1992L0012 — SV — 05.06.2003 — 004.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS DIREKTIV
av den 25 februari 1992
om allmänna regler för punktskattepliktiga varor och om innehav, flyttning och övervakning av
sådana varor
(92/12/EEG)
(EGT L 76, 23.3.1992, s. 1)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Rådets direktiv 92/108/EEG av den 14 december 1992 L 390 124 31.12.1992
►M2Rådets direktiv 94/74/EG av den 22 december 1994 L 365 46 31.12.1994
►M3Rådets direktiv 96/99/EG av den 30 december 1996 L 8 12 11.1.1997
►M4Rådets direktiv 2000/44/EG av den 30 juni 2000 L 161 82 1.7.2000
►M5Rådets direktiv 2000/47/EG av den 20 juli 2000 L 193 73 29.7.2000
►M6Rådets förordning (EG) nr 807/2003 av den 14 april 2003 L 122 36 16.5.2003
Rättat genom:
►C1Rättelse, EGT L 60, 9.3.1996, s. 30 (92/12/EEG)
►C2Rättelse, EGT L 135, 6.6.1996, s. 35 (92/12/EEG)
►C3Rättelse, EGT L 27, 30.1.1997, s. 50 (96/99/EG)
▼B
RÅDETS DIREKTIV
av den 25 februari 1992
om allmänna regler för punktskattepliktiga varor och om innehav,
flyttning och övervakning av sådana varor
(92/12/EEG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA
DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekono-
miska gemenskapen, särskilt artikel 99 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag (1),
med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3),
och med beaktande av följande:
Den inre marknadens inrättande och funktion kräver fria varurörelser,
även för punktskattebelagda varor.
Det bör definieras inom vilket territorium detta direktiv, liksom direkt-
iven om skattesatser och skattestrukturer för punktskattebelagda varor,skall tillämpas.
Begreppet punktskattebelagda varor bör definieras. Endast varor som
betraktas som sådana i alla medlemsstater får vara föremål för gemen-skapens bestämmelser. Sådana varor får underkastas andra indirektaskatter för särskilda ändamål. Bibehållandet eller införandet av andra
indirekta skatter får inte leda till gränsformaliteter.
För att garantera den inre marknadens upprättande och funktion bör
reglerna för punktskattepliktens inträde vara identiska i alla medlems-
stater.
Varje leverans, innehav med syfte på leverans eller användning för en
näringsidkares räkning som driver självständig verksamhet eller arbetar
åt ett offentligrättsligt reglerat organ och som äger rum i en annanmedlemsstat än den där varan släpps för konsumtion utlöser punktskat-teplikten i den förstnämnda medlemsstaten.
Då punktskattebelagda varor förvärvats av enskilda personer för deras
eget brukoch transporterats av dem, måste sk atten påföras i det landdär de förvärvats.
För att fastställa att punktskattebelagda varor inte innehas för privata
utan för kommersiella ändamål, måste medlemsstaterna ta hänsyn tillett antal kriterier.
Punktskattebelagda varor som inköps av personer som varken är
godkända lagerhavare eller näringsidkare med eller utan punktskattere-gistrering och som avsänds eller transporteras direkt eller indirekt avsäljaren eller för dennes räkning måste beläggas med punktskatt i desti-
nationsmedlemsstaten.
För att se till att förfallna skattebelopp betalas bör det vara möjligt att
genomföra kontroller i produktions- och lagringsanläggningar. Ett
system av upplag med auktorisation av behöriga myndigheter bör göradet möjligt att genomföra sådana kontroller.
Flyttningar från en medlemsstats territorium till en annans får inte leda
till kontroller som är ägnade att hindra den fria rörligheten inom ge-menskapen. För att kunna bestämma när skattskyldighet inträder är deticke desto mindre nödvändigt att känna till punktskattebelagda varorsflyttningar. Bestämmelser bör därför införas om en medföljande hand-ling, ett ledsagardokument, för sådana varor.1992L0012 — SV — 05.06.2003 — 004.001 — 2
(1) EGT nr C 322, 21.12.1990, s. 1; och EGT nr C 45, 20.2.1992, s. 10
(2) EGT nr C 183, 15.7.1991, s. 131.
(3) EGT nr C 169, 18.3.1991, s. 25.
▼B
De krav som godkända upplagshavare och näringsidkare utan ställning
som godkända upplagshavare har att följa bör fastställas.
För att tillförsäkra skatteuppbörd enligt de skattesatser som fastställts
av medlemsstaterna bör ett förfarande inrättas för flyttning av sådanavaror under punktskatteuppskov.
I detta hänseende bör åtgärder först vidtas för att göra varje försändelse
lätt att identifiera. Åtgärder bör vidare vidtas för att göra det möjligt attomedelbart identifiera försändelsens skattestatus. Det är därförnödvändigt att införa ett ledsagardokument som kan fylla dessa behov.
Detta kan vara antingen en officiell handling eller ett handelsdokument.
Det handelsdokument som används måste innehålla samma väsentligabeståndsdelar som den officiella handlingen.
Det förfarande genom vilket medlemsstaternas skattemyndigheter av
näringsidkare underrättas om avsända eller mottagna leveranser medhjälp av ett ledsagardokument bör förklaras.
Det finns inget behov att använda ledsagardokumentet när de punkts-
kattebelagda varorna flyttas i enlighet med en annan gemenskapenstullprocedur än övergång till fri omsättning eller placering i en frizoneller i ett frilager.
I fråga om nationella bestämmelser bör punktskatter i händelse av
överträdelser eller oegentligheter i princip uppbäras av den medlems-stat på vars territorium överträdelserna eller oegentligheterna begåttseller av den medlemsstat där överträdelserna eller oegentligheterna
konstaterades eller, då varan i fråga inte kan företes i destinationsmed-
lemsstaten, av avsändarmedlemsstaten.
Medlemsstaterna får föreskriva att varor som släpps för konsumtion
skall vara försedda med fiskala eller nationella identifieringsmärken.
Användandet av dessa märken får inte ställa några hinder i vägen förhandeln mellan medlemsstater.
Erläggande av punktskatter i den medlemsstat där varorna släppts för
konsumtion måste leda till återbetalning av dessa skatter när varornainte är avsedda för förbrukning i denna medlemsstat.
Som en följd av upphävandet av principen om införselskatter i relatio-
nerna mellan medlemsstaterna, upphör bestämmelserna omskattebefrielse och skattefria ransoner vid införsel att gälla med avse-ende på relationerna mellan medlemsstaterna. Dessa bestämmelser bördärför upphävas och direktiven i fråga i motsvarande mån anpassas.
En kommitté för punktskatter bör inrättas för att granska de gemens-
kapsåtgärder som är nödvändiga för att genomföra bestämmelserna ompunktskatter.
Artikel 1.2 i förordningen om undanröjande av kontroller och formali-
teter som är tillämpliga på handbagage och medföljandelastrumsbagage för personer som reser med flyg eller båt inom gemen-skapen fastslår att dess tillämpning inte påverkar kontrollåtgärder som
avser förbud eller restriktioner som fastställts av medlemsstaterna,
förutsatt att de är förenliga med de tre fördragen om upprättandet avEuropeiska gemenskapen. I detta sammanhang måste de kontrollersom är nödvändiga för verkställigheten av de kvantitativa restriktionersom avses i artikel 26 betraktas som sådana kontrollåtgärder och
därmed som förenliga med gemenskapslagstiftningen.
En viss tid kommer att krävas för att vidta de åtgärder som är
nödvändiga för att mildra både de sociala återverkningarna på
områdena i fråga och de regionala svårigheter, särskilt i gränsregioner,
som skulle kunna uppstå som en följd av upphävandet av införsels-katter och skattebefrielser för export i handeln medlemsstaternaemellan. För den skull bör medlemsstaterna tillåtas att under en periodsom slutar den 30 juni 1999 undanta varor som, inom givna begräns-ningar, tillhandahålls av skattefria butiker i samband med
passagerartrafikmed flyg eller till sjöss medlemsstaterna emellan.
Små vinproducenter får undantas från vissa krav enligt de allmänna
reglerna för punktskatt.1992L0012 — SV — 05.06.2003 — 004.001 — 3
▼B
Slutligen bör rådsdirektiv 77/799/EEG av den 19 december 1977 om
ömsesidigt bistånd av medlemsstatens behöriga myndigheter på direkt-beskattnings- och mervärdesskatteområdet (
1) ändras för att utvidga
dess bestämmelser till att omfatta punktskatter.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVAS FÖLJANDE.
