1997L0012 — SV — 31.12.1998 — 001.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS DIREKTIV 97/12/EG
av den 17 mars 1997
om ändring och uppdatering av direktiv 64/432/EEG om djurhälsoproblem som påverkar handeln
med nötkreatur och svin inom gemenskapen
(EGT L 109, 25.4.1997, s. 1)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Rådets direktiv 98/99/EG av den 14 december 1998 L 358 107 31.12.1998
▼B
RÅDETS DIREKTIV 97/12/EG
av den 17 mars 1997
om ändring och uppdatering av direktiv 64/432/EEG om djurhälso-
problem som påverkar handeln med nötkreatur och svin inom
gemenskapen
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenska-pen, särskilt artikel 43 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag(
1),
med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), och
med beaktande av följande:Betydande framsteg har gjorts när det gäller harmoniseringen inom
veterinärområdet, framför allt på grund av att rådet antagit direktiven90/425/EEG av den 26 juni 1990 om veterinära och avelstekniskakontroller i handeln med vissa levande djur och varor inom gemenska-pen med sikte på att förverkliga den inre marknaden(
4), 91/496/EEG av
den 15 juli 1991 om fastställande av regler för hur veterinärkontroller
skall organiseras för djur som importeras till gemenskapen från tredjeland och om ändring av direktiven 89/662/EEG, 90/425/EEG och 90/675/EEG(
5), 85/511/EEG av den 18 november 1985 om införande av
gemenskapsåtgärder för bekämpning av mul- och klövsjuka(6) samt
direktiv 92/119/EEG av den 17 december 1992 om införande av
allmänna gemenskapsåtgärder for bekämpning av vissa djursjukdomar
och särskilda åtgärder mot vesikulär svinsjuka(7).
I sin resolution av den 22 december 1993 om förstärkning av åtgärder
för veterinärövervakning av epidemier(8) enades rådet om att vidta alla
åtgärder för att göra det möjligt att snabbt börja tillämpa principerna inämnda resolution inom ramen för ändringen av direktiv 64/432/EEGav den 26 juni 1964 om djurhälsoproblem som påverkar handeln mednötkreatur och svin inom gemenskapen(
9).
Mot bakgrund av detta är det nödvändigt att ändra rådets direktiv 64/
432/EEG särskilt när det gäller hur länge djuren får befinna sig i enmedlemsstat före förflyttning, reglerna för handel med djur som är
yngre än 15 dagar och reglerna för bekämpning av vissa sjukdomar
och reglerna som är tillämpliga på uppsamlingsplatser, transportöreroch andra handlare.
Varje medlemsstat borde, för att snabbt och noggrant kunna ”spåra”
djuren, upprätta en databas där djurets identitet, alla anläggningar pådess territorium och djurens förflyttningar registreras.
Direktiv 64/432/EEG har ändrats vid flera tillfällen och på ett
avgörande sätt. Det är därför lämpligt att för klarhetens skull företa enuppdatering av direktivet.1997L0012 — SV — 31.12.1998 — 001.001 — 2
(1) EGT nr C 33, 2.2.1994, s. 1.
(2) EGT nr C 128, 9.5.1994, s. 105.
(3) EGT nr C 133, 16.5.1994, s. 31.
(4) EGT nr L 224, 18.8.1990, s. 29. Direktivet senast ändrat genom direktiv 92/
118/EEG (EGT nr L 62, 15.3.1993, s. 49).
(5) EGT nr L 268, 24.9.1991, s. 56. Direktivet senast ändrat genom direktiv 96/
43/EG (EGT nr L 162, 1.7.1996, s. 1).
(6) EGT nr L 315, 26.11.1985, s. 11. Direktivet senast ändrat genom 1994 års
anslutningsakt.
(7) EGT nr L 62, 15.3.1993, s. 69. Direktivet senast ändrat genom 1994 års
anslutningsakt.
(8) EGT nr C 16, 19.1.1994, s. 1.
(9) EGT nr 121, 29.7.1964, s. 1977/64. Direktivet senast ändrat genom direktiv
95/25/EG (EGT nr L 243, 11.10.1995, s. 16).
▼B
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Artiklarna i samt bilagorna B, C; D (kapitel III) och E till direktiv 64/
432/EEG skall ersättas med den text som bifogas detta direktiv, bila-
gorna A, D (kapitel I) och F skall ersättas med den text som bifogas
direktiv 98/46/EG.
Artikel 2
1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och
andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv►
M1senast den 1 juli 1999 ◄. De skall genast underrätta kommis-
sionen om detta.
När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en
hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när
de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall görasskall varje medlemsstat själv utfärda.
2. Medelmsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till
de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inomdet område som omfattas av detta direktiv.
Artikel 3
Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europe-
iska gemenskapernas officiella tidning .
Artikel 4
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.1997L0012 — SV — 31.12.1998 — 001.001 — 3
▼M1
▼B
▼B
BILAGA
DIREKTIV 64/432/EEG
(Ändring och uppdatering av artikeldelen och bilagorna)
Artikel 1
Detta direktiv skall tillämpas på handeln inom gemenskapen med nötkreatur och
svin med undantag för vildsvin såsom det definieras i artikel 2 e i direktiv 80/
217/EEG(1) om inte annat föreskrivs i bestämmelserna i direktiven 80/215/
EEG(2), 85/511/EEG, 88/407/EEG(3), 89/608/EEG(4), 90/425/EEG, 90/429/
EEG(5), 90/667/EEG(6), 91/496/EEG, 91/628/EEG(7), 92/102/EEG(8), 92/119/
EEG och i beslut 90/424/EEG(9).
Artikel 2
1. I detta direktiv används beteckningarna i artiklarna 2 i direktiv 90/425/
EEG och i direktiv 91/628/EEG med de betydelser som där anges.
2. Därutöver avses med
a)besättning: ett eller samtliga djur som hålls i en anläggning (i betydelsen
enligt artikel 2 b i direktiv 92/102/EEG) som en epidemiologisk enhet; om
flera besättningar hålls i en och samma anläggning skall de bilda en särskild
enhet som har samma hälsostatus,
b)slaktdjur: nötkreatur (inbegripet Bison bison ochBubalus bubalus) eller svin
som är avsett att föras till ett slakteri eller en uppsamlingplats varifrån de
endast får föras till slakt,
c)djur för avel eller produktion: nötkreatur (inbegripet Bison bison och
Bubalus bubalus ) och svin andra än sådana som avses under b, däribland
sådana som är avsedda för avel, mjölk- eller köttproduktion, som dragdjur,
för utställningsändamål med undantag för djur som deltar i kultur- eller
sportevenemang,
d)officiellt tuberkulosfri nötkreatursbesättning: en nötkreatursbesättning som
uppfyller villkoren i ►M1bilaga A, avsnitt I, punkterna 1 - 2 ◄,
e)officiellt tuberkulosfri medlemsstat eller region i en medlemsstat: en
medlemsstat eller en del av en medlemsstats territorium som uppfyller vill-
koren i►M1bilaga A, avsnitt I, punkterna 4 - 5 ◄,
f)officiellt brucellosfri nötkreatursbesättning: en nötkreatursbesättning som
uppfyller villkoren i ►M1bilaga A, avsnitt II, punkterna 1 - 2 ◄,
g)officiellt brucellosfri region: en region i en medlemsstat som uppfyller vill-
koren i bilaga A, avsnitt II, punkterna 7-9,
h)officiellt brucellosfri medlemsstat: en medlemsstat som uppfyller villkoren i
►M1bilaga A, avsnitt II, punkterna 7 - 9 ◄,
i)brucellosfri nötkreatursbesättning: en nötkreatursbesättning som uppfyller
villkoren i ►M1bilaga A, avsnitt II, punkterna 4 - 5 ◄,
j)besättning som officiellt förklarats fri från enzootisk bovin leukos (EBL): en
besättning som uppfyller villkoren i bilaga D, kapital I, avsnitten A och B,
k)medlemsstat eller region som officiellt förklarats fri från enzootisk bovin
leukos (EBL): en region eller en medlemsstat som uppfyller villkoren i
►M1bilaga D, kapitel I, avsnitten E - F ◄,
l)officiell veterinär: en veterinär som förordnats av den behöriga centrala
myndigheten,1997L0012 — SV — 31.12.1998 — 001.001 — 4
(1) EGT nr L 47, 21.2.1980, s. 11. Direktivet senast ändrat genom beslut 93/384/EEG
(EGT nr L 166, 8.7.1993, s. 34).
(2) EGT nr L 47, 21.2.1980, s. 4. Direktivet senast ändrat genom direktiv 91/687/EEG
(EGT nr L 377, 31.12.1991, s. 16).
(3) EGT nr L 194, 22.7.1988, s. 10. Direktivet senast ändrat genom direktiv 93/60/EEG
(EGT nr L 186, 28.7.1993, s. 28).
(4) EGT nr L 351, 2.12.1989, s. 34.
(5) EGT nr L 224, 18.8.1990, s. 62. Direktivet senast ändrat genom 1994 års anslut-
ningsakt.
(6) EGT nr L 363, 27.12.1990, s. 51. Direktivet senast ändrat genom direktiv 92/118/EEG.
(7) EGT nr L 340, 11.12.1991, s. 17. Direktivet senast ändrat genom direktiv 95/29/EG
(EGT nr L 148, 30.6.1995, s. 52).
(8) EGT nr L 355, 5.12.1992, s. 32. Direktivet senast ändrat genom 1994 års anslut-
ningsakt.
(9) EGT nr L 224, 18.8.1990, s. 19. Direktivet senare ändrat genom beslut 94/370/EG
(EGT nr L 168, 2.7.1994, s. 31).
▼B
m)godkänd veterinär: veterinärer som godkänts av den behöriga myndigheten i
enlighet med artikel 14.3 B,
n)anmälningspliktiga sjukdomar: de sjukdomar som räknas upp i bilaga E (I),
o)uppsamlingsplats: varje plats, inklusive anläggningar, uppsamlingsstationer
och marknader, där nötkreatur eller svin som kommer från olika ursprung-
sanläggningar samlas för att utgöra partier av djur avseda för handel. Dessa
uppsamlingsplatser skall vara godkända för handelsändamål och uppfylla
kraven i artikel 11,
p)region:en del av en medlemsstats territorium som omfattar minst 2 000 km2
och som är underkastad tillsyn av behöriga myndigheter samt innefattar
åtminstone ett av följande administrativa områden:
— Belgien: province — provincie
— Tyskland: Regierungsbezirk— Danmark: amt eller ø
— Frankrike: departement
— Italien: provincia— Luxemburg: —
— Nederländerna: rvv-kring
— Förenade kungariket: England, Wales och Nord-irland: county
Skottland: district eller island area
— Irland: county— Grekland: NOMOS
— Spanien: Provincia
— Portugal: continent: distrito övriga delar av det
portugisiska territoriet: região autónoma
— Österrike: Bezirk— Sverige: län
— Finland: lääni/län.
q)handlare: en fysisk eller juridisk person som köper och säljer djur, direkt
eller via mellanhand, i kommersiellt syfte, som regelbundet omsätter djuren
och senast 30 dagar efter köpet säljer dem eller omplacerar dem från den
första faciliteten till andra faciliteter som inte tillhör honom och som är regi-
strerad och uppfyller villkoren i artikel 13.
Artikel 3
1. Varje medlemsstat skall se till att endast sådana djur som uppfyller
tillämpliga villkor i detta direktiv sänds från dess territorium till någon annan
medlemsstats territorium.
2. Följande krav ställs på de nötkreatur och svin som avses i detta direktiv:a) De måste genomgå
— en identitetskontroll och
— en klinisk undersökning som skall utföras av en officiell veterinär inom
24 timmar före avsändandet, och inte visa några kliniska tecken på
sjukdom.
b) De får inte härröra från en anläggning eller område som, i enlighet med
gemenskapslagstiftning och/eller nationell lagstiftning, står under djurhälso-
restriktioner för djurslaget i fråga.
c) De skall vara identifierade i enlighet med bestämmelserna i direktiv 92/102/
EEG.
d) De får inte vara djur som skall slaktas eller som står under djurhälsorestrik-
tioner i anslutning till ett program för utrotning av smittsamma eller
infektiösa sjukdomar i någon medlemsstat eller region.
e) De skall uppfylla kraven i artiklarna 4 och 5.
Artikel 4
1. Nötkreatur och svin som avses i detta direktiv får inte vid något tillfälle
från avsändandet från ursprungsanläggningen och till deras ankomst till destina-1997L0012 — SV — 31.12.1998 — 001.001 — 5
▼B
tionen på en annan medlemsstats territorium komma i kontakt med andra
klövbärande djur som inte har samma hälsostatus.
2. Nötkreatur och svin som avses i detta direktiv skall transporteras med
transportmedel som uppfyller villkoren i direktiv 91/628/EEG och i artikel 12.
3. Reglerna för godkännande av platser för rengöring och desinfektion skall
fastställas enligt förfarandet i artikel 17.
Artikel 5
1. Nötkreatur och svin som avses i detta direktiv skall under transporten till
destinationsplatsen åtföljas av ett ►M1hälsointyg som överensstämmer med
antingen modell 1 eller modell 2 i bilaga F ◄. Intyget skall bestå av ett enda
blad — eller om mer än en sida behövs, skall dessa ordnas så att varje sidpar
eller grupp av sidor bildar en odelbar helhet — och ha ett löpnummer. Intyget
skall avfattas på minst ett av destinationslandets officiella språk samma dag som
hälsoundersökningen sker. Intyget skall vara giltigt tio dagar räknat från dagen
för hälsoundersökningen.
2. Hälsoundersökningen för utfärdande av hälsointyg (inbegripet tilläggsga-
rantier) för ett djurparti får utföras i ursprungsanläggningen eller på
uppsamlingsplatsen. Den behöriga myndigheten skall se till att alla hälsointyg
upprättas av den officiella veterinären och att de föregås av de inspektioner,
besök och kontroller som föreskrivs i detta direktiv.
Intyget får emellertid
a) för djur som kommer från godkända uppsamlingsplatser upprättas
— på grundval av officiella handlingar med nödvändiga uppgifter som fylls
i av den ansvariga officiella veterinären för ursprungsanläggningen, eller
— på grundval av ►M1intyg enligt modell 1 eller modell 2 i bilaga F ◄
där delarna A och B fylls i och attesterats av den officiella veterinären
som är ansvarig för ursprungsanläggningen,
b) för djur som kommer från en anläggning som ingår i det övervakningssystem
som anges i artikel 14 upprättas
— på grundval av officiella handlingar med nödvändiga uppgifter som fylls
i av den godkända veterinären som är ansvarig för ursprungsanlägg-
ningen, eller
— på grundval av ►M1intyg/et/ enligt modell 1 eller modell 2 i bilaga
F◄där delarna A och B fylls i och attesterats av den godkända vete-
rinären som är ansvarig för ursprungsanläggningen.
Vid detta tillfälle skall den officiella veterinären, om det är nödvändigt,
säkerställa att tilläggsgarantierna enligt gemenskapslagstiftningen följs.
3. Den officiella veterinär som är ansvarig för uppsamlingsplatsen skall
utföra alla nödvändiga kontroller av djuren vid ankomsten.
4. Den officiella veterinär ►M1fyller i avsnitt C i ett intyg, enligt modell 1
eller modell 2 i bilaga F ◄skall se till att förflyttningen av djur registreras i
ANIMO-systemet samma dag som intyget utfärdas.
