1995L0021 — SV — 30.12.1999 — 002.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETSDIREKTIV95/21/EG
avden19juni1995
omtillämpningavinternationellanormerförsäkerhetpåfartyg,förhindrandeavföroreningsamt
boende- och arbetsförhållanden ombord på fartyg som anlöper gemenskapens hamnar och
framförsimedlemsstaternasterritorialvatten (hamnstatskontroll)
(EGT L 157, 7.7.1995, s. 1)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Rådets direktiv 98/25/EG av den 27 april 1998 L 133 19 7.5.1998
►M2Kommissionens direktiv 98/42/EG av den 19 juni 1998 L 184 40 27.6.1998
►M3Kommissionens direktiv 1999/97/EG av den 13 december 1999 L 331 67 23.12.1999
Rättat genom:
►C1Rättelse, EGT L 232, 2.9.1999, s. 34 (95/21/EG)
▼B
RÅDETSDIREKTIV95/21/EG
avden19juni1995
om tillämpning av internationella normer för säkerhet på fartyg,
förhindrande av förorening samt boende- och arbetsförhållandenombordpåfartygsomanlöpergemenskapenshamnarochframförs
imedlemsstaternasterritorialvatten (hamnstatskontroll)
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenska-pen, särskilt artikel 84.2 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag (
1),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),
i enlighet med artikel 189c av Fördraget om upprättande av Europeiska
gemenskapen (3) och
med beaktande av följand.
Gemenskapen är allvarligt oroad över fartygsolyckor och föroreningar i
medlemsstaternas farvatten och utmed kusterna.
Gemenskapen är i lika hög grad angelägen om boende- och arbets-
förhållanden ombord.
Vid sitt sammanträde den 25 januari 1993 antog rådet beslut i vilka
gemenskapen och medlemsstaterna uppmanades att verka för effektivare
tillämpning och verkställighet av tillfredsställande sjösäkerhets- och
miljöskyddsnormer och att genomföra nya sådana åtgärder när debeslutas.
I sin resolution angående ett gemensamt handlingsprogram för säkerhet
till sjöss(
4), daterad den 8 juni 1993, uppmanade rådet kommissionen att
snarast möjligt lägga fram förslag till specifika åtgärder och faktiskaförslag beträffande riktlinjer för fartygsinspektion, bland annat avseendeharmonisering av regler för kvarhållande av fartyg och möjligheten att
offentliggöra inspektionsrapporter och meddela förbud att anlöpa
gemenskapens hamnar.
Säkerheten, möjligheterna att förhindra förorening samt boende- och
arbetsförhållanden ombord kan påtagligt förbättras om man drastisktminskar antalet undermåliga fartyg i gemenskapens farvatten genom attstrikt tillämpa internationella konventioner, koder och resolutioner.
Ansvaret för att övervaka fartygens efterlevnad av internationella
normer för säkerhet, förhindrande av föroreningar och boende- ocharbetsförhållanden ombord skall i första hand vila på flaggstaten. Ettväxande antal flaggstater underlåter emellertid att genomföra och
verkställa internationella normer. Hädanefter måste övervakningen av
fartygens efterlevnad av internationella normer för säkerhet, förhind-rande av föreningar och boende- och arbetsförhållanden också varahamnstatens skyldighet.
Om medlemsstaternas sätt att verkställa dessa internationella normer
med avseende på fartyg som framförs i deras territorialvatten ochanlöper deras hamnar harmoniseras kommer detta att förhindra attkonkurrensen snedvrids.
En gemenskapsrättslig ram för harmoniserade inspektionsförfaranden är
av grundläggande betydelse för att kunna åstadkomma en enhetligtillämpning av principerna för sjösäkerhet och skydd mot föroreningar,1995L0021 — SV — 30.12.1999 — 002.001 — 2
(1) EGT nr C 107, 15.4.1994, s. 14 och EGT nr C 347, 8.12.1994, s. 15.
(2) EGT nr C 393, 31.12.1994, s. 50.
(3) Europaparlamentets yttrande av den 27 oktober 1994 (EGT nr C 347,
8.12.1994, s. 15), Rådets gemensamma ståndpunkt av den 14 mars 1995
(EGT nr C 93, 13.4.1995, s. 25) och Europaparlamentets beslut av den 18 maj
1995 (ännu inte offentliggjort i EGT) (SIC! EGT nr C 151, 19.6.1995, s. 227).
(4) EGT nr C 271, 7.10.1993, s. 1.
▼B
som utgör kärnan i gemenskapens principer med avseende på transport-
och miljöfrågor.
Havsföroreningar är till sin natur en gränsöverskridande företeelse.
Eftersom enskilda medlemsstater inte var och en för sig kan vidta
tillräckliga och kraftfulla åtgärder utvecklas metoder för förebyggandeåtgärder inom detta område med avseende på vattenområden somgränsar till medlemsstaterna i enlighet med subsidiaritetsprincipen bästpå gemenskapsnivå.
Det riktiga tillvägagångssättet för att skapa en juridisk struktur samt
enhetliga regler och kriterier för hamnstatskontroll är att anta ettrådsdirektiv.
De erfarenheter som vunnits vid tillämpningen av Parisavtalet (the Paris
Memorandum ofUnderstanding (MOU) on Port State Control (PSC)),som undertecknades i Paris den 26 januari 1982, bör utnyttjas.
Om varje medlemsstat årligen inspekterar minst 25% av antalet
utländska fartyg som årligen anlöper dess hamnar betyder det ipraktiken att ett stort antal fartyg som vid en och samma tidpunktframförs inom unionens område har varit föremål för inspektion.
Ytterligare ansträngningar bör göras för att på ett bättre sätt sätta upp
mål för verksamheten.
Regler och förfaranden för hamninspektion, däribland förutsättningar för
att kvarhålla fartyg, måste harmoniseras för att garantera likvärdigeffektivitet i alla hamnar. Detta skulle också kraftigt minska selektivaval av vissa anlöpshamnar för att undvika riktig kontroll.
Den statistik över olyckor, nyttjandeförbud och brister som offentlig-
gjorts i kommissionens meddelande ”a Common Policy on Safe Seas”
och i MOU:s årsrapport visar att vissa fartygskategorier bör bli föremål
för ökad inspektionsverksamhet.
Icke-uppfyllelse av konventionsbestämmelserna måste rättas till. I de
fall bristerna utgör en klar säkerhets-, hälso- eller miljörisk måste defartyg som åläggs att vidta rättelse hållas kvar tills icke-uppfyllelsen har
rättats till.
För att förhindra oskäliga beslut som riskerar att orsaka felaktigt
kvarhållande och försening skall det finnas möjlighet att överklaga ettbeslut om kvarhållande av fartyg och nyttjandeförbud som fattats avbehöriga myndigheter.
Utrustningen i den hamn där inspektion företas kan vara sådan att den
behöriga myndigheten måste tillåta fartyget att fortsätta till ett lämpligt
reparationsvarv på villkor att de villkor som ställs upp för överföringenefterlevs. Bristfälliga fartyg skulle fortsätta att utgöra ett hot motsäkerhet, hälsa och miljö och att åtnjuta ekonomiska fördelar genom attinte åtgärda brister enligt gällande konventionsbestämmelser och bördärför vägras tillträde till alla gemenskapens hamnar.
Under vissa omständigheter måste fartyg som vägrats tillträde till
gemenskapshamnar tillåtas att anlöpa hamn. Under sådana omständig-heter kan fartyget tillåtas att anlöpa en anvisad hamn om allasäkerhetsåtgärder vidtas för att garantera en säker anlöpning.
Beroende på komplexiteten i konventionernas bestämmelser om
fartygskonstruktion, utrustning och bemanning, till de allvarliga
konsekvenserna av inspektörernas bedömmningar och till nödvändig-heten av att inspektörerna fattar fullständigt opartiska beslut fårinspektioner endast genomföras av inspektörer som är vederbörligengodkända anställda hos behörig myndighet eller av andra sådanapersoner som är ytterst sakkunniga och erfarna.
Lotsar och hamnmyndigheter kan lämna värdefulla upplysningar om
brister hos fartyg och besättningar.
Samarbete mellan medlemsstaternas behöriga myndigheter och andra
myndigheter eller organisationer är nödvändigt för att åstadkomma eneffektiv efterkontroll av fartyg med brister som tillåtits avresa och förutbyte av information om fartyg i hamn.1995L0021 — SV — 30.12.1999 — 002.001 — 3
▼B
Informationssystemet SIRENAC E, som har upprättats i enlighet med
MOU, tillhandahåller en stor mängd av de ytterligare upplysningar sombehövs för tillämpningen av detta direktiv.
Offentliggörande av information om fartyg som inte iakttar inter-
nationella normer för säkerhet, hälsa och skydd av den marina miljönkan ha en effektiv, avskräckande verkan, avhålla rederierna från attanvända sådana fartyg samt motivera ägarna att frivilligt rätta till brister.
Alla kostnader i samband med fartygsinspektion som ligger till grund för
beslut om kvarhållande av fartyg skall betalas av ägaren eller den som äransvarig för fartygstransporten.