AVDELNING I
Allmänna bestämmelser
Artikel 1
1. Detta direktiv fastställer regler för varor som är belagda med
punktskatt och andra indirekta skatter, utom mervärdesskatt och skattersom fastställs av gemenskapen, och som direkt eller indirekt påförskonsumtionen av sådana varor.
2. De särskilda bestämmelser som hänför sig till skattestrukturerna
och skattesatserna för punktskattebelagda varor skall anges i särskilda
direktiv.
Artikel 2
1. Detta direktiv och de direktiv som avses i artikel 1.2 skall tillä-
mpas på gemenskapens territorium, såsom detta för varje medlemsstatdefinieras av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska ge-
menskapen, och särskilt artikel 227 i detta, utom följande nationella
territorier
— Tyskland:
ön Helgoland
territoriet Büsingen,
— Italien:
Livigno, Campione d'Italia
de italienska delarna av Luganosjön,
— Spanien:
Ceuta
Melilla.
2. Trots vad som sägs i punkt 1 skall detta direktiv och de direktiv
som avses i artikel 1.2 inte tillämpas på Kanarieöarna. Spanien fårdock tillkännage att direktiven gäller för dessa territorier med avseendepå en del av eller alla de varor som avses i artikel 3.1 nedan, från ochmed första dagen i andra månaden efter tillkännagivandet.
3. Trots vad som sägs i punkt 1 skall varken detta direktiv eller de
direktiv som avses i artikel 1.2 tillämpas på Frankrikes utomeuropeiska
departement. Frankrike får dock tillkännage att direktiven gäller för
dessa territorier - med förbehåll för åtgärder för att kompensera dessasextremt avlägsna läge - från och med första dagen i andra månadenefter tillkännagivandet.
4. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att se till att
transaktioner som utgår från eller är avsedda för
— Monaco behandlas som transaktioner som har sitt ursprung i eller är
avsedda för Frankrike,
— Jungholz och Mittelberg (Kleines Walsertal) behandlas som trans-
aktioner som har sitt ursprung i eller är avsedda för Tyskland,
— ön Man behandlas som transaktioner som har sitt ursprung i eller är
avsedda för Förenade kungariket Storbritannien och Nordirland,
— San Marino behandlas som transaktioner som har sitt ursprung i
eller är avsedda för Italien.1992L0012 — SV — 05.06.2003 — 004.001 — 4
(1) EGT nr L 336, 27.12.1977, s. 15. Direktivet senast ändrat genom direktiv
79/1070/EEG (EGT nr L 331, 27.12.1979, s. 8).
▼B
5. Bestämmelserna i denna artikel skall inte hindra Grekland från att
upprätthålla den särskilda status som garanteras berget Athos genomartikel 105 i den grekiska författningen.
6. Om kommissionen anser att undantagen i punkt 1-4 inte längre är
berättigade, i synnerhet med hänsyn till sund konkurrens, skall den
lägga fram lämpliga förslag för rådet.
Artikel 3
1. Detta direktiv skall på gemenskapsnivå tillämpas på följande
varor, såsom de definieras i relevanta direktiv:
— Mineraloljor,
— Alkohol och alkoholdrycker,
— Tobaksvaror.
2. De varor som är förtecknade i punkt 1 kan vara föremål för andra
indirekta skatter för särskilda ändamål, förutsatt att dessa skatter ärförenliga med de regler som är tillämpliga på punktskatt och mervär-desskatt vad gäller bestämning av skattebas, skatteberäkning,
skattskyldighet och övervakning.
3. Medlemsstaterna skall behålla rätten att införa eller bibehålla
skatter som påförs andra varor än de som är förtecknade i punkt 1,
dockendast under förutsättning att dessa sk atter inte leder till gränsfor-maliteter i handeln mellan medlemsstater.
Under samma förbehåll skall medlemsstaterna även behålla rätten att ta
ut sådana skatter som inte kan betecknas som omsättningsskatter påtillhandahållande av tjänster, däribland sådana som har samband medpunktskattebelagda varor.
Artikel 4
I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som
här anges:
a)godkänd lagerhavare: fysiskeller juridiskperson som av en
medlemsstats behöriga myndigheter fått tillstånd att tillverka, bear-
beta, förvara, ta emot och avsända punktskattebelagda varor inomramen för sin affärsverksamhet, varvid punktskatten är vilandeenligt uppskovsreglerna för skatteupplag.
b)skatteupplag: en plats där varor som är belagda med punktskatt till-
verkas, bearbetas, förvaras, mottas eller avsänds enligt
uppskovsreglerna av en godkänd lagerhavare inom ramen för hans
affärsverksamhet, under de särskilda villkor som fastställts av debehöriga myndigheterna i den medlemsstat där skatteupplaget ärbeläget.
c)uppskovsregler: en skatteordning som tillämpas på tillverkning,
bearbetning, förvaring och flyttning av varor, varvid punktskatten
är vilande.
d)näringsidkare med punktskatteregistrering: fysiskeller juridisk
person utan ställning som godkänd lagerhavare, som av behörigamyndigheter i en medlemsstat fått tillstånd att, inom ramen för sinaffärsverksamhet, ta emot punktskattebelagda varor från en annan
medlemsstat enligt uppskovsreglerna. Denna typ av näringsidkare
får varken inneha eller avsända sådana varor enligt uppskovsreg-lerna.
e)näringsidkare utan punktskatteregistrering: fysiskeller juridisk
person utan ställning som godkänd lagerhavare, som har rätt attinom ramen för sin affärsverksamhet tillfälligtvis ta emot punktskat-
tebelagda varor från en annan medlemsstat enligt uppskovsreglerna.
Denna typ av näringsidkare får varken förvara eller avsända sådanavaror enligt uppskovsreglerna. En näringsidkare utan punktskattere-gistrering måste garantera betalningen av punktskatt tillskattemyndigheterna i destinationsmedlemsstaterna innan varornaavsänds.1992L0012 — SV — 05.06.2003 — 004.001 — 5
▼B
Artikel 5
1. De varor som avses i artikel 3.1 skall beläggas med punktskatt
vid den tidpunkt då de tillverkas inom gemenskapens territorium enligtdefinitionen i artikel 2 eller när de importeras dit.
Import av en punktskattebelagd vara skall avse införandet av denna
vara till gemenskapens territorium, inklusive införandet av en sådanvara från ett territorium som omfattas av artikel 2.1, 2.2 och 2.3 ellerfrån Kanalöarna.
Då varan omfattas av något gemenskapens tullförfarande vid införandet
till gemenskapens territorium, skall importen dock anses äga rum närvaran lämnar gemenskapens tullförfarande.
2. Utan att det påverkar tillämpningen av nationella bestämmelser
och gemenskapsbestämmelser om tullangelägenheter, skall punkts-
katten anses vilande i följande fall
— när punktskattebelagda varor kommer från eller är på väg till tredje
land respektive de territorier som avses i artikel 2.1-2.3 eller Kana-
löarna och omfattas av något av de tulluppskovsförfaranden som
anges i artikel 84.1 a i förordning (EEG) nr 2913/92 (
1) eller place-
rats i en frizon eller ett frilager,
eller
— när punktskattebelagda varor sänds mellan medlemsstater via
EFTA-länder eller mellan en medlemsstat och ett EFTA-land enligtgemenskapens interna transiteringsförfarande eller via ett eller fleratredje länder utanför EFTA med användning av TIR- eller ATA-carnet.
►
M2När det administrativa enhetsdokumentet används ◄skall
följande beaktas:
— Fält 33 i enhetsdokumentet skall vara ifyllt med lämpligt KN-
nummer.
— Fält 44 i enhetsdokumentet skall tydligt visa att det rör sig om en
sändning av punktskattebelagda varor.
— Ett exemplar, ”exemplar 1”, av enhetsdokumentet skall behållas av
avsändaren.
— Ett i vederbörlig ordning påtecknat exemplar, ”exemplar 5”, av
enhetsdokumentet skall av mottagaren återsändas till avsändaren.
3. De ytterligare uppgifter som skall anges på det transport- eller
handelsdokument som tjänar som transiteringsdokument liksom de
ändringar som krävs för att anpassa avslutningen av uppskovsförfa-randet för de fall då punktskattepliktiga varor flyttas enligt ettförenklat förfarande för intern gemenskapstransitering skall fastställasi enlighet med det förfarande som anges i artikel 24.
