1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 97/24/EG
av den 17 juni 1997
om vissa komponenter och karakteristiska egenskaper hos två- eller trehjuliga motorfordon
(EGT L 226, 18.8.1997, s. 1)
Rättat genom:
►C1Rättelse, EGT L 65, 5.3.1998, s. 35 (97/24/EG)
►C2Rättelse, EGT L 244, 3.9.1998, s. 20 (97/24/EG)
►C3Rättelse, EGT L 251, 11.9.1998, s. 43 (97/24/EG)
►C4Rättelse, EGT L 21, 26.1.2000, s. 44 (97/24/EG)
▼B
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 97/24/EG
av den 17 juni 1997
om vissa komponenter och karakteristiska egenskaper hos två-
eller trehjuliga motorfordon
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD
HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenska-
pen, särskilt artikel 100a i detta,
med beaktande av kommissionens förslag (1),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),
i enlighet med det i artikel 189b i fördraget (3) angivna förfarandet, mot
bakgrund av det gemensamma utkast som godkändes av förliknings-
kommittén den 4 februari 1997, och med beaktande av följande:
1.Det är viktigt att anta åtgärder för att säkerställa den inre mark-nadens funktion.
2.I varje medlemsstat måste två- eller trehjuliga motorfordon —vad gäller de komponenter och karakteristiska egenskaper somavses i detta direktiv — uppfylla vissa tekniska krav, somregleras av tvingande föreskrifter som skiljer sig från enmedlemsstat till en annan. Genom sin olikhet hindrar de handeln
inom gemenskapen. Dessa hinder för den inre marknadens
upprättande och funktion kan undanröjas om samma föreskrifterantas av alla medlemsstater i stället för deras nationellabestämmelser.
3.Upprättandet av harmoniserade föreskrifter för komponenter och
egenskaper hos två- eller trehjuliga motorfordon är nödvändigt
för att det skall bli möjligt att för alla typer av nännda fordonsätta igång de förfaranden för antagande och typgodkännandesom behandlas i rådets direktiv 92/61/EEG av den 30 juni 1992om typgodkännande av två- och trehjuliga motorfordon (
4).
4.För att underlätta tillträde till marknaden för tredje land synesdet nödvändigt att åstadkomma likvärdighet mellan föreskrif-terna i kapitel 1 (däck), 2 (belysningsanordningar ochljussignaler), 4 (backspeglar) och 11 (säkerhetsbälten) i bilagantill det här direktivet och FN:s ekonomiska kommission för
Europa föreskrifter nr 30, 54, 64 och 75 (däck) nr 3, 19, 20, 37,
38, 50, 56, 57, 72 och 82 (belysningsanordningar och ljussig-naler), 81 (backspeglar) och 16 (säkerhetsbälten).
5.Beträffande miljöskyddsaspekterna, nämligen luftföroreningaroch buller, är det nödvändigt att sträva efter en varaktig
förbättring av miljön. För det ändamålet måste gränsvärden för
föroreningar och bullernivå bestämmas för att kunna tillämpasså snart som möjligt. Framtida minskningar av gränsvärdenaoch ändringar i försöksförfarandet kan endast beslutas pågrundval av studier och forskning som bedrivs eller fullföljs om
befintliga eller tänkbara tekniska möjligheter och av en lönsam-
hetsanalys för att möjliggöra tillverkning i industriell skala avfordon som kan klara de skärpta gränserna. Beslutet om dennaframtida minskning måste fattas av Europaparlamentet och rådetåtminstone tre år innan dessa gränsvärden börjar tillämpas så attindustrin kan vidta nödvändiga åtgärder så att dess produktion1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 2
(1) EGT nr C 177, 29.6.1994, s. 1 och
EGT nr C 21, 25.1.1996, s. 23.
(2) EGT nr C 195, 18.7.1994, s. 77.
(3) Europaparlamentets yttrande av den 18 maj 1995 (EGT nr C 151, 19.6.1995,
s. 184), rådets gemensamma ståndpunkt av den 23 november 1995 (EGT nr
C 190, 29.6.1996, s. 1) och Europaparlamentets beslut av den 19 juni 1996
(EGT nr C 198, 9.7.1996, s. 23). Europaparlamentets beslut av den 24 april
1997. Rådets beslut av den 12 maj 1997.
(4) EGT nr L 225, 10.8.1992, s. 72.
▼B
vid föreskrivet datum kan uppfylla de nya gemenskapsreglerna.
Europaparlamentets och rådets beslut skall grundas på förslagsom kommissionen i god tid skall förelägga dem.
6.Enligt bestämmelserna i direktiv 92/61/EEG får komponenteroch karakteristiska egenskaper som omfattas av det här direktivetsläppas ut på marknaden och säljas i medlemsstaterna endast omde uppfyller bestämmelserna i det här direktivet. Medlemssta-
terna måste vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att
förpliktelserna enligt det här direktivet kan genomföras.
7.Det är lämpligt att medlemsstaterna genom skattestimulansergynnar utsläppande på marknaden av fordon som på förhanduppfyller de krav som på gemenskapsnivå antagits när det gäller
åtgärder mot luftföroreningar och buller.
8.Metoderna för mätning av fordonens och de enskilda tekniska
enheternas skydd mot elektromagnetisk strålning för att kontrol-lera att bestämmelserna om elektromagnetisk kompatibilitet
(kapitel 8) iakttas, kräver komplicerade och dyra installationer.
För att medlemsstaterna skall kunna få dessa installationer påplats är det lämpligt att tillämpningen av dessa mätmetoderskjuts upp i tre år räknat från den tidpunkt då detta direktivträder i kraft.
9.Omfattningen och effekterna av de föreslagna åtgärderna inomdet berörda området gör de gemenskapsåtgärder som anges idetta direktiv nödvändiga, eller rent av oundgängliga, för attman skall kunna uppnå uppsatta mål, nämligen ett gemenskap-stypgodkännande för olika fordonstyper. Dessa kan inte i
tillräcklig utsträckning förverkligas av medlemsstaterna var för
sig.
10.Teknikens framsteg nödvändiggör en snabb anpassning av detekniska föreskrifter som anges i bilagan till detta direktiv. Medundantag för gränsvärdena för luftföroreningar och buller är det
lämpligt att anförtro denna uppgift åt kommissionen i syfte att
förenkla och påskynda förfarandet. I samtliga fall där Europapar-lamentet och rådet ger kommissionen behörighet att genomföraregler som antagits på området för två- eller trehjuliga motor-fordon, är det lämpligt att planera ett förfarande för
förberedande samråd mellan kommissionen och medlemsstaterna
inom en kommitté.
11.Kraven beträffande säkerhet och miljö nödvändiggör restrik-tioner med avseende på ändringar på vissa två- eller trehjuligamotorfordon. För att inte hindra ägarna från att underhålla och
sköta fordonen måste sådana restriktioner strikt begränsas till
ändringar som på ett märkbart sätt förändrar fordonets prestandaoch dess utsläpp av föroreningar och bulleremissioner.
12.Medlemsstaterna får inte vägra registrering eller användning av
fordon, så länge dessa överensstämmer med kraven i det här
direktivet. Föreskrifterna i detta direktiv får inte ha till syfte atttvinga de medlemsstater att ändra sina regler som på sitt områdeinte tillåter två- eller trehjuliga motorfordon att ha släpvagn.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Detta direktiv och dess bilaga gäller för:
— däck,
— anordningar för belysning och ljussignaler,
— utvändiga utskjutande delar,— backspeglar,
— åtgärder mot luftföroreningar,
— bränsletankar,— åtgärder mot ändringar,
— elektromagnetisk kompatibilitet,1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 3
▼B
— tillåten bullernivå och avgasanordningar,
— kopplings- och fastgöringsanordningar,
— förankring av säkerhetsbälten och säkerhetsbälten,
— glasrutor, vindrutetorkare och vindrutespolare liksom anordningar
för avfrostning och avlägsnande av imma,
för alla slags fordon som definieras i artikel 1 i direktiv 92/61/EEG.
Artikel 2
Inom tre år från det datum till vilket det hänvisas i artikel 8.1 tredje
stycket skall kommissionen utföra en fördjupad studie för att konstaterahuruvida åtgärderna mot ändring av fordon, särskilt fordon av kategori-erna A och B som avses i kapitel VII i bilagan till detta direktiv, kan
anses lämpliga, otillräckliga eller alltför långtgående mot bakgrund av
de avsedda syftena. Kommissionen skall om nödvändigt föreslå nyalagstiftningsåtgärder på grundval av slutsatserna i studien.
Artikel 3
1. Förfarandena för beviljande av komponenttypgodkännande
beträffande däck, anordningar för belysning och ljussignaler, back-speglar, bränsletankar, avgasanordningar, säkerhetsbälten och glasrutorhos en typ av två- eller trehjuligt motorfordon och komponenttyp-
godkännande av en typ av däck, anordningar för belysning och
ljussignaler, backspeglar, bränsletank, avgasanordning, säkerhetsbälteoch glasrutor i form av komponenter, liksom villkoren för dessafordons fria rörlighet och för fritt utsläppande på marknaden av kompo-nenter är de som fastställs i kapitel II respektive III i direktiv 92/61/
EEG.
2. Förfarandena för beviljande av komponenttypgodkännande med
avseende på utvändiga utskjutande delar, åtgärder mot luftföroreningar,
åtgärder mot ändringar, elektromagnetisk kompatibilitet, tillåten
bullernivå, anordningar för påkoppling av släp och montering avsidvagn, förankring av säkerhetsbälten, vindrutetorkare och vindrutes-polare liksom anordningar för avfrostning och avlägsnande av immahos en typ av två- eller trehjuliga motorfordon liksom villkoren för frirörlighet för dessa fordon är de som fastställs i kapitel II respektive III
i direktiv 92/61/EEG.
Artikel 4
1. I enlighet med bestämmelserna i artikel 11 i direktiv 92/61/EEG
erkänns likvärdighet mellan föreskrifterna i kapitlen 1 (däck), 2 (anord-ningar för belysning och ljussignaler), 4 (backspeglar) och 11(säkerhetsbälten) i bilagan till det här direktivet och dem i FN:s ekono-miska kommissionens för Europa föreskrifter nr 30 (
1), 54 (2), 64 (3) och
75 (4) om däck, 3 (5), 19(6), 20 (7), 37(8), 38 (9), 50 (10), 56 (11), 57(12),
72 (13) och 82 (14) om anordningar för belysning och ljussignaler, 81 (15)
om backspeglar och 16 (16) om säkerhetsbälten i de versionen som är i
kraft vid tidpunkten för antagandet av det här direktivet.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 4
(1) Dokument E/ECE/TRANS/505/Rev 1/Add 1.
(2) Dokument E/ECE/TRANS/505/Rev 1/Add 53.
(3) Dokument E/ECE/TRANS/505/Rev 1/Add 63.
(4) Dokument E/ECE/TRANS/505/Rev 1/Add 74.
(5) Dokument E/ECE/TRANS/324/Add 2.
(6) Dokument E/ECE/TRANS/324/Rev 1/Add 18.
(7) Dokument E/ECE/TRANS/324/Rev 1/Add 19.
(8) Dokument E/ECE/TRANS/505/Rev 1/Add 36.
(9) Dokument E/ECE/TRANS/324/Rev 1/Add 37.
(10) Dokument E/ECE/TRANS/505/Rev 1/Add 49.
(11) Dokument E/ECE/TRANS/505/Rev 1/Add 55.
(12) Dokument E/ECE/TRANS/505/Rev 1/Add 56.
(13) Dokument E/ECE/TRANS/505/Rev 1/Add 71.
(14) Dokument E/ECE/TRANS/505/Rev 1/Add 81.
(15) Dokument E/ECE/TRANS/505/Rev 1/Add 80.
(16) Dokument E/ECE/TRANS/505/Rev 1/Add 15.
▼B
För tillämpningen av den likvärdighet varom stadgas i första stycket
avser utrustningsföreskrifterna i kapitlen 1 och 11 likaså typgodkändaanordningar i enlighet med FN:s ekonomiska kommissions för Europa
motsvarande bestämmelser.
2. Myndigheterna i de medlemsstater som beviljar komponenttyp-
godkännande skall godta de komponenttypgodkännanden som utfärdasi enlighet med vad som föreskrivs i de bestämmelser till vilka hänvis-ning sker i punkt 1 och komponenttypgodkännandemärken i stället för
motsvarande komponenttypgodkännanden och komponenttypgodkän-
nandemärken som utfärdas i enlighet med föreskrifterna i detta direktiv.
Artikel 5
1. Kommissionen skall inom 24 månader från och med den dag då
detta direktiv antas förelägga Europaparlamentet och rådet ett förslag
som har utarbetats på grundval av undersökningar och en utvärdering
av de kostnader och fördelar som följer av tillämpningen av skärptagränsvärden, och som lägger fast en kommande etapp under vilkenåtgärder skall antas som syftar till att ytterligare skärpa de gränsvärdenför föroreningar och bullernivån för berörda fordon som fastställs ikapitel 5 tabellerna I och II i bilaga II respektive i kapitel 9 i bilaga I.
I sitt förslag skall kommissionen beakta och utvärdera de olika
åtgärdernas kostnadseffektivitet med avseende på minskning av förore-nande utsläpp och bulleremissioner och i enlighet med angivna syftenlägga fram förslag till proportionella och rimliga åtgärder.
2. Det beslut som Europaparlamentet och rådet antar på grundval av
kommissionens förslag enligt punkt 1 och som skall antas före den 1
januari 2001 skall beakta nödvändigheten av att med dessa åtgärderinförliva andra faktorer än endast skärpta gränsvärden. De kostnaderoch fördelar som följer av tillämpningen av dessa åtgärder skall under-sökas och utvärderas gemensamt av intresserade parter såsom industrin,användare och grupper som företräder konsumenter och allmänhet, och
dessa kostnader och fördelar skall vara proportionella och rimliga mot
bakgrund av uppställda mål.
Artikel 6
1. Medlemsstaterna får endast anta bestämmelser om skattestimu-
lanser för motorfordon som överensstämmer med de krav med
avseende på luftföroreningar och buller som fastställs i bilaga I kapitel
5 punkt 2.2.1.1.3 respektive bilaga II tabellerna I och II samt bilaga Ikapitel 9 i detta direktiv.
2. De stimulanser som avses i punkt 1 måste stämma överens med
föreskrifterna i fördraget och uppfylla följande villkor:
— De skall gälla för alla nya fordon som släpps ut på marknaden inom
ett medlemsland och som på förhand uppfyller föreskrifterna ipunkt 1 i detta direktiv.
— De skall upphöra i och med den obligatoriska tilllämpningen av de
krav som anges i punkt 1.
— De skall för alla typer av motorfordon uppgå till ett belopp som är
lägre än merkostnaderna för de tillämpade tekniska lösningarna ochderas installation i motorfordonet för att de fastställda värdena skallkunna iakttas.
3. För att den skall kunna framlägga sina iakttagelser skall kommis-
sionen i god tid underrättas om planer på att införa eller ändra sådana
skattestimulanser till vilka hänvisning sker i punkt 1.
Artikel 7
Beslut om ändringar som är nödvändiga
— för att beakta ändringarna i FN:s ekonomiska kommissions för
Europa bestämmelser, till vilka hänvisning sker i artikel 4,
— för att anpassa bilagan till den tekniska utvecklingen — med
undantag för de gränsvärden som rör luftföroreningar och buller,vilka framgår av bilaga I kapitel 5 punkt 2.2.1.1.3 och bilaga IItabellerna I och II respektive bilaga I kapitel 9,1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 5
▼B
skall fattas i enlighet med det förfarande som anges i artikel 13 i rådets
direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning avmedlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och
släpvagnar till dessa fordon (
1).
Artikel 8
1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och
andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senastden 18 december 1998. De skall omedelbart underrätta kommissionenom detta.
Från och med det datum som anges i första stycket får medlemsstaterna
inte längre förbjuda det första ibruktagandet av fordon som uppfyllerbestämmelserna i detta direktiv eller i vissa av dess kapitel.
De skall tillämpa dessa bestämmelser från och med den 17 juni 1999.Dock skall tillämpningen av vissa bestämmelser i kapitlen 5, 8 och 9
uppskjutas i enlighet med vad som särskilt anges i nämnda kapitel.
2. När medlemsstaterna antar dessa bestämmelser skall de innehålla
en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisningnär de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skallgöras skall varje medlemsstat själv utfärda.
Artikel 9
1. När detta direktiv börjar tillämpas skall rådets direktiv 80/780/
EEG av den 22 juni 1980 om tillnärmning av medlemsstaternaslagstiftning om backspeglar för tvåhjuliga motorfordon med eller utan
sidvagn, samt backspeglarnas montering på sådana fordon(
2),
upphävas.
2. Dock får komponenter för vilka typgodkännanden beviljats enligt
bilaga I till det direktiv som anges i punkt 1 fortsätta att användas.
3. Rådets direktiv 78/1015/EEG av den 23 november 1978 om
tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om tillåten bullernivåoch avgasanordningar för motorcyklar (
3) skall upphävas från och med
det datum som anges i artikel 8.1 första stycket.
4. Fram till och med det datum som anges i artikel 8.1 första stycket
skall typgodkännanden av det slag som avses i direktiv 78/1015/EEGkunna beviljas för fordon som avses i direktiv 92/61/EEG. Degränsvärden som med avseende på bullernivå fastställs i bilaga I►
C3punkt 2.1.1 ◄i direktiv 78/1015/EEG skall tillämpas.
Med avseende på det första ibruktagandet av dessa fordon skall artikel
15.4 c i direktiv 92/61/EEG tillämpas.
5. Från och med detta direktivs ikraftträdande skall bestämmelserna
i rådets direktiv 89/336/EEG av den 3 maj 1989 om tillnärmning avmedlemsstaternas lagstiftning om elektromagnetisk kompatibilitet (
4)
inte längre tillämpas på fordon som omfattas av detta direktiv.
Artikel 10
Detta direktiv träder i kraft den dag då det offentliggörs i Europeiska
gemenskapernas officiella tidning .
Artikel 11
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 6
(1) EGT nr L 42, 23.2.1970, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 96/27/
EG (EGT nr L 169, 8.7.1996, s. 1).
(2) EGT nr L 229, 30.8.1980, s. 49. Direktivet senast ändrat genom direktiv 80/
1272/EEG (EGT nr L 375, 31.12.1980, s. 73).
(3) EGT nr L 349, 13.12.1978, s. 2. Direktivet senast ändrat genom direktiv 89/
235/EEG (EGT nr L 98, 11.4.1989, s. 1).
(4) EGT nr L 139, 23.5.1989, s. 19. Direktivet senast ändrat genom direktiv 93/
97/EEG (EGT nr L 290, 24.11.1993, s. 1).
▼B
KAPITEL 1
DÄCK FÖR TVÅ- ELLER TREHJULIGA MOTORFORDON OCH INPASSNING AV DEM
FÖRTECKNING ÖVER BILAGOR
BILAGA I Administrativa bestämmelser för komponenttypgodkännande av däck …
Tillägg 1 Informationsdokument för viss typ av däck avsedd för två- eller trehjuliga
motorfordon …
Tillägg 2 Intyg på komponenttypgodkännande för viss typ av däck avsett för två- eller
trehjuliga motorfordon …
BILAGA II Definitioner, märkningar och krav …
Tillägg 1 Förklarande diagram …Tillägg 2 Ordningsföljd för däckmärkning …
Tillägg 3 Förteckning över belastningsindex och motsvarande tillåtna maximimassa …
Tillägg 4 Märkning och dimensioner av vissa däcktyper …Tillägg 5 Tillvägagångssätt för mätning av däckdimensioner …
Tillägg 6 Förfarande för provning av belastnings-/hastighetsprestanda …
Tillägg 7 Förändring i bärförmåga som en funktion av hastigheten …Tillägg 8 Tillvägagångssätt för bestämning av dynamiskutvidgning av däck…
BILAGA III Krav på fordon med avseende på deras däckinpassning …
Tillägg 1 Informationsdokument beträffande däckinpassning av däck för viss typ av två-
eller trehjuliga motorfordon …
Tillägg 2 Intyg om fordons typgodkännande såvitt avser inpassning av däck för typ av
två- eller trehjuligt motorfordon …1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 7
▼B
BILAGA I
ADMINISTRATIVA BESTÄMMELSER FÖR KOMPONENTTYP-
GODKÄNNANDE AV VISS TYP AV DÄCK
1. ANSÖKAN OM KOMPONENTTYPGODKÄNNANDE
1.1 Ansökan om komponenttypgodkännande för viss typ av däck måste
innehålla noggranna uppgifter om den typ av däck på vilken kompo-
nenttypgodkännandemärket skall anbringas.
1.2 För varje däcktyp måste ansökan också innehålla noggranna
uppgifter om:
1.2.1 däckets storleksangivelse enligt definitionen i bilaga II, punkt 1.16,1.2.2 fabrikat eller varunamn,1.2.3 användningskategori: normal, special, vinter eller moped,
1.2.4 däckets struktur (diagonal- eller korslagerdäck, gördel-, radialdäck),
1.2.5 symbol för hastighetskategori,1.2.6 belastningsindex,1.2.7 om däcket är avsett för användning med eller utan innerdäck,
1.2.8 om däcket är ”normalt” eller ”förstärkt”,
1.2.9 skikttal för motorcykelavledningar,1.2.10 de yttre dimensionerna: däckets hela bredd och hela diameter,1.2.11 fälgar på vilka däcket kan inpassas,
1.2.12 mätfälg och provfälg,
1.2.13 provtryckoch tryckför mätningar,1.2.14 koefficienten x till vilken hänvisning sker i bilaga II, punkt 1.19,1.2.15 för däck kännetecknade med bokstavskoden ”V” inom däckets stor-
leksangivelse och som är lämpliga för hastigheter över 240 km/h
eller för däck kännetecknade med bokstavskoden ”Z” inom däckets
storleksangivelse och som är lämpliga för hastigheter över 270 km/h,
den maximihastighet som tillåts av däckstillverkaren och den
bärförmåga som beräknas för denna maximihastighet. Den högsta
tillåtna hastigheten och den relevanta bärförmågan skall anges i
typgodkännandeintyget (tillägg 2 till denna bilaga).
1.3 Ansökan om komponenttypgodkännande skall också åtföljas av
skisser eller fotografier i tre exemplar som anger slitbanemönstret
och höljet av det luftfyllda däcket som monterats på mätfälgen som
visar de relevanta dimensionerna (se punkterna 3.1.1 och 3.1.2 av
bilaga II) av det däck som framlagts för typgodkännande. Den skall
även åtföljas av det provutlåtande som avgivits av ett godkänt prov-
laboratorium eller av två prover av däcktypen enligt den behöriga
myndighetens uppfattning.
1.4 Däcktillverkaren kan begära att EG-komponenttypgodkännandet
utvidgas även till andra typer av modifierade däck.
1.5 Detta direktiv gäller inte nya däck konstruerade endast för terräng-
brukoch märk ta ”NHS” (not for highway service — inte för
landsvägsbruk) eller för tävlingar.
2. MÄRKNING
De däckprover som lämnas in för komponenttypgodkännande skall
vara tydligt och outplånligt märkta med den sökandes märke eller
varunamn och de skall ha tillräckligt utrymme för komponenttyp-
godkännandemärket.
3. KOMPONENTTYPGODKÄNNANDEMÄRKE
Alla däcksom överensstämmer med en typ som har blivit k ompo-
nenttypgodkänd i enlighet med detta direktiv skall ha den
komponenttypgodkännandemärkning som beskrivs i bilaga 5 till
direktiv 92/61/EEG av den 30 juni 1992 om typgodkännande av
två- eller trehjuliga motorfordon.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 8
▼B
”A”-värdet som definierar dimensionerna av rektangeln och de
siffror och bokstäver som utgör märket får inte vara mindre än 2 mm.
4. MODIFIKATION AV EN DÄCKTYP
4.1 Modifikation av slitbanemönstret kräver inte upprepning av de prov
som föreskrivs i bilaga II.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 9
▼B
Tillägg 1
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 10
▼B
Tillägg 2
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 11
▼B
BILAGA II
DEFINITIONER, MÄRKNINGAR OCH KRAV
1. DEFINITIONER
I detta kapitel avses med
1.1 däcktypdäcksom inte sk iljer sig från varandra, såvitt avser följande
egenskaper:
1.1.1 fabrikat eller varunamn,
1.1.2 däckets storleksangivelse,1.1.3 användningskategori (normal: för däck avsedda för normalt
landsvägsbruk; speciell: däck för specialanvändning, exempelvis
sådana som används för landsvägs- och terrängkörning; vinter- eller
moped-),
1.1.4 struktur (diagonal (korsskikt), gördel, radial),1.1.5 symbol för hastighetskategori,
1.1.6 belastningsindex,
1.1.7 tvärsnittsprofilen efter montering på en särskild fälg,1.2 däckstruktur de tekniska egenskaperna hos däckets stomme.
Åtskillnad görs i synnerhet mellan följande däcksammansättningar:
1.2.1 diagonal- eller vinkelskikt (korslager) en däckstruktur i vilken
korden sträcker sig till ringvulsten och är lagd så att de bildar alter-
nerande vinklar som enligt vad som framgår är mindre än 90º mot
slitbanans mittlinje,
1.2.2 diagonalbältgördel en däckstruktur av ”korslager”-typ i vilken
stommen omges av en gördel bestående av två eller flera lager av i
princip otöjbart material som ligger i alternerande vinklar nära stom-
mens vinkel,
1.2.3 radialen däckstruktur i vilken korden sträcker sig till ringvulsten
och är lagd i stort sett i 90º vinkel mot mittlinjen, medan stommen
är förstärkt med ett i princip otöjbart omgivande bälte,
1.2.4 förstärkt en däckstruktur i vilken stommen är mera hållfast än i
motsvarande standarddäck,
1.3 vulstden del av däcket vars form och utformning gör det möjligt för
den att passas in på fälgen och hålla däcket fast vid fälgen (
1),
1.4 kordde trådar som utgör väven i skiktstrukturen av luftfyllda
däck(1),
1.5 skiktett lager av gummitäckta parallella kordtrådar (1),
1.6 stommeannan del av däcket än slitbanan och sidorna som bär
tyngden då däcket är fyllt med luft (1),
1.7 slitbanaden del av däcket som kommer i beröring med marken (1),
1.8 sidaden del av däcket som ligger mellan slitbanan och den del som
är avsedd att täckas av fälgen (1),
1.9 slitbanefåra mellanrummet mellan två bredvid varandra liggande
räfflor eller lameller i slitbanemönstret (1),
1.10 huvudfåror de breda fåror som finns i slitbanans mittparti,
1.11 genomskärningsbredd (S) det rätlinjiga avståndet mellan sidornas
ytterkanter av ett luftfyllt däck, frånsett utsprång som utgörs av
märkningar, prydnader eller skyddande band eller räfflor (1),
1.12 sammanlagd bredd det rätlinjiga avståndet mellan sidornas ytter-
kanter av ett luftfyllt däck, inbegripet märkningar, prydnader eller
skyddande band eller räfflor (1), för däckvilk as slitbanebredd är
större än genomskärningsbredden utgör slitbanebredden den
sammanlagda bredden,1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 12
(1) Se diagram i tillägg 1.
▼B
1.13 genomskärningshöjd (H) det avstånd som är lika med hälften av
skillnaden mellan däckets yttre diameter och den nominella fälgdia-
metern (1),
1.14 nominella höjd-breddförhållandet (Ra) hundra gånger det värde som
erhålls då man dividerar den nominella genomskärningshöjden med
den nominella genomskärningsbredden (S1) som båda uttrycks i
samma måttenhet,
1.15 yttre diameter (D) den sammanlagda diametern av ett luftfyllt nytt
däck(1),
1.16 däckets storleksangivelse en beskrivning som innehåller följande:
1.16.1 den nominella genomskärningsbredden (S1) (uttryckt i mm, utom för
vissa däcktyper för vilka däckets storleksangivelse definieras i den
första kolumnen av tabellerna i tillägg 4 till den här bilagan),
1.16.2 det nominella höjd-breddförhållandet (Ra), utom för vissa däcktyper
för vilka däckets storleksangivelse anges i den första kolumnen av
tabellerna i tillägg 4 till den här bilagan,
1.16.3 ett överenskommet nummer (d) som betecknar den nominella
fälgdiametern och som motsvarar denna diameter antingen i formav ett kodnummer (ett tal under 100) eller i millimeter (ett tal över
100).
1.16.3.1 värden i millimeter av symbolen (d) uttryckt i kodform är som
följer:
”d”
-koden uttryckt med ett eller
två nummer som står för
fälgens nominella diameterMotsvarighet i mm
4 102
5 127
6 152
7 178
8 203
9 229
10 254
11 279
12 305
13 330
14 356
15 381
16 406
17 432
18 457
19 48320 508
21 533
22 559
23 584
1.17 nominell fälgdiameter (d) diametern på den fälg på vilken däcket
avses att monteras (
1),
1.18 fälgstödet för antingen ett däckoch innerring eller ett däckutan
luftfylld innerring på vilken ringvulsten fäster,1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 13
(1) Se diagram i tillägg 1.
▼B
1.19 teoretisk fälg en tänkt fälg vars bredd skulle vara X gånger däckets
nominella genomskärningsbredd. Värdet för X måste definieras av
däcktillverkaren,
1.20 mätfälgden fälg på vilken däcket skall inpassas för de dimensionella
mätningarna,
1.21 provfälg den fälg på vilken däcket skall inpassas för provning,1.22 spaltning brytning av gummistycken från däckets slitbana,
1.23 kordseparering delning av kordtrådarna från det täckande gummit,
1.24 skiktseparering delning av intill varandra liggande skikt,
1.25 slitbaneseparering lösgöring av slitbanan från stommen,
1.26 belastningsindex ett tal som har samband med den största tillåtna
belastning som däcket kan bära vid den hastighet som motsvarar
dess hastighetsangivelse enligt de användningsvillkor som definieras
av tillverkaren. Tillägg 3 till bilaga II innehåller en förteckning över
index och motsvarande belastningar,
1.27 tabell över förändring i belastningen som en funktion av hastigheten
tabellen i tillägg 7 till bilaga II som, med hänvisning till belastnings-
index och index för bärförmåga vid nominell hastighet, anger
förändring i belastningen av ett däcksom används vid andra hastig-
heter än de som motsvarar dem som anges av den nominella
hastighetskategorin,
1.28 hastighetskategori
1.28.1 hastigheten uttryckt med hjälp av symbol för hastighetskategori
såsom anges i 1.28.2,
1.28.2 hastighetskategorierna är de som anges i följande tabell:
Symbol för hastighetskategori Relevant hastighet (km/h)
B5 0
F8 0
G9 0
J 100
K 110
L 120
M 130
N 140
P 150
Q 160
R 170
S 180
T 190
U 200
H 210
V 240
W 270
1.28.3 Däck som lämpar sig för högsta hastigheter över 240 km/h känne-
tecknas av bokstaven ”V” eller ”Z” placerad inom däckets
storleksangivelse framför uppgiften om däckstruktur,
1.29 vinterdäck ett däck vars slitbanemönster och struktur har konstrue-
rats främst för att garantera bättre köruppträdande än för normala
däck i gyttja och nysnö eller snöslask. Vinterdäckens slitba-
nemönster består i allmänhet av fåror och/eller spalter med större
mellanrum än i normala däck,
1.30 MST(multiservice — universaldäck) ett däck för flera användnings-
områden, eller med andra ord, ett däcksom lämpar sig för både
landsvägs- och terrängkörning,1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 14
▼B
1.31 maximibelastningsvärde den största massa som ett däckberäk nas
kunna bära:
1.31.1 För hastigheter under eller lika med 130 km/h får maximibelast-
ningsvärdet inte överskrida det procenttal som ansluter sig till det
relevanta indexet för däckets bärförmåga såsom anges i tabellen
”Förändring i bärförmåga enligt hastighet” (se punkt 1.27) med
hänvisning till den symbol för däckets hastighetskategori och hastig-
heten av det fordon på vilket däcket monterats.
1.31.2 För hastigheter över 130 km/h men inte över 210 km/h, får maximi-
belastningsvärdet inte överskrida det värde som har samband med
belastningsindexet för däcket.
1.31.3 Då det gäller däck konstruerade för hastigheter över 210 km/h, men
inte över 270 km/h, skall maximibelastningsvärdet inte överskrida
procenttalet för den massa som ansluter sig till däckets belastnings-
index som anges i tabellen nedan med hänvisning till symbolen för
däckets hastighetskategori och till högsta referenshastigheten för det
fordon på vilket däcket skall monteras.
Maximihastighet
(km/h) (1)Maximibelastningsvärde
(%)
Hastighetskategori VHastighetskategori
W(3)
210 100 100
220 95 100
230 90 100
240 85 100
250 (80)(2)9 5
260 (75)(2)8 5
270 (70)(2)7 5
Anmärkningar:
(1) För mellanliggande hastigheter tillåts linjär interpolation av maximibelast-
ningsvärde.
(2) Gäller endast däck som kännetecknas med bokstavskoden ”V” inom den
storleksangivelse och upp till den maximihastighet som definierats avdäcktillverkaren. (Se punkt 1.2.15 i bilaga I).
(
3) Tillämplig även på däck som kännetecknas med bokstavskoden ”Z” inom
storleksangivelsen.
1.31.4 För hastigheter över 270 km/h får belastningsvärdet inte överstiga
den massa som definieras av däcktillverkaren med hänvisning till
däckets hastighetskod.
För hastigheter mellan 270 km/h och den högsta hastighet som tillåts
av däcktillverkaren gäller linjär interpolation av belastningsvärdet.
1.32 mopeddäck ett däckavsett att monteras på mopeder
1.33 motorcykeldäck ett däcksom hvudsak ligen är avsett att monteras på
motorcyklar
1.34 rullningsomkrets (Cr)det teoretiska avstånd som mittpunkten (axeln)
av ett hjul på ett fordon i rörelse färdas under en fullbordad rotation,
vilket erhålls enligt formeln:
Cr=f×D ,d ä r
D är däckets yttre diameter i enlighet med däckets storleksangivelse
definierad i punkt 3.1.2 i denna bilaga
f = 3,02 för däck vars fälgdiameterkod är större än eller lika med
13
3,03 för radialkorddäck vars fälgdiameterkod inte är större än
12
2,99 för diagonal- eller vinkelkord (korsskikt), däck eller
gördeldäckvars fälgdiameterk od inte är över 12.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 15
▼B
2. MÄRKNING
2.1 På åtminstone en av sina sidor skall däcken ha följande märkningar:2.1.1 fabrikat eller varunamn,2.1.2 storleksangivelse för däcket enligt definitionen i punkt 1.16,2.1.3 uppgifter om däckstrukturen som följer:2.1.3.1 då det gäller diagonal- eller vinkelkord-(korsskikts) däck, ingen
märkning eller bokstaven ”D” före fälgdiameterkoden,
2.1.3.2 då det gäller gördeldäck, bokstaven ”B” före fälgdiameterkoden och,
valfritt, ordet ”BIAS-BELTED”,
2.1.3.3 då det gäller radialdäck, bokstaven ”R” före fälgdiameterkoden och,
valfritt, ordet ”RADIAL”,
2.1.4 däckets hastighetskategori, uttryckt med symbolen som det hänvisas
till i punkt 1.28.2,
2.1.5 belastningsindex enligt definitionen i 1.26,2.1.6 ordet ”TUBELESS” då ett däckär avsett att användas utan luftfylld
inre ring,
2.1.7 symbolen ”REINFORCED” eller ”REINF” då det gäller förstärkta
däck,
2.1.8 tresiffrigt tillverkningsdatum, vari de två första siffrorna anger
veckan och den tredje året. Denna information behöver synas endast
på ena sidan,
2.1.9 symbolen ”M + S” eller ”M.S” eller ”M & S” då det gäller
vinterdäck,
2.1.10 symbolen ”MST” då det gäller universaldäck.2.1.11 ordet ”MOPED”, ”CICLOMOTORE” eller ”CYCLOMOTEUR” då
ett däckär avsett för mopeder.
2.1.12 Däck som lämpar sig för hastigheter över 240 km/h måste märkas
med den tillämpliga bokstavskoden ”V” eller ”Z” (se punkt 1.31.3)
inom däckets storleksangivelse och framför strukturangivelsen (se
punkt 2.1.3).
2.1.13 Däck som lämpar sig för hastigheter över 240 km/h (eller respektive
270 km/h) måste inom parentes vara försedda med märkningen för
det belastningsindex (se punkt 2.1.5) som är tillämpligt för hastig-
heten 210 km/h (respektive 240 km/h) och en symbol för
referenshastighetskategori som följer:
— ”V” då det gäller däck som kännetecknas av bokstavskoden ”V”
inom storleksangivelsen.
— ”W” då det gäller däck som kännetecknas av bokstavskoden ”Z”
inom storleksangivelsen.
2.2 Tillägg 2 ger ett exempel på utseendet av däckmärkning.2.3 De märkningar till vilka hänvisas i 2.1 och den komponenttyp-
godkännandemärkning som fastställs i stycke 3 av bilaga I skall
pressas i eller på däcken. De skall vara tydligt läsliga.
3. KRAV PÅ DÄCK
3.1 Däckdimensioner
3.1.1 Genomskärningsbredd3.1.1.1 Genomskärningsbredden beräknas enligt följande formel:
S=S
1+K( A−A1)
där:S = genomskärningens bredd uttryckt i mm mätt på mätfälgen,
S
1= nominell genomskärningsbredd (i mm) såsom anges på
däcket i däckets storleksangivelse,
A = bredd, uttryckt i mm, av den mätfälg som anges av tillver-
karen i den tekniska beskrivningen,
A1= teoretiskfälgbredd uttryck t i mm.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 16
▼B
Värdet S1multiplicerat med faktorn X som uppges av däcktillver-
karen används för A1och värdet 0.4 används för K.
3.1.1.2 Då däckets storleksangivelse förekommer i den första kolumnen av
tabellerna i tillägg 4 till bilaga II, skall genomskärningsbredden (S1)
och den teoretiska fälgbredden (A1) dockvara de värden som införts
mittemot storleksangivelsen i dessa tabeller.
3.1.2 Däckets yttre diameter3.1.2.1 Den yttre diametern av ett däckerhålls enligt följande formel:
D=d+2 H
där:D = den yttre diametern, uttryckt i mm
d = den nominella fälgdiametern uttryckt i mm
H = den nominella däckhöjden
H=S
1× 0.01 Ra, där
S1= den nominella genomskärningsbredden
Ra = det nominella bredd-höjdförhållandet såsom anges i beskriv-
ningen över däckets sidoyta enligt kraven i punkt 2.1.3.
3.1.2.2 Den yttre diametern av däcktyper för vilka storleksangivelsen är
angiven i den första kolumnen av tabellerna i tillägg 4 till denna
bilaga, skall dock vara den som anges i de ovannämnda tabellerna
mittemot däckbeskrivningen.
3.1.3 Metod för däckmätning
Däckets dimensioner skall mätas på sätt som anges i tillägg 5 till
denna bilaga.
3.1.4 Bestämmelser gällande för däckets genomskärningsbredd.
3.1.4.1 Däckets sammanlagda bredd får vara mindre än genomskärnings-
bredden S bestämd i enlighet med punkt 3.1.1.
3.1.4.2 Den får överstiga detta värde upp till det värde som anges i tillägg 4
till denna bilaga eller, då det gäller däckstorleksbeskrivningar som
inte anges i nämnda tillägg 4, med följande procentvärden:
3.1.4.2.1 för mopeddäck, för normala landsvägsdäck och vinterdäck för
motorcyklar:
+ 10 % då det gäller en fälgdiameterkod 13 och mer
+ 8 % för en fälgdiameterkod på högst 12
3.1.4.2.2 för ett universaldäcklämpat för begränsat landsvägsbrukoch märk t
med MST: + 25 %.
3.1.5 Bestämmelser beträffande däckets ytterdiameter.3.1.5.1 Däckets ytterdiameter får inte överstiga de minimi- och maxi-
mivärden för diametern som anges i tillägg 4 till denna bilaga.
3.1.5.2 Däckets ytterdiameter får, när däckets storleksangivelse inte är
angiven i tillägg 4 till denna bilaga, inte överstiga de lägsta och
högsta diametervärden som erhålls vid tillämpning av följande
formel:
D
min=d+( 2 H×a )
Dmax=d+( 2 H×b )
H och d är såsom definieras i punkt 3.1.2.1 och a och b är såsom
definieras i punkterna 3.1.5.2.1 respektive 3.1.5.2.2:
3.1.5.2.1 för ett mopeddäck, för normalt landsvägsdäck och för vinterdäck
a
fälgdiameter 13 och över 0,97
fälgdiameter under 12 0,93
för ett universaldäck1,001997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 17
▼B
3.1.5.2.2 för ett mopeddäckoch för ett normalt landsvägsdäckför motorcyk el
b
fälgdiameter 13 och över 1,07
fälgdiameter under 12 1,10
för vinter- och universaldäck1,12
3.2 Belastnings-/hastighetsprestationsprovning
3.2.1 Belastnings-/hastighetsprestationsprovningen skall göras på ett däck i
enlighet med det tillvägagångssätt som definieras i tillägg 6 till
bilaga II.
3.2.1.1 Då ansökan gäller däck som kännetecknas av bokstavskoden ”V”
inom storleksangivelsen och som lämpar sig för hastigheter över
240 km/h, eller däck som kännetecknas av bokstavskoden ”Z” inom
storleksangivelsen och som lämpar sig för hastigheter över 270 km/h
(se punkt 1.2.15 i bilaga I), görs den ovannämnda belastnings-/
hastighetsprovningen på ett däckvid de belastnings- och hastighets-
förhållanden som angetts inom parentes på däckets sidoyta (se punkt
2.1.13). En ytterligare belastnings-/hastighetsprovning måste göras
på ett andra däckav samma typ vid de belastnings- och hastighets-
förhållanden som eventuellt har angetts som högsta värden av
tillverkaren.
3.2.2 Efter att framgångsrikt ha genomgått belastnings-/hastighetsprov-
ningen skall däcket inte visa tecken på separering i slitbanan,
kordskikten eller kordtrådarna, eller spaltning eller kordbrott.
3.2.3 Däckets ytterdiameter, mätt minst sex timmar efter belastnings-/
hastighetsprovningen, får inte skilja sig från det yttre diametermått
som mättes före provningen med mer än ± 3,5 %.
3.2.4 Däckets hela bredd mätt vid slutet av belastnings-/hastighetsprov-
ningen skall inte överskrida de värden som fastställs i punkt 3.1.2.4.
3.3 Däcks dynamiska utvidgning
De däcksom det hänvisas till i punk t 1.1 i tillägg 8 i bilaga II som
har genomgått den belastnings-/hastighetsprovning som krävs i punkt
3.2.1 skall undergå provning för dynamisk utvidgning som skall
utföras i enlighet med det praktiska tillvägagångssätt som föreskrivs
i nämnda tillägg.
3.4 Då en tillverkare tillverkar ett urval däck är det inte nödvändigt att
utföra belastnings-/hastighetsprovning och provning för dynamisk
utvidgning på varje tillgängligt däcktyp. Möjligheten att välja det
minst gynnsamma fallet överlämnas för bedömning till den
myndighet som ansvarar för komponenttypgodkännande.
3.5 En modifikation av däckets slitbanemönster anses inte föranleda en
upprepning av den provning som definieras i punkterna 3.2 och 3.3
av denna bilaga.
3.6 Utvidgning av godkännande för däck lämpade för hastigheter över
240 km/h för däck som kännetecknas av bokstavskoden ”V” inom
storleksangivelsen (eller 270 km/h för däck som kännetecknas av
bokstavskoden ”Z” inom storleksangivelsen), med avsikt att få intyg
för olika maximihastigheter och/eller -belastningar, tillåts förutsatt
att ett nytt provutlåtande, med avseende på den nya maximihastig-
heten och belastningsvärde, tillhandahålls av det tekniska organ
som ansvarar för provningen. Dylika nya belastnings-/hastighets-
värden måste anges i tillägg 2 till bilaga I.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 18
▼B
Tillägg 1
Förklarande diagram
(se punkt 1 i denna bilaga)
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 19
▼B
Tillägg 2
Ordningsföljd för däckmärkning
Exempel på de märkningar som måste förekomma på typgodkända däcktyper
b 100/80 B 18 53 S TUBELESS M + S 013
Dessa märkningar definierar ett däck:
— med nominella genomskärningsbredden 100
— med nominella bredd/höjdförhållandet 80— till strukturen ett gördeldäck (B)— vars fälgdiameter är 457 mm, vilket motsvaras av koden 18— med bärförmågan 206 kg, motsvarande indexvärde 53 (se lista i tillägg 3)— tillhörande hastighetskategorin S (högsta hastighet 180 km/h)— som får monteras utan luftfylld inre ring— som är ett vinterdäck(M + S)— tillverkat under vecka 1 (01) av år 1993 (3).
Placeringen och ordningsföljden av de märkningar som utgör däckets känne-
tecken skall vara som följer:
a) Däckets storleksangivelse inbegripet den nominella genomskärningens bredd,
det nominella bredd/höjdförhållandet, struktursymbolen, om tillämpligt, och
den nominella fälgstorleken skall kombineras såsom visas i exemplet ovan,
dvs. 100/80 B 18.
b) Belastningsindexet och symbolen för hastighetskategori skall placeras nära
däckets storleksangivelse. De får komma antingen före eller efter denna eller
finnas över eller under den.
c) Beskrivningarna ”TUBELESS” och ”REINFORCED” eller ”REINF” och ”M
+ S” eller ”M.S.” eller ”M & S” och ”MST” och/eller ”MOPED”, ”CICLO-MOTORE” eller ”CYCLOMOTEUR” får vara anbragta på större avstånd
från dimensionsbeskrivningen.
d) Då det gäller däcklämpade för hastigheter över 240 k m/h, måste den
tillämpliga bokstavskoden ”V” eller ”Z” märkas framför strukturmärkningen
(t.ex. 140/60ZR18). Referensindexet för bärförmåga och symbolen för hastig-
hetskategori måste, om det är tillämpligt, sättas inom parentes (se punkt
2.1.13 i bilaga II).1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 20
▼B
Tillägg 3
Förteckning över belastningsindex och motsvarande tillåtna maximimassa
A = belastningsindex
B = motsvarande maximimassa (kg)
AB
04 5
1 46,22 47,5
3 48,7
45 0
5 51,5
65 3
7 54,5
85 6
95 8
10 60
11 61,5
12 63
13 65
14 67
15 69
16 71
17 73
18 75
19 77,5
20 8021 82,5
22 85
23 87,5
24 90
25 92,5
26 95
27 97,5
28 100
29 103
30 106
31 109
32 112
33 115
34 118
35 121
36 125
37 128
38 132
39 136
40 140
41 14542 1501997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 21
▼B
AB
43 155
44 16045 16546 17047 17548 18049 18550 19051 19552 20053 20654 21255 21856 22457 23058 23659 24360 25061 257
62 265
63 27264 28065 29066 30067 30768 31569 32570 33571 34572 35573 36574 37575 38776 40077 41278 42579 43780 45081 462
82 475
83 48784 50085 51586 53087 54588 56089 58090 6001997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 22
▼B
AB
91 615
92 630
93 650
94 670
95 690
96 710
97 730
98 750
99 775
100 800
101 825
102 850
103 875
104 900
105 925
106 950
107 975
108 1 000109 1 030
110 1 060
111 1 090
112 1 120
113 1 150
114 1 180
115 1 215
116 1 250
117 1 285
118 1 320
119 1 360
120 1 4001997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 23
▼B
Tillägg 4
Märkning och dimensioner av vissa däcktyper
(Se bilaga II, punkterna 3.3.1.2, 3.1.2.2, 3.1.4.2 och 3.1.5.1)
TABELL 1 A
Mopeddäck
Beskrivningar och fälgdiameter upp till kod 12
Däckets stor-
leksangivelseTeoretiska
fälgens bredd
(kod)
(A1)Sammanlagd diameter (mm) Nominella
genom-
skärnings-
bredd
(S1)
(mm)Maximal
sammanlagd
bredd (mm) DminDDmax
2 —12 1.35 413 417 426 55 59
2¼—12 1.50 425 431 441 62 67
2½—8 1.75 339 345 356 70 76
2½—9 1.75 365 371 382 70 76
2¾—9 1.75 375 381 393 73 79
3 —10 2.10 412 418 431 84 91
3 —12 2.10 463 469 482 84 911997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 24
▼B
TABELL 1 B
Motorcykeldäck
Beskrivningar och fälgdiameter upp till kod 12
Däckets stor-
leksangivelseTeoretiska
fälgens bredd
(kod)
(A1)Sammanlagd diameter (mm) Nominella
genom-
skärningsbredd
(S1)
(mm)Maximal
sammanlagd
bredd (mm) DminDDmax
2.50— 8
1.50328 338 352
65 702.50— 9 354 364 378
2.50—10 379 389 403
2.50—12 430 440 451
2.75— 8
1.75338 348 363
71 772.75— 9 364 374 383
2.75—10 389 399 4082.75—12 440 450 462
3.00— 4
2.10241 251 264
80 863.00— 5 266 276 291
3.00— 6 291 301 314
3.00— 7 317 327 3423.00— 8 352 362 3783.00— 9 378 388 401
3.00—10 403 413 422
3.00—12 454 464 473
3.25— 8
2.50362 372 386
88 953.25— 9 388 398 412
3.25—10 414 424 441
3.25—12 465 475 492
3.50— 4
2.50264 274 291
92 993.50— 5 289 299 316
3.50— 6 314 324 3413.50— 7 340 350 367
3.50— 8 376 386 397
3.50— 9 402 412 4303.50—10 427 437 448
3.50—12 478 488 506
4.00— 5
2.50314 326 346
105 1134.00— 6 339 351 368
4.00— 7 365 377 394
4.00— 8 401 415 4274.00—10 452 466 478
4.00—12 505 517 538
4.50— 6
3.00364 376 398
120 1304.50— 7 390 402 424
4.50— 8 430 442 4644.50— 9 456 468 490
4.50—10 481 493 515
4.50—12 532 544 568
5.00— 8
3.50453 465 481
134 145 5.00—10 504 516 532
5.00—12 555 567 5831997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 25
▼B
Däckets stor-
leksangivelseTeoretiska
fälgens bredd
(kod)
(A1)Sammanlagd diameter (mm) Nominella
genom-
skärningsbredd
(S1)
(mm)Maximal
sammanlagd
bredd (mm) DminDDmax
6.00— 6
4.00424 436 464
154 1666.00— 7 450 462 490
6.00— 8 494 506 534
6.00— 9 520 532 5621997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 26
▼B
TABELL 2
Motorcykel- och mopeddäck
Normal profil
Däckets stor-
leksangivelseTeoretiska
fälgens bredd
(kod)
(A1)Sammanlagd diameter (mm)Nominella
genom-
skärnings-
bredd
(S1)
(mm)Maximal
sammanlagd
bredd (mm)
DminDDmax(1)Dmax(2)(1)(2)
1¾—19 1.20 582 589 597 605 50 54 58
2 —14
1.35461 468 477 484
55 58 632 —15 486 493 501 509
2 —16 511 518 526 5342 —17 537 544 552 5602 —18 562 569 577 5852 —19 588 595 603 611
2 —20 613 620 628 636
2 —21 638 645 653 6612 —22 663 670 680 686
2¼—14
1.50474 482 492 500
62 66 712¼—15 499 507 517 525
2¼—16 524 532 540 5502¼—17 550 558 566 5762¼—18 575 583 591 6012¼—19 601 609 617 627
2¼—20 626 634 642 652
2¼—21 651 659 667 6772¼—22 677 685 695 703
2½—14
1.60489 498 508 520
68 72 782½—15 514 523 533 545
2½—16 539 548 558 5702½—17 565 574 584 5962½—18 590 599 609 621
2½—19 616 625 635 647
2½—20 641 650 660 6722½—21 666 675 685 6972½—22 692 701 711 723
2¾—14
1.85499 508 518 530
75 80 862¾—15 524 533 545 555
2¾—16 549 558 568 580
2¾—17 575 584 594 606
2¾—18 600 609 621 631
2¾—19 626 635 645 657
2¾—20 651 660 670 682
2¾—21 676 685 695 707
2¾—22 702 711 721 733
3 —16
1.85560 570 582 594
81 86 933 —17 586 596 608 620
3 —18 611 621 633 6453 —19 637 647 659 6711997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 27
▼B
Däckets stor-
leksangivelseTeoretiska
fälgens bredd
(kod)
(A1)Sammanlagd diameter (mm)Nominella
genom-
skärnings-
bredd
(S1)
(mm)Maximal
sammanlagd
bredd (mm)
DminDDmax(1)Dmax(2)(1)(2)
3¼—16
2.15575 586 598 614
89 94 1023¼—17 601 612 624 640
3¼—18 626 637 651 6653¼—19 652 663 675 691
(1) Däckför normal användning.
(2) Universal- och vinterdäck.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 28
▼B
TABELL 3
Motorcykeldäck
Normal profil
Däckets stor-
leksangi-
velseTeoretiska
fälgens
bredd
(kod)
(A1)Sammanlagd diameter (mm)Nominella
genom-
skärnings-
bredd
(S1)
(mm)Maximal sammanlagd
bredd (mm)
DminDDmax(1)Dmax(2)(3)(4)(5)
2.00—14
1.20460 466 478
52 57 60 652.00—15 485 491 503
2.00—16 510 516 528
2.00—17 536 542 554
2.00—18 561 567 579
2.00—19 587 593 605
2.25—14
1.60474 480 492 496
61 67 70 752.25—15 499 505 517 521
2.25—16 524 530 542 5462.25—17 550 556 568 572
2.25—18 575 581 593 597
2.25—19 601 607 619 623
2.50—14
1.60486 492 506 508
65 72 75 792.50—15 511 517 531 533
2.50—16 536 542 556 558
2.50—17 562 568 582 584
2.50—18 587 593 607 609
2.50—19 613 619 633 635
2.50—21 663 669 683 685
2.75—14
1.85505 512 524 530
75 83 86 912.75—15 530 537 549 555
2.75—16 555 562 574 5802.75—17 581 588 600 606
2.75—18 606 613 625 631
2.75—19 632 639 651 657
2.75—21 682 689 701 707
3.00—14
1.85519 526 540 546
80 88 92 973.00—15 546 551 565 571
3.00—16 569 576 590 596
3.00—17 595 602 616 622
3.00—18 618 627 641 647
3.00—19 644 653 667 6733.00—21 694 703 717 723
3.00—23 747 754 768 774
3.25—14
2.15531 538 552 560
89 98 102 1083.25—15 556 563 577 585
3.25—16 581 588 602 610
3.25—17 607 614 628 636
3.25—18 630 639 653 661
3.25—19 656 665 679 687
3.25—21 708 715 729 7371997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 29
▼B
Däckets stor-
leksangi-
velseTeoretiska
fälgens
bredd
(kod)
(A1)Sammanlagd diameter (mm)Nominella
genom-
skärnings-
bredd
(S1)
(mm)Maximal sammanlagd
bredd (mm)
DminDDmax(1)Dmax(2)(3)(4)(5)
3.50—14
2.15539 548 564 572
93 102 107 1133.50—15 564 573 589 597
3.50—16 591 598 614 6223.50—17 617 624 640 648
3.50—18 640 649 665 673
3.50—19 666 675 691 6993.50—21 716 725 741 749
3.75—16
2.15601 610 626 634
99 109 114 1213.75—17 627 636 652 660
3.75—18 652 661 677 6853.75—19 678 687 703 711
4.00—16
2.50611 620 638 646
108 119 124 1304.00—17 637 646 664 672
4.00—18 662 671 689 6974.00—19 688 697 715 723
4.25—16
2.50623 632 650 660
112 123 129 1374.25—17 649 658 676 686
4.25—18 674 683 701 7114.25—19 700 709 727 737
4.50—16
2.75631 640 658 665
123 135 141 1424.50—17 657 666 684 694
4.50—18 684 691 709 7194.50—19 707 717 734 745
5.00—16
3.00657 666 686 698
129 142 148 1575.00—17 683 692 710 724
5.00—18 708 717 735 7495.00—19 734 743 761 775
(1) Däckför normalt landsvägsbruk .
(2) Special- och vinterdäck.
(3) Däckför normalt landsvägsbrukt.o.m. hastighetsk ategori P.
(4) Däck för normalt landsvägsbruk över hastighetskategori P samt vinterdäck.
(5) Specialdäck.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 30
▼B
TABELL 4
Motorcykeldäck
Låg profil
Däckets stor-
leksangi-
velseTeoretiska
fälgens
bredd
(kod)
(A1)Sammanlagd diameter (mm)Nominella
genom-
skärnings-
bredd
(S1)
(mm)Maximal sammanlagd
bredd (mm)
DminDDmax(1)Dmax(2)(3)(4)(5)
3.60—18
2.15605 615 628 633
93 102 108 1133.60—19 631 641 653 658
4.10—18
2.50629 641 654 663
108 119 124 1304.10—19 655 667 679 688
5.10—16
3.00615 625 643 651
129 142 150 157 5.10—17 641 651 670 677
5.10—18 666 676 694 702
4.25/85—18 2.50 649 659 673 683 112 123 129 137
4.60—16
2.75594 604 619 628
117 129 136 1424.60—17 619 630 642 654
4.60—18 644 654 670 678
(1) Däckför normalt landsvägsbruk .
(2) Special- och vinterdäck.
(3) Däckför normalt landsvägsbrukt.o.m. hastighetsk ategori P.
(4) Däck för normalt landsvägsbruk över hastighetskategori P samt vinterdäck.
(5) Specialdäck.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 31
▼B
TABELL 5
Däckför motorcyk elefterbildningar
Däckets stor-
leksangivelseTeoretiska
fälgens bredd
(kod)
(A1)Sammanlagd diameter (mm) Nominella
genom-
skärningsbredd
(S1)
(mm)Maximal
sammanlagd
bredd (mm) DminDDmax
3.00— 8C
2.10359 369 379
80 86 3.00—10C 410 420 430
3.00—12C 459 471 479
3.50— 8C
2.50376 386 401
92 99 3.50—10C 427 437 452
3.50—12C 478 488 513
4.00— 8C
3.00405 415 427
108 117 4.00—10C 456 466 478
4.00—12C 507 517 529
4.50— 8C
3.50429 439 453
125 135 4.50—10C 480 490 504
4.50—12C 531 541 555
5.00— 8C
3.50455 465 481
134 1455.00—10C 506 516 532
5.00—12C 555 567 581
TABELL 6
Lågtrycksmotorcykeldäck
Däckets stor-
leksangivelseTeoretiska
fälgens bredd
(kod)
(A1)Sammanlagd diameter (mm) Nominella
genom-
skärningsbredd
(S1)
(mm)Maximal
sammanlagd
bredd (mm) DminDDmax
5.4— 6
4.00373 379 395
135 1465.4—10 474 481 497
5.4—12 525 532 5475.4—14 576 582 5985.4—16 626 633 649
6.7—10
5.00532 541 561
170 1846.7—12 583 592 612
6.7—14 633 642 6621997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 32
▼B
TABELL 7
Motorcykeldäck
Beskrivningar och dimensioner av amerikanska däck
Däckets storleksangi-
velseTeoretiska
fälgens bredd
(kod)
(A1)Sammanlagd diameter (mm) Nominella
genom-
skärningsbredd
(S1)
(mm)Maximal
sammanlagd
bredd (mm) DminDDmax
MH90—21 1.85 682 686 700 80 89
MJ90 —18 2.15 620 625 640
89 99MJ90 —19 2.15 645 650 665
ML90 —18 2.15 629 634 650
93 103ML90 —19 2.15 654 659 675
MM90—19 2.15 663 669 685 95 106
MN90—18 2.15 656 662 681 104 116
MP90 —18 2.15 667 673 692 108 120
MR90—18 2.15 680 687 708 114 127
MS90 —17 2.50 660 667 688 121 134
MT90 —16 3.00 642 650 672
130 144MT90 —17 3.00 668 675 697
MU90 —15M/C 3.50 634 642 665
142 158MU90 —16 3.50 659 667 690
MV90 —15M/C 3.50 643 651 675 150 172
MP85 —18 2.15 654 660 679 108 120
MR85 —16 2.15 617 623 643 114 127
MS85 —18 2.50 675 682 702 121 134
MT85 —18 3.00 681 688 709 130 144
MV85 —15M/C 3.50 627 635 658 150 1721997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 33
▼B
Tillägg 5
Tillvägagångsätt för mätning av däckdimensioner
1. Däcket monteras på mätfälgen och fylls med luft till det tryck som anges av
tillverkaren (1).
2. Däcket monterat på sin fälg lämnas i den omgivande laboratorietemperaturen
i minst 24 timmar.
3. Trycket återställs till det värde som fastställs i punkt 1.
4. Den sammanlagda bredden beräknas med hjälp av en kalibertolk vid sex på
lika stort avstånd från varandra belägna punkter, så att bandens ellerräfflornas tjocklek beaktas. Det högsta sålunda erhållna mätvärdet skall regi-
streras som den sammanlagda bredden.
5. Ytterdiametern definieras som följer: den största omkretsen mäts och det
sålunda erhållna värdet divideras med pi (3,1416).1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 34
(1) Lufttrycken kan även definieras som följer:
Däckversion Symbol för hastighetskategoriTryck
bar kPa
MOPEDER
standard B 2,25 225
förstärkt B 2,80 280
MOTORCYKLAR F, G, J, K, L, M, N, P, Q, R, S 2,25 225
standard T, U, H, V, W
2,80 280
förstärktF till P
Q, R, S, T, U, H 3,30 330
MOTORCYKEL SPECIAL4PR
F till M3,50 350
6PR 4,00 4008PR 4,50 450
Övriga däckversioner måste fyllas med luft till det tryck som anges av tillverkaren.
▼B
Tillägg 6
Förfarande för provning av belastnings-/hastighetsprestanda
1. FÖRBEREDELSE
1.1 Ett nytt däcksk all monteras på den provfälg som anges av tillver-
karen.
1.2 Det skall fyllas med luft till det lämpliga tryck som fastställs i
följande tabell:
PROVLUFTTRYCK
Däckversion Symbol för hastighetskategoriTryck
bar kPa
MOPEDER
standard B 2,25 225
förstärkt B 3,00 300
MOTORCYKLAR
standardF, G, J, K 2,50 250
L, M, N, P 2,50 250
Q, R, S 3,00 300
T, U, H, V(1) 3,50 350
förstärktF, G, J, K, L, M, N, P 3,30 330
Q, R, S, T, U, H 3,90 390
MOTORCYKEL
SPECIAL4PR
F, G, J, K, L, M3,70 370
6PR 4,50 450
8PR 5,20 520
(1) För hastigheter över 240 km/h är provtrycket 3,20 bar (320 kPa).
Andra däcktyper skall fyllas till det lufttryck som anges av tillver-
karen.
1.3 Däcktillverkaren kan, med motivering, begära om att få använda ett
lufttryck som avviker från dem som uppräknas i stycke 1.2. I sådant
fall fylls däcket till detta tryck (se punkt 1.2.13 i bilaga I).
1.4 Hjul-däckkombinationen skall förvaras i provrummets temperatur i
minst tre timmar.
1.5 Trycket i däcket skall bringas till det som definieras i punkt 1.2 eller
1.3.
2. PROVFÖRLOPP
2.1 Hjul-däckkombinationen skall monteras på en provaxel och pressas
mot den yttre ytan av ett slätt svänghjul med diametern 1,7 m ± 1 %
eller 2,0 m ± 1 %.
2.2 En belastning som motsvarar 65 % av följande skall riktas mot
provaxeln:
2.2.1 Det belastningsvärde som motsvarar index för bärförmåga för däck
märkta med hastighetssymbol upp till och med ”H”,
2.2.2 Belastningsvärdet i anslutning till en maximihastighet på 240 km/h
för däckmed hastighetssymbolen ”V” (se styck e 1.31.3 i bilaga II).1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 35
▼B
2.2.3 Belastningsvärdet i anslutning till en maximihastighet på 270 km/h
för däckmed hastighetssymbolen ”W” (se styck e 1.31.3 i denna
bilaga).
2.2.4 Det belastningsvärde som ansluter sig till den maximihastighet som
anges av däcktillverkaren för däck lämpade för hastigheter över
240 km/h (eller 270 km/h, om det är tillämpligt) (se stycke 3.2.1.1).
2.2.5 Då det mopeddäck (hastighetskategori B), skall provbelastningen
vara 65 % på en provtrumma som är 1,7 m i diameter, och 67 %
på provtrumma som är 2,0 diameter.
2.3 Genom hela provningen skall däcktrycket inte återställas och prov-
belastningen hållas konstant.
2.4 Temperaturen i provrummet skall under provningen hållas mellan 20
och 30 ºC eller vid en högre temperatur om tillverkaren godkänner
det.
2.5 Provningen skall genomföras utan avbrott, i enlighet med följande
krav:
2.5.1 tid för övergång från hastigheten 0 till begynnelse-provhastighet: 20
minuter,
2.5.2 begynnelse-provhastighet: lika med den högsta hastigheten tänkt för
däcktypen, sänkt med 30 km/h om provningen utförs på en trumma
2 m i diameter, eller med 40 km/h om provningen utförs på en
trumma som är 1,7 m i diameter,
2.5.2.1 maximihastigheten som används för den andra provningen då det
gäller däcklämpade för hastigheter över 240 k m/h för däckk änne-
tecknade av bokstavskoden ”V” inom storleksangivelsen (eller
270 km/h för däck kännetecknade av bokstavskoden ”Z” inom stor-
leksangivelsen) är den maximihastighet som angetts av
däcktillverkaren (se punkt 1.2.15 i bilaga I),
2.5.3 stegvisa hastighetsökningar: 10 km/h,
2.5.4 provningstid vid varje hastighetsområde: 10 minuter,2.5.5 sammanlagd provningstid: en timme,
2.5.6 maximal provhastighet: däcktypens maximihastighet om provningen
utförs på trumma med 2 m i diameter och däcktypens maximihas-
tighet sänkt med 10 km/h om provningen utförs på en trumma som
är 1,7 m i diameter,
2.5.7 då det gäller mopeddäck (hastighetskategori B) skall provhastigheten
vara 50 km/h, den tid det tar att accelerera från 0 till 50 km/h är 10
minuter, jämn hastighet hålls i 30 minuter, provningen varar
sammanlagt 40 minuter.
2.6 Då en andra provning utförs för uppskattning av topprestation av
däck lämpade för hastigheter över 240 km/h skall provförfarandet
dockvara följande:
2.6.1 tjugo minuter för ökning från noll till begynnelse-provhastighet,
2.6.2 tjugo minuter vid begynnelse-provhastighet,2.6.3 tio minuter för ökning till maximiprovhastighet,
2.6.4 fem minuter vid maximal provhastighet.
3. LIKVÄRDIGA PROVMETODER
Om ett annat förfaringssätt används än det som beskrivs i punkt 2
skall dess likvärdighet bevisas.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 36
▼B
Tillägg 7
Förändring i bärförmåga som en funktion av hastigheten
Hastighet
(km/h)Förändring i bärförmåga (%)
Moped Fälgdiameterkod ≤12 Fälgdiameterkod ≥13
Hastighetssymbol Hastighetssymbol
B J K L J K L M N P och över
30 + 30 + 30 + 30 + 30 + 30 + 30 + 30 + 30 + 30 + 30
50 0 + 30 + 30 + 30 + 30 + 30 + 30 + 30 + 30 + 30
60 + 23 + 23 + 23 + 23 + 23 + 23 + 23 + 23 + 23
70 + 16 + 16 + 16 + 16 + 16 + 16 + 16 + 16 + 1680 + 10 + 10 + 10 + 10 + 10 + 10 + 10 + 10 + 1490 + 5 + 5 + 7,5 + 5 + 5 + 7,5 + 7,5 + 7,5 + 12
1 0 0 0 0 +5 0 0 +5 +5 +5 +1 0
110 − 7 0 + 2,5 0 + 2,5 + 2,5 + 2,5 + 8120 − 15 − 6 0 0 0 0 + 6130 − 25 − 12 − 5 0 0 + 4
140 001997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 37
▼B
Tillägg 8
Tillvägagångssätt för bestämning av dynamiskutvidgning av däck
1. OMFATTNING OCH UTSTRÄCKNING
1.1 Detta tillvägagångssätt gäller motorcykeldäck av de typer som
hänvisas till i punkt 3.4.1 av detta tillägg.
1.2 Det är avsett för bestämning av däckets maximala utvidgning som
förorsakas av centrifugalkraftens inverkan vid den högsta tillåtna
hastigheten.
2. BESKRIVNING AV PROVFÖRFARANDET
2.1 Provaxeln och fälgen skall kontrolleras för att säkerställa att den
radiala excentriciteten är mindre än ± 0,5 mm och att den laterala
avvikelsen är under ± 0,5 mm mätt vid ytterkanten av hjulets
vulstfäste.
2.2 Ytterkonturanordning
Varje anordning (projektionsrasterkamera, strålkastare eller annat)
som möjliggör noggrann skissering av genomskärningens konturer
eller fastställande av en omgivande kurva, i räta vinklar mot däckets
mittlinje vid de punkter där de största förvrängningarna av slitbanan
finns.
Denna anordning skall minimera all förvrängning och garantera ett
konstant (känt) förhållande (K) mellan den dragna konturen och
däckets faktiska dimensioner.
Denna anordning gör det möjligt att bestämma däckkonturen i
förhållande till hjulets axel.
3. PROVUTFÖRANDE
3.1 Temperaturen i provrummet skall under provningen hållas mellan
20 ºC och 30 ºC eller vid en högre temperatur om tillverkaren
godkänner detta.
3.2 De däcksom sk all prövas måste ha genomgått belastnings-/hastig-
hetsprovningen i enlighet med tillägg 6 utan att uppvisa
felaktigheter.
3.3 Det däck som skall prövas skall inpassas på ett hjul vars fälg
överensstämmer med tillämpliga bestämmelser.
3.4 Däckets lufttryck (provtryck) skall justeras till de värden som anges i
punkt 3.4.1.
3.4.1 Diagonal- eller vinkelskikt (korslager) och gördeldäck.
Symbol för
hastighetskate-
goriDäckversionProvtryck
bar kPa
P/Q/R/S standard 2,50 250
T och över standard 2,90 290
3.5 Hjul-däckkombinationen skall förvaras i provrummets temperatur i
minst tre timmar.
3.6 Efter denna förvaringsperiod skall däckets lufttryck korrigeras till
det värde som fastställs i punkt 3.4.1.
3.7 Hjul-däckkombinationen skall monteras på provaxeln och kontrol-
leras så att den rullar fritt. Däcket kan fås att rotera med en motor
kopplad till provaxeln eller med tryck mot provtrumman.
3.8 Hela sammansättningen skall accelereras utan avbrott för att inom
fem minuter uppnå däckets maximala hastighetskapacitet.
3.9 Ytterkonturanordningen skall installeras så att den ställs vinkelrätt
mot (riktningen på) rotationen av slitbanan hos det däck som provas.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 38
▼B
3.10 Det skall kontrolleras att hastigheten av slitbanans yta är lika med
däckets maximala hastighetskapacitet ± 2 %. Utrustningen skall
hållas vid jämn hastighet i minst fem minuter och därefter skall
däckets genomskärning skisseras i det mest förvrängda avsnittet,
eller det skall kontrolleras att däcket inte överskrider den omgivande
kurvan.
4. BEDÖMNING AV RESULTATEN
4.1 Däck-hjulsammansättningens hölje (envelopp) skall vara som i
exemplet nedan.
Med hänvisning till punkterna 3.1.4 och 3.1.5 i denna bilaga defini-
eras gränsvärdena för höljets ytterlinje som följer:
Däckets hastighetska-
tegoriHdyn(mm)
Brukskategori: normalBrukskategori: vinter
och special
P/Q/R/S H × 1,10 H × 1,15
T/U/H H × 1,13 H × 1,18
över 210 km/h H × 1,16 —
4.1.1 Enveloppkurvans huvuddimensioner skall när det är tillämpligt
justeras med beaktande av det konstanta värdet K (se punkt 2.2
ovan).
4.2 Förvrängning av däckets konturer vid maximihastighet skall inte gå
över höljets ytterlinje vid jämförelse med däckets axel.
4.3 Ingen annan provning utförs på däcket.
5. LIKVÄRDIGA PROVMETODER
Om ett annat tillvägagångssätt än det som beskrivs i punkt 2
används, skall dess livärdighet visas.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 39
▼B
BILAGA III
KRAV PÅ FORDON MED AVSEENDE PÅ DÄCKINPASSNING
1. ALLMÄNT
1.1 I enlighet med bestämmelserna i punkt 2 skall varje däck som är
inpassat på ett fordon, inklusive alla reservdäck, vara typgodkänt
enligt bestämmelserna i detta direktiv.
1.2 Däckinpassning
1.2.1 Alla däck inpassade på ett fordon skall vara identiska såvitt avser de
aspekter som behandlas i punkt 1.1.5 i bilaga II.
1.2.2 Alla däcksom är inpassade på en viss axel sk all vara av samma typ
(se bilaga II, punkt 1.1).
1.2.3 Fordonets tillverkare skall definiera däcktypen/-typerna i enlighet
med de krav som anges i detta kapitel. Denna eller dessa däcktyper
som har tillverkats av däcktillverkaren enligt de toleranser som
fastställs i bilaga II, punkterna 3.1.4, 3.1.5 och 3.3, skall kunna röra
sig fritt i sin avsedda position. Det utrymme i vilket hjulet roterar
måste vara sådant att det tillåter obegränsad rörlighet vid användning
av största tillåtna däckinom de begränsningar för upphängning, styr-
ning och hjulskydd som anges av fordonstillverkaren.
1.3 Bärförmåga
1.3.1 Det maximala belastningsvärdet, såsom det definieras i punkt 1.31
av bilaga II och med beaktande av de krav som fastställs i tillägg 7
till bilaga II, för varje däcksom fordonet utrustats med sk all minst
vara lika med det följande:
— den maximala axelbelastningen då axeln är utrustad med endast
ett hjul;
— halva maximala axelbelastningen då axeln är utrustad med två
däcksom en enhet,
— 0,54 gånger tillåtna maximala axelbelastningen då axeln är
utrustad med två däcksom dubbel (delad) enhet,
— 0,27 gånger den tillåtna maximala axelbelastningen då axeln är
utrustad med två däckuppsättningar som dubbel (delad) enhet,
med hänvisning till den tillåtna maximala axelbelastningen som
anges av fordonstillverkaren.
1.4 Hastighetskapacitet
1.4.1 Varje däck med vilket fordonet normalt är utrustat, skall bära en
symbol för hastighetskategori (se bilaga II, punkt 1.28) som är
förenlig med fordonets maximala referenshastighet (enligt fordon-
stillverkarens angivelse, inbegripet den tolerans som tillåts för
kontroll av överensstämmelse i serietillverkning) eller den lämpliga
belastnings-/hastighetssammansättningen (se bilaga II punkt 1.27).
1.4.2 Definitionen ovan gäller inte: då det är fråga om fordon som normalt
är utrustade med vanliga däckoch tillfälligt med vinter- eller univer-
saldäck.
I detta fall måste symbolen för hastighetskategori på vinter- eller
universaldäcken dock motsvara en hastighet som antingen överstiger
fordonets maximala referenshastighet (såsom anges av fordonstillver-
karen) eller inte understiger 130 km/h (eller båda).
Om fordonets maximala referenshastighet (enligt uppgift från
fordonstillverkaren) trots allt är högre än den hastighet som
motsvarar symbolen för hastighetskategori på vinter- eller univer-
saldäck, skall ett varningsmärke, som anger vinterdäckens maximala
hastighetskapacitet, placeras inne i fordonet på en för föraren tydligt
synlig plats.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 40
▼B
2. SPECIALFALL
2.1 Däck som har komponenttypgodkänts i enlighet med direktiv 92/23/
EEG får även inpassas på motorcyklar med sidvagn, trehjuliga
mopeder, trehjulingar och fyrhjulingar.
2.2 Motorcykeldäck får även inpassas på mopeder.2.3 Då det gäller fordon som är utrustade med däcksom på grund av
speciella användningsförhållanden (t.ex. däckför användning inom
lantbruk, industri, terrängfordon) varken är motorcykeldäck, person-
bilsdäck eller lastvagnsdäck, är kraven i bilaga II inte tillämpliga
förutsatt att tillståndsmyndigheten övertygats om att de påmonterade
däcken lämpar sig för fordonets driftvillkor.
2.4 Däcksom är monterade på mopeder med låga prestanda såsom defi-
nieras i noten i bilaga 1 till direktiv 92/61/EEG för typgodkännande
av två- eller trehjuliga motorfordon, kan vara av annan typ än de
som omfattas av kraven i detta kapitel på grund av speciella bruks-
omständigheter, förutsatt att den myndighet som ansvarar för fordons
typgodkännande mottar en försäkran om att de inpassade däcken
lämpar sig för fordonets driftsvillkor.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 41
▼B
Tillägg 1
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 42
▼B
Tillägg 2
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 43
▼B
KAPITEL 2
BELYSNINGS- OCH LJUSSIGNALANORDNINGAR FÖR TVÅ- ELLER TREHJULIGA
MOTORFORDON
FÖRTECKNING ÖVER BILAGOR
BILAGA I Allmänna krav för komponenttypgodkännande för viss typ av belysnings- och
ljussignalanordning för två- eller trehjuliga motorfordon …
Tillägg 1 Färgen på avgivet ljus — Trikromatiska koordinater …Tillägg 2 Exempel på utformning av godkännandemärkningar …
BILAGA II Krav för komponenttypgodkännande av främre positions(parkerings-)lyktor,
bakre positions(parkerings-)lyktor, stopplyktor, körriktningsvisare, skyltlyktor,
dimstrålkastare, dimbaklyktor, backningsstrålkastare och reflexanordningar
monterade på två- eller trehjuliga motorfordon …
Tillägg 1 Minimivinklar för ljusets spridning horisontellt (h) och vertikalt (v) …Tillägg 2 Fotometriska mätningar …Tillägg 3 Fotometriska mätningar för skyltlyktan …Tillägg 4 Informationsdokument …Tillägg 5 Intyg på komponenttypgodkännande …
BILAGA III Krav beträffande komponenttypgodkännande för belysningsanordningar
(strålkastare) med glöd- eller halogenlampor för halv- och/eller helljus på två-
eller trehjuliga motorfordon …
BILAGA III-A Strålkastare för mopeder …
Tillägg 1 Fotometrisk provning av strålkastare försedda med lampor tillhörande kategori
S
3och S4…
Tillägg 2 Fotometriskprovning av strålk astare försedda med halogenlampor tillhörande
kategori HS2…
Tillägg 3 Informationsdokument för viss typ av strålkastare avsedda för mopeder …Tillägg 4 Intyg om komponenttypgodkännande för viss typ av strålkastare avsedda för
mopeder …
BILAGA III-B Strålkastare för motorcyklar och trehjulingar som avger symmetriskt halvljus
och helljus med glödlampa …
Tillägg 1 Fotometriskprovning …Tillägg 2 Stabilitetsprovning av fotometriska prestanda hos strålkastare i användning …Tillägg 3 Krav för lyktor som innehåller linser av plastmaterial, provning av linser eller
materialprover samt kompletta lyktor …
Tillägg 4 Informationsdokument om viss typ av strålkastare som är försedd med
glödlampa som avger ett symmetriskt halvljus och helljus och som är avsedd
att installeras på motorcyklar och trehjulingar …
Tillägg 5 Intyg om komponenttypgodkännande för viss typ av strålkastare med glödlampa
som avger ett symmetriskt halvljus och helljus och är avsedd för motorcyklar
och trehjulingar …
BILAGA III-C Strålkastare för motorcyklar och trehjulingar som avger ett asymmetriskt halv-
ljus och helljus och som är försedda med halogenlampa (HS
1) eller glödlampor
som tillhör kategori R2 …
Tillägg 1 Mätskärm …Tillägg 2 Stabilitetsprovning av fotometriska prestanda hos strålkastare i användning …Tillägg 3 Krav för lyktor som innehåller linser av plastmaterial, provning av linser eller
materialprover samt kompletta lyktor …
Tillägg 4 Informationsdokument om viss typ av strålkastare som är försedd med halogen-
lampor (HS
1-lampor) som avger ett asymmetriskt halvljus och helljus och som
är avsedd att installeras på motorcyklar och trehjulingar …1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 44
▼B
Tillägg 5 Intyg om komponenttypgodkännande för viss typ av strålkastare med halogen-
lampar (HS1-lampor) eller glödlampor av kategori R2 som avger ett
asymmetriskt halvljus och helljus och som är avsedd för motorcyklar och trehju-lingar …
BILAGA III-D Strålkastare för motorcyklar och trehjulingar som avger ett asymmetriskt halv-
ljus och helljus och som är försedda med halogenlampa av annan typ än HS
1…
Tillägg 1 Mätskärmen …
Tillägg 2 Stabilitetsprovning av fotometriska prestanda hos strålkastare i användning …
Tillägg 3 Krav för lyktor som innehåller linser av plastmaterial och provning av linser
eller materialprov samt kompletta lyktor …
Tillägg 4 Informationsdokument för strålkastare med halogenlampa som avger ett asym-
metriskt halvljus och helljus och som är avsedd att installeras på motorcyklar
och trehjulingar …
Tillägg 5 Intyg om komponenttypgodkännande för viss typ av strålkastare med glödlampa
som avger ett asymmetriskt halvljus och helljus och som är avsedd för motor-
cyklar och trehjulingar …
BILAGA IV Glödlampor avsedda för användning i komponenttypgodkända lyktor för
mopeder, motorcyklar och trehjulingar …
Tillägg 1 til 22 (Se bilaga IV) …
Tillägg 23 Exempel på godkännandemärkets disposition …
Tillägg 24 Ljuscentrum och glödtrådens form …1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 45
▼B
BILAGA I
ALLMÄNNA KRAV FÖR KOMPONENTTYPGODKÄNNANDE FÖR
VISS TYP AV BELYSNINGS- OCH LJUSSIGNALANORDNING FÖR
TVÅ- ELLER TREHJULIGA MOTORFORDON
1. I detta kapitel avses med
viss typ av anordning
anordningar som inte sinsemellan skiljer sig beträffande följande
huvudsakliga egenskaper:
1.1 fabrikat eller varumärke,
1.2 det optiska systemets egenskaper,
1.3 tillsättande eller avlägsnande av komponenter som kan förändra det
optiska resultatet som en följd av reflexion, refraktion eller absorp-
tion och/eller förvrängning under användningen,
1.4 deras avsedda användning i antingen höger- eller vänstertrafikeller
bådadera,
1.5 linsernas material och eventuella beläggning.
2. ANSÖKAN OM KOMPONENTTYPGODKÄNNANDE FÖR VISS
TYP AV ANORDNING
2.1 Ansökan om komponenttypgodkännande för viss typ av anordning
som tillhandahålls i enlighet med artikel 3 i rådets direktiv 92/61/
EEG av den 30 juni 1992 om typgodkännande av två- eller trehju-
liga motorfordon skall även innehålla följande uppgifter:
2.1.1 anordningens avsedda användningsområde(n),2.1.2 såvitt avser strålkastare, vare sig dessa är avsedda för trafik på
vardera sidan av vägen eller endast för vänster- eller högertrafik,
2.1.3 såvitt avser körriktningsvisare: dess kategori.2.2 För varje typ av anordning för vilken komponenttypgodkännande
begärs skall ansökan åtföljas av:
2.2.1 ritningar i tre exemplar, tillräckligt detaljerade för att möjliggöra
typidentifikation och som åskådliggör de geometriska villkor under
vilka anordningen är installerad på fordonet, samt observationsrikt-
ningen som betraktas som referensaxel under provningen
(horisontalvinkel H = 0, vertikalvinkel V = 0) och den punkt som
bör betraktas såsom referenscentrum under provningen; beträffande
strålkastare bör ritningarna visa en vertikal (axial) genomskärning
och en frontalteckning med, vid behov, en detaljritning av de ljus-
brytande partierna; ritningarna skall också redogöra för placeringen
av den obligatoriska komponenttypgodkännandemärkningen, samt
vid behov, ytterligare symboler i förhållande till den ovannämnda
rektangulära märkningen,
2.2.2 en kort teknisk beskrivning, med detaljer framför allt — utom när
fråga är om lyktor vilkas ljuskällor inte kan bytas — om lyktans
tilltänkta kategori(er).
2.3 Sökandena skall även lämna in två exemplar av den anordning för
vilken komponenttypgodkännande begärs.
2.4 För provning av det plastmaterial som linserna i strålkastare (
1) och
dimstrålkastare är tillverkade av, skall följande tillhandahållas:
2.4.1 tretton linser:2.4.1.1 sex av dessa linser kan ersättas med sex materialprover som mäter
åtminstone 60 × 80 mm, med flat eller konvex yttre yta och i mitten
en i huvudsak flat del (krökningens radie inte mindre än 300 mm)
som mäter åtminstone 15 × 15 mm,
2.4.1.2 varje lins eller materialprov skall vara tillverkad/tillverkat enligt den
metod som används vid masstillverkning,
2.4.2 en reflektor i vilken linsen kan monteras enligt tillverkarens instruk-
tioner.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 46
(1) Strålkastare som avses i bilaga III B, III C och III D.
▼B
2.5 De material som linserna och deras eventuella beläggning består av
skall åtföljas av provningsresultaten för dessa material om provning
tidigare har utförts.
2.6 Den behöriga myndigheten skall kontrollera att tillräckliga åtgärder
har vidtagits för att säkerställa effektiv kontroll av tillverkningens
överensstämmelse innan typgodkännande kan ges.
3. TILLÄGGSKRAV BETRÄFFANDE MÄRKNING AV OCH
MÄRKEN PÅ ANORDNINGAR
3.1 Anordningarna skall på ett tydligt och outplånligt sätt vara märkta
med följande:
3.1.1 fabrikat eller varunamn,3.1.2 uppgifter om avsedd(a) kategori(er) av glödlampor: detta gäller inte
lampor med ljuskällor som inte kan bytas ut,
3.1.3 såvitt avser lyktor med ljuskällor som inte kan bytas ut, nominellt
volttal och wattal,
3.1.4 komponenttypgodkännandemärken i enlighet med bestämmelserna i
artikel 8 i direktiv 92/61/EEG. Då det gäller strålkastare bör
märkena placeras på linsen eller annan huvuddel av lyktan (spegeln
anses utgöra en huvuddel). Om linsen inte kan skiljas från de övriga
delarna, är en position på linsen tillräcklig. Den positionen skall
visas i de ritningar som avses i punkt 2.2.1 ovan. Se t.ex. tillägg 2
till denna bilaga.
4. KOMPONENTTYPGODKÄNNANDE AV EN ANORDNING
4.1 När minst två anordningar utgör en del av samma anordning, kan
komponenttypgodkännande ges endast om var och en av dessa
anordningar motsvarar de krav som ställs i detta kapitel.
5. MINIMIKRAV FÖR FÖRFARANDEN FÖR KONTROLL AV
ÖVERENSSTÄMMELSE AV PRODUKTIONEN
5.1 Allmänt
5.1.1 Kraven på överensstämmelse anses vara uppfyllda från mekanisk
och geometrisk synpunkt, om skillnaderna inte går utöver vad som
är oundvikliga avvikelser i produktionen enligt kraven i detta
direktiv.
5.1.2 Beträffande den fotometriska prestanda, bör överensstämmelse av
masstillverkade anordningar inte bestridas, om vid en slumpmässigt
utförd fotometriskprovning av en anordning samt då det gäller
körriktningsvisare, strålkastare eller dimstrålkastare utrustade med
standardglödlampa, inget mätvärde avviker ofördelaktigt med mer
än 20 % från de minimivärden som fastställs i detta direktiv.
5.1.3 Om resultaten av den provning som beskrivs ovan inte uppfyller
kraven, skall provningen då det gäller körriktningsvisare, strålkastare
eller dimstrålkastare, upprepas med annan standardglödlampa.
5.1.4 Uppenbart felaktiga anordningar skall inte beaktas.
5.1.5 Färgkoordinaterna skall följas då det gäller körriktningsvisare,
strålkastare eller dimstrålkastare när dessa är utrustade med
glödlampa av standard A fastställd färgtemperatur.
5.2 Minimikrav för tillverkarens kontroll av överensstämmelse
Innehavaren av typgodkännande skall för varje typ av anordning
utföra åtminstone följande provning med lämpliga mellanrum. Prov-
ningen skall utföras enligt bestämmelserna i detta direktiv.
Om ett prov visar bristande överenstämmelse i förhållande till den
ifrågavarande provtypen, skall provning utföras på ytterligare prover.
Tillverkaren skall vidta åtgärder för att säkerställa överensstäm-
melsen i den ifrågavarande tillverkningen.
5.2.1 Provningens karaktär
Provning av överensstämmelse med detta direktiv skall omfatta de
fotometriska och kolorimetriska egenskaperna hos strålkastare på
motorcyklar och trehjulingar samt kontroll av förändring i vertikal
position av avskärningslinjen under påverkan av värme.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 47
▼B
5.2.2 Provningsmetoder
5.2.2.1 Provning skall generellt utföras i enlighet med de metoder som
fastställs i detta direktiv.
5.2.2.2 I den provning av överensstämmelse som utförs av tillverkaren kan
likvärdiga metoder användas med tillstånd av den behöriga
myndighet som är ansvarig för typgodkännandeprovning. Tillver-
karen ansvarar för att bevisa att de tillämpade metoderna motsvarar
dem som fastställs i detta direktiv.
5.2.2.3 Tillämpningen av punkterna 2.2.1 och 2.2.2 kräver regelbunden
kalibrering av mätapparaturen och dess korrelation till mätningar
gjorda av behörig myndighet.
5.2.2.4 Jämförelsemetoderna skall i samtliga fall vara de som anges i detta
direktiv, särskilt när det gäller administrativ kontroll och provtag-
ning.
5.2.3 Provernas karaktär
Prover av anordningar skall väljas ut slumpmässigt från ett enhetligt
parti. Ett enhetligt parti betyder ett antal anordningar av samma typ,
definierade enligt tillverkarens tillverkningsmetoder.
Bedömningen skall i allmänhet omfatta serietillverkning från
enskilda fabriker. Tillverkaren kan dock gruppera samman dokument
beträffande samma typ från flera fabriker, förutsatt att dessa fungerar
enligt samma kvalitetssystem och kvalitetskontroll.
5.2.4 Uppmätta och upptecknade fotometriska och kolorimetriska egen-
skaper
Den stickprovsuttagna anordningen skall utsättas för fotometriska
mätningar vid de punkter som anges i de relevanta bilagorna om
inget annat föreskrivs. Färgkoordinaterna skall uppfyllas.
5.2.5 Acceptanskriterier
Tillverkaren ansvarar för utförandet av en statistisk undersökning av
provresultaten och, i samråd med behörig myndighet, för faststäl-
landet av acceptanskriterierna för sina produkter för att uppfylla de
specifikationer för överensstämmelse av produktionen som föreskrivs
i bilaga IV till direktiv 92/61/EEG.
Acceptanskriterierna skall vara sådana att den lägsta sannolikheten,
med en tillförlitlighetsnivå på 95 %, för att klara ett stickprov i
enlighet med punkt 6 (första provtagningen) är 0,95.
6. MINIMIKRAV FÖR PROVTAGNING UTFÖRD AV KONTROL-
LANT
6.1 Allmänt
6.1.1 Från mekanisk och geometrisk synpunkt skall kraven på
överensstämmelse anses vara uppfyllda om skillnaderna inte går
utöver vad som är oundvikliga avvikelser i produktionen enligt
kraven i detta direktiv.
6.1.2 Såvitt avser den fotometriska prestanda bör överensstämmelse av
masstillverkade anordningar inte ifrågasättas om, vid en slumpmäs-
sigt utförd fotometriskprovning av en anordning samt då det gäller
körriktningsvisare, strålkastare eller dimstrålkastare utrustade med
standardglödlampa, inget mätvärde avviker ofördelaktigt med mer
än 20 % från de minimivärden som fastställs i detta direktiv.
6.1.3 Färgkoordinaterna skall följas då det gäller körriktningsvisare,
strålkastare eller dimstrålkastare när dessa är utrustade med
glödlampa av standard A fastställd färgtemperatur.
6.2 Första provtagningen
Vid den första provtagningen väljs slumpmässigt fyra anordningar.
Första provet av två betecknas A, det andra provet av två betecknas
B.
6.2.1 Fall då överensstämmelsen inte ifrågasätts6.2.1.1 Enligt provtagningsförfarandet i figur 1 i denna bilaga skall masstill-
verkade anordningars överensstämmelse inte ifrågasättas om de
ofördelaktiga avvikelserna i anordningens mätvärden är:1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 48
▼B
6.2.1.1.1 prov A
A1: en anordning 0 %
en anordning inte mer än 20 %
A2: båda anordningar mer än 0 %
men inte mer än 20 %
gå till prov B
6.2.1.1.2 prov B
B1: båda anordningarna 0 %
6.2.2 Fall då överensstämmelsen ifrågasätts
6.2.2.1 Enligt provningsförfarandet i figur 1 i denna bilaga skall masstillver-
kade anordningars överensstämmelse ifrågasättas och tillverkaren
uppmanas att korrigera tillverkningen så att den uppfyller kraven
(justering), om avvikelserna i anordningarnas mätvärden är:
6.2.2.1.1 prov A
A3: en anordning inte mer än 20 %
en anordning mer än 20 %
men inte mer än 30 %
6.2.2.1.2 prov B
B2: i fall A2
en anordning mer än 0 %men inte mer än 20 %
en anordning inte mer än 20 %
B3: i fall A2
en anordning 0 %
en anordning mer än 20 %
men inte mer än 30 %
6.2.3 Godkännandet återkallas
Överensstämmelse skall ifrågasättas och artikel 10 i rådets direktiv
92/61/EEG tillämpas om, enligt provtagningsförfarandet i figur 1 i
denna bilaga, avvikelserna i anordningarnas mätresultat är:
6.2.3.1 prov A
A4: en anordning inte mer än 20 %
en anordning mer än 30 %
A5: båda anordningarna mer än 20 %
6.2.3.2 prov B
B4: i fall A2
en anordning mer än 0 %
men inte mer än 20 %en anordning mer än 20 %
B5: i fall A2
båda anordningarna mer än 20 %
B6: i fall A2
en anordning 0 %
en anordning mer än 30 %1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 49
▼B
6.3 Upprepad provtagning
I fallen A3, B2, B3 krävs upprepad provtagning, som innefattar ett
tredje prov C på två anordningar och ett fjärde prov D på två speci-
ella varningslampor som väljs ur ett parti som tillverkades efter
justeringen och inom två månader efter anmärkningen.
