag begränsas genom att regionala respektive
individuella taktillämpas och, när det gäller det särsk ilda
bidraget, en begränsning av antalet djur per företag sommedlemsstaterna bör har rätt att anpassa mot bakgrund av derasspecifika situation. Vad beträffar slaktbidraget bör nationella takfastställas som bygger på tidigare produktionssiffror.
5.Villkoren för produktion av stutar skiljer sig vanligtvis från demför produktion av tjurar. Det är därför motiverat att fastställa detsärskilda bidraget för stutar till en annan nivå per djur än den förtjurar. Det särskilda bidraget för stutar bör emellertid delas upppå två utbetalningar för särskilda åldersklasser.1999R1254 — SV — 01.05.2004 — 006.001 — 2
(1) EGT C 170, 4.6.1998, s. 13.
(2) Yttrandet avgivet den 6 maj 1999 (ännu ej offentliggjort i EGT).
(3) EGT C 407, 28.12.1998, s. 196.
(4) EGT C 93, 6.4.1999, s. 1.
(5) EGT C 401, 22.12.1998, s. 3.
▼B
6.Slakt av för många stutar under slaktsäsongen i de medlemsstater
där denna produktionstyp är särskilt viktig kan störa stabiliteten
på marknaden och i synnerhet leda till att marknadsprisernafaller. För att uppmuntra slakt av stutar utanför den årligauppstallningsperioden bör ytterligare ett bidrag beviljas, undervissa föruttsättningar, utöver det särskilda bidraget för djur somslaktas utanför säsong under de första 23 veckorna av året.
7.För att ge mer flexibilitet åt producenterna bör rätten till am- ochdikobidrag utvidgas till att omfatta kvigor som uppfyller sammaavelskrav som am- och dikor. Antalet stödberättigande kvigor iam- och dikobesättningar bör begränsas till den normala ersätt-ningsnivån. De medlemsstater där mer än 60 % av de djur somär berättigade till am- och dikobidrag hålls i bergsområden, bör
få rätt att skilja på bidraget för am- och dikor respektive kvigor,
och när det gäller kvigor, att använda ett särskilt nationelltbidragstakinom den ovan angivna nivån.
8.Am- och dikobidraget bör i princip begränsas till producentersom inte levererar mjölktill mejerier inom den ordning för tillä-ggsavgifter som föreskrivs i rådets förordning (EEG) nr 3950/92
av den 28 december 1992 om införande av en tilläggsavgift
inom sektorn för mjölk och mjölkprodukter (
1). Inkomststöd kan
emellertid också bli nödvändigt i företag med en mjölkkobesätt-ning och en am- och dikobesättning. Am- och dikobidraget bördärför också beviljas för små och medelstora blandade jord-
bruksföretag med en sammanlagd individuell
mjölkreferenskvantitet på högst 120000 kg. Med tanke på varia-tionen i produktionsstrukturerna i gemenskapen, börmedlemsstaterna ha rätt att ändra eller avskaffa denna kvantita-tiva begränsning på grundval av objektiva kriterier.
9.Vad beträffar am- och dikobidraget bör de individuella taken för
producenter behållas. Vissa av de bidragsrättigheter som tillde-
lats genom de individuella taken har tidigare inte använts.Dessa oanvända rättigheter skulle antagligen kunna uppmuntraproduktionen och öka utgifterna, i synnerhet till följd av kvigorsom till fullo kommer att berättiga till am- och dikobidraget. Föratt undvika detta bör det sammanlagda antalet rättigheter till am-
och dikobidrag för varje medlemsstat fastställas på grundval av
de bidragsutbetalningar som faktiskt gjorts med avseende på tidi-gare referensår, utökat med en viss marginal för att upprätthålladen nationella reserven. Medlemsstaterna bör vidta nödvändigaåtgärder för att se till att deras nationella takiak ttas. De bör vid
behov justera de individuella taken för sina producenter utan
kompensation och i enlighet med vissa objektiva kriterier. Dessakriterier bör i synnerhet säkerställa att berörda producenterbehandlas likvärdigt och att legitima förväntningar skyddas.
10.En producents produktionsnivå kan variera till följd avförändringar i lager- eller produktionskapacitet. Det är därför
lämpligt att föreskriva en möjlighet att på vissa villkor överföra
am- och dikobidragsrättigheter som erhållits med beaktande avindividuella taktill andra producenter, antingen tillsammansmed jordbruksföretaget eller utan att sambandet mellanbidragsrättigheter och använd markbibehålls.
11.Nya producenter och befintliga producenter vars individuella tak
av olika anledningar inte motsvarar förändrade omständigheter
hos deras am- och dikobesättningar bör inte undantas frånbidragsrättigheter. Därför bör möjligheter ges att driva nationellareserver som lagras och förvaltas i enlighet med gemenskapenskriterier. Av samma anledning bör överföring av rättigheter tillbidrag utan överföring av det anknutna jordbruksföretaget
omfattas av regler enligt vilka en del av de överförda rättighe-
terna återtas utan kompensationsbetalning och fördelas till dennationella reserven.1999R1254 — SV — 01.05.2004 — 006.001 — 3
(1) EGT L 405, 31.12.1992, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning
(EG) nr 1256/1999 (se sidan 73 i detta nummer av EGT).
▼B
12.Det är lägligt att tillåta att medlemsstaterna upprättar en kopp-
ling mellan känsliga zoner eller platser och produktion av am-
och dikor för att se till att sådan produktion bibehålls särskilt iområden där det inte finns några alternativ.
13.Mot bakgrund av trenden mot intensifierad nötköttsproduktion,bör bidragen för boskapsuppfödning begränsas med avseende påvarje jordbruksföretags foderkapacitet i förhållande till antaletdjur och djurslag som hålls. För att undvika alltför intensivaproduktionstyper bör sådana bidrag beviljas om en högsta tillåten
djurtäthet iakttas på jordbruksföretaget. Hänsyn bör emellertid
tas till situationen för små producenter.
14.För att stärka motivationen att bedriva extensiv produktion isyfte att förbättra dess effektivitet med avseende på miljömålbör ett tilläggsbelopp beviljas till producenter som uppfyllerstränga och verkliga krav på djurtäthet. För att undvika storaförändringar i den globala stödnivån och för att säkerställa en
rimlig utgiftskontroll, bör möjligheter ges att vid behov justera
tilläggsbeloppet.
15.Villkoren för nötköttsproduktion och producenternas inkomstsi-tuation varierar betydligt i olika produktionsområden igemenskapen. En ordning på gemenskapsnivå med enhetligabetalningar till alla producenter skulle vara för stel för att mots-vara de varierande behov som följer av skillnaderna i struktur
och naturliga förutsättningar. Ett flexibelt ramverkbör därför
föreskrivas för ytterligare gemenskapsbetalningar som skallfastställas och verkställas av medlemsstaterna inom fasta totalbe-lopp och i enlighet med vissa gemensamma kriterier. Dessatotalbelopp bör fördelas till medlemsstaterna på grundval avderas andel i gemenkapens nötköttsproduktion. De gemensamma
kriterierna är bland annat avsedda att förhindra att ytterligare
betalningar leder till diskriminering samt att full hänsyn tas tillgemenskapens relevanta multilaterala åtaganden. Det är särskiltviktigt att medlemsstaterna åläggs att använda sin skönsmässigabedömning enbart på grundval av objektiva kriterier för att
säkerställa en jämlik behandling och undvika snedvridning av
marknads- och konkurrensvillkoren. Det är lämpligt att göraandra tänkbara former av ytterligare ersättningar möjliga. Dessaformer bör vara betalningar till kategorier av nötkreatur samtarealersättningar.
16.Vad beträffar ytterligare betalningar till nötkreatur behövs detvissa kvantitativa begränsningar för att säkerställa en rimlig
nivå av produktionskontroll. Medlemsstaterna bör dessutom
tillämpa djurtäthetskrav.
17.Ytterligare arealersättningar bör endast beviljas för permanentbetesmarksom inte drar fördel av andra gemensk apsåtgärder förmarknadsstöd. Arealersättningarna bör tillämpas inom gränsernaför regionala basområden av permanent betesmarksom börfastställas av medlemsstaterna i enlighet med tidigare referen-suppgifter. Den högsta arealersättning som kan beviljas per
hektar, inbegripet ytterligare arealersättningar inom den gemen-
samma organisationen av marknaden för mjölk ochmjölkprodukter, bör vara jämförbar med det genomsnittligastödet per hektar inom stödsystemet för producenter av vissajordbruksgrödor.
18.Vid direkta betalningar bör de som håller de berörda djurenuppfylla gemenskapens relevanta regler för identifiering och
registrering av nötkreatur. För att ekonomisk effekt skall uppnås
måste de direkta utbetalningarna beviljas inom vissa tidsfrister.
19.Användningen av vissa ämnen vid nötköttsproduktion ärförbjuden enligt gemenskapslagstiftningen. Lämpliga påföljderbör tillämpas om de relevanta bestämmelserna inte iakttas.
20.Enligt de bestämmelser för pris- och inkomststöd som föreskrivsi denna förordning är den nuvarande offentliga interventionen iform av uppköp av interventionsorgan och offentlig lagring intelängre oundgänglig för att balansera marknaden utan skulle bara1999R1254 — SV — 01.05.2004 — 006.001 — 4
▼B
orsaka avsevärda utgifter. Den bör därför gradvis avvecklas. I
syfte att stabilisera marknadspriserna omkring det grundprissom representerar den önskade nivån på marknadsstöd bör stöd
för privat lagring föreskrivas. Kommissionen bör i detta syfte
bemyndigas att besluta om beviljande av stöd till privat lagringnär marknadspriset sjunker under 103 % av grundpriset. Dess-utom bör ett interventionssystem av ”skyddsnätstyp” inrättas föratt stödja marknaden för nötkött i medlemsstaterna eller i
regioner i medlemsstaterna om marknadspriserna går ner under
en kritisk prisnivå. Det bör föreskrivas att stöd för privat lagringoch interventionssystemet genomförs på grundval av den klassi-ficeringsskala som anges i rådets förordning (EEG) nr 1208/81av den 28 april 1981 om fastställande av en gemenskapsskalaför klassificering av slaktkroppar av vuxna nötkreatur (
1).
21.Upprättandet av en enhetlig gemenskapsmarknad för nötköttinnebär att man inför ett enhetligt handelssystem vid gemenska-pens yttre gränser. Ett handelssystem som inbegriper importtullaroch exportbidrag bör, utöver åtgärderna för den inre marknaden,i princip stabilisera gemenskapsmarknaden. Handelssystemet bör
bygga på de åtaganden som godtagits genom multilaterala
handelsförhandlingar inom ramen för Uruguayrundan.
22.För att övervaka nötköttsvolymen i handeln med tredje land bördet föreskrivas ett system för import- och exportlicenser för vissaprodukter, vilket inbegriper att en säkerhet ställs som garanteraratt de överföringar för vilka licenser utfärdas verkligen
genomförs.
23.För att förebygga eller motverka negativa effekter på gemen-
skapsmarknaden vilka skulle kunna bli följden av att vissajordbruksprodukter importeras bör en ytterligare importtullbetalas för import av en eller flera sådana produkter, förutsattatt vissa villkor är uppfyllda.
24.Det är, på vissa villkor, lämpligt att bemyndiga kommissionenatt öppna och förvalta tullkvoter som är resultatet av internatio-nella avtal som ingås i enlighet med fördraget eller andrarådsakter.
25.Bestämmelser för att bevilja ett bidrag för export till tredje landsom är lika med skillnaden mellan priserna inom gemenskapen
och priserna på världsmarknaden och som faller inom WTO-
avtalet om jordbruk(
2), skulle utgöra ett skydd för gemenskapens
deltagande i den internationella nötköttshandeln. Dessa bidragbör begränsas med avseende på kvantitet och värde.
26.Efterlevnad av begränsningarna med avseende på värde börsäkerställas när bidragen fastställs genom att utbetalningarna
övervakas enligt de regler som berör Europeiska utvecklings-
och garantifonden för jordbruket. Övervakningen kan förenklasgenom att bidragen obligatoriskt skall fastställas på förhand,medan det, när det gäller differentierade bidrag, ges möjligheteratt ändra den specificerade bestämmelseort som fastställts på
förhand inom ett geografiskt område som omfattas av en enda
bidragsnivå. Om bestämmelseorten ändras bör det bidrag somgäller den faktiska bestämmelseorten utbetalas, med ett påförhand fastställt takför det belopp som tillämpas förbestämmelseorten.