5. De djur som avses i detta direktiv får transporteras via en uppsamlingsplats
som är belägen på en medlemsstats territorium som inte är destinationsmedlems-
stat. I så fall skall ►M1intyget enligt modell 1 eller modell 2 i bilaga F ◄
►M1(inbegripet del C) ◄fyllas i av den ansvariga officiella veterinären i
den medlemsstat där djuren ursprungligen kommer ifrån. Den officiella veterinär
som är ansvarig för uppsamlingsplatsen skall förse destinationsmedlemsstaten
med en attestering genom att fylla i ett andra intyg som motsvarar intyget enligt
modellen i bilaga F, i vilket han skall fylla i serienumret för det ursprungliga
intyget och som han bifogar det ursprungliga intyget eller en bestyrkt kopia av
detta intyg. I så fall får intygets kombinerade giltighetstid inte överskrida den
giltighetstid som anges i punkt 1.
Artikel 6
1. Utöver kraven uppräknade i artiklarna 3-5 skall djur för avel eller produk-
tion uppfylla följande krav:
— De skall ha befunnit sig i en och samma anläggning under en period av 30
dagar före lastningen, eller i ursprungsanläggningen sedan födseln, om
djuren är under 30 dagar gamla. Den officiella veterinären skall, på grundval
av den officiella identifikation i artikel 3.2 c och de officiella handlingar,
vara säker på att djuren har uppfyllt detta villkor och vidare att de ursprung-
ligen kommer från något av länderna i gemenskapen eller att de har
importerats från tredje land i enlighet med den gemenskapslagstiftning som
rör djurhälsofrågor.1997L0012 — SV — 31.12.1998 — 001.001 — 6
▼B
När det gäller djur som transporteras via en godkänd uppsamlingsplats i en
ursprungsmedlemsstat får uppsamlingen av djuren utanför ursprungsanlägg-
ningen emellertid inte överskrida sex dagar
— när det gäller djur som importeras från tredje land till en medlemsstat som
inte är den slutliga destinationen skall de transporteras till destinationsmed-
lemsstatens territorium så snart som möjligt med stöd av ett intyg utfärdat
enligt artikel 7 i rådets direktiv 91/496/EEG.
— De djur som importeras från tredje land skall vid ankomsten till destinations-
platsen och före annan förflyttning uppfylla kraven i det här direktivet,
särskilt kravet på att djuren har befunnit sig på anläggningen viss tid enligt
första strecksatsen, och de får inte införlivas med besättningen innan den
veterinär som är ansvarig för anläggningen har försäkrat sig om att djuren i
fråga inte kan utgöra en risk för anläggningens hälsostatus.
Om ett djur från tredje land förs in i en anläggning får inget djur vid anlägg-
ningen säljas under 30 dagar efter detta, utom om det importerade djuret
isoleras fullständigt från de övriga djuren vid anläggningen.
2. Utöver kraven som uppräknas i artiklarna 3-5 skall nötkreatur för avel eller
produktion uppfylla följande krav:
a) De skall komma från en officiellt tuberkulosfri nötkreatursanläggning och,
när det gäller djur som är över sex veckor gamla, ha reagerat negativt på
ett intrakutant tuberkulintest som tagits högst 30 dagar innan de förts ut
från ursprungsbesättningen, i enlighet med bestämmelserna i punkt 32 d i
bilaga B.
Detta intrakutana tuberkulintest är inte nödvändigt om djuren kommer från
en medlemsstat eller en del av en medlemsstats territorium som är officiellt
tuberkulosfritt eller en medlemsstat eller en del av en medlemsstats territo-
rium som ingår i ett godkänt övervakningssystem.
b) Över tolv månader gamla icke kastrerade djur från en officiellt brucellosfri
nötkreatursanläggning skall ha uppvisat en brucellatiter som är lägre än 30internationella agglutinationsenheter per milliliter i ett serumagglutination-
sprov (eller vid något annat prov som godkänts genom ett förfarande inom
Ständiga veterinärkommittén efter att tillämpliga protokoll harantagits) som
tagits högst 30 dagar innan djuret i fråga förts ut från ursprungsbesättningen
och i enlighet med bestämmelserna i bilaga C avsnitt A.
Detta serumagglutinationsprov (eller något annat prov som godkänts genom
ett förfarande inom Ständiga veterinärkommittén efter att tillämpliga proto-
koll har antagits) är inte nödvändigt om djuren ursprungligen kommer från
en medlemsstat eller en del av en medlemsstats territorium som är officiellt
brucellosfritt eller en medlemsstat eller en del av en medlemsstats territorium
som ingår i ett godkänt övervakningssystem.
c) De skall komma från en anläggning som officiellt förklarats fri från enzoo-
tiskbovin leuk os och, när det gäller djur som är över tolv månader gamla, ha
reagerat negativt på ett individuellt prov som tagits högst 30 dagar innan de
förts ut från ursprungsbesättningen och i enlighet med bestämmelserna i
bilaga D.
Detta prov är inte nödvändigt om djuren ursprungligen kommer från en
medlemsstat eller en del av en medlemsstats territorium som är officiellt fritt
från enzootiskbovin leuk os eller en medlemsstat eller en del av en medlems-
stats territorium som ingår i ett godkänt övervakningssystem.
d) De får inte vid något tillfälle mellan utförseln från ursprungsanläggningen
och ankomsten till destinationsplatsen komma i kontakt med djur som endast
uppfyller kraven i punkt 3.
3. Utöver kraven i artiklarna 3-5 skall nötkreatur för slakt komma från
besättningar som är officiellt fria från tuberkulos eller enzootisk bovin leukos
och, när det gäller icke kastrerade nötkreatur, från officiellt brucellosfria
besättningar.
Destinationsländerna får emellertid, till och med den 31 december 1999, medge
Spanien allmänna eller begränsade tillstånd att till deras territorier införa
nötkreatur för slakt från besättningar som inte är officiellt fria från tuberkulos,
enzootiskbovin leuk os och brucellos om dessa djur
— trettio dagar före avsändandet har underkastats tilllämpliga prover enligt
bilagorna B, C och D och med negativt resultat,
— efter ankomsten till destinationslandet direkt har transporterats till ett slakteri
och där slaktats så snart som möjligt och senast 72 timmar efter ankomsten, i
enlighet med djurhälsokraven.1997L0012 — SV — 31.12.1998 — 001.001 — 7
▼B
Artikel 7
Slaktdjur som vid sin ankomst till destinationslandet har förts
— antingen till ett slakteri skall slaktas så snart som möjligt och senast 72
timmar efter ankomsten, i enlighet med djurhälsokraven,
— eller till en godkänd uppsamlingsplats skall efter marknaden överföras till ett
slakteri för att slaktas där så snart som möjligt och senast tre arbetsdagar
efter ankomsten till uppsamlingsplatsen, i enlighet med djurhälsokraven.
Mellan ankomsten till uppsamlingsplatsen och ankomsten till slakteriet får
de inte vid något tillfälle komma i kontakt med andra klövbärande djur än
sådana som uppfyller de villkor som uppställs i detta direktiv.
Artikel 8
Medlemsstaterna skall se till att misstänkt förekomst av någon av de sjukdomar
som avses i bilaga E(I) obligatoriskt och omedelbart anmäls till den behöriga
myndigheten.
Varje medlemsstat skall före den 31 maj varje år och första gången 1999
tillställa kommissionen en detaljerad redovisning av fallen av de sjukdomar
som avses i bilaga E(I) eller av varje annan sjukdom som omfattas av tilläggsga-
rantier enligt gemenskapslagstiftningen och som har förekommit på dess
territorium under det gånga året samt en detaljerad redovisning av pågående
kontroll- eller utrotningsprogram. Dessa uppgifter skall bygga på enhetliga krite-
rier som skall fastställas enligt förfarandet i artikel 17. Kommissionen skall
överlämna dessa uppgifter till medlemsstaterna inom ramen för Ständiga vete-
rinärkommittén och kan bland annat använda dem i samband med sådana
beslut som avses i bilagorna A och D.
Artikel 9
1. En medlemsstat som för hela eller delar av sitt territorium har ett obligato-
riskt nationellt kontrollprogram för bekämpning av någon av de smittsamma
sjukdomar som räknas upp i bilaga E(II) får lägga fram programmet för
kommissionen och därvid särskilt ange
— spridningen av sjukdomen på medlemsstatens territorium,
— motivet bakom programmet med hänsyn till sjukdomens betydelse och de
förväntade fördelarna med programmet i förhållande till dess kostnad,
— det geografiska område där programmet skall tillämpas,— vilka statuskategorier som skall tillämpas på verksamheterna, vilka normer
som skall uppfyllas inom varje kategori och vilka provförfaranden som skall
användas,
— kontrollförfarandena av det programmet, vars resultat minst en gång om året
skall tillställas kommissionen,
— konsekvenserna av att enheterna av någon anledning förlorar sin status,— vilka åtgärder som skall vidtas om positiva resultat konstateras vid kontroller
som utförs enligt programmets bestämmelser.
2. Kommissionen skall undersöka de program som medlemsstaterna
överlämnar. De program som avses i punkt 1 får godkännas i överensstämmelse
med de kriterier som anges i punkt 1 enligt förfarandet i artikel 17. Enligt
samma förfarande skall de ytterligare garantier, allmänna eller begränsade, som
får krävas i handeln inom gemenskapen, fastställas samtidigt eller senast tre
månader efter det att programmen har godkänts. Dessa garantier får inte gå
utöver dem som medlemsstaten tillämpar nationellt.
3. Program som lagts fram av medlemsstaterna får ändras eller kompletteras
enligt förfarandet i artikel 17. Ändringar eller tillägg till program som redan har
godkänts eller till garantier som har fastställts enligt punkt 2 får godkännas
enligt samma förfarande.
Artikel 10
1. Om en medlemsstat anser sitt territorium eller en del av sitt territorium
fritt från någon av de sjukdomar som räknas upp i bilaga E(II) skall den för
kommissionen lägga fram lämpliga bevis. Av dessa skall särskilt framgå
— sjukdomens art och utvecklingen av dess förekomst på medlemsstatens terri-
torium,
— resultaten av övervakningsprov baserade på serologiska, mikrobiologiska,
patologiska eller epidemiologiska undersökningar och på det faktum att sjuk-
domen obligatoriskt skall anmälas till de behöriga myndigheterna,
— under hur lång tid övervakningen har pågått,
— i tillämpliga fall den period under vilken vaccination mot sjukdomen har
varit förbjuden och det geografiska område som har berörts av förbudet,
— regler som gör det möjligt att kontrollera frånvaro av sjukdomen.1997L0012 — SV — 31.12.1998 — 001.001 — 8
▼B
2. Kommissionen skall undersöka de bevis som har överlämnats av medlems-
staterna. De tilläggsgarantier, allmänna eller begränsade, som kan krävas i
handeln inom gemenskapen får fastställas i enlighet med förfarandet i artikel
17. Dessa garantier får inte gå utöver dem som medlemsstaten tillämpar natio-
nellt.
3. Den berörda medlemsstaten skall underrätta kommissionen om ändringar i
de bevis som anges i punkt 1 och som gäller sjukdomen, särskilt i fråga om nya
utbrott av sjukdomen. De garantier som fastställs enligt punkt 2 får mot
bakgrund av en sådan underrättelse ändras eller återkallas i enlighet med förfa-
randet i artikel 17.
Artikel 11
1. Medlemsstaterna skall se till att uppsamlingsplatserna, för att godkännas av
den behöriga myndigheten, uppfyller åtminstone följande villkor. De skall
a) stå under tillsyn av en officiell veterinär, som särskilt skall se till att
bestämmelserna i artikel 4.1 och 4.2 följs,
b) vara belägna i ett område som inte är föremål för ett förbud eller begränsning
enligt tillämplig gemenskapslagstiftning eller nationell lagstiftning,
c) rengöras och desinfekteras före varje användning enligt den officiella vete-
rinärens instruktioner,
d) beroende av mottagningskapacitet vara försedda med
— en installation avsedd enbart för detta ändamål när de används som
uppsamlingsplats,
— lämpliga installationer för att lasta och lossa djuren, hysa dem på ett
godtagbart sätt, vattna och utfodra dem och ge dem all behövlig skötsel;
dessa installationer skall vara lätta att rengöra och desinficera,
— lämpliga möjligheter för inspektion,— lämpliga möjligheter för isolering,
— lämplig utrustning för rengöring och desinfektion av utrymmen och last-
bilar,
— en tillräcklig yta för lagring av foder, strö och gödsel,
— ett ändamålsenligt system för uppsamlig av spillvatten,
— ett kontor eller annan lokal för den officiella veterinären,
e) endast ta emot identifierade djur från officiellt tuberkulos-, brucellos- och
leukosfria besättningar eller slaktdjur som uppfyller villkoren i detta direktiv,
särskilt villkoren i artikel 6.3. För detta ändamål skall uppsamlingsplatsens
ägare eller den person som är ansvarig för uppsamlingsplatsen när djur tas
emot, kontrollera eller låta kontrollera djurens identifieringsmärkning samt
hälsodokument eller andra åtföljande dokument som krävs för djurslaget eller
djurkategorin i fråga,
f) vara föremål för regelbunden inspektion för kontroll av att villkoren för
godkännande fortfarande är uppfyllda.
2. Uppsamlingsplatsens ägare eller den person som är ansvarig för uppsam-
lingsplatsen är skyldig att, på grundvalav antingen den åtföljande handlingen
eller djurens identifikationsnummer eller märkning, föra in följande uppgifter i
ett register eller på databas och spara dem i åtminstone tre år:
— Ägarens namn, djurens ursprung, datum för inträde, datum när djuren förs
ut, antal och identifikation när det gäller nötkreatur eller ursprungsanlägg-
ningens eller ursprungsbesättningens registreringsnummer när det gäller
svin samt avsedd destinationsplats.
— Transportörens registreringsnummer och tillståndsnumret för den lastbil som
lossar eller lastar djuren på uppsamlingsplatsen.
3. Den behöriga myndigheten skall tilldela varje godkänd uppsamlingsplats
ett godkännandenummer. Det godkännandet kan vara begränsat till en särskild
art eller till djur för avel eller produktion eller till slaktdjur. Den behöriga
myndigheten skall tillställa kommissionen förteckningen över godkända
uppsamlingsplatser och eventuella uppdateringar. Kommissionen skall
överlämna dessa uppgifter till medlemsstaterna inom ramen för Ständiga vete-
rinärkommittén.
4. Den behöriga myndigheten kan tillfälligt dra in eller återkalla godkän-
nandet om bestämmelserna i denna artikel, andra tillämpliga bestämmelser i
detta direktiv eller något annat tillämpligt djurhälsodirektiv inte följs. Godkän-
nandet kan återfås när den behöriga myndigheten har förvissat sig om att
uppsamlingsplatsen helt och hållet är i överensstämmelse med alla tillämpliga
bestämmelser i detta direktiv.1997L0012 — SV — 31.12.1998 — 001.001 — 9
▼B
5. Den behöriga myndigheten skall förvissa sig om att uppsamlingsplatserna,
när de är i funktion, förfogar över ett tillräckligt antal officiella veterinärer för
att fullgöra alla sina åligganden.
6. De tillämpningsföreskrifter som eventuellt kan behövas för enhetlig
tillämpning av denna artikel skall fastställas enligt det förfarandet i artikel 17.
Artikel 12
1. Medlemsstaterna skall se till att de transporter som avses i artikel 5 i
direktiv 91/628/EEG uppfyller följande tilläggsvillkor:
a) För djurtransport skall de använda transportmedel som
— är utformade så att spillning, strö och foder inte kan falla eller rinna ut ur
fordonet,
— omedelbart efter varje transport av djur eller av sådana produkter som
kan påverka djurhälsan, och vid behov före varje ny lastning av djur,
rengörs och desinfekteras med desinfektionsmedel som är godkända av
den behöriga myndigheten.
b) De skall antingen ha lämpliga, av den behöriga myndigheten godkända, faci-
liteter för rengöring och desinfektion, även lagringsutrymmen för strö och
gödsel, eller kunna visa att detta arbete utförs av sådan tredje man som
godkänts av den behöriga myndigheten.