6.3.1 Fall då överensstämmelsen ifrågasätts
6.3.1.1 Enligt provtagningsförfarandet i figur 1 i denna bilaga skall masstill-
verkade anordningars överensstämmelse inte ifrågasättas bestridas
om avvikelserna i anordningarnas mätvärden är:
6.3.1.1.1 prov C
C1: en anordning 0 %
en anordning inte mer än 20 %
C2: båda anordningarna mer än 0 %
men inte mer än 20 %
gå till prov D
6.3.1.1.2 prov D
D1: i fall C2
båda anordningarna 0 %
6.3.2 Fall då överensstämmelsen ifrågasätts
6.3.2.1 Enligt provtagningsförfarandet i figur 1 i denna bilaga skall masstill-
verkade anordningars överensstämmelse ifrågasättas och tillverkaren
uppmanas att korrigera tillverkningen så att den uppfyller de föresk-
rivna kraven (justering), om avvikelserna i anordningarnas
mätvärden är:
6.3.2.1.1 prov D
D2: i fall C2
en anordning mer än 0 %
men inte mer än 20 %en anordning inte mer än 20 %
6.3.3 Godkännandet återkallas
Överensstämmelse skall ifrågasättas och artikel 10 i direktiv 92/61/
EEG tillämpas om avvikelserna i anordningarnas mätresultat, enligt
provförfarandet i figur 1 av denna bilaga är:
6.3.3.1 prov C
C3: en anordning inte mer än 20 %
en anordning mer än 20 %
C4: båda anordningarna mer än 20 %
6.3.3.2 prov D
D3: i fall C2
en anordning 0 eller mer än 0 %
en anordning mer än 20 %1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 50
▼B
Figur 1
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 51
▼B
Tillägg 1
Färgen på avgivet ljus
Trikromatiska koordinater
RÖD: gräns mot gult: y ≤0,335
gräns mot violett: z ≤0,008
VIT: gräns mot blått: x ≥0,310
gräns mot gult: x ≤0,500
gräns mot grönt: y ≤0,150 + 0,640 ×
gräns mot grönt: y ≤0,440
gräns mot violett: y ≥0,050 + 0,750 ×
gräns mot rött: y ≥0,382
ORANGEGUL: gräns mot gult: y ≤0,429
gräns mot rött: y ≥0,398
gräns mot vitt: z ≤0,007
För att fastställa de ovannämnda gränsvärdena kan en ljuskälla med färgtempe-
raturen 2856 K (belysningskälla A enligt InternationellaBelysningskommissionen (CIE)) användas i kombination med lämpliga filter.
Beträffande reflexanordningarna belyses anordningen med CIE standard belys-
ningskälla A, med infallsvinkeln 1/3º och belysningsvinkeln V = H = 0º, eller,
om detta ger en färglös ytreflexion, en vinkel V = ± 5º, H = 0º, skall de trikro-
matiska koordinaterna av den reflekterade ljusstrålen ligga inom de ovannämnda
gränserna.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 52
▼B
Tillägg 2
Exempel på utformning av godkännandemärkningar
Figur 1
En anordning med det EG-godkännandemärke som visas ovan är en körrikt-
ningsvisare i kategori 11, som har typgodkänts i Nederländerna (e4) under
nummer 00243. De två första siffrorna i godkännandenumret visar att godkän-
nandet har meddelats i enlighet med föreskrifter i bilaga II i detta direktiv i
dess ursprungsversion.
För en körriktningsvisare anger pilen, att ljusspridningen är asymmetrisk på ett
horisontalplan och att föreskrivna fotometriska värden uppfyllts till och med en
vinkel 80º till höger, då anordningen ses i en riktning motsatt ljussändningen.
Exemplet visar en körriktningsvisare monterad på höger sida av fordonet.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 53
▼B
Förenklad märkning av lyktor som är grupperade, kombinerade eller som bildar
flerfunktion med två eller flera i samma uppsättning.
Figur 1a
(De vertikala och horisontella linjerna visar schematiskt formen för ljussignal-
anordningen. De utgör inte del av godkännandemärkningen.)
Anmärkning:
De tre exemplen på typgodkännandemärkning (modellerna A, B och C) är tre
tänkbara alternativ för märkning av en belysningsanordning, där två eller flera
lyktor utgör en del av samma uppsättning grupperade, kombinerade eller fler-
funktionslyktor.
Modellerna visar att anordningen ifråga typgodkänts i Nederländerna (e4) under
nummer 3333 och att den består av:
— en klass 1A bakre reflexanordning typgodkänd enligt direktiv 76/757/EEG,
— en röd bakre positionslykta (R) som typgodkänts enligt bilaga II i detta
direktiv i dess ursprungsversionen,
— en dimbaklykta (F) som typgodkänts enligt direktiv 77/538/EEG i sin
ursprungsversion,
— en backningsstrålkastare (AR) som typgodkänts enligt direktiv 77/539/EEG i
sin ursprungsversion,
— en stopplykta (S) som typgodkänts enligt bilaga II i detta direktiv i sin
ursprungsversion.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 54
▼B
Exempel på EG-typgodkännandemärke
Figur 1b
Figur 1c
 Figur 1d
Den reflexanordning som är försedd med ovanstående EG-typgodkännandemärke är en reflexanord-
ning som har EG-typgodkänts i Nederländerna (e4) i klass 1 under nummer 216 enligt direktiv 76/
757/EEG. Kraven för reflexanordningar enligt punkt 8.1 i bilaga II av detta direktiv gäller för a
≥4 mm.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 55
▼B
Figur 2
Den huvudstrålkastare som har godkännandemärkning enligt ovan har godkänts i
Nederländerna (e4) enligt bilaga III A av detta direktiv under godkännande-
nummer 00243. De två första siffrorna i godkännandenumret anger att
godkännandet har beviljats enligt kraven i detta direktiv i dess ursprungsversion.
Figur 3
En huvudstrålkastare med godkännandemärkning enligt ovan uppfyller kraven i
bilaga III B till detta direktiv i dess ursprungsversion och är enbart utformad för
högertrafik.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 56
▼B
Figur 4
 Figur 5
En huvudstrålkastare med godkännandemärkning enligt ovan uppfyller kraven i bilaga III B till detta direktiv och är
utformad:
Enbart för vänstertrafik. För båda trafiksystemen genom en adekvat justering av
inställningen av den optiska enheten eller lyktan på
fordonet.
Figur 6
Den huvudstrålkastare som har godkännandemärkning enligt ovan är en strålkas-
tare med lins i plastmaterial som uppfyller kraven i bilaga III C till detta
direktiv i dess ursprungsversion.
Den är utformad så att glödtråden för halvljus kan tändas samtidigt med hell-
juset och/eller med en annan i enheten inbyggd ljusfunktion.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 57
▼B
Figur 7
 Figur 8
Den huvudstrålkastare som har godkännandemärkning enligt ovan uppfyller kraven i bilaga III-D till detta direktiv i
dess ursprungsform.
Enbart med avseende på halvljuset och enbart utformad
för vänstertrafik.Enbart med avseende på helljus.
Figur 9
 Figur 10
Den huvudstrålkastare som har godkännandemärkning enligt ovan är en huvudstrålkastare med lins i plastmaterial,
som uppfyller kraven i bilaga III-D till detta direktiv, enbart med avseende på halvljus, och är utformad:
För båda trafiksystemen. Enbart för högertrafik.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 58
▼B
Förenklad märkning för grupperade, kombinerade och flerfunktionslampor
Figur 11
(De vertikala och horisontella linjerna visar schematiskt formen på anordningen
för ljussignalering. De utgör inte del av EG-godkännandemärkningen.)
Anmärkning:
De fyra modeller som visas ovan motsvarar en belysningsanordning som har
godkännandemärkning i förhållande till:
— en främre positionslykta (sida) (A) som har godkänts i enlighet med bilaga II
i detta direktiv i dess ursprungsversion,
— en huvudstrålkastare (HCR) med halvljus utformat för höger- och vänster-
trafikoch helljus med en maximal styrk a på mellan 86250 och 101250 cd
(som anges i nr 30), godkänd enligt bilaga III D till detta direktiv och som
har en lins i plastmaterial,
— en främre dimstrålkastare (B) godkänd i enlighet med direktiv 76/762/EEG
och med en lins i plastmaterial,
— en främre körriktningsvisare av kategori 11 godkänd enligt bilaga II till detta
direktiv i dess ursprungsform.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 59
▼B
Figur 12
 Figur 13
Huvudstrålkastaren med godkännandemärkning enligt ovan är en huvudstrålkastare som uppfyller kraven i direktiv
76/761/EEG.
Enbart med avseende på halvljus Enbart med avseende på helljus
och enbart utformad för vänstertrafik.
Figur 14
 Figur 15
Typgodkännande av en huvudstrålkastare med lins i plastmaterial som uppfyller kraven i direktiv 76/761/EEG med
beaktande av tillägg 3 i bilaga III-D till detta direktiv.
För både halvljus och helljus och enbart utformad för
högertrafik.Enbart för halvljus, och enbart utformad för vänstertrafik.
Glödtråden för halvljus skall inte tändas samtidigt med helljusglödtråden och/eller någon annan huvudstrålkastare
som den bildar flerfunktion med.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 60
▼B
BILAGA II
KRAV FÖR KOMPONENTTYPGODKÄNNANDE AV FRÄMRE POSI-
TIONS(PARKERINGS-)LYKTOR, BAKRE POSITIONS(PARKERINGS-
)LYKTOR, STOPPLYKTOR, KÖRRIKTNINGSVISARE, SKYLT-
LYKTOR, DIMSTRÅLKASTARE, DIMBAKLYKTOR, BACKNINGS-
STRÅLKASTARE OCH REFLEXANORDNINGAR MONTERADE PÅ
TVÅ-ELLERTREHJULIGAMOTORFORDON
1. DEFINITIONER
De relevanta definitioner som fastställs i bilaga I till rådets direktiv
93/92/EEG av den 29 oktober 1993 om montering av belysnings-
och ljussignalanordningar på två- eller trehjuliga motorfordon tillä-
mpas.
1.1 Linsbetyder den yttersta komponenten av lyktan (anordningen) som
släpper ljus genom belysningsytan,
1.2 Beläggning avser den/de produkt/er som tillförts i ett eller flera lager
på linsens yttre yta,
1.3 Olika typer av anordningar är anordningar som skiljer sig åt på
sådana väsentliga sätt som:
1.3.1 fabrikat eller varumärke ,
1.3.2 det optiska systemets egenskaper,
1.3.3 tillsättande eller borttagande av komponenter som kan förändra den
optiska effekten som en följd av reflexion, refraktion, absorption
och/eller förvrängning under användningen,
1.3.4 glödlampans typ,1.3.5 material som ingår i linser och eventuella beläggningar.
2. TILLÄGGSINFORMATION TILL TYPGODKÄNNANDEMÄRK-
NING FÖR KÖRRIKTNINGSVISARE
2.1 För körriktningsvisare i allmänhet skall ett nummer som anger om
det är fråga om främre körriktningsvisare (kategori 11) eller bakre
körriktningsvisare (kategori 12) anbringas nära den rektangulära
komponenttypgodkännandemärkningen och mitt emot komponent-
typgodkännandenumret.
2.2 I de fall en körriktningsvisare som, i enlighet med punkt 4.7.1, på
den ena sidan inte uppnår den minsta ljusintensitet som krävs upp
till en vinkel av H = 80º, skall en vågrät pil, vars spets pekar i den
riktning där minimiljusintensiteten enligt punkt 4.7.1 uppnås till en
vinkel av minst H = 80º, anges under komponentgodkännandemärk-
ningen.
3. ALLMÄNNA KRAV
Anordningarna skall konstrueras och tillverkas på ett sådant sätt att
de vid normal användning och trots eventuella skakningar fungerar
felfritt och bibehåller de egenskaper som krävs i denna bilaga.
4. LJUSSTYRKAN
I referensaxeln skall ljusstyrkan från var och en av de två anordning-
arna uppgå till minst två minimivärden och högst till de
maximivärden som anges i nedanstående tabell. De föreskrivna
värdena får inte överskridas i någon riktning.
min (cd) max (cd)
4.1 Bakre positions(parkerings-)lyktor 4 12
4.2 Främre positions(parkerings-)lyktor 4 60
4.3 Stopplyktor 40 1004.4 Körriktningsvisare1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 61
▼B
min (cd) max (cd)
4.4.1 Främre (kategori 11)
(se tillägg 1)90 700(1)
4.4.2 Bakre (kategori 12)
(se tillägg 1)50 200
(1) Gäller endast området mellan de två lodräta linjerna som går igenom V
± 0º/H = ± 5º och de två vågräta linjerna som går igenom V = ± 10º/H
= 0º. För alla andra riktningar gäller maximivärdet 400 cd.
4.5 Utanför referensaxeln skall ljusstyrkan inom de vinklar som beskrivs
i diagrammen i tillägg 1, i varje riktning motsvarande punkterna i
tabellen för ljusspridning som definieras i tillägg 2, uppgå till minst
de minimivärden som definieras i punkterna 4.1 till 4.4 ovan och
med procenttalen i tabellen för ifrågavarande riktning.
4.6 Med undantag från punkt 4.1 ovan kan en högsta ljusstyrka av 60 cd
tillåtas för bakre positions(parkerings-)lyktor som är kombinerade
med stopplyktor under ett plan som utgör en vinkel på 5º nedåt
från horisontalplanet.
4.7 Övrigt4.7.1 Inom de fält som definieras i tillägg 1 skall ljusstyrkan vara minst
0,05 cd för positionslyktorna och minst 0,3 cd för stopplyktor och
körriktningsvisare.
4.7.2 När en positionslykta har grupperats tillsammans med en stopplykta
skall förhållandet mellan den uppmätta ljusstyrkan då de två ljusen
tänds samtidigt och ljusstyrkan från bakre positionslyktan när endast
denna tänds vara minst 5:1 vid de elva mätpunkter som definieras i
tillägg 2 och som befinner sig inom det fält som begränsas av de
lodräta raka linjer som går genom 0º V/± 10º H och de vågräta
raka linjer som går genom ± 5º V/0º H som beskrivs i tabellen för
ljusets spridning.
4.7.3 De krav som fastställs i punkt 2.2 i tillägg 2 om lokal variation skall
uppfyllas.
4.8 Ljusstyrkan skall mätas med en konstant tänd lampa. När lyktor
fungerar periodiskt bör man försäkra sig om att anordningen inte
överhettas.
4.9 I tilläg 2, till vilket hänvisning sker ovan under 4.5, ges mer detal-
jerad information om de mätmetoder som skall användas.
4.10 Skyltlyktan skall uppfylla kraven i tillägg 3.4.11 Fotometriska prestanda hos lyktor som är utrustade med flera
ljuskällor skall provas i enlighet med bestämmelserna i tillägg 2.
5. PROVNINGSFÖRHÅLLANDEN
5.1 Alla mätningar skall utföras med en färglös standardlampa som
tillhör den för anordningen avsedda kategorin och som är inställd
så att den avger det referensljusflöde som krävs för den ifrågava-
rande lampan.
5.2 Vertikal- och horisontalgränserna av den ljusavgivande ytan skall
bestämmas och dimensioneras i förhållande till dess referen-
scentrum.
6. FÄRGEN PÅ AVGIVET LJUS
Stopplyktor och bakre positionslyktor skall avge rött ljus, främre
positionslyktor skall avge vitt ljus och körriktningsvisare skall avge
gult ljus.
Färgen på det avgivna ljuset, som skall mätas med hjälp av en
glödlampa av den kategori som anges av tillverkaren, skall hålla sig
inom gränserna för de trikromatiska koordinater som föreskrivs i
tillägg 1 till bilaga I, när denna glödlampa används i bilaga IV
angivna provvolttal.
Dock skall, såvitt avser lyktor som är utrustade med ljuskällor som
inte kan bytas ut, de kolorimetriska egenskaperna kontrolleras med
hjälp av de ljuskällor som finns i lamporna vid ett volttal på 6,75 V,
13,5 V eller 28,0 V.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 62
▼B
7. DIMSTRÅLKASTARE OCH DIMBAKLYKTOR
Kraven i direktiv 76/762/EEG för dimstrålkastare och direktiv 77/
538/EEG för dimbaklyktor skall tillämpas.
8. BACKNINGSSTRÅLKASTARE
Kraven i direktiv 77/539/EEG för backningsstrålkastare skall tillä-
mpas.
9. REFLEXANORDNINGAR9.1 Pedalreflexer
9.1.1 Reflexanordningarnas form skall vara sådan att de kan inpassas i en
rektangel vars sidors förhållande inte överstiger 8.
9.1.2 Pedalreflexer skall uppfylla kraven i bilaga VIII till direktiv 76/757/
EEG beträffande orangegul färg.
9.1.3 Den egentliga reflekterande ytan av varje av de fyra pedalreflexerna
får inte vara mindre än 8 cm
2.
9.2 Andra reflexanordningar
Kraven fastställda i direktiv 76/757/EEG beträffande reflexanord-
ningar skall tillämpas.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 63
▼B
Tillägg 1
Minimivinklar för ljusets spridning horisontellt (H) och vertikalt (V)
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 64
▼B
Tillägg 2
Fotometriska mätningar
1. Mätmetoder
1.1 Störande reflexioner under fotometriska mätningar skall undvikas
med hjälp av lämpliga skydd.
1.2 Om mätresultaten ifrågasätts skall dessa utföras på följande sätt:
1.2.1 mätavståndet är omvänt proportionellt till avståndet i kvadrat;1.2.2 mätningsapparaturen är sådan att mottagarens rätvinkliga öppning
från referenscentrum sett ligger mellan tio vinkelminuter och en
grad;
1.2.3 intensitetskravet för en given observationsriktning tillfredsställs om
detta krav uppfylls i en riktning som inte avviker mer än en fjärde-
dels grad från observationsriktningen.
2. STANDARDTABELL FÖR LJUSETS SPRIDNING
2.1 Riktning H = 0º och V = 0º motsvarar referensaxeln (på fordonet är
den horisontal och parallell med det längsgående medianplanet och
riktad mot det tänkta synfältet). Den går genom referenscentrum.
De värden som ges i tabellen är minimi-intensiteten för de olika
mätriktningarna uttryckt i procent av minikraven vid referensaxeln
för varje lampa (i riktningen H = 0º och V = 0º).
2.2 Inom ljusspridningsfältet, presenterat i diagramform under punkt 2
som ett rutfält, bör ljusspridningen huvudsakligen vara likformig på
så sätt att ljusintensiteten i alla riktningar på en del av rutfältet som
begränsas av dess linjer uppnår åtminstone det lägsta minimivärdet
givet i procent (eller det lägsta tillhandavarande värdet) på de avrutfältets linjer som begränsar ifrågavarande riktning.
3. FOTOMETRISK MÄTNING AV LYKTOR SOM ÄR UTRUS-
TADE MED FLERA LJUSKÄLLOR
Fotometriska prestanda måste kontrolleras:
3.1 För (fasta) glödlampor som inte kan bytas ut eller andra ljuskällor:
med det volttal som anges av tillverkaren. Den tekniska tjänsten kan
kräva att tillverkaren tillhandahåller den särskilda kraftförsörjning
som behövs för dessa lyktor.
3.2 För glödlampor som kan bytas ut:
när dessa är utrustade med massproducerade glödlampor på 6,75 V,
13,5 V eller 28,0 V måste värdena för ljusintensitet ligga mellan det
maximivärde och det minimivärde som anges i denna bilaga, i
enlighet med den tillåtna avvikelsen för det ljusflöde som tillåts för1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 65
▼B
det slag av glödlampa som väljs, på sätt som anges i bilaga IV för
produktionsglödlampor. Alternativt kan en standardglödlampa
användas i tur och ordning i var och en av de enskilda positionerna,
använda vid sitt referensflöde, varvid de enskilda mätningarna i varje
position adderas.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 66
▼B
Tillägg 3
Fotometriska mätningar för skyltlyktan
1. UPPLYST POSITION
Anordningar tillhör antingen kategori 1 eller 2. Anordningar som tillhör kate-
gori 1 skall konstrueras så att den upplysta positionen mäter minst
130 × 240 mm och anordningar som tillhör kategori 2 så att den upplystapositionen mäter minst 200 × 280 mm.
2. DET AVGIVNA LJUSETS FÄRG
Färgen på det ljus som avges av den lykta som används i anordningen skall
vara vit men tillräckligt neutral för att inte orsaka någon beaktansvärd
ändring av registreringsskyltens färg.
3. LJUSETS INFALLSVINKEL
Skyltlyktans tillverkare skall klargöra installationsvillkoren för ovannämnda
anordning i förhållande till registreringsskyltens avsedda placering. Anord-
ningen skall placeras så att infallsvinkeln inte vid någon punkt av den
belysta ytan överskrider 82º, då vinkeln mäts i relation till den ytterkant av
anordningens ljusstrålande yta som är längst bort från registreringsskyltens
yta. Då det är fråga om mer än en optiskt komponent, gäller detta krav endast
för den del av registreringsskylten som är avsedd att upplysas av den ifråga-
varande komponenten.
Anordningen skall konstrueras på ett sådant sätt att inget ljus strålar rakt
bakåt, med undantag av rött ljus då anordningen är kombinerad eller grup-
perad med ett bakljus.
4. MÄTMETOD
Ljusstyrka mäts på ett ark rent vitt läskpapper vars minimivärde för diffusre-
flexion är 70 % och som har samma dimensioner som registreringsskylten
och är placerad på den plats den normalt skulle inta, dock 2 mm framför
dess fäste.
Ljusstyrkan skall mätas rätvinkligt mot papperets yta vid de punkter som
visas i diagrammet i punkt 4 nedan, där varje punkt representerar ett cirkel-
format område med 25 millimeters diameter.
5. FOTOMETRISKA EGENSKAPER
Ljusstyrkan B bör vara minst 2 cd/m
2vid alla de mätpunkter som definieras
nedan.
Figur 1
Mätpunkt för kategori 1
Figur 2
Mätpunkter för kategori 2
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 67
▼B
Ljusgradienten mellan värdena B1och B2, mätta vid två godtyckliga punkter
1 och 2 som valts bland de punkter som beskrivs ovan, får inte överstiga 2 ×
Bo/cm, där Boär minimiljusstyrkan mätt vid de olika punkterna, dvs.
B2/C0B1
avst˚and 1—2 i cm/C202/C2Bo=cm1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 68
▼B
Tillägg 4
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 69
▼B
Tillägg 5
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 70
▼B
BILAGA III
KRAV BETRÄFFANDE KOMPONENTTYPGODKÄNNANDE FÖR
BELYSNINGSANORDNINGAR(STRÅLKASTARE)MEDGLÖD-ELLER
HALOGENLAMPOR FÖR HALV- OCH/ELLER HELLJUS PÅ TVÅ-
ELLERTREHJULIGAMOTORFORDON
1. DEFINITIONER
De relevanta definitionerna som anges i bilaga 1 till direktiv 93/92/
EEG tillämpas.
1.1 Linsbetyder den yttersta komponenten av strålkastaren (anord-
ningen) som släpper ljus igenom belysningsytan.
1.2 Beläggning avser den/de produkt/er som tillförts i ett eller flera lager
på linsens yta.
1.3 Olika typer av strålkastare är strålkastare som skiljer sig åt på
sådana väsentliga sätt som de följande:
1.3.1 fabrikat eller varunamn,
1.3.2 det optiska systemets egenskaper,
1.3.3 tillsättande eller borttagande av komponenter som kan förändra den
optiska effekten som en följd av reflexion, refraktion, absorption
och/eller förvrängning under användningen. Installering eller bortta-
gande av filter med avsikt att förändra ljusstrålens färg men inte dess
distribution innebär dockinte en förändring av strålk astarens typ,
1.3.4 lämplighet för höger- eller vänstertrafikeller båda,1.3.5 ljusstrålens art (halvljus, helljus, eller båda),1.3.6 hållare avsedd för lampa (eller lampor) tillhörande någon av de rele-
vanta kategorierna,
1.3.7 material som ingår i linser och eventuella beläggningar.
2. STRÅLKASTARE
Skillnad skall göras mellan:
2.1 Strålkastare för mopeder
(se bilaga III-A)
2.1.1 glödlampa med en
glödtråd 15 W (kategori S
3)
2.1.2 glödlampa med två
glödtrådar 15/15 W (kategori S4)
2.1.3 halogenlampa med en
glödtråd 15 W (kategori HS2)
2.2 Strålkastare för motorcyklar och trehjulingar
(se bilagorna III-B och III-C)
2.2.1 glödlampa med två
glödtrådar 25/25 W (kategori S1)
2.2.2 glödlampa med två
glödtrådar 35/35 W (kategori S2)
2.2.3 halogenlampa med två
glödtrådar 35/35 W (kategori HS1)
2.2.4 med en glödlampa
med två glödtrådar 40/45 W (kategori R2)1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 71
▼B
2.3 Strålkastare för motorcyklar och trehjulingar
(se bilaga III-D — strålkastare med halogenlampa av annan kategori
än HS1)
2.3.1 halogenlampa med en
glödtråd 55 W (kategori H1)
2.3.2 halogenlampa med en
glödtråd 55 W (kategori H2)
2.3.3 halogenlampa med en
glödtråd 55 W (kategori H3)
2.3.4 halogenlampa med en
glödtråd 60 W (kategori HB3)
2.3.5 halogenlampa med en
glödtråd 51 W (kategori HB4)
2.3.6 halogenlampa med en
glödtråd 55 W (kategori H7)
2.3.7 halogenlampa med två
glödtrådar 55/60 W (kategori H4)1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 72
▼B
BILAGA III-A
STRÅLKASTARE FÖR MOPEDER
1. ALLMÄNNA KRAV
1.1 Strålkastare skall konstrueras och tillverkas på ett sådant sätt att de
vid normal användning och trots eventuella skakningar som de kan
utsättas för, fortsätter att fungera på ett riktigt sätt och bibehåller de
egenskaper som fastställs i denna bilaga.
1.2 De delar som är avsedda att fästa lampan skall vara konstruerade så
att lampan även i mörker kan installeras i sitt rätta läge.
2. DETALJERADE KRAV
2.1 Linsens rätta läge i förhållande till det optiska systemet skall
markeras tydligt och på ett sådant sätt att det inte ändrar läge under
användning.
2.2 En mätskärm som beskrivs i tillägg 1 eller 2 och en färglös stan-
dardglödlampa som tillhör någon av de kategorier som fastställs i
punkt 2.1 och i bilaga III skall användas för kontroll av strålkasta-
rens ljusstyrka.
Standardlamporna skall ställas in enligt det relevanta referensl-
jusflödet enligt de värden som definieras för dylika lampor i det
relevanta tekniska dokumentet (se bilaga IV).
2.3 Halvljuset skall ha en tillräckligt skarp avskärning för att göra
inställning praktiskt möjlig. Avskärningen skall vara förnimbart
vågrät och så raksom möjligt över en vågrät bredd på minst
± 900 mm, mätt på ett avstånd av 10 m (då det gäller halogenlampa:
en bredd på ± 2250 mm mätt på ett avstånd på 25 m; se tillägg 2).
Strålkastare som är inställda enligt bilaga I skall uppfylla de krav
som fastställs i den.
2.4 Ljusspridningen får inte variera i sidled på ett sätt som försämrar
sikten.
2.5 Ljuset på den skärm som avses i punkt 2.2 skall mätas med en ljus-
mottagare med en kvadratisk bruksyta på 65 mm.
3. TILLÄGGSKRAV BETRÄFFANDE KONTROLL AV
ÖVERENSSTÄMMELSE AV PRODUKTIONEN SOM UTFÖRS
AV BEHÖRIG MYNDIGHET I ENLIGHET MED PUNKT 5.2.4 I
BILAGA I
Alla uppgifter om strålkastares fotometriska egenskaper som regi-
streras enligt de allmänna kraven för överensstämmelseprovning
skall begränsas till punkterna HV — LH — RH — L 600 — R
600 (se figur i tillägg 1).1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 73
▼B
Tillägg 1
Fotometriskprovning av strålk astare försedda med lampor tillhörande
kategorierna S3och S4
1. Mätskärmen skall för mätningarna placeras på 10 meters avstånd
framför strålkastaren och rätvinkligt mot den linje som samman-
binder helljustråden och punkt HV (se figur nedan). Linjen H—H
skall vara horisontal.
2. KRAV BETRÄFFANDE HALVLJUS
2.1 Strålkastaren skall i sidled vara justerad på ett sådant sätt att dess
ljusstråle i möjligaste mån är symmetriski förhållande till linjen
V—V.
2.2 Strålkastaren skall i höjdled vara justerad på ett sådant sätt att dess
avskärning ligger 100 mm under linjen H—H.
2.3 När strålkastaren har ställts in enligt punkterna 2.1 och 2.2 ovan
skall belysningsvärdena vara som följer:
2.3.1 Fr.o.m. linjen H—H uppåt: högst 2 lux,2.3.2 på en linje belägen 300 mm under linjen H—H och över en vidd av
900 mm på vardera sidan av den vertikala linjen V—V: minst 8 lux,
2.3.3 på en linje 600 mm under linjen H—H och över en vidd av 900 mm
på vardera sidan av den vertikala linjen V—V: minst 4 lux.
3. KRAV BETRÄFFANDE HELLJUS (då sådana finns)
3.1 När strålkastarna har ställts in enligt punkterna 2.1 och 2.2 ovan
skall de uppfylla följande krav för helljus:
3.1.1 Skärningspunkten (HV) för linjerna H—H och V—V skall ligga
inom den isolux som betecknar 80 % av maximiljusstyrkan,
3.1.2 Maximiljusstyrkan (E
max) för helljusen skall inte vara mindre än 50
lux,
3.1.3 Med början i punkt HV skall helljusets ljusstyrka till höger och
vänster upp till 0,90 meters avstånd vara minst Emax/4.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 74
▼B
MÄTSKÄRM
(mått i mm för ett avstånd på 10 m)
Figur
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 75
▼B
Tillägg 2
Fotometriskprovning av strålk astare försedda med halogenlampor tillhö-
rande kategori HS2
1. Mätskärmen skall för mätningarna placeras på 25 meters avstånd
framför strålkastaren och rätvinkligt mot linjen som sammanbinder
glödtråden och punkt HV (se figur nedan); linjen H—H skall vara
vågrät.
2. Strålkastaren skall i sidled vara justerad på ett sådant sätt dess
ljusstråle är symmetriski förhållande till linjen V—V.
3. Strålkastaren skall i höjdled vara justerad på ett sådant sätt att dess
avskärning ligger 250 mm under linjen H—H. Den skall också vara
så vågrät som möjligt.
4. När strålkastaren har ställts in enligt punkterna 2 och 3 ovan skall
följande krav uppfyllas:
MätningspunktLjusstyrka E/
Lux
Varje punkt på och ovan linjen H—H ≤0,7
Varje punkt på linjen 35 L—35 R utom 35 V ≥1
Punkt 35 V ≥2
Varje punkt på linjen 25 L—25 R ≥2
Varje punkt på linjen 15 L—15 R ≥0,5
5. Mätskärm1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 76
▼B
MÄTSKÄRM
(mått i mm för ett avstånd på 25 m)
Figur
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 77
▼B
Tillägg 3
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 78
▼B
Tillägg 4
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 79
▼B
BILAGA III-B
STRÅLKASTARE FÖR MOTORCYKLAR OCH TREHJULINGAR SOM
AVGER SYMMETRISKT HALVLJUS OCH HELLJUS MED GLÖD-
LAMPA
1. TILLÄGGSKRAV ANGÅENDE MÄRKNING AV OCH MÄRKEN
PÅ VISSA ANORDNINGAR
1.1 Strålkastare skall på ett tydligt och outplånligt sätt märkas med boks-
täverna ”MB” (symbolen för strålkastare för helljus) på motsatt sida
av komponenttypgodkännandenumret.
1.2 Sådana strålkastare vilkas konstruktion utesluter samtidig tändning
av halvljus och varje annan ljuskälla som den kan vara integrerad
med få märkas med ett snedstreck (/) följt av symbolen (MB) för
halvljus i komponenttypgodkännandemärkningen.
1.3 För strålkastare som innehåller en lins av plastmaterial skall
bokstavsgruppen ”PL” läggas till vid symbolen som föreskrivs i
punkt 1.1.
2. ALLMÄNNA KRAV
2.1 Alla prover skall uppfylla bestämmelserna fastställda i punkt 3
nedan.
2.2 Strålkastare skall konstrueras och tillverkas på ett sådant sätt att de
vid normal användning och trots eventuella skakningar som de kan
utsättas för, fortsätter att fungera på ett riktigt sätt och bibehåller de
egenskaper som krävs.
2.2.1 Strålkastare skall förses med en anordning som möjliggör justering
av dem på fordonet enligt de bestämmelser som gäller dem. En
sådan anordning är inte nödvändig då strålkastaren består av en
reflektor och en lins som inte går att separera, om bruket av sådana
enheter är begränsat till fordon vilkas strålkastare justeras på andra
sätt.
För strålkastare som är särskilt avsedda för helljus och för strålkas-
tare som är särskilt avsedda för halvljus, som vardera har separat
lampa och är grupperade tillsammans eller ömsesidigt installerade i
en och samma anordning, skall det vara möjligt att justera de optiska
systemen individuellt för att uppnå de officiella inställningarna.
2.2.2 Dessa krav gäller dock inte för strålkastare med icke-löstagbara
reflektorer. De krav som anges i punkt 3.3 nedan skall tillämpas på
denna typ av strålkastare. När helljus avges av flera än en ljuskälla
skall maximiljusstyrkan (Emax) fastställas på grundval av alla
ljuskällor som avger helljus.
2.3 De delar som är avsedda att fästa glödlampan skall vara så konstrue-
rade att det även i mörker är möjligt att säkert installera lampan i sitt
rätta läge.
2.4 Ytterligare provning som är förenlig med kraven i tillägg 2 skall
utföras för att säkerställa att det inte förekommer överdriven foto-
metriskvariation under användningen.
2.5 Om strålkastarens lins är av plastmaterial skall ytterligare provningar
göras i enlighet med kraven i tillägg 3.
3. DETALJERADE KRAV
3.1 Linsens rätta läge i förhållande till det optiska systemet skall
markeras tydligt och på ett sådant sätt att den inte ändrar läge under
användning.
3.2 För kontroll av strålkastarens ljusstyrka skall en mätskärm som
beskrivs i tillägg 1 användas tillsammans med en färglös standard-
lampa (S1och/eller S2, se bilaga IV).
Standardlamporna skall justeras enligt det relevanta referensl-
jusflödet som är tillämpligt i enlighet med de värden som krävs av
en dyliklampa.
3.3 Halvljuset skall ha en tillräckligt skarp avskärning för att göra en
riktig inställning praktiskt möjlig. Avskärningen skall vara rak och
så vågrät som möjligt över en horisontell bredd på minst ± 5º.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 80
▼B
Strålkastare som är inställda i enlighet med tillägg 1 skall uppfylla
de krav som fastställs där.
3.4 Ljusspridningen får inte variera i sidled på ett sätt som försämrar
sikten.
3.5 Ljuset på skärmen som avses i punkt 2.2 skall mätas med en ljus-
mottagare med en kvadratisk bruksyta på 65 mm.
4. TILLÄGGSKRAV BETRÄFFANDE KONTROLL AV
ÖVERENSSTÄMMELSE AV PRODUKTIONEN SOM UTFÖRS
AV BEHÖRIG MYNDIGHET I ENLIGHET MED PUNKT 5.1 I
BILAGA I
4.1 För värden inom zon III får den ofördelaktiga avvikelsen vara högst:
— 0,3 lux motsvarande 20 %
— 0,45 lux motsvarande 30 %
4.2 gällande helljus, då HV är belägen inom isolux 0.75Emax, tillåts en
tolerans på + 20 % för maximivärden och − 20 % för minimivärden
för de fotometriska värdena vid de mätpunkter som definieras i
tillägg 1, punkterna 4.3 och 4.4 av detta direktiv.
4.3 För kontroll av förändringar i avskärningslinjens position i höjdled
förorsakade av upphettning skall följande förfarande användas:
En av strålkastarna i provet provas enligt det förfarande som
beskrivs i punkt 2.1 i tillägg 2 efter att tre på varandra följande
gånger ha blivit utsatt för den procedur som beskrivs under punkt
2.2.2 i tillägg 2.
Strålkastaren skall anses vara godtagbar om ∆r inte överskrider
1,5 mrad.
Om detta värde överstiger 1,5 mrad men inte 2,0 mrad, skall en
andra strålkastare utsättas för provning, varefter medeltalet för de
absoluta värden som är registrerade för de två proverna inte får
överskrida 1,5 mrad.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 81
▼B
Tillägg 1
Fotometriskprovning
1. För justering skall den relevanta mätskärmen placeras på minst 10 meters
avstånd framför strålkastaren, med linjen h—h i vågrätt läge. För mätning-
arna skall fotocellen placeras 25 m framför strålkastaren och rätvinkligt
mot den linje som sammanbinder glödlampan med punkt HV.
2. Strålkastaren skall i sidled ställas in på ett sådant sätt att helljusets sprid-
ning är symmetriskt i förhållande till linjen v—v.
3. Strålkastaren skall i höjdled ställas in på ett sådant sätt att halvljusets
avskärning ligger 250 mm under linjen h—h (på 25 meters avstånd).
4. Då strålkastaren har ställts in enligt punkterna 2 och 3 ovan, med motsva-
rande bestämmelser som gäller för helljus, skall följande villkor uppfyllas:
4.1 helljusets ljuscentrum får inte ligga mer än 0,6º ovanför eller under linjen
h—h,
4.2 helljuset skall uppnå sitt maximivärde (Emax) i centrum av hela ljussprid-
ningsfältet och det skall avta mot sidorna,
4.3 helljusets maximiljusstyrka (Emax) skall vara minst 32 lux,
4.4 helljusets ljusstyrka skall motsvara följande värden:
4.4.1 skärningspunkten HV mellan linjerna h—h och v—v skall ligga inom
isolux 90 % av maximiljusstyrkan,
4.4.2 i vågrät riktning till höger och vänster med början i HV skall helljusets
ljusstyrka vara minst 12 lux upp til ett avstånd på 11,25 m och inte
mindre än 3 lux fram till ett avstånd på 2,25 m.
4.5 Halvljusets ljusstyrka skall motsvara följande värden:
Alla punkter på och ovan för linjen h—h ≤0,7 lux
Alla punkter på linjen 50 L—50 R utom 50 V(1) ≥1,5 lux
Punkt 50 V ≥3,0 lux
Alla punkter på linjen 25 L—25 R ≥3,0 lux
Alla punkter inom zon IV ≥1,5 lux
(1) Intensitet50 R
50 V¼0;25 min :1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 82
▼B
5. MÄT- OCH JUSTERINGSSKÄRM
(mått i mm för ett avstånd på 25 m)
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 83
▼B
Tillägg 2
Stabilitetsprovning för fotometriska prestanda hos strålkastare i använd-
ning
Att de krav som fastställs i detta tillägg uppfylls är inte ett tillräckligt kriterium
för komponenttypgodkännande av strålkastare som innehåller plastlinser.
Se tillägg 2 i bilaga III-D.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 84
▼B
Tillägg 3
Krav för lyktor som innehåller linser av plastmaterial, provning av linser
eller materialprover samt av kompletta lyktor
Se tillägg 3 i bilaga III-D.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 85
▼B
Tillägg 4
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 86
▼B
Tillägg 5
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 87
▼B
BILAGA III-C
STRÅLKASTARE FÖR MOTORCYKLAR OCH TREHJULINGAR SOM
AVGER ETT ASYMMETRISKT HALVLJUS OCH HELLJUS OCH SOM
ÄR FÖRSEDDA MED HALOGENLAMPA (HS1) ELLER GLÖDLAMPA
SOM TILLHÖR KATEGORI R2
1. TILLÄGGSKRAV BETRÄFFANDE MÄRKEN PÅ OCH
MÄRKNINGAVANORDNINGAR
1.1 Strålkastare som är konstruerade för att uppfylla de krav som gäller
för trafikpå en sida av vägen (antingen höger- eller vänstertrafik )
skall på linsen ha markeringar för det område som eventuellt kan
avskärmas för att undvika bländning av trafikanter i ett land där
trafikbestämmelserna inte är samma som dem som strålkastarna har
konstruerats för. Då detta område är tydligt igenkännbart i konstruk-
tionen är en sådan avgränsning inte nödvändig.
1.2 Strålkastare som är konstruerade för högertrafik och strålkastare som
är konstruerade för vänstertrafik skall bära markeringar för att
möjliggöra lokalisering av de två positionerna för installation i dessa
av belysningsanordningen på fordonet eller av lampan i reflektorn.
Dessa markeringar skall utgöras av bokstäverna ”R/D” för positionen
som motsvarar högertrafikoch bok stäverna ”L/G” för positionen
som motsvarar vänstertrafik.
1.3 Alla strålkastare vilkas konstruktion förhindrar samtidig tändning av
halvljus och varje annan ljuskälla de kan vara kombinerade med
skall markeras med ett snedstreck (/) i komponenttypgodkännan-
demärkningen, efter symbolen för halvljusstrålkastare.
1.4 Då strålkastarna endast uppfyller de krav som gäller för vänster-
trafik, skall en vågrät pil som pekar till höger om en iakttagare som
ser på strålkastarna rakt framifrån, dvs. mot den sida av vägen som
trafikeras, tillfogas under komponenttypgodkännandemärkningen.
1.5 Om belysningsanordningen eller lampan efter förändringar av inställ-
ningarna uppfyller kraven för både höger- och vänstertrafik skall en
vågrät pil med två spetsar, varav den ena pekar mot vänster och den
andra mot höger, tillfogas under komponenttypgodkännandemärk-
ningen.
1.6 Bokstäverna ”MBH” på strålkastare med HS1-lampar och ”MB” på
R2-lampor skall placeras på motsatta sidan av komponenttypgodkän-
nandemärkningen.
1.7 Alla ovannämnda markeringar och symboler skall vara tydliga och
outplånliga.
1.8 På strålkastare som innehåller plastlinser skall bokstäverna ”PL”
läggas till vid de symboler som definieras i punkterna 1.2—1.7.
2. ALLMÄNNA KRAV
2.1 Varje prov skall uppfylla bestämmelserna i punkterna 3 till 5 nedan.
2.2 Strålkastare skall vara så konstruerade och tillverkade att de vid
normal användning och trots eventuella skakningar för vilka de kan
utsättas, fortsätter att fungera på ett riktigt sätt och bibehåller de
egenskaper som krävs i denna bilaga.
2.2.1 Strålkastare skall vara försedda med en justeringsanordning som gör
det möjligt att installera dem på fordonet på ett sådant sätt att de
uppfyller de krav som gäller för dem. Denna anordning behöver
inte vara fäst vid en strålkastare vars reflektor och lins inte kan sepa-
reras, förutsatt att användningen av dylikstrålk astare begränsas till
fordon vars strålkastare kan ställas in på annat sätt.
Då helljusstrålkastare och halvljusstrålkastare, med separata lampor,
tillsammans utgör en belysningsanordning skall det vara möjligt att
ställa in alla optiska system individuellt.
2.2.2 Dessa bestämmelser gäller dock inte för strålkastarenheter vilkas
reflektordel är odelbar. I detta fall gäller bestämmelserna under
punkt 2 i denna bilaga. Då helljus avges av fler ljuskällor än en,
skall de kombineras för bestämning av maximiljusstyrkan (Em).
2.3 De delar som är avsedda för att fästa glödlampan i reflektorn skall
vara tillverkade på ett sådant sätt att lampan även i mörker kan
fästas i sitt rätta läge.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 88
▼B
2.4 Linsens rätta läge i förhållande till det optiska systemet skall vara
tydligt utmärkt och skall låsas på ett sådant sätt att det inte ändrar
läge under användningen.
2.5 Då strålkastare har konstruerats enligt kraven för både vänster- och
högertrafik skall anpassning till gällande regler kunna göras antingen
genom lämpliga grundinställningar redan när fordonet utrustas med
belysningsanordning eller genom avsiktliga åtgärder av den som
använder fordonet. Dessa grundinställningar eller vidtagna åtgärder
skall t.ex. bestå av korrekt vinkelinställning av fordonets sealed-
beam-strålkastare eller av lampans inställning i förhållande till den.
I samtliga fall får endast två olika inställningar, som är tydligt speci-
ficerade och som motsvarar gällande regler (höger- eller
vänstertrafik), vara möjliga och en inställning i ett mellanläge mellan
dessa två skall vara omöjlig. Då lampan kan ha två olika lägen, skall
de delar som fäster lampan vid reflektorn vara så konstruerade och
tillverkade att lampan vid vardera av de två positionerna fästs med
samma precision som strålkastare som är avsedda för endast höger-
eller vänstertrafik. Överensstämmelse skall kontrolleras visuellt och,
när det är lämpligt, med en mätanordning.
2.6 För att garantera att omställningen inte medför stora förändringar av
de fotometriska prestanda skall ytterligare provning utföras enligt
kraven i tillägg 3.
2.7 Om strålkastarens lins är av plastmaterial skall ytterligare provningar
göras i enlighet med kraven i tillägg 3.
3. BELYSNINGSKRAV
3.1 Allmänna krav
3.1.1 Strålkastare skall konstrueras på ett sådant sätt att de med lämpliga
HS1eller R2lampor avger ett ljus som inte bländar men ändå är
tillräckligt som halvljus och ger god belysning som helljus.
3.1.2 En mätskärm som är placerad lodrätt på 25 meters avstånd framför
strålkastaren, på sätt som visas i tillägg 1, skall användas för kontroll
av strålkastarens ljusstyrka.
3.1.3 En färglös referenslampa som är konstruerad för en nominell
spänning på 12 V skall användas vid provning av strålkastare.
Strömmen vid lampans poler skall under strålkastarprovningen vara
inställd på följande sätt:
Kategori HS1Strömförbrukning
i wattLjusflöde i
lumens
Halvljustråden
 35 450
Helljustråden
 35 700
Kategori R2Strömförbrukning
i wattLjusflöde i
lumens
Halvljustråden
 40 450
Helljustråden
 45 700
Strålkastaren skall anses vara godtagbar om den uppfyller de krav
som fastställs i punkt 3 med åtminstone en referenslampa som kan
uppvisas tillsammans med strålkastaren.
3.1.4 Dimensionerna för glödtrådens position i en HS1eller R2refe-
rensglödlampa anges i bilaga IV.
3.1.5 Referensglödlampans kolv skall till sin form och sina optiska egen-
skaper vara sådan att den förorsakar minsta möjliga reflexion eller
refraktion som kan ha en ogynnsam effekt på ljusspridningen.
3.2 Krav för halvljus
3.2.1 Halvljuset skall ha en tillräckligt skarp avskärningslinje för att
möjliggöra inställningsåtgärder med utgångspunkt i den. Avskär-
ningen skall vara en rak vågrät linje på den motsatta sidan av
vägen än den som strålkastaren är avsedd för. På andra sidan skall1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 89
▼B
avskärningen inte gå över varken den brutna linjen HV H1och H4,
som utgörs av den räta linjen HV H1i en 45º vinkel mot det vågräta
planet och den räta linjen H1H4med en 1 % avvikelse i förhållande
till den räta linjen hh, eller den räta linjen HV H3med 15º lutning
mot det vågräta planet (se tillägg 1). Under inga omständigheter
kan en avskärning accepteras som går över både linjen HV H2och
linjen H2H4och som är ett resultat av en kombination av de två
föregående alternativen.
3.2.2 Strålkastaren skall vara inställd på ett sådant sätt att:
3.2.2.1 då strålkastarna är konstruerade enligt bestämmelser för högertrafik
skall avskärningen till vänster på mätskärmen vara vågrät och för
strålkastare avsedda för vänstertrafik skall avskärningen till höger
på mätskärmen vara vågrät. Mätskärmen skall vara tillräckligt bred
för att tillåta mätning av avskärningen över en spännvidd på minst
5º på vardera sidan av linjen vv,
3.2.2.2 denna vågräta del av avskärningen ligger på mätskärmen 25 cm
under det vågräta planet som går genom strålkastarens brännpunkt
(se tillägg 1),
3.2.2.3 spetsen av avskärningen ligger på den räta linjen v—v. Om
ljusstrålen inte har en tydligt vinkelformad avskärning, skall den
justeras i sidled så att den uppfyller belysningskraven för punkterna
75R och 50R när det gäller högertrafikoch punk terna 75L och 50L
när det gäller vänstertrafik.
3.2.3 Inställd på detta sätt skall strålkastaren uppfylla krav som nämns i
punkterna 3.2.5—3.2.7 samt 3.3.
3.2.4 Om en strålkastare som är inställd på det sätt som beskrivs ovan inte
uppfyller de krav som nämns i punkterna 3.2.5 till 3.2.7 samt 3.3, är
det tillåtet att ändra på inställningen, förutsatt att ljuskäglans axel
inte förskjuts med mer än 1º (= 44 cm) till höger eller vänster.
Höger- och vänstergränsen på 1º för felaktig inställning är inte
förenlig med en felaktig inställning i höjdled som endast begränsas
av de bestämmelser som beskrivs i punkt 3.3. Den vågräta delen av
avskärningen får dock inte överstiga linjen h—h. För att underlätta
inställning med hjälp av avskärningen är det tillåtet att delvis täckastrålkastaren för att göra avskärningen tydligare.
3.2.5 Halvljusets ljusstyrka på mätskärmen skall uppfylla kraven i följande
tabell:
Punkt på mätskärmFöreskriven
ljusstyrka i
luxStrålkastare för vägtrafik
högertrafikStrålkastare för vägtrafik
vänstertrafik
Punkt B 50L Punkt B 50R ≤0,3
Punkt B 75R Punkt B 75L ≥6
Punkt B 50R Punkt B 50L ≥6
Punkt B 25L Punkt B 25R ≥1,5
Punkt B 25R Punkt B 25L ≥1,5
Alla punkter inom zon III ≤0,7
Alla punkter inom zon IV ≥2
Alla punkter inom zon I ≤20
3.2.6 I ingen av zonerna I, II, III och IV får avvikelser i sidled försämra
synligheten.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 90
▼B
3.2.7 Strålkastare konstruerade enligt bestämmelserna för högertrafik
respektive för vänstertrafik skall för vardera av de två installations-
lägena för den enhetliga belysningsanordningen eller för lampan
uppfylla de krav som ovan anges med avseende på vilka regler som
gäller på den plats som är aktuell.
3.3 Krav för helljus
3.3.1 Mätningarna av helljusets ljusstyrka skall göras med samma strålkas-
tarinställning som mätningarna definierade i punkterna 3.2.5 till
3.2.7 ovan.
3.3.2 Helljusets ljusstyrka på mätskärmen skall uppfylla följande krav:3.3.2.1 skärningspunkten HV av linjerna h—h och v—v skall finnas inom
den isolux som motsvarar 90 % av maximiljusstyrkan. Maximivärdet
Em skall vara minst 32 lux. Det får inte överskrida 240 lux.
3.3.2.2 Med utgångspunkt i HV i vågrät riktning till höger och vänster skall
ljusstyrkan vara minst 16 lux på ett avstånd av 1,125 m och minst 4
lux på ett avstånd av 2,25.
3.4 Ljusstyrkan på den mätskärm som omnämns i punkterna 3.2.5 till
3.2.7 och 3.3 mäts med ljuskänslig mottagare på en 65 mm:s
kvadrat.
4. REFERENSSTRÅLKASTARE
En strålkastare:
4.1 som uppfyller de krav för komponenttypgodkännande som ställs
nedan,
4.2 som har en diameter på minst 160 mm,
4.3 med referenslampa belyser punkterna inom de områden som defini-
eras i punkt 3.2.5,
4.3.1 med minst 90 % av maximivärdena, och4.3.2 med åtminstone 120 % av de minimigränser som föreskrivs i
tabellen i punkt 3.2.5
skall anses vara en referensstrålkastare.
5. TILLÄGGSKRAV BETRÄFFANDE KONTROLL AV ÖVERENS-
STÄMMELSE AV PRODUKTIONEN SOM UTFÖRS AV
BEHÖRIG MYNDIGHET ENLIGT PUNKT 5.1 I BILAGA I
5.1 För värden B 50L (eller R) och inom zon III får avvikelsen vara
högst
— B 50L (eller R): 0,2 lux motsvarande 20 %
0,3 lux motsvarande 30 %
— Zon III: 0,3 lux motsvarande 20 %
0,45 lux motsvarande 30 %
5.2 För halvljus uppnås de värden som föreskrivs i detta direktiv i punkt
HV (med en tolerans på 0,2 lux) och, i förhållande därtill, vid åtmin-
stone en punkt inom något av de områden på mätskärmen (på 25 m:s
avstånd) som avgränsas av en cirkel med 15 cm:s radie kring punk-
terna B 50L (eller R) (med en tolerans på 0,1 lux), 75R (eller L),
50R (eller L), 25R, 25L och i hela den del av zon IV som inte är
mer än 22,5 cm ovanför linjen 25R och 25L.
5.2.1 Om, för helljus, då HV ligger inom isolux 0,75 E
max, det uppmäts en
tolerans på + 20 % för maximivärden och − 20 % för minimivärden
för de fotometriska värdena vid de punkter som specificeras under
punkt 3.2.5 denna bilaga, beaktas inte referensmärkningen.
5.3 Om mätresultaten inte uppfyller kraven, får strålkastarens inställ-
ningar justeras, förutsatt att ljuskäglans axel inte förskjuts mer än 1º
till höger eller vänster.
5.4 Strålkastare med uppenbara defekter skall inte beaktas.5.5 Referensmärkningen beaktas inte.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 91
▼B
Tillägg 1
Mätskärm
ENHETLIGT EUROPEISKT LJUS
Strålkastare för högertrafik (1)
(mått i mm)
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 92
(1) Mätskärmen för vänstertrafik är symmetrisk med linjen v—v som definieras i diagrammet i denna bilaga.
▼B
Tillägg 2
Stabilitetsprovning för fotometriska prestanda av strålkastare i användning
Att kraven uppfylls är inte ett tillräckligt kriterium för komponenttypgodkän-
nande av strålkastare som innehåller glas av plastmaterial.
Se tillägg 2 i bilaga III-D.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 93
▼B
Tillägg 3
Krav för lyktor som innehåller linser av plastmaterial, provning av linser
eller materialprover samt kompletta lyktor
Se tillägg 3 i bilaga III-D.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 94
▼B
Tillägg 4
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 95
▼B
Tillägg 5
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 96
▼B
BILAGA III-D
STRÅLKASTARE FÖR MOTORCYKLAR OCH TREHJULINGAR SOM
AVGER ETT ASYMMETRISKT HALVLJUS OCH HELLJUS OCH SOM
ÄR FÖRSEDDA MED HALOGENLAMPA AV ANNAN TYP ÄN HS1
1. TILLÄGGSKRAV FÖR MÄRKEN OCH MÄRKNING AV
ANORDNINGAR
1.1 Strålkastare som konstruerats för trafik på en sida (antingen höger-
trafik eller vänstertrafik) skall på linsen ha utmärkt gränserna för
arean som möjligen kan avskärmas för att undvika störning av trafik-
anter i länder där körsystemet avviker från lampans protosystem. Om
denna area direkt kan identifieras i lampans konstruktion är en dylik
avgränsning inte nödvändig.
1.2 Strålkastare som har konstruerats för att uppfylla kraven för körning
på höger sida och strålkastare som har konstruerats för körning på
vänster sida skall ha märken för lokalisering av de två positionerna
för inställningen av ljusenheten på fordonet eller av lampan i reflek-
torn. Dessa märken skall bestå av bokstäverna ”R/D” för positionen
för högertrafik och bokstäverna ”L/G” för vänstertrafik.
1.3 Alla strålkastare som konstruerats så att samtidig tändning av halvl-
justråden och alla andra ljuskällor som kan förbindas med den
förhindras skall märkas med ett snedstreck (/) inom komponenttyp-
godkännandemärkningen, efter symbolen för halvljusstrålkastare.
1.4 Om strålkastarna enbart uppfyller kraven för vänstertrafik skall en
horisontell pil som pekar till höger om en betraktare som står mitt
emot strålkastaren, dvs. mot sidan av vägen som trafikeras, placeras
under komponenttypgodkännandemärkningen.
1.5 Om kraven för trafik på båda sidor av vägen uppfylls vid avsiktlig
ändring av justeringen av ljuskällan eller strålkastaren skall en hori-
sontell pil med två spetsar, en åt vardera hållet, antecknas under
komponenttypgodkännandemärkningen.
1.6 Den/de följande tilläggssymbolen eller -symbolerna:
1.6.1 för strålkastare som konstruerats enbart för vänstertrafik, en horison-
tell pil som pekar till vänster om en betraktare som står mittemot
strålkastaren, dvs. mot den sida av vägen som trafikeras,
1.6.2 för strålkastare som konstruerats att uppfylla kraven för trafik på
vägens båda sidor med hjälp av en riktig justering av den optiska
enhetens ställning eller av glödlampan, en horisontell pil med spets
i båda ändarna, som pekar åt både höger och vänster,
1.6.3 för strålkastare som uppfyller kraven i detta direktiv enbart
beträffande halvljus, bokstäverna ”HC”,
1.6.4 för strålkastare som uppfyller kraven i detta direktiv enbart
beträffande helljus, bokstäverna ”HR”,
1.6.5 för strålkastare som uppfyller kraven i detta direktiv beträffande
både halv- och helljus, bokstäverna ”HCR”,
1.6.6 för strålkastare som innehåller en lins av något plastmaterial, skall
bokstavsgruppen ”PL” läggas till vid symbolerna som föreskrivits i
punkterna 1.6.3 till 1.6.5.
2. ALLMÄNNA SPECIFIKATIONER
2.1 Varje prov skall överensstämma med specifikationerna i punkterna 6
till 8 nedan.
2.2 Strålkastarna skall vara tillverkade på ett sådant sätt att de bibehåller
sina karakteristiska fotometriska egenskaper och förblir funktions-
dugliga vid normal användning, trots de vibrationer de kan komma
att utsättas för.
2.2.1 Strålkastarna skall utrustas med en anordning som möjliggör deras
justering på fordonet så att de överensstämmer med de regler som
gäller för dem. En sådan anordning behöver inte installeras på
komponenter i vilka reflektorn och linsen är oseparabla, såvida
bruket av dylika komponenter begränsas enbart till fordon på vilka
justeringen av strålkastaren kan ske på annat sätt. Om en halvl-
jusstrålkastare och en helljusstrålkastare, båda med egen glödlampa,
monteras ihop i en sammansatt enhet skall justeringsdelen tillåta1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 97
▼B
tillbörlig justering av båda de optiska enheterna var för sig. Detta
skall emellertid inte tillämpas på strålkastarkombinationer vilkas
reflektorer är oseparabla. För detta slag av sammansatta enheter
gäller kraven i punkt 6.
2.3 De komponenterna med vilka glödlampan/lamporna är monterade på
reflektorn skall vara tillverkade på ett sådant sätt att glödlampan/-
lamporna även i mörker endast kan fixeras i ett enda läge (1)(2).
Glödlampshållaren skall uppfylla de dimensionella krav som ställts i
de följande informationsblanketterna av ICI-publikationen 61—2:
Glödlampa Sockel Blankett
H1P 14.5s 7005.46.3
H2X 5111 7005.99.2
H3PK 22s 7005.47.1
HB3P 20d 7005.31.1
HB4P 22d 7005.32.1
H7PX 26d 7005.5.1
H4P43t-38 7005.39.2
2.4 Strålkastare som har konstruerats för att uppfylla kraven för både
höger- och vänstertrafikfår anpassas för trafikpå en viss sida av
vägen antingen genom en lämplig grundinställning redan vid
montering på fordonet eller genom selektiv inställning av
användaren. En dylik grund- eller selektiv inställning kan till
exempel bestå av montering av antingen den optiska enheten i en
viss vinkel på fordonet eller av glödlampan i en given vinkel iförhållande till den optiska enheten. I samtliga fall skall enbart två
exakta inställningspositioner, en för höger- och en för vänstertrafik,
vara möjliga och konstruktionen måste utesluta varje oavsiktlig
förskjutning av strålkastaren i de två olika positionerna eller att
denna fastnar i ett mellanläge. Om två olika glödlampspositioner är
möjliga, måste de delar som fäster glödlampan i reflektorn vara
konstruerade och tillverkade på ett sådant sätt att glödlampan i
båda inställningslägena hålls i inställt läge med samma precision
som krävs av strålkastare som är konstruerade för trafik på endast
en sida av vägen. Efterlevnad av kraven i denna punkt skall kontrol-
leras visuellt och vid behov genom provmontering.
2.5 Endast för strålkastare som är utrustade med enkla halogenglöd-
lampor: På strålkastare som konstruerats för att omväxlande avge
halv- och helljus, skall alla mekaniska, elektromekaniska eller andra
i strålkastaren inbyggda delar för växling mellan de två ljusen(
3)
vara så konstruerade att:
2.5.1 anordningen är så hållbar att den kan användas 50000 ggr utan att ta
skada trots de vibrationer den kan utsättas för vid normal använd-
ning,
2.5.2 i fall av stopp är möjligt att automatiskt erhålla halvljus,
2.5.3 antingen halvljus eller helljus alltid kan erhållas utan att mekanismen
stannar i ett mellanläge,
2.5.4 användaren inte med vanliga verktyg kan ändra formen eller posi-
tionen hos de rörliga delarna.
2.6 Tilläggsprovning skall utföras enligt kraven i tillägg 2 för att
säkerställa att ingen överdriven förändring förekommer med avse-
ende på fotometriska prestanda.
2.7 Om strålkastarens lins är av plastmaterial skall provningen utföras i
enlighet med kraven i tillägg 3.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 98
(1) För tekniska krav för glödlampor, se bilaga IV.
(2) En strålkastare anses uppfylla kraven i denna punkt om glödlampan lätt kan monteras i
strålkastaren och positionsinställarna lätt kan monteras på ett riktigt sätt i sina springoräven i mörker.
(
3) Dessa bestämmelser gäller inte omkopplaren.
▼B
3. BELYSNING
3.1 Allmänna bestämmelser
3.1.1 Strålkastarna skall vara så tillverkade att de, utrustade med lämpliga
H1,H2,H3,H B3,H B4,H7och/eller H4glödlampor avger tillräcklig
belysning utan bländning såvitt avser halvljus och god belysning
såvitt avser helljus.
3.1.2 Den belysning som strålkastaren producerar skall kontrolleras på en
vertikal skärm som ställs 25 m framför strålkastaren och i rät vinkel
till dess axel (se tillägg 1).
3.1.3 Strålkastarna skall kontrolleras med standard (referens) glödlampor
som konstruerats för en nominell spänning på 12 V. Under
kontrollen av strålkastaren skall spänningen vid glödlampans poler
justeras så att följande egenskaper uppnås:
GlödlamporNominell
spänning för
mätning (i V)Ljusflöde (i
lumen)
H112 1150
H212 1300
H312 1100
HB312 1300
HB412 825
H712 1100
H4halvljus 12 750
helljus 12 1250
Strålkastaren skall anses tillfredsställande om de fotometriska kraven
uppfylls av åtminstone en standard (referens) 12 V glödlampa som
får tillhandahållas tillsammans med strålkastaren.
3.1.4 Måtten som fastställer glödtrådens position inom standard (referens)
12 V glödlampan visas på den relevanta informationsblanketten i
bilaga 4.
3.1.5 Kolven på standard (referens) glödlampan skall vara av en sådan
optisk form och kvalitet att den inte förorsakar varken reflektion
eller refraktion som på ett ogynnsamt sätt påverkar ljusets distribu-
tion. Efterlevnad av detta krav måste kontrolleras genom mätning
av ljusdistributionen som uppnås då en standardstrålkastare förses
med en standard (referens) glödlampa.
3.2 Bestämmelser om halvljus
3.2.1 Halvljuset måste ge en tillräckligt skarpt avskärning för att
möjliggöra tillfredsställande justering med dess hjälp. Avskärningen
bör vara en rak horisontell linje vid motsatta sidan av trafikrikt-
ningen för vilken strålkastaren är avsedd; på den andra sidan får
den varken utsträckas utom den brutna linjen HV H1H4som utgörs
av en rät linje HV H1i en vinkel av 45º mot horisonten och en rät
linje H1H425 cm ovanför den räta linjen hh, eller utom den räta
linjen HV H3lutande i en vinkel på 15º ovanför horisonten (se
tillägg 1). En avskärning som utsträcker sig utom både linjen HV
H2och linjen H2H4och som producerats av en kombination av de
två ovannämnda möjligheterna skall under inga omständigheter
tillåtas.
3.2.2 Strålkastaren skall ställas in så att3.2.2.1 för strålkastare som konstruerats för att uppfylla kraven för höger-
trafik, avskärningen på den vänstra sidan av skärmen (
1)ä r1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 99
(1) Mätskärmen måste vara tillräckligt bred för att möjliggöra en undersökning av avskär-
ningen över en bredd på åtminstone 5º på vardera sidan av linjen v—v.
▼B
horisontell, och för strålkastare som konstruerats för att uppfylla
kraven för vänstertrafik avskärningen på den högra sidan av skärmen
är horisontell.
3.2.2.2 denna horisontella del av avskärningen ligger 25 cm under linjen
h—h (se tillägg 1),
3.2.2.3 avskärningens ”armbåge” ligger på linjen v—v(1).
3.2.3 Vid sådan inställning behöver strålkastaren, om godkännande begär
enbart för halvljuset (2), endast uppfylla de krav till vilka hänvisning
sker i punkterna 3.2.5 till 3.2.7 och 3.3.
3.2.4 Om en på sådant sätt inställd strålkastare inte uppfyller kraven i
punkterna 3.2.5 till 3.2.7 och 3.3, får dess inställning ändras om
ljusets axel i sidled inte är mer felplacerad än 1º (= 44 cm) till
höger eller vänster (3). För att underlätta justeringen med hjälp av
avskärningen får strålkastaren delvis täckas för att skärpa avskär-
ningen.
3.2.5 Belysningen som halvljuset producerar på skärmen skall uppfylla
följande krav:
Punkt på mätskärmen
Föreskriven ljusstyrka i lux
Strålkastare för högertrafik Strålkastare för vänstertrafik
Punkt B 50L Punkt B 50R ≤0,4
Punkt B 75R Punkt B 75L ≥12
Punkt B 75L Punkt B 75R ≤12
Punkt B 50L Punkt B 50R ≤15
Punkt B 50R Punkt B 50L ≥12
Punkt B 50V Punkt B 50V ≥6
Punkt B 25L Punkt B 25R ≥2
Punkt B 25R Punkt B 25L ≥2
godtycklig punkt inom zon III ≤0,7
godtycklig punkt inom zon IV ≥3
godtycklig punkt inom zon I ≤2×( E50Reller E50L)(1)
(1)E50Reller E50Lär verkliga belysningsmätningar.
3.2.6 Det får inte finnas någon avvikelse i sidled som försämrar sikten i
zonerna I, II, III och IV.
3.2.7 Belysningsvärdena i zonerna ”A” och ”B” såsom uppställts i figur C
i bilaga IV skall kontrolleras av samma mätning av de fotometriska
värdena i punkterna 1 till 8 i denna figur; dessa värden skall ligga
inom följande gränser:
— 0,7 lux ≥1, 2, 3, 7 ≥0,1 lux
— 0,7 lux ≥4, 5, 6, 8 ≥0,2 lux.
3.2.8 Strålkastare som konstruerats för att uppfylla kraven för både höger-
och vänstertrafiksk all i båda av de två inställningspositionerna av1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 100
(1) Om strålkastaren konstruerats för att uppfylla kraven i detta direktiv enbart såvitt avser
halvljuset, om dess fokalaxel avviker märkbart från ljusstrålens allmänna riktning, ellerom, oberoende av strålkastartyp (enbart halv- eller både halv- och helljus) ljusstrålensaknar en tydlig ”armbåge” på ”avklippet”, skall den laterala justeringen utföras på ettsätt som bäst tillfredsställer kraven för belysning vid punkterna 75R och 50R för höger-
trafik och punkterna 75L och 50L för vänstertrafik.
(
2) Gränsen på 1º återinställning till höger eller till vänster är inte oförenlig med vertikal
återinställning uppåt eller nedåt. Den senare är begränsad enbart av kraven ställda ipunkt 3.3; den horisontala delen av ”avklippet” borde dock inte usträckas utanför linjenh—h (bestämmelserna i punkt 3.3 gäller inte strålkastare som konstruerats att uppfylla
kraven enbart för halvljus i denna bilaga).
(
3) Gränsen på 1º återinställning till höger eller till vänster är inte oförenlig med vertikal
återinställning uppåt eller nedåt. Den senare är begränsad enbart av kraven ställda ipunkt 3.3; den horisontala delen av avskärningen borde dock inte utsträckas utanförlinjen hh (bestämmelserna i punkt 3.3 gäller inte strålkastare som konstruerats att
uppfylla kraven enbart för halvljus i denna bilaga).
▼B
den optiska enheten eller av glödlampan uppfylla de krav som anges
ovan för den motsvarande trafikriktningen.
3.3 Bestämmelser gällande helljus
3.3.1 Om strålkastaren konstruerats för att avge både hel- och halvljus,
skall mätningar av helljuset på skärmen utföras med samma strålkas-
tarinställning som mätningarna i punkterna 3.2.5 till 3.2.7 ovan. Om
strålkastaren avger endast helljus, skall den ställas in så att arean av
maximibelysningen ligger centralt på skärningspunkten mellanlinjerna h—h och v—v. En dylikstrålk astare behöver enbart
uppfylla kraven som hänvisats till i punkt 3.3.
3.3.2 Belysningen som producerats på skärmen av helljus skall uppfylla
följande krav.
3.3.2.1 Skärningspunkten (HV) av linjerna h—h och v—v måste ligga inom
den isolux som representerar 90 % av maximibelysningen. Detta
maximivärde (E
max) får inte ligga under 48 lux. Maximivärdet får
aldrig överstiga 240 lux. Om det gäller en kombinerad halv- och
helljusstrålkastare, får detta maximivärde vidare inte vara mer än
16 gånger den belysning som mätts för halvljuset vid punkt 75R
(eller 75L),
3.3.2.1.1 Helljusets maximala ljusstyrka, (lmax) uttryckt i tusental candela,
beräknas med hjälp av följande formel:
lmax= 0,625 Emax
3.3.2.1.2 referensmärket (l ′max) som anger denna maximiintensitet och till
vilken hänvisning sker i punkt 1.6 ovan skall erhålls med hjälp av
följande formel:
l0
max¼lmax
3¼0;208 Emax
och detta värde skall avrundas till det som ligger närmast av följande
tal: 7,5; 10; 12,5; 17,5; 20; 25; 27,5; 30; 37,5; 40; 45; 50.
3.3.2.2 Med utgångspunkt i punkt HV horisontalt till höger och vänster,
skall belysningen inte vara mindre än 24 lux fram till en distans på
1,125 m och inte mindre än 6 lux ända till en distans på 2,25 m.
3.4 De skärmbelysningsvärden till vilka hänvisning sker i punkterna
3.2.5 till 3.2.7 samt 3.3 skall mätas med en fotoreceptor vars effek-
tiva area bör finnas inom en kvadrat vars sida är 65 mm.
4. MÄTNINGSSTÖRNINGAR
Den störning som orsakas av strålkastarens halvljus skall mätas.
5. STANDARDSTRÅLKASTARE
5.1 En strålkastare skall anses vara en standard (referens) strålkastare
om den:
5.1.1 uppfyller ovannämnda kraven för godkännande,
5.1.2 har en effektiv diameter på inte mindre än 160 mm,
5.1.3 med en standardglödlampa, vid de punkter och i de olika zoner till
vilka hänvisning sker i punkt 3.2.5, avger belysning som är lika
med:
5.1.3.1 inte mer än 90 % av maximigränserna och
5.1.3.2 inte mindre än 120 % av de minimigränser som anges i tabellen i
punkt 3.2.5.
6. TILLÄGGSKRAV GÄLLANDE ALLA GRANSKNINGAR SOM
KAN UTFÖRAS AV BEHÖRIG MYNDIGHET VID GRANSK-
NING AV PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE ENLIGT
PUNKT 5.1 I BILAGA I
6.1 För värdena B 50L (eller R) och zon III får maximiavvikelsen vara
— B 50L (eller R): 0,2 lux motsvarande 20 %
0,3 lux motsvarande 30 %1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 101
▼B
— Zon III: 0,3 lux motsvarande 20 %
0,45 lux motsvarande 30 %
6.2 Vad beträffar halvljus uppfylls de föreskrivna värdena i detta
direktiv vid HV (med en tolerans på 0,2 lux) och i ett sådant
inställningsläge på åtminstone en punkt av varje area som avgränsas
på mätskärmen (vid 25 m) av en cirkel med 15 cm:s radie kring
punkterna B 50L (eller R) (med en tolerans av 0,1 lux), 75R (eller
L), 50R (eller L), 25R, 25L och i hela arean av zon IV vilket inte
ligger mer än 22,5 cm ovanför linjerna 25R och 25L.
6.2.1 Om, för helljuset, med HV inom isoluxet 0,75 Emax, en tolerans på
+ 20 % för maximivärden på och − 20 % för minimivärden obser-
veras för de fotometriska värden vid en godtycklig mätpunkt
specificerad i punkt 3.2.5 i denna bilaga, skall referensmärket inte
beaktas.
6.3 Om resultaten av mätningarna som beskrivits ovan inte uppfyller
kraven, får strålkastarens inställning ändras, om ljusstrålens axel
inte är lateralt felplacerad mer än 1º till höger eller till vänster.
6.4 Det bortses från strålkastare som har uppenbara brister.6.5 Referensmärket beaktas inte.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 102
▼B
Tillägg 1
Mätskärm
Europeiskstandard strålk astare
A. Strålkastare för högertrafik
(mått i mm)
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 103
▼B
B. Strålkastare för vänstertrafik
(mått i mm)
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 104
▼B
C. Mätpunkter för belysningsvärden
Märk:
Figur C visar mätpunkten för högertrafik. Punkterna 7 och 8 flyttas till sina
respektive positioner till högra sidan av bilden för vänstertrafik.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 105
▼B
Tillägg 2
Stabilitetsprovning för fotometriska prestanda hos strålkastare vid använd-
ning
PROVNING AV KOMPLETTA STRÅLKASTARE
När de fotometriska värdena uppmätts enligt kraven i detta direktiv, i punkterna
för Emaxför helljus och HV, 50R, B 50L för halvljus (eller HV, 50L, B 50R för
strålkastare konstruerade för vänstertrafik) skall ett komplett strålkastarprov
utsättas för provning av stabilitet eller fotometriska prestanda vid bruk. Med
”komplett strålkastare” avses den kompletta lyktan som innehåller de stomdelar
som kan påverka dess värmeupplösning.
1. STABILITETSPROVNING AV FOTOMETRISKA PRESTANDA
Provningen skall utföras i en torr och lugn omgivning vid en omgiv-
ningstemperatur på 23 ºC ± 5 ºC, med den kompletta strålkastaren
monterad på en grund som representerar den riktiga installationen
på fordonet.
1.1 Ren strålkastare
Strålkastaren skall hållas tänd i 12 timmar såsom föreskrivits i punkt
1.1.1 och kontrolleras såsom föreskrivits punkt 1.1.2.
1.1.1 Provningsförfarandet
Strålkastaren skall hållas tänd under en period enligt den specifice-
rade tiden, så att:
1.1.1.1 a) om enbart en belysningsfunktion (hel- eller halvljus) skall
godkännas, den motsvarande glödtråden är tänd under den föresk-
rivna tiden (1),
b) om fråga är om dubbelverkande sammansatt hel- och halvljus
(dubbelglödlampa eller två glödlampor):
— om sökanden uppger att strålkastaren är avsedd att användas
med en enkel tänd glödtråd (2), skall mätningarna utföras
enligt detta villkor, och varje specificerade funktion skall
aktiveras (1) successivt för halva den tid som specificerats i
punkt 1.1,
— i alla andra fall (2)(1), skall strålkastaren underkastas följande
cykel tills den angivna tiden gått:
— 15 minuter, halvljustråden tänd
— 5 minuter, alla glödtrådar tända,
c) om fråga är om grupperade belysningsfunktioner skall alla de
individuella funktionerna vara tända samtidigt under den tid som
anges för individuella belysningsfunktioner
a) varvid även användningen av ömsesidigt sammansatta belys-
ningsfunktioner
b) enligt tillverkarens specifikationer skall beaktas.
1.1.1.2 Mätspänning
Spänningen skall justeras så att den står för 90 % av maximiström-
styrkan som anges i bilaga IV. Den utnyttjade strömstyrkan skall
under alla omständigheter passa ihop med det motsvarande värdet i
en glödlampa med nominell spänning 12 V, utom om den som
ansöker om godkännande anges att strålkastaren kan användas med
annan spänning. I det senare fallet skall mätningen utföras med en
glödlampa vars effekt är den högst tillåtna.
1.1.2 Mätresultat
1.1.2.1 Visuell granskning
Då strålkastaren stabiliserats till gynnsam temperatur skall strålkasta-
rens lins och ytterlinsen, om en sådan finns, putsas med en ren,1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 106
(1) Om den provade strålkastaren är grupperad och/eller utrustad med signalljus, skall det
senare vara påkopplat under hela provningen. Vad beträffar körriktningsvisare, skallden inställas på blinkning med ett på/av-förhållande på ungefär 1/1.
(
2) Om två eller flera glödtrådar är samtidigt tända vid strålkastarblinkning skall detta inte
anses normalt sambrukav glödtrådarna.
▼B
fuktig trasa. Den skall därefter granskas visuellt, och ingen/inga
distorsion, deformation, sprickor eller färgförändringar på varken
strålkastaren eller ytterlinsen, om en sådan finns, får vara märkbara.
1.1.2.2 Fotometriskprovning
För att uppfylla de krav som ställs i detta direktiv måste de fotomet-
riska värdena verifieras på följande punkter:
Halvljus:
— 50R — B 50L — HV för strålkastare konstruerade för höger-
trafik,
— 50L — B 50R — HV för strålkastare konstruerade för vänster-
trafik.
Helljus:
— Punkt för Emax.
En tilläggsinställning kan utföras för att kompensera för defor-
mation av strålkastaren p.g.a värme (positionsändring av
avklippslinjen behandlas i punkt 2 i detta tillägg).
En 10%-ig avvikelse mellan de fotometriska kännetecknen och
värden som uppmätts före provet är tillåten, inbegripet det foto-
metriska förfarandets toleranser.
1.2 Smutsig strålkastare
Efter att ha provet på sätt som anges i punkt 1.1 ovan skall strålkas-
taren hållas tänd under en timme på sätt som anges i punkt 1.1.1,
efter att ha förberetts enligt föreskrifterna i punkt 1.2.1, och kontrol-
lerats på sätt som anges i punkt 1.1.2.
1.2.1 Förberedelse av strålkastaren
1.2.1.1 Provblandningen
Blandningen av vatten och det förorenande medlet som skall appli-
ceras på strålkastaren skall bestå av nio delar (per vikt) kiselsand
med en kornstorlek mellan 0 och 100 µm, en del (efter vikt) av
vegetabiliskt koldamm med en kornstorlek som fördelar sig mellan
0 och 100 µm, 0,2 delar (per vikt) av NaCMC(1) och en lämplig
mängd destillerat vatten vars konduktivitet är lägre än 1 mS/m för
syftet med detta prov.
Blandningen får inte vara äldre än 14 dygn.
1.2.1.2 Testblandningens applicering på strålkastaren
Testblandningen skall appliceras jämnt på den ljusgivande ytan av
strålkastaren och sedan lämnas att torka. Detta förfarande skall
upprepas tills belysningsvärdet fallit till 15—20 % av de värden
som uppmäts för varje följande punkt under förhållanden som
beskrivits i punkt 1 ovan:
—Emaxför helljus i hel/halvljuslampa,
—Emaxför helljus i enbart helljuslampa.
— 50R och 50V(2) för enbart halvljuslampa för högertrafik,
— 50L och 50V för enbart halvljuslampa för vänstertrafik.
1.2.1.3. Mätutrustning
Mätutrustningen skall motsvara den som använts vid strålkastarens
godkännandeprovning. En standard (referens) glödlampa skall
användas för den fotometriska verifikationen.
2. PROV FÖR FÖRÄNDRING AV DEN VERTIKALA POSITIONEN
AV AVSKÄRNINGSLINJEN UNDER VÄRMEPÅVERKAN
Detta prov består i att kontrollera att den vertikala driften av
avskärningslinjen under värmepåverkan inte överstiger ett specifi-
cerat värde för halvljuslampor i bruk.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 107
(1) NaCMC står för karboxymetylcellulosans natriumsalt, vanligen kallat CMC. NaCMC
som används till smutsblandningen bör vara av substitutionsgrad (DS) 0,6—0,7 och haen viskositet på 200—300 cP för en 2-procentig lösning vid 20 ºC.
(
2) 50V ligger 375 mm nedanför HV på den vertikala linjen v—v på skärmen, på ett
avstånd på 25 m avstånd.
▼B
Den strålkastare som provats enligt punkt 1 skall underställas det
prov som beskrivs i punkt 2.1 utan att tas bort eller monteras i
förhållande till provmonteringen.
2.1 Prov
Provet skall utföras i en torr och lugn omgivning vid en gynnsam
temperatur på 23 ºC ± 5 ºC.
Utrustad med en massproducerad glödlampa som åldrats under
åtminstone en timme skall strålkastaren brukas med halvljus utan
att nedtagas från eller ommonteras i förhållande till dess provmon-
tering. (För denna provning skall spänningen justeras såsom
specificerats i punkt 1.1.1.2). Avskärningslinjens position i dess hori-
sontala del (mellan VV och den vertikala linjen som går igenom
punkt B 50R för vänstertrafik eller B 50L för högertrafik) skall veri-
fieras 3 minuter (r60) och 60 minuter efter bruk.
Mätningen av variationen i avskärningslinjens position såsom beskri-
vits ovan skall utföras med hjälp av en metod som ger acceptabel
precision och möjlighet till reproduktion av resultaten.
2.2 Provresultat
Det resultat som angivits i milliradianer (mrad) skall anses accepta-
belt när det absoluta värdet ∆r1¼r3/C0r60 jj som mätts på
strålkastaren inte överstiger 1,0 mrad ( ∆r1≤1,0 mrad).
2.2.1 Om detta värde emellertid överstiger 1,0 mrad men inte är högre än
1,5 mrad (1,0 mrad < ∆r1≤1,5 mrad), skall en annan strålkastare
provas såsom beskrivits i punkt 2.1 efter att ha utsatts tre gånger i
följd för cykeln såsom nedan beskrivs, för att stabilisera positionen
av de mekaniska delarna av strålkastaren på installationsbas som
representerar den riktiga monteringen på fordonet
— Brukav halvljus under en timme (spänningen sk all justeras
såsom specificerats i punkt 1.1.1.2).
— En viloperiod på en timme.
Strålkastartypen skall anses acceptabel om medeltalet av de absoluta
värdena ∆r1mätta på det första provexemplaret och ∆r11mätt på det
andra provexemplaret inte är mer än 1,0 mrad.
∆r1þ∆r11
2/C201;0 mrad1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 108
▼B
Tillägg 3
Krav för lyktor som innehåller linser av plastmaterial och provning av
linser eller materialprov samt kompletta lyktor
1. ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
1.1 De provexemplaren som tillhandahålls enligt punkt 2.4 av bilaga I skall
uppfylla specifikationerna i punkterna 2.1 till 2.5 nedan.
1.2 De två provexemplar av kompletta strålkastare som tillhandahålls enligt
punkt 2.4 i bilaga I utrustade med linser av plast skall, med hänsyn till
linsens material, uppfylla de specifikationer som ställs i punkt 2.6
nedan.
1.3 Provexemplaren av linserna av plast eller provexemplar av materialet
skall underställas, med reflektorn i vilken de är avsedda att monteras
(vid behov), till godkännandeprovning i den kronologiska ordning som
indikeras i tabell A, återgiven i tillägg 3.1 till denna bilaga.
1.4 Om strålkastartillverkaren emellertid kan bevisa att produkten passerat
alla provningar föreskrivna i punkterna 2.1 till 2.5 nedan, eller motsva-
rande provning enligt något annat direktiv, behöver dessa inte upprepas;
enbart provningarna föreskrivna i tillägg 3.1, tabell B, är obligatoriska.
2. PROV
2.1 Resistens mot temperaturförändringar2.1.1 Mätningar
Tre nya provexemplar (linser) skall underkastas fem verkliga cykler av
temperatur- och fuktighetsförändringar (RH = relativ fuktighet) enligt
det följande programmet:
— 3 timmar vid 40 ºC ± 2 ºC och 85—95 % RH,
— 1 timme vid 23 ºC ± 5 ºC och 60—75 % RH,
— 15 timmar vid − 30 ºC ± 2 ºC,
— 1 timme vid 23 ºC ± 5 ºC och 60—75 % RH,— 3 timmar vid 80 ºC ± 2 ºC,
— 1 timme vid 23 ºC ± 5 ºC och 60—75 % RH.
Före denna mätning skall provexemplaren förvaras vid 23 ºC ± 5 ºC och
60—75 % RH i minst fyra timmar.
Märk:Entimmesperioderna vid 23 ºC ± 5 ºC skall innehålla transitionsperio-
derna från en temperatur till en annan för att undvika värmechockeffekt.
2.1.2 Fotometriska mätningar
2.1.2.1 Metoden
De fotometriska mätningarna skall utföras på provexemplaren både före
och efter provningen.
Dessa mätningar skall utföras med en standardlampa vid följande
punkter:
B 50 L och 50 R för halvljuset av en halvljuslampa eller halv/helljus-
lampa (B 50 R och 50 L i fallet av strålkastare avsedda för
vänstertrafik),
E
maxsträckan för helljuset från en helljuslampa eller en halv/helljus-
lampa,
HV och Emax-zon D för dimstrålkastarlampa.
2.1.2.2 Resultat
Variationen mellan de fotometriska värden som uppmäts på varje exem-
plar före och efter provning skall inte överstiga 10 % innefattande
toleranserna av det fotometriska förfarandet.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 109
▼B
2.2Resistens mot atmosfäriska och kemikaliska medel
2.2.1 Resistens mot atmosfäriska medel
Tre nya provexemplar (linser eller materialexemplar) skall utsättas för
strålning från en källa med en spektralenergidistribution som liknar en
svart kropps vid en temperatur mellan 5 500 K och 6 000 K. Lämpliga
filter skall placeras så att all strålning med våglängder mindre än 295 nm
och större än 2 500 nm reduceras så väl som möjligt. Exemplaren skall
utsättas för en energibelysning på 1 200 W/m2± 20 W/m2för en sådan
period att ljusenergin de mottar är lika med 4 500 MJ/m2± 200 MJ/m2.
Inom området skall temperaturen som mäts på den svarta panel som är
placerad på samma nivå som exemplaren vara 50 ºC ± 5 ºC. För att
säkerställa regelbunden strålning, skall exemplaren rotera kring
strålningskällan med en hastighet mellan 1 och 5 l/min.
Exemplaren skall besprutas med destillerat vatten med en konduktivitet
som är lägre än 1mS/m vid temperaturen 23 ºC ± 5 ºC, enligt följande
cykel:
— besprutning: 5 minuter
— torkning: 25 minuter.
2.2.2 Resistens mot kemiska medel
När den provning som beskrivs i punkt 2.2.1 ovan och de mätningar
som beskrivs i punkt 2.2.3.1 nedan har utförts, skall ytterytan av de tre
nämnda exemplaren behandlas såsom beskrivs i punkt 2.2.2.2 med den
blandning som anges i punkt 2.2.2.1 nedan.
2.2.2.1 Provblandningen
Provblandningen skall bestå av 61,5 % n-heptan, 12,5 % toluen, 7,5 %
etyltetraklorid, 12,5 % trikloretylen och 6 % xylen (volymprocent).
2.2.2.2 Anbringande av provblandningen
Blötlägg en bomullstrasa (enligt ISO 105) tills den är genomblöt av den
blandning som anges i punkt 2.2.2.1 ovan och, inom 10 sekunder,
anbringa den under 10 minuter på ytterytan av exemplaret med ett tryck
av 50 N/cm2, motsvarande en ansträngning av 100 N på en provyta på
14 × 14 mm.
Under denna 10-minutersperiod skall trasan åter blötläggas i bland-
ningen så att sammansättningen av vätskan som appliceras ständigt är
identiskmed den föresk rivna provblandningen.
Under anbringandeperioden är det tillåtet att kompensera det anbragta
trycket för att undvika att det förorsakar sprickor.
2.2.2.3 Rengöring
När provblandningen har anbragts skall provexemplaren torkas i fri luft
och sedan tvättas med den lösning som beskrivs i punkt 2.3 (Resistens
mot rengöringsmedel) vid 23 ºC ± 5 ºC.
Sedan skall exemplaren sköljas noga med destillerat vatten med högst
0,2 % orenhet vid 23 ºC ± 5 ºC och sedan torkas med en mjuk trasa.
2.2.3 Resultat
2.2.3.1 Efter provning av resistens mot atmosfäriska medel får ytterytan av
exemplaren inte visa tecken på sprickor, skråmor, flagning eller defor-
mationer och medelvariationen i transmission
∆t¼T2/C0T3
T2;
mätt på tre exemplar enligt proceduren som beskrivits i tillägg 3.2 till
denna bilaga skall inte överstiga 0,020 ( ∆tm≤0,020).
2.2.3.2 Efter resistensprovning mot kemiska medel får provexemplaren inte visa
tecken på missfärgning som skulle kunna förorsaka variation i strömdif-
fusionen vars medelvariation
∆d¼T5/C0T4
T2;1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 110
▼B
mätt på tre exemplar enligt proceduren som beskrivits i tillägg 3.2 till
denna bilaga skall inte överstiga 0,020 ( ∆dm≤0,020).
2.3Resistens mot rengöringsmedel och kolväten
2.3.1 Resistens mot rengöringsmedel
Ytterytan av tre provexemplar (linser eller materialprov) skall värmas
upp till 50 ºC ± 5 ºC och sedan i fem minuter nedsänkas i en blandning
som hålls vid 23 ºC ± 5 ºC och som består av 99 delar destillerat vatten
som inte innehåller mer än 0,02 procent orenheter, och en del alkylaryl-
sulfonat.
Efter provning skall exemplaren torkas vid 50 ºC ± 5 ºC. Exemplarens
yta skall rengöras med en fuktig trasa.
2.3.2 Resistens mot kolväten
De tre exemplarens ytteryta skall sedan gnidas lätt under en minut med
en bomullstrasa som blötlagts i en blandning som består av 70 % n-
heptan and 30 % toluen (volymprocent), och därefter lufttorkas.
2.3.3 Resultat
När de ovannämnda två provningarna har utförts i en följd skall
medelvärdet av variationen i transmission
∆t¼T2/C0T3
T2;
mätt på de tre exemplaren enligt det förfarande som beskrivs i tillägg
3.2 till denna bilaga skall inte överstiga 0,010 ( ∆tm≤0,010).
2.4Resistens mot mekanisk försämring
2.4.1 Den mekaniska försämringsmetoden
Ytterytan av tre nya provexemplar (linser) skall underkastas ett enhetligt
mekaniskt försämringsprov med hjälp av den metod som beskrivs i
tillägg 3.3 till denna bilaga.
2.4.2 Resultat
Efter detta prov skall variationerna:
i transmission:
∆t¼T2/C0T3
T2
och
i diffusion:
∆d¼T5/C0T4
T2
mätas enligt det förfarande som beskrivs i tillägg 3.2 till denna bilaga i
den area som specificeras i punkt 2.2.4 ovan. Medeltalet av de tre exem-
plaren skall vara sådant att:
—∆tm≤0,100
—∆dm≤0,050.
2.5Prov av eventuella beläggningars hållbarhet
2.5.1 Förberedelse av exemplaret
En yta på 20 mm × 20 mm i areal av linsens beläggning skall skäras
med ett rakblad eller en nål till ett nätverk av kvadrater på ca 2 mm
× 2 mm. Trycket på bladet eller nålen skall vara tillräckligt för att
skära åtminstone i beläggningen.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 111
▼B
2.5.2 Beskrivning av provet
Använd en fästande tejp med fästningsstyrka på 2 N/(cm bredd) ± 20 %
mätt under standardiserade förhållanden som anges i tillägg 3.4 till
denna bilaga. Denna fästande tejp som skall vara åtminstone 25 mm
bred, skall i åtminstone fem minuter tryckas mot den yta som förberetts
enligt föreskrifterna i punkt 2.5.1.
Därefter skall den fästande tejpens ände belastas så att fäststyrkan på
ytan i fråga balanseras av en kraft som verkar lodrätt mot ytan. I detta
skede skall tejpen dras bort med en konstant hastighet på 1,5 m/s
± 0,2 m/s.
2.5.3 Resultat
Det får inte finnas några märkbara skador på den förnätade ytan. Skador
vid skärningslinjerna mellan kvadraterna eller vid kanterna av skaven
skall tillåtas, om den skadade arean inte överstiger 15 % av den
förnätade ytan.
2.6Provning av hela strålkastaren utrustad med en lins av plastmaterial
2.6.1 Resistens mot mekanisk försämring av linsytan
2.6.1.1 Provning
Strålkastarlinsen av provexemplar nr 1 skall provas på sätt som beskrivs
i punkt 2.4.1 ovan.
2.6.1.2 Resultat
Efter provningen får resultaten av de fotometriska mätningar som enligt
detta direktiv utförs på strålkastaren inte överstiga de maximivärden som
föreskrivs i punkt B med 50 L och HV mer än 30 % och inte ligga mer
än 10 % under de nedre gränser som föreskrivs i punkt 75 R (vad
beträffar strålkastare för vänstertrafik är de relevanta punkterna B 50
R, HV och 75 L). För asymmetriskt ljus är de relevanta punkterna B
50 och H.