27.För att se till att kvantitetsbegränsningarna efterlevs krävs det att
ett tillförlitligt och effektivt övervakningssystem införs. I detta
syfte bör en exportlicens krävas för att bidragen skall beviljas.Bidrag bör beviljas inom de tillgängliga begränsningarnaberoende på den särskilda situationen för varje berörd produkt.Undantag från den regeln bör tillåtas enbart när det gäller livs-medelsbiståndsprogram, som inte omfattas av några1999R1254 — SV — 01.05.2004 — 006.001 — 5
(1) EGT L 123, 7.5.1981, s. 3. Förordningen senast ändrad genom förordning
(EG) nr 1026/91 (EGT L 106, 26.4.1991, s. 2).
(2) EGT L 336, 23.12.1994, s. 22.
▼B
begränsningar. De kvantiteter som exporteras med bidrag under
de regleringsår som anges i WTO-avtalet om jordbrukbörövervakas på grundval av exportlicenser som utfärdas för varje
regleringsår.
28.Förutom det ovan beskrivna systemet, och i den utsträckning det
är nödvändigt för att systemet skall fungera tillfredsställande, börförutsättningar skapas för att reglera, eller när marknadssitua-
tionen så kräver, förbjuda användningen av arrangemang för
aktiv förädling.
29.Systemet med tullar gör alla andra skyddsåtgärder vid gemenska-pens yttre gränser överflödiga. Den mekanism som utgörs av den
inre marknaden och tullarna kan dock i undantagsfall visa sig
vara otillräcklig. I sådana fall bör gemenskapen, i syfte attskydda markaden mot störningar som kan uppstå till följd avdetta, omedelbart ges möjligheten att vidta alla nödvändigaåtgärder. Dessa åtgärder bör överensstämma med de åtaganden
som följer av relevanta WTO-avtal.
30.För att de instrument som föreskrivs i denna förordning skall
fungera tillfredsställande bör kommissionen till fullo informerasom prisutvecklingen på den gemensamma marknaden för
nötkött. Ett system för att notera priserna på nötkreatur och kött
från sådana bör därför föreskrivas.
31.Åtgärder bör vidtas när en väsentlig prishöjning eller prissänk-ning stör eller hotar störa gemenskapens marknad. Dessa
åtgärder får också inbegripa interventionsuppköp från fall till
fall.
32.Begränsningar av den fria rörligheten på grund av åtgärder somär avsedda att förhindra att djursjukdomar sprids kan medföra
svårigheter på marknaderna i en eller flera medlemsstater.
Undantagsåtgärder för att stödja marknaden bör införas för attråda bot på sådana situationer.
33.Upprättandet av en inre marknad grundad på gemensamma priser
skulle äventyras om vissa stöd beviljades. Därför bör de
bestämmelser i fördraget som gör det möjligt att utvärdera detstöd som beviljas av medlemsstaterna och att förbjuda det stödsom inte är förenligt med den gemensamma marknaden, tillä-mpas på den gemensamma organisationen av marknaden förnötkött.
34.I takt med att den gemensamma marknaden för nötkött utvecklasbör medlemsstaterna och kommissionen förse varandra med deninformation som behövs för tillämpningen av denna förordning.
35.För att underlätta genomförandet av de föreslagna åtgärderna börett förfarande fastställas för att inom en förvaltningskommittéupprätta ett nära samarbete mellan medlemsstaterna ochkommissionen.
36.De utgifter som medlemsstaterna ådrar sig till följd av åtagan-dena som uppstår till följd av denna förordning bör finansierasav gemenskapen i enlighet med rådets förordning (EG) nr 1258/1999 av den 17 maj 1999 om finansiering av den gemensammajordbrukspolitiken (
1).
37.Den gemensamma organisationen av marknaden för nötkött börsamtidigt och på lämpligt sätt ta hänsyn till de mål som anges iartiklarna 33 och 131 i fördraget.
38.Den gemensamma organisationen av marknaden för nötkött, somupprättas genom rådets förordning (EEG) nr 805/68 (
2), har
ändrats flera gånger. På grund av texternas antal och komplexitetoch eftersom de återfinns i olika utgåvor av EGT är texternasvåra att använda och saknar sålunda den tydlighet som bör1999R1254 — SV — 01.05.2004 — 006.001 — 6
(1) Se sidan 103 i detta nummer av EGT.
(2) EGT L 148, 28.6.1968, s. 24. Förordningen senast ändrad genom förordning
(EG) nr 1633/98 (EGT L 210, 28.7.1998, s. 17).
▼B
vara utmärkande för all lagstiftning. Därför bör de konsolideras i
en ny förordning och ovan nämnda förordning (EEG) nr 805/68bör upphöra att gälla. Rådets förordning (EEG) nr 98/69 av den
16 januari 1969 om allmänna bestämmelser för interventionsor-
gans avyttring av fryst nötkött (
1), rådets förordning (EEG)
nr 989/68 av den 15 juli 1968 om allmänna bestämmelser förbeviljande av stöd till privat lagring av nötkött (
2), och rådets
förordning (EEG) nr 1892/87 av den 2 juli 1987 om notering
av markandspriserna på nötkött (3), vars rättsliga grund utgörs
av förordning (EEG) nr 805/68, ersätts med nya åtgärder i dennaförordning och bör därför upphöra att gälla.
39.Övergången från systemet i förordning (EEG) nr 805/68 till detsom återges i den här förordningen kan orsaka problem som intetas upp i den här förordningen. För att sådana problem skallkunna hanteras bör det föreskrivas att kommissionen skall kunna
anta nödvändiga övergångsåtgärder. Kommissionen bör dess-
utom bemyndigas att lösa specifika praktiska problem.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. Den gemensamma organisationen av markanden för nötkött skall
innefatta en ordning för den inre marknaden och handel med tredjeland och gälla följande produkter:
KN-nr Varuslag
a) 0102 9005
till0102 9079Levande nötkreatur och andra oxdjur, utom renrasiga
avelsdjur
0201 Kött av nötkreatur eller andra oxdjur, färskt eller kylt
0202 Kött av nötkreatur eller andra oxdjur, fryst
0206 1095 Njurtapp och mellangärde, färska eller kylda
0206 2991 Njurtapp och mellangärde, frysta0210 20 Kött av nötkreatur eller andra oxdjur, saltat, i saltlake,
torkat eller rökt
0210 9041 Njurtapp och mellangärde, saltade, i saltlake, torkade
eller rökta
0210 9090 Ätbart mjöl av kött eller slaktbiprodukter av kött
1602 5010 Kött eller slaktbiprodukter av nötkreatur eller andra
oxdjur, beredda eller konserverade på annat sätt, inte
kokt eller på annat sätt värmebehandlat; blandningar av
sådant kött eller slaktbiprodukter med kokt eller på
annat sätt värmebehandlat kött eller skaltbiprodukter
1602 9061 Kött, berett eller konserverat på annat sätt, innehållande
kött eller slaktbiprodukter av nötkreatur eller andra
oxdjur, inte kokt eller på annat sätt värmebehandlat;
blandningar av sådant kött eller slaktbiprodukter med
kokt eller på annat sätt värmebehandlat kött eller slakt-
biprodukter.
b) 0102 10 Levande nötkreatur och andra oxdjur, renrasiga avels-
djur
0206 1091 Ätbara slaktbiprodukter av nötkreatur och andra oxdjur
utom njurtapp och mellangärde, färska eller kylda andra
än sådana för tillverkning av farmaceutiska produkter0206 10991999R1254 — SV — 01.05.2004 — 006.001 — 7
(1) EGT L 14, 21.1.1969, s. 2.
(2) EGT L 169, 18.7.1968, s. 10. Förordningen ändrad genom förordning (EEG)
nr 428/77 (EGT L 61, 5.3.1977, s. 17).
(3) EGT L 182, 3.7.1987, s. 29.
▼B
KN-nr Varuslag
0206 2100 Ätbara slaktbiprodukter av nötkreatur och andra oxdjur
utom njurtapp och mellangärde, frysta andra än sådana
för tillverkning av farmaceutiska produkter0206 2290
0206 2999
0210 9049 Ätbara slaktbiprodukter av nötkreatur eller andra oxdjur,
saltade, i saltlake, torkade eller rökta, utom njurtapp och
mellangärde
ex 15020090 Fetter av nötkreatur eller andra oxdjur, råa eller
utsmälta, även utpressade eller extraherade med
lösningsmedel
1602 5031
till1602 5080Kött eller slaktbiprodukter av nötkreatur eller andra
oxdjur, beredda eller konserverade på annat sätt, utom
inte kokt eller på annat sätt värmebehandlat kött eller
slaktbiprodukter; blandningar av kokt eller på annat sätt
värmebehandlat kött eller slaktbiprodukter och inte kokt
eller på annat sätt värmebehandlat kött eller slaktbipro-
dukter
1602 9069 Kött, berett eller konserverat på annat sätt, innehållande
kött eller slaktbiprodukter av nötkreatur eller andra
oxdjur, utom inte kokt eller på annat sätt värmebe-
handlat; blandningar av kokt eller på annat sätt värme-
behandlat kött eller slaktbiprodukter och inte kokt eller
på annat sätt värmebehandlat kött eller slaktbiprodukter
2. I denna förordning avses med
a)nötkreatur: levande husdjur av nötkreatur som omfattas av KN-
nr ex 0102 10, 010290 05 till 0102 90 79,
b)vuxna nötkreatur: nötkreatur med en levande vikt på mer än 300 kg.
AVDELNING I
DEN INRE MARKNADEN
Artikel 2
För att uppmuntra initiativ genom handeln och gemensamma handels-
organisationer för att underlätta anpassningen av utbudet tillmarknadens krav får följande gemenskapsåtgärder vidtas för deprodukter som anges i artikel 1:
a) Åtgärder som förbättrar boskapsuppfödningen.
b) Åtgärder som främjar en bättre organisation av produktionen, bear-
betningen och saluföringen.
c) Åtgärder som förbättrar kvaliteten.
d) Åtgärder som gör det möjligt att ställa kort- och långsiktiga
prognoser med utgångspunkt från de utnyttjade produktionsmedlen.
e) Åtgärder för att underlätta att notera marknadsprisutvecklingen.
Allmänna regler beträffande dessa åtgärder skall antas av rådet enligt
förfarandet i artikel 37.2 i fördraget.
KAPITEL I
DIREKTA BETALNINGAR
Artikel 3
I detta kapitel avses med
a)producent: en enskild jordbrukare, antingen en fysisk eller en juri-
disk person eller en grupp av fysiska eller juridiska personer,oavsett vilken rättslig status som nationell lagstiftning ger en sådangrupp eller dess medlemmar, vars jordbruksföretag ligger inom ge-menskapens territorium och som bedriver nötboskapsuppfödning,1999R1254 — SV — 01.05.2004 — 006.001 — 8
▼B
b)jordbruksföretag: alla produktionsenheter som drivs av producenten
och som ligger inom en enda medlemsstats territorium,
c)region:en medlemsstat eller en region i en medlemsstat, enligt den
berörda medlemsstatens val,
d)tjur:ett ej kastrerat handjur av nötkreatur,
e)stut:ett kastrerat handjur av nötkreatur,
f)am- och diko: en ko som tillhör en köttras eller som är framavlad
genom en korsning med en köttras och som ingår i en besättningsom är avsedd för uppfödning av kalvar för köttproduktion,
g)kviga:ett hondjur av nötkreatur som är 8 månader eller äldre och
som ännu inte har kalvat.
AVSNITT 1
Bidrag
Underavsnitt 1
Särskilt bidrag
Artikel 4
1. En producent som håller handjur av nötkreatur på sitt jordbruks-
företag får efter ansökan beviljas ett särskilt bidrag. Det skall beviljas i
form av ett årligt bidrag per kalenderår och per jordbruksföretag inom
gränserna för regionala takför högst 90 djur i var och en av de ålder-sklasser som anges i punkt 2.
2. Det särskilda bidraget skall beviljas högst
a) en gång under livstiden för varje tjur från minst 9 månaders ålder,
eller
b) två gånger under livstiden för varje stut, nämligen
— första gången vid 9 månaders ålder,
— andra gången efter det att djuret har nått en ålder av 21 månader.
För år 2001 får dockden andra utbetalningen, som avses i punk t b
andra strecksatsen, även beviljas för nötkreatur för vilka en första utbe-talning gjorts enligt punkt a.