2. Transportören skall, för varje fordon som används för djurtransport, se till
att det förs ett register med åtminstone följande uppgifter, som skall sparas i
åtminstone tre år:
i) Ort och datum för lastningen samt namn eller firma för den anläggning eller
den uppsamlingsplats där djuren lastas.
ii) Ort och datum för leverans samt mottagarens eller mottagarnas namn eller
firma och adress.
iii) De transporterade djurens art och antal.
iv) Datum och plats för desinfektionen.
v) Detaljer om åtföljande handlingar (serienummer m.m.).
3. Transportören skall se till att djurpartiet inte vid något tillfälle, från att de
lämnar anläggningen eller den ursprungliga uppsamlingsplatsen till ankomsten
till destinationen, kommer i kontakt med djur av lägre hälsostatus.
4. Medlemsstaterna skall förvissa sig om att transportören skriftligen åtar sig
att uppfylla följande villkor:
— Vidta alla nödvändiga åtgärder för att följa detta direktiv, särskilt
bestämmelserna i denna artikel om de vederbörliga handlingar som skall
åtfölja djuren.
— Anförtro djurtransporten åt personer med nödvändig skicklighet, yrkeskom-
petens och kunskap.
5. Vid överträdelser av bestämmelserna i denna artikel skall kraven enligt
artikel 18 i direktiv 91/628/EEG också tillämpas av djurhälsoskäl.
Artikel 13
1. Medlemsstaterna skall se till att alla handlare registreras, godkänns och
tilldelas ett godkännandenummer av den behöriga myndigheten samt att de
åtminstone uppfyller följande villkor:
a) De skall endast bedriva handel med identifierade djur från officiellt tube-
rkulos-, brucellos- och leukosfria besättningar eller med slaktdjur som
uppfyller villkoren i detta direktiv, särskilt villkoren i artikel 6.3. Därför skall
handlaren försäkra sig om att djuren ärrätt identifierade och åtföljda av de
hälsodokument som är avsedda för arten i fråga.
Den behöriga myndigheten får docktillåta affärer med identifierade djur som
inte uppfyller de villkor som avses i första stycket under förutsättning att
dessa djur omgående transporteras till ett slakteri i den medlemsstat som
djuren ursprungligen kommer från utan att föras via deras faciliteter för att
där slaktas så snart som möjligt för att om möjligt undvika varje spridning
av sjukdomar. De nödvändiga bestämmelserna skall antas för att dessa djur
efter ankomsten till slakteriet inte kan komma i kontakt med andra djur och
för att de skall slaktas avskilt från andra djur.
b) Handlaren skall antingen på grundval av de handlingar som åtföljer djuren
eller på grundval av djurens identifikationsnummer eller -märkning föra in
och i minst tre år spara följande uppgifter i ett register eller på databas:
— Ägarens namn, djurens ursprung, köpdatum, kategorier, antal och identi-
fikation när det gäller nötkreatur eller ursprungsanläggningens eller
ursprungsbesättningens registreringsnummer när det gäller köpta svin.1997L0012 — SV — 31.12.1998 — 001.001 — 10
▼B
— Transportörens registreringsnummer och/eller tillståndsnumret på den
lastbil som levererar och lastar djuren.
— Köparens namn och adress och djurens destination.
— Kopior av färdplanen i förekommande fall och/eller serienumren på
hälsointygen.
c) När handlaren har djuren i sina faciliteter skall han se till att
— de anställda som ansvarar för djuren får särskild utbildning när det gäller
tillämpningen av kraven i detta direktiv samt vården av djuren och deras
välbefinnande,
— regelbundna kontroller och i förekommande fall prov utförs på djuren av
den officiella veterinären och att alla nödvändiga åtgärder vidtas för att
förhindra sjukdomsspridning.
2. Medlemsstaterna skall se till att varje facilitet som används av handlarna i
deras verksamhet är registrerade, att de av den behöriga myndigheten försetts
med ett godkännandenummer och att de åtminstone uppfyller följande villkor:
a) De skall ställas under tillsyn av en officiell veterinär.
b) De skall befinna sig inom ett område som inte är föremål för förbud eller
begränsning i enlighet med tillämplig gemenskapslagstiftning eller med
nationell lagstiftning.
c) De skall ha
— ändamålsenliga faciliteter av tillräcklig kapacitet, särskilt lämpliga
inspektions- och isoleringsmöjligheter så att samtliga djur kan isoleras
om en smittsam sjukdom bryter ut,
— ändamålsenliga faciliteter för att lossa djuren och vid behov hysa dem på
ett godtagbart sätt, för att vattna och utfodra dem samt ge dem all
behövlig skötsel; dessa faciliteter skall vara lätta att rengöra och desin-
fektera,
— en tillräcklig uppsamlingsyta för strö och gödsel,
— ett ändamålsenligt system för att ta hand om avloppsvatten.
d) De skall rengöras och desinfekteras före varje användning enligt den offici-
ella veterinärens instruktioner.
3. Den behöriga myndigheten kan tillfälligt dra in eller återkalla godkän-
nandet om denna artikel eller andra tillämpliga bestämmelser i detta direktiv
eller något annat tillämpligt djurhälsodirektiv inte följs. Godkännandet kan
återfås sedan den behöriga myndigheten förvissat sig om att handlaren rättat
sig efter de tillämpliga bestämmelserna i detta direktiv.
4. Den behöriga myndigheten skall genomföra regelbundna inspektioner för
att förvissa sig om att de tillämpliga kraven i denna artikel uppfylls.
Artikel 14
1. Den behöriga myndigheten i en medlemsstat får upprätta ett övervaknings-
system.
Övervakningssystemet skall åtminstone bestå av
— besättningarna,
— anläggningens ägare eller varje annan fysiskeller juridiskperson som har
ansvar för anläggningen,
— den godkända veterinär eller officiella veterinär som är ansvarig för anlägg-
ningen,
— medlemsstatens officiella veterinärmyndighet,
— de officiella laboratorierna för veterinärdiagnostikeller varje annat laborato-
rium som godkänts av den behöriga myndigheten,
— en databas.
De officiella veterinärerna för slakterierna och de godkända uppsamlingsplat-
serna skall vara anknutna till övervakningssystemet.
2. Det huvudsakliga syftet med detta övervakningssystem är att officiellt
klassificera anläggningarna, att upprätthålla denna klassificering genom regel-
bundna inspektioner, att samla in epidemiologiska uppgifter och att övervaka
sjukdomar för att säkerställa att alla bestämmelser i detta direktiv eller i varje
annat tillämpligt djurhälsodirektiv följs.
Detta övervakningssystem skall vara obligatoriskt för alla anläggningar på den
medlemsstats territorium som har upprättat ett sådant system. Den behöriga
myndigheten kan dock tillåta att ett sådant system upprättas på en del av territo-
riet som består av en eller flera angränsande regioner enligt definitionen i artikel
2.2 p. Om ett sådant undantag beviljas skall alla förflyttningar av djur till denna1997L0012 — SV — 31.12.1998 — 001.001 — 11
▼B
region från andra regioner som inte omfattas av systemet ske enligt bestämmel-
serna i detta direktiv.
Den behöriga myndigheten skall fastställa de rättigheter och skyldigheter som
gäller för de godkända veterinärerna, för den person som är ansvarig för enanläggning eller dess ägare och varje annan person som ingår i systemet, inbe-
gripet den person som är ansvarig för utfärdande av hälsointyg.
3. Den behöriga myndigheten skall se till att de skyldigheter som avses i
punkt 2 omfattar åtminstone följande:
A. Varje ägare till en anläggning eller varje person som har ansvar för anlägg-
ningen skall
i) genom kontrakt eller annan juridisk handling förvissa sig om att de har
en veterinär som godkänts av den behöriga myndigheten till sitt förfo-
gande,
ii) omedelbart tillkalla den godkända veterinär som har ansvar för anlägg-
ningen så snart han misstänker förekomst av en smittsam sjukdom eller
en anmälningspliktig sjukdom,
iii) underrätta den godkända veterinären om alla djur som tillförs anlägg-
ningen,
iv) isolera djuren innan de förs till anläggningen för att den godkända vete-
rinären skall kunna kontrollera, i förekommande fall med hjälp av
nödvändiga prov, om anläggningens hälsostatus kan bibehållas.
B. Den godkända veterinär som avses i artikel 2.2 m skall stå under den
behöriga myndighetens tillsyn och rätta sig efter följande föreskrifter. Vete-
rinären skall
i) uppfylla de nödvändiga villkoren för att utöva veterinäryrket.
ii) inte ha några gemensamma ekonomiska intressen eller vara släkt med
anläggningens ägare eller den som är ansvarig för den,
iii) ha särskilda kunskaper på djurhälsoområdet när det gäller djur av arten i
fråga, vilket innebär att han skall
— regelbundet förnya sina kunskaper, särskilt i fråga om gällande
föreskrifter om djurhälsa,
— uppfylla de villkor som fastställts av den behöriga myndigheten för
att säkerställa att systemet fungerar väl,
— förse anläggningens ägare eller den som är ansvarig för den med
information och hjälp så att alla åtgärder vidtas för att anläggningens
hälsostatus bibehålls, särskilt på grundval av program som lagts upp i
samarbete med den behöriga myndigheten,
— se till att de föreskrifter följs som gäller
i) identifikation av och hälsointyg för djuren i besättningen, för
djur som tillförs och för dem som saluförs,
ii) skyldigheten att rapportera smittsamma sjukdomar och varje
annan riskfaktor som gäller djurens hälsa eller välbefinnande
och människors hälsa,
iii) fastställande i den mån det är möjligt av dödsorsaken för djur
och den plats dit döda djur skall sändas,
iv) de hygiensiska förhållandena i besättningen och enheterna för
animalieproduktion.
Om det krävs för att systemet skall fungera väl får varje medlemsstat
begränsa veterinärernas ansvar till ett begränsat antal anläggningar
eller till ett bestämt geografiskt område.
Den behöriga myndigheten skall upprätta förteckningar över de
godkända veterinärer och godkända anläggningar som ingår i
systemet. Om den behöriga myndigheten anser att en av deltagarna
i systemet inte längre uppfyller ovanstående villkor skall myndig-
heten tillfälligt dra in eller återkalla godkännandet utan att detta
påverkar någon annan sanktion som eventuellt kan tillämpas.
C. Databasen skall innehålla åtminstone följande uppgifter:
1. För varje djur:
— Identifikationskod.
— Födelsedatum.
— Kön.
— Ras eller färg.— Moderns identifikationskod eller, i fråga om djur som importerats från
tredje land, det identifikationsnummer som tilldelats på grundval av
kontroll enligt direktiv 92/102/EEG och hänger ihop med det
ursprungliga identifikationsnumret.
— Födelsanläggningens identifikationsnummer.1997L0012 — SV — 31.12.1998 — 001.001 — 12
▼B
— Identifikationsnummer för alla anläggningar där djuret har hållits och
datum för varje förflyttning.
— Döds- eller slaktdatum.
2. För varje anläggning:
— Ett identifikationsnummer som, utöver landskoden, består av en kod
om högst 12 tecken.
— Innehavarens namn och adress.
3. Databasen skall göra det möjligt att när som helst förfoga över följande
uppgifter:
— Identifikationsnummer för alla nötkreatur som befinner sig på en
anläggning och, när det gäller grupper av svin ursprungsanlägg-
ningens eller ursprungsbesättningens registreringsnummer och, om
det är tillämpligt, numret på hälsointyget.
— En förteckning över varje nötkreaturs alla förflyttningar ända från
födelseanläggningen eller, för djur som importerats från tredje land,
från importanläggningen och för grupper av svin den senaste anlägg-
ningens eller besättningens registreringsnummer och för djur som
importerats från tredje land importanläggningen.
Dessa uppgifter skall sparas i databasen ända tills tre år har gått efter
nötkreaturets död eller när tre år gått sedan anteckningen gjordes i regi-
stret för svin.
För svin gäller dockendast punk terna 2 och 3.
4. Alla övriga deltagare i systemet än de som avses i punkterna 3 A och 3 B
skall verka under den behöriga myndighetens ansvar. Den behöriga myndigheten
i varje medlemsstat skall ansvara för upprättandet av systemet och för att detta
skall fungera väl genomföra regelbundna kontroller av systemet.
5. De medlemsstater som upprättar ett övervakningssystem enligt styckena 1-
4 och som är i funktion under minst 12 månader skall begära att kommissionen
godkänner det enligt förfarandet i artikel 17.
För detta ändamål skall kommissionen granska de handlingar som läggs fram av
medlemsstaterna.
Kommissionens experter skall godkänna systemen med hjälp av ett revisions-
system.
Om resultatet av revisionen är gynnsamt skall kommissionen inom 90 dagar,
räknat från den dag då ansökan om godkännande mottogs, översända en rapport
med relevanta förslag till Ständiga veterinärkommittén.
Om upprepade överträdelser konstateras kan godkännandet för övervakningssys-
temet tillfälligt upphävas enligt förfarandet i artikel 17 på begäran av
kommissionen eller en eller flera medlemsstater.
6. De medlemsstater som på hela sitt territorium har upprättat ett övervak-
nigssystem som godkänts enligt denna artikel skall tillåtas att inte tillämpa
artikel 3.2 a andra strecksatsen när det gäller de förflyttningar av djur som avses
i detta direktiv.
7. Senast den 31 december 1999 skall rådet, på grundval av en rapport från
kommissionen åtföljd av förslag om vilka rådet beslutar med kvalificerad majo-
ritet, se över bestämmelserna i denna artikel mot bakgrund av gjorda
erfarenheter för att ändra dem, uppdatera dem och, i förekommande fall,
utsträcka dem till att gälla samtliga medlemsstater.
8. Finansieringen av övervakningssystemet skall behandlas i samband med
översynen av bilaga B till direktiv 85/73/EEG(1), enligt bestämmelserna i artikel
8 i direktiv 96/43/EG.
Artikel 15
1. Medlemsstaterna skall besluta om specifika och lämpliga åtgärder för att
vidta sanktionsåtgärder mot varje överträdelse av detta direktiv vare sig detta
gäller en fysiskeller juridiskperson.
2. Om det bekräftas att bestämmelserna i detta direktiv inte följs eller inte har
följts skall den behöriga myndigheten på den plats där detta konstaterats vidta
lämpliga åtgärder både för att skydda djurens hälsa och för att på alla sätt
förhindra sjukdomspridning.1997L0012 — SV — 31.12.1998 — 001.001 — 13
(1) EGT nr L 32, 5.2.1985, s. 14. Direktivet senast ändrat genom direktiv 96/43/EG (EGT
nr L 162, 1.7.1996, s. 1).
▼B
Beroende på omständigheterna kan den behöriga myndighetens åtgärder bestå i
att anta bestämmelser för att
a) fullfölja transporten eller sända tillbaka djuren till avgångsplatsen den
kortaste vägen såvida inte denna åtgärd kan äventyra djurens hälsa eller
välbefinnande,
b) hysa djuren på ett godtagbart sätt och ge dem den vård de behöver vid
avbrott i transporten,
c) låta slakta djuren. Dessa djurs destination och användning efter slakt skall
bestämmas
— enligt direktiv 64/433/EEG(1), eller
— direktiv 90/667/EEG när djurens hälsostatus inte kan fastställas eller när
de kan utgöra en risk för djurs eller människörs hälsa. I de fall då
bestämmelserna i direktiv 90/667/EEG skall tillämpas skall ägaren eller
hans ombud dockbeviljas en frist för rättelse innan den senare möjlig-
heten tillgrips. I detta fall skall bestämmelserna i punkt 3 i denna artikeltillämpas.