Artikel 6
1. Skattskyldighet för punktskatt inträder när varan släpps för
konsumtion eller när sådana lagerbrister har registrerats som i enlighetmed artikel 14.3 måste beläggas med punktskatt.1992L0012 — SV — 05.06.2003 — 004.001 — 6
(1) EGT nr L 302, 19.10.1992, s. 1.▼M1
▼M2
▼M1
▼M2
▼M1
▼M2
▼B
▼B
Frisläppande av punktskattebelagda varor för konsumtion skall utgöras
av
a) varje avvikelse, inklusive otillåten avvikelse, från uppskovsreglerna,
b) all tillverkning, inklusive otillåten tillverkning, av sådana varor
utom ramen för uppskovsreglerna,
c) all införsel, inklusive otillåten införsel, av sådana varor om de inte
omfattas av uppskovsregler.
2. De villkor för skatteuttag och punktskattesats som skall tillämpas
skall vara de som är i kraft den dag då skatten skall tas ut i den
medlemsstat där varan släpps för konsumtion eller lagerbrister regi-
streras. Punktskatt skall påföras och uppbäras enligt det förfarandesom har fastställts av varje medlemsstat, varvid medlemsstaterna skalltillämpa samma förfaranden för skatteuttag och uppbörd på inhemskavaror som på sådana som kommer från andra medlemsstater.
Artikel 7
1. Då punktskattebelagda varor som redan släppts för konsumtion i
en medlemsstat förvaras för kommersiella ändamål i en annanmedlemsstat, skall punktskatten tas ut i den medlemsstat där varornaförvaras.
2. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 6 skall därför, då
varor som redan släppts för konsumtion enligt definitionen i artikel 6 i
en medlemsstat antingen levereras till, ►
M1eller är avsedda att leve-
reras till en annan medlemsstat ◄eller används i en annan
medlemsstat av en näringsidkare som bedriver självständig verksamheteller ett offentligrättsligt reglerat organ, punktskatten tas ut i dennaandra medlemsstat.
3. Beroende på omständigheterna skall skatten betalas av den som
utför leveransen eller innehar de varor som är avsedda för leverans,av den som tar emot varorna för användning i en annan medlemsstatän den där de redan har blivit släppta för konsumtion eller av näring-sidkaren eller det offentligrättsliga organet.
4. De varor som avses i punkt 1 som flyttas mellan olika medlems-
staters territorier skall åtföljas av ett ledsagardokument som upptar deväsentliga uppgifterna från den handling som avses i artikel 18.1.Ledsagardokumentets form och innehåll skall fastställas i överensstäm-melse med det förfarande som fastställs i artikel 24 i detta direktiv.
5. För den person, den näringsidkare eller det organ som avses i
punkt 3 gäller följande:
a) Han skall innan varorna avsänds göra en deklaration till skattemyn-
digheterna i destinationsmedlemsstaten och garantera betalningen avpunktskatten.
b) Han skall betala punktskatten i destinationsmedlemsstaten i enlighet
med det förfarande som fastställts av denna medlemsstat.
c) Han skall samtycka till varje kontroll som gör det möjligt för desti-
nationsmedlemsstatens myndigheter att förvissa sig om att varornafaktiskt har mottagits och att utgående punktskatt har erlagts.
6. Den punktskatt som erlagts i den första medlemsstat som avses i
punkt 1 skall återbetalas i enlighet med artikel 22.3.
7. När punktskattepliktiga varor som redan frisläppts för konsumtion
i en medlemsstat skall flyttas till en bestämmelseort i samma medlems-stat via en annan medlemsstats territorium skall de åtföljas avledsagardokument enligt punkt 4 och en lämplig väg skall väljas för
transporten.
8. I de fall som avses i punkt 7 skall
a) avsändaren, innan varorna sänds iväg, lämna en deklaration till den
skattemyndighet på avsändningsorten som ansvarar för punktskatte-kontrollen,1992L0012 — SV — 05.06.2003 — 004.001 — 7
▼M2
▼M2
b) mottagaren intyga mottagandet av varorna i enlighet med de
förskrifter som givits av den skattemyndighet på bestämmelseortensom ansvarar för punktskattekontrollen,
c) avsändaren och mottagaren samtycka till varje kontroll som gör det
möjligt för deras respektive skattemyndigheter att förvissa sig omatt varorna verkligen har tagits emot.
9. Om punktskattepliktiga varor ofta och regelbundet flyttas på det
sätt som anges i punkt 7 kan medlemsstaterna, genom bilaterala avtal,tillåta förenklingar som avviker från punkterna 7 och 8.
Artikel 8
Vad beträffar varor som förvärvats av enskilda individer för deras eget
brukoch transporterats av dem själva följer av principen för den inremarknaden att punktskatt skall tas ut i den medlemsstat där de harförvärvats.
Artikel 9
1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 6-8, inträder skatts-
kyldighet för punktskatt då varor för konsumtion i en medlemsstat
förvaras i en annan medlemsstat för kommersiella ändamål.
I detta fall skall skatten förfalla till betalning i den medlemsstat där
varorna finns och påföras innehavaren.
2. För att fastställa att de varor som avses i artikel 8 är avsedda för
kommersiella ändamål måste medlemsstaterna bl. a. ta hänsyn tillföljande
— innehavarens kommersiella status och dennes skäl för att inneha
dem,
— den plats där varorna finns eller, i förekommande fall, det använda
transportsättet,
— alla handlingar som hänför sig till varorna,
— varornas beskaffenhet,
— varornas kvantitet.
För att kunna tillämpa innehållet i första stycket femte strecksatsen får
medlemsstaterna fastställa referensnivåer, uteslutande till ledning för
bevisningen. Dessa får inte understiga följande:
a)Tobaksvaror
Cigaretter 800 st
Cigariller(cigarrer med en vikt av högst 3 g per
styck)400 st
Cigarrer 200 st
Röktobak 1,0 kg
b)Alkoholdrycker
Spritdrycker 10 l
Mellanprodukter 20 lViner (varav högst 60 l mousserande vin) 90 l
Öl 110 l.
Till och med den 30 juni 1977 tillåts Irland att tillämpa referensnivåer
som inte får understiga 45 liter för vin (varav högst 30 liter mousse-rande vin) och 55 liter för öl.
3. Medlemsstaterna får också föreskriva att punktskatt skall tas ut i
den medlemsstat där förbrukningen sker vid förvärv av mineraloljorsom redan släppts för förbrukning i en annan medlemsstat, om dessaprodukter transporteras med ovanliga transportsätt av enskilda individer1992L0012 — SV — 05.06.2003 — 004.001 — 8
▼B
▼B
eller för deras räkning. Med ”ovanliga transportsätt” avses transport av
bränslen på annat sätt än i fordons tankar eller lämpliga reservdunkarliksom transport av flytande eldningsbränsle på annat sätt än med
tankrar som används vid yrkesmässig handel.
Artikel 10
1. Punktskattebelagda varor inköpta av personer som varken är
godkända lagerhavare eller näringsidkare med eller utan punktskattere-
gistrering och som avsänds eller transporteras direkt eller indirekt av
säljaren eller för dennes räkning skall beskattas i destinationsmedlems-staten. I denna artikel avses med ”destinationsmedlemsstat” denmedlemsstat dit försändelsen eller transporten anländer.
2. Punktskatt skall därför tas ut i destinationsmedlemsstaten när
punktskattebelagda varor som redan släppts för konsumtion i en
medlemsstat levereras till en sådan person som avses i punkt 1, somär etablerad i en annan medlemsstat, och varorna avsänds eller trans-porteras direkt eller indirekt av säljaren eller för dennes räkning.
3. Skatten i destinationsmedlemsstaten skall påföras säljaren vid
leveranstidpunkten. Medlemsstaterna får dock införa bestämmelser
som stipulerar att punktskatten skall betalas av en annan skatterepre-sentant än mottagaren av varorna. Skatterepresentanten måste varaetablerad i destinationsmedlemsstaten och godkänd av skattemyndighe-terna där.
Den medlemsstat där säljaren är etablerad skall se till att denne
uppfyller följande krav:
— Han skall garantera betalning av punktskatt på de villkor som ställs
av destinationsmedlemsstaten innan varorna avsänds och se till attpunktskatten betalas efter det att varorna anlänt.
— Han skall föra bok över varuleveranser.
4. I det fall som åsyftas i punkt 2 skall den punktskatt som erlagts i
den första medlemsstaten återbetalas i enlighet med artikel 22.4.