Den kommitté som bildades i enlighet med artikel 12 i rådets direktiv
93/75/EEG av den 13 september 1993 om minimikrav för fartyg som
anlöper eller avgår från gemenskapens hamnar med farligt eller
förorenande gods (
1) skall användas för att genomföra detta direktiv
och för att biträda kommissionen med att anpassa medlemsstaternasinspektionsansvar till de praktiska erfarenheter som vunnits, bl.a. genomMOU, och med att i nödvändig omfattning anta bilagorna med hänsyntill ändringar i konventioner, protokoll, koder och resolutioner i
relevanta internationella organisationer och i MOU.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Syfte
Syftet med detta direktiv är att åstadkomma en drastisk minskning av
antalet undermåliga fartyg i de vatten som ligger under medlems-staternas jurisdiktion genom
— ökad efterlevnad av internationell och tillämplig gemenskapslag-
stiftning angående säkerhet till sjöss, skydd av den marina miljönoch boende- och arbetsförhållanden ombord på fartyg från samtligaflaggstater
— upprätta gemensamma kriterier för hamnstatens fartygskontroll och
harmoniserade rutiner för inspektion och kvarhållande av fartyg med
beaktande av de förpliktelser som medlemsstaternas sjöfartsmyndig-
heter har åtagit sig i enlighet med MOU.
Artikel 2
Definitioner
Vid tillämpning av detta direktiv och dess bilagor
1. avses med konvention
— the International Convention on Load Lines 1966 (LL 66)
— the International Convention for the Safety of Life at Sea, 1974
(SOLAS 74)
— the International Convention for the Prevention of Pollution
from Ships, 1973, och 1978 års protokoll till denna (MARPOL73/78)
— the International Convention on Standards ofTraining, Certif i-
cation and Watchkeeping for Seafarers, 1978 (STCW 78)
— the Convention on the International Regulations för Preventing
Collisions at Sea, 1972 (COLREG 72)
— the International Convention on Tonnage Measurement ofShips,
1969 och
— the Merchant Shipping (Minimum Standards) Convention, 1976
(ILO No 147)
tillsammans med protokoll och ändringar till dessa konventioner och
tillhörande koder med obligatorisk status, ►
M3som är i kraft den
1 juli 1999 ◄;1995L0021 — SV — 30.12.1999 — 002.001 — 4
(1) EGT nr L 247, 5.10.1993, s. 19.
▼B
2. avses med MOU the Paris Memorandum ofUnderstanding on Port
State Control som undertecknades i Paris den 26 januari 1982,►
M3i den lydelse som detta har den 1 juli 1999 ◄;
3. avses med fartyg varje havsgående fartyg som omfattas av en eller
flera av konventionerna och som har annan flagg än hamnstatens;
4. avses med offshoreanläggning förankrad eller flytande plattform
med verksamhet på eller ovanför en medlemsstats kontinentals-
ockel;
5. avses med inspektör en offentligt anställd tjänsteman eller annan
person som är godkänd av en medlemsstats behöriga myndighet att
utföra hamnstatsinspektioner och som är ansvarig inför denifrågavarande myndigheten;
6. avses med inspektion ett besök ombord på ett fartyg för att
kontrollera både giltigheten av aktuella certifikat och andradokument och fartygets skick, utrustning och besättning liksombesättningens boende- och arbetsförhållanden;
7. avses med mer ingående inspektion en inspektion genom vilken
fartyget, dess utrustning och besättning i enlighet med deförhållanden som närmare anges i artikel 6.3 helt eller - om detta
är lämpligare - delvis görs till föremål för en inspektion av mer
djupgående karaktär som avser fartygets konstruktion, utrustning,bemanning, boende- och arbetsförhållanden samt efterlevnaden avde skötselanvisningar som gäller ombord;
8. avses med utökad inspektion en inspektion enligt artikel 7;
9. avses med kvarhållande ett formellt förbud för ett fartyg att gå till
sjöss på grund av påvisade brister som var och en för sig ellertillsammans medför att fartyget inte är sjövärdigt;
10. avses med driftsförbud ett uttryckligt förbud för ett fartyg ett
fortsätta driften på grund av påvisade brister som var och en för sigeller tillsammans skulle göra den fortsatta driften riskfylld.
Artikel 3
Omfattning
1. Direktivet gäller varje fartyg och dess besättning som
— anlöper en medlemsstats hamn eller en offshoreanläggning, eller
— ligger för ankar utanför sådan hamn eller offshoreanläggning.
Inget i denna artikel skall påverka rätten för en stat att ingripa med stöd
av gällande internationella konventioner.
2. Vad gäller fartyg med bruttodräktighet under 500 ton skall
medlemsstaterna i möjligaste mån tillämpa de bestämmelser som gällerenligt en tillämplig konvention och, om ingen konvention är tillämplig,
vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att fartyget inte
på ett påtagligt sätt utgör en fara för säkerhet, liv eller miljö. Vidtillämpning av denna punkt skall medlemsstaterna låta sig vägledas avbilaga I till MOU.
3. Vid inspektion av ett fartyg från en flaggstat som inte är part i en
konvention skall medlemsstaterna se till att ett sådant fartyg och dess
besättning inte behandlas fördelaktigare än ett fartyg som är från enflaggstat som är part i konventionen i fråga.
4. Fiskefartyg, örlogsfartyg, räddningsfartyg, primitivt konstruerade
träfartyg, fartyg i statens tjänst som inte används kommersiellt och
fritidsbåtar som inte används i handelssyfte skall inte omfattas av dettadirektiv.
Artikel 4
Inspektionsmyndighet
Medlemsstaterna skall ha lämpliga sjöfartsmyndigheter (nedan kallade
”behöriga myndigheter”) som får göra fartygsinspektioner och skall setill att dessa behöriga myndigheter utför sina åligganden i enlighet meddetta direktiv.1995L0021 — SV — 30.12.1999 — 002.001 — 5
▼B
Artikel 5
Inspektionsmyndighetensåligganden
1. Den behöriga myndigheten i varje medlemsstat skall årligen
inspektera minst 25% av det antal fartyg som anlöper dess hamnar underett representativt kalenderår.
2. När fartyg väljs ut för inspektion skall den behöriga myndigheten i
första hand prioritera de fartyg som nämns i bilaga I del I. När den
behöriga myndigheten fastställer hur de andra fartygen som finnsupptagna i bilaga I skall prioriteras, skall den använda fartygets samladeprioritetsfaktor som avses i bilaga I del II.
3. Medlemsstaterna skall undvika att inspektera fartyg som under de
sex närmast föregående månaderna har inspekterats av en annan
medlemsstat om
— fartyget inte finns förtecknat i bilaga I och
— inga brister har rapporterats sedan föregående inspektion, och
— inga goda skäl föreligger för att utföra en inspektion.
4. Bestämmelserna i punkt 3 skall inte tillämpas på de verksamhets-
kontroller för vilka särskilda bestämmelser finns i konventionerna.
5. Medlemsstaterna och kommissionen skall samarbeta om att
försöka utarbeta prioriteringar och system som gör det möjligt att påett effektivare sätt identifiera fartyg som kan antas vara undermåliga.
Varje senare ändring i denna artikel skall - bortsett från sådan ändring
som har avseende på mängden 25% i punkt 1 - göras i enlighet medbestämmelserna i artikel 19.
Artikel 6
Inspektionsmetoder
1. Den behöriga myndigheten skall säkerställa att inspektören
åtminstone
a) kontrollerar de certifikat och dokument som finns förtecknade i
bilaga II i den utsträckning detta är tillämpligt för fartyget i fråga
b) förvissar sig om fartygets allmänna skick, däribland maskinutrymme
och bostäder, inklusive hygieniska förhållanden.
2. Inspektören har rätt att granska alla sådana relevanta certifikat och
dokument som måste finnas ombord enligt konventionerna utom sådana
som är förtecknade i bilaga II.
3. En mer ingående inspektion, inklusive en vidare granskning av att
de bestämmelser som gäller för verksamheten ombord efterlevs, skallgöras när det efter en sådan inspektion som nämns i punkterna 1 och 2
finns otvetydiga skäl att anta att fartygets skick eller utrustning eller
besättningens tillstånd inte motsvarar de tillämpliga villkoren i dennakonvention.
”Otvetydiga skäl” föreligger när en inspektör finner omständigheter som
han sakkunnigt bedömer utgöra skäl för en mer ingående inspektion av
fartyget, dess utrustning och besättning.
Exempel på ”otvetydiga skäl” finns i bilaga III.
4. De relevanta rutiner och riktlinjer för fartygsgranskningar som
finns framlagda i bilaga IV skall också beaktas.
Artikel 7
Utökadinspektionavvissafartyg
1. När det finns otvetydiga skäl att göra en ingående inspektion av ett
fartyg som hör till de kategorier som är förtecknade i bilaga V skallmedlemsstaterna säkerställa att en utökad inspektion utförs.1995L0021 — SV — 30.12.1999 — 002.001 — 6
▼M2
▼B
▼B
2. Bilaga V avsnitt B innehåller frivilliga riktlinjer för utökad
inspektion.
