2.

BILAGA 2 2.2. Artikel 2 2.2.1. a Punkt 1 a – Sammanfogning av väsentliga delar a) Om sammanhållande anordningar (nitar, skruvar, bultar och muttrar etc.) används ska ett tillräckligt antal av dem anbringas utifrån, passera genom de sammanfogade väsentliga delarna, skjuta fram på insidan och där säkras på ett betryggande sätt (t.ex. genom att nitas, svetsas, förses med bussningar eller med bultar som nitas eller svetsas över muttern). Vanliga nitar (dvs. nitar vars anbringande kräver åtgärder på ömse sidor av de sammanfogade delarna) får också anbringas från insidan. Utan hinder av ovanstående kan golv till lastutrymmen säkras med självgängande skruvar, med självborrande nitar, med nitar som skjuts in med explosiv laddning eller med stift som skjuts in på pneumatisk väg, om de anbringas från insidan och går i rät vinkel genom golvet och underliggande metallbalkar och, såvida det inte är fråga om självgängande skruvar, om några av deras ändytor antingen ligger i plan med balkens utsida eller svetsats fast vid den. b) Den behöriga myndigheten ska bestämma vilka och hur många sammanhållande anordningar som måste uppfylla kraven i led a i denna anmärkning; myndigheten ska därvid förvissa sig om att de så sammanfogade väsentliga delarna inte kan tas bort och sättas tillbaka utan att tydliga spår uppkommer. Valet och anbringandet av övriga sammanhållande anordningar är inte underkastade någon inskränkning. c) Sammanhållande anordningar som kan tas bort och sättas tillbaka från en sida utan att tydliga spår uppkommer, dvs. utan att det krävs åtgärder från ömse sidor av de väsentliga delar som ska fogas samman, ska inte tillåtas enligt led a i denna anmärkning. Exempel på sådana anordningar är expandernitar och liknande. d) De ovan beskrivna sammanfogningsmetoderna ska tillämpas för fordon för särskilda ändamål, t.ex. värmeisolerade fordon, kyl- och tankfordon i den mån metoderna inte är oförenliga med de tekniska krav som dylika fordon måste uppfylla med hänsyn till sin användning. När det av tekniska skäl inte är möjligt att fästa delar på det sätt som beskrivs i led a i denna anmärkning får de väsentliga delarna fogas samman med de anordningar som nämns i led c i denna anmärkning, på villkor att de sammanhållande anordningarna som används på väggens insida inte kan kommas åt från utsidan. 2.2.1. b Punkt 1 b – Dörrar och andra tillslutningsanordningar a) Den anordning på vilken en tullförsegling kan anbringas måste i) vara fäst genom svetsning eller med minst två sammanhållande anordningar i enlighet med led a i förklarande anmärkning 2.2.1 a, eller ii) vara så konstruerad att anordningen inte kan tas bort när lastutrymmet stängts och förseglats utan att tydliga spår uppkommer. Den måste också iii) vara försedd med hål som är minst 11 mm i diameter eller springor som är minst 11 mm långa och 3 mm breda, samt iv) ge samma säkerhet oavsett vilken typ av försegling som används. b) Gångjärn, gångjärnsbeslag, dörrhakar och andra anordningar för att fästa dörrar och liknande måste vara fastsatta i enlighet med föreskrifterna i led a i och led a ii i denna anmärkning. Dessutom ska de olika beståndsdelarna i sådana anordningar (t.ex. gångjärnsplattor och tappar) i de fall de är nödvändiga för att säkerställa tullsäkerheten hos lastutrymmet vara så anbragda att de inte kan tas bort eller demonteras när lastutrymmet stängts och förseglats utan att tydliga spår uppkommer ( 5 ). Om en sådan anordning inte är åtkomlig från utsidan är det dock tillräckligt om dörren etc., när den stängts och förseglats, inte kan tas loss från gångjärnet eller en liknande anordning utan att tydliga spår uppkommer. När en dörr eller stängningsanordning har mer än två gångjärn behöver endast de två gångjärn som är närmast dörrändarna fästas i enlighet med föreskrifterna i led a i och led a ii ovan. c) När det gäller fordon som har isolerade lastutrymmen kan anordningar för tullförsegling, gångjärnen och andra delar, som om de tas bort ger tillträde till lastutrymmets inre eller till utrymmen i vilka gods kan gömmas, undantagsvis få sättas fast vid dörrar till sådana lastutrymmen