5. Med förbehåll för vad som föreskrivs i gemenskapsrätten får
medlemsstater fastställa särskilda regler för tillämpningen av dennabestämmelse på punktskattebelagda varor som omfattas av speciellanationella distributionsregler som är förenliga med fördraget.
AVDELNING II
Tillverkning, bearbetning och förvaring
Artikel 11
1. Varje medlemsstat skall bestämma sina regler om tillverkning,
bearbetning och innehav av punktskattebelagda varor, med förbehållför vad som anges i detta direktiv.
2. Tillverkning, bearbetning och innehav av punktskattebelagda
varor för vilka punktskatt inte har erlagts skall äga rum i ett skatte-
upplag.
Artikel 12
Öppnande och drift av skatteupplag skall vara underkastade auktorisa-
tion från medlemsstaternas behöriga myndigheter.
Artikel 13
En godkänd lagerhavare skall
a) om så är nödvändigt lämna en garantiförbindelse som täcker till-
verkning, bearbetning och förvaring samt, om inte annat följer avartikel 15.3, en obligatorisk garantiförbindelse som täcker flyttning,med villkor som skall bestämmas av de behöriga myndigheterna iden medlemsstat där skatteupplaget är godkänt,1992L0012 — SV — 05.06.2003 — 004.001 — 9
▼M2
▼B
b) rätta sig efter de krav som fastställts av den medlemsstat inom vars
territorium skatteupplaget är beläget,
c) för varje upplag föra räkenskaper över varulager och varuflytt-
ningar,
d) förete varorna närhelst det begärs,
e) samtycka till all övervakning och alla varulagerinventeringar.
Dessa krav måste respektera principen om likabehandling av transak-
tioner inom en medlemsstat och transaktioner inom gemenskapen.
Artikel 14
1. Godkända lagerhavare skall befrias från skatt som avser förluster
som uppkommer under punktskatteuppskov och är hänförliga till
oförutsebara händelser eller force majeure och konstaterats av demsom bemyndigats av medlemsstaten i fråga. Under punktskatteuppskovskall de likaså befrias från skatt på förluster som sker under tillverk-ning och bearbetning, lagring och transport och är ofrånkomliga med
hänsyn till varornas beskaffenhet. Varje medlemsstat skall fastställa de
betingelser under vilka dessa skattebefrielser beviljas. Dessa skattebe-frielser skall i samma mån tillämpas för de näringsidkare som avses iartikel 16 under transporten av varor under punktskatteuppskov.
2. Sådana förluster under transport inom gemenskapen av varor
under punktskatteuppskov som avses i punkt 1 måste fastställas enligtreglerna i destinationsmedlemsstaten.
3. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 20 skall punkts-
katten på andra lagerbrister än sådana förluster som avses i punkt 1och förluster för vilka skattebefrielse enligt punkt 1 inte beviljaspåföras efter de skattesatser som är tillämpliga i medlemsstaterna ifråga vid den tidpunkt då förlusterna uppkom, om de behöriga myndig-
heterna kan fastställa denna, och eljest då bristen registrerats.
4. De lagerbrister som anges i punkt 3 liksom de förluster som inte
är skattebefriade enligt punkt 1 skall alltid antecknas av de behörigamyndigheterna på baksidan av det exemplar av det i artikel 18.1
angivna ledsagardokumentet som skall återsändas till avsändaren.
Detta skall ske enligt följande:
— Då förlusterna eller bristerna uppkommit under transport inom ge-
menskapen av punktskattepliktiga varor som omfattas av
uppskovsförfarande, skall de behöriga myndigheterna i den
medlemsstat där förlusterna eller bristerna konstateras göra enanteckning om detta på returexemplaret av ledsagardokumentet.
— Då varorna kommer fram till destinationsmedlemsstaten skall de
behöriga myndigheterna i den medlemsstaten ange om de beviljar
befrielse delvis eller inte alls för de konstaterade förlusterna.
I ovan angivna fall skall de ange beräkningsunderlaget för de skatter
som skall tas ut i enlighet med punkt 3. De behöriga myndigheterna i
destinationsmedlemsstaten skall skicka en kopia av ledsagardokumen-
tets returexemplar till de behöriga myndigheterna i den medlemsstatdär förlusterna konstaterades.
AVDELNING III
Varuflyttningar
Artikel 15
1. Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 5.2, 16, 19.4 och
23.1a skall flyttningen av punktskattepliktiga produkter med punktskat-teuppskov ske från ett skatteupplag till ett annat.
Bestämmelserna i första stycket skall tillämpas på flyttning inom ge-
menskapen av punktskattepliktiga varor med nollskattesats som intehar frisläppts för konsumtion.1992L0012 — SV — 05.06.2003 — 004.001 — 10
▼M2
▼B
▼M2
▼B
2. Upplagshavare som auktoriserats av en medlemsstats behöriga
myndigheter i enlighet med artikel 13 skall anses bemyndigade förbåde inrikes transporter inom en medlemsstat och transporter inom ge-
menskapen.
3. De risker som är förknippade med flyttning inom gemenskapen
skall täckas av den garantiförbindelse som den avsändande godkändalagerhavaren skall lämna enligt artikel 13 eller, om så behövs, av engarantiförbindelse som avsändaren och transportören är solidariskt
ansvariga för. De ansvariga myndigheterna i medlemsstaterna får
medge transportören eller ägaren till varorna att lämna en garantiför-bindelse i stället för den som den avsändande godkända lagerhavarenlämnar. Om det är lämpligt kan medlemsstaterna även kräva att mott-agaren ställer säkerhet.
Vid transport av punktskattepliktiga mineraloljeprodukter till sjöss eller
via rörledningar inom gemenskapen kan medlemsstaterna befria denavsändande godkända lagerhavaren från skyldigheten att ställa densäkerhet som anges i första stycket.
Detaljregler för garantiförbindelsen skall fastställas av medlemssta-
terna. Garantin skall vara giltig i hela gemenskapen.
4. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 20, får den
avsändande godkända lagerhavaren och, i förekommande fall, transpor-tören befrias från ansvar endast om han företer bevis på att mottagaren
har tagit emot varorna, t. ex. genom det ledsagardokument som avses i
artikel 18 på de villkor som fastställs i artikel 19.
5. En avsändande godkänd lagerhavare eller dennes företrädare får
ändra innehållet i fält 4, 7, 7a, 13, 14 och/eller 17 i ledsagardokumentetså att det visar en annan mottagare, som skall vara en godkänd lager-
havare eller registrerad näringsidkare, eller en ny leveransplats. Den
behöriga avsändarmyndigheten skall genast underrättas och den nyamottagaren eller leveransplatsen skall genast anges på baksidan avledsagardokumentet.
6. När flyttning av mineraloljeprodukter äger rum till sjöss eller på
inre vattenvägar inom gemenskapen behöver den avsändande godkändalagerhavaren inte fylla i fälten 4, 7, 7a, 13 och 17 i ledsagardokumentetom mottagaren inte är slutligt känd vid avsändandet under förutsättningatt:
— den behöriga myndigheten i avsändarmedlemsstaten i förväg
godkänner att avsändaren inte behöver fylla i fälten,
— samma myndigheter informeras om mottagarens namn och adress,
punktskattenummer och destinationsland så snart som detta blirkänt eller senast när varorna når sin slutliga bestämmelseort.
Artikel 15a
1. Senast den 1 april 1993 skall den behöriga myndigheten i varje
medlemsstat hålla en elektronisk databas, som skall innehålla ett
register över personer som är godkända lagerhavare eller näringsidkare,registerade för punktskatt liksom också ett register över de lokaler somär godkända som skatteupplag.
2. Registret skall innehålla
a) det registreringsnummer som utfärdats av behöriga myndigheter
beträffande personen eller lokalerna,
b) namn och adress till personen eller lokalerna,
c) den kategori av varor som får hållas eller tas emot av personen eller
i lokalerna,
d) adressen till de behöriga myndigheter som kan kontaktas för ytterli-
gare upplysningar,1992L0012 — SV — 05.06.2003 — 004.001 — 11
▼M2
▼B
▼M2
▼M1
▼M1
e) dagen då registreringsnumret utfärdats och i förekommande fall den
dag då det upphört att gälla.
3. De uppgifter som anges i punkterna 1 och 2 a-d skall lämnas till
den behöriga myndigheten i varje medlemsstat. I de fall då de uppgiftersom anges i punkt 2 e inte automatiskt vidarebefordras skall de tillhan-
dahållas på uttrycklig begäran från någon medlemsstat. Alla uppgifter
skall uteslutande användas för att avgöra om personen och lokalernahar godkänts och registrerats eller inte.