3. Fartyg till vilka hänvisning sker i punkt 1 skall inte göras till
föremål för utökad inspektion från någon medlemsstats behöriga
myndighet mer än en gång under en tolvmånadersperiod. Dessa fartygkan emellertid göras till föremål för inspektion enligt artiklarna 6.1 och6.2.
4. Beträffande passagerarfartyg som drivs i regelbunden trafik till och
från en hamn inom en medlemsstat skall utökad inspektion utföras av
den medlemsstatens behöriga myndighet. Om ett passagerarfartyg
framförs i sådan trafik mellan hamnar i olika medlemsstater skallnågon av staterna mellan vilka fartyget drivs utföra den utökadeinspektionen.
Artikel 8
Rapporttill befälhavarenominspektion
1. När en inspektion, en mer ingående inspektion eller en utökad
inspektion slutförts skall inspektören förse fartygets befälhavare med ett
dokument - utformat i enlighet med vad som anges i bilaga 3 till MOU -av vilket resultatet av inspektionen framgår, i vilket de beslutinspektören fattat specificeras och i vilket de reparationer ellerförbättringsåtgärder som det åligger befälhavaren, ägaren eller den
som är ansvarig för fartygstransporten att utföra anges.
2. Om bristerna utgör skäl för fartygets kvarhållande skall de
dokument som befälhavaren i enlighet med reglerna i punkt 1 erhållerockså innehålla information om ett framtida offentliggörande av beslutetom kvarhållande i enlighet med bestämmelserna i detta direktiv.
Artikel 9
Åtgärdandeochkvarhållande
1. Den behöriga myndigheten skall försäkra sig om att alla brister
som bekräftats av eller framkommit under en sådan inspektion till vilken
hänvisning sker i artiklarna 6 och 7 har rättats till eller kommer att rättastill i enlighet med konventionerna.
2. När sådana brister upptäcks som innebär otvetydig fara för
säkerhet, liv eller miljö skall den behöriga myndigheten i denmedlemsstat där fartyget inspekteras se till att fartyget kvarhålls eller
att den drift i samband med vilken bristerna har upptäckts stoppas.
Beslut om kvarhållande eller driftsförbud av verksamheten får inteupphävas förrän faran är obefintlig eller myndigheten försäkrat sig omatt fartyget efter att ha uppfyllt vissa nödvändiga villkor kan ge sig avtill sjöss eller fortsätta driften utan fara för passagerares och besättnings
säkerhet eller hälsa, utan fara för andra fartyg och utan att den marina
miljön på ett oacceptabelt sätt hotas.
3. När han gör sina sakkunniga bedömningar av om ett fartyg skall
kvarhållas eller inte skall inspektören följa de kriterier som fastställs ibilaga VI.
4. I undantagsfall får - om fartygets allmänna tillstånd är uppenbart
undermåligt - den behöriga myndigheten göra uppehåll i inspektionen av
fartyget tills de ansvariga parterna har vidtagit de nödvändiga åtgärder
som säkerställer att fartyget uppfyller konventionernas tillämpningskrav.
5. Om de inspektioner till vilka hänvisning görs i artiklarna 6 och 7
resulterar i kvarhållande skall den behöriga myndigheten omedelbartskriftligen meddela myndigheten i den stat vars flagg fartyget är
berättigat att föra (nedan kallad ”flaggstaten”) eller konsuln eller, i
dennes frånvaro, den aktuella statens närmaste diplomatiska represen-tant, om de omständigheter som gjort att ingripandet bedömts varanödvändigt. Om det är nödvändigt skall även bemyndigade besikt-ningsmän och erkända organisationer som ansvarar för utfärdande avfartygscertifikat informeras.1995L0021 — SV — 30.12.1999 — 002.001 — 7
▼B
6. Bestämmelserna i detta direktiv skall inte påverka de ytterligare
krav i konventionerna som rör förfaranden för meddelande ochrapportering med avseende på hamnstatskontroll.
7. När hamnstatskontroll utövas i enlighet med detta direktiv skall
alla tänkbara ansträngningar göras för att undvika att ett fartyg kvarhålls
eller försenas utan tillräcklig anledning. Om ett fartyg kvarhålls ellerförsenas utan tillräcklig anledning har ägaren eller den som är ansvarigför fartygstransporten rätt till ersättning för den lidna förlusten ellerskadan. I varje fall av påstått kvarhållande eller försening utan tillräcklig
anledning ligger bevisbördan på ägaren eller den som är ansvarig för
fartygstransporten.
Artikel 9a
Tillämpligt förfarandedåISM-certifikat saknas
1. Om det, vid inspektion ombord på ett fartyg på vilket ISM-koden
är tillämplig inom Europeiska gemenskapen vid tidpunkten förinspektionen, framkommer att kopian av dokumentet angående godkändsäkerhetsorganisation eller certifikatet angående godkänd säkerhets-organisation som utfärdats i enlighet med de internationella
organisationsreglerna för säker drift av fartyg och för förhindrande av
förorening (ISM-koden) saknas, skall den behöriga myndighetensäkerställa att fartyget kvarhålls.
2. Även om de dokument som avses i punkt 1 saknas får den behöriga
myndigheten, om det vid inspektion inte upptäcks några andra bristersom motiverar kvarhållande, upphäva beslutet om kvarhållande för att
förhindra överbeläggning av hamnen. När ett sådant beslut fattas skall
den behöriga myndigheten omedelbart underrätta de andra medlems-staternas behöriga myndigheter om detta.
3. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa
att alla fartyg, som tillåts lämna en hamn i en medlemsstat under deomständigheter som anges i punkt 2, vägras tillträde till alla hamnar igemenskapen, utom i de situationer som anges i artikel 11.6, till dess att
fartygets ägare eller den som är ansvarig för fartygstransporten på ett
tillfredsställande sätt kan bevisa för den behöriga myndigheten i denmedlemsstat som beslutat om kvarhållandet att fartyget har giltigacertifikat utfärdade i enlighet med ISM-koden. När sådana brister somavses i artikel 9.2 upptäcks och dessa inte kan rättas till i den hamn där
kvarhållandet sker, skall de relevanta bestämmelserna i artikel 11 också
tillämpas.
Artikel 10
Rätttill överklagande
1. Fartygets ägare, den som är ansvarig för fartygstransporten eller
dennes representant i medlemsstaten skall ha rätt att överklaga enbehörig myndighets beslut att kvarhålla fartyget. Ett överklagandemedför inte att beslutet om kvarhållande upphävs.
2. Medlemsstaterna skall inrätta och vidmakthålla lämpliga förfa-
randen för detta ändamål i enlighet med sin nationella lagstiftning.
3. Den behöriga myndigheten är skyldig att upplysa befälhavaren för
det fartyg till vilket hänvisning sker i punkt 1 om hans rätt att överklaga.
Artikel 11
Uppföljningavinspektionerochkvarhållande
1. När sådana brister till vilka hänvisning görs i artikel 9.2 inte kan
åtgärdas i inspektionshamnen får medlemsstatens behöriga myndighet
tillåta det ifrågavarande fartyget att fortsätta till närmaste lämpliga ochtillgängliga reparationsvarv, som utses av befälhavaren och den aktuellamyndigheten, förutsatt att de villkor som har uppställts av flaggstatensbehöriga myndighet och godtagits av den medlemsstaten följs. Sådanavillkor skall säkerställa att fartyget kan fortsätta färden utan fara för1995L0021 — SV — 30.12.1999 — 002.001 — 8
▼M1
▼B
▼B
passagerares och besättnings säkerhet och hälsa, utan fara för andra
fartyg och utan att utgöra ett oacceptabelt hot mot den marina miljön.
2. Då sådana omständigheter som anges i punkt 1 föreligger skall
medlemsstatens behöriga myndighet i den hamn där inspektionen
genomfördes meddela dels den behöriga myndigheten i den stat där
reparationsvarvet är beläget, dels de parter som anges i artikel 9.5, delsvarje annan lämplig myndighet om villkoren för färden.
3. Meddelande till parterna enligt punkt 2 skall göras i enlighet med
bilaga 2 till MOU.
Den behöriga myndigheten i den medlemsstat som mottar ett sådant
meddelande skall upplysa den myndighet som utfärdat meddelandet omde åtgärder som vidtagits.
4. Om ett fartyg som anges i punkt 1 fortsätter sin resa
i) utan att i inspektionshamnen uppfylla de villkor som den behöriga
myndigheten i någon medlemsstat har uppställt eller
ii) under vägran att uppfylla tillämpliga konventionskrav genom att inte
anlöpa det anvisade reparationsvarvet
skall medlemsstaterna vidta åtgärder för att säkerställa att sådana fartyg
vägras tillträde till varje hamn inom gemenskapen tills ägaren eller den
som är ansvarig för fartygstransporten för den behöriga myndigheten i
den medlemsstat där fartyget befanns vara undermåligt har framlagttillräcklig bevisning om att fartyget uppfyller alla tillämpliga krav ikonventionen.