3. Den behöriga myndigheten i destinationsmedlemsstaten skall omgående
underrätta den behöriga myndigheten i ursprungsmedlemsstaten om någon
överträdelse av detta direktiv konstateras.
Medlemsstaterna skall i enlighet med direktiv 89/608/EEG ge varandra hjälp vid
tillämpningen av det här direktivet, särskilt i syfte att garantera efterlevnaden av
bestämmelserna i denna artikel.
4. Denna aritkel påverkar inte medlemsstaternas straffrättsliga bestämmelser.
Artikel 16
1. Bilagorna A, D, kapitel I, E och F skall ändras av rådet genom beslut med
kvalificerad majoritet på förslag från kommissionen, särskilt för anpassning till
den tekniska och vetenskapliga utvecklingen.
Bilagorna B, C och D kapitel II skall ändras av kommissionen enligt de förfa-
randen som avses i artikel 17.
Dockgäller följande:
a) Före den 1 juli 1997 skall kommissionen förelägga rådet ett förslag till
ändring av bilagorna A och D kapitel I för uppdatering och om det är
nödvändigt skall kommissionen tillämpa samma förfarande för bilaga F.
Rådet skall med kvalificerad majoritet yttra sig över förslaget före den 1
januari 1998.
b) Före den 30 juni 1998 skall kommissionen, enligt förfarandet i artikel 17 och
på grundval av yttrande från Vetenskapliga veterinärmedicinska kommittén,
uppdatera och vid behov ändra bilagorna B, C och D kapitel II för att
anpassa dem till den vetenskapliga utvecklingen.
2. Senast den 31 december 1999 skall rådet, på grundval av en rapport från
kommissionen åtföljda av lämpliga förslag om vilka rådet skall besluta med
kvalificerad majoritet, ompröva bestämmelserna i detta direktiv mot bakgrund
av den vunna erfarenheten för att ändra och uppdatera dem i syfte att följa
gällande regler för genomförandet av den inre marknaden.
Artikel 17
Om det hänvisas till det förfarande som avses i denna artikel skall Ständiga
veterinärkommitttén, inrättad genom beslut 68/361/EEG(
2), besluta i enlighet
med vad som föreskrivs i artikel 18 i direktiv 89/662/EEG(3).
Artikel 18
De medlemsstater som inte har upprättat ett godkänt övervakningssystem skall
se till att en databas enligt bestämmelserna i artikel 14 är helt och hållet i funk-
tion senast den 31 december 1999.
Artikel 19
Bestämmelserna i direktiv 90/425/EEG skall tillämpas särskilt i fråga om
kontrollerna vid ursprunget, organisationen och uppföljningen av de kontroller1997L0012 — SV — 31.12.1998 — 001.001 — 14
(1) EGT nr 121, 29.7.1964, s. 2012/64. Direktivet senast ändrat genom direktiv 95/23/EG
(EGT nr L 243, 11.10.1995, s. 7).
(2) EGT nr L 255, 18.10.1968, s. 23.
(3) EGT nr L 395, 30.12.1989, s. 13. Direktivet senast ändrat genom direktiv 92/118/EEG
(EGT nr L 62, 15.3.1993, s. 49).
▼B
som skall utföras av destinationslandet samt de skyddsåtgärder som skall
genomföras.
Artikel 20
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.1997L0012 — SV — 31.12.1998 — 001.001 — 15
▼B
BILAGA A
I.Officiellt tuberkulosfri nötkreatursbestättning
1. En nötkreatursbesättning är officiellt tuberkulosfri om
a) alla djur är fria från kliniska symtom på tuberkulos,
b) alla djur äldre än sex veckor har reagerat negativt på minst två offici-
ella intradermalt tuberkulintest som utförts i enlighet med bilaga B,
det första sex måneder efter det att besättningen undergått rening, det
andra sex månader senare, eller: om besättningen uteslutande består av
djur som ursprungligen kommer från officiellt tuberkulosfria
bestättningar skall det första provet utföras minst 60 dagar efter det
att besättningen samlats och det andra är inte nödvändigt,
c) inget nötkreatur äldre än sex veckor har tillförts besättningen efter det
första testet enligt b utan att det har reagerat negativt på ett intrader-
malt tuberkulintest som genomförts och analyserats enligt bilaga B och
som ägt rum inom 30 dagar före eller efter den tidpunkt då djuret
tillfördes besättningen.
Intradermala tuberkulintest är inte nödvändiga i de medlemsstater eller
de regioner inom en medlemsstat där andelen tuberkulossmittade
nötkreatursbesättningar är mindre än 0,2 % eller om djuret kommer
från en officiellt tuberkulosfri besättning.
2. En nötkreatursbesättning behåller sin status som officiellt tuberkulosfri
besättning om
a) villkoren i punkt 1 a och 1 c fortsätter att vara uppfyllda,
b) alla djur som tillförs anläggningen kommer från besättningar som har
en status som officiellt tuberkulosfri bestättning,
c) alla djur på anläggningen, med undantag för kalvar yngre än sex
veckor och födda på den anläggningen, en gång om året underkastas
ett rutinmässigt tuberkulintest i enlighet med bilaga B.
Kommissionen kan emellertid, i enlighet med förfarandet i artikel 17,
på följande sätt ändra frekvensen i de rutinmässiga testerna för en
medlemsstat eller en del av en medlemsstat där samtliga nötkreaturs-
besättningar underkastas officiella insatser för att bekämpa tuberkulos:
— Om andelen tuberkulossmittade nötkreatursbesättningar inte
överstiger 1 % i genomsnitt under de två senaste kontrollperio-
derna - som äger rum varje år - kan intervallet mellan de
rutinmässiga proven på besättningarna utsträckas till två år.
— Om andelen smittade nötkreatursbesättningar inte överstiger 0,2 %
i genomsnitt under de två senaste kontrollperioderna - som äger
rum vartannat år - kan intervallet mellan de rutinmässiga proven
utsträckas till tre år.
— Om andelen smittade nötkreatursbesättningar inte överstiger 0,1 %
i genomsnitt under de två senaste kontrollperioderna - som äger
rum vart tredje år - kan intervallet mellan de rutinmässiga testen
utsträckas till fyra år och/eller kan den ålder då djuren skall under-
kastas dessa test höjas till 24 månader.
Kommissionen kan också, i enlighet med bestämmelserna i artikel 17,
besluta att öka frekvensen i de rutinmässiga tuberkulintesten om sjuk-
domen förefaller öka i omfattning.
Om medlemsstaten förfogar över ett system för identifiering och regi-
strering av nötkreatur som gör det möjligt att identifiera ursprungs-
och transitbesättningar och om andelen smittade bestättningar inte
överstiger 0,1 % i genomsnitt under de två senaste kontrollperioderna
får medlemsstaten avstå från de årliga tuberkulintesten på bestättning-
arna under förutsättning att
1) alla nötkreatur genomgår ett intradermalt tuberkulintest med nega-
tivt resultat innan de tillförs besättningen,
2) alla slaktade nötkreatur undersöks med avseende på sjukliga
förändringar till följd av tuberkulos och att dessa underkastas en
bakteriologisk undersökning för att klarlägga förekomsten av tube-
rkulosbakterier.
3. Statusen som officiellt tuberkulosfri besättning upphävs tillfälligt om
a) villkoren i punkt 2 inte har uppfyllts,
b) det anses att ett djur har reagerat positivt på ett rutinmässigt tuberku-
lintest eller om ett fall av tuberkulos har diagnosticerats vid en
rutinmässig obduktion.1997L0012 — SV — 31.12.1998 — 001.001 — 16
▼B
I dylika fall kvarstår det tillfälliga upphävandet till dess att alla
återstående djur som är äldre än sex veckor har reagerat negativt på
minst två officiella intradermala tuberkulintest i enlighet med bilaga
B, där det första skall äga rum minst två månader efter det att djuret
avlägsnats från anläggningen och det andra minst 42 dagar efter det
första.
Om ett eller flera djur efter ett rutinmässigt prov som utförts på en
besättning har reagerat positivt på ett tuberkulintest och om det
förefaller som om reaktionen inte skulle ha sitt ursprung i bovin tube-
rkulos skall dock, undantagvis, det misstänkta fallet eller de misstänkta
fallen av tuberkulos bli föremål för en grundlig utredning som bland
annat omfattar lokalisering och kontroll av den besättning som fanns
på plats när testet genomfördes och av varje tidigare besättning som
den behöriga myndigheten anser befogat samt alla relevanta laborato-
rieanalyser och obduktioner.
Medan dessa analyser eller tester pågar skall den berörda
besättningens status som officiellt tuberkulosfri besättning tillfälligt
upphävas tills de kliniska analyserna, laboratorieanalyserna eller tube-
rkulintesterna har uteslutit förekomsten av bovin tuberkulos. Om ingen
förekomst av tuberkulos konstateras skall besättningens/besättning-
arnas status återupprättas.
När det rutinmässiga testet som genomförts på besättningen och som
beskrivs i detalj i punkt 2 c inte har utförts i tid skall dock
besättningens status inte tillfälligt upphävas under förutsättning att
testet inte utförs mer än 60 dagar efter den tidpunkt som ursprungligen
föreskrivs och att de följande proven äger rum inom de fastställda tids-
ramarna.
c) besättningen omfattar djur vars status avgörs enligt vad som anges i
bilaga B punkt 32. I detta fall skall besättningens status förbli tillfälligt
upphävd till dess att djurets status har klargjorts.
4. En medlemsstat eller en del av en medlemsstats territorium kan förklaras
officiellt tuberkulosfria i enlighet med förfarandet i artikel 17 om de
uppfyller följande villkor:
a) Andelen smittade nötkreatursbesättningar har inte överstigit 0,01 %
under sex år i följd och minst 99,9 % av besättningarna har varit
förklarade officiellt tuberkulosfria i tio år.
b) Det finns ett identifieringssystem som gör det möjligt att identifiera
varje nötkreaturs ursprungs- eller transitbesättningar.
c) Alla slaktade nötkreatur skall obduceras av en officiell veterinär.
d) Alla misstänkta fall av tuberkulos skall bli föremål för en grundlig
utredning som bland annat omfattar lokalisering och kontroll av
ursprungs- eller transitbesättningarna samt alla relevanta laboratoriea-
nalyser. Så länge dessa analyser pågår skall ursprungs- eller
transitbesättningarna vara av med sin status som officiellt tuberkulos-
fria till dess att de kliniska analyserna eller laboratorieanalyserna eller
tuberkulintesterna har uteslutit förekomsten av bovin tuberkulos.
5. Medlemsstaten eller delen av medlemsstaten behåller sin status som offi-
ciellt tuberkulosfri zon om
a) de villkor som fastställs i punkt 4 a-d fortsätter att vara uppfyllda,
b) statusen som officiellt tuberkulosfri besättning upphör för ursprungs-
och transitbesättningen när ett fall av tuberkulos har bekräftats,
c) statusen som officiellt tuberkulosfri besättning för en besättning där
fall av tuberkulos har bekräftats förblir tillfälligt upphävd till dess att
— samtliga djur som anses smittade har slaktats,
— desinficering av lokaler och redskap har genomförts,
— samtliga kvarvarande nötkreatur som är äldre än sex veckor har
reagerat negativt på minst två officiella intradermala tuberkulintest
i enlighet med bilaga B, där det första skall äga rum minst sex
månader efter det att det smittade djuret avlägsnats och det andra
sex månader senare.
6. Om det visar sig att en betydande förändring inträffat när det gäller tube-
rkulossituationen i en medlemsstat eller i en del av en medlemsstats
territorium som erkänts som officiellt tuberkulosfri kan kommissionen, i
enlighet med förfarandet i artikel 17, besluta att tillfälligt upphäva eller
återkalla denna status och kräva att rutinmässiga tuberkulinkontroller
genomförs i enlighet med någon av bestämmelserna i punkt 2 e.1997L0012 — SV — 31.12.1998 — 001.001 — 17
▼B
II.Brucellosfria nötkreatursbesättningar och officiellt brucellosfria
nötkreatursbesättningar
I detta avsnitt avses med ”nötkreatur” alla nötkreatur utom handjur som kast-
rerats före fyra månaders ålder.
1. En nötkreatursbesättning förklaras officiellt för brucellosfri
a) om det i den inte ingår något nötkreatur som är vaccinerat mot
brucellos, om det inte handlar om hondjur som har vaccinerats de
senaste tre åren,
b) om alla nötkreaturen är fria från kliniska tecken på brucellos sedan
minst sex månader,
c) om alla nötkreatur som är äldre än tolv månader underkastats en av
följande serier av tester med negativt resultat, i enlighet med föresk-
rifterna i bilaga C:
i) Två serumagglutinationer har utförts med minst tre och högst
tolv månaders intervall.
ii) Tre mjölkringtest har utförts med minst tre månaders intervall,
följt av en serumagglutination som utförts minst sex veckor
senare.
iii) Två buffrade brucella-antigenprover har utförts med minst tre
och högst tolv månaders intervall.
iv) Två mikroagglutinationsprover har utförts med minst tre och
högst tolv månaders intervall.
2. En nötkreatursbesättning behåller sin status som officiellt brucellosfri
om
a) en av följande provserier utförs varje år med negativt resultat, i
enlighet med föreskrifterna i bilaga C:
i) Tre mjölkringtest har utförts med minst tre månaders intervall.
ii) Tre Elisatest har utförts på mjölkmed minst tre månaders inter-
vall.
iii) Två mjölkringtest har utförts med minst tre månaders intervall,
följda av ett serologiskt prov minst sex veckor senare.
iv) Två Elisatest på mjölkhar utförts med minst tre månaders inter-
vall, följda av ett serumprov som utförts minst sex veckor senare.
v) Två serologiska prover har utförts med minst tre och högst sex
månaders intervall.
Kommissionen kan dock, i enlighet med förfarandet i artikel 17,
ändra frekvensen på rutinkontrollerna för en medlemsstat eller en
del av en medlemsstats territorium, som inte är officiellt brucellosfri
men där alla nötkreatursbesättningar underkastas officiella åtgärder i
kampen mot brucellos, på det sätt som beskrivs nedan:
— När det finns högst 1 % infekterade nötkreatursbesättningar
räcker det med att varje år utföra två mjölkringtest eller två Elisa-
tester på mjölkmed minst tre månaders intervall eller ett
serologiskt prov.
— När minst 99,8 % av nötkreatursbesättningarna officiellt erkänts
vara brucellosfria sedan minst fyra år kan intervallet mellan
kontrollerna utsträckas till två år varvid kontrollerna måste
genomföras med hjälp av ett av de serologiska prov som nämns
i punkt 7a.
b) alla nötkreatur som tillförs besättningen kommer från besättningar
som är officiellt brucellosfria, och när det gäller nötkreatur som är
äldre än tolv månader om de har uppvisat en titer som är lägre än
30 internationella agglutinationsenheter per ml vid en serumaggluti-
nation som utförts enligt föreskrifterna i bilaga C högst 30 dagar
innan de tillförs besättningen.
Emellertid behöver man inte kräva den serumagglutination som
beskrivs i punkt b i de medlemsstater eller de regioner i medlemssta-
terna där, sedan minst två år, andelen brucella-infekterade
nötkreatursbesättningar inte är högre än 0,2 % och om djuret kommer
från en nötkreatursbesättning som officiellt förklarats brucellosfri och
är belägen i den medlemsstaten eller i den regionen och djuret under
transporten inte har kommit i kontakt med nötkreatur av lägre status,
c) genom undantag från punkt b kan nötkreatur från en nötkreaturs-
besättning som är brucellosfri tillföras en besättning som är officiellt
brucellosfri om nötkreaturen är minst 18 månader och vacinerade mot
brucellos och vaccinet har givits mer än ett år tidigare.