4. Den behöriga myndigheten i varje medlemsstat skall se till att
personer som berörs av flyttning inom gemenskapen av varor som ärbelagda med punktskatt ges möjlighet att erhålla bekräftelse på deuppgifter som hålls registrerade enligt denna artikel.
5. All information, oavsett form, som meddelas i kraft av denna
artikel skall vara insynsskyddad. Den skall omfattas av tystnadspliktoch åtnjuta samma skydd som liknande information enligt lagstift-
ningen i den medlemsstat som tog emot den.
6. Utan hinder av punkt 5 skall den behöriga myndigheten i den
medlemsstat som tillhandahåller informationen tillåta dess användning
för andra ändamål i den ansökande myndighetens medlemsstat, ominformationen enligt lagstiftningen i den tillfrågade myndighetensmedlemsstat skulle kunna användas i den tillfrågade myndighetensmedlemsstat för liknande ändamål.
Artikel 15b
1. Beträffande de stickprovskontroller som behandlas i artikel 19.6
kan de behöriga myndigheterna i en medlemsstat begära informationutöver vad som framgår av artikel 15a av de behöriga myndigheternai en annan medlemsstat. Bestämmelserna om datasäkerhet i direktiv77/799/EEG (
1) skall tillämpas på sådant utbyte.
2. När information utbyts i enlighet med punkt 1 och nationell
lagstiftning i en medlemsstat föreskriver att de personer som berörs
måste tillfrågas får den lagstiftningen fortsätta att tillämpas.
3. Sådan information som krävs för att utföra stickprovskontroller
enligt punkt 1 skall utbytas genom en enhetlig kontrollblankett. Blan-
kettens form och innehåll skall fastställas i enlighet med förfarandet i
artikel 24.
Artikel 16
1. Utan hinder av artikel 15.1 får mottagaren vara näringsidkare utan
ställning som godkänd lagerhavare. Denne får inom ramen för sin
affärsverksamhet ta emot punktskattebelagda varor från andra
medlemsstater enligt reglerna om uppskov. Han får däremot varkenförvara eller avsända sådana varor.
Med förbehåll för vad som föreskrivs i gemenskapsrätten får medlems-
stater fastställa särskilda regler för tillämpningen av dennabestämmelse på punktskattebelagda varor som omfattas av särskildanationella distributionsregler som är förenliga med fördraget.
2. Nyssnämnda näringsidkare får innan han har mottagit varorna
ansöka om att bli registrerad för punktskatt hos skattemyndigheterna isin medlemsstat.
En näringsidkare med punktskatteregistrering skall
a) garantera betalning av punktskatt på de villkor som fastställts av
skattemyndigheterna i hans medlemsstat, utan att det påverkartillämpningen av artikel 15.4,
b) föra boköver varuleveranser,1992L0012 — SV — 05.06.2003 — 004.001 — 12
(1) EGT nr L 336, 27.12.1977, s. 15.▼M2
▼B
▼B
c) förete varorna närhelst det begärs,
d) samtycka till all övervakning och alla varulagerinventeringar.
För denna typ av näringsidkare skall punktskatt tas ut när varorna
mottagits och skall betalas i enlighet med det förfarande som fastställsav varje medlemsstat.
3. Om den näringsidkare som avses i punkt 1 ovan inte är regi-
strerad för punktskatt hos skattemyndigheterna i sin medlemsstat, skallhan
a) innan varorna avsänds lämna en deklaration till skattemyndigheterna
i destinationsmedlemsstaterna och garantera betalning av punktskatt,
utan att tillämpningen av artikel 15.4 påverkas.
b) betala destinationsmedlemsstatens punktskatt när varorna har motta-
gits i enlighet med det förfarande som fastställs av denna
medlemsstat,
c) samtycka till alla kontroller som gör det möjligt för destination-
smedlemsstatens myndigheter att förvissa sig om att varornaverkligen har mottagits och att den punktskatt som belastar demhar erlagts.
4. Under förutsättning att de krav som anges i punkterna 2 och 3 är
uppfyllda skall de bestämmelser i denna artikel som avser flyttning av
punktskattebelagda varor under uppskovsregler tillämpas.
Artikel 17
En skatterepresentant får utses av den avsändande godkända lagerha-
varen. Denna skatterepresentant måste vara etablerad idestinationsmedlemsstaten och godkänd av skattemyndigheterna där.
Han skall, i stället för en mottagare utan ställning som godkänd lager-
havare och i dennes ställe,
a) garantera betalningen av punktskatt på de villkor som bestäms av
skattemyndigheterna i destinationsmedlemsstaten, utan att tillämp-
ningen av artikel 15.4 påverkas,
b) betala punktskatten i destinationsmedlemsstaten när varorna motta-
gits i enlighet med det förfarande som fastställs av
destinationsmedlemsstaterna,
c) föra boköver varuleveranser och meddela sk attemyndigheterna i
destinationsmedlemsstaterna vart varorna levererats.
Artikel 18
1. Oavsett eventuell användning av datoriserade förfaranden, skall
alla punktskattepliktiga varor som flyttas mellan medlemsstater under
skatteuppskov, inbegripet dem som flyttas till sjöss eller med flyg
direkt från en hamn eller flygplats i gemenskapen till en annan, åtföljasav ett dokument som upprättas av avsändaren. Detta dokument kanvara antingen en officiell handling eller ett handelsdokument. Dessform och innehåll, liksom det förfarande som skall följas när dess
användning objektivt sett är olämplig, skall fastställas i enlighet med
det förfarande som fastställs i artikel 24.
2. För att göra det möjligt att identifiera varorna och utföra
kontroller, bör kollina numreras och varorna beskrivas med hjälp avdet dokument som avses i punkt 1. Vid behov skall varje behållareförseglas av avsändaren när transportmedlet av avsändarmedlemsstatenär erkänt som lämpat för försegling. Alternativt skall kollina förseglasav avsändaren.
3. I de fall då mottagaren inte är godkänd lagerhavare eller näring-
sidkare med punktskatteregistrering måste trots vad som sägs i artikel17 det dokument som avses i punkt 1 åtföljas av ett dokument somintygar att punktskatt har erlagts i destinationsmedlemsstaten eller attnågot annat förfarande för uppbörd av punktskatt har följts i1992L0012 — SV — 05.06.2003 — 004.001 — 13
▼M1
▼B
▼B
överensstämmelse med de villkor som fastställs av destinationsmed-
lemsstatens behöriga myndigheter.
Detta dokument skall ange följande:
— Adressen till ifrågavarande kontor vid destinationsmedlemsstatens
skattemyndigheter.
— Datum för och uppgifter om betalningen eller skattekontorets
godkännande av betalningsgarantin.
4. Punkt 1 skall inte tillämpas när punktskattebelagda varor flyttas i
enlighet med artikel 5.2.
5. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 3.1, får medlems-
stater bibehålla sina regler om flyttning och lagring av råmaterial som
används vid tillverkning eller bearbetning av punktskattebelagda varor.
6. Denna artikel skall även gälla punktskattepliktiga varor som
flyttas under skatteuppskov mellan två skatteupplag i samma medlems-
stat via en annan medlemsstats territorium.
Artikel 19
1. Medlemsstaternas skattemyndigheter skall av näringsidkarna
underrättas om avsända eller mottagna leveranser genom det dokumentsom anges i artikel 18 eller en hänvisning till detta. Detta dokumentskall upprättas i fyra exemplar
— ett som avsändaren behåller,
— ett till mottagaren,
— ett att återsändas till avsändaren för slutavräkning,— ett till destinationsmedlemsstatens behöriga myndigheter.
De behöriga myndigheterna i varje avsändarmedlemsstat får föreskriva
att ytterligare ett exemplar av dokumentet skall framställas ochtillställas avsändarmedlemsstatens behöriga myndigheter.
De behöriga myndigheterna i avsändar- och mottagarmedlemsstaten
kan bestämma, att innehållet i de exemplar av ledsagardokumentetsom är avsedda för dem skall sändas via datorsystem.
Destinationsmedlemsstaterna får föreskriva att det exemplar som skall
återsändas till avsändaren skall förses med intyg av eller bekräftas avderas nationella myndigheter. De medlemsstater som tillämpar dennabestämmelse måste underrätta kommissionen om detta, och denna skalli sin tur skall underrätta de övriga medlemsstaterna.