3. För att berättiga till det särskilda bidraget skall
a) varje djur för vilket bidrag har sökts hållas av producenten för
gödning under en viss period,
b) alla djur fram till slakt eller export omfattas av ett sådant djurpass
som avses i artikel 6 i rådets förordning (EG) nr 820/97 av den21 april 1997 om upprättande av ett system för identifiering ochregistrering av nötkreatur och om märkning av nötkött ochnötköttsprodukter (
1) och som skall innehålla alla relevanta upplys-
ningar om dess bidragsstatus eller, om ett sådant pass ej finns att
tillgå, ett likvärdigt administrativt dokument.
4. När i en viss region det totala antalet tjurar på minst 9 månader
och stutar på mellan 9 och 20 månader för vilka bidrag har sökts ochsom uppfyller kraven för beviljande av det särskilda bidraget översk-rider det regionala taksom som anges i bilaga I, sk all det totalaantalet bidragsberättigande djur enligt punkt 2 a och 2 b per producent
och för det aktuella året minskas proportionellt.
I denna artikel avses med regionalt tak det antal djur i en region och
per kalenderår som berättigar till det särskilda bidraget.
För åren 2002 och 2003 skall dock följande regionala tak gälla:1999R1254 — SV — 01.05.2004 — 006.001 — 9
(1) EGT L 117, 7.5.1997, s. 1.▼M2
▼B
▼M2
▼M2
Belgien 228787
Danmark221688Tyskland 1 536113Grekland 141606Spanien 643525Frankrike 1 734779Irland 1 028153Italien 478997Luxemburg 18922Nederländerna 126346Österrike 338720Portugal 160720Finland 200000Sverige 233481Förenade kungariket 1 361978
De befintliga fotnoterna till bilaga I skall vara fortsatt giltiga under
denna tid. Det högsta tak för Förenade kungariket som avses i den sistafotnoten skall emellertid vara 1 461978 under denna tid.
5. Trots vad anges i punkterna 1 och 4, får medlemsstaterna
— på grundval av objektiva kriterier, som ingår i en politik för lands-
bygdens utveckling, och endast på villkor att de tar hänsyn till både
miljö- och sysselsättningsaspekter, ändra eller avskaffa gränsen på
90 djur per företag och åldersgrupp samt.
— om de använder sig av denna rätt, besluta att tilllämpa punkt 4 på
ett sådant sätt att den sänkning som är nödvändig för att kommaned till det gällande regionala taket inte omfattar sänkningar för
små producenter som för det aktuella året inte har lämnat in ansök-
ningar om särskilt bidrag för mer än det minimiantal djur somfastställts av den berörda medlemsstaten.
6. Medlemsstaterna får besluta att bevilja det särskilda bidraget vid
tidpunkten för djurets slakt. I detta fall skall för tjurar det ålderskrite-
rium som avses i punkt 2 a ersättas med en minimivikt för
slaktkroppen på 185 kg.
Bidraget skall betalas ut eller föras tillbaka till producenterna.Förenade kungariket skall ha rätt att i Nordirland tilllämpa en annan
ordning för det särskilda bidraget än den som tillämpas i resten avlandet.
7. Bidragsbeloppen skall fastställas till följande:
a) Per stödberättigande tjur:
— 160 euro för kalenderåret 2000,
— 185 euro för kalenderåret 2001,— 210 euro för kalenderåret 2002 och följande kalenderår.
b) Per stödberättigande stut och åldersklass:
— 122 euro för kalenderåret 2000,
— 136 euro för kalenderåret 2001,— 150 euro för kalenderåret 2002 och följande kalenderår.1999R1254 — SV — 01.05.2004 — 006.001 — 10
▼B
▼M2
▼B
▼M2
För nötkreatur som avses i punkt 2 andra stycket skall dock bidrags-
beloppet fastställas till 98 euro.
8. Tillämpingsföreskrifter för denna artikel skall fastställas av
kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 43.
Underavsnitt 2
Säsongsutjämningsbidrag
Artikel 5
1. Om antalet stutar i en medlemsstat
a) vilka slaktas under ett visst år överskrider 60 % av det totala antalet
under året slaktade handjur av nötkreatur, och
b) om det antal som slaktas under perioden 1 september - 30 november
under ett visst år, överskrider 35 % av det totala antalet under åretslaktade stutar,
får producenterna efter ansökan beviljas ett tilläggsbidrag utöver det
särskilda bidraget (säsongsutjämningsbidrag). Om emellertid båda degränser för beviljande av bidraget som avses ovan uppnås i Irland ellerNordirland skall bidraget tillämpas i Irland och Nordirland.
Vid tillämpning av denna artikel i Förenade kungariket skall Nordir-
land betraktas som en separat enhet.
2. Beloppet på detta bidrag skall vara:
— 72,45 euro per djur som slaktas under de första 15 veckorna ett
visst år,
— 54,34 euro per djur som slaktas under veckorna 16 och 17 ett visst
år,
— 36,23 euro per djur som slaktas under veckorna 18-21 ett visst år,
och
— 18,11 euro per djur som slaktas under veckorna 22 och 23 ett visst
år.
3. Om det antal som avses i punkt 1 b inte uppnås, med beaktande
av den näst sista meningen i nämnda punkt, kan de medlemsstater ivilka producenterna tidigare erhållit säsongsutjämningsbidrag besluta
att bidraget skall beviljas till 60 % av de belopp som anges i punkt 2.
I sådant fall
a) får den berörda medlemsstaten besluta att endast bevilja bidrag för
de två eller tre första av de ovan nämnda perioderna,
b) skall den berörda medlemsstaten se till att åtgärden är ekonomiskt
neutral under det aktuella budgetåret genom att i enlighet härmedminska
— beloppet för det särskilda bidragets andra ålderklass för stutar
som medlemsstaten beviljar, och/eller
— den tilläggsutbetalning som skall göras i enlighet med avsnitt 2,
och den skall informera kommissionen om den gjorda minskningen.
Vid tillämpningen av denna åtgärd skall Irland och Nordirland
betraktas som en enhet vid beräkningen av den nivå som anges ipunkt 1 a och följaktligen även vid fastställande av vilka djur som
berättigar till bidraget.
4. För att avgöra om de procentsatser som anges i denna artikel har
överskridits skall hänsyn tas till den slakt som har utförts under det
andra året före det år då det bidragsberättigande djuret slaktas.
5. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas av kommis-
sionen i enlighet med det förfarande som anges i artikel 43.1999R1254 — SV — 01.05.2004 — 006.001 — 11
▼B
▼B
Underavsnitt 3
Am- och dikobidrag
Artikel 6
1. Producenter som håller am- och dikor på sitt jordbruksföretag kan
efter ansökan beviljas bidrag för hållande av am- och dikor (am- ochdikobidrag). Det skall beviljas i form av ett årligt bidrag per kalenderåroch per företag inom gränserna för individuella tak.
2. Am- och dikobidraget skall beviljas till varje producent som
a) inte levererar mjölk eller mjölkprodukter från sitt företag under de
tolv månader som följer den dag då ansökan inlämnas,
dockfår bidraget beviljas om leveranser av mjölkeller mjölk pro-
dukter sker direkt från jordbruksföretag till konsument,
b) levererar mjölk eller mjölkprodukter vars totala individuella referen-
skvantitet enligt artikel 4 i rådets förordning (EEG) nr 3950/92 inteöverskrider 120000 kg. Medlemsstaterna får emellertid besluta omatt ändra eller avskaffa denna kvantitativa gräns på grundval av
objektiva kriterier, som de skall ställa upp,
förutsatt att producenten under minst sex månader i följd räknat från
den dag ansökan inlämnas håller ett antal am- och dikor som motsvarar
minst►
M260 %◄och kvigor som motsvarar högst ►M240 %◄
av det antal för vilket bidraget söktes.
För åren 2002 och 2003 skall dock antalet kvigor som hålls motsvara
minst 15 % av det totala antal djur för vilka bidraget begärts.
I Förenade kungariket skall skyldigheten att hålla ett minsta antal
kvigor inte tillämpas under 2002 och skall begränsas till 5 % under2003.
En producent som ansöker om bidrag för mindre än 14 am- och dikor
skall undantas från villkoret om att hålla ett minsta antal kvigor.
I syfte att fastställa antalet stödberättigande djur enligt punkterna a och
b i första stycket skall det konstateras om korna tillhör en am- och
dikobesättning eller en mjölkkobesättning på grundval av stödmottaga-
rens individuella referenskvalitet i enlighet med artikel 16.3 i rådetsförordning (EG) nr 1255/1999 av den 17 maj 1999 om den gemen-samma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter (
1)
och den genomsnittliga mjölkavkastningen.
3. Producentens rätt till bidraget skall begränsas genom tillämpning
av ett individuellt taki enlighet med artik el 7.
4. Bidragsbeloppet per stödberättigande djur skall fastställas till
— 163 euro för kalenderåret 2000,
— 182 euro för kalenderåret 2001,
— 200 euro för kalenderåret 2002 och följande kalenderår.
5. Medlemsstaterna får bevilja ett tilläggsbidrag för am- och dikor
på upp till 50 euro per djur, förutsatt att ingen diskriminering orsakasbland kreatursuppfödarna i den berörda medlemsstaten.
När det gäller jordbruksföretag som ligger i en region enligt defini-
tionen i artiklarna 3 och 6 i rådets förordning ►
C1(EG) nr 1260/
1999◄av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för struktur-
fonderna ►C1(2)◄skall de första 24,15 euro per djur av detta
tilläggsbidrag finansieras av garantisektionen av EUGFJ (Europeiskautvecklings- och garantifonden för jordbruket).1999R1254 — SV — 01.05.2004 — 006.001 — 12
(1) Se sidan 48 i detta nummer av EGT.
(2) EGT L 161, 26.6.1999, s.1.▼M2
▼B
▼B
När det gäller jordbruksföretag som ligger utspridda på en medlems-
stats territorium och om det i kreatursbesättningarna i den berördamedlemsstaten finns en stor andel am- och dikor som utgör minst
30 % av det totala antalet kor, och om minst 30 % av de handjur som
slaktas hör till konformationsklass S och E, skall garantisektionen avEUGFJ helt finansiera tilläggsbidraget. Överskridande av dessaprocentsatser skall fastställas på grundval av genomsnittet av de tvåsenaste åren som föregår det år för vilket bidraget beviljas.
6. Vid tillämpningen av denna artikel skall endast sådana kvigor
som tillhör en köttras eller som är framavlade genom en korsning meden köttras och som ingår i en besättning som är avsedd för uppfödningav kalvar för köttproduktion beaktas.
7. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel, i synnerhet sådana som
rör definitionen av begreppet am- och diko i artikel 3, samt dengenomsnittliga mjölkavkastningen skall faställas av kommissionenenligt förfarandet i artikel 43.
Artikel 7
1. Den 1 januari år 2000 skall varje producents individuella tak vara
lika med det antal rättigheter till am- och dikobidrag (bidragsrättig-heter) som han innehade den 31 december 1999 i enlighet med
relevanta gemenskapsregler, och taket skall vid behov justeras i
enlighet med punkt 3.
2. Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att
se till att summan av bidragsrättigheter på deras territorium från ochmed den 1 januari 2000 inte överskrider de nationella tak som anges ibilaga II och att de nationella reserver som anges i artikel 9 kaninrättas. Tjeckien, Estland, Cypern, Lettland, Litauen, Ungern, Malta,
Polen, Slovenien och Slovakien skall tilldela producenterna indivi-
duella takoch sk all inrätta nationella reserver på grundval av dettotala antal bidragsrättigheter som reserverats för var och en av dessamedlemsstater så som anges i bilaga II, senast ett år efter anslutningen.
3. Om den justering som avses i punkt 2 kräver en minskning av de
individuella taksom innehas av producenter sk all den göras utankompensationsbetalning och beslutas på grundval av objektiva kriterier,
som särskilt skall innefatta
— den takt i vilken producenterna har använt sina individuella tak
under de tre referensåren före år 2000,
— genomförande av ett investerings- eller extensifieringsprogram i
nötköttssektorn,
— naturliga omständigheter eller tillämpningen av sanktioner, som
resulterar i utebliven eller nedsatt utbetalning av bidraget under
åtminstone ett referensår,
— ytterligare exceptionella omständigheter som resulterar i att betal-
ningarna för minst ett referensår inte överensstämmer med denfaktiska situation som fastställts under de föregående åren.
4. Bidragsrättigheter som dragits tillbaka i enlighet med den åtgärd
som anges i punkt 2 skall upphävas.
5. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas av kommis-
sionen i enlighet med det förfarande som anges i artikel 43.
Artikel 8
1. Om en producent säljer eller på annat sätt överlåter sitt jordbruks-
företag får han överlåta alla sina rättigheter till am- och dikobidrag tillden person som övertar jordbruksföretaget. Han får också helt eller
delvis överlåta sina rättigheter utan att överlåta jordbruksföretaget.