5. Under de omständigheter till vilka hänvisning sker i punkt 4 i skall
den behöriga myndigheten i den medlemsstat där fartyget befanns habrister omedelbart uppmärksamma de behöriga myndigheterna i alla
andra medlemsstater på detta.
Under de omständigheter till vilka hänvisning görs i punkt 4 ii skall den
behöriga myndigheten i den medlemsstat där reparationsvarvet är
beläget omedelbart uppmärksamma de behöriga myndigheterna i allaandra medlemsstater på detta.
Innan fartyget vägras att anlöpa får en medlemsstat begära överlägg-
ningar med myndigheten i fartygets flaggstat.
6. Oaktat bestämmelserna i punkt 4 får tillträde till en anvisad hamn
tillåtas av hamnstatens behöriga myndighet om force majeure ellerbjudande säkerhetsskäl föreligger eller för att minska eller begränsaföroreningsrisk eller för att rätta till brister förutsatt att fartygets ägare,
den som är ansvarig för fartygstransporten eller befälhavaren försäkrat
den behöriga myndigheten i den medlemsstaten att lämpliga åtgärdervidtagits för att garantera säkert anlöp till hamnen.
Artikel 12
Inspektörernaskvalifikationer
1. Inspektioner får endast genomföras av inspektörer som har de
kvalifikationer som är förtecknade i bilaga VII.
2. När nödvändig yrkesmässig sakkunskap inte kan tillhandahållas av
hamnstatens behöriga myndighet får denna behöriga myndighetsinspektör biträdas av varje annan person som har den erforderligasakkunskapen.
3. Inspektörer som utövar hamnstatskontroll och de personer som
biträder dem får inte ha något kommersiellt intresse vare sig i hamnendär inspektionen utförs eller i de inspekterade fartygen. Inte heller får
inspektörerna vara anställda hos eller utföra arbete för icke-statliga
organisationer som utfärdar i lag eller av klassificeringssällskapföreskrivna certifikat eller utför de besiktningar som ligger till grundför att sådana certifikat utfärdas för fartyg.
4. Varje inspektör skall vara utrustad med ett personligt dokument i
form av ett identitetskort, utfärdat av hans behöriga myndighet ochenligt nationella bestämmelser, vilket anger att inspektören är bemyn-digad att utföra inspektioner.1995L0021 — SV — 30.12.1999 — 002.001 — 9
▼B
En gemensam mall för sådana identifikationskort skall upprättas i
enlighet med bestämmelserna i artikel 19.
Artikel 13
Rapporterfrånlotsarochhamnmyndigheter
1. Medlemsstaters lotsar som är verksamma vid ankomst eller vid
avgång från kaj eller som är verksamma på fartygs resa till en hamninom en medlemsstat skall omedelbart upplysa den behöriga myndig-
heten i medlems- eller kuststaten, om de vid utövande av sin normala
verksamhet uppmärksammar brister som menligt kan inverka påfartygets navigeringsförmåga eller som kan hota eller vara skadligaför den marina miljön.
2. Om hamnmyndigheterna vid utövande av sin normala verksamhet
uppmärksammar att ett fartyg i deras hamn uppvisar brister som kaninverka menligt på säkerheten eller som kan hota eller vara skadlig förden marina miljön skall myndigheten i fråga omedelbart upplysa denaktuella medlemsstatens behöriga myndighet om detta.
Artikel 14
Samarbete
1. Varje medlemsstat skall verka för samarbete mellan sin behöriga
myndighet, sina hamnmyndigheter och andra relevanta myndigheter
eller kommersiella organisationer för att säkerställa att dess behöriga
myndighet får tillgång till all väsentlig information om fartyg somtrafikerar dess hamnar.
2. Medlemsstaterna skall anta bestämmelser om utbyte av informa-
tion och samarbete mellan sin egen och alla andra medlemsstatersbehöriga myndigheter och upprätthålla den befintliga länken mellan sinegen behöriga myndighet, kommissionen och SIRENAC E systemet förinformation, som är beläget i St Malo i Frankrike.
3. Den information till vilken hänvisning görs i punkt 2 skall vara den
som anges i bilaga 4 till MOU och som behövs för att uppfylla kraven iartikel 15 i detta direktiv.
Artikel 15
Offentliggörande avinformation
1. Den behöriga myndigheten i varje medlemsstat skall vidta de
åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att de uppgifter som angesi del I i bilaga VIII om de fartyg som hållits kvar i eller är föremål förvägrat tillträde till en hamn i denna medlemsstat den föregåendemånaden offentliggörs åtminstone en gång i månaden.
2. De uppgifter som finns att tillgå i informationssystemet Sirenac om
fartyg som inspekterats i hamnar i medlemsstaterna och som avses idelarna I och II i bilaga VIII skall offentliggöras med hjälp av lämplig
teknik så snart som möjligt efter det att inspektionen slutförts eller
kvarhållandet hävts.
3. Medlemsstaterna och kommission skall samarbeta för att fastställa
den lämpliga teknik som avses i artikel 15.2.
4. Där detta är lämpligt skall informationssystemet Sirenac ändras för
att genomföra ovannämnda krav.
Artikel 16
Kostnader
1. Om de inspektioner som anges i artiklarna 6 och 7 bekräftar brister
eller leder till att sådana brister uppdagas som enligt konventionernautgör skäl för att hålla kvar fartyget skall alla kostnader som harsamband med inspektionerna och som utförts under en normal1995L0021 — SV — 30.12.1999 — 002.001 — 10
▼M3
▼B
▼B
redovisningsperiod täckas av fartygets ägare eller av den som är
ansvarig för fartygstransporten eller av hans representant i hamnstaten.
2. Alla kostnader i samband med inspektioner som utförs av en
medlemsstats behöriga myndighet enligt artikel 11.4 skall debiteras
fartygets ägare eller den som är ansvarig för fartygstransporten.
3. Beslut om kvarhållande skall inte upphävas innan full betalning
skett eller tillfredsställande säkerhet ställts för betalning av kostnaderna.
Artikel 17
Uppgifterförsamordningavtillämpningen
1. Medlemsstaterna skall lämna följande uppgifter till kommissionen
och till MOU:s sekretariat:
— Antalet inspektörer som arbetar för hamnstatens räkning enligt detta
direktiv. För myndigheter vilkas inspektörer utför hamnstatsinspek-tioner endast på deltid måste det totala antalet arbetstimmar
omvandlas till ett antal heltidstjänster.
— Antalet individuella fartyg som anlöper deras hamnar under ett
representativt kalenderår, baserat på den närmast föregående
femårsperioden.
2. De uppgifter som finns förtecknade i punkt 1 skall sändas in inom
tre månader efter ikraftträdandet av detta direktiv och därefter före den 1oktober en gång vart tredje kalenderår.
Artikel 18
Kommitté
Kommissionen skall biträdas av den kommitté som upprättats enligt
artikel 12 i direktiv 93/75/EEG i enlighet med det förfarande som angesdär.
Artikel 19
Ändringsförfarande
Detta direktiv kan ändras på sätt som anges i artikel 18 för att
a) på grundval av de erfarenheter som vunnits genom att tillämpa detta
direktiv (inklusive utvecklingen inom MOU) anpassa de skyldigheteratt inspektera och offentliggöra som i enlighet med artikel 5 (medundantag för värdet 25 % till vilket hänvisning sker i punkt 1 i den
artikeln) och artiklarna 6, 7 och 15 åligger myndigheterna.
b) anpassa bilagorna för att ta hänsyn till ändringar som har trätt i kraft i
tillämpliga organisationers konventioner, protokoll, koder ochresolutioner och i MOU.
c) anpassa tidpunkterna i artikel 2 med tanke på de ändringar i de
internationella konventionerna och i det samförståndsavtal som avsesi artikeln som har trätt i kraft, med undantag för protokoll till sådanakonventioner.
Artikel 20
Genomförande
1. Medlemsstaterna skall anta de lagar och administrativa
bestämmelser som är nödvändiga för att genomföra detta direktiv senastden 30 juni 1996 och skall genast underrätta kommissionen om detta.
2. När medlemsstaterna antar de nämnda reglerna skall dessa
innehålla hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådanhänvisning när de offentliggörs. Sättet för att göra en sådan hänvisningskall bestämmas av respektive medlemsstat.1995L0021 — SV — 30.12.1999 — 002.001 — 11
▼M1
▼B
▼B
3. Medlemsstaterna skall till kommissionen översända texten till de
nationella bestämmelser som de har antagit inom det område som berörsav detta direktiv.
Artikel 21
Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter dess offentliggö-
rande.
Artikel 22
Detta direktiv är riktat till medlemsstaterna.1995L0021 — SV — 30.12.1999 — 002.001 — 12
▼M2
BILAGA I
FARTYGSOMSKALLPRIORITERASFÖRINSPEKTION
(enligt artikel 5.2)
I. Styrande faktorer
Oavsett värdet på prioritetsfaktorn skall följande fartyg i första hand
prioriteras för inspektion:
1. Fartyg som har rapporterats av lots eller hamrnmyndighet med anledning
av brister som kan inverka menligt på fartygets säkra framförande (i
enlighet med direktiv 93/75/EEG och artikel 13 i detta direktiv).