Det förfarande som skall följas beträffande det exemplar som skall gå
till destinationsmedlemsstatens behöriga myndigheter skall införas ienlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 24.
2. När punktskattebelagda varor under uppskovsregler flyttas till en
godkänd lagerhavare eller till en näringsidkare med eller utan punk-
skatteregistrering skall ett exemplar av det administrativa
ledsagardokumentet eller handelsdokumentet, vederbörligen påtecknat,återsänds av mottagaren till avsändaren att användas för friskrivningfrån betalningsansvaret, senast inom 15 dygn efter den månad då mott-agaren mottog försändelsen.
Utan hinder av ovanstående regler kan avsändarmedlemsstaten tillåta
att en kopia av returexemplaret omedelbart sänds med fax tillavsändaren för att påskynda att säkerheten kan lyftas. Förfarandet skallinte påverka skyldigheten att återsända ledsagardokumentet i originalpå sätt som anges i första stycket.
När punktskattepliktiga varor ofta och regelbundet flyttas mellan två
medlemsstater under skatteuppskov kan de behöriga myndigheterna imedlemsstaterna efter överenskommelse tillåta ett förenklat förfarande1992L0012 — SV — 05.06.2003 — 004.001 — 14
▼M2
▼B
▼M2
▼B
▼M2
▼M2
för slutbehandling av ledsagardokumentet i form av en sammanfattning
eller en automatiskpåsk rift.
Returexemplaret skall innehålla följande uppgifter, som krävs för
slutavräkningen:
a) Adressen till mottagarens skattemyndighet.
b) Dag och plats för varornas mottagande.
c) En beskrivning av de mottagna varorna för att möjliggöra kontroll
av huruvida försändelsen stämmer med de uppgifter som finns idokumentet; om så är fallet skall anteckningen ”försändelsenkontrollerad” tillfogas.
d) I förekommande fall det referensnummer eller det registrerings-
nummer som utfärdats av de behöriga myndigheterna idestinationsmedlemsstater som använder sådan numrering ellerbekräftelse från de behöriga myndigheterna i destinationsmedlems-staten, om denna medlemsstat föreskriver att returexemplaret måste
bestyrkas eller bekräftas av dess myndigheter.
e) Mottagarens behöriga underskrift.
3. Det uppskovsförfarande som definieras i artikel 4 c avslutas
genom att man låter de punktskattebelagda varorna omfattas av någotav de förfaranden som avses i artikel 5.2 och underkastas de villkor
som där anges, efter det att avsändaren har mottagit returexemplaret
av ledsagardokumentet, vederbörligen påtecknat, där det skallantecknas att varorna har omfattats av sådant förfarande.
4. Punktskattepliktiga varor som sänds för export av en godkänd
lagerhavare, etablerad i en medlemsstat, via en eller flera andra
medlemsstater skall kunna flyttas enligt de uppskovsregler som anges
i artikel 4 c. Uppskovsförfarandet skall avslutas genom ett intyg somupprättas av tullkontoret på avsändningsplatsen från gemenskapen ochsom bekräftar att varorna verkligen har lämnat gemenskapen. Dettakontor måste till avsändaren återsända den bestyrkta kopian av ledsa-
gardokumentet som är avsedd för honom.
5. Om uppskovsförfarandet inte avslutats, skall avsändaren
underrätta skattemyndigheterna i sin medlemsstat inom en tidsfristsom dessa bestämmer. Tidsfristen får dockinte överstiga tre månaderfrån det att varorna avsänts.
6. Medlemsstaterna skall samarbeta för att införa stickprovskon-
troller vilka, om det behövs, får genomföras genom datoriserade
förfaranden.
Artikel 20
1. Då en oegentlighet eller överträdelse har begåtts i samband med
en varuflyttning som berör punktskattepliktens inträde, skall punkts-katten betalas i den medlemsstat där överträdelsen eller oegentlighetenbegicks och erläggas av den fysiska eller juridiska person som garante-rade betalningen av punktskatterna i överensstämmelse med artikel
15.3, utan att det påverkar frågan om brottsutredning.
När punktskatten uppbärs i någon annan medlemsstat än avsändarmed-
lemsstaten, skall den medlemsstaten underrätta behöriga myndigheter iavsändarlandet.
2. Då en överträdelse eller en oegentlighet har begåtts i samband
med en varuflyttning utan att det går att avgöra var detta skedde, skalldet anses ha skett i den medlemsstat där upptäckten gjordes.
3. När punktskattebelagda varor inte når sin destination och det inte
går att fastställa var överträdelsen eller oegentligheten har begåtts, skall
överträdelsen eller oegentligheten utan att det påverkar tillämpningenav bestämmelsen i artikel 6.2 anses ha begåtts i avsändarmedlems-staten, som skall uppbära punktskatterna enligt de skattesatser somgällde den dag då varorna avsändes, om inte de behöriga myndighe-1992L0012 — SV — 05.06.2003 — 004.001 — 15
▼B
▼M2
▼B
▼B
terna inom fyra månader funnit styrkt att transaktionen gått rätt till eller
underrättats om var överträdelsen eller oegentligheten i själva verketbegicks. ►
M1Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är
nödvändiga för att bekämpa överträdelser eller oegentligheter och för
att införa verksamma påföljder. ◄
4. Om det före utgången av en treårsperiod från den dag då ledsa-
gardokumentet upprättades kan fastställas i vilken medlemsstatöverträdelsen eller oegentligheten i själva verket begicks, skall dennamedlemsstat uppbära punktskatten enligt den skattesats som gälldeden dag då varorna avsändes. I detta fall skall, så snart som utredningom betalning har tillhandahållits, den punktskatt som ursprungligen
påförts återbetalas.
Artikel 21
1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 6.1, får medlems-
staterna kräva att varor som släpps för konsumtion på derasterritorium bär skattemärken eller nationella identifieringsmärken för
fiskala ändamål.
2. Varje medlemsstat som kräver användning av sådana skat-
temärken eller nationella identifieringsmärken som avses i punkt 1
skall göra dem tillgängliga för godkända lagerhavare från de andra
medlemsstaterna. Varje medlemsstat får dock kräva att fiskala märkengörs tillgängliga för en skatterepresentant som auktoriserats av skatte-myndigheten i denna medlemsstat.
Medlemsstaterna skall, utan att det påverkar tillämpningen av de
bestämmelser som kan införas i syfte att säkerställa en korrekt tillämp-ning av denna artikel och för att förhindra bedrägeri,skatteundandragande eller missbruk, se till att dessa märken inte skaparhinder för den fria rörligheten för punktskattebelagda varor.
3. Skattemärken eller identifieringsmärken i den mening som anges i
punkt 1 skall vara giltiga i den medlemsstat som har utfärdat dem.
Medlemsstater får dock komma överens om att erkänna varandras
märken.
4. Mineraloljor får på Irland inte förvaras, transporteras eller
användas annat än då de uppfyller Irlands övervaknings- ochmärkningskrav, utom i bränsletankarna på fordon som tillåts användarabatterat bränsle.
5. Flyttning inom gemenskapen av varor som bär skattemärke eller
nationell identifieringsmärkning från en medlemsstat i den mening
som anges i punkt 1 och är avsedda för försäljning i den medlemsstaten
men finns inom en annan medlemsstats territorium, skall ske tillsam-mans med ett ledsagardokument såsom föreskrivs i artikel 18.1 och18.3 eller i förekommande fall i överensstämmelse med artikel 5.2.
AVDELNING IV
Återbetalning
Artikel 22
1. På begäran av en näringsidkare inom ramen för dennes affärs-
verksamhet kan i tillämpliga fall punktskattebelagda varor som harsläppts för konsumtion komma i fråga för återbetalning av punktskatt
från skattemyndigheterna i den medlemsstat där de släpptes för
konsumtion, då de inte är avsedda att förbrukas i den medlemsstaten.
Medlemsstater får dockavslå en begäran om återbetalning om den inte
uppfyller de krav på korrekthet som de lägger fast.