2.6.2 Provning av eventuella beläggningars hållbarhet
Linsen av strålkastarexemplaret nr 2 skall underkastas provning som
beskrivits i punkt 2.5 ovan.
3. KONTROLL AV PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSEN3.1 Beträffande de material som använts för tillverkning av linser, skall
strålkastarna i en serie anses uppfylla kraven i denna föreskrift om:
3.1.1 Efter resistensprovning mot kemiska medel och provning av resistens
mot rengöringsmedel och kolväten, ytterytan av provexemplaren är
utan sprickor, flagning eller deformationer synliga för ögat (se punkterna
2.2.2, 2.3.1 och 2.3.2);
3.1.2 Efter provning som beskrivits i punkt 2.6.1.1, de fotometriska värdena
vid de mätpunkter som behandlas i punkt 2.6.1.2 ligger inom de gränser
som föreskrivs för produktionsöverensstämmelse i detta direktiv.
3.2 Om provresultaten inte tillfredsställer kraven skall provning upprepas på
nya provexemplar som väljs ut genom stickprov.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 112
▼B
Tillägg 3.1
Kronologiskordning för godk ännandeprovning
A. Prover på plastmaterial (linser eller prov på material erhållna enligt punkt
1.2.4 i bilaga I.)
ProvningLinser eller materialprov Linser
Provexemplar nr
123456789 1 0 1 1 1 2 1 3
1.1 Begränsad fotometri (punkt 2.1.2) x x x
1.1.1 Temperaturförändringar
(punkt 2.1.1)xxx
1.2 Begränsad fotometri (punkt 2.1.2) x x x
1.2.1 Transmissionmätning xxxxxxxxx
1.2.2 Diffraktionsmätning x x x x x x1.3 Atmosfäriska medel (punkt 2.2.1) x x x
1.3.1 Transmissionmätning x x x
1.4 Kemiska medel (punkt 2.2.2) x x x1.4.1 Diffraktionsmätning x x x1.5 Rengöringsmedel (punkt 2.3.1) x x x
1.6 Kolväten (punkt 2.3.2) x x x
1.6.1 Transmissionmätning x x x1.7 Deformation (punkt 2.4.1) x x x1.7.1 Transmissionmätning x x x
1.7.2 Diffraktionsmätning x x x
1.8 Hållbarhet (punkt 2.5) x
B. Provning av kompletta strålkastare (som tillhandahålls enligt punkt 1.2.3 i
bilaga I)
ProvningKomplett strålkastare
Provexemplar nr
12
2.1 Deformation (punkt 2.6.1.1) x
2.2 Fotometri (punkt 2.6.1.2) x2.3 Hållbarhet (punkt 2.6.2) x1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 113
▼B
Tillägg 3.2
Metod för mätning av ljusdiffraktion och transmission
1. MÄTDON (se figur)
Strålen av kollimator K med en halvdivergens
β
2¼17;4/C210/C04rd
begränsas av en bländare DTmed en öppning av 6 mm mot vilken
stödet är placerat.
En konvergent akromatisk lins L2korrigerad för sfäriska avvikelser,
länkar bländaren DTmed receptorn R; lins L2s diameter skall vara
sådan att den inte bländar ljuset diffrakterat av exemplaret i en kon
med en halvtoppvinkel
β
2¼14º :
En rund bländare DDmed vinklarna
α0
2¼1º ochαmax
2¼12º
placeras i den bildfokala ytan av linsen L2.
Den ogenomskinliga mittdelen av bländaren är nödvändig för att
eliminera ljus som kommer direkt från ljuskällan. Det måste vara
möjligt att ta bort bländarens mittdel från ljusstrålen så att den
återgår till sin originalposition.
Distansen L2DToch fokuslängden F2(1) av linsen L2skall väljas på
ett sådant sätt att bilden av DThelt täcker den receptorn R.
Då initialdelströmmen hänvisas till 1 000 enheter skall den absoluta
precisionen av varje resultat vara större än 1 enhet.
2. MÄTNINGAR
Följande värden skall väljas:
Värde med exemplarmed mittdel av
DDRepresenterad kvantitet
T1nej nej insidensström vid startmätning
T2ja
(före test)nej Ström transmitterad av det nya
materialet i ett fält av 24 ºC
T3ja
(efter test)nej Ström transmitterad av det
testade materialet i ett fält av
24 ºC
T4ja
(före test)ja Ström diffrakterad av det nya
materialet
T5ja
(efter test)ja Ström diffrakterad av det testade
materialet1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 114
(1) För L2rekommenderas användning av en fokaldistans på ungefär 80 mm.
▼B
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 115
▼B
Tillägg 3.3
Besprutningstestmetoden
1. PROVNINGSUTRUSTNING
1.1 Besprutningspistolen
Besprutningspistolen skall vara försedd med en dysa med en 1,3 mm
diameter som tillåter en vätskeförmedling på 0,24 ± 0,02 l/minut vid
ett funktionstryck på 6,0 bar − 0, + 0,5 bar.
Under dessa funktionsvillkor skall de fjäderformiga mönstren vara
170 mm ± 50 mm i diameter på den yta som exponeras för
försämring, på ett avstånd av 380 mm ± 10 mm från dysan.
1.2 Provblandningen
Provblandningen skall bestå av:
kiselsand av hårdhet 7 på Mehs-skalan, med en kornstorlek mellan 0
och 0,2 mm och en i det närmaste normal distribution, med en
kantighetsfaktor på 1,8 till 2.
Vatten vars hårdhet inte överstiger 205 g/m3för en blandning som
innehåller 25 g sand per liter vatten.
2. PROVNING
Ytterytan av lampans lins skall en eller flera gånger utsättas för den
sandstråle som åstadkoms på sätt som beskrivs ovan. Strålen skall
sprutas nästan vinkelrätt mot den provade ytan.
Försämringen skall kontrolleras med hjälp av ett eller flera glas-
stycken som placerats som referens nära linserna. Blandningen skall
sprutas tills variationen i ljusdiffraktionen på exemplaret eller exem-
plaren mätt med metoden som beskrivits i tillägg 2 är sådan att:
∆d¼T5/C0T4
T2¼0;0250 ± 0 ;0025
Flera referensexemplar kan användas för kontroll av att hela den
provade ytan försämrats homogent.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 116
▼B
Tillägg 3.4
Fästtejphållbarhetstesten
1. MÅL
Denna metod gör det möjligt att bestämma den linjära kraften av
fästtejpens hållbarhet på en glasplatta under standardförhållanden.
2. PRINCIP
Mätning av den kraft som behövs för borttagande av fästtejp från en
glasplatta i en 90º vinkel.
3. SPECIFICERADE ATMOSFÄRISKA FÖRHÅLLANDEN
De gynnsamma förhållandena skall ligga vid 23 ºC ± 5 ºC med
65 ± 15 % relativa fuktighet (RH).
4. PROVSTYCKEN
Före provningen skall provexemplarsrullen av tejpen behandlas i 24
timmar under de angivna förhållandena (se punkt 3 ovan).
Fem provstycken, vart och ett 400 mm långt, skall provas från varje
enskild rulle. Dessa provstycken skall tagas från rullen sedan de tre
första varven tagits bort.
5. FÖRFARANDE
Provning skall utföras under de gynnsamma förhållanden som anges
i punkt 3.
Ta fem provstycken, samtidigt som tejpen rullas ned radialt med en
hastighet av ca 300 mm/s, anbringa dem sedan inom 15 sekunder på
följande sätt:
— Anbringa tejpen på glasplattan progressivt med en svag
längsgående gnuggning med fingret utan överdrivet tryckså attinga luftblåsor bildas mellan tejpen och glasytan.
— Lämna konstruktionen i de specificerade atmosfäriska
förhållanden under 10 minuter.
— Ta bort ca 25 mm av provstycket från plattan i ett plan vinkelrätt
mot styckets axel.
— Fäst plattan och böj ned tejpens fria ände i 90º. Använd kraft så
att separationslinjen mellan tejpen och plattan är vinkelrät mot
kraften och vinkelrät mot plattan.
— Drag bort med en hastighet av 300 mm/s och anteckna kraften
som behövdes.
6. RESULTAT
De fem värden som uppnåtts skall ordnas och medianvärdet beräknas
som resultat av mätningen. Detta värde skall återges i Newton per
centimeter av tejpens bredd.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 117
▼B
Tillägg 4
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 118
▼B
Tillägg 5
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 119
▼B
BILAGA IV
GLÖDLAMPOR AVSEDDA FÖR ANVÄNDNING I KOMPONENTTYP-
GODKÄNDA LYKTOR FÖR MOPEDER, MOTORCYKLAR OCH
TREHJULINGAR
Tillägg 1 Kategori R2glödlampa
Tillägg 2 Kategori H1glödlampa
Tillägg 3 Kategori H2glödlampa
Tillägg 4 Kategori H3glödlampa
Tillägg 5 Kategori H4glödlampa
Tillägg 6 Kategori HS1glödlampa
Tillägg 7 Kategori HB3glödlampa
Tillägg 8 Kategori HB4glödlampa
Tillägg 9 Kategori H7glödlampa
Tillägg 10 Kategori HS2glödlampa
Tillägg 11 Kategori S1och S2glödlampa
Tillägg 12 Kategori S3glödlampa
Tillägg 13 Kategori S4glödlampa
Tillägg 14 Kategori P21W glödlampa
Tillägg 15 Kategori P21/5W glödlampaTillägg 16 Kategori R5W glödlampa
Tillägg 17 Kategori R10W glödlampa
Tillägg 18 Kategori T4W glödlampaTillägg 19 Kategori C5W glödlampa
Tillägg 20 Kategori C21W glödlampa
Tillägg 21 Kategori W3W glödlampaTillägg 22 Kategori W5W glödlampa
Tillägg 23 Exempel på godkännandemärkets disposition
Tillägg 24 Ljuscentrum och glödtrådens form
1. ANSÖKAN OM TYPGODKÄNNANDE FÖR EN GLÖDLAMPA
1.1 En ansökan om typgodkännande för en glödlampa som ges in i
enlighet med artikel 3 i rådets direktiv 92/61/EEG av den 30 juni
1992 om typgodkännande av två- eller trehjuliga motorfordon skall
innehålla följande:
1.1.1 ritningar i tre exemplar som är tillräckligt detaljerade för att typen
skall kunna identifieras,
1.1.2 en kortfattad teknisk beskrivning,1.1.3 fem provexemplar för varje färg som ansökan avser.1.2 När det gäller en typ av glödlampa som endast till namn eller
varumärke avviker från en typ som redan har godkänts är det
tillräckligt att ge in:
1.2.1 en förklaring av lykttillverkaren att den typ som ges in (utom såvitt
avser namn eller varumärke) är identisk med och redan har tillver-
kats av samma tillverkare som den typ som redan har godkänts,
varvid den senare identifieras med hjälp av sin godkännandekod,
1.2.2 två provexemplar som bär det nya namnet eller varumärket.
2. YTTERLIGARE KRAV RÖRANDE MÄRKNING AV OCH
MÄRKEN PÅ GLÖDLAMPOR
2.1 Glödlampor skal på hylsan eller själva glödlampan bära (i det senare
fallet får belysningsegenskaperna inte påverkas ogynnsamt):1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 120
▼B
2.1.1 sökandens namn eller varumärke,
2.1.2 det nominella volttalet,
2.1.3 den internationella beteckningen för den relevanta kategorin,2.1.4 det nominella wattalet (i ordningen: första glödtråden/andra
glödtråden för lyktor med två glödtrådar). Detta behöver inte anges
särskilt om det ingår i den internationella beteckningen för den rele-
vanta kategorin av glödlampa,
2.1.5 ett tillräckligt stort utrymme för att anbringa godkännandemärket.2.2 Det utrymme som anges under 2.1.5 skall anges i de ritningar som
åtföljer ansökan om typgodkännande.
2.3 Andra påskrifter än de som omfattas av 2.1 får anbringas under
förutsättning att de inte på ett ogynnsamt sätt påverkar belysnings-
egenskaperna.
3. TYPGODKÄNNANDE AV EN GLÖDLAMPA
3.1 Om alla provexemplar av en typ av glödlampa som ges in i enlighet
med 1.1.3 eller 1.2.2 ovan uppfyller de krav som ställs i denna
bilaga skall typgodkännande beviljas.
3.2 Ett typgodkännandemärke i enlighet med bestämmelserna i artikel 8
i rådets direktiv 92/61/EEG av den 8 juni 1992 om typgodkännande
av två- eller trehjuliga motorfordon skall anbringas i det utrymme
till vilket hänvisning sker under 2.1.5.
3.3 I tillägg 23 till denna bilaga finns ett exempel på godkännandemär-
kets disposition.
4. TEKNISKA KRAV
4.1 De tekniska kraven är de som anges i punkterna 2.1 och 2.3 i
UNECE:s förordning nr 37 som har konsoliderats genom följande
handling:
— Revidering 2 som införlivar ändringsserierna 02 och 03, corri-
gendum 2 och supplement 1 till 9 till ändringsserien 03.
5. PRODUKTIONSÖVERENSTÄMMELSE
5.1 Glödlampor som godkänns i enlighet med denna bilaga skall till-
verkas på ett sådant sätt att de överensstämmer med den godkända
typen genom att uppfylla de märkningskrav och tekniska krav som
anges under 2.1, 3.2 och 3.4 ovan och i relevanta tillägg till denna
bilaga.
5.2 För att kontrollera att kraven under 5.1 uppfylls skall produktions-
kontroller genomföras på sätt som anges i punkt 4 och bilagorna 6,
7, 8 och 9 i UNECE:s förordning nr 37 (se under 4.1).
5.3 Ett typgodkännande som med avseende på en typ av glödlampa
beviljas i enlighet med denna bilaga får återkallas om de krav som
ställs under 5.1 och 5.2 inte uppfylls eller om en glödlampa som bär
ett godkännandemärke inte överensstämmer med den godkända
typen.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 121
▼B
Tillägg 1
Kategori R2lampor
BLAD R2/1
Ritningarna är avsedda endast som illustrationer av glödlampans viktigaste
dimensioner
Elektriska och fotometriska egenskaper
Glödlampor i normal produktionStandardglöd-
lampa
Nominalvärden Volt 6 (1)1 2 (1)2 4 (1)1 2 (1)
Watt 45 40 45 40 55 50 45 40
Testspänning Volt 6,3 13,2 28 13,2Objektiva värden Watt 53
max.47
max.57
max.51
max.76
max.69
max.52+0%
−1 0%46±5%
Ljusflöde
lm720
min.570
±1 5%860
min.675
±1 5%1 000
min.860
±1 5%
Referensljusflöde vid ca 12 V 700 450
(1) Värden till vänster och till höger avser helljustråden respektive halvljustråden.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 122
(1) Referensaxeln är vinkelrät mot referensplanet och går igenom mitten av lampsockeln
vars diameter år 45 mm.
(2) Färgen på ljusstrålen som avges skall vara vit.
(3) Ingen del av sockeln får genom reflexion av ljuset som avges från halvljustråden sända
uppåtgående strålar då glödlampan är installerad i sin normala position på fordonet.
▼B
BLAD R2/2
Skålens och glödtrådarnas position och dimensioner
Ritningarna är inte tvingande såvitt avser skålens och glödtrådarnas konstruktion1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 123
▼B
BLAD R2/3
Placering och dimensioner av glödtrådar och skål (1)
Mätt i mm Tolerans
Normalproducerade glödlamporStandardglöd-
lampa
6 V 12 V 24 V 12 V
a 0,60 ± 0,35 ± 0,15
b1/30,0 (2)
b1/33,00,20
b1/30,0 mv (3)± 0,35 ± 0,15
b2/30,0 (2)
b2/33,00,20
b2/30,0 mv (3)± 0,35 ± 0,15
c/30,0 (2)
c/33,00,50
c/30,0 mv (3)± 0,30 ± 0,15
e 6 V, 12 V
24 V28,5
28,8± 0,35 ± 0,15
f 6 V, 12 V
24 V1,8
2,2± 0,40 ± 0,20
g 0 ± 0,50 ± 0,30
h/30,0 (2)
h/33,00
h/30,0 mv (3)± 0,50 ± 0,30
1/2 (p—q) 0 ± 0,60 ± 0,30
lc 5,5 ± 1,50 ± 0,50
γ(4) 15º nom.
Sockel P45t-41 enligt IEC Publikation 61 (blad 7004-95-4)
(1) Skålens och glödtrådarnas position och ställning skall kontrolleras enligt de mätmetoder som beskrivs i IEC
Publikation 809.
(2) Mätningen sker på det avstånd från referensplanet som anges i millimeter efter snedstrecket.
(3) mv = mätvärde.
(4) Vinkeln γgäller endast för skålens konstruktion och behöver inte kontrolleras på den färdiga glödlampan.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 124
▼B
Tillägg 2
Kategori H1lampor
BLAD H1/1
(Dimensioner i mm)
Den avgivna ljusstrålens färg skall vara vit.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 125
▼B
BLAD H1/2
Dimensioner i mm Tolerans
Normaltillverkade glödlampor Stan-
dardglöd-
lampa 6V 1 2V 2 4V
b 0,7 f
e(5)(9) 25,0 (8) ± 0,15
f(5)(9) 6 V 4,5 ± 1,0
12 V 5,0 ± 0,5 + 0,5
0
24 V 5,5 ± 1,0
g(6) 0,5 d (7) ± 0,5 d ± 0,25 d
h10(8) ± 0,20 (4)
h2(8) ± 0,25 (4)
ε 45º ± 12º ± 3º
Sockel P 14,5s enligt IEC Publikation 61 (blad 7004-46-1)
ELEKTRISKA OCH FOTOMETRISKA EGENSKAPER
Nominella värden Volt 6 12 24 12
Watt 55 70 55
Provspänning Volt 6,3 13,2 28,0Objektiva värden Watt max.
63max.
68max.
84max.
68 vid
13,2 V
Ljusflöde (lm) 1 350 1 550 1 900±% 1 5
Referensljusflöde för provning av strålkastare: 1 150 lm vid ca 12 V1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 126
▼B
BLAD H1/3
(1) Referensaxeln ligger vinkelrätt mot referensplanet och går genom den punkt
som definieras av dimensioner som är märkta med (1).
(2) Elektroderna för vardera strömstyrkan skall placeras i kolven, med den
längre elektroden ovanför glödtråden (då lampan betraktas som i figuren).Lampans inre konstruktion skall då vara sådan att spridda ljusstrålar och
reflexioner minimeras, t.ex. med avkylningsskydd över den icke-tvinnade
delen av glödtråden.
(
3) Den cylindriska delen av kolven skall över sträckan ”f” vara sådan att den
inte förvränger glödtrådens projektion i den mån att det betydligt påverkar
det optiska resultatet.
(4) Excentricitet mäts endast i våg- och lodrät riktning på glödlampan såsom
beskrivs i figuren. Mätpunkterna är de punkter där projektionen av den
yttersta tvinningen närmast intill eller längst ifrån referensplanet korsar
glödtrådens axel.
(5) Observationsriktningen är vinkelrät mot referensaxeln innefattad i den plan
som definieras av referensaxeln och mitten av den andra nålen i sockeln.
(6) Glödtrådens avvikelse i förhållande till kolvens axel mätt på 27,5 mm:s
avstånd från referensplanet.
(7) d: glödtrådens diameter.
(8) Kontrolleras med ett ”rutsystem”, blad H1/4.
(9) Glödtrådens ändpunkter definieras som de punkter där, från den observa-
tionsriktning som definieras i fotnot 5 ovan, projektionen av den yttersta
tvinningen närmast intill eller längst ifrån referensplanet korsar referen-
saxeln (specialinstruktioner övervägs för dubbeltvinnade glödtrådar).1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 127
▼B
BLAD H1/4
Krav beträffande projektionen på skärmen
Denna provning används för att bestämma, genom kontroll av glödtrådens rätta
placering i förhållande till referensaxeln och referensplanet, avgöra om
glödlampan uppfyller kraven.
(Dimensioner i mm)
a1a2b1b2c1c2
6V
1,4 d 1,9 d 0,256 3,5
12 V 6 4,5
24 V 7 4,5
d = glödtrådens diameter
Glödtrådens begynnelsepunkt enligt definitionerna på blad H1/1, fotnot (2), skall
ligga mellan linjerna Z1och Z2.
Glödtrådens placering kontrolleras endast i riktningarna FH och FV såsom visas
på blad H1/1.
Glödtråden måste i sin helhet ligga inom de beskrivna gränserna.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 128
▼B
Tillägg 3
Kategori H2lampor
BLAD H2/1
(Dimensioner i mm)
Ritningarna är avsedda endast som illustration på glödlampans viktigaste
dimensioner.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 129
▼B
BLAD H2/2
Dimensioner i mm Tolerans
Normaltillverkad glödlampa Stan-
dardglöd-
lampa 6V 1 2V 2 4V
e(6) 12,25 (5) ± 0,15
f(6)6 V 4,5
± 1,0 12 V
5,5± 0,50
24 V
g(1)(2) 0,5 d ± 0,5 d ± 0,25 d
h1(2)
7,1(5) ± 0,20
h2(4)(5) ± 0,25
h3(1)(2)
0,5 d(5) ± 0,20
h4(1)(4)(5) ± 0,25
Sockel X 511 enligt IEC Publikation 61 (blad 7004-99-2)
ELEKTRISKA OCH FOTOMETRISKA EGENSKAPER
Nominalvärden Volt 6 12 24 12
Watt 55 70 55
Provspänning Volt 6,3 13,2 28,0
Objektiva värden Watt max.
63max.
68max.
84max.
68 vid
13,2 V
Ljusflöde (lm) 1 300 1 800 2 150
±% 1 5
Referensljusflöde för provning av strålkastare: 1 300 lm vid ca 12 V1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 130
▼B
BLAD H2/3
(1) d: glödtrådens diameter.
(2) Dessa avvikelser skall mätas på en genomskärning som är vinkelrät mot
kolvens axel och som går genom den av glödtrådens ändar (*) som är
närmast sockeln.
(3) De tre kryssen på stödplanet visar positionerna för de tre knoppar som
bestämmer detta plan i sockeln. Inom en cirkel med 3 mm i diameter centre-
rade i dessa punkter får det inte finnas synliga defekter eller ojämnheter som
kan påverka glödlampans inställning.
(4) Dessa avvikelser skall mätas vid en genomskärning som är vinkelrät mot
kolvens axel och som går genom den av glödtrådens ändar (*) som är längre
bort ifrån sockeln.
(5) Kontrolleras med ett ”rutsystem”, blad H2/4.
(6) Glödtrådens ändpunkter är definierade som de punkter där, då observations-
riktningen är den som definieras av ”D” (blad H2/1), projektionen av den
yttersta tvinningen närmast intill eller längst ifrån referensplanet korsar en
linje som är parallell med och på 7,1 mm:s avstånd från linjen ZZ (specia-
linstruktioner planeras för dubbeltvinnade glödtrådar).1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 131
(*) Mätpunkterna är de punkter där den yttersta tvinningen närmast intill eller längst ifrån
fästet korsar glödtrådens axel.
▼B
BLAD H2/4
Krav beträffande projektionen på skärmen
Denna provning används för att genom kontroll av glödtrådens rätta placering i
förhållande till referensaxlarna x—x, y—y och z—z bestämma om glödlampan
uppfyller kraven (2).
(Dimensioner i mm)
Den ände av glödtråden (3) som är närmast sockeln måste ligga mellan b1och b2.
Glödtråden skall i sin helhet befinna sig inom de föreskrivna gränserna.
6V 1 2V 2 4V
a1d + 0,50 d + 1,0
a2d + 1,0
b1,b20,25
d17,1
d20,5 d − 0,35
h6 7
d = glödtrådens diameter1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 132
(1) Se blad H2/1.
(2) Sockeln skall pressas i dessa riktningar.
(3) Glödtrådens ändpunkt definieras på blad H2/3.
▼B
Tillägg 4
Kategori H3lampor
BLAD H3/1
(Dimensioner i mm)
Den avgivna ljusstrålens färg skall vara vit.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 133
▼B
BLAD H3/2
Definition: Ringens mittpunkt och referensaxel (2)
Glödtrådens dimensioner och tolerans för standardglödlampor, se blad H3/3
(Dimensioner i mm)
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 134
▼B
BLAD H3/3
Dimensioner (i mm)Normaltillverkade glödlampor
Standardglödlampa
6V 1 2V 2 4V
e 18,0 (5) 18,0
f(7) 3,0 min. 4,0 min. 5,0 ± 0,50
k
(5)0 ± 0,20
h10 ± 0,15 (6)
h3
h20 ± 0,25 (6)
h4
Sockel PK 22s enligt IEC Publikation 61 (blad 7004-47-2)
ELEKTRISKA OCH FOTOMETRISKA EGENSKAPER
Nominalvärden Volt 6 12 24 12
Watt 55 70 55
Provspänning Volt 6,3 13,2 28,0
Objektiva värden Watt max. 63 max. 68 max. 84 max. 68 vid 13,2 V
Ljusflöde (lm) 1 050 1 450 1750±% 1 5
Referensljusflöde för provning av strålkastare: 1 100 lm vid ca 12 V1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 135
▼B
BLAD H3/4
(1) Förvrängningen av kolvens fot får inte vara synlig från en riktning utanför
den döda vinkeln på 80º max. Skölden får inte producera ogynnsamma
reflexioner. Vinkeln mellan referensaxeln och varje skölds plan, mätta från
kolvsidan, får inte överstiga 90º.
(2) Den godtagbara avvikelsen av ringens mittpunkt från referensaxeln är
0,5 mm i en riktning som är vinkelrät mot linjen Z—Z och 0,05 mm i en
riktning parallell med linjen Z—Z.
(3) Minimisträcka ovanför höjden av den ljusavgivande mittpunkten (”e”) över
vilken kolven skall vara cylindrisk.
(4) Inden del av fjädern och ingen komponent i lamphållaren får vila mot
ringen på andra ställen än utanför den med bruten linje definierade
rektangeln.
(5) Dessa dimensioner av lampor i normal produktion skall kontrolleras med ett
”rutsystem” (blad H3/5).
(6) För standardglödlampor är mätpunkterna de punkter där projektionen av de
yttersta tvinningarna korsar glödtrådens axel.
(7) Positionerna för den första och den siste tvinningen definieras av
genomskärningarna av respektive yttersidor på den första och den sista
ljusavgivande tvinningen mot ett plan parallellt med och beläget på
13 mm:s avstånd från referensplanet (specialinstruktioner planeras för
dubbeltvinnade glödtrådar).1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 136
▼B
BLAD H3/5
Krav beträffande projektionen på skärmen
Detta prov används för att genom kontroll av glödtrådens rätta placering i
förhållande till referensaxeln och referensplanet bestämma om glödlampan
uppfyller kraven.
(Dimensioner i mm)
ackg
6V
1,8 d 1,6 d 1,02,0
12 V 2,8
24 V 2,9
d = glödtrådens diameter
Glödtråden skall i sin helhet ligga inom de föreskrivna gränserna.Glödtrådens mittpunkt skall vara inom gränserna för dimension k.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 137
▼B
Tillägg 5
Kategori H4lampor
BLAD H4/1
(Dimensioner i mm)
Ritningarna är inte tvingande, de är endast avsedda att illustrera vilka dimen-
sioner som skall bekräftas.
ReferensDimension Tolerans
12 V 24 V 12 V 24 V
+ 0,45
e 28,5 29,0 − 0,25 ± 0,35p 28,95 29,25 — —m(
1) max. 60,0 —
n(1) max. 34,5 —
s(2) 45,0 —
α(3) max. 40º —1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 138
▼B
BLAD H4/2
Egenskaper
Glödlampor i normal produktion Standardglödlampa
Nominalvärden Volt 12 (4)2 4 (4)1 2 (4)
Watt 60 55 75 70 60 55
Provspänning Volt 13,2 28Objektiva värden Watt max.
75max.
68max.
85max.
80max. 75
vid 13,2 Vmax. 68
vid13,2V
Ljusflöde
(lm)1 650 1 000 1 900 1 200
±% 1 5
Referensljusflöde vid ca 12 V lm 1 250 750Sockel P43t-38 enligt IEC Publikation 61 (Blad 7004-39-2)1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 139
▼B
BLAD H4/3
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 140
▼B
BLAD H4/4
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 141
▼B
BLAD H4/5
VIDARE FÖRKLARINGAR TILL BLAD H4/3 OCH H4/4
Dimensionerna nedan är mätta i tre riktningar:
för dimensionerna a, b1,c ,d ,e ,f ,lRoch lC;
för dimensionerna g, h, p och q;
för dimensionerna b2.
Dimensionerna p och q mäts på ett plan som är parallellt med och på 33 mm:s
avstånd från referensplanet.
Dimensionerna b1,b2, c och h mäts på plan som är parallella med och på
29,5 mm:s (30,0 mm:s för 24 V-lampor) och 33 mm:s avstånd från referens-
planet.
Dimensionerna a och g mäts på plan som är parallella med och på 26,0 mm:s
och 23,5 mm:s avstånd från referensplanet.
Observera: För mätmetoden, se tillägg E av IEC Publikation 8091997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 142
▼B
BLAD H4/6
Dimensionstabell som avses i diagrammen på blad H4/3 och H4/4 (i mm)
Referens Dimension Tolerans
12 V 24 V 12 V 24 VNormaltillverkade glödlamporStandardglöd-
lampa
12 V 24 V 12 V
a/26 (*) 0,8 ± 0,35 ± 0,2
a/23,5 (*) 0,8 ± 0,60 ± 0,2
b1/29,5 (*) 30,0 (*) 0 ± 0,30 ± 0,35 ± 0,2
b1/33 (*) b1/
29,5 av (**)30,0 av (**) ± 0,30 ± 0,35 ± 0,15
b2/29,5 (*) 30,0 (*) 0 ± 0,30 ± 0,35 ± 0,2
b2/33 (*) b2/
29,5 av (**)30,0 av (**) ± 0,30 ± 0,35 ± 0,15
c/29,5 (*) 30,0 (*) 0,6 0,75 ± 0,35 ± 0,2
c/33 (*) c/29,5av (**) 30,0 av (**) ± 0,35 ± 0,15
d min. 0,1 — —
e(7) 28,5 29,0 + 0,35
− 0,25± 0,35 + 0,2
− 0,0
f(5)(6)(8) 1,7 2,0 + 0,50
− 0,30± 0,40 + 0,3
− 0,1
g/26(*) 0 ± 0,5 ± 0,3
g/23,5 (*) 0 ± 0,7 ± 0,3
h/29,5 (*) 30,0 (*) 0 ± 0,5 ± 0,3
h/33(*) h/29,5av (**) 30,0 av (**) ± 0,35 ± 0,2
lR(5)(8) 4,5 5,25 ± 0,8 ± 0,4
lC(5)(6) 5,5 5,25 ± 0,5 ± 0,8 ± 0,35
p/33(*) Beror på skålens form — —q/33(*)
pþq
2± 0,6 ± 0,3
(*) Dimensionerna som mäts på det avstånd från referensplanet som anges i mm efter snedstrecket.
(**) ”29,5 av” eller ”30,0 av” avser det värde som uppmätts på 29,5 mm:s eller 30,0 mm:s avstånd från referens-
planet.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 143
▼B
BLAD H4/7
(1) ”m” och ”n” avser lampans maximidimensioner.
(2) Det skall vara möjligt att placera lampan i en cylinder med diametern ”s”
som är koncentrisk med referensaxeln och avgränsad i ena änden av ett
plan som är parallellt med och på 20 mm:s avstånd från referensplanet
och i andra änden av ett halvklot med radien
s
2:
(3) Den förmörkade delen skall sträcka sig åtminstone till kolvens cylindriska
del. Den skall också gå över skålen då den observeras från en riktning
vinkelrät mot referensaxeln. Samma förmörkningseffekt kan även uppnås
med andra medel.
(4) Värden i vänstra kolumnen avser helljus. Värden i högra kolumnen avser
halvljus.
(5) De yttersta tvinningarna definieras som den första och den sista ljusavgi-
vande tvinningen som huvudsakligen är i korrekt spiralvinkel. För
dubbeltvinnad glödtråd definieras tvinningarna enligt huvudtrådens hölje.
(6) Mätpunkterna för halvljustråden är skärningspunkterna, från
 betraktat,
av skålens ytterkant och de yttersta tvinningarna definierade i fotnot 5.
(7) ”e” betecknar avståndet från referensplanet till begynnelsen av halvl-
justråden enligt definitionen ovan.
(8) Mätpunkterna för helljustråden är skärningspunkterna, från
 betraktat,
av ett plan som är parallellt med planet HH och som ligger på 0,8 mm:s
avstånd under det, och de yttersta tvinningarna definierade i fotnot 5.
(9) Referensaxeln är en linje som är vinkelrät mot referensplanet och som går
genom referensaxeln och genom skärningspunkten av cirkeln med diame-
tern ”M” (se blad H4/1).
(10) Planet VV är det plan som ligger vinkelrätt mot referensplanet och som går
igenom referensaxeln och genom skärningspunkten av cirkeln med diame-
tern ”M” med axeln av referensnålen.
(11) Planet HH är det plan som ligger vinkelrätt mot både referensplanet och
planet VV och som går igenom referensaxeln.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 144
▼B
Tillägg 6
Kategori HS1: halogenlampor för motorcykel
BLAD HS1/1
(Dimensioner i mm)
Ritningarna är inte tvingande. De är endast avsedda att illustrera vilka dimen-
sioner som skall bekräftas.
ReferensDimension Tolerans
6V 1 2V 6V 1 2V
o 28,5 + 0,45
− 0,25
p 28,95 —
m(1) max. 60,0 —
n(1) max. 34,5 —
s(2) 45,0 —
α(3) max. 40º —1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 145
▼B
BLAD HS1/2
Egenskaper
Glödlampor i normal produktion Standardglödlampa
Nominalvärden Volt 6 (4)1 2 (4)1 2 (4)
Watt 35 35 35 35 35 35
Provspänning Volt 6,3 13,2Objektiva värden Watt 35 35 35 35 35
vid 13,2 V35
vid13,2V
± % 5555 5 5
Ljusflöde
(lm)700 440 825 525
±% 1 5
Referensljusflöde vid ca 12 V lm 700 450Sockel P43t-38 enligt IEC Publikation 61 (blad 7004-34-1).1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 146
▼B
BLAD HS1/3
Dimensionstabell som avses i diagrammen på blad S1/4 och HS1/5 (i mm)
Referens Dimension Tolerans
6 V1 2 V6 V1 2 VNormaltillverkade glödlamporStandardglöd-
lampa
6V 1 2V 1 2V
a/26 (*) 0,8 ± 0,35 ± 0,2
a/25 (*) 0,8 ± 0,55 ± 0,2
b1/29,5 (*) 0 ± 0,35 ± 0,2
b1/33 (*) b1/29,5 mv ± 0,35 ± 0,15
b2/29,5 (*) 0 ± 0,35 ± 0,2
b2/33 (*) b2/29,5 mv ± 0,35 ± 0,15
c/29,5 (*) 0,5 ± 0,35 ± 0,2
c/31 (*) c/29,5 mv ± 0,30 ± 0,15
d min. 0,1
max. 1,5——
e(7) 28,5 + 0,45
− 0,25+ 0,2
− 0,0
f(5)(6)(8) 1,7 + 0,50
− 0,30+ 0,3
− 0,1
g/25(*) 0 ± 0,5 ± 0,3g/25(*) 0 ± 0,7 ± 0,3
h/29,5 (*) 0 ± 0,5 ± 0,3
h/31(*) h/29,5 ± 0,30 ± 0,2
l
R(5)(8) 3,5 4,0 ± 0,8 ± 0,4
lC(5)(6) 3,3 4,5 ± 0,8 ± 0,35
p/33(*) Beror på skålens form — —
q/33(*)pþq
2± 0,6 ± 0,3
(*) Dimensionerna mäts på det avstånd från referensplanet som anges i mm efter snedstrecket.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 147
▼B
BLAD HS1/4
Glödtrådarnas placering (*)
(Dimensioner i mm)
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 148
(*) Ritningen är inte tvingande beträffande skålens konstruktion.
▼B
BLAD HS1/5
Skålens placering (*)
(Dimensioner i mm)
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 149
(*) Ritningen är inte tvingande beträffande skålens konstruktion.
▼B
BLAD HS1/6
YTTERLIGARE FÖRKLARINGAR TILL BLAD HS1/4 OCH HS1/5
Dimensionerna nedan skall mätas i tre riktningar:
för dimensionerna a, b1,c ,d ,e ,f ,lRoch lC;
för dimensionerna g, h, p och q;
för dimension b2.
Dimensionerna p och q mäts på ett plan som är parallellt med och på 33 mm:s
avstånd från referensplanet.
Dimensionerna b1och b2mäts på plan som är parallella med och på 29,5 mm:s
och 33 mm:s avstånd från referensplanet.
Dimensionerna a och g mäts på plan som är parallella med och på 25 mm:s och
26 mm:s avstånd från referensplanet.
Dimensionerna c och h mäts på plan som är parallella med och på 29,5 mm:s
och 31 mm:s avstånd från referensplanet.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 150
▼B
BLAD HS1/7
(1) ”m” och ”n” betecknar lampans maximi-dimensioner.
(2) Det skall vara möjligt att placera lampan i en cylinder med diametern
”s” som är koncentrisk med referensaxeln och avgränsad i ena änden av ett
plan som är parallellt med och på 20 mm:s avstånd från referensplanet och
i andra änden av ett halvklot med radien
s
2:
(3) Den förmörkade delen skall utsträcka sig åtminstone till kolvens cylind-
riska del. Den skall också gå över skålen då den observeras från en
riktning vinkelrätt mot referensaxeln. Samma förmörkningseffekt kan även
uppnås med andra medel.
(4) Värden i vänstra kolumnen avser helljus. Värden i högra kolumnen avser
halvljus.
(5) De yttersta tvinningarna definieras som den första och den sista ljusavgi-
vande tvinningen som huvudsakligen är i korrekt spiralvinkel. För
dubbeltvinnad glödtråd definieras tvinningarna enligt huvudtrådens hölje.
(6) Mätpunkterna för halvljustråden är skärningspunkterna, från
 betraktat,
av skålens ytterkant och de yttersta tvinningarna definierade i fotnot 5.
(7) ”e” betecknar avståndet från referensplanet till begynnelsen av halvl-
justråden enligt definitionen ovan.
(8) Mätpunkterna för helljustråden är skärningspunkterna, från
 betraktat,
av ett plan som är parallellt med planet HH och som ligger på 0,8 mm:s
avstånd under det, och de yttersta tvinningarna definierade i fotnot 5.
(9) Referensaxeln är en linje som är vinkelrät mot referensplanet och som går
genom referensaxeln och genom skärningspunkten av cirkeln med diame-
tern ”M” (se blad HS1/1).
(10) Planet VV är det plan som ligger vinkelrätt mot referensplanet och som går
igenom referensaxeln och genom skärningspunkten av cirkeln med diame-
tern ”M” med axeln av referensnålen.
(11) Planet HH är det plan som ligger vinkelrätt mot både referensplanet och
planet VV och som går igenom referensaxeln.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 151
▼B
Tillägg 7
Kategori HB3lampor
BLAD HB3/1
(Dimensioner i mm)
Ritningarna är avsedda endast som illustration på glödlampans viktigaste
dimensioner.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 152
▼B
BLAD HB3/2
Dimensioner i mm (11)Tolerans
Normaltillverkade
glödlamporStandardglödlampa
e(8)(4) 31,5 (7) ± 0,16
f(8)(4) 5,1 (7) ± 0,16
h1,h20(7) ± 0,15 (3)
h30(7) ± 0,08 (3)
γ1(5) 45º min. — —
γ2(5) 52º min. — —
Sockel P 20d enligt IEC Publikation 61 (blad 7004-31-1)
ELEKTRISKA OCH FOTOMETRISKA EGENSKAPER
Normalvärden Volt 12 12
Watt 60 60
Provspänning Volt 13,2 13,2
Objektiva värden Watt 73 max. 73 max.
Ljusflöde lm 1860±% 1 2
Referensljusflöde för provning av strålkastare 1 300 lm vid ca 12 V1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 153
▼B
BLAD HB3/3
(1) Referensplanet är det plan som utgörs av träffpunkterna av sockelfästets
upphöjningar.
(2) Referensaxeln är den axel som ligger lodrätt mot referensplanet och som är
koncentrisk med sockelns 17,46 mm:s diameter.
(3) Excentricitet mäts endast i observationsriktningarna (*) A och B såsom
beskrivs i figuren på blad HB3/1. Mätpunkterna är de punkter var projek-
tionen av den yttersta tvinningen närmast intill eller längst ifrån
referensplanet korsar glödtrådens axel.
(4) Observationsriktingen är riktning (*)(**) B såsom beskrivs i figuren på
blad HB3/1.
(5) Kolvens periferi skall vara optiskt fri från förvanskningar i axialriktning
inom vinklarna γ1ochγ2. Detta krav gäller för kolvens hela omkrets inom
vinklarna γ1ochγ2. Det avgivna ljusets färg skall vara vit.
(6) Kolven och dess fästen skall inte överstiga höljet och de skall inte störa
införing förbi lampans kopplingskil. Höljet är koncentriskt med glödtrådens
axel.
(7) Kontrolleras med hjälp av et ”rutsystem”, blad HB3/4 (*).
(8) Glödtrådens ändpunkter definieras som de punkter var, från observations-
riktning (*) definierad i fotnot (5) ovan, projektionen av de yttersta
tvinningarna korsar glödtrådens axel.
(9) Kilspåret är obligatoriskt.
(10) Glödlampan skall vridas i mätfästet tills referensflänsen vidrör fästets plan
C.
(11) Dimensionerna skall kontrolleras utan O-ring.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 154
(*) Tillverkarna kan välja andra vinkelräta observationsriktningar. De observationsrikt-
ningar som fastställs av tillverkaren bör användas i provlaboratoriet vid kontroll avglödtrådens dimensioner och läge.
(**) Tillverkarna kan välja andra vinkelräta observationsriktningar. De observationsrikt-
ningar som fastställs av tillverkaren bör användas i provlaboratoriet vid kontroll av
glödtrådens dimensioner och läge.
▼B
BLAD HB3/4
Krav beträffande projektionen på skärmen
Detta prov används för att bestämma, genom kontroll av glödtrådens rätta
placering i förhållande till referensaxeln och referensplanet, om
glödlampan uppfyller kraven.
(Dimensioner i mm)
pqrstuv
12 V 1,3 d 1,6 d 3,0 2,9 0,9 0,4 0,7
d är glödtrådens diameter
Glödtrådens placering kontrolleras endast i riktningarna A och B såsom
visas på plad HB3/1.
Glödtrådens begynnelsepunkt såsom den definieras på blad HB3/3, fotnot 8,
skall vara i ”B” och glödtrådens slutpunkt i ”C”.
Glödtråden skall i sin helhet ligga inom de föreskrivna gränserna. ”A”
omfattar inga krav beträffande glödtrådens mittpunkt.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 155
▼B
Tillägg 8
Kategori HB4lampor
BLAD HB4/1
(Dimensioner i mm)
Ritningarna är avsedda endast som illustration på glödlampans viktigaste
dimensioner.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 156
▼B
BLAD HB4/2
Dimensioner i mm (12)Tolerans
Normaltillverkade
glödlamporStandardglödlampa
e(4)(9) 31,5 (8) ± 0,16
f(4)(9) 5,1 (8) ± 0,16
h1,h20(8) ± 0,15 (3)
h30(8) ± 0,08 (3)
g(4) 0,75 ± 0,5 ± 0,3
γ1(5) 50º min. — —
γ2(5) 52º min. — —
γ3(7) 45º ± 5º ± 5º
Sockel P 22d enligt IEC Publikation 61 (blad 7004-32-1).
ELEKTRISKA OCH FOTOMETRISKA EGENSKAPER
Nominalvärden Volt 12 12
Watt 51 51
Provspänning Volt 13,2 13,2Objektiva värden Watt 62 max. 62 max.
Ljusflöde lm 1095
±% 1 5
Referensljusflöde för provning av strålkastare: 825 lm vid ca 12 V1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 157
▼B
BLAD HB4/3
(1) Referensplanet är det plan som utgörs av träffpunkterna av sockelfästets
upphöjningar.
(2) Referensaxeln är den axel som ligger lodrätt mot referensplanet och som är
koncentrisk med sockelns 19,46 mm:s diameter.
(3) Excentricitet mäts endast i observationsriktningarna (*) A och B såsom
beskrivs i figuren på blad HB4/1. Mätpunkterna är de punkter där projek-
tionen av den yttersta tvinningen närmast intill eller längst ifrån
referensplanet korsar glödtrådens axel.
(4) Observationsriktningen är riktning (*) B såsom beskrivs i figuren på blad
HB4/1.
(5) Kolvens periferi skall vara optiskt fri från förvanskningar i axialriktning
inom vinklarna γ1ochγ2. Detta krav gäller för kolvens hela omkrets inom
vinklarna γ1ochγ2. Det avgivna ljusets fårg skall vara vit.
(6) Kolven och dess fästen skall inte överstiga höljet och de skall inte störa
införing förbi lampans kopplingskil. Höljet är koncentriskt med glödrådens
axel.
(7) Avskärmningen skall räcka åtminstone till vinkel γ3och bör vara minst lika
lång som den raka delen av kolven definierad av vinkeln γ1.
(8) Kontrolleras med hjälp av ett ”rutsystem”, blad HB4/4 (*).
(9) Glödtrådens ändpunkter definieras som de punkter där, från observations-
riktning (*) definierad i fotnot (4) ovan, projektionen av de yttersta
tvinningarna korsar glödtrådens axel.
(10) Kilspåret är obligatoriskt.
(11) Glödlampan skall vridas i mätfästet tills referensflänsen vidrör fästets plan
C.
(12) Dimensionerna skall kontrolleras utan O-ring.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 158
(*) Tillverkarna kan välja andra vinkelräta observationsriktningar. De observationsrikt-
ningarna fastställda av tillverkaren bör användas i provlaboratoriet vid kontroll av
glödtrådens dimensioner och läge.
▼B
BLAD HB4/4
Krav beträffande projektionen på skärmen
Denna provning används för att genom kontroll av glödtrådens rätta placering i
förhållande till referensaxeln och referensplanet bestämma om glödlampan
uppfyller kraven.
(Dimensioner i mm)
pqrstuv
12 V 1,3 d 1,6 d 3,0 2,9 0,9 0,4 0,7
d är glödtrådens diameter
Glödtrådens placering kontrolleras endast i riktningarna A och B, såsom
visas på blad HB4/1.
Glödtrådens begynnelsepunkt såsom den definieras på blad HB4/3, fotnot 9,
skall vara i ”B” och glödtrådens slutpunkt i ”C”.
Glödtråden skall i sin helhet ligga inom de föreskrivna gränserna. ”A”
omfattar inga krav beträffande glödtrådens mittpunkt.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 159
▼B
Tillägg 9
Kategori H7lampor
BLAD H7/1
Figur 1: (Huvudritning)
(Dimensioner i mm)
Ritningarna är endast avsedda som illustration till glödlampans viktigaste
dimensioner.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 160
▼B
BLAD H7/2
Nominalspänning 12 V
Dimensioner i mmTolerans
Normaltillverkade
glödlamporStandardglödlampa
e(7) 25,0 (8) ± 0,1
f(7) 4,1 (8) ± 0,1
g(10) 0,5 min. u.c.
h1(9)0 (8) ± 0,1
h2(9)0 (8) ± 0,15
γ1(4) 40º min. — —
γ2(4) 50º min. — —
γ3(5) 30º min. — —
Sockel PX 26d enligt IEC Publikation 61 (blad 7004-5-1).
ELEKTRISKA OCH FOTOMETRISKA EGENSKAPER
Nominalvärden Volt 12 12
Watt 55 55
Provspänning Volt 13,2 13,2Objektiva värden Watt max. 58 max. 58
Ljusflöde lm 1500±% 1 0
Referensljusflöde för provning av strålkastare: 1 100 lm vid ca 12 V1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 161
▼B
BLAD H7/3
(1) Referensplanet definieras av de punkter på fästet på vilka sockelringens tre
flänsar vilar.
(2) Referensaxeln är vinkelrät mot referensplanet och det korsar korsnings-
punkten av de två vinkelräta linjerna som visas i figur 3 på blad H7/1.
(3) Kolven och dess fästen får inte överstiga höljet såsom visas i figur 2 på
blad H7/1. Höljet är koncentriskt med referensaxeln.
(4) Kolven skall vara optiskt fri från förvrängningar inom vinklarna γ1ochγ2.
Detta krav gäller kolvens hela omkrets inom vinklarna γ1ochγ2.
(5) Förmörkningen skall sträcka sig minst till vinkeln γ3och skall sträcka sig
minst till den cylindriska delen av kolvens hela övre omkrets.
(6) Lampans inre konstruktion skall vara sådant att ströljus och reflexioner
endast förekommer ovanför själva glödtråden betraktad ur vågrät riktning.
(Riktning
 som beskrivs i figur 1 på blad H7/1). Inga metalldelar
förutom glödtråden får förekomma inom de skuggade delarna som visas
av figur 5 på blad H7/1.
(7) Glödtrådens ändpunkter definieras som de punkter där, från observations-
riktning
 som visas i figur 1 på blad H7/1, projektionen av utsidan
av de yttersta tvinningarna korsar glödtrådens axel.
(8) Kontrolleras med hjälp av ett ”rutsystem”, blad H7/4.
(9) Glödtrådens avvikelse i förhållande till referensaxeln mäts endast i obser-
vationsriktningarna
 och
 såsom visas i figur 1 på blad H7/1.
Mätpunkterna är de punkter där projektionen av de yttersta tvinningarna
närmast intill eller längst ifrån referensplanet korsar glödtrådens axel.
(10) Glödtrådens avvikelse i förhållande till kolvens axel mätt på två plan som
är parallella till referensplanet där projektionen av de yttersta tvinningarna
närmast intill eller längst ifrån referensplanet korsar glödtrådens axel.
(11) Det avgivna ljusets färg skall vara vit.
(12) Anmärkningar beträffande glödtrådens diameter
— inga egentliga restriktioner för diametern tillämpas men målet för
framtida utveckling är d max. = 1,3 mm,
— för samma tillverkare skall konstruktionsdiametern i standard (étalon)
glödlampa och normaltillverkad glödlampa vara densamma.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 162
▼B
BLAD H7/4
Krav beträffande projektionen på skärmen
Detta prov används för att genom kontroll av glödtrådens rätta placering i
förhållande till referensaxeln och referensplanet bestämma om glödlampan
uppfyller kraven.
(Dimensioner i mm)
a1a2b1b2c1c2
12 V d + 0,30 d + 0,50 0,2 4,6 4,0
d är glödtrådens diameter
Glödtrådens ändpunkter såsom de definieras på blad H7/3, fotnot (7), måste ligga
mellan linjerna Z1och Z2och mellan linjerna Z3och Z4.
Glödtrådens läge kontrolleras endast i riktningarna
 och
 , såsom
beskrivs på blad H7/1, figur 1.
Glödtråden måste i sin helhet befinna sig inom de föreskrivna gränserna.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 163
▼B
Tillägg 10
Kategori HS2: halogenlampa för mopeder
BLAD HS2/1
Dimensioner i mmNormaltillverkade glödlampor
Standardglödlampa
Minimi Nominal Maximi
e 11,0 (3) 11,0 ± 0,15
f( 6V )(6) 1,5 2,5 3,5 2,5 ± 0,15
f (12 V) (6) 2,0 3,0 4,0
h1,h2(3) 0 ± 0,15
α(4)4 0
β(5) − 15º 90º + 15º 90º ± 5º
γ1(7) 15º 15º min.
γ2(7) 40º 40º min.
Sockel enligt IEC Publikation 61 (blad 7004-35-1)
ELEKTRISKA OCH FOTOMETRISKA EGENSKAPER
Nominalvärden Volt (6) 6 12 6
Watt 15 15 151997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 164
▼B
Dimensioner i mmNormaltillverkade glödlampor
Standardglödlampa
Minimi Nominal Maximi
Provspänning Volt 6,75 13,5
Objektiva värden Watt 15 15 15,0 vid 6,75 V
±% 6 6 6Ljusflöde (lm) 320 320± % 15 15
Referensljusflöde: lm vid ca 6,5 V
Det avgivna ljusets färg skall vara vit.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 165
▼B
BLAD HS2/2
(1) Referensaxeln ligger vinkelrätt mot referensplanet och går igenom kors-
ningspunkten av detta plan med sockelringens axel.
(2) Reserveras.
(3) Kontrolleras med hjälp av ”rutsystemet”, blad HS2/3.
(4) Alla delar som kan avskärma ljuset eller som kan påverka ljuskäglan skall
ligga inom vinkeln α.
(5) Vinkeln βbetecknar läget av ett plan genom de inre ledarna i förhållande
till referensskåran.
(6) För att undvika snabb avmattning av lampan skall spänningen inte överstiga
8,5 V för 6-voltslampor och 15 V för 12-voltsglödlampor.
(7) I området mellan de yttre vinkelbenen av vinklarna α1ochα2skall kolven
inte ha områden med optiska störningar och kolvens krökning måste ha en
radie på inte mindre än 50 % av kolvens verkliga diameter.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 166
▼B
BLAD HS2/3
Krav för projektion på skärmen
Detta prov används för att bestämma om en glödlampa uppfyller kraven,
genom att kontrollera huruvida glödtråden är rätt placerad i förhållande till
referensaxeln och referensplanet.
(Dimensioner i mm)
Ritningar A + B
a1a2b1b2c1(6 V) c1(12 V) c2
12 V d + 1,0 d + 1,4 0,25 0,25 4,0 4,5 1,75
d = glödtrådens verkliga diameter
Glödtråden måste i sin helhet ligga inom de beskrivna gränserna.
Glödtrådens begynnelsepunkt skall ligga mellan linjerna Z1och Z2.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 167
▼B
Tillägg 11
Kategorierna S1och S2: glödlampor för motorcyklar
BLAD S1/S2/1
(Dimensioner i mm)
Märk:
Plan V—V omfattar referensaxeln och flänsarnas mittlinje.Plan H—H (skålens normalläge) ligger vinkelrätt mot plan V—V och omfattar
referensaxeln.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 168
▼B
BLAD S1/S2/2
Kategori S1och S2glödlampor — dimensioner
Dimensioner i mmNormaltillverkade glödlampor (5)
Standardglödlampa
min. nom. max.
e 32,35 32,70 33,05 32,7 ± 0,15
f 1,4 1,8 2,2 1,8 ± 0,2
l 4 5,5 7 5,5 ± 0,5
c(3) 0,2 0,5 0,8 0,5 ± 0,15
b(3) − 0,15 0,2 0,55 0,2 ± 0,15
a(3) 0,25 0,6 0,95 0,6 ± 0,15
h − 0,5 0 0,5 0 ± 0,2g − 0,5 0 0,5 0 ± 0,2
β(
3)(4) − 2º 30 ′ 0º 2º 30 ′ 0º ± 1º
Sockel BA20d enligt IEC Publikation 61 (blad 7004-12-5)1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 169
▼B
BLAD S1/S2/3
ELEKTRISKA OCH FOTOMETRISKA EGENSKAPER
Kategori S1glödlampa
Normaltillverkade glödlampor (5) Standardglödlampa
Nominalvärden Volt 6 12 6
Watt 25 25 25 25 25 25
Provspänning Volt 6,75 13,5 —
Objektiva värden Watt 25 25 25 25 25 25
vid 6,75 V
±% 5 5 5
Ljusflöde 435 315 435 315 —± % 20 20 —
Referensljusflöde: 398 lm och 284 lm vid ca 6 V
Kategori S
2glödlampa
Normaltillverkade glödlampor (5) Standardglödlampa
Nominalvärden Volt 6 12 12
Watt 35 35 35 35 35 35
Provspänning Volt 6,3 13,5 —
Objektiva värden Watt 35 35 35 35 35 35
vid 13,5 V
±% 5 5 5
Ljusflöde 650 465 650 465 —
± % 20 20 —
Referensljusflöde: 568 lm resp. 426 lm vid ca 12 V
(1) Det avgivna ljusets färg skall vara vit.
(2) Referensplanet ligger vinkelrätt mot referensaxeln och rör vid flänsens övre
yta med en bredd på 4,5 mm.
(3) Dimensionerna a, b, c och βbetecknar ett plan som är parallellt med refe-
rensplanet och som skär skålens kanter på ett avstånd av e + 1,5 mm.
(4) Godtagbar vinkelavvikelse av skål-planets läge från normalläget.
(5) Krav för typgodkännande. Krav för produktionsöverenskommelse förbereds.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 170
▼B
Tillägg 12
Kategori S3glödlampa för mopeder
BLAD S3/1
(Dimensioner i mm)
Dimensioner i mmNormaltillverkade glödlamporStandardglöd-
lampormin. nom. max.
e(2) 19,0 19,5 20,0 19,5 ± 0,25
f (6 V) 3,0 2,5 ± 0,5f (12 V) 4,0d
1,d2(3) − 0,5 0 + 0,5 ± 0,3
Sockel P26s enligt IEC Publikation 61 (blad 7004-36-1)
ELEKTRISKA OCH FOTOMETRISKA EGENSKAPER
Nominalvärden Volt 6 12 6
Watt 15 15
Provspänning Volt 6,75 13,5 —Objektiva värden Watt 15 15vid 6,75V
±% 6 6
Ljusflöde 240 —± % 15 —
Referensljusflöde: 240 lm vid ca 6,75 V
(
1) Det avgivna ljusets färg skall vara vit.
(2) Avstånd i förhållande till ljusets mittpunkt.
(3) Avvikelse av glödtrådens axel i sidoriktning i förhållande till referensaxeln.
Kontroll av denna avvikelse på två ömsesidigt vinkelrätt liggande plan är
tillräcklig.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 171
▼B
Tillägg 13
Kategori S4glödlampa för mopedstrålkastare
BLAD S4/1
(Dimensioner i mm)
Plan VV innehåller referensaxeln och referenstappens mittlinje.
Plan HH innehåller referensaxeln och står vinkelrätt mot plan VV.
Objektiv position av plan SS genom skålens kanter är parallell med plan
HH.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 172
▼B
BLAD S4/2
Dimensioner i mmNormaltillverkade glödlamporStandardglöd-
lampamin. nom. max.
e 33,25 33,6 33,95 33,6 ± 0,15
f 1,45 1,8 2,15 1,8 ± 0,2
lC,lR2,5 3,5 4,5 3,5 ± 0,5
c(2) 0,05 0,4 0,75 0,4 ± 0,15
b(2) − 0,15 0,2 0,55 0,2 ± 0,15
a(2) 0,25 0,6 0,95 0,6 ± 0,15
h − 0,5 0 0,5 0 ± 0,2
g − 0,5 0 0,5 0 ± 0,2
β(2)(5)− 2 º
30′02 º 3 0 ′ 0±1 º
Sockel BAX 15d (1)
ELEKTRISKA OCH FOTOMETRISKA EGENSKAPER
Nomi-
nalspänningVolt 6 12 6
Nominalef-
fekt (6)Watt 15 15 15 15 15 15
Prov-
spänningVolt 6,75 13,5
Objektiv
effekt (6)Watt 15 15 15 15 15 15
vid 6,75 V
Tolerans ± % 6 6 6Objektiv
effektLjusflöde
lm (
4)(6)180 125 190 180 125 190
min. min. max. min. min. max.
Referensljusflöde: 240 lm (helljus), 160 lm (halvljus) vid ca 6 V (4)1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 173
▼B
BLAD S4/3
(1) Sockel enligt IEC Publikation 61 förbereds.
(2) Dimensionerna a, b, c och βavser ett plan som ligger parallellt mot refe-
rensplanet och som skär skålens kanter på ett avstånd av e + 1,5 mm.
(3) Referensplanet ligger vinkelrätt till referensaxeln och vidrör övre ytan av
den 2 mm långa tappen.
(4) Den avgivna ljusstrålens färg skall vara vit.
(5) Godtagbar avvikelse av planet genom skålens kanter från neutralt läge.
(6) Värden i vänstra kolumnen avser helljustråden, värden i högra kolumnen
avser halvljustråden.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 174
▼B
Tillägg 14
Kategori P21W lampor
BLAD P21W/1
Dimensioner i mmNormaltillverkade glödlampor Stan-
dardglöd-
lampa min. nom. max.
e 31,8 (3) 31,8 ± 0,3
f 12 V 5,5 6,0 7,0 6,0 ± 0,5
6, 24 V(4) 7,0
β 75º 90º 105º 90º ± 5º
Sidoavvikelse (1)(3) 0,3 max.
Sockel BA 15s enligt IEC Publikation 61 (blad 7004-11A-7)(2)
ELEKTRISKA OCH FOTOMETRISKA EGENSKAPER
Nominalvärde Volt 6 12 24 12
Watt 21 21
Provspänning Volt 6,75 13,5 28,0Objektiva värden Watt 26 25 28 25 vid
13,5 V
±% 6 6Ljusflöde
lm460
±% 1 5
Referensljusflöde: 460 lm vid ca 13,5 V
(1) Maximiavvikelse av glödtrådens mittpunkt i sidoriktning från två ömsesidigt
vinkelrätt liggande plan som båda innehåller sockelns axel och varav den ena
innehåller tapparnas axel.
(2) Lampor med sockel BA 15 d kan användas för specialändamål: de har samma dimen-
sioner.
(3) Kontrolleras med hjälp av ett ”rutsystem”, blad P21W/2.
(4) För 24 V slitstarka lampor med annan glödtrådsform utarbetas ytterligare
bestämmelser.
Den avgivna ljusstrålens färg skall vara vit.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 175
▼B
BLAD P21W/2
Krav för projektion på skärmen
Denna provning används för att bestämma om en glödlampa uppfyller
kraven, genom att kontrollera om glödtråden är rätt placerad i förhållande
till referensaxeln och referensplanet och om dess axel är vinkelrät, inom
± 15º, mot ett plan som går igenom tapparnas mittpunkt och referensaxeln.
(Dimensioner i mm)
Referens a b h k
Dimension 3,5 5,0 9,0 1,0
Provningsförfarande och -krav
1. Lampan placeras i ett fäste som kan roteras runt sin axel och som har
antingen en kalibrerad måttskala eller fasta mätpunkter som motsvarar tole-
ransgränserna för vinkelavvikelse, dvs. ± 15º. Fästet roteras sedan så attman får en ändprojektion av glödtråden på skärmen. Glödtrådens ändpro-
jektion skall uppnås inom toleransgränserna för vinkelavvikelse (± 15º).
2. Sidoprojektion
Då lampan placeras med sockeln nedtill, referensaxeln i lodrät riktning, och
glödtråden betraktas bakifrån, skall glödlampans projektion i sin helhet
ligga inom rektangeln med höjden ”a” och bredden ”b” som har sin mitt-
punkt i glödtrådens teoretiska mittpunkt.
3. Frontalprojektion
Då lampan placeras med sockeln nertill, referensaxeln i lodrät riktning, och
lampan betraktas i en riktning som är vinkelrät mot glödtrådens axel:
3.1. glödtrådens projektion skall i sin helhet ligga inom en rektangel med
höjden ”a” och bredden ”b” som har sin mittpunkt i glödtrådens teoretiska
mittpunkt; och
3.2. glödtrådens mittpunkt skall inte avvika från referensaxeln med mer än
avståndet ”k”.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 176
▼B
Tillägg 15
Kategori P21/5W lampor
BLAD P21/5W/1
Dimensioner i mmNormaltillverkad glödlampaStandardglöd-
lampamin. nom. max.
e 31,8(1) 31,8 ± 0,3
f 7,0 (1) 7,0 − 0
−2
Sidoavvikelse (1) 0,3 max. (2)
x, y (1) 2,8 ± 0,3
β 75º (1) 90º 105º (3) 90º ± 5º
Sockel B94 15d enligt IEC Publikation 61 (blad 7004-11B-5).
ELEKTRISKA OCH FOTOMETRISKA EGENSKAPER
Nominalvärden Volt 6 12 24(3)1 2
Watt 21 5 21 5 21 5 21/5
Provspänning Volt 6,75 13,5 28,0
Objektiva värden Watt 26 6 25 6 28 10 25 och 6
vid 13,5 V
± % 6 10 6 10 6 10 6 och 10
Ljusflöde
(lm)440 35 440 35 440 40
± % 15 20 15 20 15 20
Referensljusflöde: 440 lm och 35 lm vid ca 13,5 V
(1) Dessa dimensioner skall kontrolleras med ett ”rutsystem” (P21/5W/2, P21/5W/3) som grundar sig på de dimen-
sioner och toleransvärden som nämns ovan. ”x” och ”y” avser huvudglödtråden (högeffekt), inte lampans axel(P21/5W/2). Åtgärder för att öka precisionen av glödtrådens och fästets placering planeras.
(
2) Maximiavvikelse i sidoriktning av huvudglödtrådens (högeffekt) mittpunkt från två vinkelrätt mot varandra
belägna plan som båda innehåller referensaxeln och varav den andra innehåller tapparnas axel.
(3) 24 V glödlampa rekommenderas inte för framtida konstruktioner.
Den avgivna ljustrålens färg skall vara vit.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 177
▼B
BLAD P21/5W/2
Krav för projektion på skärmen
Denna provning används för att bestämma, genom att kontrollera
a) att huvud-(högeffekt)glödtråden är rätt placerad i förhållande till refe-
rensaxeln och referensplanet och vars axel är vinkelrät, inom ± 15º,
mot ett plan som går igenom tapparnas mittpunkter och referensaxeln;
och
b) att sekundär-(lågeffekt)glödtråden är rätt placerad i förhållande till
huvud-(högeffekt)glödtråden,
om en glödlampa uppfyller kraven.
Provningsförfarande och -krav
1. Lampan placeras i ett fäste som kan roteras runt sin axel och som har
antingen en kalibrerad måttskala eller fasta mätpunkter som motsvarar
toleransgränserna för vinkelavvikelse, dvs. ± 15º. Fästet roteras sedan så
att man får en ändprojektion av huvud-(högeffekt)glödtråden på skärmen.
Huvud-(högeffekt)glödtrådens ändprojektion skall uppnås inom tole-
ransgränserna för vinkelavvikelse (± 15º).
2. Sidoprojektion
Då lampan placeras med sockeln nertill, referensaxeln i lodrät riktning,
och huvud(högeffekt)glödtråden betraktas bakifrån:
2.1 skall huvud-(högeffekt)glödtrådens projektion i sin helhet ligga inom
rektangeln med höjden ”a” och bredden ”b” som har sin mittpunkt i
glödtrådens teoretiska mittpunkt;
2.2 skall sekundär-(lågeffekt)glödtrådens projektion i sin helhet ligga:
2.2.1 inom en rektangel med bredden ”c” och höjden ”d” som har sin mittpunkt
på avstånd ”v” till höger om och på avstånd ”u” ovanför huvud-(högef-
fekt)glödtrådens teoretiska mittpunkt;
2.2.2 ovanför en rät linje som tangerar övre kanten av huvud-(högeffekt)glödtrå-
dens projektion och som stiger från vänster till höger i 25º vinkel;
2.2.3 till höger om huvud-(högeffekt)glödtrådens projektion.
3. Frontalprojektion
Då lampan placeras med sockeln nertill, referensaxeln i lodrät riktning,
och lampan betraktas i en riktning som är vinkelrät mot huvud-(högef-
fekt)glödtrådens axel:
3.1 huvud-(högeffekt)glödtrådens projektion skall i sin helhet ligga inom en
rektangel med höjden ”a” och bredden ”b” som har sin mittpunkt i
glödtrådens teoretiska mittpunkt; och
3.2 huvud-(högeffekt)glödtrådens mittpunkt skall inte avvika från referen-
saxeln med mer än avståndet ”k”.
3.3 sekundär-(lågeffekt)glödtrådens projektion skall inte avvika från referen-
saxeln med mer ån ± 2 mm (± 0,4 mm för standardglödlampor).1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 178
▼B
BLAD P21/5W/3
Sidoprojektion
(Dimensioner i mm)
Referens a b c d u v
Dimension 3,5 3,0 4,8 2,8
Frontalprojektion
Referens a h k
Dimension 3,5 9,0 1,01997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 179
▼B
Tillägg 16
Kategori R5W lampor
BLAD R5W/1
Dimensioner i mmNormaltillverkade glödlampor Stan-
dardglöd-
lampa min. nom. max.
e 17,5 19,0 20,5 19,0 ± 0,3
Sidoavvikelse (2) 1,5 0,3 max.
β 60º 90º 120º 90º ± 5º
Sockel BA 15s enligt IEC Publikation 61 (blad 7004-11A-6) (1)
ELEKTRISKA OCH FOTOMETRISKA EGENSKAPER
Nominalvärde Volt 6 12 24 (3)1 2
Watt 5 5
Provspänning Volt 6,75 13,5 28,0
Objektiva värden Watt 5 7 5 vid
13,5 V
± % 10 10Ljusflöde
lm50
±% 2 0
Referensljusflöde: 50 lm vid ca 13,5 V
Den avgivna ljusstrålens färg skall vara vit.
(
1) Glödlampor med sockel BA 15 d kan användas för specialändamål: de har
samma dimensioner.
(2) Maximiavvikelse i sidoriktning av glödtrådens mittpunkt från två sinse-
mellan vinkelrätt belägna plan som båda innehåller referensaxeln och varav
den andra innehåller tapparnas axel.
(3) För 24 V slitstarka lampor med annan glödtrådsform utarbetas ytterligare
bestämmelser.
(4) Se tillägg 24.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 180
▼B
Tillägg 17
Kategori R10W lampor
BLAD R10W/1
Dimensioner i mmNormaltillverkade glödlampor Stan-
dardglöd-
lampa min. nom. max.
e 17,5 19,0 20,5 19,0 ± 0,3
Sidoavvikelse (2) 1,5 0,3 max.
β 60º 90º 120º 90º ± 5º
Sockel BA 15s enligt IEC Publikation 61 (blad 7004-11A-6) (1)
ELEKTRISKA OCH FOTOMETRISKA EGENSKAPER
Nominalvärde Volt 6 12 24 (3)1 2
Watt 10 10
Provspänning Volt 6,75 13,5 28,0
Objektiva värden Watt 10 12,5 10 vid
13,5 V
± % 10 10
Ljusflöde
lm125
±% 2 0
Referensljusflöde: 50 lm vid ca 13,5 V
Den avgivna ljusstrålens färg skall vara vit.
(1) Glödlampor med sockel BA 15d kan användas för specialändamål: de har
samma dimensioner.
(2) Maximiavvikelse i sidoriktning av glödtrådens mittpunkt från två sinse-
mellan vinkelrätt belägna plan som båda innehåller referensaxeln och varav
den andra innehåller tapparnas axel.
(3) För 24 V slitstarka lampor med annan glödtrådsform utarbetas ytterligare
bestämmelser.
(4) Se tillägg 24.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 181
▼B
Tillägg 18
Kategori T4W lampor
BLAD T4W/1
Dimensioner i mmNormaltillverkade glödlampor Stan-
dardglöd-
lampa min. nom. max.
e 13,5 15,0 16,5 15,0 ± 0,3
Sidoavvikelse (1) 1,5 0,5 max.
β 90º 90º ± 5º
Sockel BA 9s enligt IEC Publikation 61 (blad 7004-14-6) (3)
ELEKTRISKA OCH FOTOMETRISKA EGENSKAPER
Nominalvärde Volt 6 12 24 12
Watt 4 4
Provspänning Volt 6,75 13,5 28,0
Objektiva värden Watt 4 5 4 vid
13,5 V
± % 10 10
Ljusflöde
lm35
±% 2 0
Referensljusflöde: 35 lm vid ca 13,5 V
(1) Maximiavvikelse i sidoriktning av glödtrådens mittpunkt från två sinse-
mellan vinkelrätt belägna plan som båda innehåller referensaxeln och varav
den andra innehåller tapparnas axel.
(2) Se tillägg 24.
(3) Över sockelns hela längd får det inte förekomma projektioner eller
lödningar som sträcker sig utom sockelns tillåtna maximi-diameter.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 182
▼B
Tillägg 19
Kategori C5W lampor
BLAD C5W/1
Dimensioner i mmNormaltillverkade glödlampor Stan-
dardglöd-
lampa min. nom. max.
b(1) 34,0 35,0 36,0 35 ± 0,5
f(2)(3) 7,5(4)1 5 (5) 9 ± 1,5
Sockel SV 8,5 enligt IEC Publikation 61 (blad 7004-81-3)
ELEKTRISKA OCH FOTOMETRISKA EGENSKAPER
Nominalvärde Volt 6 12 24 12
Watt 5 5
Provspänning Volt 6,75 13,5 28,0
Objektiva värden Watt 5 7 5 vid
13,5 V
± % 10 10
Ljusflöde
(lm)45
±% 2 0
Referensljusflöde: 45 lm vid ca 13,5 V.
(1) Denna dimension motsvarar avståndet mellan två öppningar på 3,5 mm i diameter som
vardera står mot en sockel.
(2) Glödtråden skall inneslutas i en 19 mm lång cylinder som har samma axel som
glödlampan och är placerad symmetriskt runt lampans mitt. För 6 V och 12 V
glödlampor är diametern av denna cylinder: d + 4 mm (för standardglödlampor: d
+ 2 mm), och för 24 V glödlampor: d + 5 mm, där ”d” är glödtrådens nominaldiameterenligt tillverkarens uppgift.
(
3) Avvikelsen av glödtrådens mittpunkt från lampans mittlinje skall inte vara mer än
± 2 mm (för standardglödlampor: ± 0,5 mm) mätt i riktning av referensaxeln.
(4) 4,5 mm för 6 V glödlampor.
(5) 16,5 mm för 24 V glödlampor.
Den avgivna ljusstrålens färg skall vara vit.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 183
▼B
Tillägg 20
Kategori C21W lampor
BLAD C21W/1
Dimensioner i mmNormaltillverkade glödlampor Stan-
dardglöd-
lampa min. nom. max.
b(1) 40,0 41,0 42,0 41 ± 0,5
f(2) 7,5 10,5 8 ± 1
Sockel SV 8.5 enligt IEC Publikation 61 (blad 7004-81-3)
ELEKTRISKA OCH FOTOMETRISKA EGENSKAPER
Nominalvärde Volt 12 12
Watt 21 21
Provspänning Volt 13,5
Objektiva värden Watt 25 25 vid
13,5 V
±% 6 6
Ljusflöde
lm460
±% 1 5
Referensljusflöde: 460 lm vid ca 13,5 V
(1) Denna dimension motsvarar avståndet mellan två öppningar av 3,5 mm i diameter.
(2) Glödtrådens placering kontrolleras med ett ”rutsystem”, blad C21W/2.
Den avgivna ljustrålens färg skall vara vit.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 184
▼B
BLAD C21W/2
Krav för projektion på skärmen
Denna provning används för att bestämma om en glödlampa uppfyller
kraven, genom att kontrollera om glödtråden är rätt placerad i förhållande
till referensaxeln och lampans längsgående mittlinje.
(Dimensioner i mm)
ahk
12 V 4,0 + d 14,5 2,0
d = glödtrådens nominella diameter enligt tillverkarens uppgift
för standardlampor med glödtråd gäller: a = 2,0 + d k= 0,5
Provningsförfarande och -krav
1. Lampan placeras i en hållare (fäste) som kan roteras fulla 360º runt referen-
saxeln så att frontalprojektionen kan ses på den skärm på vilken glödtrådens
bild projekteras. Referensaxeln på skärmen skall sammanfalla med lampans
mittlinje.
2. Frontalprojektion2.1 Glödtrådens projektion skall i sin helhet ligga inom rektangeln när lampan
roteras fulla 360º.
2.2 Glödtrådens mittpunkt skall inte avvika med mer än avståndet ”k” från den
eftersträvade centralaxeln.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 185
▼B
Tillägg 21
Kategori W3W lampor
BLAD W3W/1
Dimensioner i mmNormaltillverkade glödlampor Stan-
dardglöd-
lampa min. nom. max.
e 11,2 12,7 14,2 12,7 ± 0,3
Sidoavvikelse (2) 1,5 0,5 max.
β − 15º 0º + 15º 0º ± 5º
Sockel W 2,1 × 9,5d enligt IEC Publikation 61 (blad 7004-91-2) (1)
ELEKTRISKA OCH FOTOMETRISKA EGENSKAPER
Nominalvärde Volt 6 12 24 12
Watt 3 3
Provspänning Volt 6,75 13,5 28,0
Objektiva värden Watt 3 4 3 vid
13,5 V
± % 15 15
Ljusflöde
lm22
±% 3 0
Referensljusflöde: 22 lm vid ca 13,5 V
Den avgivna ljusstrålens färg skall vara vit.
(1) Denna typ skyddas av patent; ISO/IEC bestämmelser gäller.
(2) Maximiavvikelse i sidoriktning av glödtrådens mittpunkt från två sinse-
mellan vinkelrätt belägna plan som båda innehåller referensaxeln och varav
den andra innehåller axeln XX.
(3) Se tillägg 24.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 186
▼B
Tillägg 22
Kategori W5W lampor
BLAD W5W/1
Dimensioner i mmNormaltillverkade glödlampor Stan-
dardglöd-
lampa min. nom. max.
e 11,2 12,7 14,2 12,7 ± 0,3
Sidoavvikelse (2) 1,5 0,5 max.
β − 15º 0º + 15º 0º ± 5º
Sockel 1/2 1 × 9,5d enligt IEC Publikation 61 (blad 7004-91-2) (1)
ELEKTRISKA OCH FOTOMETRISKA EGENSKAPER
Nominalvärde Volt 6 12 24 12
Watt 5 5
Provspänning Volt 6,75 13,5 28,0
Objektiva värden Watt 5 7 5 vid
13,5 V
± % 10 10
Ljusflöde
lm50
±% 2 0
Referensljusflöde: 50 lm vid ca 13,5 V
Den avgivna ljusstrålens färg skall vara vit.
(1) Denna typ skyddas av patent; ISO/IEC bestämmelser gäller.
(2) Maximiavvikelse i sidoriktning av glödtrådens mittpunkt från två sinse-
mellan vinkelrätt belägna plan som båda innehåller referensaxeln och varav
den andra innehåller axeln XX.
(3) Se tillägg 24.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 187
▼B
Tillägg 23
Exempel på godkännandemärkets disposition
När ovanstående EG-typgodkännande finns anbringat på en glödlampa betyder
det att lampan har godkänts i Tyskland (e1) med godkännandenummer A 3.
Det första tecknet i godkännandekoden (0) visar att godkännandet har meddelats
i enlighet med de krav som ställs i bilaga IV till detta direktiv i dess ursprung-
sversion.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 188
▼B
Tillägg 24
Ljuscentrum och glödtrådens form
Utom i de fall där annat eventuellt anges i lampans informationsdokument gäller
denna standard för bestämning av ljuscentrum för olika glödtrådsformer om
glödtråden utgör en punkt av åtminstone en bild på lampans informationsdoku-
ment.
Ljuscentrets position beror på glödtrådens form.
Nr Glödtrådens form Anmärkningar
1
 Då b > 1,5 h, skall avvikelsen av
glödtrådens axel i förhållande till
ett plan i normalvinkel mot refe-
rensaxeln inte överskrida 15º.
2
 Gäller endast glödtrådar som kan
ritas in i en rektangel var b > 3 h.
3
 Gäller endast glödtrådar som kan
ritas i en rektangel var b < 3 h,
då k< 2 h.
Sidolinjerna av rektanglarna i nr 2 och 3 är parallella med respektive vinkelräta
mot referensaxeln.
Ljuscentrumet är skärningspunkten av de streckade linjerna.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 189
▼B
KAPITEL 3
UTSKJUTANDE DELAR AV TVÅ- ELLER TREHJULIGA MOTORFORDON
FÖRTECKNING ÖVER BILAGOR
BILAGA I Krav gällande utskjutande delar av två- eller trehjuliga motorfordon utan
karosseri
Tillägg Provanordning och provningsförhållanden …
BILAGA II Krav gällande utskjutande delar av två- eller trehjuliga motorfordon med
karosseri
Tillägg Mätning av utskjutande delar och öppningar …
BILAGA III …Tillägg 1 Informationsdokument beträffande utskjutande delar av viss typ av två-
eller trehjuligt motorfordon …
Tillägg 2 Intyg om komponenttypgodkännande beträffande utskjutande delar från
viss typ av två- eller trehjuligt motorfordon …1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 190
▼B
BILAGA I
KRAV GÄLLANDE UTSKJUTANDE DELAR AV TVÅ- ELLER
TREHJULIGA MOTORFORDON UTAN KAROSSERI
1. DEFINITIONER
I denna bilaga avses med
1.1 ”fordonets yttre delar” de delar av fordonet som sannolikt kan komma i
beröring med yttre hinder vid kollision;
1.2 ”skrapning” varje beröring som under vissa förhållanden skulle kunna
resultera i rivsår;
1.3 ”kollision” varje beröring som under vissa förhållanden skulle kunna
resultera i genomträngande skador;
1.4 ”typ av fordon med avseende på utskjutande delar” fordon som inte
avsevärt skiljer sig från varandra, i synnerhet med avseende på form,
dimensioner, färdriktning och hårdhet hos fordonets yttre delar;
1.5 ”radie” radien ”r” av den cirkelbåge som är närmast den rundade form
som undersöks.
2. KRITERIER FÖR ATT SKILJA MELLAN ”SKRAPNING” OCH
”KOLLISION”
2.1 När provanordningen (visas i figur A i tillägget) förs längs fordonet på
sätt som beskrivs i punkt 4.2 nedan, måste de delar som vidrörs av
denna anordning anses tillhöra:
2.1.1 grupp 1: om fordonets delar skrapar provanordningen, eller
2.1.2 grupp 2: om fordonets delar kolliderar med provanordningen.
2.1.3 För att otvetydigt kunna skilja mellan delar eller komponenter i grupp 1
och delar eller komponenter i grupp 2, måste provanordningen anbringas
i enlighet med den metod som visas i följande diagram:
3. ALLMÄNNA KRAV
3.1 Oberoende av kraven i punkt 3.2 skall utsidan av alla slag av fordon inte
omfatta spetsiga, skarpa eller utskjutande delar som är riktade utåt, med
sådan form, sådana dimensioner, sådan vinkel eller sådan hårdhet att de
ökar risken för eller svårighetsgraden av de kroppsskador för en person
som träffas eller skrapas av fordonet vid en olyckshändelse.
3.2 Fordon skall utformas på ett sådant sätt att de delar med vilka andra
trafikanter sannolikt kan komma i beröring överensstämmer med punk-
terna 5 och 6 nedan, beroende på vad som är tillämpligt.
3.3 Alla utskjutande delar som omfattas av denna bilaga och som är gjorda
av eller täcks av mjukt gummi eller plast med en hårdhetsgrad under 60
Shore A anses uppfylla de krav som ställs i punkterna 5 och 6.
3.4 Följande bestämmelser gäller dockinte för utrymmet mellan sidvagnen
och motorcykeln i motorcykelkombinationer.
3.5 I fall då mopeder är utrustade med pedaler är efterlevnaden av alla eller
vissa krav, som i detta direktiv fastställs med avseende på pedalerna,
frivillig. I fall då dessa krav inte uppfylls, skall tillverkarna härom1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 191
▼B
underrätta de myndigheter som mottar ansökan om komponenttyp-
godkännande för utskjutande delar av viss typ av fordon och samtidigt
beskriva de åtgärder som vidtagits för att garantera säkerheten.
4. PROVFÖRFARANDE
4.1Provutrustning och provförhållanden
4.1.1 Provutrustningen skall vara sådan som beskrivs i tillägget, fig. A.
4.1.2 Det provade fordonet skall hållas i en rät linje och i vertikalt läge med
båda hjulen i beröring med marken. Styranordningen skall tillåtes
svänga normalt.
En AM 50 percentil människoliknande attrapp eller en person med
liknande fysiska egenskaper skall placeras på fordonet i normal
körställning på ett sådant sätt att den inte hindrar styranordningen att
röra sig fritt.
4.2Provförfarande
Provanordningen skall röras från framdelen mot bakdelen av fordonet,
och styrreglaget skall (om det kan slå mot provanordningen) roteras till
sin fullt låsta position. Provanordningen skall förbli i beröring med
fordonet (se figur B i tillägget). Provningen skall utföras på båda sidor
av fordonet.
5. KRITERIER
5.1 De kriterier som uppställs i denna punkt skall inte gälla de delar som
omfattas av kraven i punkt 6 nedan.
5.2 Förutom de undantag som anges i punkt 3.3 oven gäller följande mini-
mikriterier:
5.2.1 Krav som är tillämpliga på delar tillhörande grupp 1:
5.2.1.1 Skivor:
— hörnen av varje enskild skiva skall ha en krökningsradie på minst
3m m
— kanterna av varje enskild skiva skall ha en krökningsradie på minst
0,5 mm.
5.2.1.2 Skaft:
— skaften skall ha en diameter på minst 10 mm
— kanterna i änden på ett skaft skall ha en krökningsradie på minst
2 mm.
5.2.2 Krav beträffande delar tillhörande grupp 2:
5.2.2.1 Skivor:
— hörnen och kanterna skall ha en krökningsradie på minst 2 mm.
5.2.2.2 Skaft:
— skall inte vara längre än hälften av skaftets diameter om denna
diameter är under 20 mm,
— kanterna i änden på ett skaft skall ha en krökningsradie på minst
2 mm om skaftets diameter är minst 20 mm.
6. SÄRSKILDA KRAV
6.1 Vindrutans eller huvens övre kant skall ha en krökningsradie på minst
2 mm eller annars vara täckt med ett skyddande material i enlighet
med punkt 3.3.
6.2 Ändarna och ytterkanterna på kopplings- och bromsspakarna skall vara
synligt sfäriska och ha en krökningsradie på minst 7 mm.
6.3 Främre stänkskärmens framkant skall ha en krökningsradie på minst
2 mm.
6.4 Bakre kanten av ett bränsletankslock som är beläget på bränsletankens
översida och som föraren sålunda kan slå emot vid en kollision skall
inte skjuta ut mer än 15 mm från den underliggande ytan; varje del
som förenar det med den underliggande ytan skall vara jämn och synligt
sfärisk. Om kravet på 15 mm inte kan uppfyllas, måste andra åtgärder
— till exempel en skyddsanordning bakom påfyllningshalsen — vidtas
(se t.ex. följande skiss).1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 192
▼B
6.5 Tändningsnycklarna skall ha en skyddande hatt. Detta krav gäller inte
nedfällbara nycklar eller nycklar som är i plan med ytan.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 193
▼B
Tillägg
Provanordning och provningsförhållanden
Figur A
Figur B
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 194
▼B
BILAGA II
KRAV GÄLLANDE UTSKJUTANDE DELAR AV TVÅ- ELLER
TREHJULIGA MOTORFORDON MED KAROSSERI
ALLMÄNT
De krav som anges i direktiv 74/483/EEG (1) med avseende på utskju-
tande delar på motofordon (av kategori M1) skall tillämpas för
trehjuliga motorfordon med karosseri avsedda för persontransport.
Följande krav skall gälla för trehjuliga motorfordon med karosseri
avsedda för varutransport.
1. OMFATTNING
1.1 Denna bilaga skall gälla för utskjutande delar framför kupéns bakre
skott på fordon avsedda för varutransport, då dessa utskjutande delar
begränsas till den yttre ytan enligt definitionen nedan. Den gäller inte
för yttre backspeglar, inbegripet dessas fästen, eller för radioantenner
och bagagehållare.
1.2 Målet är att minska risken för eller svårighetsgraden av skadorna på en
person som kommer i beröring med fordonet i händelse av en kollision.
2. DEFINITIONER
I detta kapitel avses med
2.1 ”yttre yta” den del av fordonet som är belägen framför kupéns bakre
skott på sätt som definieras i 2.4 nedan, med undantag av det bakre
skottet självt, men inbegripet komponenter som eventuella främre
stänkskärm(ar) och främre stötfångare, och framhjul (om sådana monte-
rats),
2.2 ”typ av fordon med avseende på utskjutande delar” fordon som inte
väsentligen skiljer sig från varandra i synnerhet med avseende på form
dimensioner, färdriktning och hårdhet hos de yttre delarna,
2.3 ”kupé” den del av karosseriet som utgör den avdelning som reserverats
för förare och passagerare, inbegripet dess dörrar,
2.4 ”kupéns bakre skott” den del som är belägen längst bak på den yttre
ytan av den avdelning som reserverats för förare och passagerare,
2.5 ”referensplan” ett vågrätt plan som går genom framhjulets/-hjulens mitt-
punkt, eller ett horisontellt plan 50 cm över marken, varvid det lägsta av
de två skall väljas. Detta plan definieras för ett lastat fordon,
2.6 ”golvlinje” en linje som bestäms på följande sätt: en kon med vertikal
axel och obestämd höjd, vars halva öppningsvinkel är 15º, förs runt
längs hela fordonets yttre struktur på et sådant sätt att den, så lågt som
möjligt fortsätter att tangera karosseriets yttre yta. Golvlinjen är tangent-
punkternas geometriska linje.
Vid bestämning av golvlinjen skall avgasrör, hjul eller sådana lokala
mekaniska komponenter som fästs vid golvplattan såsom stödpunkter,
fjäderupphängningar, fästen för släp eller transport inte beaktas. Alla
håligheter direkt ovanför hjulbågarna antas vara täckta med en tänkt
yta som direkt förlänger den närliggande yttra ytan. För bestämning av
golvlinjen skall man, beroende på vilken fordonstyp som skall bedömas,beakta alla ytterpunkter av karosseriet, stänkskärm(ar) (om inpassade),
och alla yttre vinklar av stötfångare (om installerade). Om två eller flera
tangentpunkter förekommer samtidigt, är det den lägsta som bestämmer
golvlinjen,
2.7 ”krökningsradie” radien av den cirkelbåge som är närmast den rundade
form som undersöks,
2.8 ”lastat fordon” fordonet tyngt av den maximala tillåtna belastningen,
med denna belastning fördelad mellan axlarna enligt tillverkarens
instruktioner.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 195
(1) EGT nr L 266, 2.10.1974, s. 4.
▼B
3. ALLMÄNNA KRAV
3.1 Bestämmelserna i denna bilaga gäller inte de delar av fordonets ”yttre
yta” som, då fordonet inte är lastat och de dörrar, fönster och luckorsom möjliggör tillträde till kupén osv, är stängda, är belägna:
3.1.1 utanför ett område vars övre gräns är ett vågrätt plan 2 m ovanför
marken och vars nedre gräns i enlighet med tillverkarens val antingen
är det referensplan som definieras i punkt 2.5 ovan eller golvlinjen defi-
nierad i punkt 2.6,
eller
3.1.2 på ett sådant sätt att de inte kan vidröras, i statiska förhållanden, av en
sfär med diametern 100 mm.
3.1.3 När referensplanet är den lägre gränsen för zonen skall också beaktas de
delar av fordonet som är under det referensplan som är beläget mellan
två vertikala plan, ett som rör vid den utvändiga sidan på fordonet och
det andra parallellt med det första och beläget 80 mm mot den inre
delen av fordonet från den punkt vid vilken referensplanet kommer i
kontakt med fordonskarossen.
3.2 Fordonets ”yttre yta” skall inte innehålla någon del som är riktad utåt
och som skulle kunna fastna i fotgängare, cyklister eller motorcyklister.
3.3 Ingen av de komponenter som definieras i punkt 4 nedan får innehålla
spetsiga eller vassa delar som är riktade utåt, eller någon utbuktning,
form, dimension, riktning eller hårdhet som ökar risken för eller svårig-
hetsgraden av kroppsskador på en person som träffas av eller skrapas av
fordonet i händelse av en olycka.
3.4 Utskjutande delar från den yttre ytan vars hårdhet är under 60 Shore (A)
får ha en mindre krökningsradie än de värden som fastställs i punkt 4
nedan.
3.5 Om, som ett undantag från de krav som ställs i punkt 4, krökningsradien
av någon yttre, utskjutande del är mindre än 2,5 mm, skall den täckas
med något skydd som har de egenskaper som anges punkt 3.4.
4. SÄRSKILDA KRAV
4.1Ornament, varumärken, bokstäver och siffror i kommersiella logo-
typer
4.1.1 Ornament, varumärken, bokstäver och siffror i kommersiella logotyper
får inte innehålla krökningsradier som är mindre än 2,5 mm. Detta
krav skall inte tillämpas på komponenter som skjuter ut mindre än
5 mm från den närliggande ytan, förutsatt att de inte har utåtriktade
vassa kanter.
4.1.2 Ornament, varumärken, bokstäver och siffror i kommersiella logotyper
som skjuter ut mer än 10 mm från den omgivande ytan skall tryckas
in, lossna eller böjas vid påverkan av en kraft av 10 daN som riktas
mot den mest utskjutande punkten i någon riktning inom ett plan som istort är parallellt med den yta på vilken de är fästa.
Kraften 10 daN skall utövas med hjälp av en dorn med flat spets och
med en maximal diameter av 50 mm. Om detta inte är möjligt skall en
likvärdig metod användas. När ett ornament har tryckts in, lossnat eller
böjts får de eventuella återstående delarna inte skjuta ut mer än 10 mm
eller innehålla spetsiga eller vassa kanter.
4.2Strålkastarupphöjningar och strålkastarinfattningar
4.2.1 Utskjutande upphöjningar och infattningar skall tillåtas för strålkastare,
förutsatt att de inte skjuter ut mer än 30 mm från strålkastarens yttre
transparenta yta och att deras krökningsradie inte vid någon punkt är
under 2,5 mm.
4.2.2 Uppfällbara strålkastare skall uppfylla de krav som ställs i punkt 4.2.1
ovan både i funktionsläge och nedfällda.
4.2.3 Bestämmelserna i punkt 4.2.1 ovan skall inte gälla för strålkastare som
är inneslutna eller nedsänkta i karosseriet, om detta följer punkt 3.2
ovan.
4.3Galler
Galler skall ha följande krökningsradier:
— minst 2,5 mm om avståndet mellan efter varandra följande kompo-
nenter överskrider 40 mm
— minst 1 mm om detta avstånd ligger mellan 25 mm och 40 mm1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 196
▼B
— minst 0,5 mm om detta avstånd är under 25 mm.