I fall av överlåtelse av bidragsrättigheter utan överlåtelse av företaget
skall en del av de överlåtna rättigheterna, vilken inte får vara störreän 15 %, utan kompensation återlämnas till den nationella reserven iden medlemsstat där företaget är beläget, för att delas ut gratis.1999R1254 — SV — 01.05.2004 — 006.001 — 13
▼A1
▼B
▼B
2. Medlemsstaterna
a) skall vidta nödvändiga åtgärder för att hindra att bidragsrättighe-
terna överlåts till områden utanför känsliga områden eller regionerdär nötköttsproduktionen är särskilt viktig för den lokala ekonomin,
b) får bestämma att en överlåtelse av rättigheter utan överlåtelse av
företaget skall ske antingen direkt mellan producenterna eller viaden nationella reserven.
3. Medlemsstaterna får, före en tidpunkt som skall fastställas, tillåta
tillfälliga överlåtelser av den del av bidragsrättigheterna som den
producent som innehar dem inte själv har för avsikt att använda.
4. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas av kommis-
sionen i enlighet med förfarandet i artikel 43.
Dessa föreskrifter får särskilt avse
— möjligheter för medlemsstaterna att lösa problem som uppstår i
samband med att bidragsrättigheter överlåts av producenter sominte äger den markdär deras jordbruk sföretag finns, och
— särskilda föreskrifter för det minsta antal som får utgöra en
delöverlåtelse.
Artikel 9
1. Varje medlemsstat skall ha en nationell reserv av rättigheter till
am- och dikobidrag.
2. Alla bidragsrättigheter som dras tillbaka enligt artikel 8.1 eller
andra gemenskapsföreskrifter skall läggas till denna nationella reserv,
utan att det påverkar tillämpningen av artikel 7.4.
3. Medlemsstaterna skall använda sina nationella reserver för att
inom dessa reservers gränser tilldela bidragsrättigheter, särskilt tillnystartare, unga jordbrukare och andra prioriterade producenter.
Under åren 2002 och 2003 skall dock de rättigheter som förts tillbaka
till den nationella reserven enligt punkt 4 andra strecksatsen inte
omfördelas före den 31 december 2003. För Förenade kungariket skall
denna bestämmelse endast tillämpas under 2003.
4. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas av kommis-
sionen i enlighet med förfarandet i artikel 43, särskilt
— bestämmelser som skall tillämpas om den nationella reserven i en
medlemsstat inte används,
— bestämmelser om outnyttjade bidragsrättigheter som har förts till-
baka till den nationella reserven.
Artikel 10
1. Trots vad som föreskrivs i artikel 6.3 får medlemsstater där mer
än 60 % av am- och dikorna samt kvigorna hålls i sådana bergsom-
råden som avses i artikel 18 i rådets förordning (EG) nr 1257/1999 avden 17 maj 1999 om stöd från Europeiska utvecklings- och garanti-fonden för jordbruket (EUGFJ) till utveckling av landsbygden och omändring och upphävande av vissa förordningar (
1) besluta att hålla
beviljandet av am- och dikobidrag för kvigor avskilt från bidraget för
am- och dikor inom ramen för ett särskilt nationellt tak som denberörda medlemsstaten själv skall fastställa.
Detta särskilda nationella tak får inte överskrida ►
M440 %◄av det
nationella taksom fastställs för den berörda medlemsstaten i bilaga IItill denna förordning. Det nationella taket skall minskas med ett beloppsom är lika stort som det särskilda nationella taket.1999R1254 — SV — 01.05.2004 — 006.001 — 14
(1) Se sidan 80 i detta nummer av EGT.▼M2
▼B
▼M2
För åren 2002 och 2003 skall dock ett sådant särskilt nationellt tak
utgöra minst 10 % och får inte överskrida 40 % av det nationella taksom fastställs för den berörda medlemsstaten i bilaga II till denna
förordning.
Om medlemsstaterna under åren 2002 och 2003 beslutar att tillämpa
den möjlighet som föreskrivs i första stycket skall am- och dikobi-
draget beviljas varje producent som håller ett antal kvigor sommotsvarar minst 5 % och högst 20 % av det totala antalet djur för vilkabidraget begärts.
En producent som ansöker om bidrag för mindre än 14 am- och dikor
skall undantas från tillämpningen av villkoret om att hålla ett minstaantal kvigor.
Om det, i en medlemsstat som utövar sin rätt enligt punkt 1, visar sig
att det totala antalet kvigor för vilka ansökningar har gjorts, och somuppfyller villkoren för beviljande av am- och dikobidraget, överskriderdet separata nationella taket skall antalet berättigande kvigor per produ-cent för detta år minskas i proportion därmed.
2. Vid tillämpningen av denna artikel skall endas sådana kvigor som
tillhör en köttras eller som är framavlade genom en korsning med enköttras beaktas.
3. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas av kommis-
sionen i enlighet med förfarandet i artikel 43.
Underavsnitt 4
Slaktbidrag
Artikel 11
1. En producent som håller nötkreatur på sitt jordbruksföretag kan
efter ansökan beviljas slaktbidrag. Det skall beviljas vid slakt avbidragsberättigande djur eller vid export av sådana till ett tredje landoch inom vissa nationella taksom sk all fastställas.
Följande kategorier berättigar till slaktbidrag:
a) tjurar, stutar, kor och kvigor från 8 månaders ålder,
b) kalvar som är äldre än 1 månad och yngre än 7 månader och som
har en slaktvikt på under 160 kg
om de har hållits av producenten under en period som skall fastställas.
2. Bidragsbeloppet skall fastställas enligt följande:
a) Per stödberättigande djur enligt punkt 1 a:
— 27 euro för kalenderåret 2000,
— 53 euro för kalenderåret 2001,
— 80 euro för kalenderåret 2002 och följande kalenderår.
b) Per stödberättigande djur enligt punkt 1 b
— 17 euro för kalenderåret 2000,
— 33 euro för kalenderåret 2001,
— 50 euro för kalenderåret 2002 och följande kalenderår.
3. De nationella tak som avses i punkt 1 skall upprättas per
medlemsstat och separat för båda de djurgrupper som anges i punkt 1 aoch 1 b. Varje taksk all motsvara antalet djur av var och en av dessatvå grupper som slaktades under 1995 i den berörda medlemsstaten, till
vilka skall läggas de djur som exporterades till tredje land, enligt
uppgifter från Eurostat eller någon annan av kommissionen godkändofficiell statistiskinformation för det året.
För Tjeckien, Estland, Cypern, Lettland, Litauen, Ungern, Malta, Polen,
Slovenien och Slovakien skall nationella tak enligt följande tabell gälla.
Slaktbidrag:1999R1254 — SV — 01.05.2004 — 006.001 — 15
▼B
▼A1
▼A1
Tjurar, stutar, kor och
kvigor1-7 månader gamla kalvar
med en slaktvikt under
160 kg
Tjeckien 483382 27380
Estland 107813 30000
Cypern 21000 —
Lettland 124320 53280
Litauen 367484 244200
Ungern 141559 94439
Malta 6 002 17
Polen 1 815430 839518
Slovenien 161137 35852
Slovakien 204062 62841
4. Om det totala antalet djur i en viss medlemsstat, för vilka en
ansökan lämnats för en av de två djurgrupperna i punkt 1 a eller 1 b
och vilka uppfyller villkoren för beviljande av slaktbidrag, överstiger
det nationella taksom har fastställts för den gruppen sk all antaletbidragsberättigande djur i den gruppen per producent för det ifrågava-rande året minskas proportionellt.
5. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas av kommis-
sionen i enlighet med förfarandet i artikel 43.
Underavsnitt 5
Djurtäthetsfaktorn
Artikel 12
1.►
M2Det totala antalet djur som berättigar till det särskilda
bidraget och till am- och dikobidraget skall begränsas genom tillämp-ning av en djurtäthetsfaktor inom jordbruksföretaget på 2 djurenheter(DE) per hektar och kalenderår. Djurtätheten skall från och med den 1
januari 2002 vara 1,9 DE och från och med den 1 januari 2003 1,8
DE.◄Denna djurtäthetsfaktor skall uttryckas i DE per arealenhet av
den grovfoderareal som används till foder till jordbruksföretagets djur.En producent skall dock medges undantag från tillämpningen av dennadjurtäthetsfaktor om det antal djur på hans jordbruksföretag som skallanvändas vid beräkning av djurtätheten är högst 15 DE.
2. Vid fastställande av djurtäthetsfaktorn på jordbruksföretaget skall
följande beaktas:
a) Handjur av nötkreatur, am- och dikor och kvigor, får och/eller getter
för vilka bidragsansökningar har gjorts samt de mjölkkor sombehövs för att producera den totala referenskvantitet av mjölk som
har tilldelats producenten. Antalet djur skall räknas om till DE med
hjälp av omräkningstabellen i bilaga III.
b) Grovfoderareal, vilket innebär den areal på företaget som är
tillgänglig för uppfödning av nötkreatur och får eller getter under
hela kalenderåret. Grovfoderarealen får inte omfatta
— byggnader, skog, dammar, vägar,
— arealer som används till andra grödor som omfattas av ordningar
för gemenskapsstöd eller till fleråriga grödor eller
trädgårdsgrödor, utom permanent betesmarkför vilk en area-
lersättning beviljas i enlighet med artikel 17 i denna förordningoch artikel 19 i förordning (EG) nr 1255/1999,
— arealer som omfattas av samma stödsystem som det som gäller
för producenter av vissa jordbruksgrödor och som används förstödordningen för torkat foder eller som omfattas av en nationellordning eller en gemenskapsordning för arealuttag.1999R1254 — SV — 01.05.2004 — 006.001 — 16
▼B
▼B
Grovfoderareal skall omfatta arealer som brukas gemensamt och
arealer som används till blandad odling.
3. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas av kommis-
sionen i enlighet med förfarandet i artikel 43. Dessa föreskrifter skall
särskilt avse bestämmelser som
— avser arealer som brukas gemensamt och arealer som används till
blandad odling, samt
— gör det möjligt att hindra felaktig tillämpning av djurtäthetsfaktorn.
Underavsnitt 6
Extensifieringsersättning
Artikel 13
1. Producenter som erhåller det särskilda bidraget och/eller am- och
dikobidraget kan vara berättigade till extensifieringsersättning.
2. Extensifieringsersättningen skall uppgå till 100 euro per beviljat
särskilt bidrag och am- och dikobidrag förutsatt att djurtätheten på detberörda företaget under det berörda kalenderåret är mindre än eller likamed 1,4 DE per hektar.
Medlemsstaterna får dockbesluta att bevilja extensifieringsersättning
enligt följande:
a) För kalenderåren 2000 och 2001 till ett belopp på 33 euro vid en
djurtäthet på 1,6 DE per hektar eller mer och högst 2,0 DE perhektar och till ett belopp på 66 euro vid en djurtäthet under 1,6 DE
per hektar.
b) För kalenderåret 2002 och följande år till ett belopp på 40 euro vid
en djurtäthet på 1,4 DE per hektar eller mer eller högst 1,8 DE perhektar och till ett belopp på 80 euro vid en djurtäthet under 1,4 DEper hektar.
3. Vid tillämpning av punkt 2 skall,
a) trots vad som sägs i artikel 12.2 a, djurtätheten på jordbruksföre-
taget fastställas med beaktande av de handjur av nötkreatur, kor,och kvigor som finns där under det berörda kalenderåret, samt till
de får och/eller getter för vilka ansökningar om bidrag har lämnats
in för samma kalenderår och antalet djur skall omräknas till DEmed hjälp av omräkningstabellen i bilaga III,
b) utan att det påverkar tillämpningen av tredje strecksatsen i
artikel 12.2 b, arealer som används för produktion av jordbruks-
grödor enligt definitionen i bilaga I i rådets förordning (EG)
nr 1251/1999 av den 17 maj 1999 om upprättande av ett stödsystemför producenter av vissa jordbruksgrödor(
1) inte anses vara ”grovfo-
derareal”,
c) den grovfoderareal som skall beaktas vid beräkningen av djurtät-
heten bestå av minst 50 % betesmark. Medlemsstaterna skall
definiera vad som avses med ”betesmark”. Definitionen skall åtmin-stone innehålla kriteriet att betesmark skall vara gräsmark somenligt lokal jordbrukspraxis anses vara avsedd för betandenötkreatur och/eller får. Detta skall dock inte utesluta blandadanvändning av betesmarken under samma år (bete, hö, gräsensi-
lage).