Dessa djur skall, 30 dagar före tillförandet, ha uppvisat en titer på
mindre än 30 internationella agglutinationsenheter per ml samt ett1997L0012 — SV — 31.12.1998 — 001.001 — 18
▼B
negativt resultat på komplementbindningsprovet varvid båda proverna
skall ha utförts enligt bestämmelserna i bilaga C.
Om emellertid ett nötkreatur som kommer från en burcellosfri
besättning tillförs en besättning som är officiellt brucellosfri skall
denna besättning, i enlighet med dessa bestämmelser, under två år
betraktas som brucellosfri från det datum då djuret tillförs den.
3. Statusen av officiellt brucellosfri besättning kan tillfälligt upphävas eller
dras in.
a) om villkoren i punkterna 1 och 2 inte har tillfredsställts, eller
b) på grundval av resultaten av prover som utförts i laboratorier eller
om ett eller flera nötkreatur, av kliniska skäl, misstänks ha brucellos.
Om brucellos misstänks hos ett eller flera nötkreatur i en officiellt
brucellosfri besättning kan besättningens status tillfällig upphävas i
stället för att dras in om djuret eller djuren omedelbart destrueras eller
isoleras.
När djuret har avlägsnats kan det tillfälliga upphävandet tas tillbaka om
två serumagglutinationer som utförts i enlighet med föreskrifterna i
bilaga C på alla nötkreatur i besättningen som är äldre än tolv månader
ger en titer som är lägre än 30 internationella agglutinationsenheter per
ml. Det första provet skall utföras minst 30 dagar efter det att djuret har
avlägsnats och det andra minst 60 dagar senare.
När ett djur har isolerats kan det återföras till besättningen och dennas
status kan återupprättas om en serumagglutination ger en titer som är
lägre än 30 internationella agglutinationsenheter per ml och om ett
komplementbindningsprov ger negativt resultat och dessa prov utförs
enligt bestämmelserna i bilaga C.
När resultaten av laboratorieproverna eller de epidemiologiska analy-
serna har bekräftat att det föreligger en burcellainfektion i en besättning
kan denna besättnings status inte återupprättas innan alla dräktiga
hondjur vid det första tecknet på sjukdomen har givit negativa resultat
på ovan nämnda prover och det sista provet har utförts minst 21 dagar
efter kalvningen.
4. En nötkreatursbesättning är brucellosfri om den uppfyller villkoren i
punkt 1a, 1b, 1c, med undantag för att
i) hondjur av nötkreatur får vara vaccinerade
— före sex månaders ålder med levande Buck19 vaccin eller andra
vacciner som godkänts enligt förfarandet i artikel 17, eller
— före 15 månaders ålder med avdödat adjuvansvaccin 45/20 som
officiellt kontrollerats och godkänts,
ii) nötkreatur som är yngre än 30 månader och som har vaccinerats
med levande Buck19 vaccin k an uppvisa en titer som är högre än
30 internationella agglutinationsenheter men lägre än 80 internatio-
nella agglutinationsenheter per ml om de vid
komplementbindningsreaktionen uppvisar en titer som är lägre än
30 EEG-enheter när det handlar om hondjur som vaccinerats de
senaste tolv månaderna eller en titer som är lägre än 20 EEG-enheteri alla övriga fall,
iii) förutom proverna som räknas upp i punkt 1c är följande serier av
prover också godkända som underlag för att ge en anläggning
brucellosfri status:
a) två buffrade brucella-antigenprov som utförts med minst tre och
högst tolv månaders intervall,
b) två mikroagglutinationsprov som utförts med minst tre och högst
tolv månaders interval, i enlighet med föreskrifterna i bilaga C.
5. En nötkreaturbesättning behåller sin status som brucellosfri anläggning
i) om den underkastas en av de kontrollserier som räknas upp i punkt 2
a,
ii) om de nötkreatur som tillförts besättningningen uppfyller kraven i
punkt 2 b, eller
— om de kommer från besättningar som har status av brucellosfri
besättning och de, när det gäller nötkreatur som är äldre än tolv
månader, 30 dagar innan de införlivades med besättningen uppvi-
sade en titer på mindre än 30 internationella agglutinationsenheter
per ml vid ett serumagglutinationsprov och ett negativt komple-
mentbindningsprov i enlighet med bestämmelserna i bilaga C,
eller1997L0012 — SV — 31.12.1998 — 001.001 — 19
▼B
— kommer från besättningar som har status av brucellosfria
besättningar, är yngre än 30 månader och har vaccinerats med
levande Buck19 vaccin, k an uppvisa en titer som är högre än
30 internationella agglutinationsenheter per ml men lägre än 80
internationella agglutinationsenheter per ml om de vid komple-
mentbindningsprovet uppvisar en titer som är lägre än 30 EEG-
enheter om det gäller hondjur som vaccinerats de senaste tolv
månaderna eller en titer som är lägre än 20 EEG-enheter i alla
övriga fall.
6. Statusen av brucellosfri besättning skall tillfälligt upphävas eller dras in
om
a) de vilkor som räknas upp i punkterna 4 och 5 inte har uppfyllts eller
b) en misstanke om brucellos har konstaterats hos ett eller flera
nötkreatur som är äldre än 30 månader på grundval av resultaten
från tester som utförts i laboratorium eller av kliniska skäl.
Om man hos en brucellosfri besättning konstaterar en misstanke om
brucellos hos ett eller flera nötkreatur som är äldre än 30 månader kan
besättningens status tillfälligt upphävas i stället för att återtas, om djuret
eller djuren omedelbart avlägsnas eller isoleras.
När djuret har avlägsnats kan det tillfälliga upphävandet hävas, om två
serumagglutinationer som utförts i enlighet med föreskrifterna i bilaga
C på alla nötkreatur i anläggningen som är äldre än tolv månader, ger
en titer som är lägre än 30 internationella agglutinationsenheter per ml.
Det första testet skall utföras minst 30 dagar efter det att djuret
avlägsnats och det andra testet minst 30 dagar senare.
När djuret har isolerats kan det återinförlivas med besättningen och
dennas status kan återupprättas om en följande serumagglutination
uppvisar en titer som är lägre än 30 internationella agglutinationsenheter
per ml och om resultatet av komplementbindningsprovet är negativt och
dessa båda tester har utförts i enlighet med föreskrifterna i bilaga C.
När resultaten från laboratorietesten eller de epidemiologiska analyserna
har bekräftat att det föreligger en brucellainfektion i en besättning kan
denna besättnings status inte återupprättas förrän alla dräktiga hondjur
hos nötkreaturen vid de första tecknen på sjukdomen har uppvisat nega-
tiva resultat på ovan nämnda tester och det senaste testet har utförts
minst 21 dagar efter kalvningen.
7. En region i en medlemsstat kan förklaras officiellt brucellosfri i enlighet
med förfarandet i artikel 17 om den uppfyller följande villkor:
a) Inget fall av kastning orsakad av brucellainfektion har registrerats på
minst tre år och minst 99,8 % av besättningarna har förklarats vara
officiellt brucellosfria sedan 10 år.
b) Det finns ett identifikationssystem som gör det mögjligt att identi-
fiera varje nötkreaturs ursprungs- och transitbesättning.
8. Om inte annat sägs i punkt 9 skall en region som officiellt förklarats
brucellosfri behålla denna status om alla nötkreatur som är äldre än 24
månader vart tredje år underkastas två mjölkringtest eller ett serologiskt
prov. Om det ger ett positivt utslag skall bestämmelserna i punkt 6 tillä-
mpas.
9. En region som officiellt förklarats brucellosfri skall till kommissionen
anmäla alla fall av brucellos som registreras. I enlighet med förfarandet
i artikel 17 kan kommissionen föreslå att statusen antingen tillfälligt
upphävs eller återkallas och begära att rutintester för att spåra brucellos
utförs i enlighet med en av föreskrifterna i punkt 2.
10. En medlemsstat kan förklaras officiellt brucellosfri i enlighet med förfa-
randet i artikel 17 om den uppfyller följande villkor:
a) Inget fall av kastning orsakad av brucellainfektion har registrerats på
minst tre år och minst 99,8 % av anläggningarna har förklarats offici-
ellt brucellosfria de senaste tio åren.
b) Det finns ett identifikationssystem som gör det möjligt att identifiera
varje nötkreaturs ursprungs- och transitbesättning.
11. En medlemsstat som officiellt förklarats brucellosfri behåller denna
status om
— varje nötkreatur som misstänks vara infekterat med brucellos har
anmälts till behörig myndighet och underkastas en officiell utredning
för att spåra brucellos, bestående av minst två serologiska blodprov
som omfattar ett komplementbindningsprov och en mikrobiologisk
analys av lämpliga vävnadsprov av kastat foster,1997L0012 — SV — 31.12.1998 — 001.001 — 20
▼B
— det misstänkta nötkreaturets ursprungs- eller transitbesättningstatus,
under den misstänkta perioden som förlängs tills proven i första
stycket har givit negativa utslag, tillfälligt upphävs,
— vid ett prositivt utslag skall föreskrifterna i punkt 6 tillämpas.
12. En medlemsstat som officiellt förklarats brucellosfri skall till kommis-
sionen anmäla alla fall av brucellos på sitt territorium. I enlighet med
förfarandet i artikel 17 kan kommissionen föreslå att statusen antingen
tillfälligt upphävs eller återkallas och begära att rutintester för att spåra
brucellos utförs i enlighet med en av föreskrifterna i punkt 2.
13. a) I detta avsnitt II avses med serologisktprov ett serumagglutination-
sprov, ett buffrat brucella-antigenprov, ett
komplementbindningsprov, ett plasma-agglutinationsprov, ett
plasma-mjölkringtest, ett mikro-agglutinationsprov eller individuellt
Elisatest utfört på serum enligt beskrivingarna i bilaga C.
b) När mjölkringtesten utförs på mjölktanksprov skall antalet test som
avses i denna bilaga fördubblas och intervallet mellan dem halveras.1997L0012 — SV — 31.12.1998 — 001.001 — 21
▼B
BILAGA B
(NORMER FÖR TILLVERKNING OCH ANVÄNDNING AV BOVINT
OCH AVIÄRT TUBERKULIN)
1. Tuberkulintest under officiell kontroll skall utföras med PPD- eller HCSM-
tuberkulin.
2. Tillverknigsnormerna för kontroll av bovint PPD- eller HCSM-tuberkulin
skall kalibreras i EG-tuberkulinenheter (CTU), efter biologisk prövning
mot ett lämpligt standardtuberkulin i gemenskapen.
3. Tillverkningsnormerna för kontroll av aviärt tuberkulin skall kalibreras i
internationella enheter efter biologiskprövning mot EEG-normen för aviärt
PPD-tuberkulin.
4. EEG-normen för PPD av bovint tuberkulin tillhandahålls av Instituut voor
Dierhonderij en Diergezondheid (ID-DLO), Lelystad, Nederländerna.
5. EEG-normen för bovint HCSM-tuberkulin tillhandahålls av Institut Pasteur,
Paris, Frankrike.
6. EEG-normen för aviärt tuberkulin tillhandahålls av Veterinary Laboratory
Agency, Addlestone, Weybridge, England.
7. Bovint tuberkulin skall framställas med någon av de stammar av Mycobac-
terium bovis som anges nedan:
a) AN 5.
b) Vallee.
8. Aviärt tuberkulin skall framställas med någon av de stammar av Mycobac-
terium avium som anges nedan:
a) D 4 ER.
b) TB 56.
9. Tuberkulinets pH skall ligga melan 6,5 och 7,5.
10. Antimikrobiella konserveringsmedel eller andra substanser som kan tillsättas
ett tuberkulin skall — på ett för den statliga inrättning som ansvarar för
officiell kontroll av tuberkulin godtagbart sätt — ha visats vara fria från
menlig inverkan på varans säkerhet och effektivitet.
Nedan anges de maximikoncentrationer som tillåts för fenol och glycerol:a) Fenol: 0,5 % M/v.
b) Glycerol: 10 % v/v.
11. Förutsatt att tuberkulin förvaras vid en temperatur mellan 2 och 8ºC samt
skyddas från ljus får de användas ända till slutet av nedan angivna perioder
efter den senaste godkända styrkekontrollen:
a) Flytande PPD-tuberkulin: två år.
Frystorkade PPD-tuberkulin: åtta år.
b) HCSM-tuberkulin, utspädda: två år.
12. De statliga inrättningar som anges nedan skall ansvara för den officiella
kontrollen av tuberkulin i sina respektive länder:
a) Förbundsrepubliken Tyskland: Paul-Ehrlich Institut, Frankfrut am Main.
b) Belgien: Institut d'hygiène et d'épidémiologie, rue J. Wytsman 14, 1050,
Bryssel.
c) Frankrike: Laboratoire national des médicaments vétérinaires, Fougères.d) Storhertigdömet Luxemburg: leverantörlandets kontrollorgan.
e) Italien: Instituto superiore di sanità, Rom.
f) Nederländerna: Instituut voor Dierhonderij en Diergezondheid (ID-
DLO) Lelystad.
g) Danmark: statens Veterinaere Serumlaboratorium, Köpenhamn V.
h) Irland: leverantörlandets kontrollorgan.
i) Förenade kungariket: The Veterinary Laboratory Agency, Addlestone,
Weybridge.
j) Grekland: Κέντρο Κτηνιατρικών ιδρυµάτων Νεαπόλεως 25, 153 10
Αθήνα;
k) Spanien: Laboratorio de Sanidad y produccion Animal de Granada.1997L0012 — SV — 31.12.1998 — 001.001 — 22
▼B
l) Portugal: Laboratorio Nacional de Investigação Veterinária, Lissabon.
m) Österrike: Bundesanstalt für Tierseuchenbekämpfung, Mödling.n) Finland: Central Veterinary Laboratory, Weybridge.o) Sverige: Statens veterinärmedicinska anstalt, Uppsala.
13. Officiell kontroll skall utföras på varje tillverkningssats av tuberkulin på
flaska och färdig att användas.
14. Tuberkulin skall kontrolleras med biologiska och kemiska metoder.
15. Tuberkulin skall vara sterila. Sterilitetskontrollen skall utföras i enlighet
med specifikationerna i Europeiska farmakopén.
16. Kontroll av frånvaro av toxiska eller irriterande egenskaper skall utföras i
enlighet med specifikationerna i Europeiska farmakopén.
17. Tuberkulin skall analyseras kemiskt för bestämning av koncentrationerna av
glycerol och/eller fenol samt koncentrationen av alla andra konserverings-
medel som kan ha tillsatts.
18. En undersökning av frånvaro av sensibilisering gentemot tuberkulin skall
utföras i enlighet med specifikationerna i Europeiska farmakopén.
19. Styrkan hos tuberkulinet skall bestämmas med biologiska metoder. Dessa
metoder skall användas för HCSM- och PPD-tuberkulin. De skall bygga på
en jämförelse av det undersökta tuberkulinet med standardtuberkulin.
20. Proteininnehållet i PPD-tuberkulin skall bestämmas genom Kjeldahl-
metoden. Kvävet skall räknas om till tuberkulo-proteininnehåll genom
multiplicering med faktorn 6,25.
21. EEG-normen för bovint HCSM-tuberkulin skall ha en styrka av 65000 CTU
per ml och tuberkulinet skall vara förpackat i ampuller på 5 ml.