4.4Vindrutans och strålkastarnas tvätt/torksystem
4.4.1 De ovannämnda anordningarna skall monteras på så sätt att torkarbla-
dets axel täcks med ett skydd vars krökningsradie är minst 2,5 mm och
vars minimiyta är 150 mm2mätt som projektion över ett område som är
högst 6,5 mm från den mest utskjutande punkten.
4.4.2 Vindrute- och strålkastartvättarnas munstycken skall ha en kröknings-
radie på minst 2,5 mm. Om de skjuter ut mer än 5 mm skall de vassa
utåtriktade kanterna vara avslipade.
4.5Stänkskärm (om sådan är monterad)
Om stänkskärmen är den del av fordonet som ligger längst framför
kupén skall dess beståndsdelar utformas på ett sådant sätt att alla utåtrik-
tade stela delar har en krökningsradie på minst 5 mm.
4.6Skyddsanordningar (stötfångare) (om sådana är monterade)
4.6.1 De yttersta punkterna av de främre skyddsanordningarna skall vara
böjda nedåt mot karosseriets yttre yta.
4.6.2 De främre skyddsanordningarnas delar skall vara så konstruerade att alla
utåtriktade oböjliga delar har en radie på minst 5 mm.
4.6.3 Tilläggsdelar som dragkrokar och vinschar skall inte skjuta ut framför
stötfångarnas yttersta yta. Vinschar får docksk juta ut framom
stötfångarnas yttersta yta, förutsatt att de när de inte används täcks med
en lämplig skyddande anordning med en krökningsradie på minst
2,5 mm.
4.6.4 De krav som fastställs i punkt 4.6.2 skall inte tillämpas på komponenter
som är anknutna till stötfångarna eller utgör en del av dem, inte heller
komponenter som utgör en del av stötfångarna som inte skjuter ut mer
än 5 mm. Kanterna av anordningar som skjuter ut mindre än 5 mm skall
vara utjämnade. De specifika krav som avser anordningar fästa vid
stötfångarna och till vilka hänvisning sker i andra punkter i denna bilaga
förblir tillämpliga.
4.7Handtag, gångjärn och tryckknappar av dörrar, bagageutrymmes-
lock och motorhuven, luckor, klaffar och stroppar
4.7.1 Tryckknappar får inte skjuta ut mer än 30 mm, stroppar och motorhu-
vens låsdelar inte mer än 70 mm, och övriga fall med mer än 50 mm.
Deras krökningsradie skall vara minst 2,5 mm.
4.7.2 Om sidodörrarnas handtag är av den roterande typen skall de uppfylla
ett av de två följande villkoren:
4.7.2.1 då handtaget svänger parallellt med dörrens plan, skall den öppna kanten
peka bakåt. Denna kant skall fällas ned mot dörrens plan och vara inne i
ett skyddande skal eller vara insänkt,
4.7.2.2 handtag som svänger utåt i en riktning som inte är parallell med dörrens
plan skall, i stängt läge, vara inne i ett skyddande skal eller vara
insänkta. Den öppna kanten skall peka antingen bakåt eller neråt.
Handtag som inte möter det senare kravet kan dock godkännas om:
— de har självständig returmekanism,
— de inte skjuter ut mer än 15 mm då det inte finns någon returmeka-
nism,
— de i öppet läge har en krökningsradie på minst 2,5 mm (detta villkor
gäller inte om utbuktningen i det helt öppna läget är mindre än
5 mm, i vilket fall kanterna av de utåtriktade delarna måste vara
släta),
— ytan av den fria kanten inte är under 150 mm2då den mäts mindre
än 6,5 mm från den punkt som skjuter ut längst framåt.
4.8Vind- och regnskydd på sidorna och vindrutans stänkskydd
Kanter som kan rikta sig utåt skall ha en krökningsradie på minst 1 mm.
4.9Plåtkanter
Plåtkanter skall tillåtas förutsatt att de är täckta med ett skydd med en
krökningsradie på minst 2,5 mm eller med ett material som uppfyller
de krav som ställs i punkt 3.4.
4.10Hjulmuttrar, hjulkapslar och skyddsanordningar
4.10.1 Hjulmuttrar, hjulkapslar och skyddsanordningar skall inte innehålla flik-
formiga utskjutande delar.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 197
▼B
4.10.2 När fordonet färdas rakt fram får ingen del av hjulen, annat än däcken,
som är placerad över horisontalplanet genom deras rotationsaxel, skjuta
ut utanför den vertikala projektionen, i ett horisontalplan, av karosseris-
kivan ovanför hjulet. När det motiveras av användningsvillkoren, får
skydden över hjulmuttrarna och hjulkapslarna dock sträcka sig ut över
den vertikala projektionen av denna kant, förutsatt att radien av den
utskjutande delens yta är minst 5 mm och att, i förhållande till karosse-
riskivans horisontalprojektion, projektionen inte i något fall överskrider
30 mm.
4.10.3 När bultar och muttrar sträcker sig ut över den plana projektionen av
däckens yttra yta (den del av däcken som är ovanför det horisontalplan
som går genom hjulets rotationsaxel), skall skydd som överensstämmer
med punkt 4.10.2 ovan installeras.
4.11Fästpunkter och avgasrör
4.11.1 Eventuella fästpunkter och avgasrör skall inte sträcka sig ut mer än
10 mm över varken golvlinjen eller vertikalprojektionen av den punkt
där referensplanet skär fordonets yttre yta.
4.11.2 Som ett undantag från detta krav, får ett avgasrör skjuta ut mer än
10 mm, förutsatt att dess yttersta vassa kanter avrundas till en minsta
krökningsradie på 2,5 mm.
4.12 De utskjutande delarna och avstånden skall mätas i enlighet med de krav
till vilken hänvisning sker i denna bilaga.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 198
▼B
Tillägg
Mätning av utskjutande delar och öppningar
1. METOD FÖR BESTÄMNING AV UTSKJUTNINGENS HÖJD FÖR EN
KOMPONENT SOM ÄR MONTERAD PÅ DEN YTTRE YTAN
1.1 Utskjutningens höjd för en komponent som är monterad på en konvex panel
kan bestämmas antingen direkt eller genom hänvisning till en skiss över en
lämplig del av komponenten i sitt inpassade läge.
1.2 Om utskjutningens höjd för en komponent monterad på en icke-konvex
panel inte kan bestämmas med enkla mätningar, måste den bestämmasgenom största variationen av avståndet mellan mittpunkten av en sfär med
diametern 100 mm och panelens nominella linje då sfären rörs så att den
hela tiden vidrör komponenten. Ett exempel på användningen av denna
metod ges i figur 1.
1.3 Utskjutningens omfattning för i synnerhet stroppar skall mätas i förhållande
till ett plan som går genom fästpunkterna för stropparna.
Figur 2 ger ett exempel.
2. METOD FÖR BESTÄMNING AV UTSKJUTNINGENS HÖJD FÖR
STRÅLKASTARUPPHÖJNINGAR OCH -INFATTNINGAR
2.1 Utskjutningen över strålkastarens yttre yta skall mätas i vågrät riktning från
tangentpunkten av en sfär med diametern 100 mm såsom visas i figur 3.
3. METOD FÖR BESTÄMNING AV STORLEKEN AV EN ÖPPNING
MELLAN DELARNA AV ETT GALLER
3.1 Storleken på öppningen mellan delarna av ett galler skall bestämmas med
hjälp av avståndet mellan två plan som går igenom sfärens tangentpunkter
och står i rät vinkel mot den linje som sammanbinder samma två tangent-
punkter. Figurerna 4 och 5 ger exempel på tillämpningen av denna metod.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 199
▼B
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 200
▼B
BILAGA III
Tillägg 1
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 201
▼B
Tillägg 2
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 202
▼B
KAPITEL 4
BACKSPEGLAR FÖR TVÅ- ELLER TREHJULIGA MOTORFORDON
FÖRTECKNING ÖVER BILAGOR
BILAGA I Definitioner …
Tillägg Förfarande för bestämning av krökningsradien ”r” för backspegelns reflek-
terande yta …
BILAGA II Struktur- och provningskrav beträffande komponenttypgodkännande av
backspeglar …
Tillägg 1 Provmetod avsedd för bestämning av speglingsförmåga …
Tillägg 2 Komponenttypgodkännande och märkning av backspeglar …Tillägg 3 Informationsdokument beträffande viss typ av backspeglar avsedda för två-
eller trehjuliga motorfordon …
Tillägg 4 Intyg om komponenttypgodkännande beträffande viss typ av backspegel
avsedd för två- eller trehjuliga motorfordon …
BILAGA III Krav för inpassning av backspeglar på fordon …Tillägg 1 Informationsdokument beträffande inpassning av backspegel/-speglar på
viss typ av två- eller trehjuligt motorfordon …
Tillägg 2 Intyg om komponenttypgodkännande beträffande inpassning av back-
spegel/-speglar på viss typ av två- eller trehjuligt motorfordon …1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 203
▼B
BILAGA I
DEFINITIONER
1. Med ”backspegel” avses en annan anordning annan än ett komplext optiskt
system, såsom ett periskop, vars mål är att garantera god sikt bakåt från
fordonet.
2. Med ”inre backspegel” avses en anordning definierad i punkt 1 som när
det är tillämpligt, är avsedd att installeras inuti fordonets passagerarhytt.
3. Med ”yttre backspegel” avses en i punkt 1 definierad anordning som är
avsedd att monteras på fordonets yttre yta.
4. Med ”typ av backspegel” avses anordningar som inte märkbart skiljer sig
åt med avseende på följande väsentliga egenskaper:
4.1 Dimensionerna och krökningsradien av backspegelns reflekterande yta,4.2 Utformning, form och material som använts för backspeglarna, inbegripet
deras fästen vid fordonet.
5. Med ”grupp av backspeglar” avses alla anordningar som har vissa gemen-
samma egenskaper. Dessa indelas vidare enligt följande:
Grupp I: Inre speglar,Grupp L: Huvudspeglar (yttre).
6. Med ”r” avses medelvärdet för de krökningsradier som mätts på en reflek-
terande yta i enlighet med den metod som beskrivs i punkt 2 i tillägg 1.
7. Med ”huvudkrökningsradie vid en punkt på den reflekterande ytan” avses
de värden som erhålls med instrumenten som definieras i tillägg 1, vid
mätning av huvudbågen av den reflekterande ytan som går genom ytans
mittpunkt och som ligger inom vertikalplanet (r
i) som går genom ytans
mittpunkt och som ligger inom ett horisontalplan (r ′i), samt av den
huvudbåge som är vikelrät mot detta segment.
8. Med ”krökningsradie vid en punkt på den reflekterande ytan (rp)” avses det
aritmetiska medelvärdet av huvudkrökningsradierna rioch r′i, eller med
andra ord:
rp¼riþr0
i
2
9. Med ”den reflekterande ytans mittpunkt” avses tyngdpunkten av den
reflekterande ytans synliga del.
10. Med ”krökningsradie av backspegelns beståndsdel” avses radien ”c” av
den cirkelbåge som närmast motsvarar den rundade del som undersöks.
11. Med ”fordonstyp med avseende på backspeglar” avses motorfordon som
inte sinsemellan skiljer sig med avseende på följande huvudegenskaper.
11.1 Fordonsegenskaper som kan minska synfältet och påverka inpassningen av
backspeglar.
11.2 Positioner och typer av obligatoriska och frivilliga backspeglar då de
senare har installerats.
12. Med ”förarens okulärpunkter” avses två punkter på 65 mm avstånd från
varandra och 635 mm ovanför punkten R som hänför sig till den
körställning som definieras i tillägget till denna bilaga. Den räta linje som
sammanbinder dessa är i rät vinkel mot fordonets vertikala längsgående
plan. Mittpunkten av detta segment som i sina yttersta punkter har de två
okulärpunkterna ligger inom ett vertikalt längsgående plan som måste gå
igenom mittpunkten av körställningen, på sätt som anges av tillverkaren.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 204
▼B
13. ”Ambinokulär syn” avser hela det synfält som erhålls genom att lägga de
monokulära synfälten för vänster och höger öga på varandra (se bild
nedan).
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 205
▼B
Tillägg
Förfarande för bestämning av krökningsradien ”r” för backspegelns reflek-
terande yta
1. MÄTNINGAR
1.1Mätapparatur
En anordning som betecknas ”sfärometer” och som beskrivs i figur 1 skall
användas.
1.2Mätpunkterna
1.2.1 Huvudkrökningsradierna vid tre punkter så nära som möjligt till en, två
och tre tredjedelar av längden av den av reflekterande ytans huvudbågar
som går genom ytans mittpunkt, i ett vertikalt plan, eller av den
huvudbåge som går genom ytans mittpunkt i ett horisontellt plan, ifall
den senare är längst.
1.2.2 Om den reflekterande ytans dimensioner gör det omöjligt att erhålla de
mätresultat som definieras i punkt 7, får de myndigheter som ansvarar
för provningen gå vidare med mätningar i två vinkelräta riktningar som
ligger så nära som möjligt de ovan föreskrivna.
2. BERÄKNING AV KRÖKNINGSRADIEN ”r”
”r” uttryckt i millimeter beräknas enligt följande formel:
r¼rp1þrp2þrp3
3
där
rp1= krökningsradien vid den första mätpunkten,
rp2= krökningsradien vid den andra mätpunkten,
rp3= krökningsradien vid den tredje mätpunkten.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 206
▼B
Figur 1
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 207
▼B
BILAGA II
STRUKTUR- OCH PROVNINGSKRAV BETRÄFFANDE KOMPONENT-
TYPGODKÄNNANDE AV BACKSPEGLAR
1. ALLMÄNNA KRAV
1.1 Alla speglar skall vara inställbara.1.2 Den reflekterande ytans ytterkanter skall vara omslutna av ett skyd-
dande skal (kupa osv.) som över hela sin omkrets vid alla punkter
och i alla riktningar skall ha ett värde ”c” som inte understiger
2,5 mm. Om den reflekterande ytan skjuter ut över det skyddande
skalet, får krökningsradien ”c” av den omkrets som skjuter ut över
det skyddande skalet inte vara under 2,5 mm och den reflekterande
ytan skall om kraften 50 Newton riktas mot den mest utskjutande
delen i förhållande till det skyddande skalet i en vågrät riktning som
i stort sett är parallell med fordonets längsgående medianplan föras
tillbaka in i det skyddande skalet.
1.3 För en backspegel som monterats på en rak yta skall alla dess delar i
alla inställningslägen för anordningen och alla dess delar som kvarstår
efter den provning som anges i punkt 4.2 som sannolikt kan slås, vid
statiska förhållanden, av en kula med diametern 165 mm då det gäller
inre backspeglar, eller 100 mm då det gäller yttre backspeglar, ha en
krökningsradie av minst 2,5 mm.
1.3.1 Kanterna av förankringshål och förankringsöppningar, vilkas största
diameter är under 12 mm, behöver inte uppfylla de radiekrav som
anges i punkt 1.3, förutsatt att de har avrundats.
1.4 Den anordning som används för att fästa en backspegel vid ett fordon
skall vara så konstruerad att en cylinder med radien 50 mm, vars axel
är en av de svängnings- eller rotationsaxlar som tillåter backspegeln
att svänga tillbaka i den ifrågavarande riktningen i fall av slag, skall
åtminstone delvis skära den yta vid vilken anordningen är fäst.
1.5 De delar av de yttre speglarna till vilka hänvisas i punkterna 1.2 och
1.3 och vilkas Shore A-tal inte överskrider 60 skall undantas från
motsvarande krav.
1.6 De delar av de inre speglarna vilkas Shore A-tal är under 50 och vilka
är fästa i stela stöd skall inte omfattas av bestämmelserna av punkterna
1.2 och 1.3 utom med avseende på dessa stöd.
2. DIMENSIONER
2.1Inre speglar (grupp I)
Den reflekterande ytan skall ha sådana dimensioner att det är möjligt
att på den rita in en rektangel vars ena sida är 40 mm och den andra är
”a”:
a¼150 mm /C2
1
1þ1000
r
2.2”Huvud”-speglar (yttre) (grupp L)
2.2.1 Den reflekterande ytans minimidimensioner skall vara sådana att:2.2.1.1 dess yta inte understiger 6 900 mm
2,
2.2.1.2 runda speglars diameter inte understiger 94 mm,2.2.1.3 dimensionerna för backspeglar som inte är runda skall tillåta att en
cirkel med diametern 78 mm beskrivs på den reflekterande ytan.
2.2.2 Den reflekterande ytans maximidimensioner skall vara sådana att:2.2.2.1 diameterna för varje rund backspegel inte överstiger 150 mm,2.2.2.2 den reflekterande ytan av en backspegel som inte är rund skall
inrymmas i en rektangel med sidorna 120 mm × 200 mm.
3. REFLEKTERANDE YTA OCH REFLEXIONSKOEFFICIENT
3.1 Den reflekterande ytan av en spegel skall vara sfäriskt konvex.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 208
▼B
3.2 Värdet för ”r” skall inte vara under:
3.2.1 1 200 mm då det gäller inre speglar (grupp I).
3.2.2 Medelvärdet ”r” för krökningsradien mätt vid den reflekterande ytan
skall inte vara under 1000 mm eller över 1 500 mm då det gäller
backspeglar av grupp L.
3.3 Värdet för koefficienten för jämn reflexion, bestämt i enlighet med
den metod som beskrivs i tillägg 1 till denna bilaga, skall inte vara
under 40 %.
Om den reflekterande ytan är av avbländande typ (med ”dag-” och
”natt-” lägen), måste den i ”dag”-läge göra det möjligt att känna igen
färgerna på trafikmärken. Värdet för koefficienten för jämn reflexion i
”natt”-läget får inte vara under 4 %.
3.4 Den reflekterande ytan skall bibehålla de egenskaper som krävs i
punkt 3.3 även efter att under en längre tid ha utsatts för dåliga
väderförhållanden vid normal användning.
4. PROVNING
4.1 Backspeglar skall underkastas den provning som beskrivs i punkterna
4.2 och 4.3.
4.1.1 Den provning som fastställs i punkt 4.2 krävs inte av alla yttre speglar
av vilka inga delar är mindre än 2 m från marken, oberoende av
inställning, då fordonet lastats till sin tekniskt tillåtna fulla belastning.
Ovan nämnda undantag gäller också då fästen för backspeglarna
(plattor, skaft, kulled, osv.) är minst 2 m från marken och inom fordo-
nets hela bredd. Denna bredd skall mätas i det tvärgående vertikala
planet som går igenom de lägsta spegelfästen eller genom någon
annan punkt framför detta plan då det senare alternativet ger en större
helbredd.
I detta fall skall en beskrivning tillhandahållas som noggrant anger att
backspegeln skall monteras på så sätt att dess fästpunkter skall
placeras på fordonet såsom beskrivs ovan.
Då detta undantag gäller skall skaftet på ett outplånligt sätt märkas
med symbolen
 , till vilken hänvisning måste ske även i intyget
om komponenttypgodkännande.
4.2Slagbeständighetsprovning
4.2.1 Beskrivning av provanordningen
4.2.1.1 Provanordningen skall bestå av en pendel som kan svänga kring två
vågräta axlar som ligger vinkelrätt mot varandra och varav den ena
ligger i rät vinkel mot det plan som innehåller pendelns släppnings-
bana.
Pendelns ände skall omfatta en hammare som består av en hård sfär
med diametern 165 mm ± 1 täckt med 5 mm av gummi med Shore
A hårdhetsvärdet 50. Åtgärder bör vidtagas för en anordning som
möjliggör bestämning av den största vinkel som skaftet intar i
släppningsplanet.
Ett stöd som är stelt fäst vid pendelns huvuddel används för montering
av proverna under de slagförhållanden som anges i punkt 4.2.2.6.
Figur 1 nedan anger provuppsättningens dimensioner och dess
noggranna utformning.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 209
▼B
Figur 1
4.2.1.2 Pendelns slagmittpunkt är identisk med mittpunkten av den sfär som
fungerar som hammare. Dess avstånd ”l” från svängningsaxeln i
släppningsplanet är 1 meter ± 5 millimeter. Pendelns minskade massa
är mo= 6,8 ± 0,05 kilogram (”mo” är förbunden med pendelns totala
massa ”m” och avståndet ”d” mellan pendelns tyngdpunkt och dess
rotationsaxel i förhållandet
mo¼md
l
).
4.2.2 Beskrivning av provningen4.2.2.1 Backspegeln fästs vid sin bas med hjälp av det förfarande som till-
kännages av anordningens tillverkare eller, när detta är lämpligt, av
fordonets montör.
4.2.2.2 Inställning av spegelns riktning för provningen
4.2.2.2.1 Spegeln justeras på pendelns provanordning på så sätt att de axlar som
är horisontella och vertikala när spegeln monteras på fordonet i
enlighet med den sökandes instruktioner uppenbarligen är i samma
läge.
4.2.2.2.2 När spegeln kan ställas in mot sin bas skall provningen utföras i det
minst godtagbara bakfällda läget, inom de inställningsgränser som
angivits av den sökande.
4.2.2.2.3 När spegeln kan röras närmare mot eller längre ifrån sin bas, skall den
ifrågavarande anordningen ställas in i det läge i vilket avståndet
mellan skalet och basen är kortast.
4.2.2.2.4 När den reflekterande ytan kan röras inom skalet skall dess inställning
vara sådan att den övre kant som är på störst avstånd från fordonet
skall vara i den mest framskjutna positionen i förhållande till skalet.
4.2.2.3 Med undantag av provning nr 2 för inre backspeglar (se punkt
4.2.2.6.1) befinner sig pendeln i det vertikala läget, medan de horison-
tella och vertikala plan som går genom hammarens mittpunkt måste gå1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 210
▼B
genom den reflekterande ytans mittpunkt på sätt som definieras i
bilaga I, punkt 9. Svängningens längsgående riktning måste vara paral-
lell med fordonets längsgående medianplan.
4.2.2.4 När backspegelns delar på de villkor för inställning som anges i punk-
terna 4.2.2.1 och 4.2.2.2, hindrar hammarens rörelse tillbaka måste
slagpunkten ställas in på nytt i en riktning som är vinkelrät mot axeln
av den ifrågavarande rotationen eller svängningen.
Detta byte skall vara strikt nödvändigt för att utföra provningen. Det
måste begränsas på så sätt:
— att den sfär som omger hammaren åtminstone förblir tangentiell
mot den cylinder som definieras i punkt 1.4,
— eller att hammarens beröring är minst 10 mm från den reflekte-
rande ytans omkrets.
4.2.2.5 Provningen består av att hammaren släpps från en höjd motsvarande
pendelns vinkel på 60º mot lodlinjen, på så sätt att hammaren slår
mot backspegeln när pendeln når vertikalläge.
4.2.2.6 Speglarna skall beslås under följande varierande förhållanden:
4.2.2.6.1 Inre speglar (grupp I)
Provning nr 1: Slagpunkten skall vara den som definieras i punkt
4.2.2.3, och slaget sådant att hammaren slår mot backspegeln från
den reflekterande ytans sida.
Provning nr 2: Mot kanten av det skyddande skalet på så sätt att det
slutliga slaget kommer i en 45º vinkel mot den reflekterande ytans
plan och är inom det horisontalplan som går genom mittpunkten av
denna yta. Slaget riktas mot den reflekterande ytans sida.
4.2.2.6.2 Yttre speglar (grupp L)
Provning nr 1: Slagpunkten är den som definieras i punkt 4.2.2.3 eller
4.2.2.2 och slaget sådant att hammaren slår mot backspegeln från den
reflekterande ytans sida.
Provning nr 2: Slagpunkten är den som definieras i punkt 4.2.2.3 eller
4.2.2.4 och slaget sådant att hammaren slår mot backspegeln från
motsatt sida av den reflekterande ytan.
4.3Böjprovning av det skyddande skal som fästs vid basen
4.3.1 Beskrivning av provningen
Det skyddande skalet placeras horisontellt på en anordning på så sätt
att det är möjligt att låsa fast inställningarna. I riktning av skalets
största dimension, skall den ände som är närmare fästpunkten på
inställaren göras orörlig med en 15 mm bred stel stoppklack som går
över skalets hela bredd.
I den andra änden skall en stoppklack som är identisk med den som
beskrivs ovan placeras på skalet för att där tillföra den tänkta provbe-
lastningen (figur 2).
Den ände av skalet som ligger emot den ände som utsätts för provk-
raften får låsas snarare än hållas på plats såsom visas i figur 2.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 211
▼B
Figur 2
Exempel på uppsättning för böjprovning för backspeglar
4.3.2 Provbelastningen skall vara 25 kilogramm och skall bibehållas i en
minut.
5. PROVRESULTAT
5.1 I den provning som definieras i punkt 4.2 skall pendeln fortsätta att
svänga på så sätt att projektionen på släppningsplanet och det läge
som basen intar bildar minst 20º vinkel med lodlinjen.
Vinkeln skall mätas med en noggrannhet av ± 1º.
5.1.1 Detta krav gäller inte backspeglar som är fästa vid vindruta. I detta fall
skall de krav som fastställs i punkt 5.2 gälla efter provningen.
5.2 Under den provning som fastställs i punkt 4.2 skall den återstående
delen av backspeglar som är fastlimmade vid vindrutan efter brott på
stödet inte skjuta ut från fästet med mer än 1 cm och dess sammansätt-
ning efter provningen skall möta de krav som fastställs i punkt 1.3.
5.3 Under den provning som fastställs i punkterna 4.2 och 4.3 skall den
reflekterande ytan inte splittras.
Splittring av den reflekterande ytan tillåts dock om någotdera av de
följande kraven uppfylls:
5.3.1 skärvorna hålls fast vid skalets botten eller vid en yta som är perma-
nent fäst vid denna. Partiellt lossnande tillåts dock, förutsatt att detta
inte överstiger 2,4 mm på vardera sidan av sprickorna. Det kan
godkännas att små skärvor lossnar från glasets yta vid slagpunkten,
5.3.2 den reflekterande ytan skall vara gjord av säkerhetsglas.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 212
▼B
Tillägg 1
Provmetod avsedd för bestämning av speglingsförmåga
1. DEFINITIONER
1.1 Standardiserad CIE A(1): kolorometrisk ljuskälla som representerar en svart
kropp vid T68= 2855,6 Kelvin.
1.2 Standardiserad CIE A(1): gasfylld wolframglödlampa med ungefärlig
färgtemperatur T68= 2 855,6 Kelvin.
1.3 CIE 1931(1) referenskolorimetrisk mätare: strålningsmottagare vars kolori-
metriska egenskaper motsvarar det trekromatiska spektrumets komponenter
xðλÞ;yðλÞ;zðλÞ(se tabell).
1.4. CIE trekromatiska spektrumets komponenter: trekromatiska komponenter,
inom CIE (XYZ)-systemet för de monokromatiska delarna av ett spektrum
med lika energi.
1.5 Fotopisksyn(1): normal syn anpassad till belysningsnivåer av minst flera
candela per kvadratmeter.
2. UTRUSTNING
2.1Allmänt
Utrustningen skall innehålla en ljuskälla, hållare för provet, en fotoelektrisk
mottagare och en utslagsgivare (se figur 1) tillsammans med de delar som
är nödvändiga för avskärmning av spritt ljus.
Mottagaren kan innehålla en Ulbricht-sfär för att göra det lättare att mäta
reflexionskoefficienten av icke-plana (dvs. konvexa) backspeglar (se figur
2).
2.2Ljuskällans och mottagarens spektralegenskaper
Ljuskällan skall vara en standardiserad CIE A-källa med ett optiskt system
som gör det möjligt att erhålla en stråle av nästan parallella ljusstrålar. Det
rekommenderas att en spänningsutjämnare används för att bibehålla en
jämn spänning i lampan under hela utrustningens brukstid.
Mottagaren skall innehålla en fotoelektrisk cell vars utslag är proportionellt
mot den fotopiska luminositetsfunktionen av CIE (1931) referenskolorimet-
riska mätare (se tabell).
Varje annan ljuskällefiltermottagarkombination som i stort motsvarar den
standardiserade CIE A-illuminansen och fotopiska synen kan också
användas.
Om mottagaren innehåller en Ulbricht-sfär, skall sfärens inre yta täckas
med matt vit icke-ljusspridande färg.
2.3Geometriska förhållanden
Den infallande ljusstrålen bör helst stå i en vinkel ( Θ)på 0,44 ± 0,09
radian (25 ± 5º) mot en linje vinkelrät mot provytan; denna vinkel får
dockinte översk rida den övre toleransgränsen, dvs. 0,53 radian eller 30º.
Mottagarens axel måste vara i en vinkel ( Θ)lika med vinkeln mellan den
infallande ljusstrålen med nämnda vinkelräta linje (figur 1). Strålen måste
då den når provytan ha en diameter på minst 19 mm. Den reflekterade
strålen får inte vara bredare än den fotoelektriska cellens känsliga yta, den
får inte täcka mindre än 50 % av denna yta och den måste, om möjligt,
täcka samma andel av ytan som den stråle som används för kalibrering av
instrumentet.
Om mottagaren innehåller en Ulbricht-sfär skall denna ha en minimidia-
meter på 127 mm. Öppningarna som gjorts för provet och den infallande
ljusstrålen i sfärens vägg, måste vara tillräckligt stora för att tillåta den
inkommande och den reflekterade ljusstrålen att passera i sin helhet. Den
fotoelektriska cellen skall vara placerad så att den inte direkt mottar ljuset
från de infallande eller reflekterade strålarna.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 213
(1) Definitionerna tagna ur CIE-publikation 50 (45), internationell elektroteknisk ordlista,
grupp 45, belysning.
▼B
2.4Den kombinerade cellens och utslagsgivarens elektriska egenskaper
Den effekt av den fotoelektriska cellen som syns på utslagsgivaren måste
vara en linjär funktion av ljusstyrkan på den ljuskänsliga ytan. Åtgärder
bör vidtas för att (elektriskt eller optiskt eller på båda sätten) friställa,
återställa och justera kalibreringsinställningarna. Dessa åtgärder får inte
påverka instrumentets linjära eller spektrala egenskaper. Den kombinerade
mottagarens och utslagsgivares noggrannhet skall vara ± 2 % av den totala
skalan eller ± 10 % av det värde som uppmätts i enlighet med det lägsta
värdet.
2.5Hållare för provet
Dess mekanism måste tillåta att provet placeras så att axeln av källans och
mottagarens armar möter i samma plan med den reflekterande ytan. Den
reflekterande ytan kan vara inuti den provade backspegeln eller dess två
sidor, beroende på om det är fråga om en primär eller sekundär spegel eller
en prismaspegel av ”flip”-typ.
3. TILLVÄGAGÅNGSSÄTT3.1Direkt kalibreringsmetod
Då den direkta kalibreringsmetoden används skall referensämnet vara luft.
Denna metod kan tillämpas på instrument som har konstruerats så att de
tillåter kalibrering på hela skalan genom att ställa in mottagaren direkt
med ljusstrålens axel (se figur 1).
I vissa fall (exempelvis för att mäta lågreflekterande ytor) tillåter denna
metod en mellanliggande kalibreringspunkt (mellan 0 och 100 % på
skalan). I dessa fall är det nödvändigt att lägga in ett filter med neutral
täthet och känt transmissionsvärde i ljusets bana och justera kalibrerings-
systemet tills utslagsgivaren visar det procentvärde för transmissionen som
motsvarar filtrets värde. Filtret måste avlägsnas innan reflexionsprovningen
påbörjas.
3.2Indirekt kalibreringsmätning
Denna kalibreringsmetod tillämpas för instrument vilkas källa och motta-
gare har en fast geometrisk form. Den kräver en lämpligt kalibrerad och
upprätthållen reflexionsstandard. Denna standard bör helst vara en plan
backspegel vars reflexionskoefficient i största möjliga utsträckning liknar
den som skall provas.
3.3Mätningar på en plan backspegel
Reflexionskoefficienten av plana spegelprover kan mätas med instrument
som använder direkt eller indirekt kalibrering. Värdet av reflexionskoeffi-
cienten avläses direkt på instrumentet.
3.4Mätningar på en icke-plan (konvex) backspegel
Mätning av reflexionskoefficienten för en icke-plan (konvex) backspegel
kräver användning av instrument vars mottagare är utrustad med en
Ulbricht-sfär (se figur 2).
Om med en standardspegel med reflexionskoefficienten E % sfärens avläs-
ning är n
edelningar med en okänd spegel motsvarar nxdelningar en
reflexionskoefficient av X %, såsom anges med följande formel:
X¼Enx
ne:1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 214
▼B
Figur 1: Översikt av uppställning av mätutrustningen vid användning av de
två kalibreringsmetoderna
Figur 2: Översikt av uppställning av mätutrustningen vid användning av en
Ulbricht-sfär i mottagaren
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 215
▼B
Värden för de spektrala trikromatiska komponenterna av CIE 1931 (1)
kolorimetriska referensmätare
Denna tabell har hämtats från publikation CIE 50 (45) — 1970
λ
pmxðλÞ yðλÞ zðλÞ
380 0,001 4 0,000 0 0,006 5
390 0,004 2 0,000 1 0,020 1
400 0,014 3 0,000 4 0,067 9
410 0,043 5 0,001 2 0,207 4
420 0,134 4 0,004 0 0,645 6
430 0,283 9 0,011 6 1,385 6
440 0,348 3 0,023 0 1,747 1
450 0,336 2 0,038 0 1,772 1
460 0,290 8 0,060 0 1,669 2
470 0,195 4 0,091 0 1,287 6
480 0,095 6 0,139 0 0,813 0
490 0,032 0 0,208 0 0,465 2
500 0,004 9 0,323 0 0,272 0
510 0,009 3 0,503 0 0,158 2
520 0,063 3 0,710 0 0,078 2
530 0,165 5 0,862 0 0,042 2540 0,290 4 0,954 0 0,020 3
550 0,433 4 0,995 0 0,008 7
560 0,594 5 0,995 0 0,003 9
570 0,762 1 0,952 0 0,002 1
580 0,916 3 0,870 0 0,001 7
590 1,026 3 0,757 0 0,001 1
600 1,062 2 0,631 0 0,000 8
610 1,002 6 0,503 0 0,000 3
620 0,854 4 0,381 0 0,000 2
630 0,642 4 0,265 0 0,000 0
640 0,447 9 0,175 0 0,000 0
650 0,283 5 0,107 0 0,000 0
660 0,164 9 0,061 0 0,000 0
670 0,087 4 0,032 0 0,000 0
680 0,046 8 0,017 0 0,000 0
690 0,022 7 0,008 2 0,000 0
700 0,011 4 0,004 1 0,000 0
710 0,005 8 0,002 1 0,000 0
720 0,002 9 0,001 0 0,000 0
730 0,001 4 0,000 5 0,000 0
740 0,000 7 0,000 2 (*) 0,000 0750 0,000 3 0,000 1 0,000 0
760 0,000 2 0,000 1 0,000 01997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 216
(1) Förkortad tabell. Värdena för xðλÞ;yðλÞochzðλÞhar avrundats uppåt till fyra siffror
efter decimaltecknet.
▼B
λ
pmxðλÞ yðλÞ zðλÞ
770 0,000 1 0,000 0 0,000 0
780 0,000 0 0,000 0 0,000 0
(*) Ändrad 1966 (från 3 till 2).1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 217
▼B
Tillägg 2
Komponenttypgodkännande och märkning av backspeglar
1. MÄRKNING
Exempel på viss typ av backspegel som underkastas provning för kompo-
nenttypgodkännande skall, på ett synligt och outplånligt sätt, ha
tillverkarens handels- eller varumärke och ett tillräckligt stort utrymme för
komponenttypgodkännandemärkningen. Detta utrymme skall utmärkas på de
ritningar som åtföljer ansökan om komponenttypgodkännande.
2. KOMPONENTTYPGODKÄNNANDE
2.1 Ansökan om komponenttypgodkännande skall åtföljas av fyra backspeglar:
tre för provning och en för förvaring i laboratoriet för senare kontroll som
kan behövas. Ytterligare exempel kan behövas på laboratoriets begäran.
2.2 När viss typ av backspegel inlämnad i enlighet med punkt 1 ovan uppfyller
de krav som ställs i bilaga II, skall komponenttypgodkännande beviljas och
ett komponenttypgodkännandenummer utdelas.
2.3 Detta nummer skall sedan inte utdelas för någon annan typ av backspegel.
3. MÄRKEN
3.1 Alla backspeglar som överensstämmer med en typ som har fått komponent-
typgodkännande i enlighet med detta kapitel skall bära det
komponenttypgodkännandemärke som beskrivs i bilaga V till rådets direktiv
92/61/EEG av den 30 juni 1992 om typgodkännande av två- eller trehjuliga
motorfordon. Värdet ”a” som definierar dimensionerna av den rektangel och
de siffror och bokstäver som utgör märkningen skall inte vara under 6 mm.
3.2 Komponenttypgodkännandemärket för en tilläggssymbol I eller L som anger
den grupp backspegeltypen tillhör. Tilläggssymbolen skall placeras nära den
rektangel som omger bokstaven ”e” i vilket förhållande som helst till den.
3.3 Komponenttypgodkännandemärket och tilläggssymbolen skall fästas vid en
av backspegelns huvuddelar på så sätt att de är outplånliga och klart synliga
då backspegeln är monterad på fordonet.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 218
▼B
Tillägg 3
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 219
▼B
Tillägg 4
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 220
▼B
BILAGA III
KRAV FÖR INPASSNING AV BACKSPEGLAR PÅ FORDON
1. PLACERING
1.1 Alla backspeglar skall fästas på så sätt att de kvarblir i ett läge i
normala trafikförhållanden.
1.2 Backspegeln/-speglarna på fordon utan karosseri måste monteras eller
fästas på så sätt att den reflekterande ytans mittpunkt är minst 280 mm
utanför fordonets längsgående medianplan. Styrhandtagen måste före
mätningarna förbli i motsvarande läge som när fordonet körs raktfram och backspegeln/-speglarna skall ställas in i sitt/sina normala
bruksläge(n).
1.3 Backspeglarna skall placeras så att föraren, när han sitter i förarsätet i
normal körställning, tydligt ser vägen bakom och på sidan/sidorna om
fordonet.
1.4 Yttre backspeglar skall vara synliga genom sidorutorna eller genom
den del av vindrutan som torkas av vindrutetorkaren.
1.5 När det gäller ett fordon som är i underrede/förarhyttform när
synfältsmätningarna görs, skall karosseriets minimibredd anges av till-
verkaren och, vid behov, simuleras med skivor. Alla fordon och
spegelsammansättningar som beaktas under provningen skall anges på
EG-typgodkännandeintyget för ett fordon med avseende på montering
av backspeglar (se tillägg 2).
1.6 Den föreskrivna yttre backspegeln på förarens sida av fordonet måste
vara så placerad att en vinkel på inte mer än 55º bildas mellan fordo-
nets vertikala längsgående plan och det vertikala plan som går genom
backspegelns mittpunkt och genom mittpunkten av den 65 mm långa
linje som sammanbinder förarens två okulärpunkter.
1.7 Backspeglarna får inte skjuta ut över fordonets yttre karosseridelar
med mer än vad som i stort sett är nödvändigt för att möta de krav
på synfältet som ställs i punkt 4.
1.8 När den nedre kanten av en yttre backspegel är mindre än 2 m över
marken då fordonet är lastat till sin största tillåtna vikt, får denna
backspegel inte skjuta ut mer än 0,20 m över fordonets hela bredd
mätt utan backspeglar.
1.9 Förutsatt att kraven i punkterna 1.7 och 1.8 är uppfyllda får back-
speglar skjuta ut över den maximala fordonsbredden.
2. ANTAL
2.1Minsta erforderliga antal backspeglar för fordon utan karosseri
FordonskategoriHuvudspegel/-speglar (yttre)
Grupp L
Moped 1
Motorcykel 2
Trehjuling 2
2.2Minsta erforderliga antal backspeglar för fordon med karosseri
Fordonets kategoriInre spegel
Grupp IHuvudspegel/-speglar
(yttre)
Grupp L
Trehjuliga mopeder
(inklusive lätta
fyrhjulingar) och
trehjulingar1(1) 1 om det finns en
inre spegel;
2 om det inte finns
någon inre spegel1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 221
▼B
(1) Inga inre backspeglar krävs om de villkor för synfält som hänvisas till i
punkt 4.1 nedan inte kan uppfyllas. I detta fall krävs två yttre backspeglar,en på den vänstra och en på den högra sidan av fordonet.
2.3 När endast en yttre backspegel monterats skall denna finnas på vänster
sida av fordonet i de medlemsstater som har högertrafikoch på höger
sida av fordonet i de medlemsstater som har vänstertrafik.
2.4 Backspeglar som tillhör grupperna I och III och som är komponenttyp-
godkända i enlighet med bestämmelserna i direktiv 71/127/EEG med
avseende på backspeglar för motorfordon godkänns också för
mopeder, motorcycklar och trehjulingar.
2.5Högsta antal frivilliga backspeglar
2.5.1 Installering av en yttre backspegel på motsatt sida av mopeden än den
erforderliga backspegel till vilken hänvisning sker i punkt 2.1 är
tillåten.
2.5.2 Installering av en yttre backspegel på motsatt sida av ett fordon med
karosseri än den erforderliga backspegel till vilken hänvisning sker i
punkt 2.2 är tillåten.
2.5.3 De backspeglar till vilka hänvisning sker i punkterna 2.5.1 och 2.5.2
skall uppfylla kraven i detta kapital.
3. JUSTERING
3.1 Det skall vara möjligt för föraren att justera backspeglarna från den
normala körställningen. När det gäller trehjuliga fordon med karosseri
får spegeln justeras med dörren stängd men fönstret får vara öppet.
Spegeln får docklåsas fast i sitt läge från utsidan.
3.2 Backspeglar som inte kan återställas till sitt ursprungsläge utan
justering efter att ha skjutits bakåt omfattas inte av kraven av punkt
3.1.
4. SYNFÄLT MED AVSEENDE PÅ KAROSSERI4.1Inre backspegel
4.1.1 Inre backspegel (Grupp I)
Synfältet måste vara sådant att föraren kan se minst en 20 m bred,
jämn, vågrät del av vägen som är centrerad enligt fordonets vertikala
längsgående medianplan och som sträcker sig 60 m bakåt från förarens
okulärpunkter (figur 1) mot horisonten.
4.2Yttre backspegel
4.2.1 Huvudbackspeglar (yttre) (Grupperna L och III)
4.2.1.1 Vänster yttre backspeglar för bilar i högertrafik och höger yttre back-
speglar för fordon i vänstertrafik.
4.2.1.1.1 Synfältet måste vara sådant att föraren kan se minst en 2,50 m bred,
jämn, vågrät del av vägen som är avgränsat till höger (då det gäller
fordon i högertrafik) eller till vänster (då det gäller fordon i vänster-
trafik) av det plan som är parallellt med fordonets lodräta
längsgående medianplan som går igenom fordonets yttersta punkt till
vänster (då det gäller fordon i högertrafik) eller höger (då det gäller
fordon i vänstertrafik) och som sträcker sig 10 m bakåt från förarens
okulärpunkter mot horisonten (se figur 2).
4.2.1.2 Höger yttre backspegel för fordon i högertrafik och vänster yttre back-
spegel för fordon i vänstertrafik.
4.2.1.2.1 Synfältet måste vara sådant att föraren kan se minst en 4 m bred,
jämn, horisontell del av vägen som är avgränsad till vänster (då det
gäller fordon i högertrafik) eller till höger (då det gäller fordon i
vänstertrafik) av det plan som är parallellt med fordonets vertikala
längsgående medianplan som går igenom fordonets yttersta punkt till
höger (då det gäller fordon i högertrafik) eller vänster (då det gäller
fordon i vänstertrafik) och som sträcker sig 20 m bakåt från förarens
okulärpunkter mot horisonten (se figur 2).1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 222
▼B
4.3Hinder
4.3.1 Inre backspegel (grupp I)
4.3.1.1 Minskning av synfältet som beror på anordningar såsom nackstöd,
solskärmar, bakrutetorkare och -värmare är tillåten, förutsatt att alla
dessa anordningar tillsammans inte skymmer mer än 15 % avsynfältet.
4.3.1.2 Skymningsgraden mäts med nackstöden i sina lägsta inställningar och
med solskärmarna tillbakafällda.
4.3.2 Yttre backspeglar (grupperna L och III)
I de synfält som definieras ovan beaktas inte hinder som utgörs av
karosseriet och somliga av dess delar, såsom dörrhandtag, kontur-
lampor, körriktningsvisare och de yttre delarna av bakre stötfångare,
eller anordningar för rengöring av den reflekterande ytan, om de inte
skymmer mer än 10 % av det definierade synfältet.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 223
▼B
Figur 1
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 224
▼B
Figur 2
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 225
▼B
Tillägg 1
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 226
▼B
Tillägg 2
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 227
▼B
KAPITEL 5
ÅTGÄRDER SOM BÖR VIDTAS MOT LUFTFÖRORENINGAR ORSAKADE AV TVÅ- OCH
TREHJULIGA MOTORFORDON
FÖRTECKNING ÖVER BILAGOR
BILAGA I Specifikationer över åtgärder som skall vidtas mot luftföroreningar orsakade av
mopeder …
Tillägg 1 Typ I-provning …
— Deltillägg 1: Testcykel på chassidynamometer (Typ I-provning)
…
— Deltillägg 2: Exempel 1 på avgasuppsamlingssystem …— Deltillägg 3: Exempel 2 på avgasuppsamlingssystem …
— Deltillägg 4: Kalibreringsförfarande för chassidynamometern …
Tillägg 2 Typ II-provning …BILAGA II Specifikationer över åtgärder som skall vidtas mot luftföroreningar orsakade av
motorcyklar och motortrehjulingar …
Tillägg 1 Typ I-provning …
— Deltillägg 1: Testcykel för motorer för typ I-provning …
— Deltillägg 2: Exempel 1 på avgasuppsamlingssystem …— Deltillägg 3: Exempel 2 på avgasuppsamlingssystem …
— Deltillägg 4: Kalibreringsförfarande för dynamometerns kraftab-
sorption för motorcyklar och motortrehjulingar …
Tillägg 2 Typ II-provning …
BILAGA III Specifikationer över åtgärder som skall vidtas mot synlig luftförorening orsakad
av två- eller trehjuliga motorfordon utrustade med kompressionsmotor …
Tillägg 1 Konstantdriftcykel över fullbelastningskurvan …
Tillägg 2 Friaccelerationsprovning …Tillägg 3 Gränsvärden för konstantdriftprovning …
Tillägg 4 Bestämmelser för opacitetsmätaren …
Tillägg 5 Installering och användning av opacitetsmätaren …BILAGA IV Specifikationer rörande referensbränsle …
BILAGA V Informationsdokument beträffande åtgärder som skall vidtagas mot luftförore-
ningar orsakade av viss typ av två- eller trehjuliga motorfordon …
BILAGA VI Intyg om komponenttypgodkännande för åtgärder som skall vidtagas mot luft-
föroreningar orsakade av viss typ av två- eller trehjuliga motorfordon …1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 228
▼B
BILAGA I
SPECIFIKATIONER ÖVER ÅTGÄRDER SOM SKALL VIDTAS MOT
LUFTFÖRORENINGAR ORSAKADE AV MOPEDER
1. DEFINITIONER
I detta kapitel avses med:
1.1 ”Fordonstyp med avseende på motorns avgasutsläpp”: mopeder som
inte skiljer sig åt på avsevärt sätt, i synnerhet vad beträffar:
1.1.1 Likvärdig svängmassa definierad i förhållande till referensmassan,
enligt moment 5.2 i tillägg 1;
1.1.2 Motorns och mopedens egenskaper såsom de definieras i bilaga V;1.2 ”Referensmassa”: mopedens massa i bruksskick, ökad med en
likformig massa på 75 kg. Mopedens massa i bruksskick är dess
totala icke-lastade massa med alla bränsletankar fyllda till minst
90 % av deras maximikapacitet;
1.3 ”Gasformiga föroreningar” avser kolmonoxid, kolväten och kväveo-
xider uttryckta i motsvarande kvävedioxidvärden (NO
2).
2. PROVNINGSBESTÄMMELSER
2.1 Allmänt
De komponenter som eventuellt kan påverka utsläppen av gasfor-
miga föroreningar skall utformas och konstrueras så att mopeden,
vid normal användning och trots de vibrationer den kan utsättas för,
möter kraven som fastställs i denna bilaga.
2.2 Beskrivning av provningen
2.2.1 Mopeden skall utsättas för typ I- och II-provningar, såsom beskrivs
nedan:
2.2.1.1 Typ I-provning (mätning av medelutsläppen av gasformiga förore-
ningar över stadskörcykel).
2.2.1.1.1 Fordonet skall placeras på chassidynamometern som utrustats med
broms och svänghjul. Provningen över totalt 448 sekunder, omfat-
tande de fyra provserierna, skall utföras utan avbrott.
Varje serie skal innehålla sju moment (tomgång, acceleration,
konstant hastighet, retardation, osv.). Avgaserna skall under prov-
ningen spädas ut med luft så att blandningens strömningsvolym
förblir konstant. Genom hela provningen
— skall prover av blandningen oavbrutet överföras i en säck så att
koncentrationerna (medelprovvärden) av kolmonoxid, oförbrända
kolväten och kväveoxider kan bestämmas i följd,
— skall blandningens totala volym mätas.
Vid slutet av provningen skall den egentliga tillryggalagda sträckan
upptecknas enligt slutvärdet på varvräknaren som drivs av rullarna.
2.2.1.1.2 Provningen skall utföras enligt det förfarande som beskrivs i tillägg
1. De metoder som används för uppsamling och analys av avgaserna
skall vara de föreskrivna.
2.2.1.1.3 I enlighet med bestämmelserna i moment 2.2.1.1.4, skall provningen
utföras tre gånger. Mängderna kolmonoxid, kolväten och kväveo-
xider som erhålls i varje provning skall vara mindre än de
gränsvärden som definieras i tabellen nedan.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 229
▼B
Typgodkännande och produktionskontroll
SkedenCO
(g/km)
L1HC + NOx(g/km)
L2
24 månader från och
med tidpunkten för
antagande av detta
direktiv (1)6(1)3 (1)
►C136 månader
efter genomförandet
av det första
skedet (1)◄1(2) 1,2
(1) Gränsvärdena för mängderna CO och HC + NOxskall multipliceras med
faktorn 2 i det fall det gäller trehjuliga mopeder och lätta fyrhjulingar.
(2) Gränsen för mängden av CO skall vara 3,5 g/km då det gäller trehjuliga
mopeder och lätta fyrhjulingar.
2.2.1.1.3.1 Ett av de tre resultaten för var och en av de ovannämnda förorening-
arna får dock överskrida de gränsvärden som föreskrivs för den
ifrågavarande mopeden med 10 %, förutsatt att det aritmetiska
medelvärdet av de tre resultaten ligger under det föreskrivna
gränsvärdet. Om fler än en förorening överskrider de föreskrivna
gränsvärdena är det betydelselöst om detta sker i samma provning
eller i olika provningar.
2.2.1.1.4 Antalet provningar som fastställs i moment 2.2.1.1.3 skall minskas
under de förhållanden som beskrivs nedan, där V1är resultatet av
den första provningen och V2är resultatet av den andra provningen
för var och en av de föroreningar som hänvisas till i moment
2.2.1.1.3.
2.2.1.1.4.1 Endast en provning är nödvändig om V1≤0,70L för alla ifrågava-
rande föroreningar.
2.2.1.1.4.2 Endast två provningar är nödvändiga om V1≤0,85L för alla ifråga-
varande föroreninger och om för åtminstone en förorening V1> 0,70L. Vidare skall värdet V2för varje ifrågavarande förordning
vara sådant att V1+V2< 1,70L och V2<L .
2.2.1.2 Typ II-provning (mätning av utsläppen av kolmonoxid och
oförbrända kolväten vid tomgång).
2.2.1.2.1 Mängderna av kolmonoxid och oförbrända kolväten som släpps ut av
motorn vid tomgång skall mätas i en minut.
2.2.1.2.2 Provningen skall utföras enligt det förfarande som föreskrivs i tillägg
2.
3. PRODUKTIONSKONTROLL
3.1 Bestämmelserna i punkt 1, bilaga IV till direktiv 92/61/EEC om
typgodkännande för två- och trehjulig motorfordon tillämpas på
produktionskontroll.
3.1.1 Följande tillvägagångssätt skall dock tillämpas vid kontroll av prov-
ning av typ I:
3.1.1.1 ett fordon skall tas från tillverkningslinjen och utsättas för den prov-
ning som beskrivs i moment 2.2.1.1 i denna bilaga. De föreskrivna
gränsvärdena skall tas från tabellen i moment 2.2.1.1.3.
3.1.2 Om det från tillverkningslinjen tagna fordonet inte möter kraven i
moment 3.1.1 ovan, kan dess tillverkare anhålla om att mätningarna
skall göras på ett provparti som tas från tillverkningslinjen och som
innehåller det ursprungligen valda fordonet. Dess tillverkare skall
bestämma provpartiets storlek. Det aritmetiska medelvärdet xa vd e
resultat som erhållits med provpartiet samt provpartiets avvikelse av
typ S skall sedan bestämmas för utsläppen av kolväten och kväveo-
xider.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 230
▼B
Serietillverkning skall anses vara likforming ifall följande villkor
tillfredsställs:
x+k·S ≤L(1)
där
L: det gränsvärde som krävs i tabellen i moment 2.2.1.1.3 för
kolmonoxidutsläpp och för det totala utsläppet av kolväten och
kväveoxider;
k: statistisk faktor som är beroende av n och definieras i tabellen
nedan:
n234567891 0
k0,973 0,613 0,489 0,421 0,376 0,342 0,317 0,296 0,279n1 11 21 31 41 51 61 71 81 9k0,265 0,253 0,242 0,233 0,224 0,216 0,210 0,203 0,198
när n≥20, k ¼
0;860ﬃﬃﬃnp
4. UTVIDGNING AV GODKÄNNANDETS UTSTRÄCKNING
4.1 Fordonstyper med olika referensmassor
Godkännandet kan utvidgas till fordonstyper som avviker från den
godkända typen endast med avseende på deras referensmassa, förut-
satt att referensmassan för den fordonstyp för vilken godkännande
ansöks endast innefattar den näst högre eller lägre motsvarande
svängmassa.
4.2 Fordonstyper med olika totala utväxling
4.2.1 Godkännandet för en viss typ av fordon kan under följande villkor
utvidgas till sådana fordonstyper som avviker från den godkända
typen endast med avseende på deras totala utväxling.
4.2.1.1 För varje växel som används för typ I-provning,
skall förhållandet
E¼V2/C0V1
V1
bestämmas;
där V1och V2är hastigheterna, motsvarande ett motorvarvtal på
1 000 rpm, av den godkända fordonstypen och den fordonstyp som
godkännande söks för.
4.2.2 Om förhållandet E ≤8 % gäller för alla växlar borde utvidgningen
godkännas utan upprepning av typ I provning.
4.2.3 Om utväxlingen skulle vara E > 8 % för åtminstone en växel och E
≤13 % för vardera växeln måste typ I-provning upprepas. Denna1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 231
(1)Xn
xi/C0x ðÞ2
S2¼i¼1
n
där xiär vilket som helst av de värden som erhållits med provparti n och
Xn
xi
x¼i¼1
n
▼B
provning kan dock utföras i ett laboratorium som tillverkaren kan
välja i samråd med vederbörande myndighet. Mätresultaten skall
överlämnas till den tekniska tjänsten.
4.3 Fordonstyper med olika referensmassor och olika total utväxling
Godkännandet för en viss fordonstyp kan utvidgas till att omfatta
fordonstyper som avviker från den godkända typen endast med avse-
ende på deras referensmassa och totala utväxling ifall de möter
kraven i 4.1 och 4.2.
4.4 Trehjuliga mopeder och lätta fyrhjulingar
Godkännadet för tvåhjuliga fordon kan utvidgas till att omfatta
trehjuliga mopeder och lätta fyrhjulingar om dessa använder samma
typs motor och samma typs avgasreningssystem och har samma
växellåda som avviker endast med avseende på utväxlingen.
4.5 Inga ytterligare udvidgningar av godkännande kan ges till utvidg-
ningar givna i enlighet med 4.1 och 4.4.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 232
▼B
Tillägg 1
Typ I-provning
(mätning av medelutsläpp av föroreningar över stadskörcykel)
1. INLEDNING
Förfarandet för typ I provning fastställs i moment 2.2.1.1 av bilaga I.
2. TESTCYKEL PÅ CHASSIDYNAMOMETER2.1Beskrivning av testcykeln
Testcykeln på chassidynamometern skall vara den som anges i
följande tabell och som beskrivs i tillägg 1.
Testcykel på chassidynamometer
Fas FunktionAcceleration Hastighet Tid Kumul. tid
(m/s2) (km/h) (sek.) (sek.)
1 Tomgång — — 8 8
2 Acceleration Full gas 0—max
57/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C150—
3 Jämn hastighet Full gas max —
4 Retardation − 0,56 max—20 655 Jämn hastighet — 20 36 101
6 Retardation − 0,93 20—0 6 107
7 Tomgång — — 5 112
2.2Allmänna villkor för utförandet av testcykeln
Förberedande testcykler skall vid behov genomföras för att bestämma
bästa sättet att använda gasreglaget och, vid behov, växlarna och
bromsen.
2.3Användning av växellådan
Växellådan skall användas enligt tillverkarens instruktioner. Om inga
av tillverkarens instruktioner är tillgängliga skall följande regler tillä-mpas:
2.3.1 Manuell växellåda
Vid en jämn hastighet på 20 km/h skall motorns hastighet så långt som
möjligt hållas mellan 50 och 90 % av den högsta hastigheten. Ifall
denna hastighet kan uppnås genom användning av fler än en växel
skall mopeden provas med högsta växeln.
Under acceleration skall mopeden provas med den växel som tillåter
den största accelerationen. Näst högsta växeln skall kopplas i senast
då motorns hastighet har nått 110 % av den beräknade maximipresta-
tionen. Vid retardation skall den näst lägsta växeln kopplas i innan
motorn börjar skaka och senast då motorns hastighet har fallit till
30 % av den beräknade maximiprestationen. Den lägsta växeln skall
inte kopplas i under retardation.
2.3.2 Automatiskväxellåda och momentomvandlare
”Kör”-inställningen skall användas.
2.4Tolerans
2.4.1 En tolerans på 1 km/h över eller under den teoretiska hastigheten skall
tillåtas i alla faser.
Hastighetstoleransvärden som är högre än dem som föreskrivs skall
tillåtas under fasbyte förutsatt att toleransvärden aldrig överskrids för
längre tid än 0,5 sekund vid en given tidpunkt.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 233
▼B
Om mopedens hastighet sjunker snabbare än väntat utan användning
av bromsarna, tillämpas förfarandet som beskrivs i moment 6.2.6.3.
2.4.2 Toleransvärden på 0,5 sekund över eller under de teoretiska värdena
skall tillåtas.
2.4.3 Toleransvärdena för tid och hastighet skall slås samman på så sätt som
beskrivs i deltillägg 1 till denna bilaga.
3. MOPED OCH BRÄNSLE
3.1Provmopeden
3.1.1 Mopeden skall vara i gott mekaniskt skick. Den skall vara inkörd och
körd minst 250 km före provningen.
3.1.2 Avgasanordningen får inte ha läckor som kan minska mängden av de
uppsamlade avgaserna, vilken skall vara densamma som mängden
gaser som avges ur motorn.
3.1.3 Insugningssystemets täthet skall kontrolleras så att förgasningen inte
påverkas av oförutsett luftintag.
3.1.4 Motorns inställningar och mopedens kontrollfunktion skall vara de
som föreskrivs av tillverkaren. Detta gäller i synnerhet justering av
tomgången (varvtalet och avgasernas kolmonoxidhalt), för den auto-
matiska choken och för avgasreningssystemet.
3.1.5 Laboratoriet kan bekräfta att motorns prestation motsvarar den som
uppges av tillverkaren, att den kan användas för normal körning,
samt i synnerhet att den kan startas både kall och varm samt att den
inte tjuvstannar under tomgång.
3.2Bränsle
Bränslet som används vid provningen skall vara referensbränslet som
definieras i bilaga IV. Om motorn smörjs med en blandning, skall den
olja som tillförs referensbränslet till sin kvalitet och kvantitet följa till-
verkarens rekommendationer.
4. MÄTUTRUSTNING
4.1Chassidynamometern
Bänkens huvudegenskaper skall vara som följer:
— ekvationen för belastningskurvan: det skall vara möjligt att på
bänken, från begynnelsehastigheten på 12 km/h, reproducera, med
en tolerans på ± 15 %, den kraft som motorn avger då man färdas
längs en horisontell väg med vindhastigheten praktiskt taget noll.
I övrigt skall den kraft som absorberas av bromsarna och bänkens
inre friktion (PA) vara:
vid hastigheten 0 < V ≤12 km/h:
0≤PA≤kV123+5%kV123+5%PV50(1)
för en hastighet V > 12 km/h:
PA=kV3±5%kV3±5%PV50(1)
(1) För en rulle med diametern 400 mm.
men inte negativ (kalibreringsförfarandet skall följa bestämmel-
serna av deltillägg 4)
— bassvängmassa: 100 kg
— tilläggssvängmassa (1): från 10 kg till 10 kg
— rullen skall ha en varvräknare som kan återställas till 0, så att den
faktiskt tillryggalagda sträckan kan mätas.
4.2Gasuppsamlingsutrustning
Gasuppsamlingsutrustningen skall bestå av följande delar (se deltillägg
2 och 3):1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 234
(1) Dessa tilläggsmassor kan eventuellt ersättas med en elektronisk anordning, förutsatt att
resultatens motsvarighet kan påvisas.
▼B
4.2.1 en anordning för uppsamling av avgaser som uppstår under prov-
ningen, medan den upprätthåller lufttryckvid mopedens avgasrör;
4.2.2 ett rör som sammanbinder gasuppsamlingsutrustningen och avgasmät-
systemet. Detta rör och gasuppsamlingssystemet skall vara tillverkade
av rostfritt stål eller av något annat material som inte påverkar de
uppsamlade gasernas sammansättning och som motstår deras tempe-
ratur;
4.2.3 en anordning som suger upp de utspädda gaserna. Denna anordning
måste garantera en konstant strömning av en tillräcklig gasmängd för
att garantera att alla avgaser sugs upp;
4.2.4 en provsond fäst utanpå gasuppsamlingsanordningen som under prov-
ningen kan samla upp en konstant mängd av utspädningsluften med
pump, filter och strömningsmätare;
4.2.5 en provsond riktad mot strömningen av de utspädda gaserna som
under mätningen samlar upp gasblandningen med ett jämnt flöde, vid
behov med användning av filter, strömningsmätare och pump. Mini-
miströmningen av gaserna i de två ovan beskrivna
uppsamlingssystemen skall vara minst 150 l/h;
4.2.6 trevägsventiler i de ovan beskrivna uppsamlingsdonen som under
provningen riktar gasblandningen antingen ut i luften eller till sina
respektive provpåsar;
4.2.7 täta provpåsar i vilka utspädningsluften och blandningen av de
utspädda gaserna samlas upp, som inte påverkas av de ifrågavarande
föroreningarna och som har tillräcklig kapacitet för att inte störa den
normala provströmningen. Dessa påsar skall ha automatiska förseg-
lingsanordningar som kan stängas snabbt och tätt, antingen på
uppsamlingsanordningen eller på analysanordningen vid provningens
slut;
4.2.8 det skall finnas en metod för mätning av den totala mängden av
utspädda gaser som går igenom uppsamlingsanordningen under prov-
ningen.
4.3Analysutrustning
4.3.1 Provsonden kan bestå av ett provrör som leder in i uppsamlingspå-
sarna eller av ett tömningsrör. Sonden skall vara av rostfritt stål eller
av ett material som inte påverkar gasernas sammansättning. Prov-
sonden och röret som sammanbinder den med mätarna skall ha
samma temperatur som omgivningen.
4.3.2 Mätarna skall vara av följande typ:
— den icke-dispersiva typen med infrarödabsorption för kolmonoxid;
— den flamjoniserande typen för kolväten;
— den kemiluminiscenta typen för kväveoxider.
4.4Instrumentens och mätningarnas noggrannhet
4.4.1 Eftersom bromsen kalibreras i en separat provning (punkt 5.1), är det
inte nödvändigt att ange dynamometerns noggrannhet. De roterande
massornas totala tröghet, medräknat rullarnas tröghet och trögheten
av bromsarnas roterande del, skall anges med noggrannheten ± 5 kg.
4.4.2 Avståndet som mopeden tillryggalagt skall mätas med rullarnas rota-
tionstal med en noggrannhet på ± 10 m.
4.4.3 Mopedens hastighet skall mätas med rullarnas rotationshastighet. Det
skall vara mätbart med noggrannheten ± 1 km/h för hastigheter över
10 km/h.
4.4.4 Den omgivande temperaturen skall vara mätbar med en noggrannhet
på ± 2 ºC.
4.4.5 Lufttrycket skall vara mätbart med en noggrannhet på ± 2 kPa.4.4.6 Den omgivande relativa luftfuktigheten skall vara mätbar med en
noggrannhet på ± 5 %.
4.4.7 Oberoende av den noggrannhet med vilken mängden provgas mäts
skall noggrannheten för mätning av de olika föroreningarna vara
± 3 %. Den sammanlagda reaktionstiden av analysapparaturen skall
vara mindre än en minut.
4.4.8 Sammansättningen av standard (kalibrerings-)gaserna skall inte avvika
med mer än ± 2 % från referensvärden för varje gas. Utspädningsä-1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 235
▼B
mnena skall vara kväve för kolmonoxid, och kväveoxider och luft för
kolväten (propan).
4.4.9 Avkylningsluftens hastighet skall vara mätbar med en noggrannhet på
± 5 km/h.
4.4.10 Den tillåtna tidstoleransen för provtagningen och mätningarna skall
vara ± 1 sekund. Dessa tider skall vara mätbara med en noggrannhet
på 0,1 sekund.
4.4.11 De utspädda gasernas totala volym skall vara mätbar med en
noggrannhet på ± 3 %.
4.4.12 Den totala strömningen och provströmningen skall vara konstant inom
±5% .
5. FÖRBEREDELSE FÖR PROVNING
5.1Bromsens inställning
Bromsen skall vara så inställd att mopedens hastighet på dynamome-
tern med full gas skall vara lika med dess maximihastighet på
landsvägen, med en tolerans av ± 1 km/h. Denna maximihastighet fårinte avvika med mer än ± 2 km/h från den beräknade maximihastig-
heten som uppges av tillverkaren. Ifall mopeden är utrustad med en
anordning som reglerar maximihastigheten på vägen, skall denna styr-
mekanisms inverkan tas i beaktande.
Bromsen kan justeras med andra metoder ifall tillverkaren kan påvisa
dess motsvarighet.
5.2Justering av ekvivalent svängmassa till mopedens translatoriska
tröghet
Ett eller flera svänghjul skall användas för att erhålla de roterande
massornas totala tröghet som är proportionell till mopedens referen-
smassa inom följande gränser:
Mopedens referensmassa P
(kg)Ekvivalent svängmassa
(kg)
RM≤105 100
105 < RM ≤115 110
115 < RM ≤125 120
125 < RM ≤135 130
135 < RM ≤145 140
145 < RM ≤165 150
165 < RM ≤185 170
185 < RM ≤205 190
205 < RM ≤225 210
225 < RM ≤245 230
245 < RM ≤270 260
270 < RM ≤300 280
300 < RM ≤330 310
330 < RM ≤360 340
360 < RM ≤395 380
395 < RM ≤435 410
435 < RM ≤475 —
5.3Mopedens avkylning
5.3.1 Under provningen skall en externfläkt placeras framför mopeden så att
den avkylande luftströmmen riktas mot motorn. Luftströmmens
hastighet skall vara 25 ± 5 km/h. Fläktens öppning skall vara 0,2 m2
i genomskärning, dess plan skall vara vinkelrät mot mopedenslängsgående axel och placerad mellan 30 och 45 cm framför mope-1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 236
▼B
dens framhjul. Anordningen för mätning av luftströmmens linjära
hastighet skall vara placerad i mitten av luftströmmen 20 cm framför
luftöppningen. I mån av möjlighet skall luftströmmens hastighet vara
konstant över hela öppningen.
5.3.2 Mopeden kan också avkylas med den alternativa metod som beskrivs
nedan. En luftström med varierande hastighet riktas mot mopeden.
Fläkten skall regleras på så sätt att den linjära luftströmmens hastighet
inom bruksområdet, mellan 10 och 45 km/h, är lika med rullens
hastighet inom ± 5 km/h. Vid motsvarande rullhastighet under 10 km/
h kan fläktluftens hastighet vara noll. Fläktöppningens lägre kant skall
vara mellan 15 och 20 cm ovanför marken. Öppningens plan skall vara
vinkelrätt mot mopedens längsgående axel och placerat mellan 30 och
45 cm framför mopedens framhjul.
5.4Mopedens skick
5.4.1 Omedelbart före den första provserien skall mopeden genomgå fyra på
varandra följande testcykler, som var och en räcker 112 sekunder, för
att värma upp motorn.
5.4.2 Däckstrycket skall vara det som anges av tillverkaren för normalt
bruk. Om rullens diameter understiger 500 mm får dock däckstrycket
ökas med 30-50 %.
5.4.3 Belastning på drivhjulet: belastningen på drivhjulet skall vara inom
± 3 kg av belastningen på mopeden i normal användning på
landvägen, med en förare som väger 75 kg, ± 5 kg, och som sitter i
upprätt ställning.
5.5Kontroll av mottryck
5.5.1 Under de förberedande provningarna skall en kontroll göras för att
säkerställa att provutrustningens mottryck inte avviker från lufttrycket
med mera än ± 0,75 kPa.
5.6Analysapparaturens kalibrering
5.6.1 Kalibrering av mätinstrumenten
En gasmängd med det trycksom uppges motsvara utrustningens rätta
funktion skall sprutas in i instrumenten med flödesmätare och
utströmningsmätare fäst vid varje flaska. Mätinstrumenten skall ställas
in så att de som referensvärde visar det värde som visas på standard-
gasflaskan. Med inledning från den inställning som fås med
maximivärdeflaskan skall kurvan för mätningsavvikelser dras som en
funktion av innehållet av de olika standardgasflaskorna.
5.6.2 Apparaturens sammanlagda reaktionstid
Gasen från maximivärdeflaskan skall sprutas in i ändan av prov-
sonden. En kontroll skall göras för att försäkra att det visade utslaget
motsvarande maximiavvikelsen erhålls i mindre än en minut. Om detta
värde inte erhålls skall mätanordningen inspekteras i sin helhet för
läckor.
6. FÖRFARANDE FÖR DYNAMOMETERPROVNING6.1Specialvillkor för utförandet av testcykeln
6.1.1 Temperaturen i testcellen med chassidynamometern skall vara mellan
20 och 30 ºC genom hela provningen.
6.1.2 Mopeden skall vara i mer eller mindre horisontalt läge under prov-
ningen för att undvika onormal fördelning av bränsle och motorolja.
6.1.3 Under provningen skall hastighet och tid noteras för att bedöma riktig-
heten av de utförda provserierna.
6.2Start av motorn
6.2.1 Efter att de förberedande uppsamlings-, utspädnings-, analys- och
mätåtgärderna har utförts (se punkt 7.1 nedan), skall motorn startas
med för detta ändamål avsedda anordningar, såsom choke, startpedal,
osv., enligt tillverkarens instruktioner.
6.2.2 Provtagning och mätning av flödet genom suganordningen skall
inledas i början av första provserien.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 237
▼B
6.2.3 Tomgång
6.2.3.1 Manuell växellåda
För att möjliggöra att accelerationerna utförs som avsett, skall fordonet
ställas på första växeln, med kopplingen i friläge, fem sekunder före
början av accelerationen efter den ifrågavarande tomgångsperioden.
6.2.3.2 Automatiskväxellåda och momentomvandlare:
Väljaren skall kopplas i vid början av provningen. Om det finns två
lägen för ”stad” och ”landsväg”, skall ”landsvägs”-läget användas.
6.2.4 Accelerationer
Vid slutet av varje tomgångsperiod skall accelerationen utföras med
helt öppna spjäll och genom att vid behov använda växellådan så att
maximihastigheten uppnås så snabbt som möjligt.
6.2.5 Jämn hastighet
En jämn maximihastighet skall hållas med full gas ända till följande
retardationsperiod. Under den fas då hastigheten hålls jämn vid
20 km/h skall gasspjällets läge hållas så konstant som möjligt.
6.2.6 Retardation
6.2.6.1 Alla retardationer skall genomföras genom att fullständigt stänga
gasspjället, med kopplingen ikopplad. Motorn skall kopplas ifrån
manuellt, utan att växelspaken vidrörs, vid en hastighet på 10 km/h.
6.2.6.2 Om retardationsperioden är längre än den föreskrivna skall mopedens
bromsar användas för att följa testcykeln.
6.2.6.3 Om retardationsperioden är kortare än den föreskrivna skall den teore-
tiska testcykeln återställas med tomgång som övergår i den följande
tomgångsperioden.
6.2.6.4 Vid slutet av den andra retardationsperioden (mopeden stannas på
rullarna) skall växeln ställas fritt och kopplingen skall vara
frånkopplad.
7. PROVTAGNINGS- OCH ANALYSFÖRFARANDE
7.1Provtagning
7.1.1 Provtagningen skall börja genast när testet börjar, på sätt som anges i
punkt 6.2.2.
7.1.2 Påsarna skall stängas hermetiskt så snart de är fulla.
7.1.3 Vid slutet av den sista cykeln skall uppsamlingsanordningen för de
utspädda avgaserna och utspädningsluften stängas och de gaser som
produceras i motorn skall avbördas till luften.
7.2Analys
7.2.1 Gaserna i varje säcksk all analyseras så fort som möjligt och inte
senare än tjugo minuter efter att påsarna började fyllas.
7.2.2 Om provsonden inte lämnas permanent i säcken skall man undvika att
släppa luft in i säcken där man för in sonden och att släppa gaser ut ur
säcken då man tar ut den.
7.2.3 Mätaren skall visa ett stabilt värde inom en minut efter att ha blivit
kopplad till säcken.
7.2.4 HC-, CO- och NOx-halterna i proven av utspädd luft och i uppsam-
lingssäckarna skall bestämmas enligt de värden som visas eller
uppmäts av mätutrustningen efter tillämpning av de riktiga kalibrering-
skurvorna.
7.2.5 Värdet som antas som halten av gasformiga föroreningar i de analyse-
rade gaserna skall vara det värde som kan avläsas på mätinstrumentet
efter dess stabilisering.
8. BESTÄMNING AV MÄNGDEN UTSLÄPPTA GASFORMIGA
FÖRORENINGAR
8.1 Mängden kolmonoxid som släpps ut under provningen skall
bestämmas enligt formeln:1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 238
▼B
COM¼1
S/C1V/C1dCO/C1COc
106
där
8.1.1 COMär mängden av kolmonoxid som släpps ut under provningen,
uttryckt i g/km;
8.1.2 S är den i verkligheten tillryggalagda sträckan uttryckt i km, som
erhålls genom att multiplicera det totala varvantalet på varvräknaren
med rullens omkrets;
8.1.3 dCOär kolmonoxidens täthet vid temperaturen 0 ºC och trycket
101,33 kPa, eller 1 250 kg/m3;
8.1.4 COckolmonoxidens volymkoncentration i de utspädda gaserna,
uttryckt i miljondelar och korrigerad så att föroreningarna i
utspädningsluften beaktas:
COc¼COe/C0COd1/C01
DF/C18/C19
där
8.1.4.1 COcär koncentrationen av kolmonoxid, mätt i miljondelar, i det prov
av utspädda gaser som samlats i säckSa;
8.1.4.2 COdär koncentrationen av kolmonoxid, mätt i miljondelar, i det prov
av utspädda gaser som samlats i säckSb;
8.1.4.3 DF är koefficienten definierad i punkt 8.4 nedan;8.1.5 V är den sammanlagda volymen, uttryckt i m
3/provning, av de
utspädda gaserna vid referenstemperaturen 0 ºC (273 ºK) och referen-
strycket 101,33 kPa:
V¼Vo/C1NP a /C0Pi ðÞ /C1 273
101 ;33/C1Tpþ273 ðÞ
där
8.1.5.1 Vo är den gasvolym som överflyttas av pumpen P1under en rotation
uttryckt i m3/varv. Denna volym är en funktion av differentialtrycken
mellan själva pumpens intag och uttag;
8.1.5.2 N är antalet rotationer av pumpen P1under de fyra provserierna;
8.1.5.3 Pa är lufttrycket uttryckt i kPa;8.1.5.4 Pi är medelvärdet, uttryckt i kPa, av sänkningen i trycket vid intaget
till pumpen P
1under genomgång av de fyra provserierna;
8.1.5.5 Tp är värdet, under genomgång av de fyra provserierna, av de
utspädda gasernas temperatur vid intaget till pumpen P1.
8.2 Mängden av oförbrända kolväten som mopedens avgassystem släpper
ut under provningen skall beräknas med hjälp av formeln:
HCM¼1
S/C1V/C1dHC/C1HCc
106
där:
8.2.1 HCMär mängden kolväten som släpps ut under provningen uttryckt i
g/min.;
8.2.2 S är avståndet definierat i punkt 8.1.2 ovan;
8.2.3 dHCär kolvätens täthet vid temperaturen 0 ºC och trycket 101,33 kPa
(för ett medelförhållande av kol till väte 1:1,85), eller 0,619 kg/m3;
8.2.4 HCcär koncentrationen av de utspädda gaserna uttryckt i miljondelar
av kolekvivalent (till exempel: propankoncentrationen multiplicerad
med 3) och korrigerad för utspädningsluften:1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 239
▼B
HCc¼HCe/C0HCd1/C01
DF/C18/C19
där:
8.2.4.1 HCeär kolvätekoncentrationen uttryckt i miljondelar av kolekvivalent i
provet av utspädda gaser uppsamlade i säckSa;
8.2.4.2 HCdär kolvätekoncentrationen uttryckt i miljondelar av kolekvivalent i
provet av utspädda gaser uppsamlade i säckSb;
8.2.4.3 DF är koefficienten definierad i punkt 8.4;
8.2.5 V är den totala volymen (se punkt 8.1.5).
8.3 Mängden kväveoxider som mopedens avgassystem släpper ut under
provningen skall beräknas enligt formeln:
NOxM¼1
S/C1V/C1dNO2/C1NOxc/C1Kh
106
där:
8.3.1 NOxMär den mängd kväveoxider som släpps ut under provningen,
uttryckt i g/km;
8.3.2 S är avståndet som definieras i punkt 8.1.2 ovan;
8.3.3 dNO2är tätheten av kväveoxider i avgaserna, i NO2-ekvivalent, vid
temperaturen 0 ºC och trycket 101,33 kPa (= 2,05 kg/m3);
8.3.4 NOxcär koncentrationen av kväveoxider i avgaserna, uttryckt i miljo-
ndelar och korrigerad så att utspädningsluften beaktas:
NOxc¼NOxe/C0NOxd1/C01
DF/C18/C19
där:
8.3.4.1 NOxekoncentrationen av kväveoxider, uttryckt i miljondelar, i provet
av utspädda gaser uppsamlade i säckSa;
8.3.4.2 NOxdär koncentrationen av kväveoxider, uttryckt i miljondelar, i
provet av utspädda gaser uppsamlade i säckSb;
8.3.4.3 DF är koefficienten definierad i punkt 8.4 nedan;
8.3.5 Kh är korrektionsfaktorn för luftfuktighet
Kh¼1
1/C00;0329 H /C010;7 ðÞ
där:
8.3.5.1 H är den absoluta luftfuktigheten i gram vatten per kg torr luft
H¼6;2111 /C1U/C1Pd
Pa/C0PdU
100g=kgðÞ
där:
8.3.5.1.1 U är luftfuktighetshalten uttryckt i procent;
8.3.5.1.2 Pd är den mättade vattenångans tryck, uttryckt i kPa, vid provtempera-
turen;
8.3.5.1.3 Pa är lufttrycket i kPa.
8.4 DF är en koefficient uttryckt med formeln:
DF¼14;5
CO2þ0;5C O þHC
där:1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 240
▼B
8.4.1 CO, CO2och HC är koncentrationer av kolmonoxid, koldioxid och
kolväten uttryckta som procent av provet utspädda gaser som finns i
säckSa.
9. RESULTATREDOVISNING
Resultaten skall uttryckas i g/km:HC i g/km = HC massa/SCO i g/km = CO massa/S
NO
xi g/km = NOxmassa/S
där:HC massa: se definitionen i punkt 8.2
CO massa: se definitionen i punkt 8.1
NO
xmassa: se definitionen i punkt 8.3
S: det avstånd som mopeden i verklighet tillryggalägger under prov-
ningen.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 241
▼B
Deltillägg 1
Testcykel på Chassidynamometer (Typ I-provning)
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 242
▼B
Deltillägg 2
Exempel 1 på avgasuppsamlingssystem
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 243
▼B
Deltillägg 3
Exempel 2 på avgasuppsamlingssystem
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 244
▼B
Deltillägg 4
Kalibreringsförfarande för chassidynamometern
1. MÅL
Detta deltillägg beskriver det förfarande som skall användas då man
kontrollerar att kurvan för den av chassidynamometern absorberade kraften
sammanfaller med absorptionskurvan som krävs enligt punkt 4.1 i tillägg 1.
Den uppmätta absorberade kraften innehåller den kraft som absorberas av
friktionen och den kraft som absorberas av bromsen men den innehåller
inte den kraft som upptas av friktionen mellan däck och rullar.
2. FÖRFARINGSPRINCIP
Detta förfarande gör det möjligt att beräkna den absorberade kraften genom
mätning av rullens retardationstid. Anordningens kinetiska energi upptas av
bromsen och av chassidynamometerns friktion. Detta förfaringssätt beaktar
inte förändringar i rullarnas inre friktion som förorsakas av mopedens vikt.
3. UTFÖRANDE
3.1 Simuleringssystemet för svängmassan motsvarande den för provning utsatta
mopedens massa skall användas.
3.2 Bromsen skall ställas in enligt punkt 5.1 i tillägg 1.
3.3 Dynamometern skall fås att rulla med hastigheten v + 10 km/h.
3.4 Dynamometerns drivsystem skall kopplas ifrån och dynamometern skall få
retardera fritt.
3.5 Den tid det tar för dynamometern att retardera från hastigheten v + 0,1 till
hastigheten v − 0,1 skall noteras.
3.6 Den absorberade kraften skall beräknas enligt formeln:
PA¼0;2/C2Mv2
t/C210/C03
där:
PAär kraften som upptas av rullbänken, uttryckt i kW
M är den motsvarande trögheten uttryckt i KG
v är provhastigheten som hänvisas till i punkt 3.3 ovan, uttryckt i m/s
det är den tid, uttryckt i sekunder, som det tar for rullen att retardera från v
+ 0,1 till v − 0,1 v.
3.7 Provfaserna som beskrivs i punkterna 3.3 till 3.6 skall upprepas så att man
täcker hastigheterna från 10 till 50 km/h, i enheter på 10 ner till 10 km/h.
3.8 En kurva som representerar den absorberade kraften som en funktion av
hastigheten skall ritas.
3.9 Man skall försäkra sig om att kurvan ligger inom de toleransvärden som
definieras i punkt 4.1, tillägg 1.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 245
▼B
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 246
▼B
Tillägg 2
Typ II-provning
(Mätning av kolmonoxid- och kolväteutsläppen vid tomgång)
1. INLEDNING
Förfaringssättet för typ II-provning definieras i punkt 2.2.1.2 i bilaga I.
2. MÄTVILLKOR
2.1 Bränslet som används skall vara det som föreskrivs i punkt 3.2 i tillägg
1.
2.2 Den olja som används skall också följa bestämmelserna i punkt 3.2 i
bilaga 1.
2.3 Den utsläppta mängden kolmonoxid och kolväten skall mätas omedel-
bart efter typ I-provningen som beskrivs i punkt 2.1 i tillägg 1, så fort
som mätvärdena har stabiliserats, med motorn på tomgång.
2.4 Då det är fråga om mopeder med manuell växellåda skall provningen
genomföras med växelspaken i ”neutral”-läge och med kopplingen
ikopplad.
2.5 Då det är fråga om mopeder med automatiskväxellåda sk all provningen
genomföras med kopplingen ikopplad och med drivhjulet orörligt.
2.6 Motorns tomgång under tomgångsperioden skall justeras enligt tillverka-
rens instruktioner.
3. PROVTAGNING OCH ANALYS AV AVGASERNA
3.1 De elektromagnetiska ventilerna skall ställas in i läget för direkt analys
av de utspädda avgaserna och av utspädningsluften.
3.2 Mätaren skall ge ett stabilt utslag inom en minut efter att ha blivit
kopplad till sonden.
3.3 Koncentrationerna av HC och CO i poverna av utspädda avgaser och
utspädningsluft skall bestämmas enligt de värden som visas eller
uppmäts av mätutrustningen genom tillämpning av rätta kalibrering-
skurvor.
3.4 Värdet som godkänns för mängden av gasformiga föroreningar i den
analyserade gasen skall vara det värde som kan avläsas sedan mätinstru-
menten stabiliserats.
4. BESTÄMNING AV MÄNGDEN AV UTSLÄPPTA GASFORMIGA
FÖRORENINGAR
4.1 Mängden av kolmonoxid som släpps ut under provningen skall
bestämmas enligt formeln:
COM¼V/C1dCO/C1COc
106
där
4.1.1 COMär massan av kolmonoxidutsläppen under provningen, uttryckt i g/
km;
4.1.2 dCOär tätheten av kolmonoxid vid temperaturen 0 ºC och trycket
101,33 kPa, eller (= 1,250 kg/m3);
4.1.3 COcär volymkoncentrationen av kolmonoxid i de utspädda gaserna,
uttryckt i miljondelar och korrigerad så att utspädningsluftens förore-
ningar beaktas:
COc¼COe/C0COd1/C01
DF/C18/C19
där
4.1.3.1 COeär koncentrationen av kolmonoxid, mätt i miljondelar, i provet av
utspädda gaser;1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 247
▼B
4.1.3.2 COdär koncentrationen av kolmonoxid, mätt i miljondelar, i provet av
utspädningsluft;
4.1.3.3 DF är koefficienten som definieras i punkt 4.3 nedan;
4.1.4 V är den totala volymen, uttryckt i m3/min, av utspädda gaser vid refe-
renstemperaturen 0 ºC (273 ºK) och referenstrycket 101,33 kPa:
V¼Vo/C1NP a /C0Pi ðÞ /C1 273
101 ;33/C1Tpþ273 ðÞ
där
4.1.4.1 Vo är den gasvolym som överflyttas av pumpen P1under en rotation
uttryckt i m3/varv. Denna volym är en funktion av differentialtrycken
mellan själva pumpens intag och uttag;
4.1.4.2 N är antalet rotationer av pumpen P1under tomgångsprovningen delat
med tiden i minuter;
4.1.4.3 Ps är lufttrycket uttryckt i kPa;
4.1.4.4 Pi är medelvärdet, uttryckt i kPa, av sänkningen i trycket vid intaget till
pumpen P1;
4.1.4.5 Tp är värdet, under genomgång av de fyra testcyklerna, av de utspädda
gasernas temperatur vid intaget till pumpen P1.
4.2 Mängden av oförbrända kolväten som mopedens avgassystem släpper ut
under provningen skall beräknas med hjälp av formeln:
HCM¼1
V/C1dHC/C1HCc
106
där:
4.2.1 HCMär mängden kolväten som släpps ut under provningen uttryckt i g/
km;
4.2.2 dHCär kolvätens täthet vid temperaturen 0 ºC och trycket 101,33 kPa
(för ett medelförhållande av kol till väte 1:1,85), eller = 0,619 kg/m3;
4.2.3 HCcär koncentrationen av de utspädda gaserna uttryckt i miljondelar av
kolekvivalent (till exempel: propankoncentrationen multiplicerad med 3)
och korrigerad så att utspädningsluften beaktas:
HCc¼HCe/C0HCd1/C01
DF/C18/C19
där
4.2.3.1 HCeär kolvätekoncentrationen uttryckt i miljondelar av kolekvivalent i
provet av utspädda gaser;
4.2.3.2 HCdär kolvätekoncentrationen uttryckt i miljondelar av kolekvivalent i
provet av utspädda gaser;
4.2.3.3 DF är koefficienten definierad i punkt 4.3 nedan;
4.2.4 V är totala volymen (se punkt 4.1.4).4.3 DF är en koefficient som definieras med hjälp av formeln:
DF¼
14;5
CO2þ0;5C O þHC
där:
4.3.1 CO, CO2och HC är koncentrationerna av kolmonoxid, koldioxid och
kolväten uttryckta som procent av provet av utspädda gaser.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 248
▼B
BILAGA II
SPECIFIKATIONER ÖVER ÅTGÄRDER SOM SKALL VIDTAS MOT
LUFTFÖRORENINGAR ORSAKADE AV MOTORCYKLAR OCH
MOTORTREHJULINGAR
1. DEFINITIONER
I detta kapitel:
1.1 ”fordonstyp med avseende på begränsningar av motorns avga-
sutsläpp” motorcyklar och motortrehjulingar som inte sinsemellan
har avsevärda skillnader, i synnerhet vad beträffar:
1.1.1 likvärdig svängmassa definierad i förhållande till referensmassan,
enligt moment 5.2 i tillägg 1;
1.1.2 motorns och fordonets egenskaper såsom de definieras i bilaga V;1.2 ”referensmassa” avser massan av fordonet i bruksskick, ökad med en
likformig massa på 75 kg. Massan av motorcykeln och motortrehju-
lingen i bruksskick är dess totala icke-lastade massa med alla
bränsletankar fyllda till minst 90 % av deras maximikapacitet;
1.3 ”vevhus” avser de utrymmen i eller utanför motorn som är kopplade
till oljetråget med inre eller yttre rörledningar genom vilka gaser och
ångor kan läcka ut;
1.4 ”gasformiga föroreningar” avser kolmonoxid, kolväten och kväveo-
xider uttryckta i motsvarande kvävedioxidvärden (NO
2).
2. BESTÄMMELSER FÖR PROVNING
2.1 Allmänt
De komponenter som eventuellt kan påverka utsläppen av gasfor-
miga föroreningar skall utformas och konstrueras på så sätt att
mopeden, i normal användning och trots de vibrationer den kan
utsättas för, möter kraven fastställda i denna bilaga.
2.2 Beskrivning av provningen
2.2.1 Beroende av sin kategori skall motorcykeln eller motortrehjulingen
utsättas för typ I- och typ II-provningar, såsom beskrivs nedan:
2.2.1.1 Typ I-provning (mätning av medelutsläppen av gasformiga förore-
ningar över stadskörcykel).
2.2.1.1.1 Provningen skall utföras enligt det förfarande som beskrivs i tillägg
1. De metoder som används för uppsamling och analys av avgaserna
skall vara de föreskrivna.
2.2.1.1.2 I enlighet med bestämmelserna i moment 2.2.1.1.3, skall provningen
utföras tre gånger. Mängderna av kolmonoxid, kolväten och kväveo-
xider som erhålls i varje provning skall vara mindre än de
gränsvärden som definieras i tabellerna I och II.
2.2.1.1.2.1 Ett av de tre resultaten för varje av de ovannämnda föroreningarna
får dock överskrida de gränsvärden som föreskrivs den ifrågavarande
motorcykeln eller motortrehjulingen med 10 %, förutsatt att det arit-
metiska medelvärdet av de tre resultaten ligger under det föreskrivna
gränsvärdet. Ifall fler än en förorening överstiger de föreskrivnagränsvärdena är det betydelselöst om detta sker i samma provning
eller i olika provningar.
2.2.1.1.3 Antalet provningar som fastställs i moment 2.2.1.1.2 skall minskas
under de förhållanden som beskrivs nedan, där V
1är resultatet av
den första provningen och V2är resultatet av den andra provningen
för var och en av de föroreningar som hänvisas till i moment
2.2.1.1.2.
2.2.1.1.3.1 Endast en provning är nödvändig om V1≤0,70 L för alla ifrågava-
rande föroreningar.
2.2.1.1.3.2 Endast två provningar är nödvändiga om V1≤0,85 L för alla
ifrågavarande föroreningar och om för åtminstone en förorening V1> 0,70 L. Ytterligare, för varje ifrågavarande förorening, skall värdetV
2vara sådant att V1+V2< 1,70 L och V2<L .
2.2.1.2 Typ II-provning (mätning av kolmonoxidutsläppen vid tomgång).1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 249
▼B
2.2.1.2.1 De mängder kolmonoxid som släpps ut av motorn vid tomgång skall
inte överstiga 4,5 % av volymen.
2.2.1.2.2 Denna bestämmelse skall bekräftas med den provning som föreskrivs
i tillägg 2.
TABELL I
Gränsvärden för tvåtaktsmotorcyklar och -trehjulingar och
datum för deras ikraftträdande
Typgodkännande och produktions-
kontroll
24 månader från tidpunkten för
antagande av detta direktiv (1)CO = 8 g/km
HC = 4 g/km
NOx= 0,1 g/km
(1) För tre- och fyrhjulingar skall gränsvärdena dock multipliceras med
faktorn 1,5.
TABELL II
Gränsvärden för fyrtaktsmotorcyklar och -trehjulingar och
datum för deras ikraftträdande
Typgodkännande och produktions-
kontroll
24 månader från tidpunkten för
antagande av detta direktiv (1)CO = 13 g/km
HC = 3 g/km
NOx= 0,3 g/km
(1) För tre- och fyrhjulingar skall gränsvärdena dock multipliceras med
faktorn 1.5.
3. ÖVERENSSTÄMMELSE I PRODUKTIONEN
3.1 De bestämmelser som fastställs i punkt 1, bilaga IV till direktiv 92/
61/EEC beträffande typgodkännande för två- och trehjuliga motor-
fordon gäller vid kontroll av produktionskontroll.