4. Utan att kraven på djurtäthet i punkt 2 åsidosätts skall produ-
center i medlemsstater där mer än 50 % av mjölken produceras ibergsområden enligt definitionen i artikel 18 i rådets förordning (EG)nr 1257/1999 och vars jordbruksföretag är belägna i sådana områden,erhålla extensifieringsersättning enligt punkt 2 för mjölkkor som hållsdär.1999R1254 — SV — 01.05.2004 — 006.001 — 17
(1) Se sidan 1 i detta nummer av EGT.
▼B
5. I enlighet med det förfarande som avses i artikel 43 skall
kommissionen
— fastställa tillämpningsföreskrifter för denna artikel,
— vid behov justera de belopp som anges i punkt 2 med särskild
hänsyn till det antal djur som berättigar till betalning för föregående
kalenderår.
AVSNITT 2
Ytterligare betalningar
Artikel 14
1. Medlemsstaterna skall, på årsbasis, till de producenter som finns
på deras territorium betala ytterligare ersättningar som uppgår till detotala belopp som anges i bilaga IV. Sådana ersättningar skall betalasi enlighet med objektiva kriterier som framför allt innefattar särskilda
produktionsstrukturer och produktionsvillkor och på ett sådant sätt att
likabehandling av producenterna säkerställs och att störningar på mark-naden och konkurrenssnedvridningar undviks. Sådana ersättningar fårinte heller kopplas till fluktuationer i marknadspriserna.
2. Ytterligare betalningar kan ske i form av ersättning per djur
(artikel 15) och/eller arealersättning (artikel 17).
Artikel 15
1. Ersättning per djur får beviljas för
a) handjur av nötkreatur,
b) am- och dikor,
c) mjölkkor,
d) kvigor.
2. Ersättning per djur får beviljas som tilläggsbelopp per slaktbi-
dragsenhet enligt artikel 11, med undantag för kalvar. I övriga fall
skall beviljandet av ersättning per djur vara föremål för
a) de särskilda villkor som anges i artikel 16,
b) särskilda krav på djurtäthet, som skall fastställas av medlemssta-
terna.
3. De särskilda kraven på djurtäthet skall fastställas
— på grundval av den grovfoderareal som avses i artikel 12.2 b, med
undantag för de arealer för vilka stöd beviljas i enlighet med
bestämmelserna i artikel 17, och
— med särskild hänsyn till de miljökonsekvenser som produktions-
typen i fråga har, känsligheten hos den mark där boskapen födsupp och de åtgärder som har genomförts i syfte att stabilisera ellerförbättra miljöförhållandena för marken.
Artikel 16
1. Ersättning per handjur av nötkreatur får beviljas per kalenderår
för högst ett antal djur i en medlemsstat
— som är likvärdigt med det regionala taket i den berörda medlems-
staten enligt bilaga I, eller
— som är likvärdigt med antalet handjur av nötkreatur för vilka bidrag
beviljades 1997, eller
— som är likvärdigt med det genomsnittliga antalet slaktade handjur
av nötkreatur under 1997, 1998 och 1999 enligt uppgifter för dessaår från Eurostat eller någon annan av kommissionen godkänd offi-ciell statistiskinformation för dessa år
— som är lika med de tak som anges i bilaga I eller lika med det
genomsnittliga antalet slaktningar av handjur av nötkreatur underåren 2001, 2002 och 2003 enligt statistikfrån Eurostat för de åreneller enligt någon annan offentliggjord officiell statistiskinforma-1999R1254 — SV — 01.05.2004 — 006.001 — 18
▼A1
▼A1
tion för de åren, vilken har godkänts av kommissionen, i fråga om
Tjeckien, Estland, Cypern, Lettland, Litauen, Ungern, Malta, Polen,Slovenien och Slovakien.
Medlemsstaterna får även föreskriva en gräns för antalet handjur av
nötkreatur per företag som skall fastställas av medlemsstaten på natio-nell eller regional basis.
Endast handjur av nötkreatur från åtta månaders ålder skall vara
bidragsberättigande. Om ersättningar per djur beviljas vid slakttillfälletfår medlemsstaterna fatta beslut om att ersätta detta villkor med enminsta slaktvikt på 180 kg.
2. Ersättning per am- och diko och kviga som berättigar till am- och
dikobidrag enligt artikel 6.4 och artikel 10 får endast beviljas som ettextra bidrag per am- och dikobidragsenhet enligt artikel 6.4.
3. Ersättning per mjölkko får endast beviljas som ett belopp per ton
bidragsberättigande individuell referenskvantitet på jordbruksföretaget,vilket skall fastställas i enlighet med artikel 16.3 i förordning (EG)nr 1255/1999.
Artikel 15.2 b skall inte tillämpas.
4. Ersättning per djur för andra kvigor än de som avses i punkt 2 får
beviljas per medlemsstat och kalenderår för högst ett antal kvigor sommotsvarar det genomsnittliga antalet slaktade kvigor under 1997, 1998
och 1999 enligt uppgifter för dessa år från Eurostat eller enligt någon
annan av kommissionen godkänd officiell statistisk information fördessa år.
För Tjeckien, Estland, Cypern, Lettland, Litauen, Ungern, Malta, Polen,
Slovenien och Slovakien skall referensåren vara 2001, 2002 och 2003.
Artikel 17
1. Arealersättningarna skall beviljas per hektar permanent betesmark
a) som är tillgänglig för en producent under det aktuella kalenderåret,
b) som inte används för att följa de särskilda krav på djurtäthet som
anges i artikel 15.3, och
c) för vilken ingen ersättning begärs för samma år enligt det
stödsystem som fastställs för producenter av vissa jordbruksgrödor,enligt stödsystemet för torkat foder eller enligt gemenskapensstödprogram för andra fleråriga grödor eller trädgårdsgrödor.
2. Den areal permanent betesmarki en region för vilk en arealersätt-
ning får beviljas får inte överskrida den relevanta regionala basarealen.
Regionala basearealer skall upprättas av medlemsstaterna och skall
vara lika stora som det genomsnittliga antal hektar permanent betes-marksom är tillgängligt för uppfödning av nötk reatur under åren
1995, 1996 och 1997.
För Tjeckien, Estland, Cypern, Lettland, Litauen, Ungern, Malta, Polen,
Slovenien och Slovakien skall referensåren vara 1999, 2000 och 2001.
3. Den maximala arealersättning per hektar som får beviljas, inklu-
sive arealersättningarna enligt artikel 19 i förordning (EG) nr 1255/1999, får inte överstiga
— 210 euro för kalenderåret 2000,
— 280 euro för kalenderåret 2001,— 350 euro för kalenderåret 2002 och de därpå följande åren.1999R1254 — SV — 01.05.2004 — 006.001 — 19
▼B
▼A1
▼B
▼A1
▼B
▼A1
Artikel 17a
De totala belopp som avses i artikel 14.1 och den maximala arealersätt-
ning per hektar på 350 euro som avses i artikel 17.3 skall tillämpas i
enlighet med den tabell för höjningar som fastställs i artikel 1a i rådetsförordning (EG) nr 1259/1999.
Artikel 18
Före den 1 januari 2000 skall medlemsstaterna förse kommissionen
med detaljerade uppgifter om sina nationella arrangemang i fråga ombeviljandet av ytterligare ersättning. Alla förändringar av dessa arran-gemang skall meddelas kommissionen senast en månad efter det att deantagits.
Artikel 19
Före den 1 april 2004 skall medlemsstaterna överlämna detaljerade
rapporter om genomförandet av detta avsnitt till kommissionen.
Före den 1 januari 2005 skall kommissionen utvärdera genomförandet
av detta avsnitt och undersöka fördelningen av gemenskapsfonderna
mellan medlemsstaterna i enlighet med vad som anges i bilaga IV,
med beaktande av framför allt utvecklingen av medlemsstaternasandelar av gemenskapens nötköttsproduktion. Om så är nödvändigtskall kommissionen överlämna lämpliga förslag till rådet.
Artikel 20
Närmare föreskrifter om tillämpningen av detta avsnitt skall antas av
kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 43.
AVSNITT 3
Gemensamma bestämmelser
Artikel 21
För att berättiga till direkta utbetalningar enligt detta kapitel skall ett
djur identifieras och registreras i enlighet med förordning (EG) nr 820/97.
Artikel 22
1. Direkta utbetalningar enligt detta kapitel, utom säsongsutjäm-
ningsbidrag, skall betalas ut så snart inspektionerna har genomförts,
men tidigast den 16 oktober det kalernderår ansökan avser.
2. Utom i vederbörligen motiverade undantagsfall skall följande
gälla:
— Sådana direkta utbetalningar som avses i detta kapitel skall
verkställas senast den 30 juni det år som följer på det kalenderåransökan om utbetalning avser.
— Säsongsutjämningsbidraget skall betalas ut så snart som inspektio-
nerna har genomförts och senast den 15 oktober det kalenderåransökan avser.1999R1254 — SV — 01.05.2004 — 006.001 — 20
▼B
▼B
Artikel 23
1. När restsubstanser av ämnen som är förbjudna enligt rådets
direktiv 96/22/EG (1) eller när restsubstanser av ämnen som enligt
ovannämnda rättsakt är tillåtna men som används illegalt upptäcks
enligt tilllämpliga bestämmelser i rådets direktiv 96/22/EG (2) i ett
djur från en producents nötkreatursbestånd eller när ett förbjudet ämneeller produkt, eller ett ämne eller en produkt som är tillåtet enligtdirektiv 96/22/EG men som innehas illegalt upptäcks på producentensföretag i någon som helst form skall denne, under det kalenderår då
upptäckten görs, inte ha rätt att motta det belopp som avses i
bestämmelserna i detta avsnitt.
Om överträdelsen upprepas och beroende på hur allvarlig den är får
utelslutningsperioden förlängas upp till fem år från och med det år dåden upprepade överträdelsen konstaterades.
2. Om ägaren eller innehavaren av djuren förhindrar genomförandet
av inspektioner och provtagningar som är nödvändiga för tillämpningav nationella planer för kontroll av restsubstanser samt undersökningar
och kontroller som genomförs enligt direktiv 96/23/EG skall de
påföljder som föreskrivs i punkt 1 tillämpas.
3. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas av kommis-
sionen i enlighet med förfarandet i artikel 43.
Artikel 24
Beloppen av de direkta utbetalningar som anges i avsnitt 1 och 2 får
ändras mot bakgrund av utvecklingen av produktion, produktivitet ochmarknader, i enlighet med förfarandet i artikel 37.2 i fördraget.
Artikel 25
Utgifterna i samband med beviljandet av de direkta utbetalningar som
anges i detta kapitel skall betraktas som interventionsåtgärder enligtartikel 2.2 i förordning (EG) nr 1258/1999.
KAPITEL II
PRIVAT OCH OFFENTLIG LAGRING
Artikel 26
1. Från och med den 1 juli 2002 får beslut fattas om beviljande av
stöd för privat lagring, förutsatt att det genomsnittliga marknadsprissom noterats i gemenskapen, på grundval av den gemenskapsskala förklassificering av slaktkroppar av vuxna nötkreatur som fastställs iförordning (EEG) nr 1208/81 (i det följande kallad gemenskapsskalan),
ligger under 103 % av baspriset och troligtvis kommer att förbli
därunder.
2. Baspriset skall fastställas till 2 224 euro per ton för slaktkroppar
av handjur av nötkreatur av kvaliteten R3 enligt gemenskapsskalan.
3. Privat lagringsstöd får beviljas för färskt eller kylt kött av vuxna
handjur av nötkreatur i form av slaktkroppar, halva slaktkroppar,kompenserade kvartsparter, framkvartsparter eller bakkvartsparter, klas-sificerade i enlighet med gemenskapsskalan.1999R1254 — SV — 01.05.2004 — 006.001 — 21
(1) Rådets direktiv 96/22/EG av den 29 april 1996 om förbud mot användning
av vissa ämnen med hormonell och tyreostatiskverk an samt av β-agonister
vid animalieproduktion och om upphävande av direktiv 81/602/EEG, 88/
146/EEG och 88/299/EEG (EGT L 125, 23.5.1996, s. 3).
(2) Rådets direktiv 96/23/EG av den 29 april 1996 om införande av
kontrollåtgärder för vissa ämnen och restsubstanser av dessa i levande djur
och i produkter framställda därav och om upphävande av direktiv 85/358/
EEG och 86/469/EEG samt beslut 89/187/EEG och 91/664/EEG (EGT
L 125, 23.5.1996, s. 10).