2. Fartyg som har underlåtit att fullgöra åliggandena i direktiv 93/75/EEG.3. Fartyg som har varit föremål för rapport eller anmälan från en annan
medlemsstat.
4. Fartyg som har varit föremål för rapport eller klagomål från befälhavaren,
en ombordanställd eller annan person eller organisation med ett legitimt
intresse av fartygets säkra drift, boende- och arbetsförhållanden ombord
eller förhindrande av förorening, om inte den berörda medlemsstaten
bedömer att rapporten eller klagomålet är helt utan grund. Identiteten på
den person som lämnat in rapporten eller klagomålet får inte lämnas ut till
det berörda fartygets befälhavare eller ägare.
5. Fartyg som
— har varit inblandat i en kollision, grundstötning eller strandning på
ingående till hamnen,
— har anklagats för en påstådd överträdelse av bestämmelserna om
utsläpp av skadliga ämnen eller spillvatten,
— har manövrerats på ett oberäkneligt eller riskabelt sätt varvid trafik-
regleringsåtgärder antagna av IMO, eller säkra navigeringsmetoder och
navigeringsförfaranden inte har följts, eller
— på annat sätt har framförts så att det innebär en fara för personer,
egendom eller miljö.
6. Fartyg som under de senaste 6 månaderna av säkerhetsskäl har avstängts
►
M3eller dragits tillbaka ◄från sin klass.
II. Samlad prioritetsfaktor
Följande fartyg skall prioriteras för inspektion:
1. Fartyg som anlöper en hamn i en medlemsstat för första gången eller efter
en frånvaro på tolv månader eller mer. När medlemsstaterna tillämpar
dessa kriterier skall de även ta hänsyn till de inspektioner som har utförts
av MOU:s medlemmar. Om lämpliga uppgifter för detta ändamål saknas
skall medlemsstaterna förlita sig på tillgängliga uppgifter i Sirenac och
inspektera de fartyg som inte har registrerats i Sirenac-databasen efter
systemets ikraftträdande den 1 januari 1993.
2. Fartyg som inte har inspekterats av någon medlemsstat under de senaste
sex månaderna.
3. Fartyg vars lagstadgade certifikat med avseende på fartygets konstruktion
och utrustning, utfärdade i enlighet med konventionerna, samt klassifice-
ringscertifikaten har utfärdats av en organisation som inte är erkänd enligt
bestämmelserna i rådets direktiv 94/57/EG av den 22 november 1994 om
gemensamma regler och standarder för organisationer som utför
inspektioner och utövar tillsyn av fartyg och för sjöfartsadministratio-
nernas verksamhet i förbindelse därmed (EGT L 319, 12.12.1994, s. 20).
4. Fartyg flaggade i en stat som, i den kontinuerliga treårsgenomsnittsta-
bellen publicerad i den årliga MOU-rapporten, visar fler kvarhållanden
och förseningar än genomsnittet.
5. Fartyg som har tillåtits att lämna en medlemsstats hamn på vissa villkor,
t.ex. följande:
a) För varje brist som skall rättas till före avresan.
b) För varje brist som skall rättas till i nästa hamn.
c) För varje brist som skall rättas till inom 14 dagar.
d) För varje brist för vilka andra villkor har angivits.1995L0021 — SV — 30.12.1999 — 002.001 — 13
▼M3
▼M3
Om åtgärder har vidtagits med avseende på fartyget och samtliga brister
har rättats till, skall detta beaktas.
6. Fartyg som under en tidigare inspektion har uppvisat brister. Värdet
bestäms av antal brister.
7. Fartyg som har kvarhållits i en tidigare hamn8. Fartyg flaggade i en stat som inte har ratificerat samtliga relevanta
internationella konventioner som anges i artikel 2 i detta direktiv.
9. Fartyg flaggade i en stat med en bristkonsekvens över genomsnittet.
10. Fartyg med klassrelaterade brister över genomsnittet.
11. Fartyg som tillhör en kategori för vilken beslut om utökad inspektion har
fattats (i enlighet med artikel 7 i detta direktiv).
12. Övriga fartyg som är äldre än 13 år.
När den behöriga myndigheten fastställer hur fartygen i ovan nämnda
förteckning skall prioriteras, skall den ta hänsyn till den ordning som anges av
den samlade prioritetsfaktorn i informationssystemet Sirenac. En högre
prioritetsfaktor indikerar en högre prioritering. Prioritetsfaktorn är summan av
tillämpliga prioritetsfaktorers värden, enligt definitionen inom ramen för
MOU. Punkterna 5, 6 och 7 skall endast tillämpas för inspektioner som utförts
under de senaste tolv månaderna. Den samlade prioritetsfaktorn får inte var
mindre än summan av punkterna 3, 4, 8, 9, 10, 11 och 12.
Om kommissionen inom tre månader efter det att nya värden för
prioritetsfaktorer införts inom ramen för MOU anser att dessa värden är
olämpliga, kan kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 19 i direktiv
95/21/EG besluta att värdena inte skall gälla för tillämpningen av detta
direktiv.1995L0021 — SV — 30.12.1999 — 002.001 — 14
▼B
BILAGA II
FÖRTECKNINGÖVERCERTIFIKATOCHDOKUMENT
(enligt artikel 6.1)
1. International Tonnage Certificate (1969)
2. — Passenger Ship Safety Certificate
— Cargo Ship Safety Construction Certificate— Cargo Ship Safety Equipment Certificate
— Cargo Ship Safety Radiotelegraphy Certificate
— Cargo Ship Safety Radiotelephony Certificate— Cargo Ship Safety Radio Certificate
— Dispenscertifikat, inklusive, om så är lämpligt, lastförteckningen— Cargo Ship Safety Certificate.
3. International Certificate of Fitness for the Carriage of Liquefied Gases in
Bulk
— Certificate of Fitness for the Carriage of Liquefied Gases in Bulk
4. International Certificate of Fitness for the Carriage of Dangerous Chemicals
in Bulk
— Certificate of Fitness for the Carriage of Dangerous Chemicals in Bulk
5. International Oil Pollution Prevention Certificate6. International Pollution Prevention Certificate for the Carriage of Noxious
Liquid Substances in Bulk
7. International Load Line Certificate (1966)
— International Load Line Exemption Certificate
8. Oil Record Book, del I och II9. Cargo Record Book
10. Minimum Safe Manning Dokument
— Certificates of Competency
11. Medical Certificates (se ILO:s konvention nr 73 om läkarundersökning av
sjömän)
12. Stabilitetshandlingar
13. En kopia av dokumentet angående godkänd säkerhetsorganisation och
certifikatet angående godkänd säkerhetsorganisation som utfärdats i enlighet
med de internationella organisationsreglerna för säker drift av fartyg och för
förhindrande av förorening (SOLAS, kapitel IX).
14. Certifikat med avseende på fartygets skrovstyrka och maskinerinstallationer
utfärdade av vederbörande klassificeringssällskap (krävs endast om fartyget
är klassificerat av ett klassificeringssällskap).
15. Dokument om överensstämmelse avseende särskilda krav för fartyg som
transporterar farligt gods
16. Säkerhetscertifikat för höghastighetsfartyg och Trafiktillstånd för höghastig-
hetsfartyg
17. Särskild förteckning, manifest eller utförlig lastplan för farligt gods
18. Fartygets loggbok över tester och övningar samt loggbok över inspektion och
underhåll av livräddningsredskap och anordningar
19. Special Purpose Ship Safety Certificate20. Mobile Offshore Drilling Unit Safety Certificate21. För oljetankfartyg: protokoll över övervaknings- och kontrollsystemet för
oljeutsläpp för senaste ballastresan
22. Mönstringslista, brandbekämpningsplan och för passagerarfartyg en skade-
kontrollplan
23. Shipboard Oil Pollution Emergency Plan
24. Survey Report File (för bullfartyg och oljetankfartyg)
25. Rapporter från tidigare hamnstatskontrollinspektioner1995L0021 — SV — 30.12.1999 — 002.001 — 15
▼M3
▼B
▼M2
▼B
▼M2
▼M2
26. Upplysningar om högsta A/A-ratio för ro-ro-passagerarfartyg
27. Dokument om tillstånd för transport av spannmål28. Lastsäkringshandbok
29. Avfallshanteringsplan och avfallsdagbok
30. Beslutsstödsystem för befälhavare på passagerarfartyg
31. Samarbetsplan vad gäller räddningstjänster för passagerarfartyg som går i
reguljärtrafik
32. Förteckning över driftbegränsningar för passagerarfartyg
33. Bulklastfartygsbok
34. Lastnings- och lossningsplan för bulklastfartyg.1995L0021 — SV — 30.12.1999 — 002.001 — 16
▼M3
▼M2
BILAGA III
EXEMPEL PÅ OTVETYDIGA SKÄL FÖR EN MER INGÅENDE
INSPEKTION
(enligt artikel 6.3)
1. Fartyg som beskrivs i bilaga I, del I och II, punkterna II-3, II-4, II-5b, II-5c,
II-8 och II-11.