22. EEG-normen för bovint PPD-tuberkulin skall ha en styrka av 50000 CTU
per mg PPD och tuberkulinet skall vara förpackat i frystorkat skick i
ampuller som innehåller 1,8 mg PPD, vilket innebär att 0,00002 mg PPD
har en styrka lika med en CTU.
23. EEG-normen för aviärt PPD-tuberkulin skall ha en styrka av 50000 inter-
nationella enheter (IE) per mg torkat material av det renade
proteinderivatet och tuberkulinet skall vara förpackat i frystorkat skick i
ampuller som innehåller 10 mg PPD plus 26,3 mg salter, vilket innebär att
0,0000726 mg av normen har en styrka lika med en IE.
24. Tuberkuliner som överlämnas av tillverkare för kontroll hos de statliga
inrättnignar som räknas upp i punkt 12 skall ha undergått styrkebestämning,
inbegripet biologiskprövning, mot de lämpliga normer som anges i punk -
terna 2 och 3.
25. a)Styrkebestämning på marsvin
Albinomarsvin som väger mellan 400 och 600 g skall användas. Dessa
marsvin skall vara vid god hälsa när tuberkulinet injiceras. För varje
bestämning skall minst åtta marsvin användas. Bestämningen skall
utföras minst en månad efter sensibilisering.
aa) För prövning av bovint tuberkulin skall marsvin sensibiliseras enligt
någon av följande metoder:
1. Injektion av värmeavdödade bakterier av typen Mycobacterium
bovis, stam AN5, i oljeadjuvans.
2. Injektion av levande bakterier av typen Mycobacterium bovis,
stam AN5, i fysiologisk koksaltlösning.
3. Injektion av BCG-vaccin.
bb) För prövning av aviärt tuberkulin skall marsvin sensibiliseras genom
injektion av 2 mg värmeavdödade aviäre tuberkelbakterier uppslam-
made i 0,5 ml sterilt flytande paraffin eller genom injektion av
levande aviära tuberkelbakterier i fysiologisk koksaltlösning. För
detta ändamål skall den aviära stammen D4 användas.
cc) Allt tuberkulin som underkastas kontroll skall prövas mot det för
detta ändamål avsedda standardtuberkulinet genom intradermal
injektion med användning av grupper av marsvin som sensibiliserats
på lämpligt sätt.
Pälsen skall klippas bort på båda sidor hos varje marsvin.
Prövningen skall utföras genom jämförelse av de reaktioner som
framkallas genom en serie av intrakutana injektioner av doser om
högst 0,2 ml av spädningar av standardtuberkulin i isoton buffrad
koksaltlösning innehållande 0,0005 % Tween 80 och en motsva-
rande serie injektioner av det tuberkulin som skall testas.1997L0012 — SV — 31.12.1998 — 001.001 — 23
▼B
Spädningarna skall göras i enlighet med en geometrisk serie och
injiceras i marsvin som randomiserats i romerska kvadrater (fyra
ställen på varje sida för en prövning baserad på åtta punkter).
Diametern kring varje reaktionsställe skall mätas och antecknas efter
24-48 timmar.
För varje prov av tuberkulin som skall prövas skall en uppskattning
göras av den relativa styrkan i jämförelse med den lämpliga normen
och de statistiskt beräknade konfidensintervallen med ledning av
reaktionsställenas diametrar i relation till logaritmerna av doserna.
Det prövade tuberkulinet skall anses godtagbart om dess beräknade
styrka garanterar att varje för nötkreatur avsedd dos tillför djuret
2 000 CTU (+/−25 %). Styrkan av varje prov av tuberkulin som
undersöks skall uttryckas i CTU eller IE per milliliter alltefter vad
som anses lämpligt.
b)Styrkebestämning på nötkreatur
Periodiskt återkommande undersökningar av bovint tuberkulin kan
utföras på naturligt förekommande eller framkallad tuberkulosinfektion
hos nötkreatur. Dessa styrkebestämningar på grupper av tuberkulösa
nötkreatur skall göras genom intradermal injektion (på fyra eller sex
ställen) av det tuberkulin som skall testas. De skall göras i förhållande
till den godkända standarden, och styrkan av tuberkulinet uppskattas
med hjälp av statistiska metoder på samma sätt som vid styrkebestäm-
ning på marsvin.
26. Följande krav gäller vid märkning av tuberkulinbehållare och -förpack-
ningar:
Etiketten på behållarna och etiketten på förpackningarna skall ange
— preparatets namn,
— för flytande preparat behållarens totalvolym,
— antalet CTU eller IE per milliliter eller per milligram,
— tillverkarens namn,— satsnumret,
— arten och mängden av den vehikel som skall användas för att lösa det
frystorkade preparatet.
Etiketten på behållaren eller etiketten på förpackningen skall ange
— utgångsdatum,
— förvaringsbetingelser,
— namnet på och, om möjligt, proportionerna av alla tillsatser,
— den bakteriestam från vilken tuberkulinet har framställts.
27. De laboratorier i gemenskapen som utses enligt artikel 17 skall ansvara för
den kompletterande undersökning som skall genomföras på tuberkuliner
som vanligen används på fältet i medlemsstaterna för att garantera att
styrkan hos dessa tuberkuliner överensstämmer met det fastställda standard-
tuberkulinet i gemenskapen. Dessa analyser skall utföras på tuberkulösa
nötkreatur, på marsvin som på lämpligt sätt sensibiliserats och med bäjlp
av för ändamålet lämpade kemiska prover.
28. Följande skall anses som officiella enkla intrakutana tuberkulintest:
a) Det enkla interkutana tuberkulintestet: detta prov kräver en enda injek-
tion av bovint tuberkulin.
b) Det intradermala jämförande testet: detta test kräver en enda injektion av
bovint tuberkulin och en enda injektion av aviärt tuberkulin som ges
samtidigt.
29. Den injicerade dosen tuberkulin skall vara:
1. minst 2 000 CTU bovint tuberkulin,
2. minst 2 000 IE aviärt tuberkulin W15.
Den vid varje tillfälle injekterade volymen får inte överstiga 0,2 ml.
30. Tuberkulintest skall utföras genom injektion av tuberkulin i halshuden.
Injektionsstället skall vara på gränsen mellan den främre och mellersta tred-
jedelen av halsen. När både aviärt och bovint tuberkulin injiceras på sammadjur skall injektionen av aviärt tuberkulin göras ca 10 cm från halsens
överkant och injektionsstället för bovint tuberkulin 12,5 cm under en linje
som löper ungefär parallellt med skulderlinjen eller på olika sidor på halsen;
på ungdjur, där utrymmet är alltför begränsat på ena sidan av halsen för att
det skall gå att separera injektionsställena tillräckligt mycket från varandra
skall en injektion göras på vardera sidan av halsen på indentiskt belägna
ställen mitt i den mellersta tredjedelen av halsen.1997L0012 — SV — 31.12.1998 — 001.001 — 24
▼B
31. Tekniken vid utförandet av tuberkulintest och tolkningen av reaktionen
beskrivs i det följande:
a)Teknik
Injektionsstället skall rakas och rengöras. Ett hudveck på varje rakad och
rengjord yta greppas mellan pekfingret och tummen, mäts med en kuti-
meter och resultatet antecknas. En liten steril kanyl med den fasade
kanten utåt och med påsatt graderad spruta innehållande tuberkulin, förs
in snett i de djupare hudlagren. Tuberkulindosen injiceras därefter. Efter
en korrekt utförd injektion skall en ärtliknande ansvällning kunna
palperas på varje injektionsställe. Hudveckets tjocklek på varje injek-
tionsställe mäts igen 72 timmar efter injektionen och antecknas.
b)tolkning av reaktionerna
Reaktionerna tolkas med ledning av kliniska observationer och den eller
de uppmätta ökningarna i hudveckets tjocklek på injektionsställena 72
timmar efter injektionen av tuberkulinet.
ba)Negativ reaktion: om endast begränsad svullnad observeras med en
ökning av hudveckets tjocklek på högst 2 mm utan kliniska tecken
såsom diffust eller utbrett ödem, exsudation, nekroser, smärta eller
inflammation i lymfvägarna i området eller i lymfknutor.
bb)Tveksam rekation: om inga sådana kliniska tecken av de slag som
nämns under ba observeras, men om ökningen av hudveckets
tjocklek uppgår till mer än 2 mm och mindre än 4 mm.
bc)Positiv reaktion: om kliniska tecken som nämns under ba observeras
eller ökningen av hudveckets tjocklek på injektionsstället uppgår till
4 mm eller mer.
32. Tolkningen av officiella intradermala tuberkulintest skall göras enligt
följande:
a) Enkelt intradermalt tuberkulinengångstest
positivt:reaktion såsom definieras i punkt 31 bc,
tveksamt: reaktion såsom definieras i punkt 31 bb,
negativt: reaktion såsom definieras i punkt 31 ba.
Djur vilkas reaktion efter ett enda intradermalt tuberkulintest bedöms
som tveksam skall underkastas ytterligare ett tuberkulintest efter minst
42 dagar.
Djur som inte reagerar negativt på detta andra tuberkulintest skall anses
ha reagerat positivt på tuberkulintestet.
Djur som reagerar positivt på ett enda intradermalt tuberkulintest kan
underkastas ett intradermalt jämförande tuberkulintest.
b) Intradermalt jämförande tuberkulintest för att bestämma och bibehålla
statusen som officiellt tuberkulosfri besättning
positivt: en bovin reaktion som är mer än 4 mm större an den aviära
reaktionen eller förekomst av kliniska tecken,
tveksamt: en positiv eller tveksam bovin reaktion som är mer än 1-
4 mm större än den aviära reaktionen jämte frånvaro av
kliniska tecken,
negativt: en negativ bovin reaktion eller en positiv eller tveksam
bovin reaktion som dock är lika med eller svagare än en
positiv eller tveksam aviär reaktion jämte frånvaro av
kliniska tecken i båda fallen.
Djur med tveksam reaktion på det intradermala jämförande tuberkulin-
testet skall underkastas ett andra test efter minst 42 dagar. Djur som
inte reagerar negativt på detta andra tuberkulintest skall anses ha
reagerat positivt på testet.
c) Statusen som officiellt tuberkulosfri besättning kan tillfälligt upphävas
och djur från denna besättning får inte delta i handeln mellan medlems-
staterna förrän statusen för följande djur har fastställts:
1. Djur vilkas reaktion bedömts som tveksam efter det enda intradermala
tuberkulintestet.
2. Djur vilkas reaktion bedömts som positiv efter det enkla intradermala
tuberkulintest, men som skall prövas på nytt genom ett intradermalt
jämförande tuberkulintest.
3. Djur vilkas reaktion bedömts som tveksam efter det intradermala
jämförande tuberkulintestet.1997L0012 — SV — 31.12.1998 — 001.001 — 25
▼B
d) Om det i gemenskapslagstiftningen krävs att djuren underkastas ett intra-
dermalt tuberkulintest före varje förflyttning, skall testet tolkas så att
inget djur som uppvisar en ökning av hudveckets tjocklek på mer än
2 mm eller kliniska tecken får tillåtas i handeln mellan medlems-
länderna.1997L0012 — SV — 31.12.1998 — 001.001 — 26
▼B
BILAGA C
BRUCELLOS
A.Serumagglutinationsprov
1. Det agglutinationsserum som utgör standard skall överensstämma med
det standardserum som framställs av The Veterinary Laboratory Agency,
Addlestone, Weybridge, England.
Ampullen skall innehålla 1 000 internationella agglutinationsenheter (IE)
som erhållits genom frystorkning av 1 ml bovint serum.
2. Bundesgesundheitsamt i Berlin skall tillhandahålla standardserumet.3. Graden av brucella-agglutination i ett serum skall uttryckas i internatio-
nella enheter per ml (t.ex.: Serum x = 80 IE/ml).
4. Avläsningen av långsam serumagglutination i rör skall göras vid 50 %
eller vid 75 % agglutination, varvid det använda antigenet måste titreras
under identiska betingelser mot standardserumet.
5. Agglutinationsvärdet av olika antigener i relation till standardserumet
skall ligga inom följande gränser:
— Om avläsningen görs vid 50 %: mellan 1/600 och 1/1 000,
— Om avläsningen görs vid 75 %: mellan 1/500 och 1/750.
6. För framställningen av det antigen som skall användas för att framkalla
serumagglutination i rör (långsam metod) skall Weybridge-stammen
nr 99 och USDA 1119 eller någon annan stam med likvärdig känslighet
användas.
7. De näringsubstrat som används för att förvara stammen i laboratorium
och för att framställa antigenet skall vara av sådan beskaffenhet att de
inte befrämjar uppdelning av bakterierna i en känslig och en resistent
fraktion. Potatisagar skall helst användas.
8. Bakterieemulsion måste beredas med hjälp av fysiologisk koksaltlösning
(NaCl 8,5 ‰) försatt med 0,5 % fenol. Formalin får inte användas.
9. De officiella inrättningar som anges nedan skall ha ansvaret för den offi-
ciella kontrollen av antigener:
a) Tyskland: Bundesgesundheitsamt, Berlin.
b) Belgien: Institut national de recherches vétérinaires, Bryssel.
c) Frankrike: Laboratoire central de recherches vétérinaires, Alfort.d) Storhertigdömet Luxemburg: Leverantörlandets kontrollorgan.
e) Italien: Istituto superiore di sanità, Rom.
f) Nederländerna: Instituut voor Dierhonderij en Diergezondheid (ID-
DLO), Lelystad.
g) Danmark: Statens Veterinaere Serumlaboratorium, Köpenhamn V.h) Irland: Veterinary Research Laboratory, Department of Agriculture
and Food, Dublin.
i) Förenade kungariket:
— Storbritannien: The Veterinary Laboratory Agency, Addlestone,
Weybridge, England.
— Nordirland: Veterinary Research Laboratory, Stormont, Belfast.
j) Grekland: Κέντρο Κτηνιατρικών ιδρυµάτων Νεαπόλεως 25, 153
10 Αθήνα;
k) Spanien: Centro Nacional de brucelosis; Laboratorio de Sanidad y
Producción Animal de Sante Fé, Granada.
l) Portugal: Laboratorio Nacional de Investigação Veterinaria,
Lissabon.
m) Österrike: Bundesanstalt fur Tierseuchenbekämpfung, Mödling.
n) Finland: eläinlääkintä — ja elintarvikelaitos, Helsinki/anstalten för
veterinärmedicin och livsmedel, Helsingfors.
o) Sverige: Statens veterinärmedicinska anstalt, Uppsala.
10. Antigenerna får levereras i koncentrerad form under förutsättning att den
spädningsfaktor som skall användas är angiven på flaskans etikett.1997L0012 — SV — 31.12.1998 — 001.001 — 27
▼B
11. För att utföra en serumagglutination måste minst tre spädningar göras
för varje serum. Spädningarna av suspekt serum måste göras på ett
sådant sätt att avläsningen av reaktionen vid infektionsgränsen görs i
det mellersta röret. Om det blir en positiv reaktion i detta rör innehåller
det suspekta serumet alltså minst 30 internationella agglutinationsenheter
per ml.
B.Komplementbindningsprov
1. Standardserumet är detsamma som i punkt A 1 i denna bilaga. Utöver
sitt innehåll av internationella agglutinerande enheter skall 1 ml av detta
frystorkade nötkreaturserum innehålla 1000 sensibiliserande enheter
som binder komplementet. Dessa sensibiliserande enheter kallas sensibi-
liserande EEG-enheter.
2. Standardserumet skall tillhandahållas av Bundesgesundsheitsamt, Berlin.
3. Nivån antikroppar hos ett serum som binder komplementet skall
uttryckas i sensibiliserande EEG-enheter (t.ex. serum x = 60 sensibilise-
rande EEG-enheter per ml).