▼B
4. Rådet får, när det agerar i enlighet med förfarandet i artikel 37.2 i
fördraget,
— ändra baspriset med hänsyn till framför allt behovet av att fastställa
detta pris på en nivå som bidrar till att stabilisera marknadspriserna,dock utan att detta leder till att strukturella överskott bildas i ge-
menskapen,
— ändra förteckningen i punkt 3 över produkter som kan bli föremål
för privat lagringsstöd.
5. Tillämpningsföreskrifter skall antas för denna artikel och beslut
skall fattas av kommissionen, i enlighet med förfarandet i artikel 43,
om beviljandet av stöd för privat lagring.
Artikel 27
1. Från och med den 1 juli 2002 skall offentlig intervention inledas
om, under en period av två på varandra följande veckor, det genom-
snittliga marknadspris i en medlemsstat eller i en region i enmedlemsstat, som är noterat på grundval av gemenskapsskalan i förord-ning (EEG) 1208/81 understiger 1 560 euro per ton; i detta fall får eneller flera kategorier, kvaliteter eller kvalitetsgrupper, som skall
fastställas, av färskt eller kylt nötkött inom KN-koderna 0201 10 00
och 0201 20 20 till 0211 2050 med ursprung inom gemenskapenköpas upp av interventionsorgan.
2. För uppköp enligt punkt 1 får endast sådana offerter godtas som
avser bidragsberättigande djur och som motsvarar eller understiger det
genomsnittliga marknadspris som är noterat i en medlemsstat eller i enregion i en medlemsstat med tillägg av ett belopp som skall fastställaspå grundval av objektiva kriterier.
3. Uppköpspriset och de godtagna interventionskvantiteterna skall
fastställas enligt upphandlingsförfaranden och får under särskilda
omständigheter fastställas per medlemsstat eller region i en medlems-stat på grundval av noterade genomsnittliga marknadspriser.Upphandlingsförfarandena skall garantera att alla berörda personer harlika tillgång till förfarandena. De skall inledas på grundval av specifi-
kationer som skall fastställas med hänsyn till kommersiella strukturer
när detta är nödvändigt.
4. I enlighet med förfarandet i artikel 43 skall det
— fastställas uppköpsberättigande produkter, kategorier, kvaliteter eller
kvalitetsgrupper,
— fastställas uppköpspriser och interventionskvantiteter som omfattas
av interventionsuppköpet,
— fastställas beloppet för det tillägg som avses i punkt 2,— antas närmare tillämpningsbestämmelser för denna artikel,— antas eventuella övergångsbestämmelser i den omfattning som är
nödvändig för genomförandet av denna ordning.
Kommissionen skall fatta belsut om
— inledning av uppköp när under två på varande följande veckor det
förhållande råder som avses i punkt 1,
— avslutning av uppköp när under minst en vecka det förhållande inte
längre råder som avses i punkt 1.
Artikel 28
1. Avyttringen av de produkter som har köpts upp av interventions-
organen enligt bestämmelserna i artiklarna 27 och 47 i dennaförordning samt i artiklarna 5 och 6 i förordning (EEG) nr 805/68 skallske på ett sådant sätt att störningar på marknaden undviks och attköparna garanteras lika tillgång till varor och lika behandling.
2. Närmare tillämpningsföreskrifter för denna artikel, särskilt i fråga
om försäljningspriser, villkor för uttag från lager och, i förekommandefall, bearbetning av produkter som har köpts upp av interventionsorgan,skall antas av kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 43.1999R1254 — SV — 01.05.2004 — 006.001 — 22
▼B
AVDELNING II
HANDEL MED TREDJE LAND
Artikel 29
1. Vid import till gemenskapen av någon av de produkter som anges
i artikel 1.1 a skall en importlicens visas upp.
Vid import till gemenskapen av någon av de produkter som anges i
artikel 1.1 b och vid export från gemenskapen av någon av de
produkter som anges i artikel 1.1 a och 1.1 b kan uppvisande av en
import- eller exportlicens krävas.
Licenser skall utfärdas av medlemsstaterna till varje sökande, oavsett
dennes etableringsort inom gemenskapen och utan att detta påverkaråtgärder som vidtas för att tillämpa artiklarna 32 och 33.
Import- och exportlicenser skall gälla inom hela gemenskapen. Sådana
licenser skall utfärdas på villkor att en säkerhet ställs som garanti för
att produkterna importeras eller exporteras under licensens giltighetstid.Utom i händelse av force majeure, skall säkerheten vara helt ellerdelvis förverkad om import eller export inte genomförs eller endastgenomförs delvis under licenses giltighetstid.
2. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas av kommis-
sionen i enlighet med förfarandet i artikel 43. Dessa föreskrifter skallsärskilt avse
a) licensernas giltighetstid,
b) förteckningen över de produkter för vilka import- eller exportli-
censer begärs enligt punkt 1 andra stycket.
Artikel 30
Om inte annat föreskrivs i denna förordning, skall tullsatserna i
Gemensamma tulltaxan gälla för de produkter som anges i artikel 1.
Artikel 31
1. För att förhindra eller motverka de negativa effekter på gemen-
skapsmarknaden som kan bli följden av import av vissa produkterenligt artikel 1, skall en tilläggstull betalas vid import av en eller flera
sådana produkter till den tullsats som fastställs i artikel 30, om de
villkor som anges i artikel 5 i det jordbruksavtal som ingåtts i enlighetmed artikel 300 i fördraget inom ramen för de multilaterala handels-förhandlingarna i Uruguayrundan har uppfyllts, med undantag för detfall att det är osannolikt att importen kommer att störa gemenskaps-
marknaden, eller om effekterna skulle bli oproportionerliga i
förhållande till det avsedda syftet.
2. De utlösande priserna, som utgör bas för när en tilläggsimporttull
får tas ut, skall vara de priser som gemenskapen anmäler till WTO.
De utlösande kvantiteter som måste överskridas för att en tilläggsim-
porttull skall tas ut skall bestämmas särskilt på grundval av importentill gemenskapen under de tre år som föregår det år då de negativa
effekter som avses i punkt 1 uppstår eller sannolikt kommer att uppstå.
3. De importpriser som skall beaktas vid uttag av en tilläggsimport-
tull skall bestämmas på grundval av cif-importpriserna för det aktuellapartiet.
Cif-importpriserna skall för detta ändamål kontrolleras mot de repre-
sentativa priserna för produkten på världsmarknaden eller på
gemenskapens importmarknad för den produkten.
4. Kommissionen skall anta tillämpningsföreskrifter för denna
artikel i enlighet med förfarandet i artikel 43. Dessa tillämpningsföre-skrifter skall särskilt avse
a) de produkter för vilka tilläggsimporttullar får tas ut enligt artikel 5 i
jordbruksavtalet,1999R1254 — SV — 01.05.2004 — 006.001 — 23
▼B
b) de övriga kriterier som krävs för tillämpningen av punkt 1 i enlighet
med artikel 5 i jordbruksavtalet.
Artikel 32
1. De tullkvoter för de produkter som anges i artikel 1 vilka följer
av avtal som ingåtts i enlighet med artikel 300 i fördraget eller avnågon annan av rådets akter enligt fördraget skall öppnas och förvaltasav kommissionen i enlighet med de föreskrifter som antagits i enlighet
med förfarandet i artikel 43.
När det gäller den importkvot om 50000 ton fryst kött enligt KN-
nummer 0202 2030, 0202 30 och 0206 29 91 som är avsett för bearbet-ning, får rådet på förslag av kommissionen och med kvalificeradmajoritet fastställa att hela eller del av kvoten skall omfatta motsva-
rande kvantiteter kvalitetskött och därvid använda en
omräkningsfaktor på 4,375.
2. Kvoter skall förvaltas med användning av en av följande metoder
eller en kombination av dessa metoder:
— En metod som är gundad på den ordningsföljd i vilken ansökning-
arna inkommer (metoden ”först till kvarn”).
— En metod enligt vilken kvoter fördelas i proportion till de begärda
kvantiteterna enligt inkomna ansökningar (metoden ”samtidig
behandling”).
— En metod som är grundad på traditionella handelsflöden (metoden
”traditionella importörer/nykomlingar”).
Andra lämpliga metoder får antas.
De får inte medföra diskriminering mellan de berörda aktörerna.
3. Genom den förvaltningsmetod som antas skall, i förekommande
fall, vederbörlig vikt läggas vid försörjningsbehoven på gemenskaps-
marknaden och behovet att säkra nämnda marknads jämvikt, samtidigt
som den kan utgå från de metoder som tidigare har tillämpats på kvotermotsvarande dem som avses i punkt 1, utan att detta påverkar de rättig-heter som följer av avtal som ingåtts inom ramen förhandelsförhandlingarna i Uruguayrundan.
4. De föreskrifter som avses i punkt 1 skall innehålla bestämmelser
om öppnandet av årliga kvoter, vilka vid behov fördelas på lämpligtsätt över året, om den förvaltningsmetod som skall användas, och iförekommande fall innehålla bestämmelser om
a) garantier som täcker produktens art, avsändningsplats och ursprung,
b) erkännande av de dokument som används för kontroll av de garan-
tier som avses i a, och
c) de villkor på vilka importlicenser utfärdas samt importlicensernas
giltighetstid.
Artikel 33
1. I den mån som krävs för att det skall vara möjligt att exportera de
produkter som anges i artikel 1 på grundval av prisnoteringar för dessaprodukter på världsmarknaden och inom de gränser som följer av de
avtal som ingåtts i enlighet med artikel 300 i fördraget, får skillnaden
mellan dessa prisnoteringar och priserna inom gemenskapen utjämnasgenom exportbidrag.
2. Den metod som antas för fördelning av kvantiteter som berättigar
till exportbidrag skall vara den metod
a) som är bäst lämpad med hänsyn till produktens art och situationen
på den aktuella marknaden och som gör det möjligt att utnyttja dedisponibla resurserna på effektivaste sätt, med beaktande av gemen-kapsexportens effektivitet och struktur, utan att detta medfördiskriminerande behandling mellan små och stora aktörer,
b) som ur administrativ synpunkt är minst besvärlig för aktörerna med
hänsyn till förvaltningskraven,1999R1254 — SV — 01.05.2004 — 006.001 — 24
▼B
c) som förhindrar diskriminering mellan de berörda aktörerna.
3. Exportbidragen skall vara desamma för hela gemenskapen.
De får variera beroende på destination, om situationen på världsmark-
naden eller de särskilda behoven på vissa marknader gör dettanödvändigt.
Exportbidrag skall fastställas av kommissionen i enlighet med förfa-
randet i artikel 43. Exportbidrag får fastställas i synnerhet
a) med regelbundna intervaller, och
b) som tillägg och för begränsade kvantiteter även genom anbudsin-
fordran för de produkter för vilka ett sådant förfarande förefaller
lämpligt.
Om inte fastställandet sker genom anbudsförfarande skall den förteck-
ning över produkter för vilka exportbidrag beviljas liksombidragsbeloppet fastställas minst en gång var tredje månad. Bidragsbe-
loppet får emellertid bibehållas på samma nivå i mer än tre månader
och under tiden får kommissionen vid behov, på begäran av enmedlemsstat eller på eget initiativ, justera bidragsbeloppet.
4. Exportbidrag skall fastställas med beaktande av
a) den rådande situationen och förväntade utvecklingen vad avser
— priserna och tillgången på nötköttsprodukter på gemenskaps-
marknaden,
— priserna på nötköttsprodukter på världsmarknaden,
b) målen med den gemensamma organisationen av marknaden för
nötkött, som är att säkerställa en balanserad situation och en naturligutveckling av priserna och handeln på dessa marknader,
c) de begränsningar som följer av avtal som ingåtts i enlighet med
artikel 300 i fördraget,
d) nödvändigheten av att undvika störningar på gemenskapsmarknaden,
e) de ekonomiska aspekterna av den föreslagna exporten.
Dessutom skall särskild hänsyn tas till behovet att upprätta balans
mellan användningen av gemenskapens basprodukter i framställningen
av förädlade varor som exporteras till tredje land och användningen avde produkter från dessa länder som får importeras för aktiv förädling.
5. Priserna inom gemenskapen enligt punkt 1 skall fastställas på
grundval av
— gällande priser på representativa gemenskapsmarknader,
— gällande priser vid export.
Priserna på världsmarknaden enligt punkt 1 skall fastställas på grundval
av
— gällande priser på marknader i tredje länder,
— de fördelaktigaste priserna i tredje land som är bestämmelseland vid
import från tredje land,
— de producentpriser som har noterats i exporterande tredje land, i
förekommande fall med beaktande av de stöd som dessa länderbeviljar,
— anbudspriserna fritt gemenskapens gräns.