3.1.1 Om de mängder kolmonoxid, kolväten eller kväveoxid som produ-
ceras av ett fordon som valts ut från tillverkningslinjen överskrider
de ovannämnda gränserna har tillverkaren dock en möjlighet att
anhålla om att mätningar utförs på ett provparti av serietillverkade
fordon som innehåller det ursprungliga utvalda fordonet. Tillverkare
skall bestämma provpartiets storlek. Aritmetiska medelvärdet xa vd e
erhållna resultaten och standardavvikelsen S(1) i provpartiet skall
sedan bestämmas för varje gasförorening. Tillverkningen kan anses
tillfredsställa kraven om följande villkor uppfylls:
x+k·S ≤L(1)1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 250
(1)Xn
xi/C0x ðÞ2
S2¼i¼1
n
där xiär något av de enskilda resultaten som erhålls med provet n, och
Xn
xi
x¼i¼1
n
▼B
där
L: gränsvärdet definierat i tabellen under punkt 2.2.1.1.2 med
rubriken ”produktionsöverensstämmelse” för varje ifrågavarande
gasförorening
k: statistisk faktor beroende av n och definierad i följande tabell
n234567891 0
k0,973 0,613 0,489 0,421 0,376 0,342 0,317 0,296 0,279n1 11 21 31 41 51 61 71 81 9k0,265 0,253 0,242 0,233 0,224 0,216 0,210 0,203 0,198
då n > 20,
k¼
0;860ﬃﬃﬃnp
4. UTVIDGNING AV GODKÄNNANDET
4.1 Fordonstyper med olika referensmassor
Godkännandet kan utvidgas till fordonstyper som avviker från den
godkända typen endast med avseende på deras referensmassa, förut-
satt att referensmassan för den fordonstyp för vilken godkännande
söks endast leder till att närmaste högre eller lägre motsvarande
svängmassa tillämpas.
4.2 Fordonstyper med olika totala utväxling
4.2.1 Godkännandet för viss typ av fordon kan utvidgas under följande
villkor till sådana fordonstyper som avviker från den godkända typen
endast med avseende på deras totala utväxling.
4.2.1.1 För varje växel som används för typ I-provning,
skall förhållandet
E¼V2/C0V1
V1
bestämmas;
där V1och V2är hastigheterna, motsvarande ett motorvarvtal på
1 000 rpm, av den godkända fordonstypen och den fordonstyp som
utvidgning ansöks för.
4.2.2 Om förhållandet E ≤8 % gäller för alla växlar borde utvidgningen
godkännas utan upprepning av typ I-provning.
4.2.3 Om utväxlingen skulle vara E > 8 % för åtminstone en växel och E
≤13 % för vardera växeln måste typ I-provning upprepas. Denna
provning kan dock utföras i ett laboratorium som tillverkaren kan
välja i samråd med vederbörande myndighet. Mätresultaten skall
överlämnas till den tekniska tjänsten.
4.3 Fordonstyper med olika referensmassor och olika total utväxling
Godkännandet för en viss fordonstyp kan utvidgas till att omfatta
fordonstyper som avviker från den godkända typen endast med avse-
ende på deras referensmassa och totala utväxling ifall de möter
kraven i 4.1 och 4.2.
4.4 Trehjulingar och andra fyrhjulingar än lätta fyrhjulingar
Godkännadet för tvåhjuliga fordon kan utvidgas till att omfatta
trehjulingar och andra fyrhjulingar än lätta fyrhjulingar om dessa
använder samma typ av motor och samma typ av avgasrenings-
system och har samma växellåda som avviker endast med avseende
på utväxlingen, förutsatt att referensmassan för den fordonstyp för
vilken det utvidgade tillståndet begärs endast leder till att närmaste
högre eller lägre motsvarande svängmassa tillämpas.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 251
▼B
4.5 Begränsning
Inga ytterligare utvidgningar av godkännande kan ges till utvidg-
ningar givna i enlighet med 4.1 och 4.4.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 252
▼B
Tillägg 1
Typ I-provning
(Mätning av medelutsläpp av föroreningar över stadskörcykel)
1. INDLEDNING
Förfarandet för typ I-provning fastställs i moment 2.2.1.1 av bilaga II.
1.1 Motorcykeln eller motortrehjulingen skall placeras på en chassidyna-
mometer som utrustats med broms och svänghjul. En provning som
tar sammanlagt 13 minuter och omfattar fyra testcykler skall genom-
föras utan avbrott. Varje testcykel skall innehålla 15 moment
(tomgång, acceleration, konstant hastighet, retardation, osv.). Avga-
serna skall under provningen spädas ut med luft så att blandningensflödesvolym förblir konstant. Genom hela provningen skall prover av
blandningen oavbrutet överföras i en säckså att k oncentrationerna
(medelprovvärden) av kolmonoxid, oförbrända kolväten och kväveo-
xider kan bestämmas i följd.
2. TESTCYKEL PÅ CHASSIDYNAMOMETER
2.1 Beskrivning av testcykeln
Testcykeln på chassidynamometern skall vara den som antyds i
följande tabell och som beskrivs i deltillägg 1.
2.2Allmänna villkor för utförandet av testcykeln
Förberedande testcykler skall vid behov genomföras för att bestämma
bästa sättet att använda gasreglaget och bromsarna för att uppnå en
testcykel som liknar den teoretiska testcykeln inom de föreskrivna
gränserna.
2.3Användning av växellådan
2.3.1 Användning av växellådan skall bestämmas enligt följande:
2.3.1.1 Vid en jämn hastighet skall motorns hastighet så långt som möjligt
hållas mellan 50 och 90 % av de högsta värden. Om denna hastighet
kan uppnås genom användning av fler än en växel skall motorn provas
med högsta växeln.
2.3.1.2 Under acceleration skall mopeden provas med den växel som tillåter
största accelerationen. Näst högsta växeln skall kopplas i senast då
motorns hastighet har nått 110 % av den beräknade maximipresta-
tionen. Om en motorcykel eller motortrehjuling uppnår en hastighet
på 20 km/h på lägsta växeln eller 35 km/h med andra växeln, skall
den näst högsta växeln användas vid dessa hastigheter.
I dessa fall skall inga andra byten till högre växel tillåtas. Om växeln
byts vid fasta hastigheter för motorcyklar eller motortrehjulingar under
accelerationsperioden, skall den därpå följande konstanthastighetsfasen
genomföras med den växel som är i då motorcykeln eller motortrehju-
lingen börjar konstanthastighetsfasen, oberoende av motorns hastighet.
2.3.1.3 Under retardationen skall de näst lägsta växeln kopplas i innan motorn
når egentlig tomgång och senast då motorns hastighet har avtagit till
30 % av den beräknade maximieffekten, oberoende av vilket som
inträffar först. Den lägsta växeln skall inte kopplas i under retardation.
2.3.2 Motorcyklar eller motortrehjulingar utrustade med automatiska
växellådor skall provas med den högsta växeln (”kör”) ikopplad.
Gasreglaget skall användas så att man erhåller en så jämn acceleration
som möjligt, genom att kopplingen kopplar i de olika växlerna i
normal följd. De toleransvärden som definieras i punkt 2.4 gäller.
2.4Toleransvärden
2.4.1 En tolerans på 1 km/h över eller under den teoretiska hastigheten skall
tillåtas under alla faser. Hastighetstoleranser större än dem som före-
skrivs skall tillåtas under fasbyten, förutsatt att toleranserna aldrig
överskrids under längre tid än 0,5 sekunder, åtminstone enligt
bestämmelserna i punkterna 6.5.2 och 6.6.3.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 253
▼B
2.4.2 En tolerans på 0,5 sekunder över eller under den teoretiska tiden skall
tillåtas.
2.4.3 Hastighets- och tidstoleranserna skall kombineras såsom avses i
deltillägg 1.
2.4.4 Den tillryggalagda sträckan skall mätas med en tolerans av ± 2 %.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 254
Testcykel på chassidynamometer
Antal test Moment FasAcceleration
(m/sek2)Hastighet
(km/h)Varaktighet på varje fasKumulerad tid
(i sek.)Växel som skall användas när
fråga om manuell växellåda(i sek.) (i sek.)
1 Tomgång 1 11 11 11 6 sek. PM/5 sek. K(1)
2 Acceleration 2 1,04 0—15 4 4 15
Se 2.3/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C1503 Jämn hastighet 3 15 8 8 23
4 Retardation
4/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C150− 0,69 15—10 2
5/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C15025
5 Retardation, växel ej i − 0,92 10—0 3 28 K
6 Tomgång 5 21 21 49 16 sek. PM/5 sek. K
7 Acceleration 6 0,74 0—32 12 12 61
Se 2.3/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C1508 Jämn hastighet 7 32 24 24 85
9 Retardation
8/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C150− 0,75 32—10 8
11/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C15093
10 Retardation, växel ej i − 0,92 10—0 3 96 K
11 Tomgång 9 21 21 117 16 sek. PM/5 sek. K
12 Acceleration 10 0,53 0—50 26 26 143
13 Jämn hastighet 11 50 12 12 155
Se 2.3/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C15014 Retardation 12 − 0,52 50—35 8 8 163
15 Jämn hastighet 13 35 13 13 176
16 Retardation
14/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C150− 0,68 35—10 9
12/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C150185 K
17 Retardation, växel ej i − 0,92 10—0 3 188
18 Tomgång 15 7 7 195 7 sek. PM
(1) PM: Växellådan i neutralläge, kopplingen ilagd.
K: Kopplingen ej i.▼B1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 255
▼B
3. MOTORCYKEL ELLER MOTORTREHJULING OCH BRÄNSLE
3.1Provad motorcykel eller motortrehjuling
3.1.1 Motorcykeln eller motortrehjulingen skall vara i gott mekaniskt skick.
Den skall vara inkörd och körd minst 1 000 km före provningen.
Laboratoriet får bestämma om en motorcykel eller motortrehjuling
som har körts i mindre än 1 000 km före provningen kan godkännas.
3.1.2 Avgassystemet får inte ha läckor som kan minska mängden av de
uppsamlade avgaserna, vilken skall vara densamma som mängden
gaser som avges ur motorn.
3.1.3 Insugningssystemets täthet skall kontrolleras för att försäkra att förgas-
ningen inte påverkas av oförutsett luftintag.
3.1.4 Motorcykelns eller motortrehjulingens motorinställningar skall vara de
som föreskrivs av tillverkaren.
3.1.5 Laboratoriet skall bekräfta att motorcykelns eller motortrehjulingens
prestation motsvarar den som uppges av tillverkaren, att den kan
användas för normal körning, samt i synnerhet att den kan startas
både kall och varm.
3.2Bränsle
Bränslet som används vid provningen skall vara referensbränslet som
definieras i bilaga IV. Om motorn smörjs med en blandning, skall den
olja som tillförs referensbränslet till kvalitet och kvantitet följa tillver-
karens rekommendationer.
4. MÄTUTRUSTNING4.1Chassidynamometer
Dynamometerns huvudegenskaper skall vara som följer:Kontakten mellan rullen och varje drivhjul:
— rullens diameter ≥400 mm;
— ekvationen för kraftabsorptionskurvan: det skall vara möjligt att på
bänken, från begynnelsehastigheten på 12 km/h, reproducera, med
en tolerans på ± 15 %, den kraft som motorn avger då motorcykeln
eller motortrehjulingen färdas längs en horisontell väg med vind-
hastigheten praktiskt taget noll. I övrigt skall den kraft som
absorberas av bromsarna och bänkens inre friktion beräknas enligt
bestämmelserna av punkt 11 av deltillägg 2 till tillägg 2. I övrigt
skall den kraft som absorberas av bromsarna och bänkens inre frik-
tion vara:
KV
3±5%a vKV3±5%a vPV50
— ytterligare svängmassor: 10 kg och 10 kg(1).
4.1.1 Den egentligen tillryggalagda sträckan skall mätas genom användning
av varvmätare som drivs av den rulle som driver bromsen och
svänghjulen.
4.2Utrustning för provtagning av gaserna och volymmätning
4.2.1 Deltilläggen 2 och 3 innehåller ett diagram som visar principerna för
uppsamling, utspädning, provtagning och volymmätning av avgaserna
under provningen.
4.2.2 Följande punkter beskriver provutrustningens delar (vid varje del
anges den förkortning som används i ritningarna i deltilläggen 2 och
3). Den myndighet som utför provningen kan tillåta användning av
annan utrustning, förutsatt att den ger motsvarande resultat:
4.2.2.1 en anordning för uppsamling av alla avgaser som uppstår under prov-
ningen; det är i allmänhet fråga om en öppen anordning som
upprätthåller lufttrycket vid fordonets avgasrör. Ett stängt system kan
dockanvändas, förutsatt att bestämmelserna för mottryckföljs (med
± 1,25 kPa). Gaserna måste samlas upp på så sätt att det inte
förekommer sådan kondensation som kan ha en betydande inverkan
på avgaserna vid provtemperaturen;1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 256
(1) Dessa är tilläggsmassor som eventuellt kan ersättas med en elektronisk anordning,
förutsatt att resultatens likvärdighet visas.
▼B
4.2.2.2 ett rör (Tu) som binder samman avgasuppsamlingssystemet och avga-
sprovsystemet. Detta rör och gasuppsamlingssystemet skall vara av
rostfritt stål, eller av ett annat material som inte påverkar sammansätt-
ningen av de uppsamlade gaserna och som motstår deras temperatur;
4.2.2.3 en värmeväxlare (Sc) som kan begränsa variationen av de utspädda
gasernas temperatur vid pumpens intag till inom ± 5 ºC under prov-
ningen. Denna värmeväxlare måste vara utrustad med ett
uppvärmningssystem som kan värma upp gaserna till dess operations-
temperatur (med en tolerans av ± 5 ºC) innan provningen börjar;
4.2.2.4 en överföringspump (P1) för uppsugning av de utspädda gaserna, som
drivs av en motor som kan fungera på vissa strängt konstanta hastig-
heter. Pumpen måste garantera en jämn strömning med tillräcklig
volym för att försäkra att alla avgaser sugs in. En anordning som
använder ett kritiskt Venturi-flöte kan också användas;
4.2.2.5 en anordning som ständigt kan mäta temperaturen av de utspädda
gaserna som går in i pumpen;
4.2.2.6 en provsond (S3) fäst utanpå gasuppsamlingsanordningen som ständigt
kan samla upp prover av utspädningsluften med en pump, ett filter och
en strömningsmätare under provningen;
4.2.2.7 en provsond (S2) placerad före överföringspumpen och riktad mot
strömningen av utspädda gaser som samlar upp gasblandningen med
ett jämnt flöde, vid behov, ett filter, en strömningsmätare och en
pump. Gasernas minsta strömningshastighet i de två systemen som
beskrivs ovan skall vara minst 150 l/h;
4.2.2.8 två filter (F2och F3) placerade efter sonderna S2respektive S3, avsedda
att filtrera bort de stoftpartiklar som finns i flödet som samlas i
säckarna. Största noggrannhet skall iakttas för att säkerställa att de
inte påverkar koncentrationen av gasformiga ämnen i proven;
4.2.2.9 två pumpar (P2och P3) för provtagning ur sonderna S2respektive S3och för fyllning av säckarna Saoch Sb;
4.2.2.10 två handjusterade ventiler (V2och V3) installerade i serie med
pumparna P2respektive P3för reglering av provströmningen in i
säckarna;
4.2.2.11 två rotametrar (R2och R3) installerade i serie i linjerna ”sond, filter,
pump, ventil, säck” (S2,F2,P2,V2,Sarespektive S3,F3,P3,V3,Sb)s å
att omedelbar visuell kontroll av flödet kan göras oavbrutet;
4.2.2.12 täta provsäckar för uppsamling av utspädningsluften och blandningen
av utspädda gaser, som har tillräcklig kapacitet för att inte störa den
normala provströmningen. Dessa provsäckar skall ha automatiska
förseglingsanordningar vid sidan, som kan stängas snabbt och lufttätt,
antingen på prov- eller analysanordningen i slutet av provningen;
4.2.2.13 två differentiella tryckmanometrar (g1och g2) installeras:
g1: före pumpen P1för mätning av tryckskillnaden mellan avgas/
luft-blandningen och luften;
g2: före och efter pumpen P1för mätning av tryckökningen föror-
sakad av gasströmningen;
4.2.2.14 en varvräknare för räkning av rotationerna av den roterande överföri-
ngspumpen P1;
4.2.2.15 trevägsventiler i det ovan beskrivna omloppet för riktning av flödet
antingen ut i luften eller i de två säckarna under provningen. Snabb-
ventiler skall användas. De skall tillverkas av material som inte
påverkar gasernas sammansättning. De skall också ha utloppstvärsnitt
och former som minimerar belastningsförlusten i den grad det är
tekniskt möjligt.
4.3Analysutrustning
4.3.1 Mätning av kolvätekoncentrationen
4.3.1.1 En flamjonisator skall användas för mätning av koncentrationen av
oförbrända kolväten i proven uppsamlade i säckarna Saoch Sbunder
provningen.
4.3.2 Mätning av koncentrationerna av CO och CO21997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 257
▼B
4.3.2.1 En icke-dispersiv infraröd absorptionsmätare skall användas för
mätning av koncentrationerna av kolmonoxid CO och CO2i proven
uppsamlade i säckarna Saoch Sbprovningen.
4.3.3 Mätning av koncentrationerna av NOx
4.3.3.1 En kemiluminiscent mätare skall användas för mätning av koncentra-
tionerna av kväveoxider (NOx) i proven uppsamlade i säckarna Saoch
Sbunder provningen.
4.4Instrumentens och mätningarnas noggrannhet
4.4.1 Eftersom bromsen kalibreras i särskild provning är det inte nödvändigt
att uppge dynamometerns noggrannhet. De roterande massornas totala
svängmassa, medräknat svängmassa av rullarna och den roterande
delen av bromsen (se punkt 5.2), skall uppges med noggrannheten
±2% .
4.4.2 Motorcykelns eller motortrehjulingens hastighet skall mätas med rota-
tionshastigheten av de rullar som är sammankopplade med bromsen
och svänghjulen. Det skall vara mätbart med noggrannheten ± 2 km/h
från 0 till 10 km/h och med noggrannheten ± 1 km/h för hastigheter
över 10 km/h.
4.4.3 Temperaturen som omnämns i punkt 4.2.2.5 skall vara mätbar med
noggrannheten ± 1 ºC. Temperaturen som omnämns i punkt 6.1.1
nedan skall vara mätbar med noggrannheten ± 2 ºC.
4.4.4 Lufttrycket skall vara mätbart med noggrannheten ± 0,133 kPa.4.4.5 Tryckminskningen i blandningen av utspädda gaser som kommer in i
pump P
1(se punkt 4.2.2.13) jämförd med lufttrycket skall vara mätbar
med noggrannheten ± 0,4 kPa. Tryckskillnaden mellan gaserna som
kommer in i avsnitten före och efter pumpen P1(se punkt 4.2.2.13)
skall vara mätbar med noggrannheten ± 0,4 kPa kvicksilver.
4.4.6 Den volym som överförs vid varje fullständig rotation av pumpen P1och överföringsvärdet vid den minsta möjliga pumphastigheten, mätt
med varvmätaren, skall göra det möjligt att bestämma den samman-
lagda volymen av luft/gasblandningen som överförts av pumpen P1under provningen med noggrannheten ± 2 %.
4.4.7 Oberoende av den noggrannhet med vilken standardgaserna bestäms,
skall analysanordningarnas mätvidd vara jämförbar med den
noggrannhet som krävs för mätning av de olika föroreningshalterna
med noggrannheten ± 3 %.
Flamjonisationsmätaren som mäter kolvätekoncentrationen skall kunna
nå 90 % av fulla värden i mindre än en sekund.
4.4.8 Sammansättningen av standard (kalibrerings-)gaserna skall inte avvika
med mer än ± 2 % från referensvärdet för varje gas. Utspädningsämnet
skall vara kväve.
5. FÖRBEREDELSER FÖR PROVNING5.1Bromsens inställning
5.1.1 Bromsen skall justeras på så sätt att motorcykelns eller motortrehju-
lingens hastighet under konstant hastighetsfas är mellan 45 km/h och
55 km/h.
5.1.2 Bromsen skall ställas enligt följande:
5.1.2.1 En inställbar spärr för att hålla den högsta hastigheten mellan 45 km/h
och 55 km/h skall installeras i bränsletillförselanordningen. Motorcy-
kelns och motortrehjulingens hastighet skall mätas med en
precisionstachometer eller härledas genom mätning av tiden över en
given sträcka på horisontell torr väg i båda riktningarna med spärren
stängd.
Mätningarna skall upprepas minst tre gånger i båda riktningarna och
de skall göras över en sträcka på minst 200 m med tillräckligt lång
accelerationssträcka. Medelhastigheten skall beräknas.
5.1.2.2 Andra system kan också användas för mätning av den kraft som krävs
till att driva fordonet (t.ex. mätning av kopplingsmomentet, retarda-
tionen, osv.)
5.1.2.3 Motorcykeln eller motortrehjulingen skall sedan placeras på chassidy-
namometern och bromsen skall justeras så att samma hastighet erhålls
som under vägprovningen (med bränslereglaget i stoppläge och med1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 258
▼B
samma växel). Denna bromsinställning skall behållas genom hela
provningen. När bromsen har justerats skall bränslereglaget avlägsnas.
5.1.2.4 Inställning av bromsen utgående från vägprovning skall tillåtas endast
ifall skillnaden i lufttrycket mellan vägförhållanden och det utrymme
där dynamometerbänken finns inte är mer än ± 1,33 kPa och skill-
naden i luftens temperatur inte är mer än ± 8 ºC.
5.1.3 Ifall det ovan beskrivna förfaringssättet inte kan användas skall bänken
ställas in enligt värdena i tabellen i punkt 5.2. Tabellen visar kraft-
värden som en funktion av referensmassan vid en hastighet av 50 km/
h. Denna kraft skall bestämmas genom användning av förfaringssättet
i deltillägg 2.
5.2 Justering av ekvivalent svängmassa till motorcykelns eller motortre-
hjulingens svängmassa. Ett eller flera svänghjul skall användas för att
erhålla de roterande massornas totala svängmassa i förhållande till
motorcykelns eller motortrehjulingens referensmassa inom följande
gränser:
Referensmassa
(i kg)Ekvivalent svängmassa
(i kg)Absorberad kraft
(i kW)
R≤105 100 0,88
105 < R ≤115 110 0,90
115 < R ≤125 120 0,91
125 < R ≤135 130 0,93
135 < R ≤150 140 0,94
150 < R ≤165 150 0,96
165 < R ≤185 170 0,99
185 < R ≤205 190 1,02
205 < R ≤225 210 1,05
225 < R ≤245 230 1,09
245 < R ≤270 260 1,14
270 < R ≤300 280 1,17
300 < R ≤330 310 1,21
330 < R ≤360 340 1,26
360 < R ≤395 380 1,33
395 < R ≤435 410 1,37
435 < R ≤480 450 1,44
480 < R ≤540 510 1,50
540 < R ≤600 570 1,56
600 < R ≤650 620 1,61
650 < R ≤710 680 1,67
710 < R ≤770 740 1,74
770 < R ≤820 800 1,81
820 < R ≤880 850 1,89
880 < R ≤940 910 1,99
940 < R ≤990 960 2,05
990 < R ≤1 050 1 020 2,11
1050 < R ≤1 110 1 080 2,18
1110 < R ≤1 160 1 130 2,24
1160 < R ≤1 220 1 190 2,30
1220 < R ≤1 280 1 250 2,37
1280 < R ≤1 330 1 300 2,42
1330 < R ≤1 390 1 360 2,49
1390 < R ≤1 450 1 420 2,54
1450 < R ≤1 500 1 470 2,57
1500 < R ≤1 560 1 530 2,621997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 259
▼B
Referensmassa
(i kg)Ekvivalent svängmassa
(i kg)Absorberad kraft
(i kW)
1560 < R ≤1 620 1 590 2,67
1620 < R ≤1 670 1 640 2,72
1670 < R ≤1 730 1 700 2,77
1730 < R ≤1 790 1 760 2,83
1790 < R ≤1 870 1 810 2,88
1870 < R ≤1 980 1 930 2,97
1980 < R ≤2 100 2 040 3,06
2100 < R ≤2 210 2 150 3,13
2210 < R ≤2 320 2 270 3,20
2320 < R ≤2 440 2 380 3,34
2440 < R 2 490 3,48
5.3Iordningsställande av motorcykel eller motortrehjuling
5.3.1 Före provningen skall motorcykeln eller motortrehjulingen förvaras
vid en temperatur mellan 20 ºC och 30 ºC. Detta iordningsställande
måste pågå ända tills temperaturen på motoroljan och kylningen, om
sådan finns, är inom ± 2 K av rummets termperatur. Efter att motorn
har gått på tomgång i 40 sekunder skall två fullständiga provserier
genomföras innan avgaserna samlas upp.
5.3.2 Trycket i däcken skall vara den som tillverkaren uppger för utförande
av den förberedande vägprovningen för bromsjustering. Om rullarnas
diameter är mindre än 500 mm skall trycket i däcken dock ökas med
30—50 %.
5.3.3 Massan på drivhjulet är densamma som då motorcykeln eller motortre-
hjulingen används under normala körförhållanden med en förare som
väger 75 kg.
5.4Kalibrering av analysutrustningen
5.4.1 Kalibrering av mätarna
En gasmängd med det trycksom uppges motsvara utrustningens rätta
funktion skall sprutas in i mätaren med hjälp av flödesmätaren och
strömningsmätaren fästa vid varje flaska. Mätinstrumenten skall ställas
in så att de som referensvärde visar det värde som visas på standard-
gasflasken. Med inledning från den inställning som fås med
maximivärdeflaskan skall kurvan för mätningsavvikelser dras som en
funktion av innehållet av de olika standardgasflaskorna. För den
normala kalibrering av flamjonisationsmätarna, som bör göras minst
en gång i månaden, skall blandningar av kväve med CO respektive
CO2mätas vid de beräknade koncentrationerna på 10 %, 40 %, 60 %,
85 % och 90 % av hela mätskalan. För kalibrering av kemilumini-
scenten NOxskall analysblandningar av kväveoxid (NO2) utspädd
med kväve med beräknade koncentrationen av 50 % och 90 % av
hela mätskalan användas. För provkalibrering som skall utföras före
varje provserie är det nödvändigt att, för alla tre analystyper, använda
blandningar som innehåller de ifrågavarande gaserna till en koncentra-
tion motsvarande 80 % av hela mätskalan. En utspädningsanordning
kan användas för att bringa standardgasen till en koncentration på
100 % av den koncentrationsnivå som krävs.
6. FÖRFARINGSSÄTT FÖR BÄNKPROVNING6.1Specialvillkor för utförandet av provserien
6.1.1 Temperaturen i testcellen där chassidynamometern finns skall vara
mellan 20 och 30 ºC genom hela provningen och så nära som möjligt
till temperaturen i det utrymme där motorcykeln eller motortrehju-lingen ställdes i ordning.
6.1.2 Mopeden skall vara i mer eller mindre horisontalt läge under prov-
ningen för att undvika onormal distribution av bränslet.
6.1.3 Vid slutet av det första 40-sekunders tomgångsavsnittet (se punkt
6.2.2) skall en luftström med varierande hastighet riktas mot motorcy-1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 260
▼B
keln eller motortrehjulingen. Två fullständiga provserier skall sedan
genomföras under vilka inga avgaser samlas upp. Fläktsystemet skall
innehålla en mekanism som styrs av bänkens hastighet så att, vid
hastigheter från 10 km/h till 50 km/h, den linjära lufthastigheten vid
fläktens mynning är lika med rullarnas relativa hastighet med en
noggrannhet på 10 %. För rullhastigheter under 10 km/h kan lufthas-
tigheten vara noll. Tvärsektionen av fläktanordningen skall ha följande
egenskaper:
i) yta på minst 0,4 m2;
ii) nedre kanten mellan 0,15 och 0,20 m över marknivån;
iii) avståndet från motorcykelns eller motortrehjulingens framparti
mellan 0,3 och 0,45 m.
6.1.4 Under provningen skall hastigheten antecknas mot tiden, för att
kontrollera att provserierna har genomförts rätt.
6.1.5 Temperaturerna på kylvattnet och oljan i vevhuset skall antecknas.
6.2Start av motorn
6.2.1 Efter att de förberedande uppsamlings-, utspädnings-, analys- och
mätåtgärderna har utförts (se punkt 7.1 nedan), skall motorn startas
med för detta ändamål avsedda anordningar, såsom choke, startreg-
lage, osv., enligt tillverkarens instruktioner.
6.2.2 Motorn skall hållas på tomgång i högst 40 sekunder. Den första test-
cykeln skall börja när provtagning och mätning av pumpens rotationer
börjar.
6.3Användning av manuell choke
Choken skall kopplas ur så fort som möjligt och i princip före accele-
ration från 0 till 50 km/h. Ifall detta krav inte kan mötas skall tiden för
den faktiska urkopplingen uppges. Choken skall ställas in enligt till-
verkarens instruktioner.
6.4Tomgång
6.4.1 Manuell växellåda:6.4.1.1 Kopplingen skall vara ikopplad och växlarna i friläge under tomgångs-
faserna.
6.4.1.2 För att möjliggöra att accelerationerna utförs i normal ordning, skall
fordonet ställas på första växeln, med kopplingen i friläge, fem
sekunder före början av accelerationen efter den ifrågavarande
tomgångsperioden.
6.4.1.3 Det första tomgångsavsnittet i början av testcykeln skall bestå av sex
sekunder tomgång med växeln på fritt, och fem sekunder med första
växeln i och med kopplingen frånkopplad.
6.4.1.4 För tomgångsavsnitten i varje testcykel skall de motsvarande tiderna
vara 16 sekunder på fritt och fem sekunder med första växeln i och
med kopplingen frånkopplad.
6.4.1.5 Det sista tomgångsavsnittet under testcykeln skall bestå av sju
sekunder i neutralläge med kopplingen ikopplad.
6.4.2 Halvautomatiska växellådor: tillverkarens instruktioner för stadstrafik
eller om sådana inte finns att tillgå, instruktioner för manuell
växellåda, skall följas.
6.4.3 Automatisk växellåda: väljaren skall inte röras i något skede under
provningen, förutsatt att tillverkaren inte har lämnat andra uppgifter. I
det senare fallet gäller bestämmelserna för manuell växellåda.
6.5Accelerationer
6.5.1 Accelerationerna skall utföras så att accelerationshastigheten förblir så
jämn som möjligt under provningen.
6.5.2 Ifall motorcykelns eller motortrehjulingens accelerationskapacitet inte
är tillräcklig för utförande av accelerationsserierna inom de föresk-
rivna toleransgränserna, skall motorcykeln eller motortrehjulingen
köras med full gas tills den hastighet som fastställts för serien har
uppnåtts och testcykeln fortsätts därefter normalt.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 261
▼B
6.6Retardation
6.6.1 Alla retardationer skall genomföras genom att fullständigt stänga
gasspjället, med kopplingen fortsättningsvis ikopplad. Motorn skall
kopplas ifrån manuellt vid en hastighet på 10 km/h.
6.6.2 Om retardationsperioden är längre än den föreskrivna skall mopedens
bromsar användas för att följa testcykeln.
6.6.3 Om retardationsperioden är kortare än den föreskrivna skall den teore-
tiska testcykeln återställas med tomgång som övergår i den följande
tomgångsperioden. I detta fall gäller inte punkt 2.4.3.
6.6.4 Vid slutet av den andra retardationsperioden (motorcykeln eller motor-
trehjulingen stannas på rullarna) skall växeln ställas fritt och
kopplingen skall vara frånkopplad.
6.7Jämn hastighet
6.7.1 ”Pumpning” eller stängning av gasspjället skall undvikas vid övergång
från acceleration till därpå följande jämna hastighet.
6.7.2 Avsnitten med jämn hastighet skall uppnås genom att gasreglaget hålls
orörligt.
7. FÖRFARINGSSÄTT FÖR PROVTAGNING, ANALYS OCH
MÄTNING AV UTSLÄPPSVOLYMEN
7.1 Åtgärder innan motorcykeln eller motortrehjulingen startas.7.1.1 Säckarna för uppsamling av standardproven, S
aoch Sb, skall tömmas
och förseglas.
7.1.2 Den roterande överföringspumpen P1skall sättas igång utan att sätta
igång varvräknaren.
7.1.3 Provtagningspumparna P2och P3skall sättas igång med ventilerna så
inställda att de uppkomna gaserna riktas ut i luften. Strömningen
genom ventilerna V2och V3skall justeras.
7.1.4 Registreringsanordningarna på temperaturmätaren T och g1och g2skall sättas igång.
7.1.5 Varvräknaren CT och rullarnas varvräknare skall ställas på noll.
7.2 Början av provtagning och volymmätning
7.2.1 Efter den förberedande 40-sekunders tomgången och efter de två
förberedande testcyklerna (första momentet av den första provserien)
skall alla operationer definierade i punkterna 7.2.2 till 7.2.5 nedan
utföras exakt samtidigt.
7.2.2 Överföringsventilerna skall ställas in på fortgående uppsamling av
standardproven, som tidigare har riktats ut i luften, genom sonderna
S2och S3i säckarna Saoch Sb.
7.2.3 Det tillfälle vid vilket provningen började skall antecknas i den
analoga kurva som registerar resultaten från temperaturmätaren T och
de differentiella tryckmätarna g1och g2.
7.2.4 Räknaren som registerar det totala antalet rotationer av pumpen P1skall sättas igång.
7.2.5 Anordningen som avses i punkt 6.1.3 som riktar en luftström mot
motorcykeln eller motortrehjulingen skall sättas igång.
7.3Slut av provtagning och volymmätning
7.3.1 Vid slutet av den fjärde testcykeln skall de operationer som beskrivs i
punkterna 7.3.2 till 7.3.5 nedan utföras exakt samtidigt.
7.3.2 Överföringsventilerna skall ställas in på att stänga säckarna Saoch Sboch på att i luften släppa ut det standardprov som sugits upp av
pumparna P2och P3genom sonderna S2och S3.
7.3.3 Tiden för provningens slut skall antecknas i den analoga kurva som
hänvisas till i punkt 7.2.3.
7.3.4 Pumpen P1s varvräknare skall stannas.
7.3.5 Den anordning som hänvisas till punkt 6.1.3 som riktar en luftström
mot motorcykeln eller motortrehjulingen skall stannas.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 262
▼B
7.4Analys av standardproven i säckarna
Analyser skall göras så fort som möjligt och i alla händelser inte
senare än 20 minuter efter provningen för att bestämma:
— koncentrationerna av kolväten, kolmonoxid, kväveoxider och
koldioxid i provet av utspädningsluft i säcken Sb;
— koncentrationerna av kolväten, kolmonoxid, kväveoxider och
koldioxid i provet av utspädda avgaser i säcken Sa.
7.5Mätning av den tillryggalagda sträckan
Den i verkligheten tillryggalagda sträckan S, uttryckt i km, skall
erhållas genom att multiplicera det totala antalet rotationer som kan
avläsas på varvräknaren med rullens storlek (se punkt 4.1.1).
8. BESTÄMNING AV MÄNGDEN AV UTSLÄPPTA GASFORMIGA
FÖRORENINGAR
8.1 Massan av kolmonoxid som släpps ut under provningen skall
bestämmas enligt formeln:
COM¼1
S/C1V/C1dCO/C1COc
106
där
8.1.1 COMär massan av kolmonoxid som släppts ut under provningen
uttryckt i g/km;
8.1.2 S är sträckan definierad i 7.5 ovan;8.1.3 d
COär kolmonoxidens täthet vid temperaturen 0 ºC och trycket
101,33 kPa (= 1,250 kg/m3);
8.1.4 COcär volymkoncentrationen av kolmonoxid i de utspädda gaserna,
uttryckt i miljondelar och korrigerad så att föroreningen i utspädnings-
luften beaktas:
COc¼COe/C0COd1/C01
DF/C18/C19
där
8.1.4.1 COeär koncentrationen av kolmonoxid, mätt i miljondelar, i provet av
utspädda gaser uppsamlat i säckSa;
8.1.4.2 COdär koncentrationen av kolmonoxid, mätt i miljondelar, i provet av
utspädningsluft uppsamlat i säckSb;
8.1.4.3 DF är koefficienten definierad i punkt 8.4 nedan;8.1.5 V är den totala volymen, uttryckt i m
3/provning, av de utspädda
gaserna vid referenstemperaturen 0 ºC (273 ºK) och referenstrycket
101,33 kPa
V¼Vo/C1NP a /C0Pi ðÞ /C1 273
101 ;33/C1Tpþ273 ðÞ
där
8.1.5.1 Vo är den gasvolym som överförs av pump P1under en rotation
uttryckt i m3/rotation. Denna volym är en funktion av differentialt-
rycken mellan själva pumpens intag och uttag;
8.1.5.2 N är antalet rotationer som pump P1gör under de fyra provserierna;
8.1.5.3 Ps är lufttrycket uttryckt i kPa;8.1.5.4 Pi är medelvärdet, uttryckt i kPa, av sänkningen i trycket vid intaget
till pumpen P
1under genomgång av de fyra testcyklerna;
8.1.5.5 Tp är värdet, under genomgång av de fyra testcyklerna, av de utspädda
gasernas temperatur vid intaget till pumpen P1.
8.2 Massan oförbrända kolväten som motorcykelns eller motortrehju-
lingens avgassystem släpper ut under provningen skall beräknas med
hjälp av formeln:1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 263
▼B
HCM¼1
S/C1V/C1dHC/C1HCc
106
där
8.2.1 HCMär massan av kolväten som släpps ut under provningen uttryckt i
g/km;
8.2.2 S är avståndet definierat i punkt 7.5 ovan;8.2.3 d
HCär tätheten av kolväten vid temperaturen 0 ºC och trycket
101,33 kPa för ett medel kol/väteförhållande av 1:1,85, eller 0,619 kg/
m3);
8.2.4 HCcär koncentrationen av de utspädda gaserna uttryckt i miljondelar
av kolekvivalent (till exempel: propankoncentrationen multiplicerad
med 3) och korrigerad så att utspädningsluften beaktas:
HCc¼HCe/C0HCd1/C01
DF/C18/C19
där
8.2.4.1 HCeär koncentrationen av kolväten, uttryckt i miljondelar av kolekvi-
valent, i provet av utspädda gaser som samlats upp i säckSa;
8.2.4.2 HCdär koncentrationen av kolväten, uttryckt i miljondelar av kole-
kvialent, i provet av utspädningsluft som samlats upp i säck Sb;
8.2.4.3 DF är koefficienten definierad i punkt 8.4 nedan;
8.2.5 V är den totala volymen (se punkt 8.1.5).
8.3 Massan av kväveoxider som släpps ut genom motorcykelns eller
motortrehjulingens avgassystem under provningen skall beräknas
enligt formeln:
NOxM¼1
S/C1V/C1dNO2/C1NOxc/C1Kh
106
där:
8.3.1 NOxMär massan av kväveoxider som släpps ut under provningen
uttryckt i g/km;
8.3.2 S är sträckan definierad i punkt 7.5 ovan;8.3.3 d
NO2är tätheten av kväveoxiderna i avgaserna, i NO2-ekvivalent, vid
temperaturen 0 ºC och trycket 101,33 kPa (= 2,05 kg/m3);
8.3.4 NOxcär koncentrationen av kväveoxider i de utspädda gaserna,
uttryckt i miljondelar och korrigerad så att utspädningsluften beaktas:
NOxc¼NOxe/C0NOxd1/C01
DF/C18/C19
där:
8.3.4.1 NOxeär koncentrationen av kväveoxider, uttryckt i miljondelar, i
provet av utspädda gaser som samlats upp i säckSa;
8.3.4.2 NOxdär koncentrationen av kväveoxider, uttryckt i miljondelar, i
provet av utspädningsluft som samlats upp i säckSb;
8.3.4.3 DF är koefficienten som definieras i punkt 8.4 nedan;
8.3.5 Kh är korrektionsfaktorn för luftfuktighet
Kh¼1
1/C00;0329 H /C010;7 ðÞ
där:1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 264
▼B
8.3.5.1 H är den absoluta luftfuktigheten i gram vatten per kg av torr luft
H¼6;2111 /C1U/C1Pd
Pa/C0PdU
100g=kgðÞ
där:
8.3.5.1.1 U är luftfuktigheten uttryckt i procent;8.3.5.1.2 Pd är trycket av mättad vattenånga, uttryckt i kPa, vid provtempera-
turen;
8.3.5.1.3 Pa är lufttrycket i kPa.8.4 DF är en koefficient som uttrycks med formeln:
DF¼
14;5
CO2þ0;5C O þHC
där:
8.4.1 CO, CO2och HC är koncentrationer av kolmonoxid, koldioxid och
kolväten uttryckta i procent av provet av uspädda gaser uppsamlade i
säckSa.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 265
▼B
Deltillägg 1
Testcykel för bensinmotorer för typ I-provning
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 266
▼B
Deltillägg 2
Exempel 1 på avgasuppsamlingssystem
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 267
▼B
Deltillägg 3
Exempel 2 på avgasuppsamlingssystem
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 268
▼B
Deltillägg 4
Kalibreringsförfarande för dynamometerns kraftabsorption för motor-
cyklar och motortrehjulingar
Detta deltillägg beskriver ett förfaringssätt som används för att bestämma kraft-
absorptionen när man använder chassidynamometer.
Den absorberade kraften mätt på väten innehåller den kraft som absorberas av
friktionen och den kraft som absorberas av kraftabsorptionsanordningen. Chassi-
dynamometern skall drivas över provhastigheterna. Anordningen som används
för att sätta igång chassidynamometern skall då vara frånkopplad och rullens/
rullarnas rotationshastighet avtar.
Anordningens rörelseenergi upptas av chassidynamometerns kraftabsorptions-
enhet och av chassidynamometerns friktion. Detta förfaringssätt beaktar inte
variationer inom rullarna som förorsakas av motorcykelns eller motortrehju-
lingens roterande massa. Skillnaden mellan den tidpunkt då den fria backrullen
stannar och den motordrivna framrullen stannar kan förbises när det är fråga om
en dynamometer med två rullar.
Åtgärderna skall vara som följer:
1. Rullarnas rotationshastighet skall mätas om detta inte redan har gjorts. Ett
ytterligare mäthjul, en varvräknare eller någon annan metod kan användas.
2. Motorcykeln eller motortrehjulingen skall placeras på chassidynamometern
eller chassidynamometern skall på något annat sätt sättas igång.
3. Svänghjulet, eller något av de andra vanliga systemen för svängmassesimu-
lering som används med chassidynamometern för den ifrågavarande
kategorin av motorcyklar eller motortrehjulingar, skall sättas igång.
4. Chassidynamometern skall bringas till en hastighet på 50 km/h.5. Den absorberade kraften skall registreras.6. Chassidynamometern skall bringas till en hastighet på 60 km/h.7. Anordningen som använts för att sätta igång chassidynamometern skall
kopplas ifrån.
8. Den tid det tar för chassidynamometern att retardera från hastigheten 55 km/
h till 45 km/h skall registreras.
9. Kraftabsorptionsanordningen skall ställas in i ett annat läge.
10. Momenten 4 till 9 ovan skall upprepas så ofta som det krävs för att täcka
hela utsträckningen av krafter på vägen.
11. Den absorberade kraften skall beräknas enligt formeln:
P
d¼M1V2
1/C0V2
2/C0/C1
2000 t¼0;03858 M 1
t
där:
Pd= kraften i kW
M1= motsvarande svängmassa i kg
V1= begynnelsehastigheten i m/s (55 km/h = 15,28 m/s)
V2= sluthastigheten i m/s (45 km/h = 12,50 m/s)
t = den tid det tar för rullen att retardera från 55 km/h till 45 km/h1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 269
▼B
12. Ett diagram som visar den kraft som absorberas av chassidynamometern
enligt den kraft som indiceras för provhastigheten 50 km/h avsedd i fas 4
nedan.
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 270
▼B
Tillägg 2
Typ II-provning
(Mätning av kolmonoxidutsläpp vid tomgång)
1. INLEDNING
Förfaringssättet för typ II-provning definieras i punkt 2.2.1.2 i bilaga II.
2. MÄTNINGSVILLKOR
2.1 Det använda bränslet skall vara det som fastställs i bilaga IV.
2.2 Volymkoncentrationen av kolmonoxid skall mätas omedelbart efter typ I-
provningen med motorn på tomgång.
2.3 Då det gäller motorcyklar eller motortrehjulningar med manuell eller
halvautomatisk växellåda skall provningen utföras med kopplingen
ikopplad.
2.4 Då det gäller motorcyklar eller motortrehjulingar med automatisk växellåda
skall provningen utföras med spaken i ”noll”-eller ”park”-läge.
3. PROVTAGNING AV GASERNA
3.1 Avgasröret skall utrustas med en tillräckligt tättsittande förlängningsdel så
att gasprovsonden kan föras in åtminstone 60 cm utan att det ökar mott-
rycket med mer än 125 mm H2O och utan att det påverkar motorcykelns
eller motortrehjulingens gång.
Förlängningsdelens form skall dock vara sådan att märkbar utspädning av
avgaserna med luft vid ändan av provsonden undviks. Om motorcykeln eller
motortrehjulingen är utrustad med fler än ett avgasrör, skall det ena röret
kopplas till ett vanligt rör eller alternativt skall kolmonoxidkoncentratio-
nerna mätas vid vardera röret, då mätresultatet är det aritmetiska
medelvärdet av de här koncentrationerna.
3.2 Koncentrationerna av CO (CCO) och CO2(CCO2) skall bestämmas genom
avläsning av resultaten som instrumenten eller mätanordningarna visar och
genom tillämpning av lämpliga kalibreringstabeller.
3.3 Den korrigerade kolmonoxidkoncentrationen i tvåtaktsmotorer skall vara:
CCOcorr¼CCO10
CCOþCCO2vol %ðÞ
3.4 Den korrigerade kolmonoxidkoncentrationen i fyrtaktsmotorer skall vara:
CCOcorr¼CCO15
CCOþCCO2vol %ðÞ
3.5 Det skall inte vara nödvändigt att korrigera koncentrationerna av CCO(punkt
3.2) mätt enligt formlerna i punkt 3.3 eller 3.4, om summan av de mätta
koncentrationerna (CCO+CCO2) är 10 eller mera för tvåtaktsmotorer eller
15 eller mera för fyrtaktsmotorer.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 271
▼B
BILAGA III
SPECIFIKATIONER ÖVER ÅTGÄRDER SOM SKALL VIDTAS MOT
SYNLIG LUFTFÖRORENING FÖRORSAKAD AV TVÅ- ELLER
TREHJULIGA MOTORFORDON UTRUSTADE MED KOMPRESSIONS-
MOTOR
1. DEFINITION
I detta kapitel avses med
1.1 ”Fordonstyp” motorfordon som inte skiljer sig från varandra på ett bety-
dande sätt såvitt avser de av fordonets och motorns egenskaper som
definieras i bilaga V.
2. PROVNINGSBESTÄMMELSER
2.1Allmänt
De delar som sannolikt kan påverka utsläppen av synliga föroreningar
skall vara så utformade, konstruerade och installerade att fordonet i
normal användning, trots de vibrationer det kan utsättas för, fort-
sättningsvis möter kraven fastställda i denna bilaga.
2.2Bestämmelser gällande kallstartanordning
2.2.1 Kallstartanordningen skall vara så konstruerad att den inte hålls igång
eller att den kan sättas igång medan motorn går normalt.
2.2.2 Bestämmelserna i punkt 2.2.1 gäller inte ifall ett eller flera av följande
villkor möts:
2.2.2.1 Medan kallstartanordningen är i gång är ljusabsorptionskoefficienten för
de gaser som släpps ut ur motorn under jämn gång, mätt enligt
bestämmelserna i tillägg 1, inom gränserna fastställda i tillägg 3.
2.2.2.2 Kallstartanordningens fortsatta gång orsakar motorstopp efter en rimlig
tid.
2.3Bestämmelser gällande utsläpp av synliga föroreningar
2.3.1 Utsläpp av synliga föroreningar av den fordonstyp för vilken typgodkän-
nande ansöks skall mätas enligt de två metoder som beskrivs i tilläggen
1 och 2, som beskriver provning under jämn gång respektive fri accele-
ration.
2.3.2 Utsläpp av synliga föroreningar mätta enligt det förfaringssätt som
beskrivs i tillägg 1 skall inte överskrida de gränser som fastställs i
tillägg 3.
2.3.3 När det gäller en motor med turbokompressor, skall absorptionskoeffi-
cienten mätt under fri acceleration inte överskrida de gränser som
fastslås i tillägg 3 för det beräknade strömningsvärdet som motsvarar
maximi-absorptionskoefficienten mätt under konstantdriftcykeln plus
0,5 m−1.
2.3.4 Användning av motsvarande mätdon skall tillåtas. Ifall annan utrustning
än den som beskrivs i tillägg 4 används skall bevis tillhandahållas över
dess motsvarighet för den ifrågavarande motortypen.
3. PRODUKTIONSÖVERENSTÄMMELSE
3.1 De krav som uppställs i bilaga VI avdelning I i direktiv 92/61/EEG
gäller för kontroll av produktionsöverenstämmelse.
3.2 För att kunna kontrollera överensstämmelse på sätt som anges i 3.1 skall
ett fordon tas ut ur serien.
3.3 Fordonets överensstämmelse med den godkända typen kontrolleras på
grundval av den beskrivning som ges i blanketten för godkännandet.
Dessutom skall kontroller utföras pä följande villkor:
3.3.1 Ett fordon som inte är inkört skall underkastas provet under fri accelera-
tion på sätt som föreskrivs i bilaga II.
Fordonet anses överensstämma med den godkända typen om den
fastställda absorptionskoefficienten inte överstiger det korrigerade värdet
för den absorptionskoefficient som anges i godkännandeblanketten med
mer ån 0,5 m−1. På tillverkarens begäran kan i handeln tillgängligt1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 272
▼B
bränsle användas i stället för referensbränslet. I fall av tvist skall refe-
rensbränsle användas.
3.3.2 Om den siffra som fastställs i det prov till vilket hänvisning sker i 3.3.1
överstiger den siffra som framgår av godkännandeblanketten med mer
än 0,5 m−1skall fordonets motor underkastas provet vid jämn hastighet
över fullbelastningskurvan, på sätt som föreskrivs i tillägg 1. Nivåerna
på de synliga utsläppen får inte överstiga de gränser som föreskrivs i
tillägg 3.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 273
▼B
Tillägg 1
Konstantdriftcykeln över fullbelastningskurvan
1. INLEDNING
1.1 Förfaringssätt för bestämning av utsläpp av synliga föroreningar under
olika villkor för konstant drift över fullbelastningskurvan.
1.2 Provningen kan utföras på antingen en motor eller ett fordon.
2. MÄTNINGSPRINCIP
2.1 Opaciteten av de avgaser som släpps ut ur motorn under full belastning i
konstant drift skall mätas.
2.2 Åtminstone sex mätningar från högsta beräknade hastighet till lägsta
beräknade hastighet skall göras. De yttersta mätpunkterna skall vara vid
de ovan nämnda ytterlägena, och en mätpunkt skall sammanfalla med
den hastighet vid vilken motorn utvecklar maximikraft och med den
hastighet vid vilken motorn utvecklar maximivridmoment.
3. PROVFÖRHÅLLANDEN3.1 Motorfordon
3.1.1 Fordonets motor skall vara i gott mekaniskt skick. Motorn skall ha blivit
inkörd.
3.1.2 Motorn skall provas med den utrustning som definieras i bilaga V.3.1.3 Vid provning av en motor skall dess kraft mätas enligt specialdirektiv som
gäller för maximikraft, medan de toleransgränser som fastställs i punkt
3.1.4 skall gälla. Vid provning av ett fordon skall bränsletillströmningen
kontrolleras för att säkerställa att den inte är mindre än den som uppgetts
av tillverkaren.
3.1.4 Vad gäller motorns kraft mätt på bänken under konstantdriftprovning över
fullastkurvan, skall följande toleransvärden godtas enligt den motorkraft
som uppgetts av tillverkaren:
— maximikraft ± 2 %
— vid andra mätpunkter + 6 %/− 2 %
3.1.5 Avgassystemet skall inte ha läckor som kan späda ut de gaser som släpps
ut ur motorn. Om motorn har fler än ett avgasrör, skall de föras samman
till ett enda rör vid vilken opaciteten skall mätas.
3.1.6 Motorns inställningar skall vara de som uppges av tillverkaren för normal
användning. I all synnerhet skall kylvattnet och oljan ha de normaltempe-
raturer som föreskrivs av tillverkaren.
3.2 Bränsle
Det referensdieselbränsle som definieras i bilaga IV skall användas vid
provningen.
3.3 Provlaboratoriet
3.3.1 Den absoluta temperaturen T, uttryckt i K, av den luft (
1) som släpps in i
motorn skall mätas högst 15 cm innan luften släpps in i luftrenaren eller,
om det inte finns en luftrenare, högst 15 cm från luftintaget. Lufttrycket
ps, uttryckt i kPa, skall också mätas och den atmosfäriska faktorn fa skall
bestämmas enligt bestämmelserna i specialdirektivet för maximikraft,
enligt följande bestämmelser:
fa¼99
ps/C18/C190;65
/C1T
298/C18/C190;5
när
ps = pb−p µ1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 274
(1) Provningen kan genomföras i en luftkonditionerad provcell där luftförhållandena kan
kontrolleras.
▼B
pb= barometriskt tryck
pµ = vattenångans tryck
3.3.2 För att en provning skall anses vara gällande måste parametern fa vara
sådan att 0,98 < fa < 1,02.
3.4 Provning och mätutrustning
Avgasernas ljusabsorptionskoefficient skall mätas genom användning av
en opacitetsmätare som uppfyller kraven i tillägg 4 och som är installerad
enligt bestämmelserna av tillägg 5.
4. BEDÖMNING AV LJUSABSORPTIONSKOEFFICIENTEN
4.1 Nominalgasströmningen skall beräknas för varje rotationshastighet för
vilken absorptionskoefficienten mäts enligt punkt 2.2 ovan med hjälp av
följande formler:
— tvåtaktsmotorer G ¼Vn
60
— fyrtaktsmotorer G ¼Vn
120
där
G = gasens nominalströmning i liter per sekund (l/s)
V = cylinderkapaciteten uttryckt i liter (l)n = rotationshastigheten uttryckt i rpm.
4.2 Om nominalströmningen inte överensstämmer med ett av de värden som
anges i tabellen i tillägg 3, skall det gränsvärde som används bestämmas
genom interpolation av ett proportionellt värde.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 275
▼B
Tillägg 2
Friaccelerationsprovning
1. PROVFÖRHÅLLANDEN
1.1 Provning skall utföras på en motor som är installerad på en provbänk eller
på ett fordon.
1.1.1 Ifall motorn provas på en bänksk all provningen utföras så fort som
möjligt efter opacitetsmätningen under konstantdrift över fullastkurvan. I
synnerhet skall kylvattnet och oljan båda vara av den normaltemperatur
som uppges av tillverkaren.
1.1.2 Ifall motorn provas på ett stationärt fordon skall motorn först hållas igång
under normala förhållanden antingen på landsväg eller i kraftprovning.
Mätningen skall utföras så fort som möjligt efter slutet av denna
uppvärmningsperiod.
1.2 Förbränningskammaren skall inte ha avkylts eller täppts till av onödig
tomgång före provningen.
1.3 De provförhållanden som definieras i punkterna 3.1, 3.2 och 3.3 av tillägg
1 tillämpas.
1.4 De villkor beträffande provtagning och mätutrustning som definieras i
punkt 3.4 av tillägg 1 gäller.
2. PROVFÖRFARANDE
2.1 Då provning utförs på bänk, skall motorn kopplas från bromsen och denna
skall ersättas antingen av de drivna roterande delarna då växellådan är i
friläge, eller av en svängmassa som enligt vad som kan iakttas är likvärdig
med dessa delars svängmassa.
2.2 Växelspaken skall vara i friläge och kopplingen skall vara ikopplad under
provningen.
2.3 Med motorn på tomgång, skall gasreglaget användas snabbt men varsamt
för att erhålla maximiströmning från injektionspumpen. Detta läge skall
bibehållas tills motorns maximihastighet uppnås och hastighetsregulatorn
kopplas på. Så snart denna hastighet har uppnåtts, skall gasreglaget
släppas tills motorn återgår till tomgång och opacitetsmätaren ger motsva-
rande utslag.
2.4 Förfarandet som beskrivs i punkt 2.3 ovan skall upprepas minst sex
gånger för att rengöra avgassystemet och, vid behov, för att återställa
mätutrustningen. Maximiopacitetsvärden som erhålls vid varje efterva-
randra följande acceleration skall registreras tills ett stabiliserat värde
erhålls. Värden registrerade under de tomgångsperioder som följer efter
accelerationerna skall inte beaktas. Värden skall anses vara stabiliserade
då fyra eftervarandra utslag faller inom inte mer än 0,25 m−1utan att
utgöra en fallande serie. Den absorptionskoefficient XMsom registreras
skall vara det aritmetiska medelvärdet av de här fyra värdena.
2.5 Motorer utrustade med turbokompressor skall, vid behov, regleras av
följande specialvillkor
2.5.1 Då det gäller motorer utrustade med turbokompressor, som drivs antingen
av en koppling eller mekaniskt av motorn med möjlighet till frånkoppling,
skall två fullständiga provserier utföras med förberedande acceleration, i
vilka kompressorn är frånkopplad för den ena och ikopplad för den andra.
Det mätresultat som godtas skall vara det högre av de två resultaten;
2.5.2 Om motorn har fler än ett avgasrör, skall provningen utföras genom att
sammanföra alla avgasutlopp i en lämplig anordning för att blanda
samman gaserna och släppa ut dem genom endast ett rör. Provning under
fri acceleration kan dock utföras vid vardera utloppet, i vilket fall det
värde som används för beräkning av den korrigerade ljusabsorptionskoef-
ficienten skall vara det aritmetiska medelvärdet av värden som registrerats
vid utloppen och provningen skall anses vara giltig endast om de yttersta
värdena inte avviker från varandra med mera än 0,15 m−11997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 276
▼B
3. BESTÄMNING AV DET KORRIGERADE VÄRDET FÖR ABSORP-
TIONSKOEFFICIENTEN
Dessa bestämmelser skall gälla ifall absorptionskoefficienten under
konstantdrift har faktiskt uppnåtts med samma avledda motortyp.
3.1Symboler
XM: värdet av absorptionskoefficienten vid acceleration i friläge, mätt
enligt bestämmelserna i punkt 2.6;
XL: det korrigerade värdet av absorptionskoefficienten vid fri accelera-
tion;
SM: det värde av absorptionskoefficienten mätt vid konstant drift (se
punkt 2.1 av tillägg 1) som är närmast de föreskrivna gränsvärdena
som motsvarer samma nominalströmning;
SL: det värde för absorptionskoefficienten som definieras i punkt 4.2
av tillägg 1 för den nominalströmning som motsvarar den mätpunkt
som gav utslaget SM.
3.2 Eftersom absorptionskoefficienterna uttrycks i m−1, erhålls det korrigerade
värdet med hjälp av det mindre av följande två uttryck:
XL¼SL/C1XM
SM
eller
XL=XM+ 0,51997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 277
▼B
Tillägg 3
Gränsvärden för konstantdriftprovning
Nominalströmning G
(liter/sekund)Absorptionskoefficient k
(m−1)
< 42 2,26
45 2,19
50 2,08
55 1,985
60 1,90
65 1,84
70 1,775
75 1,72
80 1,665
85 1,62
90 1,575
95 1,535
100 1,495
105 1,465
110 1,425
115 1,395
120 1,37
125 1,345
130 1,32
135 1,30
140 1,27
145 1,25
150 1,225
155 1,205
160 1,19
165 1,17
170 1,155
175 1,14
180 1,125
185 1,11
190 1,095
195 1,08
> 200 1,065
Märk:Även om de ovannämnda värdena har avrundats till närmast 0,01 eller 0,005, betyder detta inte att
mätningarna måste göras i samma noggrannhetsskala.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 278
▼B
Tillägg 4
Bestämmelser för opacitetsmätaren
1. RÄCKVIDD
Detta tillägg definierar de krav som den opacitetsmätare som används i
de provningar som beskrivs i tilläggen 1 och 2 måste uppfylla.
2. GRUNDBESTÄMMELSER FÖR OPACITETSMÄTARE
2.1 Den gas som utsätts för mätning skall innehållas i en kammare vars inre
yta är icke-reflekterande.
2.2 Den egentliga sträckan som ljusstrålarna färdas genom den gas som
mäts skall bestämmas så att den eventuella effekten av de anordningar
som skyddar ljuskällan och den fotoelektriska cellen beaktas. Denna
sträcka skall anges på apparaturen.
2.3 Opacitetsmätarens utslagsgivare skall ha två skalor, den ena i absoluta
enheter av ljusabsorption från 0 till
 (m−1) och den andra en linjär
skala från 0 till 100. På båda skalorna skall 0 beteckna fullt ljus och
maximivärdet fullständig avsaknad av ljus.
3. BESTÄMMELSER FÖR TILLVERKNING
3.1Allmänt
Opacitetsmätaren skall vara sådan att, i konstanta förhållanden, rökkam-
maren är fylld med rökav jämn opacitet.
3.2 Rökkammaren och opacitetsmätarens yttre
3.2.1 Möjligheten att oönskat ljus når den fotoelektriska cellen som en följd
av inre reflektioner eller av diffusion skall hållas vid ett minimum (t.ex
genom att färga de inre ytorna mattsvarta och ställa dem lämpligt).
3.2.2 De optiska egenskaperna skall vara sådana att den kombinerade inve-
rkan av diffusion och reflektion inte överskrider en enhet på den linjära
skalan när rökkammaren är fylld med rök med en absorptionskoefficient
omkring 1,7 m−1.
3.3Ljuskälla
Ljuskällan skall vara en glödlampa med en färgtemperatur mellan 2 800
och 3250 ºK.
3.4Mottagare
3.4.1 Mottagaren skall bestå av en fotoelektrisk cell med en spektralrespons-
kurva som liknar människoögats fotooptiska kurva (maximirespons i
550/570 nm bandet, mindre än 4 % av denna maximirespons under
430 nm och över 680 nm).
3.4.2 Konstruktionen av den elektriska enhet som innehåller utslagsgivaren
skall vara sådan att den fotoelektriska cellens utgående effekt är en
linjär funktion av det mottagna ljusets intensitet inom funktionstempera-
turerna för den fotometriska cellen.
3.5Mätskala
3.5.1 Ljusabsorptionskoefficienten k skall vara beräknad med hjälp av formeln
Ø=Øo·e−KL, där L är den sträcka som ljusstrålarna i verkligheten
färdas genom den gas som skall mätas, Øoär ljusflödet in och Ø är
ljusflödet ut. När den verkliga sträckan L i en viss typ av opacitetsmä-
tare inte kan bestämmas direkt geometriskt, skall sträckan L bestämmas:
— antingen enligt den metod som beskrivs i punkt 4, eller
— genom jämförelse med annan typ av opacitetsmätare vars faktiska
längd är känd.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 279
▼B
3.5.2 Förhållandet mellan den linjära skalan från 0 till 100 och absorptions-
koefficienten k skall härledas enligt följande formel:
k¼/C01
Lloge1/C0N
100/C18/C19
där N är utslaget på den linjära skalan och k den motsvarande absorp-
tionskoefficienten.
3.5.3 Opacitetsmätarens utslagsgivare skall tillåta utslag av absorptionskoeffi-
cienten vid 1,7 m−1med en noggrannhet av 0,025 m−1.
3.6Inställning och provning av mätutrustningen
3.6.1 Den fotoelektriska cellens elektriska enhet och utslagsgivaren skall
kunna ställas in så att nålen kan ställas på noll när ljuset går genom en
rökkammare fylld med ren luft eller en kammare med liknande egen-
skaper.
3.6.2 Då lampan är släckt och den elektriska mätströmkretsen är avstängd
eller kortsluten, skall utslaget på skalan för absorptionskoefficient vara
∞och med mätströmkretsen åter påslagen skall värdet fortfarande vara
∞.
3.6.3 En mellankontroll skall utföras genom placering av ett filter i rökkam-
maren som representerar en gas vars absorptionskoefficient, k, mätt
enligt beskrivningen i punkt 3.5.1, är känd och ligger mellan 1,6 m−1
och 1,8m−1. Värdet för kmåste vara k änt med noggrannheten 0,025 m−
1. Kontrollen är till för att säkerställa att värdet inte avviker med mer
än 0,05 m−1från det värde som syns på utslagsgivaren när filtret har
placerats mellan ljuskällan och den fotoelektriska cellen.
3.7Opacitetsmätarens utslag
3.7.1 Utslagstiden för den elektriska mätströmkretsen, vilken är den tid det tar
för utslagsgivaren att nå ett totalt värde på 90 % av hela skalan när en
skärm förs in som helt förmörkar den fotoelektriska cellen, skall vara
mellan 0,9 och 1,1 sekunder.
3.7.2 Den elektriska mätströmkretsens dämpning skall vara sådan att det
första överskridandet av det slutliga stabiliserade värdet efter varje
tillfällig variation i det uppmätta värdet (t.ex kontrollfiltret) inte
överstiger 4 % av detta värde i enheter längs den linjära skalan.
3.7.3 Opacitetsmätarens reaktionstid till fysikaliska fenomen i rökkammaren,
vilken är den tid det tar mellan att gaser först tränger in i mätanord-
ningen och att de helt fyller rökkammaren, skall inte vara längre än 0,4
sekunder.
3.7.4 Dessa villkor skall gälla endast för opacimetrar som används för opaci-
tetsmätning under fri acceleration.
3.8.Trycket av den mätta gasen och reningsluften
3.8.1 Trycket av avgaserna i rökkammaren skall inte avvika från det omgi-
vande lufttrycket med mer än 0,75 kPa.
3.8.2 Variation i den mätta gasens och reningsluftens trycksk all inte resultera
i större variation av absorptionskoefficienten än 0,05 m−1för en gas
motsvarande en absorptionskoefficient av 1,7 m−1.
3.8.3 Opacitetsmätaren skall förses med en anordning lämpad för tryckmät-
ning i rökkamaren.
3.8.4 Apparaturens tillverkare skall ange variationsgränserna för trycket av
den mätta gasen och reningsluften i rökkammaren.
3.9Den mätta gasens temperatur
3.9.1 I hela rökkammaren skall den mätta gasens temperatur vid mättid-
punkten vara mellan 70 ºC och en maximitemperatur definierad av
opacitetsmätarens tillverkare, så att utslagen över detta temperatu-
rområde inte varierar med mer än 0,1 m−1då kammaren är fylld med
en gas med absorptionskoefficienten 1,7 m−1.
3.9.2 Opacitetsmätaren skall utrustas med anordningar för mätning av tempe-
raturen i rökkammaren.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 280
▼B
4. OPACITETSMÄTARENS VERKSAMMA STRÄCKA ”L”
4.1Allmänt
4.1.1 I vissa typers opacimetrar har gaserna mellan ljuskällan och den foto-
elektriska cellen, eller mellan de transparenta delar som skyddar
ljuskällan och den fotoelektriska cellen, inte en konstant opacitet. I
dessa fall är den verksamma sträckan L längden av en gaspelare med
likformig opacitet som resulterar i samma ljusabsorption som då gasen
går normalt genom opacitetsmätaren.
4.1.2 Den verksamma sträckan som ljusstrålen färdas erhålls genom att
jämföra utslaget N på den normalt fungerande opacitetsmätaren med
utslaget Nosom erhålls med en opacitetsmätare som är modifierad så
att provgasen fyller en noggrant definierad sträcka Lo.
4.1.3 Jämförande utslag skall tas i snabb följd för bestämning av nollpunktens
rätta position.
4.2Uppskattning av L
4.2.1 Provgaserna skall vara avgaser med konstant opacitet eller absorbenta
gaser med samma täthetsgrad som avgaserna.
4.2.2 En pelare Loi opacitetsmätaren som kan fyllas jämnt med provgaserna
och vars baser ligger i mer eller mindre rät vinkel mot ljusstrålarnas
riktning skall noggrant bestämmas. Denna sträcka Loskall vara nära
opacitetsmätarens beräknade verksamma sträcka.
4.2.3 Provgasernas medeltemperatur i rökkammaren skall mätas.4.2.4 Vid behov kan ett utvidningskärl med tillräcklig kapacitet för att neutra-
lisera pulseringar och med kompakt utformning tillsättas
provtagningslinjen så nära provsonden som möjligt. En avkylningsan-
ordning kan också installeras. Tilläggning av ett utvidgningskärl och en
avkylningsanordning skall inte olämpligt påverka avgasernas
sammansättning.
4.2.5 Provning för bestämning av opacitetsmätarens verksamma sträcka skall
bestå av att låta provgas strömma växelvis genom den normalt funge-
rande opacitetsmätaren och genom samma anordning förändrad enligt
beskrivningen i punkt 4.1.2.
4.2.5.1 Opacitetsmätarens utslag skall registeras kontinuerligt under provningen
med en anordning vars reaktionstid är så lik opacitetsmätarens reak-
tionstid som möjligt.
4.2.5.2 Då opacitetsmätaren funktionerar normalt skall utslaget på den linjära
skalan vara N och gasernas medeltemperatur uttryckt på Kelvin-skalan
skall vara T.
4.2.5.3 Då den kända sträckan L
ofylls med samma provgas skall utslaget på
den linjära skalan vara Nooch gasernas medeltemperatur uttryckt på
Kelvin-skalan skall vara To.
4.2.6. Den verksamma sträckan skall vara:
L¼LoT
Tolog 1 /C0N
100/C18/C19
log 1 /C0No
10/C18/C19
4.2.7 Provningen skall upprepas med minst fyra provgaser för att erhålla
utslag jämnt längs en linjär skala från 20 till 80.
4.2.8 Opacitetsmätarens verksamma sträcka L skall vara det aritmetiska
medeltalet av de verksamma sträckor som erhållits på sätt som defini-
eras i punkt 4.2.6 för varje provgas.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 281
▼B
Tillägg 5
Installering och användning av opacitetsmätaren
1. TILLÄMPNINGSOMRÅDE
Detta tillägg innehåller bestämmelser för installering och användning av
opacimetrar avsedda för användning i de provningar som beskrivs i tillä-
ggen 1 och 2.
2. PROVTAGNINGSOPACITETSMÄTARE2.1Installering för konstantdriftprovning
2.1.1 Förhållandet mellan sondens och avgasrörets genomskärningsytor skall
vara minst 0,05. Mottrycket mätt i avgasröret vid sondens mynning skall
inte överskrida 75 mm kPa.
2.1.2 Sonden skall vara ett rör vars öppna ände är riktad framåt längs avgasrö-
rets eller den eventuella förlängningens axel. Den skall placeras i ett
avsnitt där spridningen av gaserna är i stort likformig. För att uppnå detta
skall sonden placeras så långt in mot strömningen i avgasröret, eller den
eventuella förlängningen, som möjligt, så att, om D är avgasrörets
diameter vid mynningen, sondens ände är placerad i ett rätlinjigt avsnitt
vars längd är minst 6 D uppåt från provtagningspunkten och 3 D nedåt.
Om ett förlängningsrör används, får ingen luft slippa in vid skarven.
2.1.3 Trycket i avgasröret och tryckminskningen i provtagningslinjen skall vara
sådana att sonden samlar upp ett prov som i praktiken är lik den som
skulle erhållas vid isokinetisk provtagning.
2.1.4 Vid behov kan ett utvidgningskärl med tillräcklig kapacitet för att neutra-
lisera pulseringar och med kompakt utformning, tillsättas
provtagningslinjen så nära provsonden som möjligt. En avkylningsanord-
ning kan också installeras. Tilläggning av ett utvidgningskärl och en
avkylningsanordning får inte olämpligt påverka avgasernas sammansätt-
ning.
2.1.5 En fjärilsventil, eller annan anordning för att öka trycket under provtag-
ningen, kan installeras inuti avgasröret minst 3 D nedåt från provsonden.
2.1.6 Rören mellan sonden, avkylningsanordningen, utvidgningskärlet (om
sådan används) och opacitetsmätaren skall vara så korta som möjligt och
de skall möta de tryck- och temperaturkrav som fastställs i punkterna 3.8
och 3.9 i tillägg 4. Rören skall luta uppåt från provtagningspunkten till
opacitetsmätaren och skarpa krökar där sot kan samlas får inte finnas. En
shuntventil skall installeras ovanför opacitetsmätaren om en sådan inte
ingår.
2.1.7 Under provningen skall kontrollmätningar göras för att säkerställa att
bestämmelserna i punkt 3.8 i tillägg 4 beträffande tryck och i punkt 3.9
beträffande temperatur i mätkammaren uppfylls.
2.2Installering för provning vid fri acceleration
2.2.1 Förhållandet mellan sondens och avgasrörets genomskärningsytor skall
vara minst 0,05. Mottrycket mätt i avgasröret vid sondens mynning får
inte överskrida 0,75 kPa.
2.2.2 Sonden skall vara ett rör vars öppna ände är riktad framåt längs avgasrö-
rets eller den eventuella förlängningens axel. Den skall placeras i ett
avsnitt där spridningen av gaserna är i stort likformig. För att uppnå detta
skall sonden placeras så långt in mot strömningen i avgasröret, eller den
eventuella förlängningen, som möjligt, så att, om D är avgasrörets
diameter vid mynningen, sondens ände är placerad i ett rätlinjigt avsnitt
vars längd är minst 6 D uppåt från provtagningspunkten och 3 D nedåt.
Om ett forlängningsrör används får ingen luft slippa in vid skarven.
2.2.3 Provtagningsystemet skall vara sådant att vid alla motorhastigheter trycket
av provet i opacitetsmätaren ligger inom de gränser som definieras i punkt
3.8.2 av tillägg 4. Detta kan kontrolleras genom att anteckna provets tryck
vid tomgång och vid maximihastighet utan belastning. Beroende av opaci-
tetsmätarens typ kan provets tryck regleras genom att en krage eller en
fjärilsventil installeras i avgasröret eller förlängningen. Oberoende av
vilken metod som används får mottrycket i avgasröret vid sondens
mynning inte överskrida 0,75 kPa.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 282
▼B
2.2.4 Rören som är fästa vid opacitetsmätaren skall vara så korta som möjligt.
Rören skall luta uppåt från provtagningspunkten till opacitetsmätaren och
skarpa krökar där sot kan samlas får inte finnas. En shuntventil kan instal-
leras ovanför opacitetsmätaren för att avskilja avgaserna, utom då
mätningar pågår.
3. TOTALSTRÖMNINGSOPACITETSMÄTARE
De enda förberedande åtgärder som bör vidtages beträffande provning
under konstant drift och under fri acceleration är följande:
3.1 de rör som sammanbinder avgassystemet och opacitetsmätaren skall vara
sådana att ingen luft kan tränga in;
3.2 rören som är fästa vid opacitetsmätaren skall vara så korta som möjligt.
Rören skall luta uppåt från avgasröret till opacitetsmätaren och skarpa
krökar där sot kan samlas skall inte finnas. En shuntventil får installeras
ovanför opacitetsmätaren för att avskilja avgaserna, utom då mätningar
pågår;
3.3 en avkylningsanordning ovanför opacitetsmätarens kan också vara
behövlig.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 283
▼B
BILAGA IV
SPECIFIKATIONER ÖVER REFERENSBRÄNSLE (BENSIN)
Referensbränslets tekniska egenskaper: CEC 08-A-85 (Typ: ”premium” blyfri
bensin) för användning vid provning av två- eller trehjuligt fordon
EgenskaperGränser och enheter
ASTM Metod (1)
min. max.
Forskningsoktantal (RON) 95,0 D 2699
Motorns oktantal (MON) 85,0 D 2700
Specifikvik t vid 15 ºC 0,748 0,762 D 1298
Ångtryck(Reid) 0,56 bar 0,64 bar D 323
Destillering
Initialkokpunkt 24 ºC 40 ºC D 86
— 10 % vol. 42 ºC 58 ºC D 86
— 50 % vol. 90 ºC 110 ºC D 86
— 90 % vol. 155 ºC 180 ºC D 86
Slutkokpunkt 190 ºC 215 ºC D 86
Återstod 2 % D 86
Kolväteanalys
— olefiner 20 % vol. D 1319— aromater (varav 5 % vol.
benzol) (*)45 % vol. (*) D 3606/D 2267
— paraffiner ytterligare D 1319
Kolväte/väte förhållande förhållande
Oxidationsbeständighet 480 min. D 525
Gummiförekomst i bensin 4 mg/100 ml D 381
Svavelhalt 0,04 % per
massaD 1266/D 2622/D 2785
Kopparband-korrosion,
50 ºC1 D 130
Blyhalt 0,005 g/l D 3237
Forsforhalt 0,0013 g/l D 3231
(1) Begynnelsebokstäverna av American Society for Testing and Materials, 1916 Race Street, Philadelphia, Penn-
sylvania 19103, USA.
(*) OBS:Tillsats av ämnen som innehåller syre är förbjuden.
SPECIFIKATIONER BETRÄFFANDE REFERENSBRÄNSLE (DIESEL)
(CEC RF 03-A-84)
Egenskaper Gränser och enheter ASTM metod
Specifik vikt vid 15 ºC min. 0,835 kg/l D 1298
max. 0,845 kg/l
Cetan index min. 49 D 613
max. 53
Destilleringspunkt D 86— 50 % vol. min. 245 ºC
— 90 % vol. min. 320 ºC
max. 340 ºC
— Slutkokpunkt max. 370 ºC1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 284
▼B
Egenskaper Gränser och enheter ASTM metod
Viskositet vid 40 ºC min. 2,5 mm2/s D 445
max. 3,5 mm2/s
Svavelhalt min. för överföring D 1266, D 2622
max. 0,30 % (mass) el. D 2785
Antändningspunkt min. 55 ºC D 93
Kallfilter inkopplingspunkt max. − 5 ºC (CEN) EN116 el. IP309
Conradson-kol (återstod) 10 % max. 0,20% (massa) D 189
Askhalt max. 0,01 % (massa) D 482
Vattenhalt max. 0,05 % (massa) D 95 el. D 1744
Kopparband-korrosion vid
100 ºCmax. 1 D 130
Neutraliseringstal max. 0,20 mg KOH/g D 974
Oxidationsbeständighet max. 2,5 mg/100 ml D 2274
1. Motsvarande ISO-metoder skall definieras om de har publicerats för alla
ovan nämnda egenskaper.
2. De tal som anges under ”Destillering” hänvisar till tolala förångade mängder
(förluster medräknat).
3. Detta bränsle kan tillverkas av primärdestillat eller krackade destillat. Det
kan vara svavelfritt och det får inte innehålla metalliska tillsatsämnen.
4. De värden som fastställs i bestämmelserna är ”faktiska värden”. De villkor
som används för att bestämma gränsvärden följer ASTM Standard D 3244
”Defining a basis for Petroleum Quality Disputes” och maximivärdet
fastställdes genom att ta minsta differensen av 2R över noll. Ett maximi-
och ett minimivärde fastställdes genom att ta minsta differensen av 4R (R =
reproducibilitet).
Även om denna åtgärd är nödvändig på statistiska grunder, borde bränsletill-
verkaren sträva mot nollvärdet då det angivna maximivärdet är 2R, och mot
medelvärdet då ett minimi- och ett maximivärde anges. Villkoren i ASTM
Standard 3244 skall tillämpas vid bestämning av huruvida ett bränsle
uppfyller dessa bestämmelser.
5. Då det är nödvändigt att beräkna den termiska verkningsgraden av en motor
eller ett fordon, kan bränslets värmeenergivärde erhållas med hjälp av
följande formel:
Lägre värmeenergivärde (i MJ/kg) = (46,423 − 8,792d2+ 3,170d) (1− (x + y
+ s)) + 9,420s − 2,499x
där
d = tätheten mätt vid 15 ºC,
x = vattenhalten, i förhållande till massan (% dividerat med 100),
y = askhalten, i förhållande till massan (% dividerat med 100),s = svavelhalt, i förhållande till massan (% dividerat 100).1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 285
▼B
BILAGA V
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 286
▼B
BILAGA VI
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 287
▼B
KAPITEL 6
BRÄNSLETANKAR FÖR TVÅ- ELLER TREHJULIGA MOTORFORDON
FÖRTECKNING ÖVER BILAGOR
BILAGA I Konstruktionskrav …
Tillägg 1 Provningsutrustning …Tillägg 2 Informationsdokument rörande en typbränsletank för två- eller trehjuligt
motorfordon …
Tillägg 3 Intyg om godkännande av komponent rörande en typbränsletank för två-
eller trehjuligt motorfordon …
BILAGA II Krav rörande montering av bränsletankar och bränsleförsörjningssystem i
två- eller trehjuliga motorfordon …
Tillägg 1 Informationsdokument rörande monteringen av bränsletank/-tankar i en
två- eller trehjulig motorfordonstyp …
Tillägg 2 Intyg om typgodkännande av fordonstyp rörande monteringen av bränsle-
tank/-tankar i en två- eller trehjulig motorfordonstyp …1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 288
▼B
BILAGA I
KONSTRUKTIONSKRAV
1. ALLMÄNT
1.0 I detta kapitel avses med ”bränsletanktyp”, bränsletankar som tillverkats
av samma tillverkare och vars utformning, konstruktion och material inte
skiljer sig åt i beaktansvärd grad.
1.1 Bränsletankar skall tillverkas av material vars värme-, mekaniska och
kemiska reaktioner fortsätter vara ändamålsenliga även vid avsedda
användningsförhållanden.
1.2 Bränsletankar och de angränsande delarna skall konstrueras på ett sådant
sätt att de inte genererar någon elektrostatisk laddning som kan orsaka
gnistor mellan tanken och fordonets underrede som sannolikt kunde
antända bränsle/luft blandningen.
1.3 Bränsletankar skall tillverkas på sådant sätt att de kan motstå anfrätning.
De skall klara de läckage- och täthetsprov som utförs under ett tryck som
motsvarar två gånger det relativa driftstrycket och, i vilket fall som helst,
åtminstone motsvarar det absoluta trycket 130 kPa. Vilket som helst tillä-
gstryck eller tryck som överskrider driftstrycket skall frigöras automatiskt
av passande anordningar (mynningar, säkerhetsventiler, osv.) Ventilations-
mynningarna skall konstrueras på ett sådant sätt att de utesluter all
antändningsrisk. Bränslet skall inte kunna flyta från tanklocket eller från
anordningar som installerats för att frigöra överloppstryckäven om tank en
är helt uppochnervänd; droppning på maximalt 30 g/min kan tolereras.
2. PROVNING
Bränsletankar som tillverkats av annat än metall skall provas enligt nedan-
stående beskrivning och i den ordningen:
2.1Täthetsprov
2.1.1 Provningsmetod
Bränsletanken skall provas vid en temperatur på 313 K ± 2 K. Bränslet
som skall användas vid provningen skall vara det referensbränsle som
definieras i kapitel 5 om åtgärder som motverkar luftföroreningar förorsa-
kade av två- och trehjuliga motorfordon.
Tanken skall till 50 % av sin beräknade kapacitet fyllas med provbränsle
och luftas i en rumstemperatur på 313 K ± 2 K till dess att en konstant
viktminskning uppstår. Denna period skall omfatta minst fyra veckor
(förlagringsperioden). Tanken skall tömmas och sedan åter fyllas med
provbränsle till 50 % av sin beräknade kapacitet.
Tanken skall därefter förvaras under stabiliserande förhållanden vid en
temperatur på 313 K ± 2 K till dess att innehållets komponenter motsvarar
provtemperaturen. Därefter skall tanken tillslutas. Tryckökningen i tanken
under provningen får kompenseras. Viktminskningen som beror på
utspridning måste bestämmas under åttaveckorsprovet. Under det provet
får högst 20 g förflyktigas i medeltal per 24 timmar. Om utspridnings-
förlusterna är större måste bränsleförlusten också bestämmas under en
provtemperatur på 296 K ± 2 K med bibehållande av alla andra
förhållanden (förlagring vid på 313 K ± 2 K). Den förlust som bestäms
under de förhållandena får inte överstiga 10 g per 24 timmar.
När provet utförs med inre tryckkompensation, vilket måste nämnas i
provrapporten, måste den bränsleförlust som orsakas av tryckkompensa-
tionen beaktas vid beräkningarna när utspridningsförlusten fastställs.
2.2Slagprov
2.2.1 Provningsmetod
Bränsletanken skall fyllas till sin beräknade kapacitet med en blandning
av 50 % vatten och etylenglykol eller med något annat kylmedel som
inte angriper bränsletankens material, vars fryspunkt är lägre än 243 K
±2K .
Temperaturen på de ämnen som finns i tanken under provningen skall
vara 253 K ± 5 K. Tanken skall kylas ner i en motsvarande rumstempe-
ratur. Det är också möjligt att fylla bränsletanken med tillräckligt kyld
vätska förutsatt att bränsletanken förblir vid provtemperaturen under
åtminstone en timme.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 289
▼B
Vid provningen skall en pendel användas. Pendelns ände skall ha formen
av en liksidig triangulär pyramid vars hörn och kanter har en böjnings-
radie på 3,0 mm. Vid en massa på 15 kg skall pendelns energi vara
minst 30,0 J.
De punkter på bränsletanken som provas skall vara de som anses vara
utsatta för risker som en följd av monteringen av tanken och dess
placering på fordonet. Ett enda slag mot någon av dessa punkter får inte
innebära att vätskeläckage uppstår.
2.3Mekanisk styrka
2.3.1 Provningsmetod
Bränsletanken skall fyllas ända till sin beräknade kapacitet, provvätskan
som används bör vara på 326 K ± 2 K. Det relativa invändiga trycket
skall inte vara lägre än 30 kPa. Om bränsletanken har konstruerats för att
motstå ett större relativt invändigt tryck än 15 kPa, skall ett relativt prov-
tryckanvändas som motsvarar dubbelt det relativa invändiga
användningstrycket för vilket tanken har konstruerats. Tanken skall förbli
tillsluten under en tidsrymd på 5 timmar.
De eventuella deformeringar som uppstår får inte innebära att bränsle-
tanken blir obrukbar. (Tanken får t.ex. inte genomborras). Om
deformeringen av tanken skall bedömas skall monteringsförhållandena
beaktas.
2.4Bränslemotståndsprov
2.4.1 Provningsmetod
Sex dragprovsbitar av ungefär samma tjocklek skall tas från de flata
sidorna. Deras dragprovsstyrka och elasticitetsgränser skall fastställas på
296 K ± 2 K under en draghastighet på 50 mm/min. Dessa värden måste
jämföras med de dragprovsstyrke- och elasticitetsvärden som erhållits
genom liknande provningar där en bränsletank använts, som redan har
förvarats för förlagringsperioden. Materialet måste anses kunna godtas
om skillnaden i dragprovsstyrka inte överstiger 25 %.
2.5Eldtålighetsprov
2.5.1 Provningsmetod
Tankens material skall inte brinna med högre flamhastighet än, 0,64 mm/s
i den provning som beskrivs i tillägg 1.
2.6Värmebeständighetsprov
2.6.1 Provningsmetod
Bränsletanken, fylld till 50 % av sin beräknade kapacitet med vatten på
293 K ± 2 K, skall efter att ha bevarats under en timme i en rumstempe-
ratur på 343 K ± 2 K inte uppvisa bestående deformering eller läckage.
Efter provningen skall tanken fortfarande vara fullt brukbar. Provningsa-
nordningen skall ta installationsförhållandena i beaktande.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 290
▼B
Tillägg 1
1. PROVNINGSUTRUSTNING
1.1Provkammare
En helt sluten laboratoriekupa med ett värmebeständigt inspektionsfönster.
En spegel kan användas vid vissa provningar så att även baksidan på
provbiten kan observeras.
Rökutsuget skall stängas av under provet och startas genast efter provet så
att alla eventuella giftiga förbränningsprodukter skall fås bort.
Provet kan också ske i en metallåda som placeras i kupan med
utsugsfläkten påslagen.
Lådans under- och översidor skall vara försedda med ventilationshål som
tillför tilltäckligt med luft för förbränningen utan att den brinnande prov-
biten utsätts för drag.
1.2Stativ
Ett laboratoriestativ med två klämmor som kan ställas in i vilken position
som helst med hjälp av hålbultar.
1.3Brännare
En gaseldad bunsen- eller tirrilbrännare med ett munstycke på 10 mm.
Munstycket får inte vara försett med några tillbehör.
1.4Metallnät
Maskstorlek 20; storlek: 100 × 100 mm.
1.5Tidtagarur
Ett tidtagarur eller liknande med indelning som inte överstiger 1 sekund.
1.6Vattenbad
1.7Graderad måttstock
Gradering i millimeter
2. PROVEXEMPLAR
2.1 Minst 10 provexemplar 125 ± 5 mm långa × 12,5 ± 0,2 mm breda som
måste tas direkt från en representativ bränsletank.
Om bränsletankens form omöjliggör att så sker, skall en del av tanken
formas till en 3 mm tjockplatta med tillräck lig yta för att möjliggöra att
nödvändiga provexemplar tas.
2.2 Provexemplaren skall vanligen testas i sitt typgodkända tillstånd, om inte
annat anges.
2.3 Två streck, det ena 25 mm och det andra 100 mm från ena änden, skall
skäras i varje provexemplar.
2.4 Provexemplarens kanter skall vara jämna. Kanter som har erhållits genom
sågning skall sandpappras fint så att en jämn yta erhålls.
3. PROVNINGSMETOD
3.1 Provexemplaret skall fästas vid en av stativklämmorna i änden närmast
100 mm märket, dess längsgående axel skall vara vågrät och dess tväraxel
på 45º vinkel mot den vågräta. Nedanför provexemplaret skall ett (ca
100 × 100 mm) metallnät placeras 10 mm vågrätt under provexemplarets
kant så att det sticker ut ca 13 mm förbi siktens kant (figur 1). Före varje
provning skall alla kvarvarande rester på metallnätet brännas eller nätet
ersättas.
Ett bad fyllt med vatten skall placeras på kupbordet på ett sådant sätt att
det fångar upp den glöd som kan falla ned under provningen.
3.2 Brännarens lufttillförsel skall ställas in på ett sådant sätt att en ca 25 mm
hög blå låga erhålls.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 291
▼B
3.3 Brännaren skall placeras så att dess flamma når provexemplarets yttre
kant såsom visas i figur 1 och samtidigt skall tidtagaruret startas.
Flamman skall nå provexemplaret under 30 sekunder och om provbiten
deformeras, smälter eller dras undan från flamman, skall flamman flyttas
så att den fortfarande når provexemplaret.
Större deformering av provexemplaret under provningen kan ogiltigförk-
lara resultatet. Brännaren skall avlägsnas efter 30 sekunder eller när
flammans främre del når 25 mm-märket. Om den når detta tidigare skall
brännaren flyttas åtminstone 450 mm från provbiten och den stängda
kupan.
3.4 När flammans främre del når 25 mm-märket skall tiden på tidtagaruret, i
sekunder, noteras som tid t1.
3.5 Tidtagaruret skall stannas när förbränningen (med eller utan låga)
avstannar eller når 100 mm-märket från den fria änden.
3.6 Tiden på tidtagaruret, i sekunder, skall noteras som tid t.
3.7 Om förbränningen inte når 100 mm-märket skall den icke-förbrända
sträckan från 100 mm-märket längs med provexemplarets undre kant
mätas, avrundad till närmaste millimeter.
Den förbrända sträckan skall motsvara 100 mm minus den icke-förbrända
sträckan uttryckt i mm.
3.8 Om ett provexemplar förbränts ända till eller förbi 100 mm-märket skall
förbränningshastigheten vara:
75
t/C0t1im m =s
3.9 Provningen skall upprepas (3.1 till 3.8) tills tre provexemplar har förbränts
ända till eller förbi 100 mm-märket eller tio provexemplar har provats.
Om ett provexemplar av tio brinner ända till eller förbi 100 mm-märket,
skall provningen (3.1 till 3.8) upprepas på tio nya provexemplar.
4. FRAMSTÄLLNINGEN AV RESULTATEN
4.1 Om minst två av provbitarna har förbränts till 100 mm-märket, skall
förbränningens medelhastighet (i mm/s) som måste anges, vara medeltalet
av förbränningshastigheten hos alla exemplar som förbränts ända till
märket.
4.2 Den genomsnittliga förbränningstiden och förbränningssträckan skall
anges om inget av de tio provexemplaren eller högst ett av 20 exemplar
har förbränts ända till 100 mm-märket.
4.2.1 Genomsnittlig förbränningstid (GFT) i sekunder:
GFT ¼Xn
i¼1/C1ti/C030 ðÞ
n
där n är antalet provbitar
avrundad uppåt eller nedåt till närmaste multipel av 5 sekunder: sålunda
måste ”mindre än 5 sekunder” anges om förbränningen varar mindre än
3 sekunder efter avlägsnandet av brännaren.
En GFT på 0 får aldrig anges.
4.2.2 Genomsnittlig förbränningssträcka (GFS) i millimeter:
GFS¼Xn
i¼1/C1100/C0icke/C0f¨orbr¨and str¨ackai ðÞ
n
där n är antalet provbitar
avrundade uppåt eller nedåt till närmaste multipel av 5 mm; om den
förbrända sträckan understiger 3 mm skall ”mindre än 5 mm” anges.
En GFS på 0 får aldrig anges.
När ett enda provexemplar brinner ända till märket skall förbrännings-
sträckan räknas som 100 mm.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 292
▼B
4.3 De fullständiga resultaten måste innehålla följande information:
4.3.1 Identifiering av provexemplaret, inbegripet preparerings- och förvarings-
metoden.
4.3.2 Provexemplarets genomsnittliga tjocklek ± 1 %.
4.3.3 Antal undersökta provexemplar.4.3.4 Spridningen på förbränningstidsvärden.4.3.5 Spridningen på förbränningssträckevärden.
4.3.6 Om ett provexemplar inte förbränts till märket för att det droppar, rinner
eller faller sönder i brända partiklar, måste detta uppges.
4.3.7 Om ett provexemplar återtänds av brinnande material på metallnätet måste
detta uppges.
Figur 1
Provmaterial
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 293
▼B
Tillägg 2
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 294
▼B
Tillägg 3
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 295
▼B
BILAGA II
KRAV RÖRANDE MONTERINGEN AV BRÄNSLETANKAR OCH
BRÄNSLEFÖRSÖRJNINGSSYSTEM FÖR TVÅ- ELLER TREHJULIGA
MOTORFORDON
1. BRÄNSLETANK
Systemet för att fästa tanken skall utformas, tillverkas och monteras så att de
fyller sin funktion oberoende av körförhållandena.