4. Ett serum som innehåller 20 eller fler sensibiliserande EEG-enheter
(dvs. en aktivitet som är lika med 20 % av den som finns hos standard-
serum) per ml skall anses vara positivt.
5. Serum skall inaktiveras enligt följande:
a) Nötkreaturserum: 56ºC till 60ºC under 30 till 50 minuter.
b) Svinserum: 60ºC under 30 till 50 minuter.
6. Weybridge nr 99 eller USDA 1119 skall användas för att preparera anti-
genet. Antigenet utgör en bakteriesuspension i en fysiologisk
kokslatlösning på 0,85 % eller i en veronal buffertlösning.
7. För att utföra ett reaktionsprov bör man använda en komplementdos som
är högre än den som lägst behövs för en fullständig hemolys.
8. Vid utförande av komplementbindningsprovet skall följande kontroller
göras varje gång:
a) Kontroll av serumets antikomplementära effekt.
b) Kontroll av antigenet.c) Kontroll av sensibiliserade röda blodkroppar.d) Kontroll av komplementet.
e) Kontroll av sensibiliteten i början av reaktionen med hjälp av ett
positivt serum.
f) Kontroll av reaktionens specificitet med hjälp av ett negativt serum.
9. För den officiella tillsynen och kontrollen av standardserum och anti-
gener svarar de inrättningar som anges i punkt A 9 i denna bilaga.
10. Antigener får levereras i koncentrerat skick under förutsättning att den
utspädningsgrad som skall användas anges på flaskans etikett.
C.Mjölkringtest
1. Mjölkringtest skall utföras på innehållet i varje mjölkkärl eller innehållet i
varje leveranstankfrån anläggningen.
2. Det använda standardantigenet måste härröra från ett av de institut som är
angivna i punkt A.9a-j. Antigenerna bör lämpligen standardiseras i
enlighet med rekommendationerna från WHO/FAO.
3. Antigenet får endast färgas med hematoxylin eller tetrazolium. Hemato-
xylin skall helst användas.
4. Om ingen konserveringsåtgärd används måste reaktionsprovet utföras
mellan 18 och 24 timmar efter provtagningen på kon. Om mjölken prövas
mer än 24 timmar efter provtagningen måste mjölken
konserveras. Formalin eller merkuriklorid får användas som konserve-
ringsmedel och om något av dessa används måste provet utföras inom
14 dagar efter provtagningsdagen. Om formalin används får det tillsättas
i en mängd som motsvarar en slutkoncentration i mjölkprovet av 0,2 %
och i sådana fall måste förhållandet mellan mjölkmängden och forma-
linlösningen vara minst 10 till 1. Merkuriklorid får användas i stället för
formalin i en mängd som motsvarar en slutkoncentration i mjölken av
0,2 % och i sådana fall skall förhållandet mellan mjölkmängden och
lösningen av merkuriklorid vara 10 till 1.1997L0012 — SV — 31.12.1998 — 001.001 — 28
▼B
5. Reaktionen skall utföras i enlighet med en av följande metoder:
— På en mjölkpelare med en höjd av minst 25 mm och på en
mjölkvolym av 1 ml som tillsatts 0,03 ml av ett av de standardiserade
färgade antigenerna.
— På en mjölkpelare med en höjd av minst 25 mm och på en
mjölkvolym av 1 ml som tillsatts 0,05 ml av ett av de standardiserade
färgade antigenerna.
— På en mjölkvolym av 8 ml som tillsatts 0,08 ml av ett av de standar-
diserade färgade antigenerna.
— På en mjölkpelare med en höjd av minst 25 mm och på en
mjölkvolym av 2 ml som tillsatts 0,05 ml av ett av de standardiserade
färgade antigenerna.
6. Blandningen av mjölkoch antigener måste ink uberas vid 37ºC under
minst 45 och högst 60 minuter. Provet undersöks inom 15 minuter sedan
det tagits ut ur inkubatorn.
7. Reaktionen måste bedömas i enlighet med följande kriterier:
a)Negativ reaktion: mjölken färgad, grädden färglös.
b)Positiv reaktion: mjölk och grädde identiskt färgade eller mjölken
färglös och grädden färgad.
D.Det buffrade brucella-antigenprovet
Det buffrade brucella-antigenprovet kan utföras i enlighet med en av
följande metoder:
a)Manuell metod
1. Som standardserum används the second international standard anti-
brucella abortus serum som tillhandahålls av the Veterinary Labora-
tory Agency, Addlestone, Weybridge, England.
2. Antigenet framställs utan angivande av cellkoncentrationen, men dess
känslighet måste standardiseras i relation till the second internationalstandard anti-brucella abortus serum så att antigenet framkalla en
positiv reaktion vid en spädning av serumet till 1:47,5 och en negativ
reaktion vid en spädning till 1:55.
3. Antigenet slammas upp i spändingsvätska för buffrat brucella-antigen
vid ett pH av 3,65 +/−0,5 och får ha färgats med färgämnet Rose
Bengal.
4. Weybridge-stammen nr 99 eller USDA 1119 eller någon annan stam
med likvärdig känslighet skall användas för att framställa antigenet.
5. De näringssubstrat som används för att förvara stammen i laborato-
rium och för att framställa antigenet skall inte framkalla uppdelning
av bakterierna i en känslig och en resistent fraktion. Potatisagar eller
kontinuerliga odlingsmetoder skall användas.
6. Antigenet prövas mot 8 frystorkade kända positiva och negativa sera.7. För den officiella tillsynen och kontrollen av standardserum svarar de
officiella inrättningar som räknas upp i avsnitt A.9.
8. Antigenet skall tillhandahållas färdigt för användning.
9. Det buffrade brucella-antigenprovet skall utföras på följande sätt:
a) En droppe (0,03 ml) av antigenet och en droppe (0,03 ml) av
serumet placeras på en vit platta.
b) Dropparna blandas med en applikatorpinne först utefter en rät linje
och därefter i en cirkel med en diameter på ca. 10-12 mm.
c) Plattan vickas sedan omväxlande fram och tillbaka under fyra
minuter (ungefär 30 gånger per minut).
d) Avläsningen bör företas vid god belysning. Om det inte finns några
tecken på agglutination skall provet anses negativt. Vid varje grad
av agglutination skall provet betraktas som positivt, utom vid stark
uttorkning runt kanterna.
b)Automatiserad metod
Den automatiserade metoden måste vara minst lika känslig och noggrann
som den manuella.1997L0012 — SV — 31.12.1998 — 001.001 — 29
▼B
E.Blodplasmaringprovet
a)Extraktion av blodsplasman
Röret med blod vars koagulation förhindrats genom tillsats av EDTA
centrifugeras under tre minuter vid 3000 rpm och förvaras därefter vid
37ºC under 12 till 24 timmar.
b)Undersökning
0,2 ml stabiliserad plasma placeras i ett rör med 1 ml obehandlad mjölk.
Efter blandning tillsätts en droppe (0,05 ml) ABR-antigen och det hela
blandas på nytt. Antigenet standardiseras i relation till ett standardantigensom tillhandahållits av den inrättning som angivits under avsnitt A.9 a.
Efter en inkubationsperiod av 45 minuter vid 37ºC undersöks resultatet
inom 15 minuter. Provet betraktas som positivt om mjölkringen antagit
samma färg eller blivit mörkare än mjölkpelaren.
F.Blodplasmaagglutination
Den blodplasma som har extraherats genom den metod som anges i punkt
E.a kan användas omedelbart efter centrifugering och utan värmestabili-
sering. 0,05 ml plasma blandas med 1 ml av antigenet för 50 %
serumagglutination, vilket motsvarar en spädning 1:20 för serumagglutina-
tion. En avläsning görs efter inkubation under 18 till 24 timmar vid 37ºC.
Vid 50 % agglutination eller mer skall betraktas som positivt utfall.
G.Mikroagglutinationsprov
1. Som spädningsmedel används 0,85 % fysiologisk koksaltlösning försatt
med 0,5 % fenol.
2. Antigenet skall framställas så som beskrivs i avsnitt A.6—8 och titreras
så som beskrivs i avsnitt A.5. När antigenet används skall safranin 0 till-
sättas en slutkoncentration av 0,02 %.
3. Standardserumet är detsamma som under avsnitt A.1.
4. Standardserumet skall tillhandahållas av Bundesgesundheitsamt, Berlin.
5. Mikroagglutinationsprovet skall utföras på plattor som är försedda med
brunnar med konisk botten och med en volym av 0,250 ml. Provet skall
utföras på följande sätt:
a) Förspädning av serumet: till varje brunn innehållande 0,075 ml
spädningsmedel tillsätts 0,050 ml av varje serum som skall under-
sökas. Blandningarna skakas under 30 sekunder.
b) Stegvis spädning av serum: minst tre lösningar färdigställs för varje
serum. Härvid överförs av förspädningarna (1:2,5) 0,025 ml för varje
serum till en platta innehållande 0,025 ml av spädningsmedlet. Den
första spädningen får härigenom en styrka motsvarande 1:5 och de
efterföljande spädningarna erhållas genom en fördubbling av volymen.
c) Tillsats av antigen: 0,025 ml antigen tillsätts varje brunn innehållande
de olika serumspädningarna. Efter omskakning i 30 sekunder tillsluts
plattorna med sina respektive lock och hålls vid 37ºC under 20 till 24
timmar i fuktad miljö.
d) Avläsning av resultaten: utvärdering av utseendet på antigenets sedi-
mentation görs genom undersökning av brunnens botten reflekterad i
en konkav spegel som placerats ovanför. Vid negativ reaktion bildar
antigenet ett sediment i form av en kompakt knapp med tydliga kanter
och med en intensivt röd färg. Vid positiv reaktion däremot bildas en
diffus skär slöja som är jämt fördelad. De olika procenttalen aggluti-
nation bestäms genom jämförelse med antigenkontroller som anger 0,
25, 50, 75 och 100 % agglutination. Titern för varje serum uttrycks i
internationella agglutinationsenheter per ml. I provet bör ingå
kontroller med negativt och positivt serum som har spätts till en halt
av 30 internationella agglutinationsenheter per ml.
H.Elisatest (enzyme-linked immunosobent assay) i sökandet efter bovin
brucellos
1. Följande material och reagenser skall användas:
a) Mikroplattor för fast fas, kyvetter eller valfri fast fas.
b) Antigenet binds till den fasta fasen med eller utan hjälp av polyklonala
eller monoklonala fästande antikroppar.1997L0012 — SV — 31.12.1998 — 001.001 — 30
▼B
c) Den biologiska vätska som skall undersökas.
d) Motsvarande positiva och negativa kontroller.e) Ett konjugat.f) Ett substrat som lämpar sig för det använda enzymet.
g) En stopplösning om det behövs.
h) Lösningar för spädning av de prover som skall undersökas, för bered-
ning av reagensen och för tvättning.
i) Ett avläsningssystem som svarar mot det använda substratet.
2.Standardisering och testens känslighet
1) De polade mjölkproven anses negativa om de uppvisar en reaktion
lägre än 50 % av den som uppnås i en spädning 1:10000 av det andra
internationella standardserumet för brucellos som erhållits i negativ
mjölk.
2) De individuella serumproven betraktas som negativa om de ger en
reaktion som ligger under 10 % av den som upppnås i en spädning
1:200 av det andra internationella standardserumet för brucellos som
erhållits i fysiologisk koksaltlösning eller någon annan godkänd
lösning, enligt det tillvägagångssätt som anges i artikel 17 efter
yttrande från den vetenskapliga veterinära kommittén.
Elisastandarden för brucellos specificeras i avsnitt A.1 i bilaga C
(används med den spädning som anges på etiketten).
3.Villkor för användningen av Elisatestet i sökandet efter bovin brucellos
Elisametoden kan användas på ett prov från mjölk eller vassla som tagits
från en anläggning med minst 30 % lakterande mjölkkor.
Om den ovan nämnda möjligheten används måste åtgärder vidtas för att
säkerställa att de prov som tagits kan hänföras till de djur som den
undersökta mjölken eller serumet kommer från.1997L0012 — SV — 31.12.1998 — 001.001 — 31
▼B
BILAGA D
KAPITEL I
BESÄTTNINGAR, MEDLEMSSTATER OCH REGIONER SOM ÄR
OFFICIELLT FRIA FRÅN ENZOOTISK BOVIN LEUKOS
A. En besättning är officiellt fri från enzootiskbovin leuk os om
i) inget fall av enzootisk bovin leukos varken har påvisats eller bekräftats
hos besättningen under de senaste två åren, vare sig på klinisk väg eller
genom en laboratorieundersökning, och
ii) alla djur som är äldre än 24 månader under de senaste 12 månderna har
reagerat negativt på två prov som utförts i enlighet med denna bilaga,
med minst fyra månaders intervall, eller
iii) den uppfyller villkoren i punkt i ovan och befinner sig i en medlemsstat
eller region som är officiellt fri från enzootiskbovin leuk os.
B. En enskild besättning bevarar sin status som besättning officiellt fri från
enzootiskbovin leuk os om
i) villkoret i avsnitt A punkt i förblir uppfyllt,
ii) alla djur som har tillförts besättningen härstammar från en besättning
som är officiellt fri från enzootiskbovin leuk os,
iii) alla djur som är äldre än 24 månader fortsätter att uppvisa en negativ
reaktion vid ett test som utförts i enlighet med kapitel II med tre års
intervall.
C. En besättnings status som besättning officiellt fri från enzootiskbovin leuk os
skall tillfälligt upphävas om de villkor som räknas upp i avsnitt B inte längre
är uppfyllda.
D. Denna status skall förbli tillfälligt upphävd tills följande krav är uppfyllda:
1. Om ett enskilt djur i en besättning som är officiellt fri från enzootisk
bovin leukos reagerar positivt på ett av testen i kapitel II,
i) skall djuret som har reagerat positivt och, om det rör sig om en ko,
dess kalv, om den har någon, lämna besättningen för att slaktas under
veterinärmyndigheternas kontroll,
ii) skall de återstående djuren ha reagerat negativt på ett serologiskt prov
i enlighet med kapitel II minst tre månader efter det att det infekte-
rade djuret och dess eventuella avkomma har avlägsnats,
iii) skall en epidemiologisk undersökning utföras och de besättningar
som står i epidemiologiskförbindelse med den infek terade
besättningen underkastas de åtgärderna i punkt ii.
Den behöriga myndigheten kan dock bevilja undantag från kravet att
slakta en infekterad kos kalv om kalven varit åtskild från modern sedan
klavningen. I detta fall skall kalven underkastas kraven i punkt 2 iii
nedan.
2. Om ett djur som kommer från en besättning som är officiellt fri från
enzootisk bovin leukos reagerar positivt eller om en infektion bekräftas
hos en besättning,
i) skall de djur som har reagerat positivt och, om det rör sig om kor,
deras kalvar, lämna besättningen för att slaktas under veterinärmyn-
digheternas kontroll,
ii) skall alla djur som är äldre än 24 månader gamla reagera negativt på
två prov som utförts i enlighet med kapitel II med ett intervall på
minst fyra och högst 12 månader,
iii) skall alla övriga djur efter identifikation hållas kvar på anläggningen
tills de är minst 24 månader gamla och har klarat de test som avses i
punkt ii,
iv) skall en epidemiologisk utredning utföras och de besättningar som
står i epidemiologiskförbindelse med den infek terade besättningenunderkastas de åtgärder som anges i punkt ii.
Den behöriga myndigheten kan dock bevilja undantag från kravet att
slakta en infekterad kos kalv när kalven har varit åtskild från modern
sedan kalvningen. I detta fall skall kalven underkastas kraven i punkt 3
iii.