genom följande system: i) Bultar och skruvar som anbringas från utsidan men som i övrigt inte uppfyller kraven i led a i förklarande anmärkning 2.2.1 a, på villkor att — bultarnas eller skruvarnas ändar är fästade i en med gängade hål försedd platta eller liknande anordning som monterats innanför dörrens utvändiga beklädnad(er), — huvudena på ett tillräckligt antal bultar eller skruvar är svetsade på anordningar för tullförsegling, på gångjärnen etc. på sådant sätt att de är helt deformerade, och — bultarna eller skruvarna inte kan tas bort utan att synliga spår av manipulation uppkommer ( 6 ). ii) En fästanordning som anbringas från insidan av den isolerade dörrkonstruktionen på villkor att — fästanordningens tapp och låskragen är sammanfogade med ett pneumatiskt eller hydrauliskt verktyg och säkrad bakom en platta eller liknande anordning mellan dörrens utvändiga beklädnad och isoleringen, — tappskallen inte är åtkomlig från insidan av lastutrymmet, och — ett tillräckligt antal tappar och låskragar svetsas samman så att anordningarna inte kan tas bort utan att synliga spår av manipulation uppkommer ( 7 ). Uttrycket ”isolerat lastutrymme” ska anses omfatta kyllastutrymmen och värmeisolerade lastutrymmen. d) Fordon som är försedda med ett stort antal stängningsanordningar såsom ventiler, kranar, manhålsluckor, flänsar och liknande måste vara anordnade så att antalet tullplomber begränsas så mycket som möjligt. Stängningsanordningar som ligger intill varandra måste därför förbindas med varandra med en gemensam anordning som behöver endast en tullförsegling, eller förses med en kåpa som ger samma resultat. e) Fordon med öppningsbara tak måste vara konstruerade på ett sådant sätt att de kan förseglas med ett så litet antal tullförseglingar som möjligt. f) Om det av säkerhetsskäl krävs flera tullförseglingar ska antalet förseglingar anges vid rubrik 5 i godkännandebeviset (bilaga 4 till TIR-konventionen från 1975). En skiss eller fotografier av fordonet som visar var exakt tullförseglingarna är anbragda ska bifogas godkännandebeviset. 2.2.1. c 1 Öppningar för luftning a) Deras största dimension får i princip inte överstiga 400 mm. b) Öppningar som medger direkt tillträde till lastutrymmet måste spärras i) med metalltrådsduk eller perforerad plåt (hålens största dimension får i bägge fallen vara högst 3 mm) och vara skyddade av svetsat metallgaller (hålens största dimension får vara högst 10 mm), eller ii) med en tillräckligt stark perforerad plåt (hålens största dimension får vara högst 3 mm och den perforerade plåtens tjocklek minst 1 mm). c) Öppningar som inte medger direkt tillträde till lastutrymmet (t.ex. på grund av ett system med vinkel- eller avskärmningsplåtar) måste vara försedda med sådana anordningar som föreskrivs i led b i denna anmärkning, i vilka emellertid hålens dimensioner får vara högst 10 mm (metalltrådsduk och perforerad plåt) och 20 mm (svetsat metallgaller). d) När öppningar gjorts i tältduken krävs i princip sådana anordningar som nämns i led b i denna anmärkning. Spärranordningar i form av perforerad plåt på utsidan och duk av metalltråd eller annat material på insidan ska dock vara tillåtna. e) Samma anordningar av annat material än metall kan tillåtas under förutsättning att hålen har föreskrivna dimensioner och det använda materialet har tillräcklig motståndskraft, så att hålen inte kan förstoras väsentligt utan synlig skada. Det måste dessutom vara omöjligt att ta bort och sätta tillbaka anordningen för luftning genom åtgärder från endast en sida av tältduken. f) Öppningen för luftning får vara försedd med en skyddsanordning. Denna ska vara fästad mot tältduken på sådant sätt att tullkontroll av öppningen kan ske. Skyddsanordningen ska vara fastsatt mot tältduken på ett avstånd från öppningens spärranordning av minst 5 cm. 2.2.1. c-2 Öppningar för avrinning a) Öppningarnas största dimension får i princip inte överstiga 35 mm. b) Öppningar som medger direkt tillträde till lastutrymmet måste vara försedda med sådana anordningar för öppningar för luftning som beskrivs i led b i förklarande anmärkning 2.2.1 c-1. c) När öppningar för avrinning inte medger direkt tillträde till lastutrymmet ska de anordningar som avses i led b i denna anmärkning inte krävas, på villkor att öppningarna är försedda med ett tillförlitligt baffelsystem som är lätt tillgängligt från lastutrymmets insida. 