2. BRÄNSLEFÖRSÖRJNINGSSYSTEM
Motorbränslesystemets komponenter skall skyddas på lämpligt sätt av en del
av ramen eller karossen så att de inte kan slå i hinder på marken. Det skyddet
krävs inte om komponenterna ifråga, när de befinner sig under fordonet, är
högre upp från marken än den del av ramen eller karossen som befinner sig
just framför dem.
Bränsleförsörjningssystemet skall utformas, tillverkas och monteras så att det
inte skadas av den inre och yttre anfrätning som det är utsatt för. Rörelse som
beror på fordonsstrukturens, motorns och överföringens vridning, böjning och
vibration får inte utsätta bränslesystemets komponenter för onormal friktion
eller påfrestning.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 296
▼B
Tillägg 1
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 297
▼B
Tillägg 2
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 298
▼B
KAPITEL 7
ÅTGÄRDER MOT OTILLÅTEN FÖRÄNDRING AV TVÅHJULIGA MOPEDER OCH
MOTORCYKLAR1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 299
▼B
BILAGA
1. DEFINITIONER
I detta kapitel:
1.1 ”Åtgärder mot otillåten förändring av tvåhjuliga mopeder och
motorcyklar” avser ett antal tekniska krav och bestämmelser vars
syfte är att i största möjliga mån förhindra otillåtna förändringar
som kan äventyra säkerheten, i synnerhet genom att öka fordonets
prestanda och skada miljön.
1.2 ”Fordonets prestanda” avser mopeders maximala hastighet och
motorcyklars maximala motoreffekt.
1.3 ”Fordonskategorier” avser fordon indelade i följande kategorier:1.3.1 Kategori A-fordon — mopeder.1.3.2 Kategori B-fordon — motorcyklar med en cylinderkapacitet under
eller lika med 125 cc och effekten mindre än eller lika med 11 kW.
1.3.3 Kategori C-fordon — motorcyklar med en effekt under eller lika
med 25 kW och ett effekt/massa-forhållande under eller lika med
0,16 kW/kg, massa i brukskick såsom definieras i punkt 2 i not (d)
i bilaga II till direktiv 92/61/EEC.
1.3.4 Kategori C-fordon — motorcyklar andra än i kategori B eller C.1.4 ”Otillåten förändring” avser en förändring som inte tillåts i detta
kapitel.
1.5 ”Delars utbytbarhet” avser utbytbarhet av icke-identiska delar.
1.6 ”Inloppsrör” avser kombinationen av inloppsöppning och insug-
ningsrör.
1.7 ”Inloppsöppning” avser öppningen för luftintag i cylindern, topp-
locket eller vevhuset.
1.8 ”Insugningsrör” avser en del som sammanbinder förgasaren eller
luftkontrollsystemet och cylindern, topplocket eller vevhuset.
1.9 ”Insugningssystem” avser kombinationen av inloppsröret och intagl-
juddämpare.
1.10 ”Avgassystem” avser kombinationen av avgasrör, expansionskärl
och avgasljuddämpare som är nödvändig för att absorbera motor-
buller.
1.11 ”Specialverktyg” avser verktyg som görs tillgängliga för distribu-
törer auktoriserade av fordonstillverkaren och som inte finns att
tillgå för allmänheten.
2. ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
2.1 Utbytbarhet av icke-identiska delar mellan komponenttypgodkända
fordon:
2.1.1 För varje fordon tillhörande kategorierna A eller B, utbytbarhet av
följande komponenter eller enhet av komponenter:
a) för tvåtaktsfordon: enheten cylinder/kolv, förgasare, insug-
ningsrör, avgassystem,
b) för fyrtaktsfordon: topplock, kamaxel, enheten cylinder/kolv,
förgasare, insugningsrör, avgassystem
utbytbarhet mellan detta fordon och varje annat fordon av samma
tillverkare tillåts inte, om dylik utbytbarhet resulterar i att fordonets
maximala referenshastighet för fordon i kategori A ökar med mer än
5 km/h och i att effekten för fordonet i kategori B ökar med mer än
10 %. Den maximala referenshastigheten eller motorns maximala
nettoeffekt för den kategori som avses, bör inte i något fall översk-
ridas.
I synnerhet gäller att den högsta hastighet för vilken fordonen är
konstruerade skall vara 25 km/h för de mopeder med låg effekt
som avses i anmärkningen i bilaga I till direktiv 92/61/EEG.
2.1.1.1 För varje fordon i kategori B som i överensstemmelse med artikel 2
i rådets direktiv 92/61/EEG finns i flera versioner som uppvisar
olikheter vad gäller maximihastighet eller maximal nettoeffekt till
följd av kompletterande restriktiva normer som vissa medlemsstater1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 300
▼B
föreskrivit vid tillämpning av artikel 3.5 i rådets direktiv 91/439/
EEG om körkort (1), skall de krav som anges i punkterna 2.1.1 a)
och 2.1.1. b) inte tillämpas på delarnas utbytbarhet, såvida inte
fordonets motoreffekt till följd av ombyggnad överstiger 11 kW.
2.1.2 I fall som omfattar komponenters utbytbarhet skall tillverkaren
försäkra att de vederbörande myndigheterna får de nödvändiga
uppgifterna och, var tillämpligt, de nödvändiga fordonen för
bekräftelse av att kraven av detta stycke har mötts.
2.2 Tillverkaren skall intyga att förändringar av följande slag inte ökar
motorcykelns maximieffekt med mer än 10 % eller ökar mopedens
maximala hastighet med mer än 5 km/h och att den maximala refe-
renshastigheten eller motorns maximala nettoeffekt, för respektive
kategori, inte i något fall överskrids: tändning (förtändning, osv.),
bränsletillförsel.
2.3 Motorcyklar i kategori B skall efterleva kraven av en av följande
punkter 2.3.1 eller 2.3.2 eller 2.3.3 samt punkterna 2.3.4 och 2.3.5.
2.3.1 En hylsa som inte kan avlägsnas skall finnas i inloppsröret. Om en
dylikhylsa finns i insugningsröret, sk all det senare vara fäst vid
motorn med säkerhetsbultar eller bultar som kan avlägsnas endast
med specialverktyg.
Hylsan skall ha en minsta hårdhet av 60 HRC. Den skall understiga
4 mm i tjocklek i den skyddade sektionen.
Varje ingrepp på hylsan med avsikt att avlägsna den eller ändra på
den skall leda till antingen att hylsan och dess fästen förstörs eller
till fullständigt och slutligt motorfrånfall tills den återställs i
godkänt skick.
En märkning med angivelse av fordonets kategori eller kategorier
såsom definieras i punkt 1.3 skall kunna läsas på hylsan eller i
dess närhet.
2.3.2 Varje insugningsrör skall vara fäst med säkerhetsbultar eller med
bultar som kan avlägsnas endast med specialverktyg. En skyddad
sektion, utmärkt på utsidan, skall finnas inuti rören. Vid den
punkten skall rörväggen understiga 4 mm i tjocklek, eller 5 mm
om det har använts något böjligt material, såsom t.ex. gummi.
Varje ingrepp på rören med avsikt att ändra på den skyddade
sektionen skall leda till antingen att rören förstörs eller till full-
ständigt och slutligt motorfrånfall tills de återställs i sitt godkända
skick.
En märkning med angivelse av fordonets kategori eller kategorier
såsom definieras i punkt 1.3 skall kunna läsas på rören.
2.3.3 Den del av inloppsröret som finns i topplocket skall ha en skyddad
sektion. I hela insugningssystemet skall det inte finnas en mer
skyddad sektion (förutom sektionen för ventilsätet).
Varje ingrepp på röret med avsikt att ändra på den skyddade
sektionen skall leda till antingen att röret förstörs eller till full-
ständigt och slutligt motorfrånfall tills den återställs i sitt godkända
skick.
En märkning med angivelse av fordonets kategori eller kategorier
såsom definieras i punkt 1.3 skall kunna läsas på topplocket.
2.3.4 I ovanstående punkter har den skyddade sektionen en diameter som
varierar beroende på motorcyklarna.
2.3.5 Tillverkaren skall ange diametern av den skyddade sektionen och
bevisa för vederbörande myndigheter att denna skyddade sektion år
den mest avgörande för gasströmningen, och att det inte finns någon
annan sektion som, om den förändrades, skulle öka fordonets
prestanda med mer än 10 %.
Fyra år efter att detta direktiv har trätt i kraft och baserat på de
diametrar för den skyddade sektionen som angivits av tillverkaren,
skall högsta tillåtna diametrarna på de olika skyddade sektionerna
för olika typer av motorcyklar bestämmas numeriskt enligt det
förfarande som anges i artikel 6.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 301
(1) EGT nr L 237, 24.8.1991, s. 1.
▼B
2.4 Avlägsnande av luftfiltret får inte resultera i en ökning av mopedens
högsta referenshastighet med mer än 10 %.
3. SPECIFIKA KRAV FÖR FORDON AV KATEGORIERNA A
OCH B
De krav som fastställs i detta avsnitt är endast obligatoriska när de
tagna vart för sig eller i kombination visar sig nödvändiga för att
undvika otillåtna förändringar som resulterar i fordonets maximala
referenshastighet för fordon i kategori A ökar med mer än 5 km/h
eller att fordonets effekt för fordon i kategori B ökar med mer än
10 %. Den maximala referenshastigheten eller motorns maximala
nettoeffekt för den kategori som avses, bör inte i något fall översk-
ridas.
3.1 Topplockspackning: efter montering skall topplockspackningens
största tjocklek inte överskrida
— 1,3 mm för mopeder, och
— 1,6 mm för motorcyklar.
3.2 Cylinder/vevhus-packning för tvåtaktsmotorer: den maximala tjock-
leken av varje eventuell packning mellan cylinderns bas och
vevhuset skall inte överskrida 0,5 mm efter montering.
3.3 Kolv för tvåtaktsmotorer: kolven i övre dödpunktsläge skall inte
täppa intagsporten: Detta krav gäller inte de delar av
överföringsröret som sammanfaller med intagsporten på de fordon
som är utrustade med ett induktionssystem omfattande vevskeds-
ventil/-ventiler.
3.4 För tvåtaktsmotorer skall vridning av kolven med 180º inte öka
motorns prestanda.
3.5 Utan förbindelse till bestämmelserna i punkt 2.3 skall det inte finnas
konstgjorda strypningar av avgassystemet. Ventilstyrningen av en
fyrtaktsmotor anses inte vara en konstgjord strypning.
3.6 Den/de delar av avgassystemet inom ljuddämparen/-dämparna som
bestämmer avgasrörets effektiva längd skall fästas vid ljud-
dämparen/-dämparna eller expansionskärlet/-kärlen på så sätt att ett
inte kan avlägsnas.
3.7 Varje komponent (mekanisk, elektrisk, strukturell, osv.) som
begränsar motorns fulla belastning (t.ex. stoppare för gasregle-
ringsspjället eller vridhandtaget) skall förbjudas.
3.8 Om ett kategori A-fordon utrustas med elektriska/elektroniska
anordningar som begränsar dess hastighet, skall fordonstillverkaren
tillhandahålla uppgifter och bevis för de provande myndigheterna
för att visa att förändring eller frånkoppling av anordningen eller
dess ledningar inte ökar mopedens högsta hastighet med mer än
10 %.
Elektriska/elektroniska anordningar som förkortar och/eller
förhindrar gnisttändning är förbjudna om de resulterar i ökad
bränsleförbrukning eller utsläpp av oförbrända kolväten.
Elektriska/elektroniska anordningar som varierar förtändningen skall
konstrueras så att motoreffekten, mätt med anordningen i använd-
ning, inte avviker med mer än 10 % från den effekt som mäts när
anordningen inte är i användning och förtändningen är inställd på
maximal landsvägshastighet.
Den maximala landsvägshastigheten skall uppnås med
förtändningen ställd på ± 5 º av värdet för maximal effekt.
3.9 Då det gäller en motor utrustad med vevskedsventil, skall denna
fästas med säkerhetsbultar som förhindrar återanvändning av deras
fästen eller som kan avlägsnas endast med specialverktyg.
3.10 Krav på identitetsmärkning av motor på ett visst fordon3.10.1 Märkning av ursprungliga delar eller komponenter3.10.1.1 De delar eller komponenter som räknas upp nedan skall vara
hållbart och outplånligt märkt med de kodnummer och symboler
som anvisats för identifiering antingen av fordonstillverkaren eller
av tillverkaren av dylika delar eller komponenter. Dylik märkning
kan ske med en etikett, förutsatt att den hålls läsbar i normal
användning och att den inte kan avlägsnas utan att förstöras.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 302
▼B
I allmänhet skall denna märkning vara synlig utan att behöva ta isär
den ifrågavarande delen eller andra fordonsdelar. I fall där karosse-
riet eller andra fordonsdelar skymmer märkningen, skall
fordonstillverkaren meddela vederbörande myndighet om deras
placering, samt anvisning för öppning eller isärtagning av den
ifrågavarande delen.
3.10.1.2 De bokstäver, siffror och symboler som används skall vara minst
2,5 mm höga och lätt läsliga. För märkning av delar såsom de som
definieras i punkterna 3.10.1.3.7 och 3.10.1.3.8 nedan, skall mini-
mihöjden vara som definieras i kapitel 9.
3.10.1.3 De delar och komponenter som hänvisas till i punkt 3.10.1.1 är
följande:
3.10.1.3.1 intagljuddämpare (luftfilter),3.10.1.3.2 förgasare eller motsvarande anordning,3.10.1.3.3 insugningsrör (om det ej är tillverkat i en del tillsammans med
förgasare eller cylinder eller vevhus),
3.10.1.3.4 cylinder,3.10.1.3.5 topplock,3.10.1.3.6 vevhus,3.10.1.3.7 avgasrör (om skilt från ljuddämparen),3.10.1.3.8 ljuddämpare3.10.1.3.9 kraftöverföringens drivande del (främre kedjehjul (tandhjul) eller
remskiva),
3.10.1.3.10 kraftöverföringens drivna del (bakre kedjehjul (tandhjul) eller
remskiva),
3.10.1.3.11 alla elektriska/elektroniska anordningar för motorkontroll (tändning,
insprutning, osv.) samt olika elektroniska kort, ifall att anordningen
kan öppnas,
3.10.1.3.12 skyddad sektion (hylsa eller annat).3.10.2 Kontrollplatta mot otillåtna förändringar
3.10.2.1 En platta på minst 60 mm × 40 mm skall fästas vid varje fordon på
ett hållfast sätt (t.ex. klistermärke men inte löstagbart utan att
förstöra dess integritet) på en synlig plats i fordonet.
På denna platta skall tillverkaren ange:
3.10.2.1.1 sitt namn eller varumärke,3.10.2.1.2 bokstaven som representerar fordonskategorin,3.10.2.1.3 för kraftöverföringens drivande och drivna delar, antalet kuggar (då
det är fråga om tandhjul), eller diametern (i mm) då det är fråga om
remskiva,
3.10.2.1.4 kodnummer eller symbol(er) som kännetecknar de delar eller
komponenter märkta i enlighet med punkt 3.10.1.
3.10.2.2 Bokstäver, siffror eller symboler skall vara minst 2,5 mm höga och
de skall vara lätt läsliga. En enkel skiss som visar förhållandet
mellan delarna eller komponenterna och deras kodnummer eller -
symbol(er) ges i figur 1.
3.10.3 Märkning av icke-ursprungliga delar eller komponenter3.10.3.1 Då det gäller komponenter typgodkända i enlighet med detta
kapitel, som är alternativ till dem som räknas upp i punkt 3.10.1.3
och säljs av fordonstillverkaren, skall kodnummer eller -symbol(er)
för dylika alternativ anges antingen på kontrollplattan eller på en
etikett (som skall bibehålla sin läsbarhet i normal användning och
som inte kan avslägsnas utan att förstöras) som skall levereras med
komponenten för att fästas bredvid kontrollplattan.
3.10.3.2 Då det gäller icke-ursprungliga utbytesljuddämpare skall
kodnummer eller -symbol(er) för de tekniska enheterna anges
antingen på kontrollplattan eller på en etikett (som skall bibehålla
sin läsbarhet i normal användning och som inte kan avlägsnas utan
att förstöras), som skall levereras med komponenten för att fästas
bredvid kontrollplattan.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 303
▼B
3.10.3.3 När icke-ursprungliga delar eller komponenter vid tillämpning av
punkterna 3.10.3.1 och 3.10.3.2 skall märkas, skall denna märkning
utföras i enlighet med bestämmelserna i punkt 3.10.1.1 till 3.10.2.2.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 304
▼B
Figur 1
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 305
▼B
Tillägg 1
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 306
▼B
Tillägg 2
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 307
▼B
KAPITEL 8
ELEKTROMAGNETISK KOMPATIBILITET AV TVÅ- ELLER TREHJULIGA MOTOR-
FORDON OCH ELEKTRISKA ELLER ELEKTRONISKA SEPARATA TEKNISKA ENHETER
FÖRTECKNING ÖVER BILAGOR
BILAGA I Villkor gällande för fordon och för elektriska eller elektroniska separata
tekniska enheter …
BILAGA II Mätmetod för elektromagnetisk bredbandsstrålning från fordon …BILAGA III Mätmetod för elektromagnetisk smalbandsstrålning från fordon …
BILAGA IV Mätmetod för fordons immunitet mot elektromagnetisk strålning …
BILAGA V Mätmetod för elektromagnetisk bredbandsstrålning från separata tekniska
enheter (STE) …
BILAGA VI Mätmetod för elektromagnetisk smalbandsstrålning från separata tekniska
enheter (STE) …
BILAGA VII Mätmetod för separata tekniska enheters (STE) immunitet mot elektromag-
netiskstrålning …
BILAGA VIII Mallar för informationsdokument (tillägg 1) och intyg om komponenttyp-
godkännande (tillägg 2) …
BILAGA IX Mallar för informationsdokument (tillägg 1) och intyg om komponenttyp-
godkännande (tillägg 2) för viss typ av separat teknisk enhet (STE) …1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 308
▼B
BILAGA I
VILLKOR GÄLLANDE FÖR FORDON OCH FÖR ELEKTRISKA OCH
ELEKTRONISKA SEPARATA TEKNISKA ENHETER
1. DEFINITIONER
I detta kapitel:
1.1 ”elektromagnetisk kompatibilitet” avser den förmåga som fordonet eller
ett av dess elektriska/elektroniska system har att fungera tillfredsstäl-
lande i sin elektromagnetiska omgivning utan att förorsaka oacceptabla
elektromagnetiska störningar i denna omgivning.
Sammansatta komponenter och delenheter (elektriska motorer, thermos-
tater, elektriska kretskort osv.) vilka säljs direkt till den slutliga
användaren och vilka inte är uteslutande konstruerade för två- eller
trehjuliga motorfordon måste antingen uppfylla bestämmelserna i detta
direktiv eller rådets direktiv 89/336/EEG av den 3 maj 1989 för
närmandet av medlemsstaternas lagar beträffande elektromagnetisk
kompatibilitet;
1.2 ”elektromagnetisk störning” avser varje elektromagnetiskt fenomen som
kan försämra prestandan av ett fordon eller av ett av dess elektriska/
elektroniska system. En elektromagnetisk störning kan vara elektromag-
netiskt brus, en oönskad signal eller en förändring i själva
överföringsmediet;
1.3 ”elektromagnetisk immunitet” avser den förmåga som fordonet eller ett
av dess elektriska/elektroniska system har att fungera utan presta-
tionssänkning i närvaro av vissa elektromagnetiska störningar;
1.4 ”elektromagnetisk omgivning” avser alla elektromagnetiska fenomen
som förekommer vid en viss situation;
1.5 ”referensgräns” avser den nominella nivå mot vilken både fordonstypens
typgodkännande och gränsvärdet för överensstämmelse av produktionen
hänför sig till;
1.6 ”referensantenn” avser en balanserad halvvågsavstämd dipolantenn som
är avstämd mot mätfrekvensen;
1.7 ”bredbandsstrålning” avser all strålning vars bandbredd är större än en
viss mottagares eller ett mätinstruments;
1.8 ”smalbandsstrålning” avser all strålning vars bandbredd är mindre än en
viss mottagares eller ett mätinstruments;
1.9 ”elektronisk/elektrisk separat teknisk enhet (STE)” avser de elektroniska
och/eller elektriska komponenter, eller sammansättningar, som är
avsedda att installeras i ett fordon, tillsammans med alla elektriska
kontakter och därmed sammankopplade ledningar för utförande av vissa
uppgifter;
1.10 ”STE” avser provning utförd på en eller flera enskilda STE;1.11 ”fordonstyp med avseende på dess elektromagnetiska kompatibilitet”,
beaktande att det inte förekommer grundläggande skillnader mellan de
enskilda fordonen, avser bland annat:
1.11.1 den allmänna installationen av de elektroniska och/eller elektriska
komponenterna,
1.11.2 den övergripande storleken, konstruktionen och utformningen av moto-
rutrymmet och högspänningsledningarnas placering (då sådana finns),
1.11.3 råmaterialet av vilket både fordonets underrede och karosseri är
konstruerade (t.ex. underrede eller karosseri gjort av glasfiber, alumi-
nium eller stål);
1.12 ”STE-typ i förhållande till elektromagnetisk kompatibilitet” avser en
separat teknisk enhet som inte väsentligt avviker från andra enheter
beträffande t.ex.:
1.12.1 STE:s utförda funktion,1.12.2 de elektroniska och/eller elektriska komponenternas allmänna installa-
tion;
1.13 ”direkt kontroll över fordonet”1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 309
▼B
den kontroll över fordonet som föraren utöver genom användning av
styrning, bromsarna och gasreglaget.
2. ANSÖKAN OM KOMPONENTTYPGODKÄNNANDE
2.1 Ansökan om komponenttypgodkännande av en fordonstyp beträffande
elektromagnetisk kompatibilitet skall åtföljas inte enbart av de uppgifter
fastställda i bilaga VIII (tillägg 1), utan även av följande:
2.1.1 en förteckning över alla specifika kombinationer av elektroniska/elekt-
riska system eller STE, karosserityperna för den fordonstyp för vilken
komponenttypgodkännande ansöks, och de föreslagna hjulbasversio-
nerna. Elektroniska/elektriska system och STE beskrivs separat om de
kan sända ut betydande bred- och smalbandsstrålning och/eller påverka
den direkta kontrollen över fordonet (se 5.4.2.2 av denna bilaga),
2.1.2 en STE som är representativ vad gäller överensstämmelseprovning väljs
bland de olika kombinationerna av elektriska/elektroniska system
avsedda för serietillverkning.
2.2 Ansökan om komponenttypodkännande beträffande elektromagnetisk
kompatibilitet av viss STE-typ:
2.2.1 dokument som beskriver STE:s tekniska egenskaper,
2.2.2 en STE som är representativ för sin typ. Behörig myndighet kan vid
behov begära ytterligare provexemplar.
3. MÄRKNING
3.1 Alla STE, med undantag av ledningar andra än tändningskablarna, skall
vara märkta med följande:
3.1.1 varumärke eller namnet på tillverkaren av STE och dess delar,
3.1.2 varubeskrivning:
3.2 dessa märkningar skall vara outplånliga och tydligt läsliga.
4. KOMPONENTTYPGODKÄNNANDE AV EN FORDONSTYP
4.1 Om det fordon som inlämnats för provning uppfyller kraven fastställda i
detta kapitel, skall komponenttypgodkännande beviljas och det skall
gälla alla specifika kombinationer definierade i den förteckning som
hänvisas till i punkt 2.1.1.
4.2 Den tekniska tjänst som ansvarar för provning för komponenttypgodkän-
nande kan dock ge avkall på den immunitetsprovning som hänvisas till i
5.4 då det gäller fordon utrustade med elektriska eller elektroniska
anordningar, om i händelse av fel i dylika anordningar, de säkerhets-
funktioner utförda av broms-, ljussignalerings-, ljudsignalerings- och
styrsystemen inte på något sätt påverkas. Sådana välbekräftade undantag
måste uttryckligen anges i provningsrapporten.
4.3Fordonets komponenttypgodkännande
Följande tillvägagångssätt för fordonets komponenttypgodkännande är
möjliga.
4.3.1 Komponenttypgodkännande för en komplett installation på fordonet
En komplett installation på fordonet kan innebära att komponenttyp-
godkännande beviljas direkt om det uppfyller provning utförd i enlighet
med de gränser och de förfarandesätt som definieras i punkt 5. Om
fordonstillverkaren väljer detta tillvägagångssätt, krävs ingen separat
STE-provning.
4.3.2 Komponenttypgodkännande för fordonstypen genom separata STE-prov-
ningar
Fördonstillverkaren kan erhålla komponenttypgodkännande för fordonet
genom att förevisa för behörig myndighet att alla ifrågavarande STE (se
2.1.1) har blivit godkända var för sig i enlighet med detta kapitel och att
de har installerats enligt alla därmed förknippade bestämmelser.
4.4Komponenttypgodkännande för en STE
En STE kan medges komponenttypgodkännande om den uppfyller prov-
ning utförd i enlighet med de gränser och de förfarandesätt som
fastställs i punkt 5. Godkännande kan utfärdas för montering på alla
fordonstyper eller på viss/vissa fordonstyp/-typer enligt tillverkarens
begäran.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 310
▼B
5. KRAV
5.1Allmänna krav
Alla fordon och STE skall vara så utformade och konstruerade att de, i
normal användning uppfyller de krav som fastställs i detta kapitel.
De mätmetoder som används för kontroll av fordons och STE:s immu-
nitet mot elektromagnetisk strålning beskrivna i bilaga IV respektive
bilaga VII krävs emellertid inte förrän tre år efter att detta kapitel trätt
i kraft.
5.2Krav beträffande bredbandsstrålning från fordon
5.2.1 Mätmetod
Den elektromagnetiska strålning som alstras av den fordonstyp som
inlämnats för provning skall mätas enligt den metod som beskrivs i
bilaga II.
5.2.2 Fordonets referensgränser (bredband)
5.2.2.1 Om mätningarna utförs med den metod som beskrivs i bilaga II, med
avseende på avståndet mellan fordon och antenn på 10,0 ± 0,2 m, skall
referensgränsen för strålning vara 34 dB mikrovolt/m (50 mikrovolt/m) i
frekvensbandet 30—75 MHz och 34—45 dB mikrovolt/m (50—180
mikrovolt/m) i frekvensbandet 75—400 MHz. Såsom visas i tillägg 1
till denna bilaga, ökar detta gränsvärde logaritmiskt (linjärt) med frek-
venser över 75 MHz. I frekvensbandet 400—1 000 MHz hålls gränsen
konstant vid 45 dB (180 mikrovolt/m).
5.2.2.2 Om mätningarna utförs med den metod som beskrivs i bilaga II, med
avseende på avståndet mellan fordon och antenn på 3,0 ± 0,5 m, skall
referensgränsen för strålning vara 44 dB mikrovolt/m (160 mikrovolt/
m) i frekvensbandet 30—75 MHz och 44—55 dB mikrovolt/m
(160—546 mikrovolt/m) i frekvensbandet 75—400 MHz. Såsom visas i
tillägg 2 till denna bilaga, ökar detta gränsvärde logaritmiskt (linjärt)
med frekvenser över 75 MHz. I frekvensbandet 400—1 000 MHz hålls
gränsen konstant vid 55 dB (546 mikrovolt/m).
5.2.2.3 De uppmätta värdena uttryckta i dB (mikrovolt/m) skall vara minst
2,0 dB under referensvärdena för fordonet som inlämnats för provning.
5.3Krav beträffande smalbandsstrålning från fordon
5.3.1 Mätmetod
Den elektromagnetiska strålningen från det fordon som inlämnats för
provning skall mätas enligt den metod som beskrivs i bilaga III.
5.3.2 Fordonets referensgränser för smalbandsstrålning
5.3.2.1 Om mätningarna utförs med den metod som beskrivs i bilaga III, med
avseende på avståndet mellan fordon och antenn på 10,0 ± 0,2 m, skall
referensgränsen för strålning vara 24 dB (16 mikrovolt/m) i frekvens-
bandet 30—75 MHz och 24—35 dB (16—56 mikrovolt/m) i
frekvensbandet 75—400 MHz. Såsom visas i tillägg 3 till denna bilaga,
ökar detta gränsvärde logaritmiskt (linjärt) med frekvenser över 75 MHz.
I frekvensbandet 400—1 000 MHz hålls gränsen konstant vid 35 dB (56
mikrovolt/m).
5.3.2.2 Om mätningarna utförs med den metod som beskrivs i bilaga III, med
avseende på avståndet mellan fordon och antenn på 3,0 ± 0,5 m, skall
referensgränsen för strålning vara 34 dB (50 mikrovolt/m) i frekvens-
bandet 30—75 MHz och 34—45 dB (50—180 mikrovolt/m) i
frekvensbandet 75—400 MHz. Såsom visas i tillägg 4 till denna bilaga,
ökar detta gränsvärde logaritmiskt (linjärt) med frekvenser över 75 MHz.
I frekvensbandet 400—1000 MHz hålls gränsen konstant vid 45 dB
(mikrovolt/m).
5.3.2.3 De uppmätta värdena för det för provning inlämnade fordonet uttryckta i
dB (mikrovolt/m) skall vara minst 2,0 dB under referensvärdena.
5.4Krav beträffande fordonets immunitet mot elektromagnetisk
strålning
5.4.1 Mätmetod
Provning för fastställande av fordonstypens immunitet mot elektromag-
netisk strålning skall genomföras enligt den metod som beskrivs i bilaga
IV.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 311
▼B
5.4.2 Fordonets referensgränser för immunitet
5.4.2.1 Om mätningar utförs enligt den metod som beskrivs i bilaga IV, skall
referensnivån för fältstyrkan vara 24 volt/m effektivvärde i över 90 %
av frekvensbandet 20 MHz—1000 MHz och 20 volt/m effektivvärde
över hela frekvensbandet 20 MHz—1000 MHz.
5.4.2.2 Ett fordon representativt för den fordonstyp som inlämnats för provning
får inte visa tecken på försämring av den direkta kontrollen över
fordonet som kan observeras av föraren eller av någon annan trafikant
då det ifrågavarande fordonet är i det skick som definieras i bilaga IV,
punkt 4, och då det utsätts för den fältstyrka, uttryckt i volt/m, som
måste vara 25 % över referensnivån.
5.5Krav beträffande bredbandsstrålning från STE
5.5.1 Mätmetod
Den elektromagnetiska strålning som alstras av den STE som inlämnats
för komponenttypgodkännande skall mätas enligt den metod som
beskrivs i bilaga V.
5.5.2 STE bredbandsreferensgränser
5.5.2.1 Om mätningar utförs enligt den metod som beskrivs i bilaga V, skall
referensgränsen för strålning vara 64—54 dB (mikrovolt/m) inom frek-
vensbandet 30—75 MHz, där detta värde minskar logritmiskt (linjärt)
och 54—65 dB (mikrovolt/m) i 75—400 MHz bandet, där detta värde
ökar logaritmiskt med frekvensen, såsom visas i tillägg 5 till denna
bilaga. I frekvensbandet 400—1 000 MHz hålls gränsen konstant vid
65 dB (1 800 mikrovolt/m).
5.5.2.2 De uppmätta värdena för den STE som inlämnats för komponenttyp-
godkännande, uttryckta i dB (mikrovolt/m), skall vara minst 2,0 dB
under referensgränsen.
5.6Krav beträffande smalbandsstrålning från STE
5.6.1 Mätmetod
Den elektromagnetiska strålning som alstras av den STE som inlämnats
för komponenttypgodkännande skall mätas enligt den metod som
beskrivs i bilaga VI.
5.6.2 STE smalbandsreferensgränser
5.6.2.1 Om mätningar utförs enligt den metod som beskrivs i bilaga VI, skall
referensgränsen för strålning vara 54—44 dB (mikrovolt/m) inom frek-
vensbandet 30—75 MHz, där detta värde minskar logaritmiskt (linjärt)
och 44—55 dB (mikrovolt/m) i 75—400 MHz bandet, där detta värde
ökar logaritmiskt med frekvensen, såsom visas i tillägg 6 till denna
bilaga. I frekvensbandet 400—1 000 MHz hålls gränsen konstant vid
55 dB (560 mikrovolt/m).
5.6.2.2 De uppmätta värdena för den STE som inlämnats för komponenttyp-
godkännande, uttryckta i dB (mikrovolt/m), skall vara minst 2,0 dB
under referensgränsen.
5.7Krav beträffande STE:s immunitet mot elektromagnetisk strålning
5.7.1 Mätmetod
Immunitet mot elektromagnetisk strålning av den STE som inlämnas för
komponenttypgodkännande skall provas enligt en av de metoder som
beskrivs i bilaga VII.
5.7.2 Referensgränser för STE:s immunitet
5.7.2.1 Om mätningar utförs enligt de metoder som beskrivs i bilaga VII, skall
referensnivån för immunitet vara 48 volt/m för mätmetoden med 150 mm
stripline, 12 volt/m för provningsmetoden med 800 mm stripline, 60
volt/m för TEM-cellmätning, 48 mA för MSI-mätning (mass-strömindu-
cering) och 24 volt/m för frifältmätning.
5.7.2.2 De STE som representerar den typ som inlämnats för provning får inte
visa tecken på fel som kan förorsaka försämring av den direkta
kontrollen över fordonet som kan upptäckas av föraren eller av andra
trafikanter, då fordonet är i det skick som definieras i bilaga VII, punkt
4, vid en fältstyrka eller spänning uttryckt i lämpliga linjära enheter
25 % över referensgränsen.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 312
▼B
6. PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE
6.1 Åtgärder för att säkerställa produktionsöverensstämmelse måste vidtas i
enlighet med de bestämmelser som fastställs i artikel 4 i direktiv 92/61/
EEG.
6.2 Produktionsöverensstämmelse med avseende på den elektromagnetiska
kompatibiliteten hos fordonet eller komponenten eller den separata
tekniska enheten skall kontrolleras med utgångspunkt från de uppgifter
som finns på intygen för komponenttypgodkännande definierade i bilaga
VIII och/eller IX av detta direktiv.
6.3 Om behörig myndighet inte är tillfredsställd med tillverkarens redovis-
ning, skall punkterna 1.2.2 och 1.2.3 i bilaga VI av direktiv 92/61/EEG
och punkterna 6.3.1 och 6.3.2 nedan tillämpas.
6.3.1 Om överensstämmelsen av ett fordon, en komponent eller en STE tagen
från en tillverkningsserie bekräftas, anses tillverkningen uppfylla detta
direktivs krav vad beträffar bredbands- och smalbandsstrålning, om de
uppmätta strålningsnivåerna inte med mer än 2 dB (25 %) överstiger
den referensnivå som fastställs i punkterna 5.2.2.1, 5.2.2.2, 5.3.2.1 och
5.3.2.2 (i lämplig utsträckning).
6.3.2 Om överensstämmelsen av ett fordon, en komponent eller en STE tagen
från en tillverkningsserie bekräftas, anses tillverkningen uppfylla kraven
av detta direktiv vad beträffar immunitet mot elektromagnetisk strålning
om fordonet, komponenten eller STE inte visar tecken på försämring
med avseende på den direkta kontrollen av fordonet som kan upptäckas
av föraren eller andra trafikanter då fordonet är i det skick som defini-
eras i bilaga IV, punkt 4, och utsätts för en fältstyrka, uttryckt i volt/m,
på upp till 80 % av den referensgräns som fastställs i punkt 5.4.2.1.
7. UNDANTAG
7.1 Fordon med komponenttypgodkännande anses uppfylla kraven defini-
erade i punkt 5.2.2.
7.2 Fordon eller elektriska/elektroniska STE som inte innehåller en elektro-
nisk frekvensgenerator med en arbetsfrekvens större än 9 kHz anses
uppfylla bestämmelserna fastställda i punkt 5.3.2 och bilaga III.
7.3 Fordon som inte är utrustade med känsliga elektroniska anordningar är
undantagna från de provningar som definieras i bilaga IV.
7.4 Det anses inte nödvändigt att utföra immunitetsprovning på STE vars
funktioner inte har samband med den direkta konrollen av fordonet.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 313
▼B
Tillägg 1
frekvens — megahertz — logaritmisk
(Se punkt 5.2.2.1)1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 314
▼B
Tillägg 2
frekvens — megahertz — logaritmisk
(Se punkt 5.2.2.2)1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 315
▼B
Tillägg 3
frekvens — megahertz — logaritmisk
(Se punkt 5.3.2.1)1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 316
▼B
Tillägg 4
frekvens — megahertz — logaritmisk
(Se punkt 5.3.2.2)1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 317
▼B
Tillägg 5
frekvens — megahertz — logaritmisk
(Se punkt 5.5.2.1)1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 318
▼B
Tillägg 6
frekvens — megahertz — logaritmisk
(Se punkt 5.6.2.1)1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 319
▼B
BILAGA II
MÄTMETOD FÖR ELEKTROMAGNETISK BREDBANDSSTRÅLNING
FRÅN FORDON
1. ALLMÄNT
1.1Mätutrustning
Mätutrustningen skall uppfylla de krav som fastställs i Publikation nr 16
upplaga 2, av Internationella specialkommittén för radiostörningar
(CISPR).
En halvtoppdetektor skall användas vid mätning av elektromagnetisk
bredbandsstrålning.
1.2Mätmetod
Denna mätmetod är avsedd för mätning av bredbandsstrålning från
gnisttändningssystem och elektriska motorer avsedda för kontinuerlig
användning (t.ex. elektriska dragmotorer, motorer i uppvärmnings- och
defrostersystem samt i bränslepumpar).
Vad beträffar val av referensantenn, skall det bestämmas i samförstånd
mellan tillverkarna och de myndigheter som ansvarar för provningen:
avståndet från fordonet skall vara antingen 10 eller 3 meter. I båda
fallen skall kraven som definieras i punkt 3 nedan uppfyllas.
2. RESULTATREDOVISNING
De uppmätta resultaten uttrycks i dB (mikrovolt/m) för bandbredd
120 kHz. Om mätutrustningens verkliga bandbredd B (uttryckt i kHz)
inte exakt motsvarar 120 kHz, skall mätresultaten omräknas till band-
bredd 120 kHz genom att lägga till 20 log (120/B), där B måste vara
mindre än 120 kHz.
3. PROVFÖRHÅLLANDEN
3.1 Mätplatsen skall vara vågrät och öppen och fri från elektromagnetiskt
reflekterande ytor inom en minimiradie av 30 m, mätt från en punkt
halvvägs mellan fordonet och antennen (se figur 1 i tillägg 1).
Mätplatsen kan alternativt vara någon plats som uppfyller de
förhållanden som visas i figur 2 i tillägg 1.
3.2 Både mätutrustningen och den provhytt eller det fordon i vilken mätut-
rustningen är placered får finnas inom den del av mätplatsen som visas i
figur 1 i tillägg 1. Då mätplatsen uppfyller kraven angivna i figur 2 i
tillägg 1, måste mätutrustningen finnas utanför det område som visas i
figur 2.
3.3 Inomhusanläggningar får användas för provningarna om det kan påvisas
att det finns ett samband mellan dessa anläggningar och den yttre
mätplatsen. För dessa anläggningar gäller inte de dimensionella
förhållanden som definieras i figurerna 1 och 2 av tillägg 1, utom det
förhållande som gäller avståndet mellan fordonet och antennen och
höjden av den sistnämnda.
3.4 För att säkerställa att inget ovidkommande brus eller inga yttre signaler
på den nivå som direkt kan påverka mätningarna förekommer, skall
mätningar göras före och efter den egentliga provningen. Om fordonet
finns på plats vid dessa mätningar, måste åtgärder vidtas för att
säkerställa att ingen utstrålning från fordonet på ett betydande sätt kan
påverka mätningarna (t.ex. startnyckeln skall tas bort, batteriet
frånkopplas eller fordonet flyttas från mätplatsen). För mätningar av
båda slagen skall ovidkommande brus eller de yttre signalerna vara
minst 10 dB under de gränser som anges i bilaga I (5.2.2.1 eller
5.2.2.2, beroende på fallet), frånsett avsiktlig omgivande smalbandsstrål-
ning.
4. FORDONETS SKICK UNDER PROVNINGEN4.1Motor
Motorn skall fungera vid sin nomala arbetstemperatur och växellådan,
då en sådan finns, skall vara i neutralläge. Om detta inte är praktiskt
möjligt, måste alternativa lösningar sökas i samråd med tillverkaren
och de myndigheter som ansvarar för provningen. Åtgärder måste vidtas1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 320
▼B
för att säkerställa att växlingsmekanismen inte har en inverkan på den
elektromagnetiska strålningen från fordonet. Under varje mätning skall
fordonet drivas enligt följande:
Motortyp Mätmetod
Gnisttänding Kvasitopp
En cylinder 2 500 varv/minut ± 10 %
Flera än en cylinder 1 500 varv/minut ± 10 %
Elektriska motorer ¾av maximidrifteffekten enligt till-
verkarens uppgift
4.2Utrustning som regleras av föraren
Den utrustning som regleras av föraren (medräknat komponenten såsom
värmefläktens och luftkonditioneringens motorer och frånsett andra
komponenter såsom motorer för kontroll av säten, rutor och vindrutetor-
kare) är avsedd för kontinuerlig användning till 100 % och skall
användas på avsett sätt för att uppta maximiström.
4.3 Mätningar skall inte utföras i regn, eller inom 10 minuter efter att det
slutat regna.
4.4 Föraren skall inta den plats som avses för honom, om, enligt den
myndighet som utför provningen, detta motsvarar den värsta möjliga
situationen.
5. ANTENNTYP, -PLACERING OCH -RIKTNING
5.1Antenntyp
Vilken typ som helst av linjärt, polariserad antenn tillåts, förutsatt att
den kan ställas in enligt referensantennen.
5.2Mäthöjd och -avstånd
5.2.1 Höjd
5.2.1.1 Mätning vid 10 m
Antennens fascentrum skall ligga 3,00 ± 0,05 m över fordonets plan.
5.2.1.2 Mätning vid 3 m
Antennens fascentrum skall ligga 1,80 ± 0,05 m över fordonets plan.
5.2.1.3 Ingen del av antennens mottagande delar får befinna sig närmare än
0,25 m från fordonets plan.
5.2.2 Mätavstånd
5.2.2.1 Mätning vid 10 m
Det vågräta avståndet från antennens fascentrum till fordonets yttre yta
skall vara 10,0 ± 0,2 m.
5.2.2.2 Mätning vid 3 m
Det vågräta avståndet från antennens fascentrum till fordonets yttre yta
skall vara 3,0 ± 0,05 m.
5.2.2.3 Om mätningen utförs i en inomhusanläggning med avsikten att skapa ett
elektromagnetiskt skydd mot radiofrekvenser, skall antennens mottagan-
dedelar vara minst 0,5 m från alla radiofrekvensabsorberande material
och inte närmare än 1,5 m från anläggningens vägg. Inget absorberande
material får finnas mellan mottagarantennen och fordonet under
mätningen.
5.3Antennens läge i förhållande till fordonet
Antennen skall placeras omväxlande på vardera sidan av fordonet, paral-
lelt till fordonets längsgående symmetriplan och i linje med motorns
mittpunkt (se figur 3 i tillägg 1).1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 321
▼B
5.4Antennens läge
Resultatet avläses för varje mätpunkt, med antennen först lodrätt polari-
serad och sedan vågrätt polariserad (se figur 3 i tillägg 1).
5.5Mätningar
Det högsta värdet av de fyra mätningarna utförda enligt 5.3 och 5.4 för
varje frekvens skall betraktas som det karakteristiska mätvärdet för
denna frekvens.
6. FREKVENSER6.1Mätningar
Mätningar skall utföras av ett antal frekvenser från 30—1000 MHz. Ett
fordon anses uppfylla de fastställda gränserna inom hela frekven-
sområdet om det uppfyller de gränser som definierats för följande 11
frekvenser: 45, 65, 90, 150, 180, 220, 300, 450, 600, 750 och 900 MHz.
Om gränserna överskrids under provningen, måste åtgärder vidtas för att
säkerställa att detta beror på fordonet och inte på omgivande strålning.
6.2.Toleransvärden
Frekvens
(i MHz)Tolerans
(i MHz)
45, 65, 90, 150, 180 och 220 ± 5
300, 450, 600, 750 och 900 ± 20
Toleranserna tillämpas på de ovannämnda frekvenserna med avsikten att
undvika störning från sändningarna vid, eller nära intill, de nominella
frekvenser som används under mätningarna.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 322
▼B
Tillägg 1
Figur 1
Mätplats för fordon
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 323
▼B
Figur 2
Mätplats för fordon
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 324
▼B
Figur 3
Antennläge i förhållande till fordon
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 325
▼B
BILAGA III
MÄTMETOD FÖR ELEKTROMAGNETISK SMALBANDSSTRÅLNING
FRÅN FORDON
1. ALLMÄNT
1.1Mätutrustning
Mätutrustningen skall uppfylla de krav som fastställs i Publikation nr 16,
upplaga 2, av Internationella specialkommittén för radiostörningar
(CISPR).
En medelvärdesdetektor skall användas för mätning av elektromagnetisk
smalbandsstrålning.
1.2Mätmetod
Denna mätmetod är avsedd för mätning av den typ av elektromagnetisk
smalbandsstrålning som kan alstras av ett mikroprocessorbaserat system
eller av en annan smalbandskälla.
Vad beträffar val av antenn, vilket bestäms i samförstånd mellan tillver-
karen och den myndighet som utför provningen, skall avståndet från
fordonet vara antigen 10 eller 3 meter. I båda fallen skall kraven som
fastställs i punkt 3 nedan uppfyllas. Under det första skedet (2—3
minuter) är det tillåtet, genom ändring i antennens läge och riktning,
att avsöka de frekvenser som förtecknas i 6.1 genom att använda en
spektrumanalysator eller en automatisk mottagare för att få fram dehögsta ledande frekvenserna. Detta kan vara användbart då man väljer
de frekvenser som skall mätas i varje band (se punkt 6).
2. RESULTATREDOVISNING
De uppmätta resultaten skall uttryckas i dB (mikrovolt/m).
3. PROVFÖRHÅLLANDEN
3.1 Mätplatsen skall vara vågrät och öppen och fri från elektromagnetiska
reflexioner, med minimiradien 30 m, mätt från en punkt halvvägs
mellan fordonet och antennen (se figur 1 i tillägg 1, bilaga II).
Mätplatsen kan alternativt vara en plats som uppfyller de villkor som
framgår ur figur 2 i tillägg 1, bilaga II.
3.2 Både mätrustningen och den provhytt eller det fordon där mätutrust-
ningen är placerad får finnas inom mätplatsen, men endast på den del
som anges i figur 1 i tillägg 1, bilaga II. Då mätplatsen uppfyller alla
villkor fastställda i figur 2 i tillägg 1, bilaga II, måste mätutrustningen
vara utanför den del som visas i figuren.
3.3 Inomshusanläggningar får användas för provningarna, om det kan
påvisas att det finns ett samband mellan dessa anläggningar och den
yttre mätplatsen. För dessa anläggningar gäller inte de dimensionella
förhållanden som definieras i figurerna 1 och 2 av tillägg 1, bilaga II,
utom då det gäller avståndet mellan fordonet och antennen och höjden
av den sistnämnda.
3.4 För att säkerställa att inget ovidkommande brus eller inga yttre signaler
på en nivå som direkt kan påverka mätningarna förekommer, skall
mätningar göras före och efter den egentliga mätningen. Om fordonet
finns på plats vid dessa mätningar, måste åtgärder vidtas för att
säkerställa att ingen utstrålning från fordonet på ett betydande sätt kan
påverka mätningarna (t.ex. skall startnyckeln dras ut eller batteriet/batte-
rierna frånkopplas eller fordonet flyttas från mätplatsen). För mätningar
av båda slagen skall ovidkommande brus eller de yttre signalerna vara
minst 10 dB under de gränser som anges i bilaga I (5.3.2.1 eller
5.3.2.2, beroende på fallet), frånsett avsiktlig omgivande smalbandsstrål-
ning.
4. FORDONETS SKICK UNDER PROVNINGEN
4.1 Fordonets elektroniska system skall vara i normalt bruksläge och
fordonet skall vara stillastående.
4.2 Tändingen skall vara tillslagen. Motorn får inte vara igång.
4.3 Mätningar skall inte utföras i regn, eller inom 10 minuter efter att det
har slutat regnat.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 326
▼B
5. ANTENNTYP, -LÄGE OCH -RIKTNING
5.1Antenntyp
Varje typ av linjärt polariserad antenn tillåts, förutsatt att den kan ställas
in med referensantennen.
5.2Mäthöjd och -avstånd
5.2.1 Höjd
5.2.1.1 Mätning vid 10 m
Antennens fascentrum skall ligga 3,00 ± 0,05 m över fordonets plan.
5.2.1.2 Mätning vid 3 m
Antennens fascentrum skall ligga 1,80 ± 0,05 m över fordonets plan.
5.2.1.3 Ingen del av antennens mottagande delar skall befinna sig närmare än
0,25 m från fordonets plan.
5.2.2 Mätavstånd
5.2.2.1 Mätning vid 10 m
Det vågräta avståndet från antennes fascentrum till fordonets yttre yta
skall vara 10,0 m ± 0,2 m.
5.2.2.2 Mätning vid 3 m
Det vågräta avståndet från antennens fascentrum till fordonets yttre yta
skall vara 3,00 ± 0,5 m.
5.2.2.3 Om mätningen utförs i en inomhusanläggning med avsikten att skapa ett
elektromagnetiskt skydd mot radiofrekvenser, skall antennens motta-
gande delar vara minst 0,5 m från alla radiofrekvensabsorberande
material och inte närmare än 1,5 m från anläggningens vägg. Inget
absorberande material får finnas mellan mottagarantennen och fordonet
under mätningen.
5.3Antennens läge i förhållande till fordonet
Antennen skall placeras omväxlande på vardera sidan av fordonet, paral-
lelt till fordonets längsgående symmetriplan och i linje med motorns
mittpunkt (se figur 1, 2 och 3 i tillägg 1, bilaga II).
5.4Antennens läge
Resultat avläses för varje mätpunkt, med antennen först lodrätt polari-
serad och sedan vågrätt polariserad (se figur 3 i tillägg 1, bilaga II).
5.5Mätningar
Det högsta värdet av de fyra mätningarna utförda enligt 5.3 och 5.4 för
varje frekvens skall betraktas som det karakteristiska mätvärdet för
denna frekvens.
6. FREKVENSER
6.1Mätningar
Mätningar skall utföras inom frekvensområdet från 30—1 000 MHz.
Detta område är indelat i 11 band. En mätning skall utföras i varje
band på frekvensen med det högsta värdet för att kontrollera att det
ligger inom de fastställda gränserna. Ett fordon anses uppfylla kraven
över hela frekvensområdet om det uppfyller de utvalda frekvenserna i
vart och ett av de följande 11 frekvensbanden: 30—45, 45—80,
80—130, 130—170, 170—225, 225—300, 300—400, 400—525,
525—700, 700—850, 850—1000 MHz.
6.2 Om, under den första mätningen utförd i enlighet med den mätmetod
som beskrivs i punkt 2.1, smalbandsstrålningen för något av de band
som definieras i punkt 6.1 är minst 10 dB under referensgränsen, anses
fordonet uppfylla de krav som fastställs i denna bilaga för det ifrågava-
rande frekvensbandet. I det fallet är en fullständig mätning inte
nödvändig.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 327
▼B
BILAGA IV
MÄTMETOD FÖR FORDONS IMMUNITET MOT ELEKTROMAGNE-
TISK STRÅLNING
1. ALLMÄNT
1.1Mätmetod
Dessa mätningar är avsedda för att visa att fordonet inte påverkas av
någon faktor som innebär försämring av dess direkta kontroll. Fordonet
skall utsättas för de elektromagnetiska fält som beskrivs i denna bilaga
och bevakas under mätningarna.
2. RESULTATREDOVISNING
Fältstyrkan skall uttryckas i volt/m för alla mätningar som beskrivs i
denna bilaga.
3. PROVFÖRHÅLLANDEN
Mätutrustningen skall kunna producera de fältstyrkor i de frekven-
sområden som fastställs i denna bilaga, och den skall uppfylla de
(nationella) lagstadgade kraven beträffande elektromagnetiska signaler.
Kontroll och avläsningsinstrumenten får inte vara känsliga för
strålningsfält så att provningen kan ogiltigförklaras.
4. FORDONETS SKICK UNDER PROVNINGEN
4.1 Fordonets vikt skall vara lika med dess vikt i brukskick.
4.1.1 Motorn skall driva drivhjulen med en jämn hastighet som bestämts på
förhand av den myndighet som ansvarar för provningen i samråd med
fordonets tillverkare. Fordonet skall ställas på en lämpligt belastad dyna-
mometer eller, om en sådan inte finns tillgänglig, på elektroniskt
isolerade axelstöd med minsta möjliga markavstånd.
4.1.2 Halvljusstrålkastarna skall vara tända.
4.1.3 Vänster eller höger körriktningsvisare skall vara påkopplad.
4.1.4 Alla övriga av fordonets system skall fungera nomalt.
4.1.5 Det får inte finnas någon elektrisk förbindelse mellan fordonet och
mätytan och ingen förbindelse mellan fordonet och utrustningen,
förutom då det krävs av punkt 4.1.1 eller punkt 4.2. Kontakt mellan
hjulen och mätytan anses inte vara en elektrisk förbindelse.
4.2 Då flera STE samverkar i den direkta kontrollen över fordonet och då
dessa system inte fungerar under de vilkor som beskrivs i punkt 4.1.1,
kan den myndighet som utför provningen utföra separata mätningar på
de ifrågavarande systemen efter samråd med fordonets tillverkare.
4.3 Under fordonsprovning får endast icke-störningsalstrande utrustning
användas (se punkt 8).
4.4 I normala fall skall fordonet riktas direkt mot antennen.
5. TYP, LÄGE OCH RIKTNING AV FÄLTALSTRARE
5.1Fältalstrarens typ
5.1.1 Kriteriet för valet av fältalstrartyp är dess förmåga att uppnå den
fältstyrka som krävs vid referenspunkten (se punkt 5.4) och vid de
tillämpliga frekvenserna.
5.1.2 Antingen antennen/antennerna eller ett transmissionsledningssystem
(TLS) kan användas som fältalstrande anordning(-ar).
5.1.3 Fältalstrarens utformning och riktning skall vara sådan att det alstrande
fältet är polariserat både i vågrät och i lodrät riktning vid frekvenserna
mellan 20 och 1 000 MHz.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 328
▼B
5.2.Mäthöjd och -avstånd
5.2.1 Höjd
5.2.1.1 Antennernas fascentrum skall inte ligga mindre än 1,5 m över fordonets
plan.
5.2.1.2 Ingen del av antennens utstrålande element skall befinna sig närmare än
0,25 m från fordonets plan.
5.2.2 Mätavstånd
5.2.2.1 Bättre likformighet hos fältet kan erhållas genom att placera fältalstraren
så långt som är tekniskt möjligt från fordonet. Detta avstånd skall vara
mellan 1 och 5 m.
5.2.2.2 Om mätningen utförs i en inomhusanläggning skall fältalstrarens utstrå-
lande element vara minst 0,5 m från alla radiofrekvensabsorberande
material och minst 1,5 m från anläggningens vägg. Det får inte finnas
något absorberande material mellan den sändande antennen och fordonet
under mätningen.
5.3Antennens läge i förhållande till fordonet
5.3.1 Fältalstraren skall placeras i fordonets längsgående symmetriplan.5.3.2 Ingen del av TLS, frånsett fordonets plan, skall befinna sig närmare än
0,5 m från någon del av fordonet.
5.3.3 Varje fältalstrare placerad över fordonet måste täcka minst 75 % av
fordonets längd.
5.4Referenspunkt
5.4.1 Referenspunkten är den punkt vid vilken fältstyrkan fastställs och defi-
nieras enligt följande:
5.4.1.1 vågrätt, minst 2 m från antennens fascentrum, eller lodrätt, minst 1 m
från TLS strålningselement.
5.4.1.2 i fordonets längsgående symmetriplan,5.4.1.3 på en höjd av 1,0 ± 0,05 m över fordonets plan,5.4.1.4 eller:
vid 1,0 ± 0,2 m bakom den lodräta mittlinjen genom fordonets framhjul
(punkt C i tillägg 1) då det gäller trehjulingar,
eller:vid 0,2 ± 0,2 m bakom den lodräta mittlinjen genom (fordonets framhjul
(punkt D i tillägg 1) då det gäller motorcyklar.
5.5 Om den myndighet som utför mätningen väljer att utsätta fordonets
bakparti för strålning, skall referenspunkten bestämmas såsom anges i
5.4. I detta fall ställs fordonet med dess framparti i motsatt riktning
från antennen och som om de hade roterats vågrätt 180º runt sin mitt-
punkt. Avståndet mellan antennen och den närmaste punkten av
fordonets yttre yta skall förbli detsamma (se tillägg 3).
6. ERFORDERLIGA MÄTNINGSSKRAV6.1Frekvensområden, mätningens varaktighet, polarisering
Fordonet skall utsättas för elektromagnetisk strålning i frekvensområdet
20—1 000 MHz.
6.1.1 Mätningarna skall utföras i de följande 12 frekvenserna: 27, 45, 65, 90,
150, 180, 220, 300, 450, 600, 750 och 900 MHz ± 10 % med 2 sekunder
vid ± 10 % av varje frekvens.
6.1.2 Ett av de polariseringssätt som beskrivs i punkt 5.1.3 skall väljas genom
överenskommelse mellan tillverkare och den myndighet som ansvarar
för mätningen.
6.1.3 Alla andra mätningsparametrar skall vara så som definieras i denna
bilaga.
6.2Mätning för kontroll av försämring av den direkta kontrollen
6.2.1 Ett fordon anses uppfylla de erforderliga immunitetskraven om, under
provning utförd i enlighet med kraven i denna bilaga, det inte1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 329
▼B
förekommer onormala förändringar i fordonets hastighet, det inte syns
tecken på funktionsförsämring som kan vilseleda andra trafikanter och
det inte förekommer andra märkbara fenomen som kan leda till
försämring av den direkta kontrollen över fordonet.
6.2.2 För observation av fordonet, skall endast den bevakningsutrustning som
beskrivs i punkt 8 användas.
6.2.3 Om fordonet inte uppfyller mätningskraven definierade i punkt 6.2, skall
åtgärder vidtas för att säkerställa att felen uppstod under normala
förhållanden och inte genom alstring av okontrollerade fält.
7. ALSTRING AV DEN ERFORDERLIGA FÄLTSTYRKAN
7.1Mätmetod
7.1.1 ”Ersättningsmetoden” används för att skapa förhållanden för fältprov-
ning.
7.1.2 Ersättningsmetod
Vid varje mätfrekvens skall fältalstrarens RF effektläge ställas in så att
den producerar den erforderliga fältstyrkan vid referenspunkten på
mätplatsen med fordonet frånvarande. Detta RF effektläge, i likhet med
andra relevanta inställninger på fält, skall anges i provningsrapporten
(kalibreringskurva). Dessa resultat skall användas vid typgodkännande.
Om utrustningen på mätplatsen förändras, skall ersättningsmetoden
upprepas.
7.1.3 Fordonet hämtas sedan till mätanläggningen och placeras i enlighet med
de villkor som fastställs i punkt 5. Den effekt som krävs av punkt 7.1.2
tillförs sedan fältalstraren för varje frekvens angiven i punkt 6.1.1.
7.1.4 Oberoende vilken parametar som väljs för bestämning av fältet enligt
villkoren fastställda i punkt 7.1.2, skall samma parametrar användas för
att fastställa fältstyrkan i detta fält genom hela mätningen.
7.1.5 För denna mätnings ändamål, skall samma fältalstrande utrustning och
samma specifikation av utrustningen användas som i de mätningar som
utfördes i enlighet med punkt 7.1.2.
7.1.6 Mätanordning för fältstyrkan
Under kalibreringsfasen i ersättningsmetoden skall den anordning som
används för att bestämma fältstyrkan vara antingen en kompakt isotro-
pisk sond för fältstyrkemätning eller en kalibrerad mottagarantenn.
7.1.7 Under ersättningsmetodens kalibreringsfas skall fascentrumet av
mätanordningen för fältstyrkan sammanfalla med referenspunkten.
7.1.8 Om en kalibrerad mottagarantenn används som mätanordning för
fältstyrkan, skall avläsningar erhållas i tre riktningar i räta vinklar mot
varandra. Det motsvarande isotropiska värdet i avläsningen skall anses
utgöra fältstyrkan.
7.1.9 För att skillnader i fordonets geometri skall beaktas, skall ett antal refe-
renspunkter bestämmas för den ifrågavarande mätanläggningen.
7.2Fältstyrkeprofil
7.2.1 Under kalibreringsfasen (innan fordonet ställs på mätplatsen) skall
fältstyrkan inte vara mindre än 50 % av den nominella fältstyrkan vid
völjande placeringar:
i) för alla fältalstrande anordningar, 1,00 ± 0,02 m vid endera sidan av
referenspunkten på en linje som går genom denna punkt och som är
vinkelrät mot fordonets längsgående symmetriplan,
ii) då det gäller TLS, 1,50 ± 0,02 m på en linje som går genom refe-
renspunkten och som ligger i fordonets längsgående symmetriplan.
7.3Egenskaper hos den mätsignal som skall alstras
7.3.1 Toppvärde av den modulerade mätfältstyrkan
Toppvärdet av den modulerade mätfältstyrkan skall motsvara värdet av
den omodulerade mätfältstyrkan vars effektivvärde i volt/m definieras i
punkt 5.4.2 i bilaga I.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 330
▼B
7.3.2 Mätsignalens kurvform
Mätsignalen skall vara en sinuskurva av en radiofrekvens, amplitudmo-
dulerad med en sinussignal på 1 kHz med moduleringstalet m på
0,8 ± 0,04 m.
7.3.3 Moduleringstalet
Moduleringstalet m definieras som följer:
m¼Enveloppens maximum /C0enveloppens minimum
Enveloppens maximum þenveloppens minimum
Enveloppen beskriver den kurva som formas av ytterlägena och som kan
ses på en oscillograf.
8. UNDERSÖKNINGS- OCH BEVAKNINGSUTRUSTNING
8.1 För bevakning av fordonets yttre delar och passagerarutrymmet och för
fastställande av om de bestämmelser som definieras i punkt 6.2 har
uppfyllts, skall videokamera eller -kameror användas.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 331
▼B
Tillägg 1
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 332
▼B
Tillägg 2
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 333
▼B
Tillägg 3
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 334
▼B
BILAGA V
MÄTMETOD FÖR ELEKTROMAGNETISK BREDBANDSSTRÅLNING
FRÅN SEPARATA TEKNISKA ENHETER (STE)
1. ALLMÄNT
1.1Mätutrustning
Mätutrustningen skall uppfylla de krav som fastställs i Publikationen nr 16,
upplaga 2, av Internationella specialkommittén för radiostörningar
(CISPR). En kvasitoppdetektor skall användas för mätning av elektromag-
netiskbredbandstrålning.
1.2Mätmetod
Denna mätmetod är avsedd för mätning av bredbandsstrålning som alstras
av gnisttändningssystem eller av elektriska motorer ingående i system som
är avsedda för kontinuerlig användning (t.ex. elektriska dragmotorer,
uppvärmnings-/defrostermotorer, bränslepumpar osv.),
2. RESULTATREDOVISNING
De uppmätta resultaten uttrycks i dB (mikrovolt/m) för bandbredden
120 kHz. Om mätutrustningens verkliga bandbredd B (uttryckt i kHz)
inte exakt motsvarar 120 kHz skall mätresultaten omräknas till band-
bredden 120 kHz genom att lägga till 20 log (120/B), där B måste vara
mindre än 120 kHz.
3. PROVFÖRHÅLLANDEN
3.1 Mätplatsen skall uppfylla de villkor som fastställs i publikation nr 16,
upplaga 2, av Internationella specialkommittén för radiostörningar
(CISPR). (Se figur 1 i tillägg 1 till denna bilaga.)
3.2 Mätutrustningen och provhytten eller det fordon där mätutrustningen är
placerad skall placeras utanför det område som visas i figur 1 tillägg 1
till denna bilaga.
3.3 Inomhusanläggningar får användas för provning om det kan påvisas att det
finns et samband mellan de resultat som mäts inomhus och de resultat
som erhålls genom att använda en yttre mätplats som godkänts för
mätningen. Inomhusanläggningen har fördelen att den möjliggör mätning
i alla väderförhållanden, i en kontrollerad omgivning och med förbättrad
möjlighet till upprepning som följd av stabilare elektriska egenskaper.Denna skyddade anläggning behöver inte uppfylla de dimensionella
villkor som fastställs i figur 1, tillägg 1 till denna bilaga, frånsett dem
som avser avståndet mellan antennen och STE, samt antennens höjd.
3.4 För att säkerställa att det inte förekommer ovidkommande brus eller
signaler på en nivå som direkt kan påverka mätningarna, skall
bakgrundsstrålningen mätas före och efter den egentliga mätningen. För
båda dessa mätningar skall både det ovidkommande bruset och de yttre
signalerna vara minst 10 dB under de gränser som definieras i punkt
5.5.2.1 i bilaga I, utom då det gäller avsiktliga smalbandssändningar i
omgivningen.
4. STE:s SKICK UNDER PROVNINGEN
4.1 STE skall vara i normalt funktionsskick.4.2 Mätningarna skall inte utföras i regn eller inom 10 minuter efter att det
slutat regna.
4.3 STE och dess kablar skall placeras på isolerade ställningar 50 + 10/− 0 mm
ovanför jordningsplattan. Om en av STE:s delar är avsedd att vara elekt-
riskt kopplad till fordonets metallkarosseri skall denna del dock vara
elektriskt förbunden med jordningsplattan.
Jordningsplattan skall bestå av en minst 0,25 mm tjock metallplatta. Jord-
ningsplattans minimimått beror på STE:s storlek, men den skall dock vara
tillräckligt stor för att rymma kabelnät och komponenter till fordonets
system. Jordningsplattan skall vara ansluten till skyddsjord. Den skall
placeras 1,0 ± 0,1 m ovanför marken och gå parallellt därmed.
STE skall vara funktionsklar och ansluten enligt de fastställda bestämmel-
serna. Strömfördelningsledningarna skall gå parallellt med1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 335
▼B
jordningsplattans kanter och de får inte vara längre än 100 mm från den
av plattans kanter som är närmast antennen.
STE skall vara jordad enligt tillverkarens specifikationer; inga ytterligare
jordförbindelser tillåts.
Det minsta avståndet mellan STE och alla övriga ledande strukturer,
liksom väggarna i ett avskärmat område (förutom jordningsplattan under
mätföremålet), skall vara minst 1,0 m.
4.4 Strömtillförseln till STE skall ske genom ett medföljande ersättningsnät-
verk(medföljande nätverk ssimulator) med 5 mm2matarkablar och en
isolering Y. Nätverkets spänning skall hållas konstant. Den stabiliserade
spänningen får inte avvika med mer än ± 10 % från systemets nominella
driftspänning. Spänningsvariationerna för nätverket, mätta vid dess
övervakningsport, får inte överstiga STE-systemets nominella driftspän-
ning med mer än 1,5 %.
4.5 Om STE består av flera än en komponent är det bästa sätt för hopkoppling
av dem att använda det kabelnät som är avsett att användas på fordonet.
Det kabelnät som används skall vara så realistiskt som möjligt och helst
med verkliga belastningar och manöverdon. Om annan utrustning som
inte ingår i mätningarna behövs för att enheten skall fungera enligt föresk-
rifterna, skall den proportionella strålningen mätt i förhållande till den
sammenlagda strålningen kompenseras.
5. ANTENNTYP, -LÄGE OCH RIKTNING5.1Antenntyp
Varje typ av linjärt polariserad antenn tillåts, förutsatt att den kan ställas
in med referensantennen.
5.2Mäthöjd och -avstånd
5.2.1 Höjd
Antennens fascentrum skall ligga 0,5 ± 0,05 m över jordningsplattan.
5.2.2 Mätavstånd
Det vågräta avståndet mellan antennes fascentrum och jordningsplattans
kant skall vara 1,00 ± 0,05 m. Ingen del av antennen skall befinna sig
närmare än 0,5 m från jordningsplattan.
Antennen skall placeras parallellt till det plan som är vinkelrätt mot jord-
ningsplattan och som sammanfaller med plattans kant längs med vilken
huvuddelen av kabelnätet går.
5.2.3 Om mätningen utförs i en inomhusanläggning med avsikten att skapa ett
elektromagnetiskt skydd mot radiofrekvenser, skall antennens mottagande
delar inte vara mindre än 0,5 m från varje typ av radiofrekvensabsorbe-
rande material eller mindre än 1,5 m från anläggningens vägg. Det får
inte finnas absorberande material mellan antennen och fordonets STE
under mätningen.
5.3Antennens riktning och polarisering
Avläsningar skall göras vid mätpunkten med antennen polariserad först i
vågrät och sedan i lodrät riktning.
5.4Mätningar
Det högsta av de två mätvärden uppmätta i enlighet med punkt 5.3 för
varje enskild frekvens skall betraktas som det karakteristiska värdet för
denna frekvens.
6. FREKVENSER6.1Mätningar
Mätningar skall utföras inom ett frekvensområde från 30 till 1 000 MHz.
En STE anses uppfylla kraven för hela frekvensområdet om den inte
överskrider de gränser som definierats för följande 11 frekvenser: 45, 65,
90, 150, 180, 220, 300, 450, 600, 750, 900 MHz. Om gränserna överskrids
skall åtgärder vidtas för att säkerställa att detta beror på STE och inte på
omgivande strålning.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 336
▼B
6.2Toleransvärden
Frekvens
(i MHz)Tolerans
(i MHz)
45, 65, 90, 150, 180 och 220 ± 5
300, 450, 600, 750 och 900 ± 20
Syftet med de toleransvärden som anges för frekvenserna ovan är för att
undvika störningar från sändningar vid, eller nära, de nominella frekven-
serna under mätningarna.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 337
▼B
Tillägg 1
Figur 1
Mätplatsens gränser
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 338
▼B
BILAGA VI
MÄTMETOD FÖR ELEKTROMAGNETISK SMALBANDSSTRÅLNING
FRÅN SEPARATA TEKNISKA ENHETER (STE)
1. ALLMÄNT
1.1Mätutrustning
Mätutrustningen skall uppfylla de krav som fastställs i Publikation nr 16,
upplaga 2, av Internationella specialkommittén för radiostörningar
(CISPR).
En medelvärdesdetektor skall användas för mätning av elektromagnetisk
smalbandsstrålning.
1.2Mätmetod
Denna mätmetod är avsedd för mätningar av den typ av elektromagnetisk
smalbandsstrålning som kan alstras av ett mikroprocessorbaserat system.
Under det första skedet (2—3 minuter) är det tillåtet, när antennens pola-
risation har ställts in, att avsöka de frekvenser som listas i 6.1 genom att
använda en spektrumanalysator eller en automatisk mottagare för att få
fram de högsta ledande frekvenserna. Detta kan underlätta valet av de
frekvenser som skall mätas i varje band (se punkt 6).
2. RESULTATREDOVISNING
De uppmätta resultaten skall uttryckas i dB (mikrovolt/m).
3. PROVFÖRHÅLLANDEN
3.1 Mätplatsen skall uppfylla de villkor som fastställs i Publikation nr 16,
upplaga 2, av Internationella specialkommittén för radiostörningar
(CISPR), (Se figur 1, tillägg 1, bilaga V.)
3.2 Mätutrustningen, provhytten eller det fordon i vilket mätutrustningen är
placerad skall vara utanför den del av mätplatsen som anges i figur 1,
tillägg 1, bilaga V.
3.3 Inomhusanläggningar får användas för mätningen, förutsatt att det kan
påvisas att det finns ett samband mellan dessa anläggningar och den yttre
mätplatsen. Dessa anläggningar har den fördelen att hela mätutrustningen
fungerar hela tiden i en kontrollerad omgivning och möjligheterna till
upprepning forbättras som en följd av deras stabilare egenskaper. De
skyddade anläggningarna berörs inte av de dimensionella villkoren som
definieras i figur 1, tillägg 1, bilaga V, frånsett dem som avser avståndet
mellan STE och antennen, samt antennens höjd.
3.4 För att säkerställa att det inte förekommer ovidkommande brus eller yttre
signaler på en nivå som kan påverka mätningarna, skall bakgrundsstrål-
ningen mätas före och efter den egentliga mätningen. För båda av dessa
mätningar skall både det ovidkommande bruset och de yttre signalerna
vara minst 10 dB under de gränser som definieras i punkt 5.6.2.1 i bilaga
I, utom då det gäller avsiktliga smalbandssändningar i omgivningen.
4. STE:s SKICK UNDER PROVNINGEN
4.1 STE skall vara i normalt funktionsskick.
4.2 Mätningarna skall inte utföras i regn eller inom 10 minuter efter att det
slutat regna.
4.3 STE och dess kablar skall placeras på isolerade ställninger 50 + 10/−0 mm
ovanför jordningsplattan. Om en av STE:s delar är avsedd att vara elekt-
riskt kopplad till fordonets metallkarosseri skall denna del dock vara
elektriskt förbunden med jordningsplattan.
Jordningsplattan skall bestå av en minst 0,25 mm tjock metallplatta. Jord-
ningsplattans minimimått beror på STE:s storlek, men den skall dock vara
tillräckligt stor för att rymma kabelnät och komponenter till fordonets
system. Jordningsplattan skall vara ansluten till skyddsjord. Den skall
placeras 1,0 ± 0,1 m ovanför marken och gå parallellt därmed.
STE skall vara funktionsklar och ansluten enligt de fastställda bestämmel-
serna. Strömfördelningsledningarna skall gå parallellt med
jordningsplattans kanter och högst 100 mm från den av plattans kanter
som är närmast antennen.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 339
▼B
STE skall vara jordad enligt tillverkarens specifikationer; inga ytterligare
jordförbindelser tillåts.
Avståndet mellan STE och alla övriga ledande strukturer, liksom väggarna
i ett avskärmat område (förutom jordningsplattan under mätföremålet),
skall vara minst 1,0 m.
4.4 Strömtillförseln till STE skall ske genom ett medföljande ersättningsnät-
verk(medföljande nätverk ssimulator) med 5 mm2matarkablar och en
isolering Y. Nätverkets spänning skall hållas konstant. Den stabiliserade
spänningen får inte avvika med mer än ± 10 % från systemets nominella
driftspänning. Spänningsvariationerna för nätverket, mätta vid dess
övervakningsport, får inte överstiga STE-systemets nominella driftspän-
ning med mer än 1,5 %.
4.5 Om STE består av flera än en komponent är det bästa sättet för hopkopp-
ling av dem att använda det kabelnät som är avsett att användas på
fordonet. Det kabelnät som används skall vara så realistiskt som möjligt
och helst med verkliga belastningar och manöverdon. Om annan utrust-
ning som inte ingår i mätningarna behövs för att enheten skall fungera
enligt föreskrifterna, skall den proportionella strålningen mätt i
förhållande till den sammanlagda strålningen kompenseras.
5. ANTENNTYP, -LÄGE OCH -RIKTNING
5.1Antenntyp
Varje typ av linjärt polariserad antenn tillåts, förutsatt att den kan ställas
in med referensantennen.
5.2Mäthöjd och -avstånd
5.2.1 Höjd
Antennes fascentrum skall ligga 0,5 ± 0,05 m över jordningsplattan.
5.2.2 Mätavstånd
Det vågräta avståndet mellan antennens fascentrum och jordningsplattans
kant skall vara 1,00 ± 0,05 m. Ingen del av antennen skall befinna sig
närmare än 0,5 m från jordningsplattan.
Antennen skall placeras parallellt till det plan som är vinkelrätt mot jord-
ningsplattan och som sammanfaller med plattans kant längs med vilken
huvuddelen av kabelnätet går.
5.2.3 Om mätningen utförs i en inomhusanläggning med avsikten att skapa ett
elektromagnetiskt skydd mot radiofrekvenser, skall antennens mottagande
delar inte vara mindre än 0,5 m från varje typ av radiofrekvensabsorbe-
rande material eller mindre än 1,5 m från anläggningens vägg. Det får
inte finnas absorberande material mellan antennen och fordonet under
mätningen.
5.3Antennens riktning och polarisering
Avläsningar skall göras vid mätpunkten med antennen polariserad först i
vågrät och sedan i lodrät riktning.
5.4Mätningar
Det högsta av de två mätvärdena uppmätta i enlighet med punkt 5.3 för
varje enskild frekvens skall betraktas som det karakteristiska värdet för
denna frekvens.
6. FREKVENSER6.1Mätningar
Mätningar skall utföras inom ett frekvensområde från 30—1 000 MHz.
Detta område är indelat i 11 band. Inom varje band skall mätningar
göras på frekvensen med det högsta värdet, för att kontrollera att det
ligger inom de fastställda gränserna. STE anses uppfylla kraven över
hela frekvensområdet, om det uppfyller de gränser som fastställts för den
utvalda frekvensen i varje av de följande 11 frekvensbanden: 30—45,
45—80, 80—130, 130—170, 170—225, 225—300, 300—400, 400—525,
525—700, 700—850 och 850—1000 MHz.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 340
▼B
6.2 Om, under de första mätningarna utförda i enlighet med punkt 1.2, den
smalbandsstrålning som hänvisas till i punkt 6.1 är minst 10 dB under
referensgränsen, anses STE uppfylla de krav som fastställts i denna bilaga
för det ifrågavarande frekvensbandet. I detta fall är en fullständig mätning
inte nödvändig.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 341
▼B
BILAGA VII
MÄTMETOD FÖR SEPERATA TEKNISKA ENHETERS (STE) IMMU-
NITET MOT ELEKTROMAGNETISK STRÅLNING
1. ALLMÄNT
1.1 Mätmetod
STE skall uppfylla kraven (se bilaga I, punkt 5.7.2.1) för en av de
följande mätmetoderna, efter tillverkarens val, inom området
20—1 000 MHz.
— mätning med 150 mm stripline: se figur 1 i tillägg 1,
— mätning med 800 mm stripline: se figurerna 2 och 3 i tillägg 1,— mätning av mass-ströminducering: se figurerna 1 och 2 i tillägg 2,
— TEM-cellmätning: se figur 1 i tillägg 3,
— frifält STE-immunitetsmätning: se figur 1 i tillägg 4.
OBS: För att undvika strålning från elektromagnetiska fält under mätning-
arna skall de utföras på en avskärmad plats.
2. RESULTATREDOVISNING
För alla mätningar som beskrivs i denna bilaga skall fältstyrkan redo-
visas i volt/m och inducerad ström i milliampere.
3. PROVFÖRHÅLLANDEN
3.1 Mätutrustningen skall kunna alstra den fältstyrka som krävs för de
frekvensområden som definieras i denna bilaga. Mätanläggningen
skall uppfylla de (nationella) lagstadgade kraven beträffande elektro-
magnetiska signaler.
3.2 Kontroll- och övervakningsutrustningen får inte vara känsliga för
strålningsfält så att provningen kan ogiltigförklaras.
4. STE:S SKICK UNDER PROVNING
4.1 STE skall vara i sitt normala funktionsskick. Den skall arrangeras
såsom anges i denna bilaga, om inte andra krav ställs enligt särskilda
mätmetoder.
4.2 STE och dess kablar skall placeras på isolerade ställningar 50 + 10/−
0 mm ovanför jordningsplattan. Om en av STE:s delar är avsedd att
vara elektriskt kopplad till fordonets metallkarosseri skall denna del
dock vara elektriskt förbunden med jordningsplattan.
Jordningsplattan skall bestå av en minst 0,25 mm tjock metallplatta,
utom då TEM-cellmätning utförs. Jordningsplattans minimimått beror
på STE:s storlek, men den skall dock vara tillräckligt stor för att
rymma STE:s komponenter och kabelnät. Jordningsplattan skall vara
ansluten till skyddsjord. Den skall placeras 1,0 ± 0,1 m ovanför
marken och gå parallellt därmed.
Avståndet mellan STE och alla övriga ledande strukturer, liksom
väggarna i ett avskärmat område (förutom jordningsplattan under
mätföremålet), skall vara minst 1,0 m, utom då TEM-cellmätning
utförs.
4.3 Strömtillförseln till STE skall ske genom ett 50 µH linjeimpedans-
stabiliserande nätverk (LISN) som är elektriskt kopplad till jordnings-
plattan. Den inkommande spänningen skall hållas jämn. Ingen
avvikelse i den inkommande strömmen från STE:s nominella
arbetsspänning får vara mer än ± 10 % av STE:s nominella
arbetsspänning. Små spänningsvariationer mätt vid strömkällans
övervakningsport får inte överstiga 1,5 % av STE:s nominella
arbetsspänning.
4.4 All tilläggsutrustning som behövs för användning av STE skall vara
installerad under kaliberingsskedet. Den skall vara minst 1 m från
referenspunkten under kalibreringen.
4.5 För att erhålla återgivningsbara resultat skall provningarna och
mätningarna upprepas. Den mätsignalalstrande utrustningen och dess
inställningar skall följa samma specifikationer som de som använts1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 342
▼B
under varje separat kalibreringsskede (punkterna 7.2, 8.2 och 10.3 av
denna bilaga).
5. MÄTFREKVENSERNA, MÄTNINGENS VARAKTIGHET
5.1 Mätningarna skall utföras i frekvensområdet 20—1 000 MHz.5.2 Mätningarna skall utföras i följande 12 frekvenser: 27 MHz, 45 MHz,
65 MHz, 90 MHz, 150 MHz, 180 MHz, 220 MHz, 300 MHz,
450 MHz, 600 MHz, 750 MHz, 900 MHz ± 10 % med två sekunder
± 10 % i varje frekvens.
6. EGENSKAPER HOS DEN MÄTSIGNAL SOM SKALL ALSTRAS
6.1 Toppvärdet av den modulerade mätfältstyrkan
Toppvärdet av den modulerade mätfältstyrkan skall motsvara det av
den omodulerade mätfältstyrkan, vars effektivvärde definieras i punkt
5.7.2 av bilaga I.
6.2 Mätsignalens kurvform
Mätsignalen skall vara en sinuskurva av en radiofrekvens, amplitud-
modulerad med en sinussignal på 1 kHz med moduleringstalet m på
0,8 ± 0,04 m.
6.3 Moduleringsfaktor
Moduleringsfaktorn m definieras som följer:
m¼
Enveloppens maximum /C0enveloppens minimum
Enveloppens maximum þenveloppens minimum
Enveloppen beskriver den kurva som formas av ytterlägena och som
kan ses på en oscillograf.
7. STRIPLINEMÄTNING
7.1 Mätmetod
Mätmetoden består av att utsätta det kabelnät som sammanbinder
komponenterna i en STE för specificerade fältstyrkor.
Mätmetoden möjliggör att likformiga fältstyrkor uppstår mellan en
aktiv ledare (stripline) och en jordningsplatta (monteringsbordets
ledande yta), mellan vilka en del av kabelnätet kan sättas in.
7.2 Mätning av fältstyrkan i stripline
I varje önskad mätfrekvens matas en RF ström in i stripline till att
börja med utan STE, för att framalstra den fordrade mätfältstyrkan i
mätområdet. Denna RF strömnivå och alla övriga inställningar av RF
effektalstraren skall anges i provningsprotokollet (kalibreringskurva).
Dessa resultat skall användas för typgodkännandemätningar. Om
utrustningen på mätplatsen förändras skall kalibrering av stripline
upprepas.
7.3 Installation av STE
7.3.1 STE:s elektroniska kontroll(er) skall installeras på jordningsplattan,
men utanför stripline, med en av sidorna parallell med striplines
aktiva ledare. Den skall ligga 200 ± 10 mm från en linje på jord-
ningsplatten direkt under den aktiva ledarens ytterkant.
Den aktiva ledarens alla kanter skall vara minst 200 mm från alla
yttre mätanordningar.
STE:s kabelnät skall placeras vågrätt mellan den aktiva ledaren och
jordningsplattan.
7.3.1.1 Minsta längd av kabelnätet som skall placeras under stripline och
som även skall innefatta strömtillföringsledningar för den elektro-
niska kontrollenheten, skall vara 1,5 m om inte fordonets kabelnät
är kortare än 1,5 m. I detta fall skall kabelnätets längd vara den
samma som det längsta kabelnätet som använts i fordonets installa-1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 343
▼B
tion. Varje förekommande förgreningsledning skall gå vinkelrätt mot
linjens längsgående axel.
7.3.1.2 Alternativt skall kabelnätets hela längd, inklusive den längsta förgre-
ningen, vara 1,5 m.
8. ALTERNATIV MÄTNING MED 800 MM STRIPLINE8.1 Mätmetod
Stripline består av två parallella metallplattor med 800 mm avstånd
mellan sig. Provföremålet placeras mitt emellan plattorna och utsätts
för en elektromagnetisk fältstyrka (se figurerna 2 och 3 av tillägg 1
till denna bilaga).
Med denna mätmetod kan kompletta elektroniska system inklusive
sensorer och manöverdon mätas, liksom även kontroll och
ledningsnät. Det lämpar sig för apparater vars största mått är mindre
än⅓av avståndet mellan plattorna.
8.2 Placering av stripline
Stripline skall inrymmas i ett avskärmat utrymme (för att förhindra
yttre strålning) och ställas 2 m ifrån väggar och alla inhägnader av
metall för att förhindra elektromagnetiska reflexioner. RF-absorbe-
rande material kan användas för att dämpa dessa reflexioner.
Stripline skall placeras på oledande stöd minst 0,4 m ovanför golvet.
8.3 Kalibrering av stripline
En sond för fältmätning placeras inom den mittersta ⅓av de
längsgående, lodräta och tvärgående dimensionerna av utrymmet
mellan de parallella plattorna och i frånvaro av provföremålet. Den
tillhörande mätutrustningen skall vara placerad utanför det
avskärmade rummet.
I varje önskad mätfrekvens matas en strömstyrka in i stripline för att
framalstra den fordrade fältstyrkan vid antennen. Denna sändningsef-
fekt, eller någon annan parameter i direkt samband med den
sändningseffekt som krävs för definiering av fältstyrkan, skall mätas
och resultaten skall upptecknas. Dessa resultat används för
typgodkännandemätningar, om inte sådana förändringar sker i anord-
ningarna eller utrustningen som nödvändigtvis kräver upprepning av
proceduren.
8.4 Installation av STE under mätningen
Huvudkontrollenheten skall placeras inom den mittersta ⅓av den
längsgående, lodräta och tvärgående dimensionerna av utrymmet
mellan de parallella plattorna. Den skall stödjas av ett stativ tillverkat
av ett oledande material.
8.5 Huvudledningsnät och sensor-/manöverdon
Huvudledningsnätet och alla sensor-/manöverdon skall stiga lodrätt
från kontrollenheten till toppjordningsplattan (detta bidrar till bästa
koppling med det elektromagnetiska fältet). De följer sedan plattans
undersida till en av dess fria kanter, där de böjs över och följer
överkanten av jordningsplattan fram till kopplingen för stripline.
Kablarna leds sedan till den samkopplade utrustningen som skall
vara placerad utanför det elektromagnetiska fältets verkningsområde,
t.ex. på golvet av det avskärmade rummet på 1 m:s avstånd och längs
med stripline.
9. MÄTNING AV MASS-STRÖMINDUCERING9.1 Mätmetod
Detta är en metod för utförande av immunitetsmätning genom att
inducera ström med en sond direkt i kabelnätet. Sonden består av en
kopplingsklämma som STE:s ledningar går igenom. Immunitetsmät-
ningar kan sedan utföras genom att variera frekvensen av den
inducerade signalen. STE skall installeras på en jordningsplatta
såsom beskrivs i punkt 4.2 eller i ett fordon enligt specifikationerna
för fordonets konstruktion.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 344
▼B
9.2 Kalibrering av sonden för mass-ströminducering
Sonden för inducering fästs till kalibreringsanläggningen som visas i
figur 2 av tillägg 2 till denna bilaga, varefter man sveper över
mätfrekvensområdet. RF strömtillförseln till sonden ökas för varjemätfrekvens tills den ström som tillförs uppnår de värden som
fastställs i bilaga I. Den RF strömstyrka som krävs för detta skall
anges i provningsprotokollet (kalibreringskurva). Genom användning
av detta förfarande, tillämpas den av fältalstraren fordrade RF-
effekten till den provradiostörning som induceras i en kalibrerad
strömkrets. Under STE:s radiostörningsmätning tillförs den frekven-
svarierande RF-effekten, såsom bestämdes under
kalibreringsprocessen, in för varje frekvens i sonden för inducering.
9.3 Installation av STE
Om systemet monteras på jordningsplattan såsom beskrivs i punkt 4.2
skall alla kablar vara dragna så verklighetstroget som möjligt och
helst med realistiska belastningar och manöverdon. För system
monterade både på fordon och på jordningsplattan skall sonden för
inducering vara virad runt alla kablar i kabelnätet och 100 ± 10 mm
från varje koppling för STE:s elektroniska kontrollenheter, instru-
mentmodul eller aktiva sensorer, såsom illustreras i figur 2 i tillägg 1.
9.4 Effekt-, signal- och kontrolledningar
Då en STE är monterad på en jordningsplatta såsom beskrivs i punkt
4.2, skall ett kabelnät kopplas mellan LISN och huvudelektroniska
kontrollenheten (EKE). Detta kabelnät skall gå parallellt med jord-
ningsplattans ytterkant, 100 ± 10 mm från dess kant.
Detta kabelnät skall innehålla den positiva ledaren som kopplar ihop
fordonets batteri till denna EKE och, om den används på fordonet,
den negativa ledaren.
Avståndet från EKE till LISN skall vara 1,5 ± 0,1 m eller så skall det
vara kabelnätets längd mellan EKE och batteriet såsom den används
på fordonet, om det är känt vilket som är det kortare. Om fordonets
kabelnät används, skall alla förgreningar dras längs jordningsplattan
men vinkelrätt mot dess axel. I övrigt skall de STE-ledningar som
är av denna längd komma ut vid LISN.
10. TEM-CELLMÄTNING
10.1 Mätmetod
TEM (Transversella elektromagnetiska) cellen alstrar likformiga fält
mellan den inre ledaren (mellanvägg) och höljet (jordningsplattan).
Den används för mätning av STE.
10.2 Fältstyrkemätningar i en TEM-cell
Fältstyrkemätaren placeras i den övre halvan av TEM-cellen. I denna
del av TEM-cellen har den/de elektroniska kontrollenheten/-enhe-
terna endast ringa inverkan på provfältet. Mätarens utslag
bestämmer fältstyrkan. Alternativt kan följande ekvation användas
för bestämning av det elektriska fältet:
E¼ﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃ
P/C2Z ðÞp
d
E = elektrisk fältintensitet (volt/m),
P = effekt tillförd cellen (W),Z = cellens impedans (50 Ω),
d = avstånd i meter mellan övre väggen och plattan (mellan-
väggen).
10.3 TEM-cellens dimensioner
För att erhålla en homogen fältstyrka i TEM-cellen och för att erhålla
repeterbara mätningar, får STE:s höjd inte vara mer än ⅓av cellens
innerhöjd.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 345
▼B
10.4 Effekt-, signal- och kontrolledningar
TEM-cellen skall kopplas till ett kopplingsbord utrustat med ett
koaxialuttag och ett paneluttag med ett tillträckligt antal kontaktstift.
Strömtillförsel- och signalledningarna som går från paneluttaget till
cellens yttervägg skall vara direkt kopplade till provobjektet.
Yttre komponenter, såsom sensorer, anordningar för effekttillförsel
och kontrollenheter skall kopplas:
i) genom en avskärmad kringutrustning,
ii) genom fordonet intill TEM-cellen,
iii) direkt till det avskärmade kopplingsbordet.
Avskärmade kablar skall användas för koppling av TEM-cellen med
kringutrustningen eller fordonet.
11. ”FRIFÄLT”-MÄTNING
11.1 Denna metod innehåller mätning av STE genom att utsätta hela STE
för elektromagnetisk strålning.
11.2 Fältalstrarens typ, läge och riktning11.2.1 Fältalstrarens typ
11.2.1.1 Varje utvald fältalstrare skall kunna uppnå den önskade fältstyrkan
vid referenspunkten vid de lämpliga frekvenserna.
11.2.1.2 De fältalstrande anordningarna kan vara en eller flera antenn(er) eller
en fatantenn.
11.2.1.3 Fältalstrarens konstruktion och riktning skall vara sådan att det alst-
rade fältet är polariserat både i vågrät och i lodrät riktning vidfrekvenser mellan 20 och 1 000 MHz.
11.2.2 Mäthöjd och -avstånd
11.2.2.1 Höjd
11.2.2.1.1 Antennens fascentrum skall inte vara placerad lägre än 0,5 m över
jordningsplattan på vilken STE står.
11.2.2.1.2 Ingen av antennens utstrålande delar skall befinna sig närmare än
0,25 m till golvet under STE.
11.2.2.2 Mätavstånd
11.2.2.2.1 Större överensstämmelse för fältet kan uppnås genom att placera
fältalstraren så långt som tekniskt möjligt från STE. Avståndet är
normalt mellan 1 och 5 m.
11.2.2.2.2 Om mätningen utförs i en inomhusanläggning, får antennens utstrå-
lande delar inte vara närmare än 0,5 m till allt radioabsorberande
material och inte närmare än 1,5 m till rummets yttervägg. Det skall
inte finnas absorberande material mellan den sändande antennen och
STE.
11.2.3 Antennens läge i förhållande till STE
11.2.3.1 Fältalstraren skall inte vara närmare än 0,5 m till jordningsplattans
ytterkant.
11.2.3.2 Fältalstrarens fascentrum skall befinna sig på ett plan som:
i) ligger vinkelrätt mot jordningsplattan,
ii) ligger vinkelrätt mot den av jordningsplattans kanter längs med
vilken huvuddel en av kabelnätet löper, och
iii) löper mitt emellan jordningsplattans ytterkant vid mittpunkten av
kabelnätets huvuddel.
Antennen skall placeras parallellt mot ett plan som ligger vinkelrätt
mot och sammanfaller med den av jordningsplattans kanter längs
med vilken huvuddelen av kabelnätet löper.