2. Vid tillämpningen av punkt 1 skall följande bestämmelser tillä-
mpas:
a) Innan varorna avsänds måste avsändaren anhålla om återbetalning
från de behöriga myndigheterna i sin medlemsstat och förete bevis1992L0012 — SV — 05.06.2003 — 004.001 — 16
▼M2
▼B
▼B
på att punktskatten har erlagts. De behöriga myndigheterna får dock
inte vägra återbetalning enbart på den grunden att det dokumentsom har utfärdats av samma myndigheter och som intygar att den
ursprungliga betalningen blivit gjord inte företetts.
b) Sådana varuflyttningar som avses i punkt a skall ske ►
M1i
överensstämmelse med bestämmelserna i avdelning III. ◄
c) Avsändaren skall till de behöriga myndigheterna i sin medlemsstat
lämna returexemplaret av det dokument som avses i punkt b,
vederbörligen påtecknat av mottagaren. Detta måste antingenåtföljas av en handling som intygar att punktskatten kommer attbetalas i konsumtionsmedlemsstaten eller förses med följandeuppgifter:
— Adressen till det berörda skattekontoret hos skattemyndigheterna
i destinationsmedlemsstaten.
— Datum för detta skattekontors godkännande av deklarationen till-
sammans med hänvisnings- eller registreringsnumret på denna
deklaration.
d) Punktskattebelagda varor som släppts för konsumtion i en medlems-
stat och således bär den statens skattemärke eller
identifieringsmärke kan komma i fråga för återbetalning av punkt-skatt från de skattemyndigheterna som utfärdat skattemärkena elleridentifieringsmärkena, förutsatt att dessa skattemyndigheter harkonstaterat att märkena har makulerats.
3. I de fall som avses i artikel 7 är avsändarmedlemsstaten skyldig
att återbetala den erlagda punktskatten endast om punktskatten tidigarehar erlagts i destinationsmedlemsstaten i enlighet med det förfarandesom fastställs i artikel 7.5.
Medlemsstaterna får dockavslå denna begäran om återbetalning då den
inte uppfyller de krav på korrekthet som de lägger fast.
4. I de fall som avses i artikel 10 måste avsändarmedlemsstaten på
säljarens begäran återbetala den punktskatt som erlagts om säljaren har
följt de förfaranden som fastställs i artikel 10.3.
Medlemsstaterna får dockavslå denna begäran om återbetalning om
den inte uppfyller de krav på korrekthet som de lägger fast.
Då säljaren är godkänd upplagshavare får medlemsstaterna föreskriva
ett förenklat återbetalningsförfarande.
5. Skattemyndigheterna i varje medlemsstat skall bestämma de
metoder och övervakningsförfaranden som gäller återbetalningar påderas territorium. Medlemsstaterna skall se till att återbetalningen av
punktskatt inte överstiger det belopp som verkligen har erlagts.
AVDELNING V
Skattebefrielser
Artikel 23
1. Punktskattebelagda varor skall befrias från betalning av punkt-
skatt om de är avsedda för
— leverans i samband med diplomatiska eller konsulära förbindelser,
— internationella organisationer som är erkända som sådana av de
offentliga myndigheterna i värdmedlemsstaten, samt för medlemmari sådana organisationer, inom de gränser och på de villkor som
fastställts genom de internationella konventionerna om upprättandet
av dessa organisationer eller genom avtal med organisationernasledning,
— de väpnade styrkorna i varje stat som är medlem i Atlantpakten,
utom den medlemsstat där punktskatten kan tas ut, samt de väpnadestyrkor som avses i artikel 1 i beslut 90/640/EEG (
1), för eget bruk,1992L0012 — SV — 05.06.2003 — 004.001 — 17
(1) EGT nr L 349, 13.12.1990, s. 19.
▼B
för civilpersonal som medföljer dem eller för mässar och marketen-
terier,
— konsumtion enligt avtal som ingåtts med icke-medlemsländer eller
internationella organisationer, förutsatt att avtalet är tillåtet eller
godkänt med hänsyn till befrielse från mervärdesskatt.
Dessa skattebefrielser skall gälla med förbehåll för de villkor och
begränsningar som fastställts av värdmedlemsstaten till dess att enhet-liga skatteregler har införts. Befrielse får beviljas i överensstämmelsemed ett förfarandet för återbetalning av punktskatter.
1a. De väpnade styrkor och organisationer som avses i punkt 1 skall
tillåtas att från andra medlemsstater ta emot varor med skatteuppskovmed användning av det ledsagardokument som avses i artikel 18, underförutsättning att dokumentet åtföljs av ett intyg om undantag. Intygets
form och innehåll skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel
24.
2. Rådet kan enhälligt på kommissionens förslag ge en medlemsstat
tillåtelse att med ett icke-medlemsland eller en internationell organisa-
tion sluta ett avtal som innehåller befrielser från punktskatt.
En stat som önskar träffa ett sådant avtal skall hänskjuta saken till
kommissionen och förse denna med all nödvändig bakgrundsinforma-tion. Kommissionen skall inom en månad underrätta de övrigamedlemsstaterna. Rådet skall anses ha fattat beslut om saken inte hartagits upp inför rådet inom två månader efter det att övriga medlems-
stater informerades.
3. De bestämmelser om punktskatt som fastställts i följande direktiv
skall upphöra att gälla den 31 december 1992:
— Direktiv 74/651/EEC (
1)
— Direktiv 83/183/EEC (2)
— Direktiv 68/297/EEC (3)
4. De bestämmelser om punktskatt som fastställts i direktiv 69/169/
EEC (4) skall upphöra att gälla den 31 december 1992 med avseende på
relationerna mellan medlemsstaterna.
5. Till dess att rådet enhälligt på kommissionens förslag har infört
gemenskapsbestämmelser om furnering för fartyg och luftfartyg fårmedlemsstaterna bibehålla sina nationella bestämmelser i detta ämne.
AVDELNING VI
Kommitté för punktskatter
Artikel 24
1. Kommissionen skall biträdas av Kommittén för punktskatter.
2. De åtgärder som är nödvändiga för tillämpningen av artiklarna 5,
7, 15b, 18, 19 och 23 skall införas i enlighet med förfarandet i punkt 3.
3. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut
1999/468/EG (5) tillämpas.
Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre
månader.1992L0012 — SV — 05.06.2003 — 004.001 — 18
(1) EGT nr L 354, 30.12.1974, s. 6. Direktivet senast ändrat genom direktiv 88/
663/EEG (EGT nr 382, 31.12.1988, s. 40).
(2) EGT nr L 105, 23.4.1983, s. 64. Direktivet ändrat genom direktiv 89/604/
EEG (EGT nr L 348, 29.11.1989, s. 28).
(3) EGT nr L 175, 25.7.1968, s. 15. Direktivet senast ändrat genom direktiv 85/
347/EEG (EGT nr L 183, 16.7.1985, s. 22).
(4) EGT nr L 135, 4.6.1969, s. 6. Direktivet senast ändrat genom direktiv 91/
191/EEG (EGT nr L 94, 16.4.1991, s. 24).
(5) EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.▼M2
▼B
▼M6
▼M6
4. Förutom de åtgärder som avses i punkt 2 skall kommittén granska
de frågor som ordföranden tar upp, antingen på eget initiativ eller påbegäran av företrädaren för en medlemsstat och som rör tillämpningen
av gemenskapens bestämmelser om punktskatter.
5. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.
Artikel 25
Medlemsstaterna och kommissionen skall granska och bedöma tillämp-
ningen av gemenskapens bestämmelser om punktskatter.
AVDELNING VII
Slutbestämmelser
Artikel 26
1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 8 skall Danmark
och Finland till och med den 31 december 2003 ha rätt att tillämpa desärskilda regler som anges i andra och tredje styckena på vissa alkohol-haltiga drycker och tobaksvaror som har förts in på deras territorium avenskilda för eget bruk.
Från och med den 1 januari 1997 skall Danmark och Finland ha rätt att
fortsätta tillämpa samma kvantitativa restriktioner som de tillämpadeden 31 december 1996 för varor som får föras in på deras territorium
utan betalning av ytterligare punktskatter. Dessa restriktioner skall
avskaffas sucessivt av dessa medlemsstater. ►
M5Finland skall höja
den kvantitativa restriktionen för öl till minst 24 liter från och medden dag då den finska lagstiftningen om införlivande av artikel 5.9 idirektiv 69/169/EEG träder i kraft, till minst 32 liter från och med den1 januari 2001 och till minst 64 liter från och med den 1 januari
2003.◄
När sådana varor förs in av personer som är bosatta inom respektive
lands territorium skall Danmark och Finland ha rätt till att begränsa
tillståndet att införa skattefria rasoner till personer som har vistatsutanför deras territorium längre än 24 timmar.
2. Kommissionen skall före den 30 juni 2000 överlämna en rapport
till Europaparlamentet och rådet om punkt 1 tillämpas.
3. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 8 skall Sverige ha
rätt att tillämpa de restriktioner som anges i bilagan om kvantiteter av
alkoholhaltiga drycker och tobaksvaror.
Tillståndet avser den kvantitet av alkoholhaltiga drycker och tobak-
svaror som får föras in på svenskt territorium av enskilda för egetbruk utan att ytterligare punktskatter skall betalas.
Det skall gälla till och med den 31 december 2003.
4. Danmark, Finland och Sverige får ta ut punktskatter och utföra
nödvändiga kontroller med avseende på de varor som omfattas av
denna artikel.
Artikel 26a
Punktskattebelagda varor som omfattas av andra uppskovsförfaranden
än de som anges i artiklarna 5.2 och 18.1 före den 1 januari 1993 ochsom inte har avslutats skall efter den dagen anses omfattade av punkts-katteuppskov.
När den situation som beskrivs i första stycket omfattar gemenskapens
interna uppskovsförfaranden vid transitering, skall de bestämmelsersom var i kraft vid den tidpunkt då varorna hänfördes under detta förfa-1992L0012 — SV — 05.06.2003 — 004.001 — 19
▼B
▼M3
▼M4
▼M3
▼M1
▼M1
rande fortsätta att tillämpas under den tid varorna lyder under dessa
regler, vilket skall avgöras i enlighet med de nämnda bestämmelserna.
När den nämnda situationen berör nationella uppskovsförfaranden, skall
medlemsstaterna bestämma de betingelser och de formaliteter enligtvilka dessa skall avslutas efter den 1 januari 1993.
Artikel 27
Före den 1 januari 1997 skall rådet enhälligt på grundval av en rapport
från kommissionen på nytt granska bestämmelserna i artikel 7-10 samtpå grundval av kommissionens förslag och efter samråd med Europa-
parlamentet införa alla nödvändiga ändringar.
Artikel 28
Följande bestämmelser gäller för den period som slutar den 30 juni
1999:
1. Medlemsstaterna får skattebefria varor som tillhandahålls av skatte-
fria butiker och som medtas i det personliga bagaget av resande vidflyg- eller sjöresa från en medlemsstat till en annan.
I denna bestämmelse används följande beteckningar i den betydelse
som här anges:
a)skattefri butik: inrättning belägen inom en flygplats eller hamn
som uppfyller de villkor som fastställts av de behöriga myndig-
heterna bl.a. i punkt 3 i denna artikel.
b)resande till en annan medlemsstat: passagerare som innehar en
färdhandling för flyg- eller sjöresa som anger att den omedelbara
destinationen är en flygplats eller hamn i en annan medlemsstat.
c)flyg- eller sjöresa inom gemenskapen: resa med flyg eller till
sjöss som börjar inom en medlemsstat och har den faktiskaankomstorten i en annan medlemsstat.
Varor som tillhandahålls ombord på ett flygplan eller fartyg i passa-
gerartrafik inom gemenskapen skall behandlas på samma sätt somvaror som tillhandahålls av skattefria butiker.
Denna befrielse skall också tillämpas på varor som tillhandahålls av
skattefria butiker som är belägna inom någon av de två terminalernaför Kanaltunneln till passagerare med färdhandlingar som är giltigaför resan mellan de båda terminalerna.
2. Den befrielse som avses i punkt 1 skall endast gälla kvantiteter som
inte överskrider begränsningarna, per person och per resa, i gällandegemenskapsbestämmelser vid resa mellan icke-medlemsländer och
gemenskapen.
3. Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att
se till att de undantag som föreskrivs i denna artikel tillämpas
korrekt och utan krångel och för att förebygga skatteundandragande,
skatteflykt eller missbruk.
Artikel 29
1. Medlemsstaterna får undanta små vinproducenter från kraven i
avdelningarna II och III och från de övriga krav som avser rörlighet
och övervakning. Då dessa producenter själva genomför transaktionerinom gemenskapen, skall de underrätta berörda myndigheter och rättasig efter de krav som fastställts genom kommissionens förordning(EEG) nr 986/89 (
1)av den 10 april 1989, särskilt vad beträffar registret
över utförda varor och ledsagardokumentet.
Med ”små vinproducenter” avses personer som producerar i genomsnitt
mindre än 1 000 hektoliter vin per år.1992L0012 — SV — 05.06.2003 — 004.001 — 20
(1) EGT nr L 106, 18.4.1989, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förord-
ning nr (EEG) 592/91 (EGT nr L 66, 13.3.1991, s. 13)▼B
▼B
2. Skattemyndigheterna i destinationsmedlemsstaten skall under-
rättas av mottagaren om mottagna vinleveranser genom den handlingsom avses i punkt 1 eller genom en hänvisning till denna.
3. Medlemsstaterna skall på bilateral basis vidta nödvändiga åtgärder
för att införa punktkontroller, vilka om så behövs får genomföras med
datoriserade förfaranden.
Artikel 30
Direktiv 77/799/EEG ändras på följande sätt:
1. Titeln skall ersättas med följande:
”Rådets direktiv av den 19 december 1977 om ömsesidigt bistånd av
medlemsstaternas behöriga myndigheter på området direkt och indi-rekt beskattning”.
2. I artikel 1:
a) Punkt 1 skall ersättas med följande:
”1. I överensstämmelse med detta direktiv skall medlemssta-
tens behöriga myndigheter utbyta alla uppgifter som kan göradet möjligt för dem att genomföra en korrekt bestämning avskatter på inkomst och kapital och alla uppgifter som avserbestämning av följande indirekta skatter:
— mervärdesskatt,
— punktskatt på mineraloljor,
— punktskatt på alkohol och alkoholdrycker,— Punktskatt på tobaksvaror.”
b) Punkt 5 skall ersättas med följande vad gäller Danmark, Grek-
land, Storbritannien och Portugal:
I Danmark:
Skatteministeren eller ett ombud
I Grekland:
Υπουργός Οικονοµικών eller ett ombud
I Storbritannien:— The Commissioners of Customs and Excise eller ett ombud
vad beträffar nödvändiga uppgifter om mervärdesskatt och
punktskatt,
— The Commissioners of Inland Revenue eller ett ombud för
alla andra uppgifter.
I Portugal:
O Ministro das Finanças eller ett ombud.”
Artikel 30a
Direktiv 76/308/EEG ändras på följande sätt:1. Titeln skall ersättas med följande:
”Rådets direktiv av den 15 mars 1976 om ömsesidigt bistånd för
återvinning av fordringar uppkomna till följd av verksamhet somutgör en del av finansieringssystemet för Europeiska struktur- och
garantifonden för jordbruket och av jordbruksavgifter och tullar
samt beträffande mervärdesskatt och vissa punktskatter.”
2. I artikel 2 skall följande ändringar göras:
a) Bokstaven e skall ersättas med f.
b) Följande tillägg skall införas efter d:
”e) följande punktskatter:
— Punktskatt på tobaksvaror.
— Punktskatt på alkohol och alkoholdrycker.
— Punktskatt på mineraloljor.”1992L0012 — SV — 05.06.2003 — 004.001 — 21
▼M1
▼B
Artikel 31
1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar, och andra författ-
ningar som är nödvändiga för att följa dessa direktiv den 1 januari
1993.
Med hänsyn till artikel 9.3 får dock Danmark rätt att införa de
bestämmelser som är nödvändiga för att följa dessa bestämmelsersenast den 1 januari 1993.
När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en
hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning vidpubliceringen. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall görasskall varje medlemsstat själv utfärda.
2. Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om de
bestämmelser i nationell lagstiftning som de inför för att följa detta
direktiv.
Artikel 32
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.1992L0012 — SV — 05.06.2003 — 004.001 — 22
▼M4
BILAGA
Artikel 26.3
Kvantiteter av alkoholhaltiga drycker och tobaksvaror som får föras in på
svenskt territorium av privatpersoner för eget bruk utan att ytterligare
punktskatt skall betalas
Alkoholhaltiga drycker
Från 1 juli
2000Från 1
januari
2001Från 1
januari
2002Från 1
januari 2003
Spritdrycker 1 l 1 l 2 l 5 l
Mellanprodukter 3 l 3 l 3 l 3 l
Vin (inbegripet mousse-
rande vin)20 l 26 l 26 l 52 l
Öl 24 l 32 l 32 l 64 l
Tobaksvaror
Från 1 juli 2000
Cigaretter eller 400
cigariller eller 200
cigarrer eller 100
röktobak 550 g1992L0012 — SV — 05.06.2003 — 004.001 — 23