2.2.3. Punkt 3 – Säkerhetsglas Glas ska anses vara säkerhetsglas om det inte finns någon risk att det går sönder som följd av någon händelse som kan inträffa vid fordonets normala användning. Glaset ska vara försett med ett märke som kännetecknar det som säkerhetsglas. 2.3. Artikel 3 2.3.3. Punkt 3 – Tältduk tillverkad av flera stycken a) De enskilda stycken som en tältduk utgörs av får vara tillverkade av olika material som överensstämmer med bestämmelserna i artikel 3.2 i bilaga 2. b) Varje arrangemang av styckena i en tältduk som garanterar en tillräcklig säkerhet ska tillåtas på villkor att styckena fogats samman i enlighet med föreskrifterna i artikel 3 i bilaga 2. 2.3.6. a Punkt 6 a 2.3.6. a-1 Fordon med skjutbara fästringar Fästringar av metall vilka är skjutbara på metallstänger som är fastsatta på fordonen är godtagbara enligt denna punkt ( 8 ), förutsatt att a) stängerna är fastsatta på fordonet med högst 60 cm mellan fästpunkterna och på sådant sätt att de inte kan tas bort och sättas tillbaka utan att tydliga spår uppkommer, b) fästringarna är tillverkade med dubbla öglor eller försedda med ett mittstag och tillverkade i ett stycke utan svetsning, och c) tältduken är fäst vid fordonet i noga överensstämmelse med villkoren i artikel 1 a i bilaga 2 till denna konvention. 2.3.6. a-2 Fordon med vridbara fästringar Vridbara fästringar av metall som var och en roterar i en monteringsbygel av metall som är fastsatt på fordonet är godtagbara enligt denna punkt ( 9 ), förutsatt att a) varje monteringsbygel är fastsatt på fordonet på sådant sätt att den inte kan tas bort och sättas tillbaka utan att tydliga spår uppkommer, och b) fjädern under varje monteringsbygel är helt täckt av en klockformad fjäderhylsa. 2.3.6. b Punkt 6 b – Permanent fastsatta tältdukar När en eller flera kanter på tältduken är permanent fastsatta på fordonskarosseriet ska tältduken hållas på plats med ett eller flera band av metall eller annat passande material, fästade vid fordonskarosseriet med sammanhållande anordningar som uppfyller kraven i led a i anmärkning 2.2.1 a i bilaga 6. 2.3.8. Punkt 8 – Avståndet mellan ringar och mellan snörhål Avstånd som överstiger 200 mm men inte överstiger 300 mm kan godtas vid stolparna om ringarna är nedsänkta i sidolämmarna och snörhålen är ovala och så små att de nätt och jämnt kan föras över ringarna. 2.3.11. a Punkt 11 a 2.3.11. a-1 Flikar för sträckning av tältduken På många fordon har tältduken på utsidan en horisontell flik försedd med snörhål längs med fordonets sida. Sådana flikar, som kallas sträckflikar, används för att sträcka tältduken med hjälp av sträcklinor eller liknande anordningar. Sådana flikar har använts för att dölja horisontella slitsar gjorda i tältduken som medger obehörigt tillträde till det gods som befordras i fordonet. Det rekommenderas därför att användningen av denna typ av flikar inte ska tillåtas. Följande anordningar kan användas i stället: a) Sträckflikar av liknande utformning fastsatta på tältdukens insida b) Små enskilda flikar, var och en försedd med ett snörhål och fastsatt på utsidan av tältduken på sådant avstånd från varandra att tältduken hålls tillräckligt sträckt. En annan lösning som i vissa fall är möjlig är att undvika att använda sträckflikar på tältdukar. 2.3.11. a-2 Tältduksremmar Följande material anses lämpliga för tillverkning av remmar: a) Läder. b) Otöjbart textilmaterial, inklusive plastöverdragen eller gummerad väv, förutsatt att materialet efter ett brott inte kan svetsas eller lagas utan att tydliga spår uppkommer. Det plastmaterial som används till överdrag på remmarna ska dessutom vara genomskinligt och ha slät yta. 2.3.11. a-3 Den anordning som visas i skiss nr 3 ( 10 ) uppfyller kraven i sista delen av artikel 3.11 a i bilaga 2. Den uppfyller också kraven i artikel 3.6 a och 3.6 b i bilaga 2.