11.2.3.3 Alla fältalstrare som placeras ovanför jordningsplattan eller STE skall
helt täcka STE.
11.2.4 Referenspunkt
11.2.4.1 Referenspunkten är den punkt vid vilken fältstyrkan mäts. Den defi-
nieras enligt följande:
11.2.4.1.1 I vågrät riktning minst 2 m från antennens fascentrum eller, i lodrät
riktning, minst 1 m från de sändande delarna av en fatantenn.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 346
▼B
11.2.4.1.2 På ett plan som:
i) ligger vinkelrätt mot jordningsplattan,
ii) ligger vinkelrätt mot den av jordningsplattans kanter längs med
vilken huvuddelen av kabelnätet löper, och
iii) löper mitt emellan jordningsplattans ytterkant vid mittpunkten av
kabelnätets huvuddel.
11.2.4.1.3 Referenspunkten måste sammanfalla med mittpunkten av kablingens
huvuddel, som går längs med den av jordningsplattans kanter som är
närmast antennen och 100 ± 10 mm ovanför jordningsplattan.
11.3 Alstring av erforderlig fältstyrka
11.3.1 Mätmetod
11.3.1.1 ”Ersättningsmetoden” skall användas för att försäkra att villkoren för
provfältet möts.
11.3.1.2 Ersättningsmetoden
Vid varje mätfrekvens skall RF-strömstyrkan för fältalstraren ställas
in så att den producerar den erforderliga fältstyrkan vid referens-
punkten på mätplatsen med STE frånvarande. Denna RF-
strömstyrka, liksom alla andra relevanta inställningar på fältalstraren
skall anges i provningsprotokollet (kalibreringskurva). Dessa resultat
skall användas för typgodkännande. Om utrustningen på mätplatsen
förändras skall ersättningsmetoden upprepas.
11.3.1.3 STE, som kan innehålla en ytterligare jordningsplatta, skall sedan
placeras inne i mätanläggningen under de förhållanden som fastställs
i punkt 11.2. Om en andra jordningsplatta används, skall den vara
högst 5 mm från bänkens jordningsplatta och vara elektriskt ansluten
till den. Den erforderliga strömmen, såsom definieras i punkt
11.3.1.2, skall sedan tillämpas i fältalstraren vid var och en av de
frekvenser som definieras i avsnitt 5.
11.3.1.4 Yttre utrustning skall befinna sig minst 1 m från referenspunkten
under kalibreringen.
11.3.1.5 Den parameter som valdes för att definiera fältet i enlighet med
punkt 11.3.1.2, skall också användas för att bestämma fältstyrkan
under provningen.
11.3.1.6 Mätanordning för fältstyrka
Den utrustning som används för bestämning av fältstyrkan under
kalibreringsskedet av ersättningsmetoden skall vara en kompakt
isotropiskfältmätningssond.
11.3.1.7 Fältstyrkemätningsanordningens fascentrum skall ligga i referens-
punkten.
11.3.2 Fältstyrkeprofil
11.3.2.1 Under ersättningsmetodens kalibreringsskede (innan STE placeras i
mätområdet), skall fältstyrkan inte vara mindre än 50 % av den
nominella fältstyrkan 1,0 ± 0,05 m vid endera sidan av referens-
punkten på en linje som går genom denna punkt och parallellt med
jordningsplattans ytterkant.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 347
▼B
Tillägg 1
Figur 1
Striplinemätning
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 348
▼B
Figur 2
800 mm striplinemätning
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 349
▼B
Figur 3
800 mm striplinedimensioner
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 350
▼B
Tillägg 2
Figur 1
Mass-ströminduceringsmätning
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 351
▼B
Figur 2
Kalibreringsanordning för sondens kalibreringsanordning
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 352
▼B
Tillägg 3
Figur 1
Tem-cellmätning
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 353
▼B
Tillägg 4
Figur 1
Frifältmätning
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 354
▼B
BILAGA VIII
Tillägg 1
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 355
▼B
Tillägg 2
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 356
▼B
BILAGA IX
Tillägg 1
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 357
▼B
Tillägg 2
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 358
▼B
KAPITEL 9
GODTAGBAR BULLERNIVÅ OCH AVGASSYSTEM HOS TVÅ- OCH TREHJULIGA
MOTORFORDON
FÖRTECKNING ÖVER BILAGOR
BILAGA I Gränserna för bullernivån i (dB (A)) och datum för ikraftträdande av
komponenttypgodkännande med avseende på godtagbar bullernivå hos
viss typ av två- eller trehjuliga motorfordon …
BILAGA II Krav beträffande tvåhjuliga mopeder …
1. Definitioner …2. Komponenttypgodkännande beträffande bullernivån och det ursprung-
liga avgassystemet, som en teknisk enhet, hos viss typ av tvåhjulig
moped …
3. Komponenttypgodkännande av icke-ursprungligt avgassystem eller
delar därav, som teknisk enhet, för tvåhjuliga mopeder …
Tillägg 1 A Informationsdokument för godtagbar bullernivå och det ursprungliga
avgassystemet av viss typ av tvåhjulig moped …
Tillägg 1 B Intyg på komponenttypgodkännande beträffande den godtagbara buller-
nivån och det/de ursprungliga avgassystemet/-systemen hos viss typ av
tvåhjulig moped …
Tillägg 2 A Informationsdokument för ett icke-ursprungligt avgassystem eller delar
därav, som tekniska enheter, för tvåhjuliga mopeder …
Tillägg 2 B Intyg om komponenttypgodkännande för ett icke-ursprungligt avgassystem
för tvåhjuliga mopeder …
BILAGA III Krav beträffande motorcyklar …
1. Definitioner …
2. Komponenttypgodkännande beträffande bullernivån och det ursprung-
liga avgassystemet, som teknisk enhet, hos viss typ av motorcykel …
3. Komponenttypgodkännande av ett icke-ursprungligt avgassystem eller
delar därav, som tekniska enheter, för motorcyklar …
Tillägg 1 A Informationsdokument rörande den godtagbara bullernivån och det
ursprungliga avgassystemet hos viss typ av motorcykel …
Tillägg 1 B Intyg på komponenttypgodkännande beträffande den godtagbara buller-
nivån och det/de ursprungliga avgassystemet/-systemen hos viss typ av
motorcykel …
Tillägg 2 A Informationsdokument rörande icke-ursprungligt avgassystem eller delar
därav, som teknisk(a) enhet(er), för motorcyklar …
Tillägg 2 B Intyg om komponenttypgodkännande för icke-ursprungligt avgassystem för
motorcyklar …
BILAGA IV Krav på trehjuliga mopeder och trehjulingar …
1. Definitioner …
2. Komponenttypgodkännande beträffande bullernivån och det ursprung-
liga avgassystemet, som en teknisk enhet, hos viss typ av trehjulig
moped eller trehjuling …
3. Komponenttypgodkännande av ett icke-ursprungligt avgassystem eller
delar därav, som teknisk enhet, för trehjuliga mopeder och trehjulingar
…
Tillägg 1 A Informationsdokument rörande godtagbar bullernivå och det ursprungliga
avgassystemet hos en viss typ av trehjulig moped eller trehjuling …
Tillägg 1 B Intyg om komponenttypgodkännande rörande godtagbar bullernivå och
ursprungligt avgassystem hos viss typ av trehjulig moped eller trehjuling
…
Tillägg 2 A Informationsdokument rörande ett icke-ursprungligt avgassystem eller
delar därav, som tekniska enheter, för trehjuliga mopeder eller trehjulingar
…1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 359
▼B
Tillägg 2 B Intyg på komponenttypgodkännande för ett icke-ursprungligt avgassystem
för trehjuliga mopeder eller trehjulingar …
BILAGA V Krav för produktionsöverensstämmelse …BILAGA VI Märkningskrav …BILAGA VII Bestämmelser för provbana …1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 360
▼B
BILAGA I
GRÄNSERNA FÖR BULLERNIVÅN I dB (A) OCH DATUM FÖR
IKRAFTTRÄDANDE AV KOMPONENTTYPGODKÄNNANDE MED
AVSEENDE PÅ GODTAGBAR BULLERNIVÅ HOS VISS TYP AV TVÅ-
ELLER TREHJULIGA MOTORFORDON
FordonGränserna för bullernivån gällande fr.o.m.
24 månader från tidpunkten för antagande
av detta direktiv
1. Tvåhjuliga mopeder
≤25 km/h 66
> 25 km/h 71Trehjuliga 76
2. Motorcyklar
≤80 cm
375
>8 0≤175 cm377
> 175 cm380
3. Trehjulingar 801997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 361
▼B
BILAGA II
KRAV BETRÄFFANDE TVÅHJULIGA MOPEDER
1. DEFINITIONER
I detta kapitel avses med
1.1 ”typ av tvåhjulig moped med avseende på dess bullernivå och avgas-
system” mopeder som inte skiljer sig sinsemellan vad beträffar
följande huvudegenskaper:
1.1.1 motortyp (två- eller fyrtakt, vänd- eller rotationskolvmotor, cylinder-
antal och -kapacitet, antal och typ av förgasare eller
insprutningssystem, ventilordning, maximinettoeffekt och motsva-
rande hastighet).
Rotationskolvmotorernas kubikinnehåll bör anses vara det dubbla av
kammarens volym,
1.1.2 kraftöverföringssystemet, i synnerhet antalet växlar och utväxlings-
förhållandet,
1.1.3 avgassystemens antal, typ och utformning.
1.2 ”avgassystem” och ”ljuddämpare” en fullständig uppsättning kompo-
nenter som är nödvändiga för dämpning av ljud som förorsakas av
mopedmotorn och dess avgaser.
1.2.1 ”ursprungligt avgassystem eller ursprunglig ljuddämpare” ett system
av den typ som installerats på fordonet vid tidpunkten för
typgodkännande eller utvidgande av typgodkännandet. Det kan vara
det ursprungligen installerade systemet eller en reservdel.
1.2.2 ”icke-ursprungligt avgassystem eller icke-ursprunglig ljuddämpare”
ett system av annan typ än den som installerats på fordonet vid
tidpunkten för typgodkännande eller utvidgning av typgodkännande.
Det kan användas endast som reservavgassystem eller reservl-
juddämpare.
1.3 ”avgassystem av olika typer” system som väsentligt skiljer sig på ett
av de följande sätten:
1.3.1 system innehållande komponenter med olika tillverknings- eller
varumärken,
1.3.2 system innehållande någon komponent tillverkad av material med
olika egenskaper eller innehållande komponenter av annan form eller
storlek,
1.3.3 system i vilka funktionsprinciperna av minst en komponent är olika,
1.3.4 system innehållande komponenter i annan sammansättning;1.4 ”komponent av ett avgassystem” en av de enskilda delar vilka till-
sammans bildar avgassystemet (såsom avgasrören, den egentliga
ljuddämparen) och det eventuella insugningssystemet (luftfilter).
Om motorn måste utrustas med ett insugningssystem (luftfilter och/
eller intag-ljudabsorbator) för att möta kraven för godtagbar
bullernivå, måste filtret och/eller absorbatorn behandlas som lika
viktiga komponenter som avgassystemet.
2. KOMPONENTTYPGODKÄNNANDE BETRÄFFANDE BULLER-
NIVÅN OCH DET URSPRUNGLIGA AVGASSYSTEMET, SOM
EN TEKNISK ENHET, HOS VISS TYP AV TVÅHJULIG MOPED
2.1 Bullernivå för tvåhjulig moped i rörelse (mätförhållanden och
provningsförfarande av fordonet för komponenttypgodkännande).
2.1.1 Gränser: se bilaga I.
2.1.2 Mätinstrument
2.1.2.1 Akustiska mätningar
Mätinstrumenten som används för mätning av bullernivån måste vara
en precisionsbullermätare av den typ som fastställs i Internationella
elektrotekniska kommissionens (IEC) publikation 179 ”Precisions-
bullermätare”, andra upplagan. Mätningar skall utföras med1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 362
▼B
inställningarna för ”snabb” respons och ”A”-viktning vilka också
beskrivs i publikationen.
Vid början och slutet av varje mätserie måste bullermätaren kalib-
reras enligt tillverkarens instruktioner, med en lämplig ljudkälla.
2.1.2.2 Hastighetsmätningar
Motorhastigheten och mopedens hastighet på provbanan skall
bestämmas med noggrannheten ± 3 %.
2.1.3 Mätförhållanden
2.1.3.1 Mopedens kondition
Den sammanlagda vikten av föraren och den provutrustning som
används på mopeden får inte vara över 90 kg och under 70 kg. Vid
behov måste tyngder läggas till för att höja den sammanlagda vikten
till minst 70 kg.
Mopeden skall under mätningarna vara i brukskick (medräknat
kylmedel, olja, bränsle, verktyg, reservhjul och förare).
Innan mätningarna börjar skall mopeden bringas till normal bruks-
temperatur. Om mopeden utrustats med automatiskt påkopplande
fläktar skall detta system inte störas under bullermätningarna. För
mopeder med flera än ett drivhjul får endast det hjul som är avsett
för normal landsvägskörning användas. Då en moped är utrustad
med sidvagn måste den senare avlägsnas för provningen.
2.1.3.2 Provplats
Provplatsen måste bestå av ett centralt accelerationsområde omgivet
av ett i huvudsakvågrätt provområde. Accelerationsområdet måste
vara vågrätt, dess yta måste vara torr och sådan att ytbullret förblir
litet.
På provplatsen får förändringarna i det fria ljudfältet mellan ljud-
källan i mitten av accelerationsområdet och mikrofonen inte
överskrida 1 dB. Detta villkor anses vara mött, ifall det inte finns
stora ljudreflekterande föremål, såsom staket, stenar, broar eller
byggnader, inom 50 m från mitten av accelerationsområdet. Provba-
nans vägyta måste möta kraven i bilaga VII.
Mikrofonen får inte avskärmas på ett sätt som kunde påverka
ljudfältet, och inga personer får stå mellan mikrofonen och ljud-
källan. Observatören som utför mätningarna måste ställa sig så att
han inte påverkar mätinstrumentens utslag.
2.1.3.3 Övrigt
Mätningar får inte utföras under dåliga atmosfäriska förhållanden.
Resultaten får inte påverkas av byig vind.
För mätningarna skall den A-viktade bullernivån från andra ljud-
källor än det fordon som skall provas och inverkan av vind vara
minst 10 dB (A) under den bullernivå som förorsakas av fordonet.
Ett lämpligt vindskydd kan monteras på mikrofonen förutsatt att
dess inverkan på mikrofonens känslighet och inriktning beaktas.
Om skillnaden mellan omgivningsbuller och uppmätt buller är
mellan 10 och 16 dB (A), är det för att kunna beräkna provningsre-
sultaten nödvändigt att subtrahera en lämplig korrigering från de
avlästa värdena på bullermätaren i enlighet med nedanstående
diagram.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 363
▼B
2.1.4 Mätningsförfarande
2.1.4.1 Mätningarnas art och antal
Maximibullernivån uttryckt i A-viktade decibel (dB (A)) måste
mätas då mopeden färdas mellan linjerna AA ′och BB′(figur 1).
Mätningen är ogiltig ifall en onormal avvikelse mellan toppvärdet
och den allmänna bullernivån registreras.
Minst två mätningar måste göras på vardera sidan av mopeden.
2.1.4.2 Mikrofonens placering
Mikrofonen måste vara placerad 7,5 m ± 0,2 m från referenslinjen
CC′(figur 1) på banan och 1,2 m ± 0,1 m över marknivån.
2.1.4.3 Villkor för genomförande
Mopeden måste närma sig linjen AA ′med en jämn
►C4ursprungshastighet såsom definieras i 2.1.4.3.1 eller 2.1.4.3.2.
Då mopedens ◄framdel når linjen AA ′skall gasregleringsspjället
öppnas helt så snabbt som praktiskt möjligt och hållas i detta läge
tills mopedens backdel når linjen BB ′, då gasregleringsspjället skall
återställas så fort som möjligt i neutralläge.
Mopeden skall för alla mätningar köras i en rät linje över accelera-
tionssträckan så att mopedens längsgående medianplan hålls så nära
som möjligt linjen CC ′.
2.1.4.3.1 Ankörningshastighet
Mopeden måste närma sig linjen AA ′med en jämn hastighet av
30 km/h eller med sin topphastighet om denna understiger 30 km/h.
2.1.4.3.2 Val av utväxlingsförhållande
— Ifall mopeden är utrustad med en manuell växellåda som tillåter
att den korsar linjen AA ′med minst halveffekt måste motorhas-
tighet väljas.
— Om mopeden har automatisk kraftöverföring måste den köras
med de hastigheter som anges i punkt 2.1.4.3.1.
2.1.5 Resultat (provutlåtande)
2.1.5.1 Det provutlåtande som gjorts för att utfärda det dokument som
hänvisas till i Tillägg 1 B skall ange varje omständighet och inve-
rkan som påverkat mätresultaten.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 364
▼B
2.1.5.2 De uppmätta värdena skall avrundas till närmaste decibel.
Om siffran efter decimaltecknet är mellan 0 och 4, skall helhetstalet
avrundas nedåt och om den ligger mellan 5 och 9 skall talet
avrundas uppåt.
Endast de mätningar vars variation i två på varandra föjlande prov-
ningar på samma sida av mopeden är mindre än eller lika med 2 dB
(A) får användas vid utfärdande av det dokument som hänvisas til i
Tillägg 1 B.
2.1.5.3 För att beakta felaktigheter i mätningarna, måste resultatet av varje
mätning erhållas genom att 1 dB (A) dras av från de värden som
erhålls enligt punkt 2.1.5.2.
2.1.5.4 Om genomsnittet av de fyra mätresultaten inte överskrider det högsta
godtagbara värdet för den kategori vilken den för provning utsatta
mopeden tillhör, skall de gränsvärden som fastställs i punkt 2.1.1
anses vara uppfyllt.
Detta genomsnittsvärde skall utgöra mätresultatet.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 365
▼B
Figur 1
Provning av fordon i rörelse
Figur 2
Provning av stillastående fordon
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 366
▼B
2.2 Bullernivå för stillastående moped (mätförhållanden och provförfa-
rande för fordon i bruk)
2.2.1 Ljudtrycknivån i mopedens omedelbara närhet
För att underlätta påföljande bullermätningar av mopeder i bruk
måste ljudtrycknivån också mätas i omedelbara närheten av avgas-
systemets utlopp (ljuddämpare) enligt följande krav och
mätresultaten förs in i det provutlåtande som ges för utfärdande av
det dokument som hänvisas till i Tillägg 1 B.
2.2.2 Mätinstrument
En precisionsbullermätare definierad i punkt 2.1.2.1 måste användas.
2.2.3 Mätningsvillkor
2.2.3.1 Mopedens kondition
Innan mätningarna börjar skall mopeden bringas till normal bruks-
temperatur. Ifall mopeden utrustats med automatiskt påkopplande
fläktar får detta system inte störas under bullermätningarna.
Växellådan skall under mätningarna vara i neutralläge. Om det inte
är möjligt att frånkoppla kraftöverföringen skall mopedens drivhjul
tillåtas att rotera fritt, t.ex. genom att stödja mopeden på dess parker-
ingsfot.
2.2.3.2 Provplats (figur 2)
Varje område där det inte förekommer betydliga akustiska störningar
kan användas som provplats. Flata ytor som är täckta med betong,
asfalt eller något annat hårt material och som reflekterar ljud väl är
lämpliga; ytor bestående av packad jord får inte användas. Prov-
platsen måste ha formen av en rektangel vars sidor ligger minst 3 m
från mopedens yttersta punkt (frånsett styrhandtagen). Betydande
hinder får inte förekomma, exempelvis får inga andra personer än
föraren och observatören stå inom denna rektangel.
Mopeden måste ställas inom den ovan nämnda rektangeln så att den
mikrofon som används för mätningarna är minst 1 m från trottoar-
kanten.
2.2.3.3 Övrigt
Utslag på mätinstrumentet förorsakat av omgivande buller och vind
skall vara minst 10 dB (A) lägre än det buller som skall mätas. Ett
lämpligt vindskydd kan monteras på mikrofonen förutsatt att dess
inverkan på mikrofonens känslighet beaktas.
2.2.4 Mätförfarande
2.2.4.1 Mätningarnas art och antal
Högsta bullernivån uttryck i A-viktade decibel (dB (A)) skall mätas
under den mätperiod som fastställs i 2.2.4.3.
Minst tre mätningar skall göras vid varje mätpunkt.
2.2.4.2 Mikrofonens placering (figur 2)
Mikrofonen måste placeras i höjd med avgasutloppet eller 0,2 m
över banans yta, beroende på vilket som är högst. Mikrofonens
membran måste vara riktat mot avgasutloppet på ett avstånd av
0,5 m från det. Axeln av mikrofonens högsta känslighetsområde
måste vara parallell med banans yta med en vinkel av 45º ± 10º till
det lodräta planet av riktningen av avgasutsläppen.
I förhållande till detta lodräta plan, måste mikrofonen vara placerad
på den sida som tillåter största möjliga avstånd mellan mikrofonen
och mopedens ytterlinje (frånsett styrhandtagen).
Ifall avgassystemet har flera än ett utlopp vars mittpunkter ligger
mer än 0,3 m från varandra, måste mikrofonen riktas mot det utlopp
som är närmast mopeden (frånsett styrhandtagen) eller mot det
utlopp som ligger högst över banans yta. Ifall utloppens mittpunkter
ligger mer än 0,3 m från varandra, måste separata mätningar göras
för vardera, och det högsta registrerade värdet skall gälla som
provvärde.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 367
▼B
2.2.4.3 Villkor för genomförande
Motorhastigheten måste hållas konstant vid ett av följande värden:—
S
2ifall S är högre än 5 000 varv/min,
—3S
4ifall S inte är högre än 5 000 varv/min,
då S är den hastighet som hänvisas till i punkt 3.2.1.7 av Tillägg 1
A.
När en konstant motorhastighet har uppnåtts, skall gasregle-
ringsspjället snabbt återställas till tomgångsläget. Bullernivån måste
mätas under en driftserie bestående av en kort period av konstant
motorhastighet, genom hela accelerationsperioden skall det högsta
utslaget på bullermätaren antas som mätvärde.
2.2.5 Resultat (provutlåtande)
2.2.5.1 Provutlåtandet som avges för utfärdande av det dokument till vilket
hänvisning sker i Tillägg 1 B måste innehålla alla relevanta
uppgifter och i synnerhet dem som används vid mätning av buller-
nivån av stillastående moped.
2.2.5.2 Värden, som skall vara avrundade till närmaste decibel, avläses på
mätinstrumentet.
Endast de mätningar som inte varierar med mer än 2 dB (A) i tre på
varandra följande provningar används.
2.2.5.3 Det högsta värdet av de tre mätningarna skall utgöra mätresultatet.
2.3 Ursprungligt avgassystem (ljuddämpare)
2.3.1 Krav för ljuddämpare som innehåller absorberande fibermaterial.
2.3.1.1 Det absorbenta fibermaterialet måste vara asbestfritt och får
användas vid konstruktion av ljuddämpare endast om det hålls säkert
på plats över ljuddämparens hela livstid och om det uppfyller kraven
i någon av punkt 2.3.1.2, 2.3.1.3 eller 2.3.1.4.
2.3.1.2 Sedan fibermaterialet avlägsnats måste bullernivån upplylla kraven i
punkt 2.1.1.
2.3.1.3 Det absorberande fibermaterialet får inte sättas i de delar av ljud-
dämparen genom vilka avgaserna passerar och det måste möta
följande krav:
2.3.1.3.1 Materialet måste upphettas till en temperatur av 650 ± 5 ºC för fyra
timmar i en ugn, utan förminskning i fiberns längd, diameter eller
skrymvolym.
2.3.1.3.2 Efter upphettning i 650 ± 5 ºC under en timme i en ugn, måste minst
98 % av materialet bli kvar i en sil med nominella maskvidden
250 µm som följer ISO standarden 3310/1 då den provas enligt ISO
standard 2599.
2.3.1.3.3 Viktförlusten i materialet får inte överskrida 10,5 % efter
blötläggning i 24 timmar vid 90 ± 5 ºC i ett syntetiskt kondensat
med följande sammansättning:
— 1 N bromvätesyra (HBr): 10 ml
— 1 N svavelsyra (H2SO4): 10 ml
— Destillerat vatten tillsätts till 1000 ml.
Märk:Materialet måste vara tvättat i destillerat vatten och torkat i
en timme vid 105 ºC före vägning.
2.3.1.4 Innan systemet provas enligt 2.1 i detta tillägg, måste det ställas i
normalt bruksskick på ett av de följande sätten:
2.3.1.4.1 Konditionering genom konstant landsvägsdrift.2.3.1.4.1.1 Minsta sträcka som skall tillryggaläggas under konditioneringen
måste vara 2000 km.
2.3.1.4.1.2 50 % ± 10 % av denna konditioneringsserie måste bestå av stadskör-
ning och återstoden av långdistanskörning; den konstanta
landsvägsdriften kan ersättas med motsvarande serie på provbana.
2.3.1.4.1.3 De två hastighetsområdena måste växlas minst sex gånger1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 368
▼B
2.3.1.4.1.4 Det fullständiga provprogrammet måste innehålla minst 10 avbrott
som tar minst tre timmar för att imitera effekterna av avsvalning
och kondensation.
2.3.1.4.2 Konditionering med pulsering
2.3.1.4.2.1 Avgassystemet eller delar därav skall monteras på mopeden eller på
motorn.
I det första fallet skall mopeden ställas på en rulldynamometer. I det
senare fallet måste motorn placeras på en provbänk.
Provutrustningen, såsom visas i detalj i figur 3, fästs vid avgassys-
temets utlopp. All annan apparatur som ger motsvarande resultat
godtas.
2.3.1.4.2.2 Provutrustningen skall justeras så att avgasströmningen turvis
avbryts och återställs 2 500 gånger med hjälp av en snabbventil.
2.3.1.4.2.3 Ventilen måste öppna sig då avgasernas mottryck, mätt minst
100 mm in i insugningsflänsen, uppnår ett värde mellan 0,35 och
0,40 bar. Ifall ett sådant värde inte kan uppnås p.g.a. motorns egen-
skaper, måste ventilen öppna sig då gasens mottryck uppnår en nivå
motsvarande 90 % av det maximivärde som kan mätas innan motorn
stannar. Det måste stänga sig när detta tryckinte avvik er mer än
10 % från sitt stabiliserade värde med ventilen öppen.
2.3.1.4.2.4 Tidsrelän måste ställas in enligt tiden för avgasutsläppen beräknad
enligt kraven av punkt 2.3.1.4.2.3.
2.3.1.4.2.5 Motorhastigheten måste vara 75 % av den hastighet (S) vid vilken
motorn utvecklar maximieffekt.
2.3.1.4.2.6 Den effekt som anges av dynamometern måste vara 50 % av full-
gaseffekten mätt vid 75 % av motorhastigheten (S).
2.3.1.4.2.7 Alla tömningshål måste vara stängda under provningen.
2.3.1.4.2.8 Hela provningen måste fullföljas inom 48 timmar. En avsvalningspe-
riod måste vid behov tillåtas varje timme.
2.3.1.4.3 Provning på provbänk
2.3.1.4.3.1 Avgassystemet måste monteras på en motor motsvarar den typ som
är installerad på den moped för vilken systemet är konstruerat, och
monteras på en provbänk.
2.3.1.4.3.2 Konditioneringen består av tre provbänkserier.
2.3.1.4.3.3 Varje provbänkserie måste följas av ett avbrott på minst sex timmar
för att imitera effekterna av avsvalning och kondensation.
2.3.1.4.3.4 Varje provbänkserie består av sex faser. Motorläget och tiden för
varje fas är som följer:
Fas MotorlägeTid
(minuter)
1 Tomgång 6
2 25 % belastning vid 75 % S 40
3 50 % belastning vid 75 % S 40
4 100 % belastning vid 75 % S 30
5 50 % belastning vid 100 % S 12
6 25 % belastning vid 100 % S 22
Sammanlagd tid: 2 h 30 min
2.3.1.4.3.5 Motorn och ljuddämparen får under detta konditioneringsförfarande,
på begäran av tillverkaren, avkylas för att temperaturen mätt vid en
punkt inte mer än 100 mm från avgasutloppet inte överskrider den
temperatur som mätts då mopeden drivs med 75 % S med högsta
växeln. Motorns och/eller mopedens hastigheter måste bestämmas
med en noggrannhet av ± 3 %.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 369
▼B
Figur 3
Provutrustning för konditionering med pulsering
2.3.2 Diagram och märkning
2.3.2.1 Ett diagram och en profilritning som anger avgassystemets/-syste-
mens dimensioner skall bifogas de dokument som hänvisas till i
Tillägg 1 A.
2.3.2.2 Alla ursprungliga ljuddämpare skall bära märket ”e” följt av en iden-
tifiering av komponenttypgodkännandelandet. Denna hänvisning
skall vara tydlig och outplånlig samt synlig på det avsedda monter-
ingsstället.
2.3.2.3 Alla förpackningar med ursprungliga ersättande ljuddämparsystem
måste tydligt märkas med ordet ”originaldel” och med uppgifter om
märke och typ, samt vara försedda med märket ”e” och en hänvis-
ning till ursprungslandet.
2.3.3 Intagljuddämpare
Om motorns luftintag har utrustats med ett luftfilter och/eller intagl-
juddämpare för att uppfylla kraven för godtagbar bullernivå, måste
filtret och/eller ljuddämparen anses vara delar av ljuddämparen och
bestämmelserna i 2.3 gäller även dem.
3. KOMPONENTTYPGODKÄNNANDEAV ICKE-URSPRUNGLIGT
AVGASSYSTEM ELLER DELAR DÄRAV, SOM TEKNISK
ENHET, FÖR TVÅHJULIGA MOPEDER
Detta moment gäller komponenttypgodkännande av avgassystem
eller delar därav, som tekniska enheter, avsedda att monteras på en
eller flera mopedtyper som icke-ursprungliga reservdelar.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 370
▼B
3.1 Definition
3.1.1 ”Med icke-ursprungligt reservavgassystem eller delar därav” avses
varje del av avgassystem, enligt definitionen i 1.2, som är avsedd
att monteras på en moped som ersättning för den typ som monterats
på mopeden då det dokument som anges i Tillägg 1 B utfärdades.
3.2 Ansökan om komponenttypgodkännande
3.2.1 Ansökan om komponenttypgodkännande för reservavgassystem eller
delar därav som tekniska enheter måste lämnas in av systemets till-
verkare eller hans befullmäktigade representant.
3.2.2 För var typ av reservavgassystem eller delar därav för vilka kompo-
nenttypgodkännande söks, måste sökan åtföljas av följande
dokument, i tredubbla kopior, och av följande uppgifter:
3.2.2.1 — en beskrivning, med avseende på de egenskaper som hänvisas till
i 1.1 av detta tillägg, av den/de mopedtyp/-typer för vilken/vilka
systemet/systemen eller komponenten avses.
— siffrorna och/eller symbolen specifika för motor- och moped-
typen måste anges,
3.2.2.2 — beskrivning av reservavgassystemet som fastställer den relativa
placeringen av varje komponent, samt instruktioner för install-
ering,
3.2.2.3 — ritningar av varje komponent för att underlätta lokalisering och
identifiering, samt uppgifter över använda material. Dessa
ritningar måste också ange den tänkta placeringen av det obliga-
toriska komponenttypgodkännandenumret.
3.2.3 Den sökande måste på den tekniska tjänstens begäran tillhandahålla3.2.3.1 — två prov av det system för vilket komponenttypgodkännande
ansöks,
3.2.3.2 — ett avgassystem som motsvarar det som ursprungligen installe-
rades på mopeden då det dokument som hänvisas till i Tillägg 1
B utfärdades,
3.2.3.3 — en moped som representerar den typ på vilken reservavgassys-
temet skall monteras, levererad i sådant skick att, då den
utrustas med ljuddämpare av samma typ som den ursprungligen
monterade, den uppfyller kraven i någon av de följande punk-
terna:
3.2.3.3.1 om mopeden till vilken hänvisning sker i 3.2.3.3 är av en typ som
har blivit typgodkänd i enlighet med bestämmelserna i detta kapitel:
— den överskrider inte, under provning i drift, med mer än 1 dB
(A) det gränsvärde som fastställs i 2.1.1,
— den överskrider inte, under stillastående provning, med mer än
3 dB (A) det värde som registrerades då mopeden blev
typgodkänd och som uppges på tillverkarens värdeplatta,
3.2.3.3.2 om den moped som hänvisas till i 3.2.3.3 inte är av en typ som har
blivit typgodkänd enligt bestämmelserna i detta kapitel, att det inte
överskrider med mer än 1 dB (A) det gränsvärde som gäller för den
mopedtyp då den först togs i bruk,
3.2.3.4 — en separat motor likadan som den som monterats på den moped
som avses ovan, då vederbörande myndighet anser det vara
nödvändigt.
3.3 Märkningar och inristningar
3.3.1 Icke-ursprungliga avgassystem eller delar därav måste märkas enligt
bestämmelser i bilaga VI.
3.4 Komponenttypgodkännande
3.4.1 Vid fullföljande av de provningar som fastställs i detta kapitel
utfärdar vederbörande myndighet ett intyg baserat på mallen i
Tillägg 2 B. Komponenttypgodkännandenumret skall föregås av en
rektangel som omgiver bokstaven ”e”, följd av de särskiljande siff-
rorna eller bokstäverna för den medlemsstat som utfärdat eller inte
utfärdat komponenttypgodkännandet. Det komponenttypgodkända
avgassystemet skall anses uppfylla bestämmelserna i kapitel 7.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 371
▼B
3.5 Bestämmelser
3.5.1 Allmänna bestämmelser
Ljuddämparens konstruktion, utformning och montering skall vara
sådana att:
3.5.1.1 — mopeden i normal användning uppfyller kraven i detta kapitel,
synnerhet trots alla skakningar för vilka den kan utsättas,
3.5.1.2 — den företer rimlig beständighet mot den korrosion för vilken den
utsätts, med beaktande av mopedens normala bruksförhållanden,
3.5.1.3 — avståndet från marken under den ursprungligen monterade ljud-
dämparen, och den vinkel som mopeden kan luta, är inte
förminskade,
3.5.1.4 — ytan når inte orimligt höga temperaturer,
3.5.1.5 — dess yttre har inga utskjutande delar eller vassa kanter,3.5.1.6 — stötdämpare och fjädring har tillräckligt avstånd från marken,
3.5.1.7 — rören har tillräckligt säkerhetsavstånd,
3.5.1.8 — den är slagbeständig på ett sätt som är förenligt med klart defini-
erade krav för underhåll och installering.
3.5.2 Bestämmelser för bullernivån
3.5.2.1 Reservavgassystemets eller dess delars akustiska effekt måste provas
enligt det förfaringssätt som beskrivs i 2.1.2, 2.1.3, 2.1.4 och 2.1.5 i
denna bilaga.
Med ett reservavgassystem eller en del därav monterad på den
moped som hänvisas till i punkt 3.2.3.3 i denna bilaga, måste de
erhållna värdena för bullernivån uppfylla följande villkor:
3.5.2.1.1 de får inte överskrida de värden som mätts, i enlighet med 3.2.3.3,
vid användning av samma moped utrustad med den ursprungliga
ljuddämparen både under provning i rörelse och stillastående prov-
ning.
3.5.3 Provning av mopedens prestanda
3.5.3.1 Reservljuddämparen måste vara sådan att mopedens prestanda säkert
är jämförbar med de prestanda som uppnås med den ursprungliga
ljuddämparen eller del därav.
3.5.3.2 Reservljuddämparen måste jämföras med en ursprunglig ljud-
dämpare, också i nytt skick, i sin tur monterad på den moped som
avses i punkt 3.2.3.3.
3.5.3.3 Denna provning utförs genom mätning av motorns effektkurva.
Nettomaximihastigheten och den högsta hastigheten mätta med
reservljuddämparen får inte avvika från den nettomaximieffekt och
högsta hastighet mätta under samma förhållanden med den ursprung-
liga ljuddämparen med mer än ± 5 %.
3.5.4 Tilläggsbestämmelser gällande ljuddämpare som separata tekniska
enheter innehållande fibermaterial
Fibermaterial får inte användas vid konstruktion av dylika ljud-
dämpare om inte kraven definierade i punkt 2.3.1 i denna bilaga
uppfylls.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 372
▼B
Tillägg 1 A
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 373
▼B
Tillägg 1 B
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 374
▼B
Tillägg 2 A
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 375
▼B
Tillägg 2 B
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 376
▼B
BILAGA III
KRAV BETRÄFFANDE MOTORCYKLAR
1. DEFINITIONER
I detta kapitel avses med
1.1 ”typ av motorcykel med avseende på dess bullernivå och avgas-
system” motorcyklar som inte skiljer sig sinsemellan vad beträffar
följande huvudegenskaper:
1.1.1 motortyp (två- eller fyrtakt, vänd- eller rotationskolvmotor, cylin-
derantal och -kapacitet, antal och typ av förgasare eller
insprutningssystem, ventilordning, maximinettoeffekt och motsva-
rande hastighet).
Rotationskolvmotorernas kubikinnehåll anses vara det dubbla av
kammarens volym,
1.1.2 kraftöverföringssystemet, i synnerhet antalet växlar och utväxlings-
förhållandet,
1.1.3 avgassystemets antal, typ och utformning.
1.2 ”avgassystem” och ”ljuddämpare” en fullständig uppsättning
komponenter som är nödvändiga för dämpning av ljud som föror-
sakas av motorcykelns motor och dess avgaser.
1.2.1 ”ursprungligt avgassystem eller ursprunglig ljuddämpare” ett
system av den typ som installerats på fordonet vid tidpunkten för
typgodkännande eller utvidgning av typgodkännandet. Det kan
vara det ursprungligen installerade systemet eller en reservdel.
1.2.2 ”icke-ursprungligt avgassystem eller icke-ursprunglig ljuddämpare”
ett system av anna typ än den som installerats på fordonet vid
tidpunkten för typgodkännande eller utvidgning av typgodkän-
nande. Det får användas endast som ersättande avgassystem eller
ljuddämpare.
1.3 ”avgassystem av olika typer” system som väsentligt skiljer sig på
ett av de följande sätten:
1.3.1 system innehållande komponenter med olika tillverknings- eller
varumärken,
1.3.2 system innehållande någon komponent tillverkad av material med
olika egenskaper eller innehållande komponenter av annan form
eller storlek,
1.3.3 system i vilka funktionsprinciperna av minst en komponent är
olika,
1.3.4 system innehållande komponenter i annan sammansättning,
1.4 ”komponent av ett avgassytem” en av de enskilda delar vilka till-
sammans bildar avgassystemet (såsom avgasrören, den egentligaljuddämparen) och det eventuella insugningssystemet (luftfilter).
Om motorn måste utrustas med ett insugningssystem (luftfilter
och/eller intag-ljudabsorbator) för att uppfylla kraven för
godtagbar bullernivå, måste filtren och/eller absorbatorn behandlas
som lika viktiga komponenter som avgassystemet.
2. KOMPONENTTYPGODKÄNNANDE BETRÄFFANDE
BULLERNIVÅN OCH DET URSPRUNGLIGA AVGASSYS-
TEMET, SOM EN TEKNISK ENHET, AV VISS TYP AV
MOTORCYKEL
2.1 Bullernivå hos motorcykel i rörelse (mätförhållanden och prov-
ningsförfarande av fordonet för komponenttypgodkännande).
2.1.1 Gränser: se bilaga I.
2.1.2 Mätinstrument
2.1.2.1 Akustiska mätningar
Mätinstrumenten som används för mätning av bullernivån måste
vara en precisionsbullermätare av den typ som fastställs i Interna-
tionella elektrotekniska kommissionens (IEC) publikation 1791997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 377
▼B
”Precisionsbullermätare”, andra upplagan. Mätningar skall utföras
med inställningarna för ”snabb” respons och ”A”-viktning vilka
också beskrivs i publikationen.
Vid början och i slutet av varje mätserie måste bullermätaren
kalibreras enligt tillverkarens instruktioner, med en lämplig
ljudkälla.
2.1.2.2 Hastighetsmätningar
Motorhastigheten och motorcykelns hastighet på provbanan måste
bestämmas med noggrannheten ± 3 %.
2.1.3 Mätförhållanden
2.1.3.1 Motorcykelns kondition
Motorcykeln skall under mätningarna vara i brukskick (medräknat
kylmedel, olja, bränsle, verktyg, reservhjul och förare).
Innan mätningarna börjar skall motorcykeln bringas till normal
brukstemperatur. Om motorcykeln är utrustad med automatiskt
påkopplande fläktar får detta system inte störas under bullermät-
ningarna. För motorcyklar med flera än ett drivhjul får endast det
hjul som är avsett för normal landsvägskörning användas. Då en
motorcykel är utrustad med sidvagn måste denna avlägsnas för
provningen.
2.1.3.2 Provplats
Provplatsen måste bestå av ett centralt accelerationsområde
omgivet av ett i huvudsakvågrätt provområde. Accelerations-
området måste vara vågrätt; dess yta måste vara torr och sådan att
ytbullret förblir litet.
På provplatsen får förändringarna i det fria ljudfältet mellan ljud-
källan i mitten av accelerationsområdet och mikrofonen inte
överskrida 1 dB. Detta villkor anses vara uppfyllt, om det inte
finns stora ljudreflekterande föremål, såsom staket, stenar, broar
eller byggnader, inom 50 m från mitten av accelerationsområdet.
Provbanans vägyta måste uppfylla kraven i bilaga VII.
Mikrofonen får inte avskärmas på ett sätt som skulle kunna
påverka ljudfältet, och inga människor får stå mellan mikrofonen
och ljudkällan. Observatören som utför mätningarna måste ställa
sig så att han inte påverkar mätinstrumentens utslag.
2.1.3.3 Övrigt
Mätningar får inte utföras under dåliga atmosfäriska förhållanden.
Resultaten får inte påverkas av vindbyar.
För mätningarna skall den A-viktade bullernivån från andra ljud-
källor än det fordon som skall provas och inverkan av vind vara
minst 10 dB (A) under den bullernivå som förorsakas av fordonet.
Ett lämpligt vindskydd kan monteras på mikrofonen förutsatt att
dess inverkan på mikrofonens känslighet och inriktning beaktas.
Om skillnaden mellan omgivningsbuller och uppmätt buller är
mellan 10 och 16 dB (A), är det för att kunna beräkna provning-
sresultaten nödvändigt att subtrahera en lämplig korrigering från de
avlästa värdena på bullermätaren i enlighet med nedanstående
diagram.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 378
▼B
2.1.4 Mätningsförfarande
2.1.4.1 Mätningarnas art och antal
Maximibullernivån uttryckt i A-viktade decibel (dB (A)) måste
mätas då motorcykeln färdas mellan linjerna AA ′och BB′(figur
1). Mätningen är ogiltig om en onormal avvikelse mellan
toppvärdet och den allmänna bullernivån registreras.
Minst två mätningar måste göras på vardera sida av motorcykeln.
2.1.4.2 Mikrofonens placering
Mikrofonen måste vara placerad 7,5 m ± 0,2 m från referenslinjen
CC′(figur 1) på banan och 1,2 m ± 0,1 m över marknivån.
2.1.4.3 Villkor för genomförande
Motorcykeln måste närma sig linjen AA ′med en jämn ursprung-
shastighet såsom definieras i 2.1.4.3.1. Då motorcykelns framdel
når linjen AA ′skall gasregleringsspjället öppnas helt så snabbt
som praktiskt möjligt och hållas i detta läge tills motorcykelns
backdel når linjen BB ′, då gasregleringsspjället skall återställas så
fort som möjligt i tomgångsläge.
Motorcykeln skall för alla mätningar köras i en rät linje över acce-
lerationssträckan så att motorcykelns längsgående medianplan hålls
så nära som möjligt linjen CC ′.
2.1.4.3.1 Motorcyklar med icke-automatisk växellåda.2.1.4.3.1.1 Ankörningshastighet
Motorcykeln måste närma sig linjen AA ′med en jämn hastighet
— av 50 km/h, eller
— motsvarande en motorhastighet lika med 75 % av den hastighet
som hänvisas till i 3.2.1.7. av Tillägg 1 A.
2.1.4.3.1.2 Val av utväxlingsförhållande
2.1.4.3.1.2.1 Motorcyklar utrustade med en växellåda med högst fyra växlar,
oberoende av motorns cylinderkapacitet, måste provas på endast
andra växeln.
2.1.4.3.1.2.2 Motorcyklar utrustade med en motor vars cylinderkapacitet inte
överskrider 175 cm
3och en växellåda med fem eller flera växlar
måste provas på endast tredje växeln.
2.1.4.3.1.2.3 Motorcyklar utrustade med en motor vars cylinderkapacitet är
högre än 175 cm3och med en växellåda med fem eller flera växlar1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 379
▼B
måste provas en gång på andra och en gång på tredje växeln.
Resultatet är medelvärdet av de två provningarna.
2.1.4.3.1.2.4 Om, under provning på andra växeln (se punkterna 2.1.4.3.1.2.1
och 2.1.4.3.1.2.3), motorhastigheten då man närmar sig den linje
som markerar slutet av provbanan överskrider 100 % av den
hastighet till vilken hänvisning sker i 3.2.1.7 av Tillägg 1 A,
måste provningen genomföras på tredje växeln och den då
uppmätta bullernivån skall vara den som upptas som mätresultat.
2.1.4.3.2 Motorcyklar med manuell växellåda
2.1.4.3.2.1 Motorcyklar utan manuell väljare
2.1.4.3.2.1.1 Ankörningshastighet
Motorcykeln måste närma sig linjen AA ′med de jämna hastighe-
terna 30, 40 och 50 km/h eller 75 % av den högsta
landsvägshastigheten, om detta värde är lägre. Den hastighet som
ger högsta bullernivå skall väljas.
2.1.4.3.2.2 Motorcyklar utrustade med manuell väljare med x lägen för framå-
tdrift
2.1.4.3.2.2.1 Ankörningshastighet
Motorcykeln måste närma sig linjen AA ′med en jämn hastighet
på:
— under 50 km/h då motorns varvtal är lika med 75 % av den
hastighet som hänvisas till i 3.2.1.7 av Tillägg 1 A,
eller
— 50 km/h då motorns varvtal är under 75 % av den hastighet
som hänvisas till i 3.2.1.7 av Tillägg 1 A.
Om, under provningen vid en jämn hastighet av 50 km/h växlarna
växlas ner till lägsta växeln, får motorcykelns ankörningshastighetökas till 60 km/h för att undvika nedväxling.
2.1.4.3.2.2.2 Manuella väljarens läge
Om motorcykeln är utrustad med en manuell väljare med x lägen
för framåtkörning, måste provningen genomföras med väljaren i
högsta läge; anordning för avsiktlig nedväxling (t.ex kickdown)
får inte användas. Ifall en automatisknedväxling sk er efter linjen
AA′, måste provningen börjas om med väljaren i näst högsta eller
vid behov tredje högsta läge, för att finna det högsta läget för
väljaren i vilken provningen kan utföras utan automatisk nedväx-
ling (utan att använda kickdown).
2.1.5 Resultat (provutlåtande)
2.1.5.1 Det provutlåtandet som avges för att utfärda det dokument till
vilket hänvisning sker i Tillägg 1 B måste ange varje omständighet
och inverkan som påverkat mätresultaten.
2.1.5.2 De uppmätta värdena måste avrundas till närmaste decibel.
Om den siffra, som följer efter decimalkommat, är mellan 0 och 4
avrundas summan nedåt och om den är mellan 5 och 9 avrundas
den uppåt.
2.1.5.3 För att beakta felaktigheter i mätningarna, måste resultatet av varje
mätning erhållas genom att dra av 1 dB (A) från de värden som
erhålls enligt punkt 2.1.5.2.
2.1.5.4 Om medelvärdet av de fyra mätresultaten inte överskrider det
högsta godtagbara värdet för den kategori som det provade
fordonet tillhör, skall det gränsvärde som fastställs i 2.1.1 anses
vara uppfyllt. Det medelvärde skall utgöra mätresultatet.
2.2 Bullernivå från stillastående motorcykel (mätförhållanden och
provförfarande för fordon i bruk)
2.2.1 Ljudtrycknivån i motorcykelns omedelbara närhet
För att underlätta påföljande bullermätningar av motorcyklar i bruk
måste ljudtrycknivån också mätas i omedelbar närhet av avgassys-
temets utlopp enligt följande krav och mätresultaten skall föras in i
det provutlåtande som avges för utfärdande av det dokument som
hänvisas till i Tillägg 1 B.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 380
▼B
2.2.2 Mätinstrument
En precisionsbullermätare definierad i 2.1.2.1 måste användas.
2.2.3 Mätningsvillkor
2.2.3.1 Motorcykelns kondition
Innan mätningarna börjar skall motorcykelns motor bringas till
normal brukstemperatur. Om motorcykeln är utrustad med automa-
tiskt påkopplande fläktar skall detta system inte störas under
bullermätningarna.
Växellådan skall under mätningarna vara i neutralläge. Om det inte
är möjligt att frånkoppla kraftöverföringen skall motorcykelns
drivhjul tillåtas att rotera fritt, t.ex. genom att fordonet stöds på
sitt parkeringsfot.
2.2.3.2 Provplats (figur 2)
Varje område där det inte förekommer betydande akustiska
störningar kan användas som provplats. Släta ytor som är täckta
med betong, asfalt eller något annat hårt material och som reflek-
terar ljud väl är lämpliga; ytor bestående av packad jord får inte
användas. Provplatsen måste ha formen av en rektangel vars sidor
ligger minst 3 m från motorcykelns ytterpunkter (frånsett styrhand-
tagen). Betydande hinder får inte förekomma, exempelvis får inga
andra personer än föraren och observatören stå inom denna
rektangel.
Motorcykeln måste ställas inom den ovan nämnda rektangeln så att
den mikrofon som används för mätningarna är minst 1 m från alla
trottoarkanter.
2.2.3.3 Övrigt
Utslag på mätinstrumentet förorsakat av omgivande buller och
vind måste vara minst 10 dB (A) under det buller som skall
mätas. Ett lämpligt vindskydd kan monteras på mikrofonen förut-
satt att dess inverkan på mikrofonens känslighet beaktas.
2.2.4 Mätförfarande
2.2.4.1 Mätningarnas art och antal
Högsta bullernivån uttrycki A-vik tade decibel (db (A)) måste
mätas under den mätperiod som fastställs i 2.2.4.3.
Minst tre mätningar måste göras vid varje mätpunkt.
2.2.4.2 Mikrofonens placering (figur 2)
Mikrofonen skall placeras i höjd med avgasutloppet eller 0,2 m
över banans yta, beroende på vilket som är högst. Mikrofonens
membram måste vara riktat mot avgasutloppet på ett avstånd av
0,5 m från det. Axeln för mikrofonens högsta känslighetsområde
skall vara parallell med banans yta med en vinkel av 45º ± 10º
mot det lodräta planet av riktningen för avgasutsläppen.
I förhållande till detta lodräta plan måste mikrofonen vara placerad
på den sida som tillåter största möjliga avstånd mellan mikrofonen
och motorcykelns kontur (frånsett styrhandtagen).
Om avgassystemet har mer än ett utlopp vars mittpunkter ligger
mer än 0,3 m från varandra, måste mikrofonen riktas mot det
utlopp som är närmast motorcykeln (frånsett styrhandtagen) eller
mot det utlopp som ligger högst över banans yta. Om utloppens
mittpunkter ligger mer än 0,3 m från varandra, måste separata
mätningar göras för vardera, och det högsta registrerade värdet
skall gälla som provvärde.
2.2.4.3 Villkor för genomförande
Motorhastigheten måste hållas konstant vid ett av följande värden:
—S
2;ifall S är högre än 5000 varv/min,
—3S
4;ifall S inte är högre än 5 000 varv/min,
då S är den hastighet som hänvisas till i 3.2.1.7 av Tillägg 1 A.När en konstant motorhastighet har uppnåtts, skall gasregle-
ringsspjället snabbt återställas till tomgångsläget. Bullernivån skall
mätas under en driftserie bestående av en kort period av konstant1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 381
▼B
motorhastighet och under hela decelerationsperioden skall det
högsta utslaget på bullermätaren antas som mätvärde.
2.2.5 Resultat (provutlåtande)
2.2.5.1 Provutlåtande som avges för utfärdande av det dokument som
hänvisas till i Tillägg 1 B måste innehålla alla relevanta uppgifteroch i synnerhet de som används vid mätning av bullernivån av stil-
lastående motorcykel.
2.2.5.2 Värden, avrundade till närmaste decibel, skall avläsas på mätin-
strumentet.
Om den siffra, som följer efter decimalkommat, är mellan 0 och 4
avrundas summan nedåt, och om den är mellan 5 och 9, avrundas
den uppåt.
Endast de mätningar som inte varierar med mer än 2 dB (A) i tre
påvarandra följande provningar används.
2.2.5.3 Det högsta värdet av de tre mätningarna skall utgöra mätresultatet.
Figur 1
Provning av motorcykel i rörelse
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 382
▼B
Figur 2
Provning av stillastående fordon
2.3 Ursprungligt avgassystem (ljuddämpare)
2.3.1 Krav för ljuddämpare innehållande absorberande fibermaterial.
2.3.1.1 Det absorbenta fibermaterialet måste vara asbestfritt och får
användas i konstruktion av ljuddämpare endast ifall det hålls säkert
på plats genom ljuddämparens hela brukstid och ifall det möter
kraven av antingen punkterna 2.3.2, 2.3.3 eller 2.3.4.
2.3.1.2 Sedan fibermaterialet avlägsnats skall bullernivån uppfylla kraven i
2.1.1.
2.3.1.3 Det absorberande fibermaterialet får inte sättas i de delar av ljud-
dämparen genom vilka avgaserna passerar och det måste uppfylla
följande krav:
2.3.1.3.1 Materialet skall upphettas till en temperatur av 650 ºC ± 5 ºC
under fyra timmar i en ugn, utan minskning av fiberns längd,
diameter eller skrymvolym.
2.3.1.3.2 Efter upphettning i 650 ºC ± 5 ºC under en timme i en ugn, skall
minst 98 % av materialet bli kvar i en sil med nominella
maskvidden 250 µm som följer ISO standarden 3310/1 då den
provas enligt ISO standard 2599.
2.3.1.3.3 Viktförlusten i materialet får inte överskrida 10,5 % efter
blötläggning i 24 timmar vid 90 ºC ± 5 ºC i ett syntetiskt
kondensat med följande sammansättning:
1 N bromvätesyra (HBr): 10 ml
1 N svavelsyra (H2SO4): 10 ml
Destillerat vatten tillsätts upp till 1 000 ml.Märk:Materialet måste vara tvättat i destillerat vatten och torkat i
en timme vid 105 ºC före vägning.
2.3.1.4 Innan systemet provas enligt 2.1 i detta tillägg, skall det ställas i
normalt bruksskick på något av följande sätt:
2.3.1.4.1 Konditionering genom konstant landsvägsdrift2.3.1.4.1.1 Tabellen visar för varje motorcykelkategori den minsta sträcka
som skall färdas under konditioneringen.
Motorcykelkategori enligt cylinderkapa-
citet
(cm3)Avstånd
(km)
1.≤80 4000
2. > 80 ≤175 6000
3. > 175 80001997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 383
▼B
2.3.1.4.1.2 50 % ± 10 % av denna konditioneringsserie måste bestå av
stadskörning och återstoden av långdistanskörning; konstanta
landsvägsdriften kan ersättas med motsvarande serie på provbana.
2.3.1.4.1.3 De två hastighetsområdena måste växlas minst sex gånger.2.3.1.4.1.4 Det fullständiga provprogrammet måste innehålla minst 10 avbrott
som tar minst tre timmar för att imitera effekterna av avsvalning
och kondensation.
2.3.1.4.2 Konditionering med pulsering
2.3.1.4.2.1 Avgassystemet eller delar därav skall monteras på motorcykeln
eller på motorn.
I det förra fallet skall motorcykeln ställas på en rulldynamometer. I
det senare fallet skall motorn placeras på en provbänk.
Provutrustningen, som visas i detalj i figur 3, fästs vid avgassys-
temets utlopp. All annan apparatur som ger motsvarande resultat
godtas.
2.3.1.4.2.2 Provutrustningen skall justeras så att avgasströmningen växelvis
avbryts och återställs 2 500 gånger med hjälp av en snabbventil.
2.3.1.4.2.3 Ventilen måste öppna sig då avgasernas mottryck, mätt minst
100 mm in i insugningsflänsen, uppnår ett värde mellan 0,35 och
0,40 bar. Om ett sådant värde inte kan uppnås p.g.a. motorns egen-
skaper, måste ventilen öppna sig då gasens mottryck uppnår en
nivå motsvarande 90 % av det maximivärde som kan mätas innan
motorn stannar. Den måste stänga sig när detta tryckinte avvik er
mer än 10 % från sitt stabiliserade värde med ventilen öppen.
2.3.1.4.2.4 Tidsrelän måste ställas in enligt tiden för avgasutsläppen beräknad
enligt kraven av punkt 2.3.1.4.2.3.
2.3.1.4.2.5 Motorhastigheten måste vara 75 % av den hastighet (S) vid vilken
motorn utvecklar maximieffekt.
2.3.1.4.2.6 Den effekt som anges av dynamometern måste vara 50 % av full-
gaseffekten mätt vid 75 % av motorvarvtalet (S).
2.3.1.4.2.7 Alla tömningshål måste vara stängda under provningen.
2.3.1.4.2.8 Hela provningen måste fullföljas inom 48 timmar. En avsvalnings-
period skall vid behov tillåtas efter varje timme.
2.3.1.4.3 Provning på provbänk2.3.1.4.3.1 Avgassystemet måste monteras på en motor som är representativ
för den typ som är installerad på den motorcykel för vilken
systemet är konstruerat, och skall monteras på en provbänk.
2.3.1.4.3.2 Konditioneringen består av ett visst antal provbänkserier för varje
motorcykelkategori för vilken avgassystemet konstruerats. Tabellen
visar antalet provserier för varje motorcykelkategori.
Motorcykelkategori enligt i cylin-
derkapacitet
(cm3)Antal provserier
1.≤80 6
2. > 80 ≤175 9
3. > 175 12
2.3.1.4.3.3 Varje provbänkserie måste följas av ett avbrott på minst sex
timmar för att imitera effekterna av avsvalning och kondensation.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 384
▼B
2.3.1.4.3.4 Varje provbänkserie består av sex faser. Motorläget och varaktig-
heten för varje fas är som följer:
Fas MotorlägeTid
(min.)
Motorer
under
175 cm3Motorer på
175 cm3
eller över
1 Tomgång 6 6
2 25 % belastning
vid 75 % S40 50
3 50 % belastning
vid 75 % S40 50
4 100 % belastning
vid 75 % S30 10
5 50 % belastning
vid 100 % S12 12
6 25 % belastning
vid 100 % S22 22
Sammanlagd tid: 2 h 30 2 h 30
2.3.1.4.3.5 Motorn och ljuddämparen får under detta konditioneringsförfa-
rande på tillverkarens begäran avkylas för att temperaturen mätt
vid en punkt som inte är mer än 100 mm från avgasutloppet inte
överskrider den temperatur som uppmäts då motorcykeln drivs
med 110 km/h eller 75 % S med högsta växeln. Motorns och/eller
motorcykeln hastigheter måste bestämmas med en noggrannhet av
±3% .1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 385
▼B
Figur 3
Provutrustning för konditionering med pulsering
2.3.2 Diagram och märkning
2.3.2.1 Ett diagram och en profilritning som anger avgassystemets dimen-
sioner skall bifogas de dokument som hänvisas till i Tillägg 1 A.
2.3.2.2 Alla ursprungliga ljuddämpare skall bära märket ”e” följt av en
identifiering av komponenttypgodkännandelandet. Denna hänvis-
ning skall vara tydlig och outplånlig samt synlig på det avsedda
monteringsstället.
2.3.2.3 Alla förpackningar med ursprungliga reservljuddämparsystem skall
tydligt märkas med ordet ”originaldel” och med uppgift om märke
och typ, samt vara försedda med märket ”e” och en hänvisning till
ursprungslandet.
2.3.3 Intagljuddämpare
Om motorns luftintag har utrustats med en luftfilter och/eller
intagljuddämpare för att uppfylla kraven för godtagbar bullernivå,
skall filtret och/eller ljuddämparen anses vara delar av ljud-
dämparen och bestämmelserna i 2.3 gäller även dem.
3. KOMPONENTTYPGODKÄNNANDE AV ICKE-URSPRUNG-
LIGT AVGASSYSTEM ELLER DELAR DÄRAV, SOM
TEKNISK ENHET, FÖR MOTORCYKLAR
Detta moment gäller komponenttypgodkännande av avgassystem
eller komponenter därtill, som tekniska enheter avsedda att
monteras på en eller flera motorcykeltyp/-typer som icke-ursprung-
liga reservdelar.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 386
▼B
3.1 Definition
3.1.1 ”Icke-ursprungligt reservavgassystem eller delar därav” avser varje
komponent av avgassystem, enligt definitionen i 1.2 i detta tillägg,
avsedda att monteras på en motorcykel när ersättning för den typ
som monterats på motorcykeln när det dokument som avses i
Tillägg 1 B utfärdades.
3.2 Ansökan om komponenttypgodkännande
3.2.1 Ansökan om komponenttypgodkännande för reservavgassystem
eller delar därav som tekniska enheter måste lämnas in av syste-
mets tillverkare eller hans godkända representant.
3.2.2 För var typ av reservavgassystem eller delar därav för vilka
komponenttypgodkännande söks, skall ansökan åtföljas av följande
dokument, i tre exemplar, och av följande uppgifter:
3.2.2.1 — en beskrivning, med avseende på de egenskaper som hänvisas
till i 1.1 av detta tillägg, av den/ de motorcykeltyp/ -typer för
vilken/vilka systemet/systemen eller komponenten avses,
— de siffror och/eller den symbol som är specifika för motor- och
motorcykeltypen måste anges,
3.2.2.2 — beskrivning av reservavgassystemet som fastställer den relativa
placeringen av varje komponent, samt instruktioner för install-
ering,
3.2.2.3 — ritningar av varje komponent för att underlätta lokalisering och
identifiering, samt uppgifter över använda material. Dessa
ritningar måste också ange den tänkta placeringen av det obli-
gatoriska komponenttypgodkännandenumret.
3.2.3 Den sökande skall på den tekniska myndighetens begäran tillhan-
dahålla:
3.2.3.1 — två prov av det system för vilket komponenttypgodkännande
ansöks,
3.2.3.2 — ett avgassystem som motsvarar det som ursprungligen installe-
rats på motorcykeln då det dokument som hänvisas till i
Tillägg 1 B utfärdades,
3.2.3.3 — en motorcykel som är representativ för den typ på vilken reser-
vavgassystemet skall monteras, levererad i sådant skick att den,
då den utrustas med ljuddämpare av samma typ som den
ursprungligen monterade, uppfyller kraven i någon av de
följande punkterna:
3.2.3.3.1 Om motorcykeln till vilken hänvisning sker i 3.2.3.3 är av en typ
som har blivit typgodkänd i enlighet med bestämmelserna i detta
kapitel:
— inte, under provning i drift, med mer än 1 dB (A) överskrider
det gränsvärde som fastställs i 2.1.1 av detta tillägg,
— inte, under stillastående provning, med mer än 3 dB (A)
överskrider det värde som registrerades då motorcykeln blev
typgodkänd och som uppges på tillverkarens värdeplatta.
3.2.3.3.2 Om den motorcykel till vilken hänvisning sker i 3.2.3.3 inte är av
en typ som har blivit typgodkänd enligt bestämmelserna i detta
kapitel, denna inte med mer än 1 dB (A) överskrider det
gränsvärde som gäller för den motorcykeltyp då den först togs i
bruk,
3.2.3.4 — en seperat motor som är likadan som den som monterats på
den motorcykel som avses ovan, om vederbörande myndighet
anser det nödvändigt.
3.3 Markeringar och inristningar
3.3.1 Icke-ursprungliga avgassystem eller delar därav måste märkas
enligt kraven i bilaga VI.
3.4 Komponenttypgodkännande
3.4.1 Vid slutförande av de provningar som fastställs i detta kapitel
utfärdar vederbörande myndighet ett intyg baserat på mallen i
Tillägg 2 B. Komponenttypgodkännandenumret skall föregås av
en rektangel som omger bokstaven ”e”, följd av de särskiljande
siffrorna eller bokstäverna för den medlemsstat som beviljat eller1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 387
▼B
inte beviljat komponenttypgodkännandet. Det typgodkända avgas-
systemet skall anses uppfylla bestämmelserna i kapitel 1.
3.5 Bestämmelser
3.5.1 Allmänna bestämmelser
Ljuddämparens konstruktion, utformning och montering skall vara
sådana att:
3.5.1.1 — motorcykeln i normal användning uppfyller kraven i detta
kapitel, i synnerhet trots alla skakningar för vilka den kan
utsättas,
3.5.1.2 — den visar rimlig beständighet mot den korrosion för vilken den
utsätts, under beaktande av motorcykelns normala bruks-
förhållanden,
3.5.1.3 — avståndet från marken under den ursprungligen monterade ljud-
dämparen, och den vinkel med vilken motorcykeln kan luta, är
inte förminskade,
3.5.1.4 — ytan inte når orimligt höga temperaturer,
3.5.1.5 — dess yttre inte har några utskjutande delar eller vassa kanter,
3.5.1.6 — stötdämpare och fjädring har tillräckligt avstånd från marken,3.5.1.7 — rören har tillräckligt säkerhetsavstånd,
3.5.1.8 — den är slagbeständig på ett sätt som är förenligt med klart defi-
nierade krav för underhåll och installering.
3.5.2 Bestämmelser för bullernivån
3.5.2.1 Reservavgassystemets eller dess delars akustiska effekt måste
mätas med användande av det förfaringssätt som beskrivs i 2.1.2,
2.1.3, 2.1.4 och 2.1.5 av denna bilaga.
Med ett reservavgassystem eller en del därav monterad på den
motorcykel som hänvisas till i 3.2.3.3 av denna bilaga, skall de
erhållna värdena för bullernivån uppfylla följande villkor:
3.5.2.1.1 De får inte överskrida de värden som uppmätts, i enlighet med
3.2.3.3, med användning av samma motorcykel utrustad med den
ursprungliga ljuddämparen både under provning i rörelse och stil-
lastående provning.
3.5.3 Provning av motorcykelns prestanda
3.5.3.1 Reservljuddämparen måste vara sådan att motorcykelns prestanda
säkert är jämförbara med de prestanda som uppnås med den
ursprungliga ljuddämparen eller del därav.
3.5.3.2 Reservljuddämparen måste jämföras med en ursprunglig ljud-
dämpare, också i nytt skick, monterad i sin tur på motorcykeln
avsedd i 3.2.3.3.
3.5.3.3 Denna provning utförs genom mätning av motorns effektkurva.
Nettomaximihastigheten och den högsta hastigheten mätta med
reservljuddämparen får inte avvika från den nettomaximieffekt
och högsta hastighet mätta i samma förhållanden med den
ursprungliga ljuddämparen med mer än ± 5 %.
3.5.4 Tilläggsbestämmelser gällande ljuddämpare som separata tekniska
enheter innehållande fibermaterial.
Fibermaterial får inte användas i konstruktionen av dylika ljud-
dämpare om inte de krav som anges i 2.3.1 uppfylls.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 388
▼B
Tillägg 1 A
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 389
▼B
Tillägg 1 B
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 390
▼B
Tillägg 2 A
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 391
▼B
Tillägg 2 B
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 392
▼B
BILAGA IV
KRAV PÅ TREHJULIGA MOPEDER OCH TREHJULINGAR
1. DEFINITIONER
I detta kapitel avses med
1.1 ”typ av trehjulig moped eller trehjuling med avseende på dess
bullernivå och avgassystem” trehjuliga mopeder och trehjulingar
som inte skiljer sig sinsemellan vad beträffar följande huvudegen-
skaper:
1.1.1 karosseriets form och material (i synnerhet motorutrymmet och dess
ljudisolering),
1.1.2 fordonets längd och bredd,1.1.3 motortyp (gnist- eller kompressionständning, två- eller fyrtakt, vänd-
eller rotationskolvmotor, cylinderantal och -kapacitet, antal och typ
av förgasare eller insprutningssystem, ventilordning, maximi nettoef-
fekt och motsvarande hastighet),
Rotationskolvmotorernas kubikinnehåll bör anses vara det dubbla av
kammarens volym,
1.1.4 kraftöverföringssystemet, i synnerhet antalet växlar och utväxlings-
förhållandet,
1.1.5 avgassystemens antal, typ och utformning.1.2 ”avgassystem” och ”ljuddämpare” en fullständig uppsättning kompo-
nenter nödvändiga för dämpning av ljud som förorsakas av motor
och dess avgaser av trehjulig moped eller trehjuling.
1.2.1 ”ursprungligt avgassystem eller ursprunglig ljuddämpare” ett system
av den typ som installerats på fordonet vid tidpunkten för
typgodkännande eller utvidgning av typgodkännandet. Det kan vara
det ursprungligen installerade systemet eller en reservdel.
1.2.2 ”icke-ursprungligt avgassystem eller icke-ursprunglig ljuddämpare”
ett system av annan typ än den som installerats på fordonet vid
tidpunkten för typgodkännande eller utvidgning av typgodkännande.
Det får användas endast som reservavgassystem eller reservljuddäm-
pare;
1.3 ”avgassystem av olika typer” system som väsentligt skiljer sig på
något av de följande sätten:
1.3.1 system innehållande komponenter med olika tillverknings- eller
varumärken,
1.3.2 system innehållande någon komponent tillverkad av material med
olika egenskaper eller innehållande komponenter av annan form eller
storlek,
1.3.3 system i vilka funktionsprinciperna av minst en komponent är olika,1.3.4 system innehållande komponenter i annan sammansättning;1.4 ”komponent av ett avgassystem” en av de enskilda delar vilka till-
sammans bildar avgassystemet (såsom avgasrören, den egentliga
ljuddämparen) och det eventuella insugningssystemet (luftfilter).
Om motorn måste utrustas med ett insugningssystem (luftfilter och/
eller intag-ljudabsorbator) för att uppfylla kraven för godtagbar
bullernivå, måste filter och/eller absorbator behandlas som lika
viktiga komponenter som avgassystemet.
2. KOMPONETTYPGODKÄNNANDE BETRÄFFANDE BULLER-
NIVÅN OCH DET URSPRUNGLIGA AVGASSYSTEMET, SOM
EN TEKNISK ENHET, HOS VISS TYP AV TREHJULIG MOPED
ELLER TREHJULING
2.1 Bullernivå hos trehjulig moped eller trehjuling (mätförhållanden
och förfarande för provning av fordonet för komponenttypgodkän-
nande).
2.1.1 Fordonet, dess motor och dess avgassystem skall vara så konstrue-
rade, utformade och monterade att fordonet i normal användning1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 393
▼B
uppfyller kraven i detta kapitel, i synnerhet trots alla skakningar för
vilka den kan utsättas.
2.1.2 Avgassystemet måste vara så konstruerat, utformat och monterat att
det står emot den korrosion som det utsätts för.
2.2 Bestämmelser för bullernivån
2.2.1 Gränser: se Bilaga I.
2.2.2 Mätinstrument
2.2.2.1 De mätinstrumenten som används för mätning av bullernivån skall
vara en precisionsbullermätare av den typ som fastställs i Internatio-
nella elektrotekniska kommissionens (IEC) publikation 179
”Precisionsbullermätare”, andra upplagan. Mätningar skall utföras
med hjälp av inställningarna för ”snabb” respons och ”A”-viktning
vilka också beskrivs i publikationen.
Vid början och i slutet av varje mätserie måste bullermätaren kalib-
reras enligt tillverkarens instruktioner, med en lämplig ljudkälla.
2.2.2.2 Hastighetsmätningar
Motorvarvtalet och fordonets hastighet på provbanan skall
bestämmas med noggrannheten ± 3 %.
2.2.3 Mätförhållanden
2.2.3.1 Fordonets kondition
Fordonet skall under mätningarna vara i brukskick (medräknat
kylmedel, olja, bränsle, verktyg, reservhjul och förare). Innan
mätningarna börjar skall fordonet bringas till normal brukstempe-
ratur.
2.2.3.1.1 Mätningarna skall utföras med ett olastat fordon utan släp eller
halvsläp.
2.2.3.2 Provplats
Provplatsen måste bestå av ett centralt accelerationsområde som är
omgivet av ett i huvudsakvågrätt provområde. Accelerationsområdet
skall vara vågrätt; dess yta skall vara torr och sådan att ytbullret
förblir lågt.
På provplatsen får förändringarna i det fria ljudfältet mellan ljud-
källan i mitten av accelerationsområdet och mikrofonen inte
överskrida ± 1 dB. Detta villkor anses vara uppfyllt om det inte finns
stora ljudreflekterande föremål, såsom staket, stenar, broar eller
byggnader, inom 50 m från accelerationsormådets mitt. Provbanans
vägyta skall uppfylla kraven av Bilaga VII.
Mikrofonen får inte avskärmas på ett sätt som kunde påverka
ljudfältet, och inga människor får stå mellan mikrofonen och ljud-källan. Observatören som utför mätningarna måste ställa sig så att
han inte påverkar mätinstrumentens utslag.
2.2.3.3 Övrigt
Mätningar får inte utföras under dåliga atmosfäriska förhållanden.
Resultaten får inte påverkas av vindbyar.
För mätningarna skall den A-viktade bullernivån från andra ljud-
källor än det fordon som skall provas och inverkan av vind vara
minst 10 dB (A) under den bullernivå som orsakas av fordonet. Ett
lämpligt vindskydd kan monteras på mikrofonen förutsatt att dess
inverkan på mikrofonens känslighet och inriktning beaktas.
Om skillnaden mellan omgivningsbuller och uppmätt buller är 10
och 16 dB (A), är det för att kunna beräkna provningsresultaten
nödvändigt att substrahera en lämplig korrigering från de avlästa
värdena på bullermätaren i enlighet med nedanstående diagram.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 394
▼B
2.2.4 Mätningsförfarande
2.2.4.1 Mätningarnas art och antal
Den maximala bullernivån uttryckt i A-viktade decibel (dB (A))
skall mätas då fordonet färdas mellan linjerna AA ′och BB′(figur
1). Mätningen är ogiltig om en onormal avvikelse mellan det högsta
värdet och den allmänna bullernivån registreras.
Minst två mätningar skall göras på vardera sidan av fordonet.
2.2.4.2 Mikrofonens placering
Mikrofonen skall vara placerad 7,5 m ± 0,2 m från referenslinjen
CC′(figur 1) på banan och 1,2 m ± 0,1 m över marknivån.
2.2.4.3 Villkor för genomförande
Fordonet skall närma sig linjen AA ′med en jämn ursprungshastighet
enligt specifikationen 2.2.4.4. Då fordonets framdel når linjen AA ′
skall gasregleringsspjället öppnas helt så snabbt som det är praktiskt
möjligt och hållas i detta läge tills fordonets bakre del når linjen
BB′, då gasregleringsspjället så fort som möjligt skall återställas i
tomgångsläge.
Fordonet skall för alla mätningar köras i en rät linje över accelera-
tionssträckan så att fordonets längsgående medianplan hålls så nära
linjen CC ′som möjligt.
2.2.4.3.1 Då det gäller ledade fordon bestående av två oskiljbara delar vilka
betraktas som ett enda fordon, skall halvsläpet inte beaktas då
fordonet korsar linjen BB ′.
2.2.4.4 Bestämning av jämn hastighet2.2.4.4.1 Fordon utan växellåda
Fordonet skall närma sig linjen AA ′med en jämn hastighet som
antingen motsvarar ett motorvarvtal lika med tre fjärdedelar av dess
högsta effekt, eller också tre fjärdedelar av den högsta effekt som
strypklacken tillåter, eller 50 km/h, beroende på vilket som är
långsammast.
2.2.4.4.2 Fordon med manuell växellåda
Om fordonet är utrustat med en växellåda med två, tre eller fyra
utväxlingar, skall andra växeln användas. Om växellådan har fler än
fyra utväxlingar, skall tredje växeln användas. Om motorn då uppnår
ett varvtal över sitt högsta effektvärde, skall i stället för andra elle
tredje växel den näst högsta växel ikopplas för att linjen BB ′på
provbanan kan nås utan att detta värde överskrids. Överväxel får1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 395
▼B
inte kopplas i. Om fordonet är utrustat med differentialväxel, skall
den ikopplade växeln vara den som motsvarar fordonets högsta
hastighet. Fordonet skall närma sig linjen AA ′med en jämn
hastighet som antingen motsvarar tre fjärdedelar av det motorvarvtal
vid vilken den utvecklar högsta effekt, eller också tre fjärdedelar av
det högsta motorvarvtal som strypklacken tillåter, eller 50 km/h,
beroende på vilken som är långsammast.
2.2.4.4.3 Fordon med automatiskväxellåda
Fordonet skall närma sig linjen AA ′med en jämn hastighet av
50 km/h, eller tre fjärdedelar av högsta hastigheten, beroende på
vilken som är långsammast. Då flere lägen för framåtkörning är
möjliga, skall det läge som resulterar i största medelacceleration av
fordonet mellan linjerna AA ′och BB′väljas. De väljarlägen som
används endast för bromsning, manövrering eller motsvarande
långsam körning får inte användas.
2.2.5 Resultat (provutlåtande)
2.2.5.1 Det provutlåtande som avges för att utfärda det dokument till vilket
hänvisning sker i Tillägg 1 B skall ange varje omständighet och
inverkan som påverkat mätresultaten.
2.2.5.2 De uppmätta värdena skall avrundas till närmaste decibel.
Om den siffra, som följer efter decimalkommat, är mellan 0 och 4
avrundas summan nedåt och om den är mellan 5 och 9 avrundas
den uppåt.
Endast de mätningar vars variation i två på varandra följande prov-
ningar på samma sida av motorcykeln är mindre än eller lika med
2 dB (A) får användas vid utfärdande av det dokument som hänvisas
till i Tillägg 1 B.
2.2.5.3 För att felaktigheter i mätningarna skall beaktas, måste resultatet av
varje mätning erhållas genom att dra av 1 dB (A) från de värden
som erhålls enligt 2.2.5.2.
2.2.5.4 Om medelvärdet av de fyra mätresultaten inte överskrider det högsta
godtagbara värdet för den kategori som det provade fordonet tillhör,
skall det gränsvärde som fastställs i 2.2.1 anses vara uppfyllt. Detta
medelvärde skall utgöra mätresultatet.
2.3 Bullermätning av stillastående fordon (mätförhållanden och
provförfarande för fordon under användning)
2.3.1 Ljudtrycknivån i fordonets omedelbara närhet
För att underlätta påföljande bullermätningar av fordon under
användning skall ljudtrycknivån också mätas i omedelbar närhet av
avgassystemets utlopp (ljuddämpare) enligt följande krav och mätre-
sultaten förs in i det provutlåtande som avges för utfärdande av det
dokument till vilket hänvisning sker i Tillägg 1 B.
2.3.2 Mätinstrument
En precisionsbullermätare som uppfyller de precisionskrav som ställs
i 2.2.2.1 måste användas.
2.3.3 Mätningsvillkor
2.3.3.1 Fordonets kondition
Innan mätningarna börjar skall fordonets motor bringas till normal
brukstemperatur. Om fordonet är utrustat med automatiskt påkopp-
lande fläktar får detta system inte störas under bullermätningarna.
Växellådan skall under mätningarna vara i neutralläge. Om det inte
är möjligt att frånkoppla kraftöverföringen skall mopedens drivhjul
tillåtas att rotera fritt, t.ex. genom att fordonet stöds på sitt parker-
ingsstöd eller på trissor.
2.3.3.2 Provplats (figur 2)
Varje område där det inte förekommer betydliga akustiska störningar
kan användas som provplats. Släta ytor som är täckta med betong,
asfalt eller något annat hårt material och som reflekterar ljud väl ärlämpliga; ytor bestående av packad jord får inte användas. Prov-
platsen måste ha formen av en rektangel vars sidor ligger minst 3 m
från fordonets ytterpunkter (frånsett styrhandtagen). Betydande
hinder får inte förekomma, exempelvis får inga andra personer än
föraren och observatören stå inom denna rektangel.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 396
▼B
Fordonet måste ställs inom den ovan nämnda rektangeln så att den
mikrofon som används för mätningarna är minst 1 m från trottoar-
kanten.
2.3.3.3 Övrigt
Utslag på mätinstrumentet som förorsakas av omgivande buller och
vind skall vara minst 10 dB (A) lägre en det buller som skall mätas.
Ett lämpligt vindskydd får monteras på mikrofonen förutsatt att dess
inverkan på mikrofonens känslighet beaktas.
2.3.4 Mätförfarande
2.3.4.1 Mätningarnas art och antal
Högsta bullernivån uttryckt i A-viktade decibel (dB (A)) måste
mätas under ►C4den mätperiod som fastställs i 2.3.4.3. ◄
Minst tre mätningar måste göras vid varje mätpunkt.
2.3.4.2 Mikrofonens placering (figur 2)
Mikrofonen skall placeras i höjd med avgasutloppet eller 0,2 m över
banans yta, beroende på vilket som är högst. Mikrofonens membran
måste vara riktat mot avgasutloppet på ett avstånd av 0,5 m från det.
Axeln för mikrofonens högsta känslighetsområde måste vara paral-
lell med banans yta med en vinkel av 45º ± 10º mot det lodräta
planet av riktningen för avgasutsläppen.
I förhållande till detta lodräta plan skall mikrofonen vara placerad på
den sida som tillåter största möjliga avstånd mellan mikrofonen och
fordonets kontur (frånsett styrhandtagen).
Om avgassystemet har flera utlopp än ett vilkas mittpunkter ligger
mer än 0,3 m från varandra, skall mikrofonen riktas mot det utlopp
som är närmast fordonet (frånsett styrhandtagen) eller mot det utlopp
som ligger högst över banans yta. Om utloppens mittpunkter ligger
mer än 0,3 m från varandra, måste separata mätningar göras för
varje sådan mittpunkt och det högsta registrerade värdet skall gälla
som provvärde.
2.3.4.3 Villkor för genomförande
Motorhastigheten skall hållas konstant vid ett av följande värden:
—S
2ifall S är högre än 5 000 varv/min,
—3S
4ifall S inte är högre än 5 000 varv/min,
då S är den hastighet som hänvisas till i 3.2.1.7 av Tilläg 1 A.När en konstant motorhastighet har uppnåtts, skall gasregle-
ringsspjället snabbt återställas till tomgångsläget. Bullernivån skall
mätas under en driftserie bestående av en kort period av konstant
motorhastighet, och det högsta utslaget på bullermätaren skall under
hela decelerationsprocessen antas som mätvärde.
2.3.5 Resultat (provutlåtande)
2.3.5.1 Provutlåtandet som ges för utfärdande av det dokument som
hänvisas till i Tillägg 1 B måste ange all relevant information och i
synnerhet den som använts vid mätning av bullernivån av stående
motorcykel.
2.3.5.2 Värdena, som skall vara avrundade till närmaste decibel, avläses på
mätinstrumentet.
Om den siffra, som följer efter decimalkommat, är mellan 0 och 4
avrundas summan nedåt och om den är mellan 5 och 9 avrundas
den uppåt.
Endast de mätningar som inte varierar med mer än 2 dB (A) i tre
påvarandra följande provningar används.
2.3.5.3 Det högsta värdet av de tre mätningarna skall utgöra mätresultatet.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 397
▼B
Figur 1
Position för provning av fordon i rörelse
Figur 2
Position för provning av stillastående fordon
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 398
▼B
2.4 Ursprungligt avgassystem (ljuddämpare)
2.4.1 Krav för ljuddämpare som innehåller absorberande fibermaterial
2.4.1.1 Det absorberande fibermaterialet måste vara asbestfritt och får
användas vid konstruktion av ljuddämpare endast om det hålls säkert
på plats under hela ljuddämparens brukstid och om det uppfyller
kraven av antingen 2.4.1.2, 2.4.1.3 eller 2.4.1.4.
2.4.1.2 Sedan fibermaterialet avlägsnats skall bullernivån uppfylla kraven i
2.2.1.
2.4.1.3 Det absorberande fibermaterialet får inte sättas i de delar av ljud-
dämparen genom vilka avgaserna passerar och det måste uppfylla
följande krav:
2.4.1.3.1 Materialet skall upphettas till en temperatur av 650 ºC ± 5 ºC under
fyra timmar i en ugn, utan förminskning i fiberns medellängd, -
diameter eller -skrymvolym.
2.4.1.3.2 Efter upphettning i 650 ºC ± 5 ºC under en timme i en ugn måste
minst 98 % av materialet bli kvar i en sil med nominella maskvidden
250 µm som följer ISO standarden 3310/1 då den provas enligt ISO
standard 2599.
2.4.1.3.3 Viktförlusten i materialet får inte överskrida 10,5 % efter
blötläggning i 24 timmar vid 90 ± 5 ºC i ett syntetiskt kondensat
med följande sammansättning:
— 1 N bromvätesyra (HBr): 10 ml
— 1 N svavelsyra (H2SO4): 10 ml
— Destillerat vatten tillsätts upp till 1 000 ml.
Märk:Materialet måste vara tvättat i destillerat vatten och torkat i
en timme vid 105 ºC före vägning.
2.4.1.4 Innan systemet provas enligt punkt 2, måste det sättas i normalt
bruksskick på ett av de följande sätten:
2.4.1.4.1 Konditionering genom konstant landsvägsdrift.2.4.1.4.1.1 Tabellen visar för varje fordonskategori den minsta sträcka som skall
tillryggaläggas under konditioneringen.
Fordonskategori enligt cylinderka-
pacitet
(cm3)Avstånd
(km)
1.≤250 4 000
2. > 250 ≤500 6 000
3. > 500 8 000
2.4.1.4.1.2 50 % ± 10 % av denna konditioneringsserie måste bestå av stadskör-
ning och återstoden av långdistanskörning med hög hastighet;konstanta landsvägsdriften kan ersättas med motsvarande serie på
provbana.
2.4.1.4.1.3 De två hastighetsområdena måste växlas minst sex gånger.2.4.1.4.1.4 Det fullständiga provprogrammet måste innehålla minst 10 avbrott
som tar minst tre timmar för att imitera effekten av avsvalning och
kondensation.
2.4.1.4.2 Konditionering med pulsering2.4.1.4.2.1 Avgassystemet eller delar därav skall monteras på fordonet eller på
motorn.
I det första fallet skall fordonet ställas på en rulldynamometer. I det
senare fallet skall motorn placeras på en provbänk.
Provutrustningen, såsom visas i detalj i figur 3, fästs vid avgassys-
temets utlopp. All annan apparatur som ger motsvarande resultat
godtas.
2.4.1.4.2.2 Provutrustningen skall justeras så att avgasströmningen växelvis
avbryts och återställs 2 500 gånger med hjälp av en snabbventil.
2.4.1.4.2.3 Ventilen måste öppna sig då avgasernas mottryck, mätt minst
100 mm in i insugningsflänsen, uppnår ett värde mellan 0,35 och
0,40 bar. Om ett sådant värde inte kan uppnås p.g.a. motorns egen-1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 399
▼B
skaper måste ventilen öppna sig då gasens mottryck uppnår en nivå
motsvarande 90 % av det maximivärde som kan mätas innan motorn
stannar. Det måste stänga sig när detta tryckinte avvik er mer än
10 % från sitt stabiliserade värde med ventilen öppen.
2.4.1.4.2.4 Tidsrelän måste ställas in enligt tiden för avgasutsläppen beräknad
enligt kraven av punkt 2.4.1.4.2.3.
2.4.1.4.2.5 Motorhastigheten måste vara 75 % av den hastighet (S) vid vilken
motorn utvecklar maximieffekt.
2.4.1.4.2.6 Den effekt som anges av dynamometern måste vara 50 % av full-
gaseffekten mätt vid 75 % av motorvarvtalet (S).
2.4.1.4.2.7 Alla tömningshål måste vara stängda under provningen.
2.4.1.4.2.8 Hela provningen måste fullföljas inom 48 timmar. En avsvalningspe-
riod måste vid behov tillåtas efter varje timme.
2.4.1.4.3 Provning på provbänk2.4.1.4.3.1 Avgassystemet skall monteras på en motor som är representativ för
den typ som är installerad på det fordon för vilket systemet är
konstruerat, och monteras på en provbänk.
2.4.1.4.3.2 Konditioneringen består av ett visst antal provbänkserier för varje
fordonskategori för vilken avgassystemet konstruerats. Tabellen visar
antalet provserier för varje fordonskategori.
Fordonskategori enligt cylinderka-
pacitet
(cm3)Antal provserier
1.≤250 6
2. > 250 ≤500 9
3. > 500 12
2.4.1.4.3.3 Varje provbänkserie måste följas av ett avbrott på minst sex timmar
för att imitera effekterna av avsvalning och kondensation.
2.4.1.4.3.4 Varje provbänkserie består av sex faser. Motorläget och varaktig-
heten av varje fas är som följer:
Fas MotorlägeTid (min.)
Motorer
under
250 cm3Motorer
på250cm3
eller över
1 Tomgång 6 6
2 25 % belastning vid
75 % S40 50
3 50 % belastning vid
75 % S40 50
4 100 % belastning vid
75 % S30 10
5 50 % belastning vid
100 % S12 12
6 25 % belastning vid
100 % S22 22
Sammanlagd tid: 2 h 30 2 h
30
2.4.1.4.3.5 Motorn och ljuddämparen får under detta konditioneringsförfarande
på tillverkarens begäran avkylas så att temperaturen mätt vid en
punkt inte längre än 100 mm från avgasutloppet inte överskrider
den temperatur som uppmäts då fordonet körs med 110 km/h eller
75 % S med högsta växeln. Motorns och/eller fordonets hastigheter
måste bestämmas med en noggrannhet av ± 3 %.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 400
▼B
Figur 3
Provutrustning för konditionering med pulsering
2.4.2 Diagram och märkning
2.4.2.1 Ett diagram och en profilritning som anger avgassystemets dimen-
sioner skall bifogas de dokument till vilka hänvisning sker i Tillägg
1A .
2.4.2.2 Alla ursprungliga ljuddämpare skall bära märket ”e”, åtföljt av en
identifiering av komponenttypgodkännandelandet. Denna hänvisning
skall vara tydlig och outplånlig samt synlig på det avsedda monter-
ingsstället.
2.4.2.3 Alla förpackningar med ursprungliga ersättande ljuddämparsystem
måste tydligt märkas med ordet ”originaldel” och med uppgifter om
märke och typ, samt vara försedda med märket ”e” och en hänvis-
ning till ursprungslandet.
2.4.3 Intagljuddämpare
Om motorns luftintag har utrustats med ett luftfilter och/eller intagl-
juddämpare för att uppfylla kraven för godtagbar bullernivå, skall
filtret och/eller ljuddämparen betraktas som delar av ljuddämparen
och bestämmelserna i punkt 2.4 gäller även dem.
3. KOMPONETTYPGODKÄNNANDE AV ETT ICKE-URSPRUNG-
LIGT AVGASSYSTEM ELLER DELAR DÄRAV, SOM
TEKNISK ENHET, FÖR TREHJULIGA MOPEDER OCH
TREHJULINGAR
Detta moment gäller komponenttypgodkännande av avgassystem
eller delar därav, som tekniska enheter avsedda att monteras på en
eller flera typer av trehjuliga mopeder eller trehjulingar som icke-
ursprungliga reservdelar.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 401
▼B
3.1 Definition
3.1.1 ”Med icke-ursprungligt reservavgassystem eller delar därav” avses
varje komponent av ett avgassystem, enligt definitionen i 1.2 i denna
bilaga, som är avsedd att monteras på en trehjulig moped eller
trehjuling som ersättning för den typ som monterats på den trehju-
liga mopeden eller trehjulingen då det dokument som avses i
Tillägg 1 B utfärdades.
3.2 Ansökan om komponenttypgodkännande
3.2.1 Ansökan om komponenttypgodkännande för reservavgassystem eller
delar därav som tekniska enheter skall tillhandahållas av systemets
tillverkare eller hans befullmäktigade representant.
3.2.2 För varje typ av reservavgassystem eller komponent därav för vilka
komponenttypgodkännande söks, skall ansökan åtföljas av följande
dokument, i tre exemplar, och av följande uppgifter:
3.2.2.1 — en beskrivning, med avseende på de egenskaper till vilka hänvis-
ning sker i 1.1 av detta tillägg, av den/de fordonstyp/-typer för
vilken/vilka systemet/systemen eller komponenten är avsedd,
de siffror och/eller symboler som är specifika för motor- och
fordonstypen måste anges,
3.2.2.2 — beskrivning av reservavgassystemet som fastställer den relativa
placeringen av varje komponent, samt instruktioner för install-
ering,
3.2.2.3 — ritningar av varje komponent för att underlätta lokalisering och
identifiering, samt uppgifter över använda material. Dessa
ritningar måste också ange den tänkta placeringen av det obliga-
toriska komponenttypgodkännandenumret.
3.2.3 Sökanden skall på den tekniska tjänstens begäran tillhandahålla:3.2.3.1 — två prov av det system för vilket komponenttypgodkännande
ansöks,
3.2.3.2 — ett avgassystem som motsvarar det som ursprungligen installerats
på fordonet då det dokument till vilket hänvisning sker i Tillägg
1 B utfärdades,
3.2.3.3 — ett fordon som är representativt för den typ på vilken reservav-
gassystemet skall monteras, levererat i sådant skick att det, när
det utrustas med ljuddämpare av samma typ som den ursprung-
ligen monterade, uppfyller kraven i någon av de följande
punkterna:
3.2.3.3.1 om det fordon till vilket hänvisning sker i 3.2.3.3 är av en typ som
har blivit typgodkänd i enlighet med bestämmelserna i detta kapitel:
— det överskrider inte, under provning i drift, med mer än 1 dB (A)
det gränsvärde som fastställs i 2.2.1 av detta tillägg,
— det överskrider inte, under provning stående, med mer än 3 dB
(A) det värde som uppges på tillverkarens värdeplatta,
3.2.3.3.2 om det fordon till vilket hänvisning sker i 3.2.3.3 inte är av en typ
som har blivit typgodkänt enligt bestämmelserna i detta kapitel och
det inte med mer än 1 dB (A) överskrider det gränsvärde som gäller
för denna fordonstyp då den först togs i bruk,
3.2.3.4 — en separat motor som är likadan som den som monterats på det
fordon som avses ovan, då den behöriga myndigheten anser det
vara nödvändigt.