2. Oljedagboken har inte förts på ett korrekt sätt.
3. Felaktigheter har uppdagats vid granskning av certifikat och andra dokument
(se artikel 6.1 a och 6.2).
4. Indikationer på att besättningen inte förmår uppfylla kraven i artikel 8 i
direktiv 94/58/EG av den 22 november 1994 om minimikrav på utbildning av
sjöfolk (1).
5. Tecken på att lasthantering och annan hantering inte sker under säkra
förhållanden eller i enlighet med IMO:s riktlinjer, t.ex. har förekomsten av
syrekoncentration i inertgassystemets matningsledningar till lasttankarna
högre gränsvärde än vad som är tillåtet.
6. Befälhavaren på ett oljetankfartyg kan inte förete protokoll över övervak-
nings- och kontrollsystemet för oljeutsläpp för senaste ballastresan.
7. En uppdaterad mönstringslista saknas eller besättningen har inte nödvändig
kännedom om sina uppgifter i händelse av brand eller en order om att överge
fartyget.
8. Utsändandet av falska nödalarmsignaler som inte har återkallats på riktigt
sätt.
9. Avsaknad av väsentlig utrustning eller anordningar som krävs enligt
konventionerna.
10. Ytterst ohälsosamma förhållanden ombord på fartyget.11. Inspektörens allmänna intryck och iakttagelser att omfattande slitage eller
brister vad gäller skrov eller konstruktion förekommer, vilket kan äventyra
fartygets integritet vad gäller konstruktion, vatten- eller vädertäthet.
12. Uppgifter om eller belägg för att befälhavaren eller besättningen inte är
förtrogen med väsentliga rutiner för fartygets handhavande vad gäller dess
säkerhet eller förhindrande av förorening, eller att sådana rutiner inte har
genomförts.1995L0021 — SV — 30.12.1999 — 002.001 — 17
(1) EGT L 319, 12.12.1994, s. 28.
▼M2
BILAGA IV
FÖRFARANDENFÖRKONTROLLAVFARTYG
(enligt artikel 6.4)
1. Principer för säker bemanning (IMO resolution A.481(XII) och bilagor som är
Innehållet i minimibemanningsbeslut (bilaga 1) och Riktlinjer för tillämp-
ningen av principerna för säker bemanning (bilaga 2).
2. Bestämmelserna i den internationella koden för sjötransporter av farligt gods.
3. Internationella arbetsorganisationens (ILO) publikation: Inspektion av arbets-
förhållanden ombord på fartyg i Riktlinjer för förfaranden.
4. Bilaga I: Hamnstatskontrollförfaranden till Parisavtalet (MOU).1995L0021 — SV — 30.12.1999 — 002.001 — 18
▼B
BILAGA V
A.FARTYGSKATEGORIER SOM SKALL BLI FÖREMÅL FÖR
UTÖKADINSPEKTION
(enligt artikel 7.1)
1. Oljetankfartyg, som skall avföras eller skrotas inom 5 år eller tidigare enligt
föreskrifterna i MARPOL 73/78, bilaga I, förordning 13G, dvs.:
— råoljetankfartyg med 20 000 ton dödvikt eller däröver eller lastfartyg med
30 000 ton dödvikt eller däröver, som inte uppfyller kraven på nya
oljetankfartyg enligt 1.26 i bilaga I till MARPOL 73/78, skall bli föremål
för en utökad inspektion 20 år efter leveransdatum enligt Supplement,
formulär B till IOPP-certifikatet, eller 25 år efter detta datum om fartygets
vingtankar eller dubbelbottentankar som inte används för frakt av olja,
tillfredställer kraven i förordning 13G.4 i samma bilaga, såvida de inte har
byggts om och tillfredsställer förordning 13F i samma bilaga;
— oljetankfartyg som beskrivna i föregående punkt, som tillfredsställer
kraven på nya oljetankfartyg fastställda i förordning 1.26 i bilaga I till
MARPOL 73/78, skall bli föremål för en utökad inspektion 25 år efter
leveransdatum angivet i Supplement, formulär B till IOPP-certifikatet,
såvida de inte har byggts om och tillfredsställer förordning 13F i samma
bilaga.
2. Bulklastfartyg, som är äldre än 12 år, enligt konstruktionsdatum angivet i
fartygets sjösäkerhetscertifikat.
3. Passagerarfartyg.
4. Gastankfartyg och kemikalietankfartyg som är äldre än 10 år, enligt
konstruktionsdatum angivet i fartygets sjösäkerhetscertifikat.
B.FRIVILLIGARIKTLINJERFÖR UTÖKAD INSPEKTIONAV VISSA
FARTYGSKATEGORIER
(enligt artikel 7.2)
I den utsträckning det är möjligt skall en utökad inspektion bestå av följande
kontroller. Inspektörerna måste vara medvetna om att inspektionen kan utgöra en
säkerhetsrisk för vissa arbetsmoment ombord, t.ex. lastning och lossning, om
kontroller som direkt inverkar på funktionerna utförs under arbetets gång.
1. FARTYG I ALLMÄNHET (alla kategorier i avsnitt A)
— Strömavbrott och start av nödgenerator
— Inspektion av nödbelysning— Funktionsduglighet för nödbrandpump med två brandslangar anslutna till
huvudbrandledning
— Funktionsduglighet för länspumpar— Stängning av vattentäta dörrar— Sjösättning av en livbåt från dävert— Test av fjärrmanövrerade nödstoppsfunktioner för t.ex. pannor, ventila-
tionssystem och bränslepumpar
— Test av styrutrustning inklusive reservstyrutrustning— Inspektion av nödkraftkälla till radioinstallationer— Inspektion, och i den utsträckning det är möjligt, kontroll av länsvattense-
parator i maskinrummet
2. OLJETANKFARTYG
För oljetankfartyg är följande kontroller lämpliga i en utökad inspektion
utöver de som finns förtecknade i avsnitt 1:
— Fasta anläggningar på däck för brandsläckning med skum
— Brandsläckningsanordningar i allmänhet— Inspektion av brandisolering av maskineriutrymmen, pumprum och
bostadsutrymmen
— Kontroll av tryck och syremängd i inertgassystemet— Kontroll av Survey Report File (se IMO-resolution A.744(18)) för att
identifiera eventuella områden som kräver inspektion1995L0021 — SV — 30.12.1999 — 002.001 — 19
▼B
3. LASTFARTYG
För lastfartyg är följande kontroller lämpliga i en utökad inspektion utöver de
som finns förtecknade i avsnitt 1:
— Eventuell korrosion av fundament för däcksmaskineri
— Eventuell deformering och/eller korrosion av lastrumsluckor— Eventuella sprickor eller lokal korrosion på tvärskeppsskott— Tillträde till lastutrymmen— Kontroll av Survey Report File (se IMO-resolution A.744(18)) för att
upptäcka eventuella områden som kräver inspektion
4. GASTANKFARTYG OCH KEMIKALIETANKFARTYG
För gastankfartyg och kemikalietankfartyg är följande kontroller lämpliga i en
utökad inspektion utöver de som finns förtecknade i avsnitt 1:
— Bevaknings- och säkerhetsanordningar för lasttankar med avseende på
temperatur, tryck och svinn
— Syrehaltmätare och indikatorer för explosionsrisk och deras kalibrering— Tillgång till kemikaliska varningsanordningar med ett tillräckligt antal
uppsamlingsbehållare för analys av fartygets last
— Utrustning för nödutrymning av bostäder med lämpliga andningsskydd och
ögonskydd for varje person ombord (om så fordras för de produkter som
finns förtecknade i International Certificate of Fitness or Certificate of
Fitness for the Carriage of Dangerous Chemicals in Bulk or Liquefied
Gases in Bulk
— Kontroll av att produkter som transporteras finns medtagna i International
Certificate of Fitness or Certificate of Fitness for the Carriage of
Dangerous Chemicals in Bulk or Liquefied Gases in Bulk
— Fasta anläggningar för brandsläckning på däck med skum, torrkemikalier
eller andra ämnen som krävs för transport av den aktuella lasten
5. PASSAGERARFARTYG
För passagerarfartyg är följande kontroller lämpliga i en utökad inspektion
utöver de som finns förtecknade i avsnitt 1:
— Test av anordningar för upptäckande av brand och brandlarmssystem
— Test av branddörrarnas stängningsfunktioner— Test av allmänna högtalarsystem
— Brandövning där alla olika typer av skyddsutrustning för brandmän måste
demonstreras och en del av servicepersonalen delta
— Bevis på att huvudansvariga besättningsmän känner till rutinerna för att
begränsa brand- och skadespridning
Om det bedöms nödvändigt kan inspektionen fortsätta medan fartyget är på
resa till eller från en medlemsstats hamn, efter tillstånd från befälhavare eller
nyttjare. Inspektörer får inte hindra fartygets drift, inte heller skapa situationer
som, enligt befälhavarens åsikt, kan utgöra en säkerhetsrisk för passagerare,
besättning eller fartyg.1995L0021 — SV — 30.12.1999 — 002.001 — 20
▼B
BILAGA VI
KRITERIERFÖRKVARHÅLLANDE
(enligt artikel 9.3)
Introduktion
Innan beslut fattas om huruvida brister som upptäckts ombord under en
inspektion, utgör grund för kvarhållande av fartyget måste inspektören följa
riktlinjerna i nedanstående avsnitt 1 och 2.