6. Exportbidrag beviljas endast efter ansökan och efter framläggande
av gällande exportlicens.
7. Det exportbidrag som gäller för de produkter som avses i artikel 1
skall vara det bidrag som gäller den dag då licensansökan inkommer
och, när det gäller differentierade bidrag, det bidrag som gäller sammadag
a) för den destination som anges i licensen, eller i förekommande fall
b) för den verkliga destinationen om den inte är samma destination
som den som anges i licensen. I sådant fall skall gällande belopp1999R1254 — SV — 01.05.2004 — 006.001 — 25
▼B
inte överstiga det belopp som gäller för den destination som anges i
licensen.
Lämpliga åtgärder får vidtas för att förhindra missbrukav den flexibi-
litet som medges enligt denna punkt.
8. När det gäller produkter enligt artikel 1 för vilka exportbidrag
utbetalas inom ramen för livsmedelsbistånd får punkterna 6 och 7
åsidosättas i enlighet med förfarandet i artikel 43.
9. Exportbidrag skall utbetalas efter framläggande av bevis på att
— produkterna har sitt ursprung inom gemenskapen,
— produkterna har exporterats från gemenskapen, och— när det gäller differentierade bidrag, produkterna har nått den desti-
nation som anges i licensen eller annan destination för vilken
exportbidraget fastställdes, utan att detta påverkar bestämmelserna
i punkt 3 b. Undantag från denna bestämmelse får medges ienlighet med förfarandet i artikel 43, förutsatt att villkor somerbjuder likvärdiga garantier fastställs.
Dessutom skall utbetalningen av exportbidrag för levande djur ske på
villkor att bestämmelserna i gemenskapens lagstiftning om djurensvälfärd iakttas, särskilt skydd av djuren under transport.
10. Utan att det påverkar tillämpningen av första strecksatsen i
punkt 9, och om undantag inte har beviljats i enlighet med förfarandet
i artikel 43, skall exportbidrag inte beviljas för produkter som impor-teras från tredje land och återexporteras till tredje land.
11. Efterlevandet av de volymgränser som följer av avtal som
ingåtts i enlighet med artikel 300 i fördraget skall säkerställas på
grundval av de exportlicenser som utfärdas för de referensperiodersom avses däri och som gäller för de aktuella produkterna. Med avse-ende på fullgörandet av skyldigheterna inom ramen för de mulitlateralahandelsförhandlingarna i Uruguayrundan skall exportlicensernasgiltighet inte påverkas av att en referensperiod löper ut.
12. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel, inbegripet
bestämmelser om omfördelning av exporterbara kvantiteter som intefördelats eller utnyttjats, skall antas i enlighet med förfarandet iartikel 43.
Vad gäller punkt 9 sista stycket får tillämpningsföreskrifterna även
inbegripa villkor om import till tredje land.
Artikel 34
1. I den mån som krävs för att den gemensamma organisationen av
marknaden för nötkött skall fungera korrekt får rådet, på kommission-ens förslag, med kvalificerad majoritet besluta att i särskilda fall helteller delvis förbjuda tillämpningen av bestämmelser om aktiv ellerpassiv förädling i samband med de produkter som förtecknas i artikel 1.
2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår utomordenligt akut
och gemenskapsmarknaden störs eller sannolikt kommer att störasgenom aktiv eller passiv förädling, skall kommissionen genomundantag från punkt 1 besluta om de nödvändiga åtgärderna, på
begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ. Rådet och medlems-
staterna skall underrättas om sådana åtgärder, vilka skall träda i kraftmed omedelbar verkan och gälla i högst sex månader. Om kommis-sionen mottar en begäran från en medlemsstat, skall den fatta beslutdärom inom en vecka från och med mottagandet av begäran.
3. En medlemsstat får inom en vecka från och med underrättelsen
hänskjuta kommissionens beslut om sådana åtgärder till rådet. Rådetfår med kvalificerad majoritet bekräfta, ändra eller upphäva kommis-sionens beslut. Om rådet inte har agerat inom tre månader skallkommissionens beslut anses vara upphävt.1999R1254 — SV — 01.05.2004 — 006.001 — 26
▼B
Artikel 35
1. De allmänna bestämmelserna om tolkningen av den kombinerade
nomenklaturen och dess särskilda tillämpningsföreskrifter skall gälla
tullklassificeringen av produkter som omfattas av denna förordning.
Den tullnomenklatur som följer av tillämpningen av denna förordningskall införlivas i gemensamma tulltaxan.
2. Om inte annat föreskrivs i denna förordning eller enligt
bestämmelser som antagits i enlighet härmed, skall följande varaförbjudet i handeln med tredje land:
— Uttag av en avgift som har motsvarande verkan som en tull.
— Tillämpning av kvantitativa begränsningar eller åtgärder med
motsvarande verkan.
Artikel 36
1. Om gemenskapsmarknaden för en eller flera av de produkter som
anges i artikel 1 på grund av import eller export påverkas eller hotas avallvarliga störningar som sannolikt kommer att äventyra uppnåendet avde mål som anges i artikel 33 i fördraget, får lämpliga åtgärder vidtas i
samband med handeln med tredje land till dess att sådan störning eller
sådant hot om störning har upphört.
Rådet skall på kommissionens förslag och med kvalificerad majoritet
anta allmänna tillämpningsföreskrifter för denna punkt och skallbestämma i vilka fall och inom vilka gränser medlemsstater får vidtaskyddsåtgärder.
2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår, skall kommis-
sionen på begäran från en medlemsstat eller på eget initiativ, besluta
om de nödvändiga åtgärderna, och medlemsstaterna skall underrättasom sådana åtgärder, vilka skall träda i kraft omedelbart. Om kommis-sionen mottar en begäran från en medlemsstat, skall den fatta beslutdärom inom tre arbetsdagar från och med mottagandet av begäran.
3. En medlemsstat får inom tre arbetsdagar från och med under-
rättelsen hänskjuta kommissionens beslut om sådana åtgärder till
rådet. Rådet skall sammanträda utan dröjsmål. Det får med kvalificeradmajoritet ändra eller upphäva beslutet ifråga inom en månad efter dendag då det hänskjutits till rådet.
4. Denna artikel skall tillämpas med beaktande av de skyldigheter
som följer av avtal som ingåtts i enlighet med artikel 300.2 i fördraget.
AVDELNING III
ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
Artikel 37
Medlemsstaterna skall registrera priserna på nötkreatur samt för kött
från sådana på grundval av bestämmelser som skall fastställas avkommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 43.
Artikel 38
1. Om en väsentlig prisökning eller ett väsentligt prisfall noteras på
gemenskapsmarknaden och om situationen sannolikt kommer att beståoch därmed störa eller hota att störa marknaden skall nödvändiga
åtgärder vidtas.
2. Närmare tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas av
kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 43.
Artikel 39
För att hänsyn skall tas till sådana begränsningar av den fria rörligheten
som kan bli följden av att åtgärder vidtas för att förhindra smittsprind-ning av djursjukdomar, får undantagsåtgärder vidtas i enlighet medförfarandet i artikel 43 för att stödja den marknad som påverkas avsådana begränsningar. Dessa åtgärder får endast vidtas i den utsträck-1999R1254 — SV — 01.05.2004 — 006.001 — 27
▼B
ning och under den tid som är absolut nödvändig för att stödja den
marknaden.
Artikel 40
Om inte annat föreskrivs i denna förordning, skall artiklarna 87, 88 och
89 i fördraget tillämpas på produktionen av och handeln med deprodukter som anges i artikel 1.
Artikel 41
Medlemsstaterna och kommissionen skall utbyta den information som
är nödvändig för att genomföra denna förordning. Innehållet i denna
information skall fastställas enligt förfarandet i artikel 43. Föreskrifter
för informationsutbytet och spridningen av informationen skall antasenligt samma förfarande.
Artikel 42
En förvaltningskommitté för nötkött (nedan kallad ”kommittén”) skall
inrättas. Den skall bestå av företrädare för medlemsstaterna och ha enföreträdare för kommissionen som ordförande.
Artikel 43
1. Kommissionen skall biträdas av Förvaltningskommittén för
nötkött.
2. När det hänvisas till denna artikel skall artiklarna 4 och 7 i rådets
beslut 1999/468/EG (
1) tillämpas.
Den tid som avses i artikel 4.3 i beslut 1999/468/EG skall vara en
månad.
3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.
Artikel 44
Kommittén får ta upp varje annan fråga som dess ordförande, antingen
på eget initiativ eller på begäran av företrädaren för en av medlemssta-terna, hänskjuter till den.
Artikel 45
Förordning (EG) nr 1258/1999 och de bestämmelser som har fastställts
vid dess genomförande skall tillämpas för de produkter som anges iartikel 1.
Artikel 46
Vid tillämpningen av denna förordning skall hänsyn samtidigt och på
lämpligt sätt tas till de mål som anges i artiklarna 33 och 131 ifördraget.
AVDELNING IV
ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER OCH SLUTLIGA
BESTÄMMELSER
Artikel 47
1. I enlighet med bestämmelserna i denna artikel och fram till den
30 juni 2002 får sådana produkter som avses i punkt 2 med hänvisningtill artikel 26.1 köpas upp av interventionsorgan i syfte att förhindraeller mildra ett omfattande prisfall.1999R1254 — SV — 01.05.2004 — 006.001 — 28
(1) EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.▼M3
▼B
▼B
2. Om de villkor som fastställs i punkt 3 är uppfyllda får det
beslutas att interventionsorganen i en eller flera medlemsstater eller ien region i en medlemsstat genom öppna anbudsförfaranden skall
köpa upp en eller flera kategorier, kvaliteter eller kvalitetsgrupper,
som skall fastställas, av färskt eller kylt nötkött enligt KN-nummer 0201 10 00 och 0201 20 20 till 0201 20 50 med ursprung igemenkapen för att garantera ett rimligt stöd till marknaden medhänsyn tagen till säsongsvariationer när det gäller slakt.
Uppköpen får inte överskrida 350000 ton per år för hela gemenskapen.
För år 2001 skall dock de maximala uppköpen fastställas till 500000
ton.
Rådet får med kvalificerad majoritet på förslag av kommissionen ändra
denna kvantitet.
3. För varje kvalitet eller kvalitetsgrupp som får köpas upp får
anbudsförfarandet inledas enligt förfarandet i punkt 8 när följande tvåvillkor uppfylls under två veckor i följd i en medlemsstat eller i enregion i en medlemsstat:
— Det genomsnittliga marknadspris inom gemenskapen som är noterat
på grundval av gemenskapsskalan för klassificering av slaktkroppar
av vuxna nötkreatur är lägre än 84 % av interventionspriset.
— Det genomsnittliga marknadspris som är noterat på grundval av
nämnda skala i en eller flera medlemsstater eller regioner i en
medlemsstat är lägre än 80 % av interventionspriset.
Interventionspriset skall fastställas till:
— 3 475 euro per ton för perioden från och med den 1 januari till och
med den 30 juni 2000.
— 3 242 euro per ton för perioden från och med den 1 juli 2000 till
och med den 30 juni 2001.
— 3 013 euro per ton för perioden från och med den 1 juli 2001 till
och med den 30 juni 2002.
4. Anbudsförfarandet skall upphöra tills vidare för en eller flera
kvaliteter eller kvalitetsgrupper om något av följande gäller:
— Båda villkoren i punkt 3 är inte längre uppfyllda under två veckor i
följd.
— Interventionsuppköp är inte längre lämpligt med hänsyn till kriteri-
erna i punkt 2.
5. Interventionen skall också inledas om genomsnittspriset på ge-
menskapsmarknaden för okastrerade handjur som är yngre än två åreller för kastrerade handjur, noterat på grundval av gemenskapens klas-sificeringsskala för slaktkroppar av vuxna nötkreatur, under två påvarandra följande veckor faller under 78 % av interventionspriset och
om det geomsnittliga marknadspriset för okastrerade handjur som är
yngre än två år eller för kastrerade handjur, noterat på grundval av ge-menskapens klassificeringsskala för slaktkroppar av vuxna nötkreatur, ien medlemsstat eller regioner i en medlemsstat faller under 60 % avinterventionspriset. I detta fall skall uppköpen av de berörda kategori-
erna ske i de medlemsstater eller regioner i en medlemsstat där
prisnivån ligger under denna gräns.
Med förbehåll för vad som föreskrivs i punkt 6 skall alla anbud antas i
samband med dessa uppköp.
De kvantiteter som har köpts upp i enlighet med denna punkt skall inte
beaktas vid tillämpningen av de uppköpstak som anges i punkt 2.