3.3 Märkningar och inristningar
3.3.1 Icke-ursprungliga avgassystem eller delar därav skall märkas enligt
kraven i bilaga VI.
3.4 Komponenttypgodkännande
3.4.1 Vid slutförande av de provningar som fastställs i detta kapitel
utfärdar den behöriga myndigheten ett intyg som motsvarar mallen
i Tillägg 2 B. Komponenttypgodkännandenumret skall föregås av
en rektangel som omger bokstaven ”e”, följd av de särskiljande siff-
rorna eller bokstäverna av den medlemsstat som utfärdat eller
förkastat komponenttypgodkännandet.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 402
▼B
3.5 Bestämmelser
3.5.1 Allmänna bestämmelser
Ljuddämparens konstruktion, utformning och montering skall vara
sådana att:
3.5.1.1 — fordonet i normal användning uppfyller kraven i detta kapitel, i
synnerhet trots alla skakningar för vilka det kan utsättas,
3.5.1.2 — det på ett rimligt sätt står emot den korrosion som det utsätts för,
med beaktande av fordonets normala användningsförhållanden,
3.5.1.3 — avståndet från marken under den ursprungligen monterade ljud-
dämparen, och den vinkel som fordonet kan luta, inte är
förminskade,
3.5.1.4 — ytan når inte orimligt höga temperaturer,
3.5.1.5 — dess yttre inte har utskjutande delar eller vassa kanter,3.5.1.6 — stötdämpare och fjädring har tillräckligt avstånd från marken,
3.5.1.7 — rören har tillräckligt säkerhetsavstånd,
3.5.1.8 — den är slagbeständig på ett sätt som är förenligt med klart defini-
erade krav för underhåll och installering.
3.5.2 Bestämmelser för bullernivån
3.5.2.1 Reservavgassystemets eller dess delars akustiska effekt skall provas
emligt det förfarande som beskrivs i 2.2.2, 2.2.3, 2.2.4 och 2.2.5.
Med ett reservavgassystem eller en del därav monterad på den
motorcykel till vilken hänvisning sker i 3.2.3.3 av denna bilaga,
måste de erhållna värdena för bullernivån uppfylla följande villkor:
3.5.2.1.1 de får inte överskrida de värden som uppmäts, i enlighet med
3.2.3.3, genom användning av samma fordon som är utrustat med
den ursprungliga ljuddämparen både under provning i rörelse och
stillastående provning.
3.5.3 Provning av fordonets prestanda
3.5.3.1 Reservljuddämparen skall vara sådan att fordonets prestanda säkert
är jämförbara med de prestanda som uppnås med den ursprungliga
ljuddämparen eller en komponent därav.
3.5.3.2 Reservljuddämparen skall jämföras med en ursprunglig ljuddämpare,
också i nytt skick, monterad i sin tur på det fordon vartill hänvisning
sker i 3.2.3.3.
3.5.3.3 Denna provning utförs genom mätning av motorns effektkurva.
Nettomaximihastigheten och den högsta hastigheten, mätta med
reservljuddämparen, får inte överskrida nettomaximieffekten och
högsta hastigheten, mätta i samma förhållanden med den ursprung-
liga ljuddämparen, med mer än ± 5 %.
3.5.4 Tilläggsbestämmelser för ljuddämpare som separata tekniska
enheter som innehåller fibermaterial
Fibermaterial får inte användas i konstruktionen av dylika ljud-
dämpare om inte de krav som anges i 2.4.1 är uppfyllda.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 403
▼B
Tillägg 1 A
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 404
▼B
Tillägg 1 B
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 405
▼B
Tillägg 2 A
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 406
▼B
Tillägg 2 B
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 407
▼B
BILAGA V
KRAV FÖR PRDUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE
1. FORDONETS LIKFORMIGHET
Varje tillverkat fordon måste överensstämma med en viss typ av fordon som
är godkänd i enlighet med detta kapitel, vara utrustat med den ljuddämpare
med vilken det typgodkändes och uppfylla kraven av punkt 2 i den bilaga
som gäller för den berörda fordonstypen.
För kontroll av den överensstämmelse som beskrivs ovan, skall ett prov-
fordon tas från produktionslinjen för den typ som godkänts i enlighet meddetta kapitel. Tillverkningen får anses överensstämma med bestämmelserna
av detta kapitel om den bullernivå som mäts med den metod som beskrivs i
2.1 i varje bilaga inte med mer än 3 dB (A) överskrider det värde som
uppmätts vid tidpunkten för typgodkännandet, och inte heller med mer än
1 dB (A) överskrider de gränsvärden som anges i detta kapitel.
2. ÖVERENSSTÄMMELSE HOS ETT ICKE-URSPRUNGLIGT AVGAS-
SYSTEM
Varje tillverkat avgassystem måste överensstämma med en typ som har
godkänts i enlighet med detta kapitel och uppfylla kraven i punkt 3 i den
bilaga som gäller för den fordonstyps för vilken det är avsett.
För kontroll av överensstämmelse på sätt som krävs enligt ovan, skall ett
provavgassystem tas från produktionslinjen för den typ som har godkänts i
enlighet med detta kapitel.
Tillverkningen får anses överensstämma med bestämmelserna i detta kapitel
om kraven i 3.5.2 och 3.5.3 i varje bilaga uppfylls och om den bullernivå
som uppmäts enligt den metod som beskrivs i 2.1 i varje bilaga inte med
mer än 3 dB (A) överskrider det värde som uppmätts vid tidpunkten för
typgodkännande, och inte heller med mer än 1 dB (A) överskrider de
gränsvärden som anges i detta kapitel.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 408
▼B
BILAGA VI
MÄRKNINGSKRAV
1. Icke-ursprungliga avgassystem eller delar därav, men inte upphängnings-
delar och rör, måste vara försedda med:
1.1 varumärke eller märke för den som tillverkar avgassystemet och dess delar,
1.2 det handelsnamn som tillverkaren ger produkten,
1.3 komponenttypgodkännandemärkning som är sammansatt och anbragt enligt
kraven i bilaga V till direktiv 92/61/EEG. Bokstavens ”a” dimensioner skall
vara≥3 mm.
2. De markeringar till vilka hänvisning sker i 1.1 och 1.3 och det namn till
vilket hänvisning sker i 1.2 måste vara outplånliga och tydligt läsliga även
när avgassystemet är monterat på fordonet.
3. En komponent får ha flera typgodkännandenummer om den har typgodkänts
som komponent av flera reservavgassystem.
4. Reservavgassystemet skall förses med förpackning eller etikett med följande
märkning:
4.1 — varumärke eller märke för den som tillverkar reservljuddämparen och
dess delar,
4.2 — adress till tillverkaren eller tillverkarens godkända representant,4.3 — en lista på de fordonsmodeller på vilka reservljuddämparen är avsedd att
monteras.
5. Tillverkaren skall tillhandahålla följande:
5.1 — detaljerade instruktioner för rätt montering på fordonet,
5.2 — skötselråd för ljuddämparen,5.3 — en lista på komponenter med motsvarande komponentnumrering, exklu-
sive upphängningar.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 409
▼B
BILAGA VII
BESTÄMMELSER FÖR PROVBANA
Denna bilaga fastställer de bestämmelser som hänför sig till slitytans fysiska
egenskaper och slitytans anläggning.
1. YTANS ERFORDERLIGA EGENSKAPER
En yta anses överensstämma med detta direktiv om sammansättningen och
porositeten eller ljudabsorptionskoefficienten har mätts och befunnits
uppfylla alla de krav som fastställs i 1.1 och 1.4 och förutsatt att konstruk-
tionskraven (punkt 2.2) uppfylls.
1.1Restporositet
Restporositeten Vc av provbanans slityta får inte överskrida 8 %. Se punkt
3.1 för mätförfarande.
1.2Ljudabsorptionskoefficient
Om ytan inte uppfyller kraven för restporositet är ytan godtagbar endast om
dess ljudabsorptionskoefficient α≤0,10. Se punkt 3.2 för mätförfarande.
Kraven i punkt 1.1 och 1.2 uppfylls också om ljudabsorptionen har mätts
och befunnits vara α≤0,10.
1.3Sammansättningens tjocklek
Sammansättningens tjocklek (TD) mätt enligt volymmetoden (se punkt 3.3)
skall vara:
TD≥0,4 mm.
1.4Ytans enhetlighet
Alla tänkbara åtgärder bör vidtagas för att säkerställa att ytan görs så
enhetlig som möjligt inom provområdet. Detta innefattar sammansättning
och porositet, men man bör även beakta att vältning på vissa ställen är
mer effektiv än på andra, sammansättningen kan variera och ojämnheter
som förorsakar stötar kan även förekomma.
1.5Provperiod
För att kontrollera om ytan fortsättningsvis uppfyller de krav beträffande
sammansättning och porositet eller ljudabsorption som fastställs i dessa
bestämmelser, måste periodiskprovning av ytan utföras med följande inter-
vall:
a) för restporositet eller ljudabsorption:
— då ytan är ny,
— om ytan som ny uppfyller kraven behövs ingen vidare provning.
Om den inte som ny uppfyller kraven, kan den göra det senare eftersom
ytor har en benägenhet att packas och pressas med tiden,
b) för sammansättningens tjocklek (TD):
— då ytan är ny,
— då bullerprovning påbörjas (OBS: inte före fyra veckor efter
läggning),
— med tolv månaders mellanrum.
2. PROVYTANS KONSTRUKTION2.1Areal
Vid planering av provbanan är det viktigt att, som minimikrav, säkerställa
att det område som korsas av de fordon som far över provsträckan är täckt
med det fastställda provmaterialet med lämplig marginal för säker och
ändamålsenlig drift. Detta krav innebär att banans bredd är minst 3 m och
dess längd sträcker sig över linjerna AA och BB med minst 10 m i vardera
ändan. Figur 1 visar en skiss av lämpligt provområde och indikerar det
minimiområde som måste vara maskinellt belagt och vältat med det material
som fastställts för provytan.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 410
▼B
Figur 1
Minimikrav beträffande testytans område
2.2Krav på beläggningens konstruktion
Provytan måste uppfylla följande fyra teoretiska krav:
1. Den måste vara av kompakt asfaltbetong.
2. Makadamkrossets största kornstorlek skall vara 8 mm (med tolerans från
6,3 till 10 mm).
3. Slitskiktets tjocklek måste vara ≥30 mm.
4. Bindmedlet skall bestå av icke-modifierat direktgenomträngande
bitumen.
Som riktlinje för provytans konstruktör visas i figur 2 en kurva över granu-
latets kornstorlek som ger de önskade egenskaperna. Därutöver ger tabell 3
vissa riktlinjer för hur man skall uppnå den erforderliga texturen och
hållbarheten. Kurvan svarar mot följande formel:
P (% genomsläppt) = 100 (d/dmax)½
där
d = rutnätsiktens maskstorlek i mm (kvadratiska maskor)
dmax= 8 mm för medelkurvan
dmax= 10 mm för den lägre toleranskurvan
dmax= 6,3 mm för den övre toleranskurvan
Förutom det ovanstående ges följande rekommendationer:
— sandfraktionen (0,063 mm < rutnätsiktens maskstorlek < 2 mm) får
innehålla högst 55 % natursand och minst 45 % finsand,
— bärlagret och förstärkningslagret måste garantera god stabilitet och
likformighet, i enlighet med bästa vägbyggnadsmetoder,
— makadamen bör bestå av stenkross (100 % krossyta) och av ett material
med god krossbeständighet,
— den makadam som används i blandningen skall vara tvättad,— ingen ytterligare makadam får läggas till ytbeläggningen,1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 411
▼B
— bindemedlets hårdhet uttryckt i PEN-värde bör vara 40—60, 60—80
eller till och med 80—100, beroende på landets klimatförhållanden. I
regel skall så hårt bindemedel som möjligt användas, förutsatt att detta
följer gängse praxis,
— blandningens temperatur före vältning skall väljas så att erforderlig
porositet uppnås under vältningen. För att öka sannolikheten för att
uppfylla bestämmelserna i punkt 1.1—1.4 skall kompaktheten under-
sökas inte enbart genom val av lämplig temperatur hos blandningen,
utan även genom ett lämpligt antal vältningsomgångar och val av
vältningsfordon.
Figur 2
Tabell 3
Riktlinjer för konstruktion
Mätvärden
ToleranserPer total massa
blandningPer massa granulat
Massa makadam, sikt med kvadratiska
maskor (SM) > 2 mm47,6 % 50,5 % ± 5
Massa sand 0,063 < SM < 2 mm 38,0 % 40,2 % ± 5
Massa finfraktion SM < 0,063 mm 8,8 % 9,3 % ± 2
Massa bindemedel (bitumen) 5,8 % N.A. ± 0,5
Maximikornstorlek makadam 8 mm 6,3—10
Hårdhet bindemedel (se nedan)
Stenens slitvärde > 50
Kompakthet i förhållande till
Marshall-kompakthet98 %
3. PROVFÖRFARANDE
3.1Mätning av restporositet
För denna mätning skall borrprover tas från banan på minst fyra ställen som
ligger jämnt över provområdet mellan linjerna AA och BB (se figur 1). För
att undvika oenhetlighet och ojämnheter i hjulspåren skall proverna inte tas
i själva hjulspåren utan intill dem. Två borrprover (minst) skall tas nära
hjulspåren och ett prov (minst) skall tas ungefär halvvägs mellan hjulspåren
och varje mikrofon.
Om man misstänker att enhetlighetskravet inte möts (se punkt 1.4) bör borr-
prover tas på flera ställen inom provområdet.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 412
▼B
Restporositeten skall bestämmas för varje prov. Medelvärdet för alla borr-
prov beräknas och jämförs med kraven i punkt 1.1. Inget borrprov får ha
ett porositetsvärde som är över 10 %.
Provytans anläggare påminns om de svårigheter som kan uppstå då ytan
uppvärms med rör eller elledningar och borrprover tas inom detta område.
Dylika installationer måste planeras noggrant beaktande kommande tagning
av borrprover. Det rekommenderas att man lämnar ett antal platser på ca
200 × 300 mm där det inte finns ledningar eller rör, eller där de sistnämnda
ligger tillräckligt djupt för att inte ta skada då borrprov tas från ytskiktet.
3.2Ljudabsorptionskoefficient
Ljudabsorptionskoefficienten (normalfrekvens) mäts med impodansrörme-
toden enligt det förfaringssätt som fastställs i ISO/DIS 105534: ”Akustik
— Bestämning av ljudabsorptionskoefficient och impedans med rörmetod”.
Beträffande provexemplar gäller samma bestämmelser som för restporositet
(se punkt 3.1).
Ljudabsorptionskoefficienten mäts i 400 till 800 Hz-området och i 800 till
1000 Hz-området (åtminstone i mittfrekvenserna i tredje oktavbandet) och
maximivärden skall fastställas för vardera frekvensområdet. Sedan skall ett
medelvärde för alla borrprover beräknas utgående från dessa värden för att
erhålla det slutliga resultatet.
3.3Makrosammansättningens volymmätning
För denna standard görs mätningar av sammansättningens tjocklek på minst
10 ställen som ligger jämnt över provbanans hjulspår och medelvärdet
jämförs med det fastställda minimivärdet för sammansättningens tjocklek.
Se Bilaga F till Standardförslag ISO/DIS 10544 för beskrivning av förfa-
randet.
4. STABILITET ÖVER TID OCH UNDERHÅLL4.1Åldring
I likhet med många andra ytor förväntas att däckens/vägens bullervärden
mätta på provytan kan öka något under de första sex till tolv månaderna
efter anläggningen.
Ytan kommer att uppnå de erforderliga egenskaperna tidigast fyra veckor
efter anläggning.
Stabiliteten över tid bestäms i allmänhet på basen av slipning och packning
förorsakade av fordon som kör över ytan. Den skall kontrolleras regelbundet
såsom fastställs i punkt 1.5
4.2Ytans underhåll
Skräp och damm som betydligt kan minska den effektiva sammansättning-
stjockleken måste avlägsnas från ytan. I länder med vinterklimat används
ibland salt för avisning. Salt kan temporärt eller t.o.m. permanent förändra
ytan på så sätt att det höjer bullernivån och rekommenderas därför inte.
4.3Ny beläggning av provområdet
Om det är nödvändigt att lägga ny yta på provområdet, är det i allmänhet
inte nödvändigt att göra det på andra ställen än på provbanan (3 m bred i
figur 1) där fordonen kör, förutsatt att provområdet utanför banan mötte
kravet för restporositet eller ljudabsorption då det mättes.
5. DOKUMENTATION AV YTAN OCH AV PROVNING UTFÖRD PÅ
DEN
5.1Dokumentation av provytan
Följande uppgifter skall ges i dokument som beskriver provytan:
a) var provbana är belägen,
b) bindämnets typ och hårdhet, betongens typ, betongens teoretiska maxi-
mitäthet (”DR”), slitbanans tjocklek och kurva som beskriver betongens
kornstorlek utgående från borrprover tagna från provbanan,
c) packningsmetod (t.ex. välttyp, välten massa, antal vältomgångar),
d) blandningens temperatur, den omgivande luftens temperatur och vind-
styrka då ytan lades,1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 413
▼B
e) datum då ytan lades och av vem,
f) alla eller åtminstone de senaste provresultaten, medräknat:
(i) restporositeten för varje borrprov,
(ii) läge av det provområde från vilket borrproven tagits för mätning av
restporositet,
(iii) ljudabsorptionskoefficienten för varje borrprov (om den mätts).
Resultaten anges både för varje borrprov och varje frekvensområde
såväl som ett medelvärde,
(iv) läge av det provområde från vilket borrproven tagits för absorp-
tionsmätning,
(v) sammansättningens tjocklek, samt antal provningar och standardav-
vikelse,
(vi) den instans som ansvarar för provningarna (i) och (iii) och typ av
utrustning som använts,
(vii) datum för provning(arna) och datum då borrproven togs från prov-
banan.
5.2Dokumentation av fordons bullerprovning som utförts på ytan
I det dokument som beskriver fordons bullerprovning(ar) måste anges huru-
vida kraven uppfylldes eller inte. Hänvisningar skall göras till ett dokument
i enlighet med punkt 5.1.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 414
▼B
KAPITEL 10
KOPPLINGSANORDNINGAR FÖR TVÅ- ELLER TREHJULIGA MOTORFORDON
FÖRTECKNING ÖVER BILAGOR
BILAGA I Kopplingsanordningar för två- eller trehjuliga motorfordon …
Tillägg 1 Kopplingskulor på två- eller trehjuliga motorfordon …Tillägg 2 …
Tillägg 3 …
Tillägg 4 Informationsdokument rörande kopplingsanordningar för släpvagnar som
dras av en typ av två- eller trehjuligt motorfordon …
Tillägg 5 Intyg om typgodkännande av komponent rörande sidvagnsbeslag för en typ
av två- eller trehjuligt motorfordon …1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 415
▼B
BILAGA I
KOPPLINGSANORDNINGAR FÖR TVÅ- ELLER TREHJULIGA
MOTORFORDON
1. OMFATTNING
1.1 Denna bilaga I gäller kopplingsanordningar för två- eller trehjuliga motor-
fordon samt deras fastsättande på dessa fordon.
1.2 I denna bilaga I fastställs de krav som kopplingsanordningar för två- eller
trehjuliga motorfordon skall uppfylla i syfte att:
— säkerställa att motorfordon och olika typer av släpvagnar
överensstämmer med varandra när motorfordon kopplas samman med
olika typer av släpvagnar,
— säkerställa att kopplingen förblir säker oavsett yttre omständigheter,
— säkerställa att till- och frånkoppling kan ske på ett säkert sätt.
2. DEFINITIONER
2.1 ”Kopplingsanordningar för motorfordon” omfattar alla de delar och anord-
ningar på fordonets ram, bärande karosseridelar och chassi som kopplar
samman fordon med släpvagnar.
De omfattar också alla fasta eller avtagbara delar som är avsedda att fästa,
reglera eller i övrigt handha de ovannämnda kopplingsanordningarna.
2.1.1 ”Kopplingskulor och dragbeslag” är kopplingsanordningar som omfattar
en kulformad anordning och beslag i motorfordonet som är avsedda att
koppla samman detta och släpvagnen.
2.1.2 Kulkopplingarna som avses i punkt 2.1.1 är mekaniska kopplingsanord-
ningar på släpvagnens dragstång, som är avsedda att sammankopplas
med en kopplingskula på motorfordonet.
3. ALLMÄNNA KRAV
3.1 Kopplingsanordningar för två- eller trehjuliga motorfordon skall vara till-
verkade och monterade enligt god konstruktionspraxis samt skall kunna
användas under säkerhetsmässigt betryggande former.
3.2 Kopplingsanordningar skall vara utformade och tillverkade på ett sätt som
garanterar att de under normal användning, med vederbörligt underhåll
och utbyte av slitna delar i rättan tid, skall fortsätta att fungera på ett till-
fredsställande sätt.
3.3 Till varje kopplingsanordning skall monterings- och användningsanvis-
ningar bifogas med den information som krävs för att en fackman skall
kunna montera anordningen på fordonet och handha systemet på ett
korrekt sätt. Dessa anvisningar skall vara utformade på språket eller
språken i den medlemsstat där kopplingsanordningen skall säljas.
3.4 De material som får användas är de som uppfyller de fastställda normer
som gäller för tillämpningen eller vars egenskaper är beskrivna i tillä-
mpningsdokumentationen.
3.5 Alla delar av kopplingsanordningen, vars defekter kan resultera i att de
två fordonen skiljs åt, måste vara gjorda av stål.
Andra material får användas under förutsättning att tillverkaren på ett för
den tekniska tjänsten tillfredsställande sätt visar dessa materials ekviva-
lens.
3.6 Alla kopplingar måste vara utformade för mekanisk inkoppling och när
kopplingen är tillkopplad måste den vara säkrad med åtminstone en meka-
niskink oppling.
3.7 I princip skall kopplingskulor enligt figur 1 i tillägg 1 användas på två-
eller trehjuliga motorfordon. Särskilt när det gäller trehjuliga fordon skall
kopplingstypen väljas och monteras så att maximal överenstämmelse med
flera olika släpvagnsmodelleruppnås. Andra anordningar än kopplings-
kulor får användas under förutsättning att de uppfyller kraven i punkt 3.8
och att släpvagnarnas överensstämmelse och utbytbarhet varken är
nödvändig eller möjlig (specialkombinationer).
3.8 Draganordningarna skall vara utformade så att de krav uppfylls, som
anges i punkterna 3.9, 3.10, 3.11, 4, 5 och 6 nedan, om funktion,
montering, rörlighet och hållfasthet.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 416
▼B
3.9 Kopplingsanordningarna skall vara utformade och fastsatta på ett sätt som
garanterar maximal säkerhet enligt god konstruktionspraxis; detta krav
gäller ochså för kopplingens användning.
3.10 En säker till- och frånkoppling av fordonen måste kunna utföras av en
person utan användning av verktyg.
3.11 Användningen av avtagbara kopplingsanordningar måste kunna utföras
med handkraft och utan användning av verktyg.
4. KRAV GÄLLANDE MONTERING
4.1 Kopplingsanordningar som fastsätts på motorfordon skall kunna användas
obehindrat och på ett säkert sätt.
4.2 Kopplingskulor som fastsätts på motorfordon skall motsvara de geomet-
riska förhållanden som anges i figur 2, tillägg 1.
4.3 Höjden av kopplingspunkten för en annan kopplingsanordning än en
kopplingskula skall motsvara höjden för kopplingspunkten på släpvagnens
dragstång med en marginal på ± 35 mm när släpvagnen står vågrätt.
4.4 Form och dimensioner på dragbeslag skall uppfylla de krav som fordon-
stillverkaren ställer gällande fastsättningspunkter och eventuella extra
anordningar som krävs för montering.
4.5. Fordonstillverkarens krav rörande slaget av kopplingsanordning, släpvag-
nens högsta tillåtna vikt samt högsta tillåtna statiska vertikala belastning
på kopplingspunkten måste respekteras.
4.6 Den monterade kopplingsanordningen får ej skymma den bakre
nummerplåten, i annat fall skall en kopplingsanordning användas som
kan tas bort utan att man behöver använda specialverktyg.
5. KRAV GÄLLANDE RÖRLIGHET
5.1 En kopplingsanordning som inte är fastsatt på ett fordon skall uppfylla
följande krav på rörlighet:
5.1.1 En vertikal lutningsgrad på 20 grader över och under den horisontella
centrumlinjen är nödvändig för alla horisontella vridningsvinklar på minst
90 grader på båda sidor av anordningens längdaxel.
5.1.2 För alla horisontella vridningsvinklar upp till 90 grader på båda sidor av
anordningens längdaxel är det nödvändigt med en axial rörlighet på 25
grader för trehjuliga fordon eller 40 grader för tvåhjuliga fordon runt den
vertikala centrumlinjen.
5.2 För alla horisontella vridningsvinklar skall förljande kombinerade rörelser
kunna vara möjliga:
för tvåhjuliga motorfordon, förutom när anordningen används med enhju-
liga släpvagnar som lutar med det tvåhjuliga fordonet:
— vertikal lutning på ± 15 grader med axial vridning på ± 40 grader
— axial vridning på ± 30 grader med vertikal lutning på ± 20 grader
för trehjuliga fordon eller ”quadricycles”:
— vertikal lutning på ± 15 grader med axial vridning på ± 25 grader
— axial vridning på ± 10 grader med vertikal lutning på ± 20 grader
5.3 Det skall också vara möjligt att kunna till- och frånkoppla kulkopplingar
när kulkopplingens längdaxel formar en vinkel med monteringens och
kopplingskulans centrumlinje som:
— horisontellt representerar en vinkel β= 60 grader till höger eller till
vänster
— vertikalt representerar en vinkel α= 10 grader uppåt eller nedåt
— axialt representerar en vinkel på 10 grader till höger eller till vänster
6. KRAV GÄLLANDE HÅLLFASTHET
6.1 Ett dynamiskt hållfasthetsprov (utmattningsprov) skall utföras.6.1.1 Utmattningsprovet skall utföras med hjälp av en växlande, approximativt
sinusformad belastning där belastningscyklerna beror på materialet. Inga
sprickor, brott eller annan yttre synlig skada får uppstå, inte heller någon
annan överdriven bestående deformation som skulle kunna vara till skada
för anordningens normala och tillfredsställande funktion.
6.1.2 För det dynamiska provet används nedanstående D-värde för att beräkna
belastningarna. Den statiska, vertikala belastningen är medtagen i beräk-1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 417
▼B
ningen genom riktningen av provbelastningen i förhållande till det hori-
sontella planet, beroende på kopplingspunktens position och den tillåtna,
statiska och vertikala belastningen vid denna punkt.
D¼g/C2T/C2R
TþRkN
där
T = dragfordonets tekniskt tillåtna största massa i ton
R = släpvagnens tekniskt tillåtna största massa i tong = tyngdacceleration (uppskattad till g = 9,81 m/s
2)
6.1.3 De karakteristiska värdena D och S på vilka provningen är baserad är
specificerade i tillverkarens ansökan om EEG-typgodkännandet, varvid S
är den maximalt tillåtna statiska vertikala belastningen på kopplings-
punkten i kg.
6.2Förfarande vid provning
6.2.1 För de dynamiska proverna skall provexemplaret placeras på en för
ändamålet avsedd provbänkmed möjlighet att anbringa k rafter på ett
sådantt sätt att det inte utsätts för andra krafter eller kraftmoment än vad
som är föreskrivet för provet. Vid växlande prov får kraftens riktning inte
avvika med mer än ± 1 grad från den föreskrivna riktningen. För att
undvika att icke föreskrivna krafter och kraftmoment påverkar provet kan
det vara nödvändigt med en led vid den punkt där kraften anbringas och
en andra led på lämpligt avstånd från den första.
6.2.2 Provfrekvensen får inte överstiga 35 Hz. Den valda frekvensen måste vara
skild från provapparaturens och den provade anordningens resonansfrek-
venser. Antalet belastningscykler skall vara 2 × 106för
kopplingsanordningar tillverkade av stål. Ett större antal belastningscykler
kan vara nödvändigt för andra material. I allmänhet skall sprickundersök-
ning utföras med hjälp av färgabsorptionsprovning; andra likvärdiga
metoder är också tillåtna.
6.2.3 De kopplingsanordningar som provas skall normalt fästas så stadigt som
möjligt i den använda provbänken och i en position som motsvarar den
placering de har på fordonet. Använda fästen skall vara de som anges av
tillverkaren eller av den som ansökt om typgodkännande och skall vara de
fästen som är avsedda för att sätta fast kopplingen på fordonet och/eller ha
motsvarande mekaniska egenskaper.
6.2.4 Kopplingarna skall helst provas i det skick under vilket de är avsedda att
fungera under normal användning på väg. Tillverkaren har rätt att i
samråd med den tekniska tjänsten neutralisera elastiska beståndsdelar om
detta är nödvändigt för provförfarandet och under förutsättning att detta
inte påverkar provresultaten.
De elastiska beståndsdelar som p g a detta accelererade provningsförfa-
rande uppenbart överhettas får bytas ut under provets gång.
Provningsbelastningarna får anbringas med hjälp av speciella, glappfria
anordningar.
De anordningar som skall provas skall åtföljas av alla utformningsdetaljer
som kan tänkas inverka på hållfastheten (t.ex. platta för elektriskt uttag,
märkningar, etc.). Provets avgränsning skall vara förankrings- eller
fastsättningspunkterna. Den geometriska placeringen av ledkulans och
kopplingsanordningens fastsättningspunkter i förhållande till referenslinjen
skall tillhandahållas av fordonstillverkaren och skall anges i provrap-
porten.
Alla lägen för fastsättningspunkterna i förhållande till referenslinjen enligt
vad som visas i tillägg 2 skall ingå i provningen och för detta skall också
tillverkaren av dragfordonet tillhandahålla all nödvändig information till
tillverkaren av kopplingsanordningen.
6.3Provning av kopplingskulor och dragbeslag
6.3.1 Den anordning som är monterad på provbänken skall undergå ett dyna-
miskt utmattningsprov med hjälp av en dragprovmaskin (t.ex. en
resonanspulsgenerator).
Provbelastningen skall utgöras av en växelvis verkande kraft och skall
anbringas på kopplingskulan med en vinkel av 15 grader ± 1 grad enligt
vad som visas i fig. 3 och fig. 4 i tillägg 2. Om kulans centrum är beläget
ovanför linjen som är parallell med den referenslinje som omfattar den1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 418
▼B
högst belägna av de närmaste fästpunkterna enligt vad som visas i fig. 5 i
tillägg 2 skall provningen utföras med en vinkel α= + 15 grader ± 1 grad
(fig. 3, tillägg 2). Om kulans centrum är beläget under linjen som är paral-
lell med den referenslinje som omfattar den högst belägna av de närmaste
fästpunkterna enligt vad som visas i fig. 5 i tillägg 2 skall provningen
utföras med en vinkel α= + 15 grader ± 1 grad (fig. 4, tillägg 2). Denna
vinkel är vald för omfatta den vertikala belastningens statiska och dyna-
miska beståndsdelar. Denna provmetod är enbart användbar för en
tillåten statiskbelastning som inte överstiger
S¼120/C1D
g
Om en statisk belastning som överstiger detta värde krävs, skall vinkeln
under vilket provet utförs ökas till 20 grader.
Den dynamiska provningen skall utföras med följande kraftbelastning:
Fres= ± 0,6 D
6.3.2 Ledkulor i ett enda stycke, däribland anordningar med ej utbytbara, avtag-
bara kulor och fästen med utbytbara kulor som kan demonteras (med
undantag för kulor som är fastsatta på ett integrerat stöd) skall provas
enligt punkt 6.3.1.
6.3.3 Provning av fästen som kan användas med olika typer av ledkulor skall
utföras enligt kraven i tillägg 6, punkt 4.1.6 i direktiv 94/20/EG (EGT nr
L 195, 29.7.1994, s. 1.).
6.4 Provningskraven i punkt 6.3.1 gäller också för andra kopplingsanordningar
än kopplingskulor.
7. HUVUDEN FÖR KULKOPPLING
7.1 Grundprovet är ett utmattningsprov där man belastar alla provexemplar
med dels en växelvis verkande kraft (lyftprov) dels ett statiskt prov.
7.2. Den dynamiska provningen måste utföras med en passande kopplingskula
av lämplig styrka. Huvudet för kulkopplingen och kulkopplingen monteras
på provbänken enligt tillverkarens instruktioner och på ett sätt som
motsvarar deras fastsättning på fordon. Inga andra krafter än den kraft
med vilken anordningen skall provas får förekomma.
Provningskraften skall anbringas längs en linje genom kulans centrum
med en nedåt- och bakåtlutning om 15 grader (se fig. 6, tillägg 3). Ett
utmattningsprov skall utföras på den provade anordningen med anbring-
ande av följande kraft:
Fres= ± 0,6 D
7.3 Ett statiskt lyftprov skall också utföras (se fig. 7, tillägg 3). Kopplings-
kulan som används för provningen skall ha en diameter av
49−0+ 0,13mm
för att föreställa en sliten kopplingskula. Lyftkraften FAskall ökas jämmt
och snabbt till ett värde av
g/C2CþS
1000/C18/C19
och hållas kvar där under 10 sekunder
där
C = släpvagnens massa (summan av belastningarna för släpvagnen vid
högsta tillåtna belastning) i ton
7.4 Om andra kopplingsanordningar än kulkopplingar används skall kopp-
lingshuvudet, i förkommande fall, provas enligt de krav som gäller i
direktiv 94/20/EG.
8. MÄRKNING
Kopplingsanordningar skall vara märkta i enlighet med de relevanta
bestämmelserna i direktiv 94/20/EG.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 419
▼B
Tillägg 1
Kulkoppling på två- och trehjuliga motorfordon
Kulkopplingssystem för släpvagnar utesluter inte en användning av andra system
(t.ex. kardankopplingar); om emellertid ett kulkopplingssystem används skall
detta motsvara de tekniska specifikationerna i figur 1.
Figur 1
1) Kopplingsradien mellan kulan och halsen skall vara tangentiell både i
förhållande till halsen och till ledkulans nedre, horisontella yta.
2) Se ISO/R 468 och ISO 1302; ytråhetssiffran N9 refererar till ett Ravärde på
6,3 µm.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 420
▼B
Figur 2
Fritt fält för kopplingskulor
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 421
▼B
Tillägg 2
Provets riktning visas genom ett exempel med en kopplingskula med dragbeslag
(motsvarande gäller också för andra kopplingsanordningar)
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 422
▼B
Tillägg 3
Figur 6
Figur 7
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 423
▼B
Tillägg 4
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 424
▼B
Tillägg 5
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 425
▼B
KAPITEL 11
SÄKERHETSBÄLTENS FÖRANKRINGAR OCH SÄKERHETSBÄLTEN FÖR TREHJULIGA
MOPEDER, TREHJULINGAR OCH FYRHJULINGAR MED KAROSSERI
FÖRTECKNING ÖVER BILAGOR
BILAGA I Definitioner …
BILAGA II Fästområden för effektiv förankring …
BILAGA III Förfarande som skall följas för att bestämma H-punktens läge och den fak-
tiska ryggstödsvinkeln och för att kontrollera deras förhållande till R-punk-
tens läge och den föreskrivna ryggstödsvinkeln …
Tillägg Delar av den tredimensionella provdockan …BILAGA IV Draganordning …
BILAGA V
Tillägg 1 Informationsdokument om säkerhetsbältenas förankringar avsedda för en
viss typ av trehjulig moped, trehjuling eller fyrhjuling med karosseri …
Tillägg 2 Intyg om komponenttypgodkännande för säkerhetsbältenas förankringar för
en viss typ av trehjulig moped, trehjuling eller fyrhjuling med karosseri …
BILAGA VI Krav som ställs på säkerhetsbälten …
Tillägg 1 Informationsdokument om en viss typ av säkerhetsbälten avsedda för
trehjulig moped, trehjuling eller fyrhjuling med karosseri …
Tillägg 2 Intyg om komponenttypgodkännande för en viss typ av säkerhetsbälten
avsedda för trehjulig moped, trehjuling eller fyrhjuling med karosseri …
Tillägg 3 Informationsdokument om montering av säkerhetsbälten i en viss typ av
trehjulig moped, trehjuling eller fyrhjuling med karosseri …
Tillägg 4 Intyg om komponenttypgodkännande för montering av säkerhetsbälten i en
viss typ av trehjulig moped, trehjuling eller fyrhjuling med karosseri …1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 426
▼B
BILAGA I
1. DEFINITIONER
I detta kapitel används följande beteckningar med de betydelser som
här anges:
1.1 ”fordonstyp med avseende på förankringarna av dess säkerhetsbälten”:
motorfordon som i huvudsakinte sk iljer sig från varandra, i synnerhet
vad gäller följande: Dimensioner, form och material för de konstruk-
tionsdelar av fordonet eller sätet i vilka förankringarna är fästa.
1.2 ”förankringar för säkerhetsbälten”: de delar av fordonets eller sätets
konstruktion eller alla andra delar av fordonet i vilka bältena måste
fästas.
1.3 ”bältesstyrning”: en anordning som ändrar bältets sträckning i
förhållande till bäraren av bältesenheten.
1.4 ”effektiv förankring”: den punkt som används för att på ett konventio-
nellt sätt enligt punkt 4 bestämma vinkeln för varje del av
säkerhetsbältet i förhållande till bäraren, dvs. den punkt där bältet bör
vara fäst för att vara i samma läge som bältets avsedda läge då det är i
användning och som eventuellt motsvarar den verkliga förankringen
enligt utformningen av delarna för bältets fäste vid den punkt där
bältet fästs vid förankringen,
1.4.1 till exempel
1.4.1.1 då ett säkerhetsbälte innefattar en stel del som är fäst vid den nedre
förankringen, oavsett om denna är orörlig eller svängbar, skall den
effektiva förankringen för sätets alla inställningslägen vara den punkt
där bältet är fäst vid denna stela del,
1.4.1.2 då det finns en styrbygel som är fäst i fordonets eller sätets konstruk-
tion skall bygelns mittpunkt vid den punkt där bältet lämnar den på
bärarens sida anses utgöra den effektiva förankringen, varvid bältet
skall ligga i en rät linje mellan den effektiva förankringen och bäraren,
1.4.1.3 då bältet direkt förbinder bäraren med en upprullningsanordning fäst
vid fordonets eller sätets konstruktion utan någon mellanliggande rikt-
ningsbytare skall den effektiva förankringen anses vara
skärningspunkten mellan upprullningsanordningens axel och det plan
som går genom centrumaxeln för bältet på upprullningsanordningen.
1.5 ”golv”: den undre delen av fordonets karosseri som sammanbinder
fordonets sidoväggar. I denna mening innefattar ”golvet” ribbor,
pressade profiler och andra förstärkningar även då dessa är belägna
under golvet, såsom längd- och tvärbalkar.
1.6 ”säte”: ett element som utgör en integrerad eller annan del av fordo-
nets konstruktion och omfattar dess utstyrsel och som erbjuder
sittplats för en vuxen, betecknande både ett enskilt säte och del av en
bänkmotsvarande en sittplats.
1.7 ”grupp av säten”: antingen ett bänkliknande säte eller enskilda säten
monterade sida vid sida (t.ex. på så sätt att de främre förankringarna
för ett säte är i linje med eller framför de bakre förankringarna för
ett annat säte och i linje med eller bakom de främre förankringarna
för nämnda andra säte) som erbjuder en eller flera sittplatser för
vuxna.
1.8 ”bänk”: en komplett enhet med sitt överdrag som erbjuder minst två
sittplatser för vuxna personer.
1.9 ”uppfällbart säte”: ett extra säte som är avsett för tillfällig användning
och som normalt är nedfällt.
1.10 ”sätestyp”: en grupp säten som inte avsevärt skiljer sig sinsemellan
vad gäller:
1.10.1 säteskonstruktionens form och dimensioner och de material av vilka
den är gjord,
1.10.2 inställningssystemens och alla låssystems typ och dimensioner,1.10.3 sätets typ och dimensioner för bältesförankringar, sätets förankringar
och fordonskonstruktionens relevanta delar.
1.11 ”sätesförankring”: det system som fäster hela sätet vid fordonskon-
struktionen, medräknat de relevanta delarna av fordonskonstruktionen.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 427
▼B
1.12 ”inställningssystem”: den anordning som gör det möjligt att ställa in
sätets delar för att erhålla en sittposition som är anpassad till använda-
rens kroppsbyggnad. Denna inställningsanordning kan i synnerhet
tillåta:
1.12.1 inställning i längdriktningen,
1.12.2 inställning i höjdriktningen,
1.12.3 vinkelinställning;1.13 ”skyddat utrymme”: ett utrymme inom vilket de avskärmande ytorna
inuti det skyddade utrymmet har en sammanlagd yta av minst 800 cm
2.
1.14 ”skyddsutrymme”: utrymmet som är beläget framför ett säte och som
befinner sig:
— mellan två vågräta plan, varav det ena passerar genom H-punkten
och det andra är beläget 400 mm ovanför denna punkt,
— mellan längsgående lodräta plan som är symmetriska i förhållande
till H-punkten och ligger 400 mm från varandra,
— bakom ett tvärgående lodrätt plan som är 1,30 m från H-punkten.
I varje tvärgående lodräta plan avses med avskärmande område en
sammanhängande yta som är sådan att, om ett klot med diametern
165 mm projiceras i en vågrät längsgående riktning genom en
godtycklig punkt inom området och genom klotets mittpunkt, finns
det inte någon öppning i skyddsutrymmet genom vilken klotet kan
passera.
1.15 ”rörelsesystem”: en anordning som gör det möjligt att sätet eller någon
av dess delar kan sättas i roterande rörelse utan något fast mellanläge
för att underlätta tillträde till utrymmet bakom sätet i fråga.
1.16 ”låssystem”: en anordning som håller sätet och dess delar på plats i
bruksläge och omfattar mekanismer för låsning av ryggstödet i
förhållande till sätet och sätet i förhållande till fordonet.
1.17 ”H-punkt”: en referenspunkt såsom den definieras i punkt 1.1 i bilaga
III bestämd i enlighet med det förfarande som beskrivs i nämnda
bilaga.
1.18 ”H1-punkt”: den referenspunkt som motsvarar den H-punkt som defini-
eras i punkt 1.17 och bestäms för sätets alla normala brukslägen.
1.19 ”R-punkt”: sätets referenspunkt såsom den definieras i punkt 1.2 i
bilaga III.
1.20 ”referenslinje”: den räta linje som definieras i punkt 3.4 i bilaga III.
1.21 ”L1- och L2-punkt”: de nedre effektiva förankringarna.
1.22 ”C-punkt”: den punkt som ligger 450 mm lodrätt ovanför R-punkten.
Ifall avståndet S definierat i punkt 1.24 inte är mindre än 280 mm och
ifall den andra möjliga formeln, BR = 260 mm + 0,8 S, definierad i
punkt 4.3.3, tillämpas av tillverkaren, skall det lodräta avståndet
mellan C och R vara 500 mm.
1.23 ”vinklarna α1ochα2”: respektive vinklar som bildas av ett vågrätt
plan och de plan som sträcker sig vinkelrätt mot fordonets
längsgående mittplan och som passerar genom H1-punkten och punk-
terna L1och L2.
1.24 ”S”: avståndet i mm mellan den övre effektiva förankringen och ett
referensplan P som är parallellt med fordonets längsgående mittplan
och som definieras på följande sätt:
1.24.1 Om sittplatsen är tydligt definierad av sätets form, är planet P sätets
mittplan,
1.24.2 Om sittplatsen inte är tydligt definierad:
1.24.2.1 är planet P i förhållande till föraren det plan som är parallellt med
fordonets längsgående mittplan då det sträcker sig lodrätt genom
centrum av ratten eller styrhandtagen i dess mittläge om ratten är
inställbar och antas vara beläget i planet för rattkransen.
1.24.2.2 Planet P för den passagerare som sitter framme vid sidan är symmet-
riskt med förarens plan P,1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 428
▼B
1.24.2.3 Planet P för sittplatsen bakvid sidan är det som anges av tillverk aren,
förutsatt att följande gränsvärden för avståndet A mellan fordonets
längsgående mittplan och planet P iakttas:
— A är inte under 200 mm om bänken endast är konstruerad för två
passagerare.
— A är inte under 300 mm om bänken är konstruerad för mer än två
passagerare.
2. ALLMÄNNA KRAV
2.1 Förankringarna för säkerhetsbältena skall vara konstruerade, tillver-
kade och installerade på så sätt
2.1.1 att de tillåter montering av ett lämpligt säkerhetsbälte. Förankringarna
för de främre sätena vid sidan skall tillåta användning av bälten som
innehåller en upprullningsanordning och en styrbygel som går till den
övre förankringen med särskilt beaktande av förankringarnas
hållfasthet, om inte tillverkaren levererar fordonet utrustat med andra
typer av bälten med upprullningsanordningar. Om förankringarna
lämpar sig endast för vissa bältestyper måste dessa omnämnas i det
dokument som anges i tillägg 1 i bilaga V.
2.1.2 att de minimerar risken för att bältet glider av då det bärs på ett riktigt
sätt,
2.1.3 att de minimerar risken för slitage på bältet som en följd av beröring
med stela vassa delar på fordonet eller sätet,
2.1.4 att, vid normal användning, fordonet uppfyller de krav som ställs i
detta kapitel,
2.1.5 att då förankringar antar olika lägen för att tillåta personer att stiga in i
fordonet och för att hålla fast passagerarna, skall bestämmelserna i
detta direktiv endast gälla förankringar i deras effektiva fasthåll-
ningsläge,
2.2 Förankringar för säkerhetsbälten krävs inte för trehjuliga mopeder eller
fyrhjulingar med karosseri vars vikt i olastat tillstånd inte är över
250 kg. Då dylika fordon är utrustade med förankringar, skall dessa
förankringar dock uppfylla kraven i detta kapitel.
3. MINSTA ANTAL BÄLTESFÖRANKRINGAR
3.1 Framsätena skall förses med två nedre förankringar och en övre föran-
kring. Två nedre förankringar skall dock anses vara tillräckligt för
eventuella framsäten i mitten, om det finns andra framsäten och vind-
rutan är belägen utanför den referenszon som definieras i bilaga 2 till
direktiv 74/60/EEG. Vindrutan skall anses utgöra en del av förankring-
arnas referenszon då den kan komma i statisk beröring med
anordningen för provning i enlighet med den metod som beskrivs i
bilaga 2 till direktiv 74/60/EEG om inredningsdetaljer i motor-
fordon (1),
3.2 för de bakre sätena vid sidan måste det finnas två nedre förankringar
och en övre förankring,
3.3 med undantag av det uppfällbara sätet för vilket det inte krävs några
förankringar, måste det finnas minst två nedre förankringar för alla
övriga framåtvända säten.
3.4 Om fordonet utrustats med förankringar för uppfällbara säten, måste
förankringarna uppfylla bestämmelserna i detta kapitel.
4. PLACERING AV SÄKERHETSBÄLTEN
(se bilaga II, figur 1)
4.1Allmänt
4.1.1 Förankringarna för ett och samma bälte får alla vara fästa i fordons-
eller säteskonstruktionen eller i någon annan del av fordonet eller
fördelas mellan dessa olika placeringar.
4.1.2 En och samma förankring kan motta ändarna av två vid varandra
anordnade bälten, förutsatt att kraven för provningen uppfylls.
4.2 Placering av nedre effektiva förankringar1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 429
(1) EGT nr L 38, 11.2.1974, s. 2.
▼B
4.2.1 Vinklarna α1och α2måste vara mellan 30 och 80º i sätets alla
normala brukslägen.
4.2.2 Om bakre bänkar och inställbara säten är försedda med det
inställningssystem som definieras i punkt 1.12 och ryggstödsvinkeln
är under 20º (se bilaga II figur 1) kan vinklarna α1och α2vara
mindre än de minimivärden som fastställs i punkt 4.2.1, förutsatt att
de inte är under 20º i något av sätets normala brukslägen.
4.2.3 Avståndet mellan de två lodräta planen som är parallella med fordo-
nets längsgående mittplan och som passerar genom båda de nedre
effektiva förankringarna (L1och L2) för ett och samma bälte får inte
vara under 350 mm. Sätets längsgående mittplan skall passera punk-
terna L1och L2minst 120 mm från dessa punkter.
4.3Placering av övre effektiva förankringar
(se bilaga II figur 2)
4.3.1 Om en bältesstyrning eller motsvarande anordning som påverkar läget
för de övre effektiva förankringarna används, skall detta bestämmas på
konventionellt sätt genom att beakta förankringens position då bältets
längsgående centrumlinje passerar genom J1som bestäms successivt
från R-punkten genom följande tre avsnitt:
— RZ: avsnitt av referenslinjen mätt från R-punkten uppåt över en
sträcka av 530 mm.
— ZX: avsnitt vinkelrätt mot fordonets längsgående mittplan mätt
från Z-punkten i riktning mot förankringen och med längden
120 mm.
—X J1: avsnitt vinkelrätt mot det plan som definieras av avsnitten RZ
och ZX mätt från X-punkten framåt över en sträcka av 60 mm.
Punkten J2: bestäms symmetriskt med punkten J1kring det
längsgående plan som lodrätt korsar den referenslinje (definierad i
punkt 1.20) för provdockan som placerats i det aktuella sätet.
4.3.2 Den övre effektiva förankringen skall ligga under planet FN som är
vinkelrätt mot sätets längsgående mittplan och bildar en vinkel på 65º
med referenslinjen. För baksätena kan denna vinkel minskas till 60º.
Planet FN skall vara beläget på så sätt att det skär referenslinjen vid
punkten D, så att DR = 315 mm ± 1,8 S.
Om S inte överstiger 200 mm blir DR dock= 675 mm.
4.3.3 Bältets övre effektiva förankring skall vara belägen bakom planet FK
som är vinkelrätt mot sätets längsgående mittplan och skär referens-
linjen med vinkeln 120º vid en punkt B, så att BR = 260 mm + S.
Ifall S är minst 280 mm kan tillverkaren efter eget omdöme använda
BR = 260 mm + 0,8 S.
4.3.4 Värdet för S får inte understiga 140 mm.
4.3.5 Den övre effektiva förankringen skall vara belägen bakom ett lodrätt
plan som är vinkelrätt mot fordonets längsgående mittplan och som
passerar genom R-punkten, såsom anges i diagrammet i bilaga II.
4.3.6 Bältets övre effektiva förankring skall bara belägen ovanför det
vågräta plan som passerar genom C-punkten definierad i punkt 1.22.2.
4.3.7 Förutom den övre förankring som det hänvisas till i punkt 4.3.1, kan
andra övre effektiva förankringar monteras ifall följande krav uppfylls:
4.3.7.1 Tilläggsförankringarna uppfyller kraven i punkterna 4.3.1 till 4.3.6.
4.3.7.2 De övre förankringarna kan användas utan verktyg, uppfyller kraven i
punkterna 4.3.5 och 4.3.6 och befinner sig inom något av de specifice-
rade områdena genom att det område som begränsas i figur 1 i bilaga
II förflyttas 80 mm uppåt eller nedåt i lodrät riktning.
4.3.7.3 Förankringen/förankringarna är avsedd(a) för säkerhetsbälten av seltyp
och uppfyller de krav som fastställs i punkt 4.3.6 om de befinner sig
bakom det tvärgående plan som går genom referenslinjen och är
belägna,
4.3.7.3.1 då det bara finns en förankring, inom det gemensamma området för
två planvinklar som avgränsas av de lodräta linjer som går genom
punkterna J1och J2definierade i punkt 4.3.1 och vars vågräta avsnitt
definieras i figur 2 i bilaga II,
4.3.7.3.2 om det finns två förankringar, inom den av de två ovannämnda plan-
vinklarna som är tillämplig, förutsatt att ingen förankring är mer än1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 430
▼B
50 mm från det symmetriska säte som är beläget mitt emot den andra
förankringen kring planet P (definierat i punkt 1.24) för sätet i fråga.
5. FÖRANKRINGARNAS HÅLLFASTHET
5.1 Varje förankring skall kunna tåla den provning som anges i punkterna
6.3 och 6.4. Permanent formförändring, inbegripet partiellt brott i en
förankring eller dess omgivning skall inte anges utgöra någon defekt
om den erforderliga kraften kan upptas under den fastställda tiden.
Under provning skall de minimiavstånd för de nedre effektiva förankr-
ingarna som krävs i punkt 4.2.3 och de krav som anges i punkterna
4.3.6 och 4.3.7 för övre effektiva förankringar bibehållas.
5.2 I de fordon där dessa anordningar används, skall de rörelse- och
låssystem som tillåter användarna av alla säten att lämna fordonet fort-
farande kunna aktiveras för hand efter det att dragkraften har upphört.
5.3Dimensioner för förankringars gängade hål
Förankringarnas gängade hål skall vara av 7/16-20 UNF 2B-typ i
enlighet med ISO-standard TR 1417.
5.4 Om tillverkaren har utrustat fordonet med säkerhetsbälten som har
fästs vid alla de förankringar som krävs för sätet i fråga, behöver dessa
förankringar inte uppfylla kraven i punkt 5.3, förutsatt att de uppfyller
de övriga kraven i detta kapitel. Vidare är de krav som fastställs i
punkt 5.3 inte tillämpliga på extra förankringar som uppfyller kravet i
punkt 4.3.7.3.
5.5 Det skall vara möjligt att lösgöra säkerhetsbältet från förankringen
utan att skada denna.
6. PROVNING
6.1Allmänt
6.1.1 Med förbehåll för de bestämmelser som anges i punkt 6.2 och i
enlighet med tillverkarens önskemål,
6.1.1.1 kan provningen gälla antingen en del av fordonsstommen eller ett
komplett fordon,
6.1.1.2 kan fönstren och dörrarna vara monterade eller inte monterade samt
stängda eller öppna,
6.1.1.3 kan varje normalt tilltänkt del som kan öka konstruktionsstyvheten
installeras.
6.1.2 Sätena måste vara installerade och inställda i körläge eller det
bruksläge som det provningsorgan som ansvarar för komponenttyp-
godkännandeprovningen anser vara det minst fördelaktiga med tanke
på systemets hållfasthet.
Sätenas läge måste anges i rapporten. Om dess vinkel är inställbar,
skall ryggstödet låsas i ett läge i enlighet med tillverkarens instruk-
tioner eller, om sådana inte finns, i ett läge motsvarande sätets
effektiva vinkel så nära 15º som möjligt och då det gäller fyrhjulingar
25º.
6.2Fasthållning av fordonet
6.2.1 Det sätt som används för att hålla fast fordonet under provningen får
inte förorsaka att förankringarna eller förankringsområdena förstärks
eller att konstruktionens normala deformation minskar.
6.2.2 En anordning för fasthållning skall anses vara fillfredsställande om
den inte påverkar ett område som sträcker sig över konstruktionens
hela bredd och om fordonet eller konstruktionen är fastlåst eller fäst
framtill på ett avstånd av minst 500 mm från den förankring som
provas och fasthållen eller fäst baktill minst 300 mm från nämnda
förankring.
6.2.3 Det rekommenderas att konstruktionen vilar mot stöd rakt under
hjulaxlarna eller, om detta inte är möjligt, rakt under upphängnings-
punkterna.
6.3Allmänna krav för provning
6.3.1 Alla förankringar inom en och samma grupp av säten skall provas
samtidigt.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 431
▼B
6.3.2 Dragkraften skall verka framåt i en vinkel av 10º ± 5º över horisontal-
linjen i ett plan parallellt med fordonets längsgående mittplan.
6.3.3 Belastningen skall börja så snabbt som möjligt. Förankringarna skall
klara den fastställda belastningen i minst 0,2 s.
6.3.4 De draganordningar som skall användas i den provning som beskrivs i
punkt 6.4 nedan återfinns i bilaga IV.
6.3.5 Förankringarna för säten utrustade med övre förankringar skall provas
under följande förhållanden:
6.3.5.1 Framsäten vid sidan:
Förankringarna skall utsättas för den provning som krävs i punkt 6.4.1
i vilken de pålagda krafterna tillförs med en anordning som efterliknar
geometrin hos ett trepunktsbälte och innefattar en upprullningsanord-
ning och en styrbygel vid den övre förankringen.
Då det finns fler förankringar än de som krävs i punkt 3, skall dessa
förankringar vidare utsättas för den provning som krävs i punkt 6.4.5
under vilken krafterna skall tillföras med en anordning som efterliknar
geometrin hos den typ av säkerhetsbälte som är tänkt att fästas vid
dessa förankringar.
6.3.5.1.1 Om upprullningsanordningen inte är fäst vid den föreskrivna nedre
sidoförankringen eller om upprullningsanordningen är fäst vid den
övre förankringen måste de nedre förankringarna också underkastas
den provning som avses i punkt 6.4.3.
6.3.5.1.2 I ovannämnda fall kan den provning som avses i punkterna 6.4.1 och
6.4.3 utföras på två olika konstruktioner på tillverkarens begäran.
6.3.5.2 Baksäten vid sidan och/eller säten i mitten:
Förankringarna skall underkastas den provning som avses i punkt 6.4.2
i vilken krafterna överförs med en anordning som efterliknar
geometrin hos ett trepunktsbälte utan upprullningsanordning och den
provning som avses i punkt 6.4.3 i vilken krafterna överförs till de
två nedre förankringarna med en anordning som motsvarar ett
höftbälte. De båda provningarna kan utföras på två olika konstruk-
tioner på tillverkarens begäran.
6.3.5.3 Med avvikelse från kraven i punkterna 6.3.5.1 och 6.3.5.2, då tillver-
karen levererar ett fordon utrustat med säkerhetsbälten med
upprullningsanordningar, skall motsvarande förankringar underkastas
provning i vilken krafterna överförs till dem med en anordning som
efterliknar geometrin hos det eller de bälten för vilka förankringarna
skall komponenttypgodkännas.
6.3.6 Om det inte finns några övre förankringar för de bakre sätena vid
sidan och sätena i mitten, skall de nedre förankringarna underkastas
den provning som krävs i punkt 6.4.3 i vilken krafterna överförs till
dem med en anordning som efterliknar geometrin hos ett höftbälte.
6.3.7 Om fordonet är avsett att motta andra anordningar som inte möjliggör
att bältena fästs direkt i förankringarna utan användning av mellan-
rullar, osv. eller som kräver förankringar utöver dem som det
hänvisas till i punkt 3, skall bältet eller aggregatet av kablar, rullar,
osv. som representerar bältesutrustningen med hjälp av en sådan
anordning fästas i fordonets förankringar och dessa förankringar skall
underkastas den relevanta provning som avses i punkt 6.4.
6.3.8 Ett provningsförfarande annat än det som föreskrivs i punkt 6.3 får
användas men dess likvärdighet måste bekräftas.
6.4 Detaljerade krav för den provning som skall utföras på fordon med en
vikt utan last av högst 400 kg(1) (eller 550 kg om fordonen är avsedda
för varutransport).
6.4.1 Provning med trepunktsbälte som är försett med en upprullningsan-
ordning med styrbygel fäst i den övre förankringen
6.4.1.1 En speciell styrbygel för kabeln eller bältet med de egenskaper som
behövs för överföring av krafterna från draganordningen, eller den
styrbygel som tillhandahålls av tillverkaren, skall fästas i de övre
förankringarna.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 432
(1) För eldrivna fordon medräknas inte batteriernas massa i massan i olastat tillstånd.
▼B
6.4.1.2 En provbelastning på 675 daN ± 20 daN skall påföras en draganord-
ning (se bilaga IV, figur 2) som fästs vid bältesförankringarna med
en anordning som efterliknar geometrin hos det övre diagonala bältet.
6.4.1.3 Samtidigt skall en dragkraft på 675 daN ± 20 daN påföras en dragan-
ordning (se bilaga IV, figur 1) fäst vid de två nedre förankringarna.
6.4.2 Provning med trepunktsbälte utan upprullningsanordning eller med
upprullningsanordning vid den övre förankringen
6.4.2.1 En provbelastning på 675 daN ± 20 daN skall påföras en draganord-
ning (se bilaga IV, figur 2) som fästs vid den övre förankringen och
den mittemot belägna nedre förankringen för samma bälte, genom att
använda en upprullningsanordning fäst vid den övre förankringen om
en dylikanordning tillhandahålls av tillverk aren.
6.4.2.2 Samtidigt skall en dragkraft på 675 daN ± 20 daN påföras en dragan-
ordning (se bilaga IV, figur 1) som fästs vid de nedre förankringarna.
6.4.3 Provning med höftbälte
6.4.3.1 En provbelastning på 1 110 daN ± 20 daN skall påföras en draganord-
ning (se bilaga IV, figur 1) som fästs vid de två nedre förankringarna.
6.4.4 Provning av förankringarna, antingen med alla fästa i säteskonstruk-
tionen eller fördelad emellan fordonskonstruktionen och
säteskonstruktionen
6.4.4.1 Beroende på fall skall provningarna definierade i punkterna 6.4.1,
6.4.2 och 6.4.3 ovan utföras genom att för varje säte och grupp av
säten tillföra den tilläggskraft som anges nedan.
6.4.4.2 Förutom den kraft till vilken hänvisning sker i punkterna 6.4.1, 6.4.2
och 6.4.3 skall en längsgående och horisontell kraft lika med tio
gånger vikten av det kompletta sätet påföras sätets tyngdpunkt.
6.4.5 Provning med specialbälte
6.4.5.1 Em provbelastning på 675 daN ± 20 daN skall påföras en draganord-
ning (se bilaga IV, figur 2) som fästs vid förankringarna för ett
säkerhetsbälte av denna typ med en anordning som efterliknar
geometrin hos det eller de övre diagonala bältena.
6.4.5.2 Samtidigt skall en dragkraft på 675 daN ± 20 daN påföras draganord-
ningen (se bilaga IV figur 3) som fästs i de två nedre förankringarna.
6.5 Särskilda krav för den provning som skall utföras på fordon med en
vikt utan last på 400 kg (eller 550 kg om fordonet är avsett för varu-
transport)
De krav som föreskrivs i bilaga 1 till direktiv 76/115/EEG (1)o m
speciella provningsförfaranden för förankring av bilbälten i motor-
fordon av kategori M1skall tillämpas.
7. KONTROLL EFTER PROVNING
Alla skador på förankringar och delar som belastats under provning
skall registreras efter provningen.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 433
(1) EGT nr L 24, 30.1.1976, s. 6.
▼B
BILAGA II
Figur 1
Fästområden för effektiv förankring
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 434
▼B
Figur 2
Övre effektiva förankringar i enlighet med punkt 4.3.7.3 i bilaga I
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 435
▼B
BILAGA III
FÖRFARANDE SOM SKALL FÖLJAS FÖR ATT BESTÄMMA H-PUNK-
TENS LÄGE OCH DEN FAKTISKA RYGGSTÖDSVINKELN OCH FÖR
ATT KONTROLLERA DERAS FÖRHÅLLANDE TILL R-PUNKTENS
LÄGE OCH DEN FÖRESKRIVNA RYGGSTÖDSVINKELN
1. DEFINITIONER
1.1 ”H-punkten” som kännetecknar läget för en sittande person i passagerarut-
rymmet är skärningspunkten mellan ett lodrätt längsgående plan och den
teoretiska rotationsaxeln mellan benen och bålen av en människokropp,
som representeras av den provdocka som beskrivs i punkt 3 nedan.
1.2 ”R-punkten” eller sittreferenspunkten är den referenspunkt som anges av
tillverkaren och
1.2.1 vars koordinater är bestämda i förhållande till fordonskonstruktionen1.2.2 som motsvarar det teoretiska läget för rotationspunkten (H-punkten)
mellan bål och ben för den lägsta och bakersta, normala kör- och
åkställning som anges av fordonstillverkaren för varje sittplats som angetts
av honom.
1.3 ”Ryggstödsvinkel” är ryggstödets lutning i förhållande till lodlinjen.1.4 ”Faktisk ryggstödsvinkel” är den vinkel som bildas av lodplanet genom H-
punkten och överkroppsreferenslinjen genom den människokropp som
representeras av provdockan som beskrivs i punkt 3.
1.5 ”Föreskriven ryggstödsvinkel” är den vinkel som specificeras av tillver-
karen och som
1.5.1 bestämmer ryggstödsvinkeln för den lägsta och bakersta, normala kör- och
åkställning som angetts av fordonstillverkaren för varje sittplats som
angetts av honom,
1.5.2 bildas i R-punkten av lodlinjen och överkroppsreferenslinjen,
1.5.3 och teoretiskt motsvarar den faktiska ryggstödsvinkeln.
2. BESTÄMNING AV H-PUNKTERNA OCH DEN FAKTISKA RYGG-
STÖDSVINKELN
2.1 En H-punkt och en faktisk ryggstödsvinkel skall bestämmas för varje säte
som levereras av tillverkaren. Om sätena i samma rad kan anses vara lika-
dana (bänksäten, identiska säten osv.), skall endast en H-punkt och en
faktisk ryggstödsvinkel bestämmas för varje sätesrad med provdockan
som beskrivs i punkt 3 nedan placerad på en plats som anses representativ
för raden. Denna plats skall vara:
2.1.1 förarplatsen när det gäller den främre raden,2.1.2 en ytterplats när det gäller den eller de bakre raderna.2.2 När en H-punkt och en faktiskt ryggstödsvinkel bestäms skall det aktuella
sätet vara placerat i den bakersta, normala kör- eller åkställning som till-
verkaren angett, och ryggstödet skall, om det är inställbart, spärras i läge
som definieras av tillverkaren eller, då sådan definition saknas, så att
lutningsvinkeln är mellan 25º och 15º.
3. PROVDOCKANS EGENSKAPER
3.1 En tredimensionell provdocka med vikt och kontur som motsvarar en
vuxen man av medellängd skall användas. En sådan provdocka är
avbildad i figurerna 1 och 2 i tillägget till denna bilaga.
3.2 Provdockan skall bestå av följande:
3.2.1 två delar, en som föreställer ryggen och en som föreställer kroppens
sätesdel, vilka är vridbara längs en axel som motsvarar vridningsaxeln
mellan överkroppen och låret. Skärningspunkten mellan denna axel och
provdockans sida bildar dockans H-punkt.
3.2.2 Två delar som föreställer benen och som är vridbart förbundna med den
del som föreställer kroppens sätesdel.
3.2.3 Två delar som föreställer fötterna och som är förbundna med benen
genom vridbara leder som föreställer vristerna.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 436
▼B
3.2.4 Dessutom skall den del som föreställer kroppens sätesdel vara försedd
med ett vattenpass som medger kontroll av delens lutning i tvärled.
3.3 Kroppsdelsvikter skall fästas på lämpliga punkter som motsvarar de aktu-
ella tyngdpunkterna så att provdockans totala vikt blir ungefär 75,6 kg.
Uppgifter om de olika vikterna anges i figur 2 i tillägget.
3.4 Referenslinjen för provdockans torso representeras av en rak linje som
löper genom leden mellan benet och sätesdelen och den teoretiska leden
mellan halsen och bröstkorgen (se tillägget figur 1).
4. UPPSÄTTNING AV PROVDOCKAN
Den tredimensionella dockan skall ställas in på följande sätt:
4.1 Fordonet skall placeras på ett horisontalplan och sätena ställas in så som
föreskrivs in punkt 2.2.
4.2 Det säte som skall provas skall täckas med ett tygstycke för att underlätta
en riktig uppsättning av provdockan.
4.3 Provdockan skall placeras på det aktuella sätet så att dess vridningsaxel
blir vinkelrät mot fordonets symmetrilängdplan.
4.4 Provdockans fötter skall placeras enligt följande:4.4.1 I framsätena på ett sådant sätt att vattenpasset som medger kontroll av
sätesdelens lutning i tvärled är inställt horisontellt.
4.4.2 I baksätena så långt som möjligt på ett sådant sätt att de kommer i kontakt
med framsätena. Om fötterna då vilar mot delar av golvet som ligger på
olika nivåer skall den fot som först kommer i beröring med framsätet
fungera som referenspunkt medan den andra foten skall ställas in så att
vattenpasset som medger kontroll av sätesdelens lutning i tvärled är
inställt horisontellt.
4.4.3 Om H-punkten bestäms för ett mittsäte skall fötterna placeras på ömse
sidor som tunneln.
4.5 Vikterna skall placeras på låren. Vattenpasset som medger kontroll av
sätesdelens lutning i tvärled skall ställas in vågrätt och vikterna skall
placeras på den del som motsvarar provdockans sätesdel.
4.6 Provdockan skall tas bort från ryggstödet med hjälp av knäledsstången och
provdockans rygg skall fällas framåt. Provdockan skall åter placeras på
fordonsätet genom att den skjuts bakåt på sätet tills ett motstånd erhålls,
varefter provdockans rygg fälls bakåt mot ryggstödet.
4.7 En horisontell kraft på ca. 10 ± 1 daN skall anbringas två gånger på prov-
dockan. Kraftens riktning och angreppspunkt visas med en svart pil i figur
2 i tillägget.
4.8 Vikterna skall därefter placeras på höger och vänster sida, varefter överk-
roppsvikterna skall sättas på plats. Provdockans tvärvattenpass skall hållas
horisontellt.
4.9 Medan provdockans tvärvattenpass hålls horisontellt skall provdockans
rygg fällas framåt tills överkroppsvikterna ligger ovanför H-punkten så
att en eventuell friktion mot ryggstödet undviks.
4.10 Provdockans rygg skall försiktigt föras bakåt för att fullborda uppsätt-
ningen av dockan. Provdockans tvärvattenpass skall vara horisontellt. Omtvärvattenpasset inte är horisontellt skall ovanstående förfarande upprepas.
5. RESULTAT
5.1 Sedan provdockan satts upp enligt beskrivningen i punkt 4 bestäms H-
punkten och den faktiska ryggstödsvinkeln i fråga av H-punkten och
lutningsvinkeln för torsons referenslinje på provdockan.
5.2 H-punktens koordinater i förhållande till tre ömsesidigt vinkelräta plan,
och den faktiska ryggstödsvinkeln, skall mätas för en jämförelse med
uppgifter som tillhandahållits av fordonstillverkaren.
6. KONTROLL AV R- OCH H-PUNKTERNAS RELATIVA LÄGEN OCH
FÖRHÅLLANDET MELLAN DEN FÖRESKRIVNA RYGGSTÖDSVIN-
KELN OCH DEN FAKTISKA RYGGSTÖDSVINKELN
6.1 Resultaten av mätningar enligt punkt 5.2 för H-punkten och den faktiska
ryggstödsvinkeln skall jämföras med R-punktens koordinater och den
föreskrivna ryggstödsvinkel som angetts av fordonstillverkaren.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 437
▼B
6.2 R-punktens och H-punktens relativa lägen och förhållandet mellan den
föreskrivna ryggstödsvinkeln och den faktiska ryggstödsvinkeln skall
betraktas som godtagbar för sittplatsen i fråga om H-punkten, definierad
med sina koordinater, ligger inom en kvadrat med ett centrum R och
50 mm långa sidor, och om den faktiska ryggstödsvinkeln avviker mindre
än 5º från föreskrivna ryggstödsvinkeln.
6.2.1 Om dessa villkor uppfylls, skall R-punkten och den föreskrivna ryggstöds-
vinkeln användas för provningen och om det behövs skall provdockan
ställas in så att H-punkten sammanfaller med R-punkten och så att den
faktiska ryggstödsvinkeln sammanfaller med den föreskrivna ryggstöds-
vinkeln.
6.3 Om H-punkten eller den faktiska ryggstödsvinkeln inte uppfyller kraven i
6.2, skall H-punkten eller den faktiska ryggstödsvinkeln bestämmas två
gånger till (tre gånger totalt). Om resultaten från två av dessa tre åtgärder
uppfyller kraven skall provningsresultaten betraktas som godtagbara.
6.4 Om minst två av de tre provningsresultaten inte uppfyller kraven i 6.2,
skall provningsresultaten betraktas som inte godtagbara.
6.5 Om den situation som beskrivs i 6.4 uppkommer, eller om kontrollen inte
kan utföras för att fordonstillverkaren inte tilhandahållit upplysningar om
R-punktens läge eller om den föreskrivna ryggstödsvinkeln, kan
medelvärdet av resultaten från de tre provningarna användas och betraktas
som tillämpligt i samtliga fall där R-punkten eller den föreskrivna
ryggstödsvinkeln nämns i detta kapitel.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 438
▼B
Tillägg
Figur 1
Den tredimensionella provdockans delar
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 439
▼B
Figur 2
Provdockans dimensioner och massa
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 440
▼B
BILAGA IV
DRAGANORDNING
(Mått angivna i mm)
Figur 1
Figur 2
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 441
▼B
Figur 3
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 442
▼B
BILAGA V
Tillägg 1
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 443
▼B
Tillägg 2
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 444
▼B
BILAGA VI
KRAV SOM STÄLLS PÅ SÄKERHETSBÄLTEN
1. De krav för fordon av kategori M1som anges i bilagorna till direktiv 77/
541/EEG (1) skall gälla.
2. Med avvikelse från de monteringskrav som fastställs i punkt 3 i bilaga 1 till
nämnda direktiv, får fordon med en vikt utan last på högst 400 kg (eller
550 kg om fordonet är avsett för varutransport) emellertid förses med
bälten eller fasthållningssystem enligt följande:
2.1. För sätena vid sidan, trepunktsbälten med eller utan upprullningsanord-
ningar.
2.2. För sätena i mitten, höftbälten eller trepunktsbälten med eller utan upprull-
ningsanordningar.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 445
(1) EGT nr L 220, 29.8.1977, s. 95.
▼B
Tillägg 1
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 446
▼B
Tillägg 2
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 447
▼B
Tillägg 3
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 448
▼B
Tillägg 4
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 449
▼B
KAPITEL 12
GLASRUTOR, VINDRUTETORKARE, SPOLARE, AVISARE OCH DEFROSTRAR FÖR
TREHJULIGA MOPEDER, TREHJULINGAR OCH FYRHJULINGAR MED KAROSSERI
FÖRTECKNING ÖVER BILAGOR
BILAGA I Glasrutor …
Tillägg 1 Informationsdokument om en typ av glasrutor som är avsedda för trehju-
liga mopeder, trehjulingar eller fyrhjulingar med karosseri …
Tillägg 2 Intyg om komponenttypgodkännande för en typ av glasrutor som är
avsedda för trehjuliga mopeder, trehjulingar eller fyrhjulingar med karos-
seri …
Tillägg 3 Informationsdokument om montering av glasrutor på en typ av trehjuliga
mopeder, trehjulingar och fyrhjulingar med karosseri …
Tillägg 4 Intyg om komponenttypgodkännande för montering av glasrutor på en typ
av trehjuliga mopeder, trehjulingar och fyrhjulingar med karosseri …
BILAGA II Vindrutetorkare, spolare, avisare och defrostrar för trehjuliga mopeder,
trehjulingar eller fyrhjulingar med karosseri …
Tillägg 1 Förfarande som skall följas för att bestämma vindrutornas synfält på
trehjuliga mopeder, trehjulingar och fyrhjulingar med karosseri i
förhållande till V-punkterna …
Tillägg 2 Mixtur för provning av vindrutetorkare och -spolare …
Tillägg 3 Informationsdokument om vindrutetorkare för en typ av trehjulig moped,
trehjuling eller fyrhjuling med karosseri …
Tillägg 4 Intyg om komponenttypgodkännande för vindrutetorkare för en typ av
trehjulig moped, trehjuling eller fyrhjuling med karosseri …
Tillägg 5 Informationsdokument om vindrutespolare för en typ av trehjulig moped,
trehjuling eller fyrhjuling med karosseri …
Tillägg 6 Intyg om komponenttypgodkännande för vindrutespolare för en typ av
trehjulig moped, trehjuling eller fyrhjuling med karosseri …
Tillägg 7 Informationsdokument om avisnings- och defrosteranordning för en typ av
trehjulig moped, trehjuling eller fyrhjuling med karosseri …
Tillägg 8 Intyg om komponenttypgodkännande för avisnings- och defrosteranordning
för en typ av trehjulig moped, trehjuling eller fyrhjuling med karosseri …1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 450
▼B
BILAGA I
GLASRUTOR
1. KONSTRUKTIONSKRAV
1.1 De fordon som inbegrips i detta kapitel och har en maximal referenshas-
tighet på över 45 km/h skall uppfylla de konstruktions- och
monteringskrav som anges i direktiv 92/22/EEG (1) om säkerhetsglas och
glasmaterial i motorfordon och släpvagnar till dessa.
1.2 De fordon som inbegrips i detta kapitel och har en maximal referenshas-
tighet som inte är högre än 45 km/h skall uppfylla de krav som anges idirektiv 92/22/EEG eller i bilaga III till direktiv 89/173/EEG (
2) om vissa
delar och egenskaper på jordbruks- och skogsbrukstraktorer med hjul.
Emellertid
1.2.1 skall ordalydelsen i punkt 10 i bilaga III A till direktiv 89/173/EEG
ersättas med följande: ”Två inspektioner per år skall tillåtas”.
1.2.2 Bilagorna III-B och III-P till direktiv 89/173/EEG skall ersättas med
tillägg 1—4.
2. KRAV RÖRANDE MONTERING AV VINDRUTOR OCH ANDRA
GLASRUTOR PÅ DE FORDON SOM DET HÄNVISAS TILL I 1.2
2.1 Enligt tillverkarens önskemål kan fordon med karosseri förses med:2.1.1 ”vindrutor” och ”andra glasrutor än vindrutor” som uppfyller de krav som
anges i bilaga III A till direktiv 89/173/EEG,
2.1.2 eller vindrutor som uppfyller de krav som gäller för ”andra glasrutor än
vindrutor” som anges i bilaga III A till direktiv 89/173/EEG men som
utesluter de som inbegrips i punkt 9.1.4.2 i bilaga III C till samma
direktiv (glasrutor vars normala ljusgenomsläpplighetsfaktor kan var
mindre än 70 %).1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 451
(1) EGT nr. L 129, 14.5.1992, s. 11.
(2) EGT nr L 67, 10.3.1989, s. 1.
▼B
Tillägg 1
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 452
▼B
Tillägg 2
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 453
▼B
Tillägg 3
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 454
▼B
Tillägg 4
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 455
▼B
BILAGA II
VINDRUTETORKARE, SPOLARE, AVISARE OCH DEFROSTRAR FÖR
TREHJULIGA MOPEDER, TREHJULINGAR ELLER FYRHJULINGAR
MED KAROSSERI
1. DEFINITIONER
I detta direktiv avses med
1.1 typ av fordon med avseende på vindrutetorkare, spolare, avisare och
defroster: fordon som inte skiljer sig från varandra vad beträffar följande
väsentliga aspekter:
1.1.1 De yttre och inre former och anordningar som, inom det område som
anges i tillägg 1 punkt 1, kan påverka sikten.
1.1.2 Vindrutans och dess fästanordningars form, dimensioner och egenskaper.
1.1.3 Egenskaperna hos vindrutetorkarna, spolarna och kupéns uppvärmnings-
system.
1.2 V-punkter: de punkter vilkas läge i kupén bestäms av vertikala
längsgående plan som passerar genom mitten av de yttersta sätespositio-
nerna på framsätet och som i relation till R-punkten och ryggstödets
avsedda lutning används för att kontrollera uppfyllandet av de krav
som rör synfältet (se tillägg 1),
1.3 R-punkt eller sätespositionens referenspunkt och H-punkt: definitionen i
kapitel XI rörande säkerhetsbältesförankringar och säkerhetsbälten skall
gälla.
1.4 vindrutans referenspunkter: skärningspunkterna på vindrutor för linjer
som strålar framåt ut från V-punkterna upp till vindrutans utsida,
1.5 vindrutans genomskinliga yta: den del av ytan vars ljusgenomsläpplig-
hetsfaktor, mätt vinkelrätt mot ytan, är åtminstone 70 %,
1.6 vindrutetorkare: enheten bestående av en anordning som torkar vindru-
tans utsida och de tillbehör och manöverorgan som behövs för att starta
och stänga av sagda anordning,
1.7 vindrutetorkarfält: det område på utsidan av en våt vindruta som torkas
av vindrutetorkaren,
1.8 vindrutespolare: en anordning för förvaring och påföring av vätska på
vindrutans utsida, tillsammans med de nödvändiga manöverorganen för
igångsättning och avstängning av anordningen,
1.9 vindrutespolarmanöverorgan: en enhet eller ett tillbehör för igångsätt-
ning och avstängning av vindrutespolaranordning. Igångsättningen och
avstängningen kan samordnas med manövreringen av vindrutetorkarna
eller vara helt oberoende av den,
1.10 vindrutespolarpump: en anordning avsedd att mata vindrutespo-
larvätskan från dess flaska till vindrutans yta,
1.11 munstycke: en anordning som kan inriktas och som riktar spolarvätska
mot vindrutan,
1.12 vindrutespolarens manövrering: vindrutespolaranordningens förmåga att
rikta vätskan mot det avsedda området på vindrutan utan att förorsaka
läckage eller lösgöring av någon vindrutespolslang när anordningen är i
normal användning,
1.13 avisningsanordning: en anordning avsedd att smälta frost eller is på
vindrutans ytor för att återställa sikten,
1.14 avisning: avlägsnande av frost- eller isbeläggning från glasytorna genom
användning av avisnings- och vindrutetorkaranordningarna,
1.15 avisat område: det område på glasytan vars yta är torr eller täckt med
smält eller delvis smält (fuktig) frost som från utsidan kan avlägsnas av
vindrutetorkaren, men som utesluter det område på vindrutan som är
täckt med torr frost,
1.16 defrosteranordning: en anordning avsedd att avlägsna beläggning av
imma från vindrutans insida för att återställa sikten,
1.17 imma: en beläggning av kondensat på insidan av glasytorna,
1.18 defrostning: avlägsnande av den imma som täcker glasytorna genom
användning av defrosteranordningen.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 456
▼B
2. KRAV
2.1Vindrutetorkare
2.1.1 Alla fordon skall vara försedda med minst en automatisk vindrutetor-
kare, dvs. som kan fungera när fordonets motor går utan andra
ingripanden av föraren än vad som behövs för att starta och stänga av
vindrutetorkaren.
2.1.1.1 Den måste också täcka minst 90 % av synfält A som definieras i punkt
2.2 i tillägg 1.
2.1.2 Vindrutetorkaren skall ha en svepfrekvens på minst 40 perioder per
minut, varvid en period är vindrutetorkarens fram-och-återgående
rörelse.
2.1.3 Den eller de frekvenser som det hänvisas till i punkt 2.1.2 skall uppnås
enligt vad som fastställs i punkt 3.1.1—3.1.8.
2.1.4 Vindrutetorkararmen skall monteras på ett sådant sätt att den kan fällas
bakåt från vindrutan så at denna kan rengöras manuellt.
2.1.5 Vindrutetorkaren skall kunna arbeta under två minuter på en torr vind-
ruta enligt vad som krävs i punkt 3.1.9.
2.1.6 Systemet måste kunna tåla stopp under en fortlöpande period på 15
sekunder med vindrutetorkararmarna låsta i sitt vertikala läge och med
vindrutetorkarmanövreringen inställd på maximal svepfrekvens.
2.2Vindrutespolare
2.2.1 Alla fordon skall vara utrustade med en vindrutespolare som kan tåla
den belastning som är resultatet av blockerade munstycken när systemet
aktiveras enligt det förfarande som anges i punkt 3.2.1.
2.2.2 Manövreringen av rutans spolare och torkare får inte försämras av att
utsättas för de temperaturväxlingar som anges i punkterna 3.2.2 och
3.2.3.
2.2.3 Vindrutespolaren skall kunna frammata tillräckligt med vätska för att
rengöra 60 % av det område som anges i punkt 2.2 i tillägg 1 under de
förhållanden som beskrivs i punkt 3.2.4.
2.2.4 Vätskeflaskans volym skall vara minst en liter.
2.3Avisare och defroster
2.3.1 Alla fordon skall vara försedda med en vindruteavisare och -defroster
som möjliggör avlägsnande av all is eller frost som täcker vindrutan
och all imma som täcker insidan av vindrutan. Denna anordning krävs
emellertid inte för trehjuliga mopeder med karosseri med en motor som
inte utvecklar mer än 4 kW.
2.3.2 De villkor som anges i punkt 2.3.1 skall anses vara uppfyllda om
fordonet är utrustat med ett för passagerarkupén lämpligt uppvärmnings-
system som uppfyller de villkor som föreskrivs i direktiv 78/548/EEG (1)
om värmesystem för passagerarutrymmet i motorfordon med följande
tillägg till punkterna 2.4.1.1 och 2.4.1.2 i bilaga 1 till ovannämnda
direktiv: ”alternativt måste det klart påvisas att inget läckage kan nå
passagerarutrymmet”.
2.3.3 Med avvikelse från punkt 2.3.2 ovan skall kraven i direktiv 78/317/
EEG (2) om avfrostning och avimning av glasrutor i motorfordon gälla
fordon med en effekt över 15 kW.
3. PROVNINGSMETOD3.1Vindrutetorkare
3.1.1 Om inte annat fastställs skall de provningar som beskrivs nedan utföras
under följande förhållanden:
3.1.2 Omgivningstemperaturen får inte vara lägre än 10 ºC eller högre än
40 ºC.
3.1.3 Vindrutan skall ständigt hållas våt.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 457
(1) EGT nr L 168, 26.6.1978, s. 40.
(2) EGT nr L 81, 28.3.1978, s. 27.
▼B
3.1.4 Om vindrutetorkaren är elektriskt manövrerad måste följande tilläggs-
krav uppfyllas:
3.1.4.1 Batteriet måste vara fulladdat.
3.1.4.2 Motorn skall rotera med en hastighet som motsvarar 30 % ± 10 % av
dess toppeffekthastighet.
3.1.4.3 Halvljusstrålkastarna måste vara tända.3.1.4.4 Om värme- och/eller ventilationsanordningarna, om sådana finns, är
elektriska skall de arbeta under maximala energiförbruknings-
förhållanden.
3.1.4.5 Där avisnings- och defrosteranordningarna, om sådana finns, är elekt-
riska skall de arbeta under maximala energiförbrukningsförhållanden.
3.1.5 Pneumatiska eller vakuumvindrutetorkare skall kunna arbeta kontinuer-
ligt vid de erfordrade frekvenserna oberoende av motorhastighet eller
last.
3.1.6 Vindrutetorkarens svepfrekvenser skall uppfylla de krav som anges i
punkt 2.1.2 efter en funktionsperiod på 20 minuter på en våt yta.
3.1.7 Vindrutans utsida skall avfettas grundligt med denaturerad sprit eller
med ett likvärdigt avfettningsmedel.
När rutan torkat skall en minst 3 %-ig och högst 10 %-ig ammoniaklös-
ning påföras och tillåtas torka, och därefter skall vindrutans yta torkas
med en torr bomullstrasa.
3.1.8 Ett jämnt lager av provningsblandningen skall sedan påföras vindrutans
utsida (se tillägg 2) och tillåtas torka.
3.1.9 Kraven i 2.1.5 skall uppfyllas under de förhållanden som specificeras i
3.1.4
3.2Vindrutespolare
Provningsförhållanden
3.2.1 Prov nr 1
3.2.1.1 Vindrutespolaren skall fyllas med vatten och göras helt klar för använd-
ning varefter den skall utsättas för en omgivningstemperatur av 20 ± 5 ºC
under minst 4 timmar. Alla munstycken skall blockeras och anordningen
skall aktiveras sex gånger inom en minut, varvid varje aktiveringsperiod
skall vara minst 3 sekunder. Om anordningen aktiveras genom förarens
muskelenergi skall den krävda kraften anges i följande tabell:
Typ av pump Kraft som krävs
manuellt manövrerad 11 till 13,5 daN
fotmanövrerad 40 till 44,5 daN
3.2.1.2 Provspänningen för elektriska pumpar får inte vara lägre än den nomi-
nella spänningen, dockutan att översk rida den med mer än 2 volt.
3.2.1.3 När provet väl har utförts skall vindrutespolaren fungera enligt vad som
föreskrivs i punkt 1.12.
3.2.2 Prov nr 2 (prov vid låga temperaturer)
3.2.2.1 Vindrutespolaren skall fyllas med vatten, göras helt klar för användning
och därefter utsättas för en omgivningstemperatur av −18 ± 3 ºC under
åtminstone 4 timmar, varvid det skall säkerställas att allt vatten som
finns i anordningen är fruset. Anordningen skall sedan utsättas för en
omgivningstemperatur av 20 ± 2 ºC ända tills isen har smält helt.
Anordningens funktion kontrolleras sedan varefter den aktiveras på det
sätt som anges i punkt 3.2.1.
3.2.3 Prov nr 3 (prov vid höga temperaturer)
3.2.3.1 Vindrutespolaren skall fyllas med vatten med en temperatur av 60 ± 3 ºC.
Anordningens funktion kontrolleras sedan genom aktivering på det sätt
som anges i punkt 3.2.1.
3.2.4 Prov nr 4 (provning av vindrutespolarens effektivitet enligt punkt 2.2.3)
3.2.4.1 Vindrutespolaren skall fyllas med vatten och göras helt klar för använd-
ning. Med fordonet stillastående och inte utsatt för någon betydande
vindstyrka skall vindrutespolarmunstycket eller -munstyckena justeras1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 458
▼B
så att de är riktade mot målområdet på vindrutans utsida. Om anord-
ningen aktiveras genom förarens muskelenergi får den kraft som
används för att göra det inte överskrida den som anges i punkt 3.2.1.1.
Om anordningen aktiveras med en elektrisk pump, skall kraven i punkt
3.1.4 gälla.
3.2.4.2 Vindrutans utsida skall undergå den behandling som anges i punkterna
3.1.7 och 3.1.8.
3.2.4.3 Vindrutespolaren skall därefter aktiveras enligt tillverkarens anvisningar
under tio automatiska arbetscykler för vindrutetorkaren på dess högsta
frekvens och den del av synfältet enligt tillägg 1 punkt 2.2 som sålunda
rengörs skall bestämmas.
3.3 All provning av vindrutespolaren som beskrivs i punkterna 3.2.1 till
3.2.3 skall utföras på en och samma anordning.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 459
▼B
Tillägg 1
Förfarande som skall följas för att bestämma vindrutornas synfält på
trehjuliga mopeder, trehjulingar och fyrhjulingar med karosseri i
förhållande till V-punkterna
1. V-PUNKTERNAS LÄGE
1.1 I tabellerna I och II anges V-punkternas läge i förhållande till R-punkten
utifrån deras X-, Y- och Z-koordinater inom det tredimensionella referens-
systemet.
1.2 I tabell I anges baskoordinaterna för en given sätesryggslutning på 25º.
Koordinaternas positiva riktning visas i bilaga III figur 1.
TABELL I
Punkt V X Y Z
V168 mm − 5 mm 665 mm
V268 mm − 5 mm 589 mm
1.3Den ändring som skall göras för de avsedda sätesryggslutningarna
som inte är 25º.
1.3.1 I tabell II anges de ytterligare ändringar som skall göras på koordinaterna
∆X för varje V-punkt när den avsedda sätesryggslutningens vinkel är
annan än 25º. Koordinaternas positiva riktning framgår av figur 1.
TABELL II
Ryggstödets lutningsvinkel
i graderHorisontella koordinater
∆X
5 − 186 mm
6 − 177 mm7 − 167 mm
8 − 157 mm
9 − 147 mm
10 − 137 mm
11 − 128 mm
12 − 118 mm
13 − 109 mm
14 − 99 mm
15 − 90 mm
16 − 81 mm
17 − 72 mm
18 − 62 mm
19 − 53 mm
20 − 44 mm
21 − 35 mm
22 − 26 mm
23 − 18 mm
24 − 9 mm
25 0 mm26 9 mm
27 17 mm
28 26 mm
29 34 mm1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 460
▼B
Ryggstödets lutningsvinkel
i graderHorisontella koordinater
∆X
30 43 mm
31 51 mm
32 59 mm
33 67 mm
34 76 mm35 84 mm
36 92 mm
37 100 mm
38 108 mm
39 115 mm
40 123 mm
2. SYNFÄLT
2.1 Två synfält skall bestämmas utifrån V-punkterna.
2.2 Synfält A är det område på vindrutans utskjutande utsida som begränsas
av följande fyra plan som sträcker sig framåt från V-punkterna (se figur
1):
— ett vertikalt plan som går genom V
1och V2och bildar en vinkel på 18º
till vänster med X-axeln,
— ett plan parallellt med Y-axeln som går genom V1och bildar en vinkel
på 3º uppåt med X-axeln,
— ett plan parallellt med Y-axeln som går genom V2och bildar en vinkel
på 1º nedåt med X-axeln,
— ett vertikalt plan som går genom V1och V2och bildar en vinkel på 20º
till höger med X-axeln.1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 461
▼B
Figur 1
Synfält A
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 462
▼B
Tillägg 2
Mixtur för provning av vindrutetorkare och -spolare
Den provmixtur som anges i punkterna 3.1.8 och 3.2.4.2 består, i volym räknat,
av 92,5 % vatten (med en hårdhet av mindre än 205 g/1 000 kg efter avdunst-
ning), 5 % mättad saltlösning (natriumklorid) och 2,5 viktprocent damm vars
sammansättning framgår av tabellerna I och II.
TABELL I
Analys av provdamm
Beståndsdel Procent, massa
SiO267 till 69
Fe2O33 till 5
Al2O315 till 17
CaO 2 till 4
MgO 0,5 till 1,5
Alkali 3 till 5
Förbränningsförluster 2 till 3
TABELL II
Fördelningen av grovt damm enligt partikelstorlek
Partikelstorlek
(i µm)Fördelning enligt storlek
(i %)
0 till 5 12 ± 2
5 till 10 12 ± 3
10 till 20 14 ± 3
20 till 40 23 ± 3
40 till 80 30 ± 3
80 till 200 9 ± 31997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 463
▼B
Tillägg 3
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 464
▼B
Tillägg 4
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 465
▼B
Tillägg 5
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 466
▼B
Tillägg 6
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 467
▼B
Tillägg 7
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 468
▼B
Tillägg 8
1997L0024 — SV — 18.08.1997 — 000.001 — 469