Avsnitt 3 innehåller exempel på brister som i och för sig själva utgör anledning
till kvarhållande av fartyget (se artikel 9.3).
Om grunden för kvarhållande är skador till följd av en olycka som fartyget har
råkat ut för på väg till en hamn skall inte beslut om kvarhållande utfärdas, under
förutsättning att
1. vederbörlig hänsyn har tagits till kraven i regel I/11(c) i SOLAS 74 om
anmälan till flaggstatsadministrationen, den utsedde inspektören eller den
erkända organisationen som ansvarar för utfärdandet av det tillämpliga
certifikatet,
2. befälhavaren eller redaren, innan fartyget anlöper hamnen, har överlämnat
uppgifter till hamnstatskontrollmyndigheten om omständigheterna kring
olyckan och de skador som har uppstått samt information om den anmälan
till flaggstatens administration som krävs,
3. lämpliga avhjälpande åtgärder har vidtagits från fartygets sida och att dessa är
till myndighetens belåtenhet,
4. myndigheten, efter att ha underrättats om att de avhjälpande åtgärderna har
vidtagits, har försäkrat sig om att de brister som utgjorde en otvetydig fara för
säkerhet, hälsa eller miljö har rättats till.
1.Huvudsakligakriterier
När en inspektör enligt sin sakkunniga bedömning överväger om ett fartyg
skall kvarhållas eller ej skall han använda sig av följande kriterier:
Tidpunkt
Fartyg som utgör sjösäkerhetsrisk skall kvarhållas vid det första inspek-
tionsbesöket oavsett hur länge fartyget ämnar stanna i hamn.
Kriterium
Fartyget skall kvarhållas om bristerna är av så allvarlig natur att
inspektören måste göra en avsyning för att försäkra sig om att bristerna
har rättats innan fartyget får gå till sjöss.
Ä ven om det inte är nödvändigt att kvarhålla fartyget i varje enskilt fall,
skall inspektörens bedömning att en avsyning är nödvändig betraktas som
ett mått på bristernas svårighetsgrad. Det betyder att myndigheten på ett
eller annat sätt måste kontrollera att bristerna har rättats till före fartygets
avgång, helst genom ett återbesök.
2.Tillämpningavhuvudsakligakriterier
När beslut fattas om huruvida fartygets brister är så allvarliga att
kvarhållande är nödvändigt skall inspektören försäkra sig om att:
1. fartyget har aktuell, giltig dokumentation
2. fartyget har den minimibesättning som krävs enligt Minimum Safe
Manning Document
Under inspektionen måste inspektören även försäkra sig om att fartyget
och/eller dess besättning kan:
3. framföra fartyget utan risk under hela den förestående resan
4. på ett säkert sätt hantera, transportera och övervaka lasten under hela
den förestående resan
5. på ett säkert sätt driva maskinrummet under hela den förestående resan6. hålla drifts- och styrfunktioner i stånd under hela den förestående resan7. effektivt släcka eventuella bränder i alla fartygsutrymmen under hela
den förestående resan1995L0021 — SV — 30.12.1999 — 002.001 — 21
▼M2
▼B
▼B
8. kunna lämna fartyget snabbt och säkert i en eventuell nödsituation och
utföra räddningsuppdrag under hela den förestående resan
9. hindra miljöföroreningar under hela den förestående resan
10. upprätthålla stabilitet under hela den förestående resan
11. förbli vattentätt under hela den förestående resan
12. upprätthålla kommunikationer i eventuella nödsituationer under hela
den förestående resan
13. upprätthålla riskfri och god arbetsmiljö ombord under hela den
förestående resan
Om bedömningen enligt någon av dessa punkter med tanke på alla brister
som uppdagats är negativ skall inspektören allvarligt överväga att kvarhålla
fartyget. En kombination av flera brister av mindre allvarlig natur kan
också utgöra anledning för kvarhållande.
3. Som vägledning för inspektörer som skall använda dessa riktlinjer följer en
uppräkning av brister som är av så allvarlig art att de utgör grund för
kvarhållande. Bristerna är ordnade under de konventioner och/eller koder,
som kan vara aktuella för ett visst fartyg. Förteckningen är inte fullständig.
De brister som utgör grund för kvarhållande inom ramen för STCW 78 och
som finns förtecknade under punkt 3.8 nedan är dock de enda grunderna för
kvarhållande enligt denna konvention.
3.1.Allmänt
1. Avsaknad av giltiga certifikat som krävs enligt aktuella bestämmelser.
Fartyg är emellertid inte berättigade att använda certifikat från en viss
konvention eller andra konventionsdokument om dess flaggstat inte är
part till en konvention (aktuella dokument) eller inte har antagit en viss
konvention. Därför skall avsaknad av sådana dokument inte i sig utgöra
anledning att kvarhålla fartyget, men när man tillämpar riktlinjen för ”no
more favourable treatment” måste fartyget ändå i huvudsak uppfylla
kraven i bestämmelserna.
3.2.Områden under SOLAS-konventionen (hänvisningar inom parentes)
1. Bristande funktionsduglighet i framdrivnings- eller andra nödvändiga
maskinsystem, inklusive elektricitetsanläggningar.
2. Bristande renlighet i maskineriutrymmen, för stora mängder olje-
blandat slagvatten, oljedränkt ytterisolering på ledningar och rör,
inklusive avgassystemet i maskinrummet, bristande funktion på
länspumpsarrangemang.
3. Bristande funktion på nödgeneratorer, belysning, batterier och
omkopplare.
4. Bristande funktion av huvudstyrinrättning och nödstyrinrättning
5. Avsaknad, otillräcklig kapacitet eller allvarligt slitage och åldring på
personlig livräddningsutrustning, livräddningsfarkoster och deras
sjösättningsanordningar
6. Avsaknad av, eller icke godkända eller påtagligt slitna och åldrade
anordningar för att upptäcka brand, brandlarm, brandbekämpnings-
utrustning, fasta brandsläckningsinstallationer, ventilationsventiler,
brandspjäll, snabbstängningsanordningar som inte uppfyller sina
användningskrav.
7. Avsaknad av eller påtagligt slitna och åldrade eller bristfälligt
fungerande brandsläckningsanordningar på lastdäck i oljelastfartyg.
8. Avsaknad av eller allvarligt skadade ljus-, skylt- eller ljudsignaler
9. Avsaknad av eller bristfälligt fungerande radioutrustning för larm- och
säkerhetskommunikation.
10. Avsaknad av eller bristfälligt fungerande navigeringsutrustning, med
hänvisning till bestämmelserna i SOLAS-regulation V/12(o)
11. Avsaknad av korrekta sjökorträttade navigeringskartor och/eller andra
aktuella manualer och publikationer nödvändiga för hela den
förestående resan. Elektroniska sjökort får användas i stället för
sjökort.
12. Avsaknad av gnistfri frånluftsventilation för lastpumprum (SOLAS-
regulation 11-2/59.3.1).
13. Allvarliga operativa brister, såsom beskrivs i avdelning 5.5 i bilaga I
till MOU.1995L0021 — SV — 30.12.1999 — 002.001 — 22
▼M2
▼B
▼M2
▼M2
14. Besättningens antal, sammansättning eller certifiering överensstämmer
inte med dokumentet om säker bemanning.