6. Endast de anbud som är lika med eller lägre än det genomsnittliga
marknadspris som har noterats i en medlemsstat eller region i enmedlemsstat jämte tillägg av ett belopp som senare skall fastställas pågrundval av objektiva kriterier, får antas under den uppköpsordningsom avses i punkterna 2 och 5.
7. För varje kvalitet eller kvalitetsgrupp som kan komma i fråga för
interventionsuppköp skall man enligt ett anbudsförfarande fastställa de1999R1254 — SV — 01.05.2004 — 006.001 — 29
▼M2
▼B
▼B
uppköpspriser och kvantiteter som kan omfattas av interventionsupp-
köpet; priserna och kvantiteterna får under vissa omständiheterfastställas per medlemsstat eller region i en medlemsstat på grundval
av de genomsnittliga marknadspriser som har noterats. Alla som berörs
skall garanteras lika tillgång till dessa anbudsförfaranden. Anbudsför-farandena skall inledas på grundval av specifikationer som inödvändig utsträckning skall fastställas närmare med hänsyn tillhandelsstrukturerna.
8. I enlighet med förfarandet i artikel 43 skall det
— fastställas vilka kategorier, kvaliteter eller kvalitetsgrupper av
produkter som kan komma i fråga för interventionsuppköp,
— beslutas om inledning och återupptagande av anbudsförfaranden
och om tillfälligt uppehåll i anbudsförfaranden i det fall som avsesi punkt 4 sista strecksatsen,
— fastställas vilka uppköpspriser och kvantiteter som skall gälla för
interventionen,
— fastställas beloppet för det tillägg som anges i punkt 6,— fastställas tillämpningsföreskrifter för denna artikel, särskilt sådana
som syftar till att förhindra en nedåtgående prisspiral,
— fastställas övergångsbestämmelser i nödvändig utsträckning för att
denna ordning skall kunna genomföras.
Kommissionen skall fatta beslut om
— inledning av interventionsuppköp enligt punkt 5 och om uppehåll
tills vidare i dessa om något eller några av de förhållanden som
anges i samma punkt inte längre gäller,
— uppehåll tills vidare i uppköp enligt punkt 4 första strecksatsen.
Artikel 48
1. Till och med den 30 juni 2002 får stöd till privat lagring av
produkter enligt artikel 26.3 beviljas.
2. Tillämpningsföreskrifter för stöd till privat lagring skall antas och
stöd till privat lagring skall beviljas av kommissionen i enlighet med
förfarandet i artikel 43.
Artikel 49
1. Förordningarna (EEG) nr 805/68, (EEG) nr 989/68, (EEG) nr 98/
69 och (EEG) nr 1892/87 skall upphöra att gälla.
2. Hänvisningar till förordning (EEG) nr 805/68 skall betraktas som
hänvisningar till den här förordningen och skall läsas enligt jämförelse-tabellen i bilaga V.
Artikel 50
Kommissionen skall i enlighet med förfarandet i artikel 43 besluta om
— de åtgärder som krävs för att underlätta övergången från de
ordningar som föreskrivs i förordning (EEG) nr 805/68 till demsom införs genom denna förordning,
— de åtgärder som krävs för att lösa särskilda praktiska problem.
Under förutsättning att de är vederbörligen motiverade får sådanaåtgärder avvika från vissa delar av denna förordning.
Artikel 51
Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i
Europeiska gemenskapernas officiella tidning .
Den skall tillämpas från och med den 1 januari 2000 med undantag av
artikel 18 som skall tillämpas från och med denna förordnings ikraftträ-dande.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.1999R1254 — SV — 01.05.2004 — 006.001 — 30
▼A1
BILAGA I
SÄRSKILT BIDRAG
De regionala taki medlemsstaterna som avses i artik el 4.4
Belgien 235149
Tjeckien 244349
Danmark277110
Tyskland 1 782700
Estland 18800
Grekland 143134
Spanien 713 999(1)
Frankrike 1754 732(2)
Irland 1 077458
Italien 598746
Cypern 12000
Lettland 70200
Litauen 150000
Luxemburg 18962
Ungern 94620
Malta 3201
Nederländerna 157932
Österrike 423400Polen 926000
Portugal 175 075(
3)
Slovenien 92276
Slovakien 78348
Finland 250000
Sverige 250000
Förenade kungariket 1419 811(4)
(1) Utan att det påverkar de särskilda bestämmelserna i rådets förordning (EG) nr 1454/
2001 av den 28 juni 2001 om specifika åtgärder för vissa jordbruksprodukter till
förmån för Kanarieöarna och om upphävande av förordning (EEG) nr 1601/92
(Poseican).
(2) Utan att det påverkar de särskilda bestämmelserna i rådets förordning (EG) nr 1452/
2001 av den 28 juni 2001 om specifika åtgärder för vissa jordbruksprodukter tillförmån för de franska utomeuropeiska departementen, ändring av direktiv 72/462/EEG
samt upphävande av förordning (EEG) nr 525/77 och förordning (EEG) nr 3763/91
(Poseidom).
(
3) Utan att det påverkar de särskilda bestämmelserna i rådets förordning (EG) nr 1453/
2001 av den 28 juni 2001 om specifika åtgärder för vissa jordbruksprodukter tillförmån för Azorerna och Madeira samt om upphävande av förordning (EG) nr 1600/
92 (Poseima). Exklusive det extensifieringsprogram som avses i rådets förordning
(EG) nr 1017/94 av den 26 april 1994 om omställning av marki Portugal från odlingav jordbruksgrödor till extensiv djuruppfödning (EGT L 112, 3.5.1994, s. 2). Förord-ningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 2582/2001 (EGT L 345, 29.12.2001,s. 5).
(
4) Detta taksk all tillfälligt höjas med 100 000 djur till 1 519 811 djur till dess att levande
djur som är yngre än sex månader får exporteras.1999R1254 — SV — 01.05.2004 — 006.001 — 31
▼A1
BILAGA II
AM- OCH DIKOBIDRAG
Nationella taksom avses i artik el 7.2 och som gäller från och med den 1
januari 2000
Belgien 394253
Tjeckien (*) 90300
Danmark112932
Tyskland 639535
Estland (*) 13416
Grekland 138005
Spanien (1) 1 441539
Frankrike (2) 3 779866
Irland 1 102620Italien 621611
Cypern (*) 500
Lettland (*) 19368
Litauen (*) 47232
Luxemburg 18537
Ungern (*) 117000
Malta (*) 454
Nederländerna 63236
Österrike 325000
Polen (*) 325581
Portugal (
3) 277539
Slovenien (*) 86384
Slovakien (*) 28080
Finland 55000
Sverige 155000
Förenade kungariket 1 699511
(*) Gäller från anslutningen.
(1) Exklusive det särskilda tak som föreskrivs i artikel 5.3 i förordning (EG) nr 1454/2001
och den särskilda reserv som föreskrivs i artikel 2 i förordning (EG) nr 1017/94.
(2) Exklusive det särskilda tak som föreskrivs i artikel 9.4 b i förordning (EG) nr 1452/
2001.
(3) Exklusive det särskilda tak som föreskrivs i artikel 13.3 respektive artikel 22.3 i förord-
ning (EG) nr 1453/2001.1999R1254 — SV — 01.05.2004 — 006.001 — 32
▼B
BILAGA III
Omräkningstabell för djurenheter (DE) som avses i artiklarna 12 och 13
Handjur av nötkreatur och kvigor äldre än 24 månader, am-
och dikor, mjölkkor1,0 DE
Handjur av nötkreatur och kvigor mellan 6 och 24 månader 0,6 DE
Får 0,15 DE
Getter 0,15 DE1999R1254 — SV — 01.05.2004 — 006.001 — 33
▼A1
BILAGA IV
YTTERLIGARE BETALNINGAR
Totala belopp enligt artikel 14
(miljoner euro)
2002 och påföljande år
Belgien 39,4
Tjeckien 8,776017
Danmark11,8
Tyskland 88,4
Estland 1,13451
Grekland 3,8
Spanien 33,1
Frankrike 93,4
Irland 31,4
Italien 65,6
Cypern 0,308945
Lettland 1,33068
Litauen 4,942267
Luxemburg 3,4
Ungern 2,936076
Malta 0,0637
Nederländerna 25,3Österrike 12,0
Polen 27,3
Portugal 6,2
Slovenien 2,964780
Slovakien 4,500535
Finland 6,2
Sverige 9,2
Förenade kungariket 63,81999R1254 — SV — 01.05.2004 — 006.001 — 34
▼B
BILAGA V
JÄMFÖRELSETABELL
Förordning (EEG) nr 805/68 Denna förordning
Artikel 1 Artikel 1
Artikel 2 Artikel 2Artikel 4 —
Artikel 4a första och andra strecksatsen Artikel 3 a och b
Artikel 4b.1 Artikel 4.1Artikel 4b.2 första stycket Artikel 4.2
Artikel 4b.2 andra stycket Artikel 4.3 a
Artikel 4b.3 tredje stycket punkt a Artikel 3 cArtikel 4b.3a —Artikel 4b.4 —
Artikel 4b.5 Artikel 4.6
Artikel 4b.7a —Artikel 4b.8 Artikel 4.8Artikel 4c.1 andra stycket Artikel 5.4
Artikel 4c.1 tredje stycket Artikel 5.1 andra stycket
Artikel 4c.2 andra stycket Artikel 5.2Artikel 4c.2 tredje stycket Artikel 5.4Artikel 4c.3 tredje stycket Artikel 5.3 tredje stycket
Artikel 4c.4 Artikel 5.5
Artikel 4d.1 första meningen Artikel 6.1 första meningenArtikel 4d.1a —
Artikel 4d.2 första meningen Artikel 6.3
Artikel 4d.3a —Artikel 4d.5 Artikel 6.2 aArtikel 4d.6 första stycket Artikel 6.2 b första meningen
Artikel 4d.6 andra till fjärde stycket —
Artikel 4d.6 femte stycket Artikel 6.2 andra stycketArtikel 4d. 8 andra strecksatsen Artikel 6.7Artikel 4e.1 första stycket första meningen Artikel 8.4 första stycket
Artikel 4e.1 första stycket andra meningen Artikel 8.4 andra stycket andra strecksatsen
Artikel 4e.1 andra stycket Artikel 8.1 andra stycketArtikel 4e.2 Artikel 8.2
Artikel 4e.3 Artikel 8.3
Artikel 4e.4 —Artikel 4e.5 Artikel 8.4 andra stycket första stycket och första
strecksatsen
Artikel 4f.4 första och andra strecksatsen Artikel 9.4 första och andra stycketArtikel 4g.3 Artikel 12.2Artikel 4g.4a —
Artikel 4g.5 Artikel 12.3
Artikel 4i —Artikel 4j.1-4j.3 Artikel 23.1-23.3Artikel 4k —
Artikel 4l Artikel 25
Artikel 5 —1999R1254 — SV — 01.05.2004 — 006.001 — 35
▼B
Förordning (EEG) nr 805/68 Denna förordning
Artikel 6.1 Artikel 47.2
Artikel 6.2 Artikel 47.3
Artikel 6.3 Artikel 47.4
Artikel 6.4 Artikel 47.5
Artikel 6.5 Artikel 47.6
Artikel 6.6 Artikel 47.7
Artikel 6.7 Artikel 47.8
Artikel 6a —
Artikel 7 —
Artikel 8 Artikel 48
Artikel 9 Artikel 29Artikel 10 Artikel 30
Artikel 11 Artikel 31
Artikel 12.1 andra stycket Artikel 32.1 andra stycket
Artikel 12.2-12.4 Artikel 32.2-32.4
Artikel 13.1-13.3 Artikel 33.1-33.3
Artikel 13.4 första och andra stycket Artikel 33.4 första och andra stycket
Artikel 13.5-13.12 Artikel 33.5-33.12
Artikel 14 Artikel 34
Artikel 15 Artikel 35
Artikel 16 Artikel 36
Artikel 22 —
Artikel 22a.1 Artikel 38.1
Artikel 22a.2 —
Artikel 22a.3 Artikel 38.2
Artikel 23 Artikel 39
Artikel 24 Artikel 40
Artikel 25 Artikel 41
Artikel 26.1 Artikel 42
Artikel 26.2 —Artikel 27 Artikel 43
Artikel 28 Artikel 44
Artikel 29 —
Artikel 30 Artikel 45
Artikel 30a —
Artikel 31 Artikel 46
Artikel 32 —
Artikel 33 —
Bilaga —
Bilaga II —1999R1254 — SV — 01.05.2004 — 006.001 — 36