3. Om status som besättning officiellt fri från enzootiskbovin leuk os tillfäl-
ligt upphävts av varje annat skäl, bör alla djur i besättningen som är äldre
än 24 månader reagera negativt på ett serologiskt prov som har utförts i
enlighet med bestämmelserna i kapitel II.1997L0012 — SV — 31.12.1998 — 001.001 — 32
▼B
E. I enlighet med förfarandet i artikel 17 kan kommissionen föreslå att en
medlemsstat eller en region i en medlemsstat skall betraktas som officiellt
fri från enzootiskbovin leuk os om
a) minst 99,8 % av besättningarna är besättningar officiellt fria från enzoo-
tiskbovin leuk os i den mening som avses i avsnitt A,
eller
b) inget fall av enzootisk bovin leukos har bekräftats i medlemsstaten eller
regionen under de senaste tre åren och
när det gäller en medlemsstat de stickprov som i enlighet med kapitel II
under en tvåårsperiod skall utföras på alla djur som är äldre än 24månader i minst 10 % av besättningarna har uppvisat negativa resultat
eller
när det gäller en region eller en medlemsstat alla djur som är äldre än 24
månader har reagerat negativt på det prov som avses i kapitel II.
F. En medlemsstat eller en region i en medlemsstat bevarar sin status som offi-
ciellt fri från enzootiskbovin leuk os om
i) varje år antingen ett stickprov med en säkerhetsgrad på 99 % har visat
mindre än 0,2 % av besättningarna var infekterade eller minst 20 % av
de nötkreatur som är äldre än två år har reagerat negativt på ett prov
som har utförts i enlighet med kapitel II
eller
ii) om inget fall av enzootiskbovin leuk os har registrerats i medlemsstaten
eller regionen i förhållandet en besättning av 10000 under minst tre år,
kan i enlighet med artikel 17 ett beslut om att avbryta de serologiska
rutinkontrollerna fattas under förutsättning att
— alla djur som har slaktats på denna medlemsstats eller denna regions
territorium efter slaktningen har obducerats av en officiell veterinär
som är skyldig att rapportera alla tumörer för laboratorisk undersök-
ning, och
— medlemsstaten informerar kommissionen om alla fall av enzootisk
bovin leukos i den region som berörs av beslutet. I enlighet med
förfarandet i artikel 17 kan kommissionen föreslå att beslutet att
avbryta de serologiska rutinkontrollerna skall upphävas tillfälligt eller
annulleras, och
— alla djur som reagerar positivt på ett immundiffusionsprov slaktas och
besättningen hålls under sträng kontroll ända tills dess status har
återställts i enlighet med kapitel I, avsnitt D i bilaga D.
G. i) Status som officiellt fri från enzootiskbovin leuk os för en medlemsstat
eller en region i en medlemsstat skall tillfälligt upphävas i enlighet med
förfarandet i artikel 17 om enzootisk bovin leukos konstateras och
bekräftas vid fler än 0,2 % av anläggningara i regionen eller medlems-
staten.
ii) Status som officiellt fri från enzootisk bovin leukos kan återställas i
enlighet med förfarandet i artikel 17 om
a) utöver de åtgärder som anges i avsnitt D punkterna 1 och 2, minst
20 % av de övriga besättningarna i regionen eller medlemsstaten,
utvalda slumpmässigt, under en period på 12 månader har undersökts
med ett av de prov som anges i kapitel II,
b) resultaten av dessa prov med en säkerhetsgrad på 99 % visar att
mindre än 0,2 % av besättningarna är infekterade.
KAPITEL II
PROV FÖR ATT PÅVISA ENZOOTISK BOVIN LEUKOS
Undersökningar för påvisande av enzootisk bovin leukos skall utföras med hjälp
av immundiffusionsmetoden under de villkor som beskrivs i avsnitt A och B
nedan eller genom Elisametoden (the enzyme linked immunosorbent assay)
under de villkor som beskrivs i avsnitt C nedan. Immundiffusionsmetoden får
endast användas vid individuella prov. Om provresultaten ifrågasätts av välgrun-
dade skäl skall en ytterligare kontroll utföras med hjälp av
immundiffusionsmetoden.
A.Prov för påvisande av enzootiskbovin leuk os genom agar-gel immuno-
diffusionstest (AGID)
1. Det antigen som skall användas vid detta prov skall innehålla glykopro-
teiner från bovint leukosvirus. Antigenet skall kalibreras i förhållande
till ett standardserum (serum El) som tillhandahålls av Statens Veteri-
naere Serum Laboratorium i Köpenhamn.1997L0012 — SV — 31.12.1998 — 001.001 — 33
▼B
2. Följande statliga inrättningar skall ansvara för kalibreringen av standar-
dantigenet för laboratorieundersökningar i förhållande till det officiella
EEG-standardserumet (serum El) från Statens Veterinaere Serum Labo-
ratorium i Köpenham.
a) Tyskland: Bundesforschungsanstalt für Viruskrankheiten der Tiere,
Tübingen.
b) Belgien: Institut national de recherches vétérinaires, Bryssel.c) Frankrike: Laboratoire national de pathologie bovine, Lyon.
d) Storhertigdömet Luxemburg: —
e) Italien: Istituto Zooprofilattico Sperimentale, Perugia.
f) Nederländerna: Instituut voor Dierhonderij en Diergezondheid (ID-
DLD), Lelystad.
g) Danmark: Statens Veterinaere Serum Laboratorium, Köpenham.
h) Irland: Veterinary Research Laboratory, Abbotstown, Dublin.
i) Förenade kungariket:
1. Storbritannien: Veterinary Laboratory Agency, Addlestone,
Weybridge, England.
2. Nordirland: Veterinary Research Laboratory, Stormont, Belfast.
j) Spanien: Subdirección general de sanidad animal. Laboratorio de
Sanidad y Producción Animal Algete (Madrid).
k) Portugal: Laboratório Nacional de Investigação Veterinária,
Lissabon.
l) Grekland: Κέντρο Κτηνιατρικών ιδρυµάτων Νεαπόλεως 25, 153
10 Αθήνα;
m) Österrike: Bundesanstalt für Tierseuchenbekämpfung, Mödling.n) Finland: eläinlääkintä — ja elintarvikelaitos, Helsinki/anstalten för
veterinärmedicin och livsmedel, Helsingfors.
o) Svenge: Statens veterinärmedicinska anstalt, Uppsala.
3. De standardantigener som används i laboratoriet skall minst en gång om
året sändas till de EEG-referenslaboratorier som anges i punkt 2 för att
där analyseras i förhållande till EEG-standardserumet. Oberoende av
denna standardisering kan det antigen som används standardiseras i
enlighet med avsnitt B.
4. Vid provet används följande reagenser:
a) Antigen: antigenet skall innehålla specifika glykoproteiner från
enzootiskbovint leuk osvirus (BLV) som har standardiserats i
förhållande till det officiella EEG-serumet.
b) Det serum som skall analyseras.
c) Ett känt positivt kontrollserum.d) Agar-gel
0,8 % agar
8,5 % NaCl,
0,05 M Tris-buffert, pH 7,2,
15 ml av denna agar skall hällas i en petriskål med 85 mm diameter,
vilket ger ett 2,6 mm tjockt lager av agar.
5. En experimentanordning bestående av sju fuktfria brunnar skall skäras ut
i agarn ända till bottnen; denna formation skall bestå av en central brunn
och sex perifera brunnar ordnade i cirkel runt den centrala brunnen.
Den centrala brunnens diameter: 4 mm;
De perifera brunnarnas diameter: 6 mmAvståndet mellan den centrala och de perifera brunnarna: 3 mm
6. Den centrala brunnen skall fyllas med standardantigenet. De perifera
brunnarna 1 och 4 (se diagrammet nedan) skall fyllas med det kända
positiva serumet, brunnarna 2, 3, 5 och 6 med de serum som skall analy-
seras. Brunnarna skall fyllas tills menisken försvinner.
7. Detta ger följande reagensmängder:
Antigen: 32 mikroliter.
Kontrollserum: 73 mikroliter.1997L0012 — SV — 31.12.1998 — 001.001 — 34
▼B
Serumet som skall analyseras: 73 mikroliter.
8. Inkubationen skall ske under 72 timmar i rumstemperatur (20-27ºC) i en
sluten fuktig kammare.
9. Provresultatet får avläsas efter 24 timmar och sedan efter 48 timmar,
men ett slutgiltigt resultat kan inte erhållas förrän efter 72 timmar:
a) Ett serum som skall analyseras är positivt om det bildar en specifik
precipitationslinje med BLV-antigenet och denna kurva är identisk
med kontrollserumets.
b) Ett serum som skall analyseras är negativt om det inte bildar en
specifikprecipitationslinje med BLV och om det inte böjer av
kontrollserumets linje.
c) Reaktionen kan inte betraktas som tillförlitlig om,
i) Serumet böjer av kontrollserumets linje mot brunnen med BLV-
antigenet utan att bilda en iakttagbar precipitationslinje med anti-
genet,
eller
ii) om det inte är möjligt att tolka den som vare sig positiv eller
negativ.
När det gäller otillförlitliga reaktioner kan man utföra analysen en
gång till och använda koncentrerat serum.
10. Andra konfigurationer eller en annan anordning av brunnarna får
användas under förutsättning att E4-serum utspätt i förhållandet: 1:10 i
det negativa serumet kan identifieras som positivt.
B.Metod för standardisering av antigenet:
Nödvändiga lösningar och material1. 40 ml agar på 1,6 % i 0,05 M Tris/HCl buffert, pH 7,2 med 8,5 % NaCl.
2. 15 ml bovint leukosserum som endast har antikroppar mot glykoprotei-
nerna i BLV, spätt 1:10 i 0,05 M Tris/HCl buffert, pH 7,2, med 8,5 %
NaCl.
3. 15 ml av ett bovint leukosserum som endast har antikroppar mot glyko-
proteinerna i BLV, spätt 1:15 i 0,05 M Tris/HCl buffert, pH 7,2, med
8,5 % NaCl.
4. Fyra petriskålar av plast med en diameter på 85 mm.5. En stans med en diameter på 4-6 mm.6. Ett referensantigen.7. Antigenet som skall standardiseras.
8. Ett varmt vattenbad (56ºC).
UtförandeAgar (1,6 %) löses i Tris/HCl buffert under försiktig uppvärmning till 100ºC
och placeras i vattenbad med en temperatur på 56ºC i ca en timme. Även
lösningarna av bovint leukosserum placeras i vattenbadet på 56ºC.
Därefter blandas 15 ml av agaroslösningen med en temperatur på 56ºC med
15 ml bovint leukosserum (1:10), omskakas hastigt och hälls i två
petriskålar, 15 ml per skål. De ovan beskrivna förfarandena upprepas med
BLV utspätt i förhålandet 1:5.
När agaret har stelnat görs det hål i det på följande sätt:Tillsättning av antigener
i) Petriskålarna 1 och 3
brunn A = outspätt referensantigen,
brunn B = referensantigen i utspädning 1:2,
brunnarna C + E = referensantigener,brunn D = outspädda antigener som skall analyseras.
ii) Petriskålarna 2 och 4.
brunn A = outspätt antigen som skall analyseras,
brunn B = antigen som skall analyseras, i utspädning 1:2,
brunn C = antigen som skall analyseras, i utspädning 1:4,brunn D = antigen som skall analyseras, i utspädning 1:8.1997L0012 — SV — 31.12.1998 — 001.001 — 35
▼B
Ytterligare anvisningar
1. För att erhålla optimal precipitation bör testet göras med serum i två
spädningar (1:5 och 1:10).
2. Om precipitationsdiametern är för liten med båda spädningarna skall
serumet spädas ut ytterligare.
3. Om precipitationsdiametern är för hög med båda spädningarna och om
precipitationen försvinner skall en lägre serumutspädning väljas.
4. Agarens slutliga koncentration skall stabiliseras vid 0,8 % och serumens
vid 5 % resp. 10 %.
5. De uppmätta diametrarna skall ritas in i nedanstående koordinatsystem.
Den utspädning som skall användas är den som har samma diameter för
det antigen som skall analyseras som för referensantigenet.
C.Elisametoden (enzyme-linked immunosorbent assay) för påvisande av
enzootiskbovin leuk os
1. Följande material och reagenser skall användas:
a) Mikroplattor för den fasta fasen, skålar eller varje annan fast fas.
b) Antigenet skall bindas till den fasta fasen med eller utan hjälp av
polyklonala eller monoklonala fästande antikroppar. Om man i fallet
med enzootisk bovin leukos låter antigenet fästa direkt till den fastafasen skall alla undersökta prov som uppvisar positiv reaktion under-
sökas i förhållande till kontrollantigenet. Kontrollantigenet skall vara
identiskt med antigenet men sakna BLV-antigen. Om capture-antik-
roppar fästes till den fasta fasen får dessa antikroppar inte reagera
med andra antigen än BLV-antigen.
c) Den biologiska vätska som skall undersökas.d) Motsvarande positiva och negativa kontroller.e) Konjugatet.
f) Ett substrat som är anpassat till det enzym som används.
g) Vid behov en stopplösning.h) Lösningar för utspädning av de prov som skall undersökas, beredning
av reagensen och tvättning.
i) Ett avläsningssystem som lämpar sig för det substrat som används.
2.Standardisering och metodens känslighet
Elisametodens känslighet skall vara av så hög grad att E4-serum uppvisar
en positiv reaktion när det späds ut 10 gånger (serumprov) eller 250gånger (mjölkprov) mer än den utspädning som fås vid pooling av
proven. Vid försökdär prov (serum och mjölk ) analyseras individuellt
skall E4-serum som har spätts ut 1:10 (negativt serum) eller 1:250
(negativ mjölk) uppvisa en positiv reaktion när det analyseras i samma
utspädning som den som används vid de individuella proven. De statliga
inrättningar som anges i punkt A.2 skall vara ansvariga för kontrollen av
Elisametoden, särskilt när det gäller att för varje parti bestämma hur
många prov som skall ingå i en pooling på grundval av den titer som
har erhållits för E4-serumet.
E4-serumet skall tillhandahållas av det nationella veterinärlaboratoriet i
Köpenhamn.
3.Villkor för användning av Elisametoden för att påvisa enzootisk bovin
leukos
Elisametoden kan användas på ett mjölk- eller vassleprov som kommer
från en anläggning med minst 30 % diande mjölkkor.
Om ovan nämnda alternativ väljs måste åtgärder vidtas för att säkerställa
att proven kan hänföras till de djur från vilka den analyserade mjölken
eller vasslan kommer.1997L0012 — SV — 31.12.1998 — 001.001 — 36
▼B
BILAGA E (I)
a)Sjukdomar hos nötkreatur
— mul- och klövsjuka
— rabies— tuberkulos— brucellos— elakartad lungsjuka hos nötkreatur— enzootiskbovin leuk os— mjältbrand
b)Sjukdomar hos svin
— rabies
— brucellos— klassisk svinpest— afrikansk svinpest— mul- och klövsjuka— swine vesicular disease— mjältbrand1997L0012 — SV — 31.12.1998 — 001.001 — 37
▼B
BILAGA E (II)
— Aujeszkys sjukdom
— infektiös bovin rinotrakeit— infektion genom brucella suis— smittsam gastroenterit1997L0012 — SV — 31.12.1998 — 001.001 — 38
▼B
BILAGA F
1997L0012 — SV — 31.12.1998 — 001.001 — 39
▼B
1997L0012 — SV — 31.12.1998 — 001.001 — 40
▼B
1997L0012 — SV — 31.12.1998 — 001.001 — 41