3.3.Områden under IBC-koden (hänvisningar inom parentes)
1. Transport av last som består av ämnen som inte är angivna i Certificate
ofFitness eller avsaknad av lastinf ormation (16.2)
2. Obefintliga eller skadade högtryckssäkerhetsventiler (8.2.3)3. Elektriska installationer som inte är säkra i sig själva eller inte uppfyller
kodens krav (10.2.3)
4. Källor för antändning i farliga områden hänvisade till i 10.2 (11.3.15)5. Överträdelse av särskilda krav (15)6. Överskridande av maximalt tillåten lastkvantitet per tank (16.1)7. Otillräcklig värmeisolering av känsliga produkter (16.6)
3.4.Områden under IGC-koden (hänvisningar i parentes)
1. Transport av last som består av ämnen som inte är angivna i Certificate
ofFitness eller avsaknad av inf ormation om lasten (18.1)
2. Obefintliga stängningsdon till bostads- och allmänna utrymmen (18.1)
3. Icke gastäta skott (3.3.2)
4. Bristfälligt fungerande luftlås (3.6)5. Obefintliga eller bristfälligt fungerande snabbstängningsventiler (5.6)6. Obefintliga eller bristfälligt fungerande säkerhetsventiler (8.2)7. Elektriska installationer som inte är säkra i sig själva eller inte
uppfyller kodens krav (10.2.4)
8. Icke fungerande ventilationssystem i lastutrymmen (12.1)9. Icke fungerande trycklarm för lasttankar (13.4.1)
10. Icke fungerande system för upptäckande av gas eller giftig gas (13.6)11. Transport av ämnen som måste inhiberas utan giltigt inhibitorcertifikat
(17/19)
3.5.Områden under Load Lines-konventionen
1. Betydande korrosion eller rostskador på plåtar och viktiga delar av skrov
och däcksförstärkningar som påverkar sjövärdighet och lokal styrka, om
inte tillfredsställande temporära reparationer gjorts inför avgång till
hamn där permanenta reparationer skall utföras
2. Påvisat dålig stabilitet3. Avsaknad av tillräcklig och pålitlig information, enligt föreskrivna
regler, som tillåter befälhavaren att snabbt och med enkla medel lasta
och ballasta fartyget på ett sådant sätt att säkra stabilitetsegenskaper
bibehålls under hela resan och under alla omständigheter och varierade
förhållanden och så att fartyget inte utsätts för överdriven yttre stress
4. Obefintliga, påtagligt slitna eller obrukbara stängningsdon eller
stängningsanordningar för luckarrangemang och vattentäta dörrar
5. Överlastning6. Avsaknad av eller oläsbart aktuellt lastmärke
3.6.Områden under MARPOL-konventionen, bilaga I (hänvisningar inom
parentes)
1. Avsaknad av, allvarligt slitage eller bristande funktion på filtrerings/
separeringsutrustning för oljehaltigt lastvatten, övervaknings- och
kontrollsystem för oljeutsläpp eller 15 ppm larmanordningar.
2. Otillräcklig återstående kapacitet i uppsamlingstankar för länsvatten
och/eller spillolja för hela den förestående resan.
3. Avsaknad av oljedagbok (Oil Record Book) (20.5)4. Olagligt utsläppsarrangemang
3.7.Områden under MARPOL-konventionen, bilaga II (hänvisningar inom
parentes)
1. Avsaknad av P& M-manual
2. Lasten är inte kategoriserad (3.4)3. Avsaknad av lastdagbok (Cargo Record Book) (9.6)1995L0021 — SV — 30.12.1999 — 002.001 — 23
▼B
▼B
4. Transport av oljelika ämnen utan att uppfylla kraven i aktuella
bestämmelser eller avsaknad av korrekt tilläggscertifikat.
5. Olagligt utsläppsarrangemang
3.8.Områden under STCW-konventionen
1. Sjöfolket saknar certifikat, vederbörligt certifikat, giltig dispens eller
skriftligt bevis för att en ansökan om intyg om erkännande har lämnats
in till flaggstatens administration.
2. De i flaggstaten tillämpliga bestämmelserna om säker bemanning är inte
uppfyllda.
3. Vakthållningen på brygga eller i maskinrum uppfyller inte de krav som
flaggstaten ställer på fartyget.
4. I vakten saknas en person med behörighet att sköta den utrustning som
är nödvändig för säker navigering, radiokommunikation i säkerhetssyfte
eller för att förhindra förorening av havet.
5. Bevis saknas för att det finns yrkesmässig kompetens för att utföra de
arbetsuppgifter som har tilldelats de ombordanställda och som rör
fartygets säkerhet och förhindrande av förorening.
6. Personer som är tillräckligt utvilade och i övrigt tjänstgöringsdugliga
saknas för den första vakten vid början av en resa och för följande
avlösande vakter.
3.9.Områden under ILO-konventionen
1. Otillräcklig mängd proviant för resa till nästa hamn
2. Otillräcklig mängd dricksvatten för resa till nästa hamn3. Oacceptabla sanitära förhållanden ombord
4. Ingen värme i bostäder på fartyg som trafikerar områden med låg
temperatur
5. Oacceptabla mängder sopor, utrustning eller last som utgör hinder för
framkomligheten eller andra farliga förhållanden i passager ochallmänna utrymmen
3.10.Omständigheter som inte kräver kvarhållande, men där t.ex. lastnings-/
lossningsarbete måste avbrytas
1. Bristfällig funktion hos (eller dåligt underhåll av) inertgassystem,
lasthanteringssystem eller maskineri utgör tillräcklig anledning att
avbryta lastnings/-lossningsarbete.1995L0021 — SV — 30.12.1999 — 002.001 — 24
▼C1
▼B
▼M2
▼B
▼B
BILAGA VII
MINIMIKRAVFÖRINSPEKTÖRER
(enligt artikel 12.1)
1. Inspektören måste vara bemyndigad att utföra hamnstatskontroll av behörig
myndighet i en medlemsstat.
2. Antingen
— måste inspektören ha praktiserat minst ett år som flaggstatsinspektör och
ha utfört besiktningar och certifieringar enligt konventionerna
— och inneha
a. behörighet som sjökapten vilket berättigar honom att föra fartyg på
1 600 GT eller mer (se STCW Reg. II/2) eller
b. behörighet som maskinchefsom gör det möjligt f ör den personen att
sköta den uppgiften på fartyg vars huvudkraftkälla har en kapacitet på
3 000 kW eller mer (se STCW, Reg. III/2) eller
c. ha avlagt civilingenjörsexamen på skeppsbyggnadslinje, maskinteknisk
ingenjörsexamen eller ingenjörsexamen på det marina området och ha
praktiserat inom det området i minst 5 år.
— Inspektörer till vilka hänvisning görs i a och b måste ha minst 5 års
sjöpraktik som antingen däcksbefäl eller maskinbefäl.
ellermåste inspektören
— inneha en relevant universitetsexamen eller motsvarande praktiska
erfarenhet, och
— ha utbildats och examinerats vid en skola för fartygsinspektörer, och— ha minst 2 års praktik som flaggstatsinspektör och ha utfört besiktningar
och certifieringar enligt konventionerna.
3. ha färdighet att meddela sig muntligen och skriftligen med sjöfarare på det
språk som oftast talas till sjöss.
4. ha tillräcklig kännedom om bestämmelser i internationella konventioner och
de föreskrivna rutinerna för hamnstatskontroll.
5. Inspektörer som inte uppfyller dessa krav kan ändå godtas om de är anställda
hos den behöriga myndigheten i en medlemsstat som utför hamnstatskontroll
när detta direktiv antas.1995L0021 — SV — 30.12.1999 — 002.001 — 25
▼M3
BILAGA VIII
Offentliggörande av uppgifter vad gäller kvarhållanden och inspektioner I
hamnarimedlemsstaterna
(enligt artikel 15)
I. Den offentliggjorda informationen skall enligt artikel 15.1 innehålla följande:
— Fartygets namn.
— IMO-nummer.— Typ av fartyg.— Tonnage (bruttotonnage).— Byggnadsår.— Fartygets ägare eller den som är ansvarig för fartygstransporten, namn och
adress.
— Flaggstat.— När tillämpligt, klassificeringssällskap som för detta fartyg har utfärdat
klassificeringscertifikat.
— Klassificeringssällskap, eller andra organisationer som för flaggstatens
räkning för detta fartyg har utfärdat certifikat enligt konventionerna,
inbegripet vilka certifikat det gäller.
— Antal kvarhållanden under de föregående 24 månaderna.— Land och hamn för kvarhållandet.— Dag då kvarhållandet hävdes.— Kvarhållandets varaktighet, i dagar.— Antal konstaterade brister samt en klar och tydlig motivering för
kvarhållandet.
— Tidpunkten för när fartyget blivit föremål för vägrat tillträde till någon av
gemenskapens hamnar samt en klar och tydlig motivering för denna
åtgärd.
— Angivelse av huruvida klassificeringssällskap eller andra privata organ
som utförde den relevanta undersökningen ansvarat för de brister som
ensamma eller tillsammans med andra brister ledde till ett kvarhållande.
— Beskrivning av de åtgärder som vidtagits i det fall ett fartyg tillåtits anlöpa
närmaste reparationsvarv eller vägrats tillträde till någon hamn i
gemenskapen.
II. Informationen om de fartyg som inspekterats, som offentliggörs i enlighet
med artikel 15.2, skall omfatta följande:
— Fartygets namn.
— IMO-nummer.— Typ av fartyg.— Tonnage (bruttotonnage).— Byggnadsår.— Fartygets ägare eller den som är ansvarig för fartygstransporten, namn och
adress.
— Flaggstat.— När tillämpligt, klassificeringssällskap som för detta fartyg har utfärdat
klassificeringscertifikat.
— Klassificeringssällskap, eller andra organisationer som för flaggstatens
räkning för detta fartyg har utfärdat certifikat enligt konventionerna,
inbegripet vilka certifikat det gäller.
— Land, hamn och inspektionsdatum.
— Antal brister, uppdelat i kategorier.1995L0021 — SV — 30.12.1999 — 002.001 — 26