1999R1251 — SV — 28.12.1999 — 001.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1251/1999
av den 17maj 1999
om upprättande av ett stödsystem för producenter av vissa jordbruksgrödor
(EGT L 160, 26.6.1999, s. 1)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Rådets förordning (EG) nr 2704/1999 av den 14 december 1999 L327 12 21.12.1999
Rättad genom:
►C1Rättelse, EGT L 196, 2.8.2000, s. 11 (1251/1999)
1999R1251 — SV — 28.12.1999 — 001.001 — 2
▼B
RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1251/1999
av den 17maj 1999
om upprättande av ett stödsystem för producenter av vissa jord-
bruksgrödor
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORD-
NING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemen-
skapen, särskilt artiklarna36 och 37 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag(1),
med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3),
med beaktande av Regionkommitténs yttrande(4),
med beaktande av Europeiska revisonsrättens yttrande(5), och
av följande skäl:
1.Syftet med den gemensamma jordbrukspolitiken är att nå de mål
somangesiartikel33ifördraget,medhänsyntillmarknadssitua-tionen.
2.För att säkerställa en bättre balans på marknaden infördes en nystödordning genom rådets förordning (EEG) nr1765/92 av den30juni1992omupprättandeavettstödsystemförproducenteravvissa jordbruksgrödor(
6).
3.Efter 1992 års reform av den gemensamma jordbrukspolitikenhar balansen på marknaden förbättrats avsevärt.
4.Arealuttag enligt det stödsystem för producenter av vissa jord-bruksgrödor, som år 1992 infördes i kombination med en sänk-ning av interventionspriset, har bidragit till att produktionen harkunnat hållas under kontroll, samtidigt som ökad priskonkurrensharmedförtattbetydandeextraspannmålskvantiteterharanväntspå hemmamarknaden, huvudsakligen till foder.
5.Stödet enligt det system som infördes 1992 bör behållas, dockunder beaktande av utvecklingen på marknaden och de erfaren-heter som gjorts vid tillämpningen av det nuvarande systemet.
6.Medlemsstaternafårundervissaomständigheterlåtagräsensilageberättiga till arealersättning enligt detta system.
7.I reformeringen av stödsystemet måste gemenskapens internatio-nella förpliktelser tas i beaktande.
8.Det bästa sättet att uppnå balans på marknaden är att närmagemenskapens spannmålspriser till världsmarknadspriserna ochatt bevilja icke grödspecifika arealersättningar.
9.Arealersättningen bör ses över om marknadsvillkoren skiljer sigfrån dem som för närvarande förutses.
10.De arealer som berättigar till detta stöd bör begränsas till arealermedjordbruksgrödorellertidigareoffentligtfinansieradeuttagavarealer.
(1) EGT C 170, 4.6.1998, s. 4.
(2) Yttrandet avgivet den 6maj 1999 (ännu ej offentliggjort i EGT).
(3) EGT C 284, 14.9.1998, s. 55.
(4) EGT C 93, 6.4.1999, s. 1.
(5) EGT C 401, 22.12.1998, s. 3.
(6) EGT L 181, 1.7.1992, s. 12. Förordningen senast ändrad genom förord-
ning (EG) nr1624/98 (EGT L 210, 28.7.1998, s. 3).
1999R1251 — SV — 28.12.1999 — 001.001 — 3
▼B
11.När den sammanlagda areal för vilken ersättning begärs enligt
systemet överskrider basarealen bör en minskning ske av denstödberättigande arealen per jordbruksföretag för att säkerställabalansen på marknaden.
12.Medlemsstaterna får använda sig av en eller flera nationellabasarealer. Det anses lämpligt att de medlemsstater som väljerdetta alternativ får dela upp varje nationell basareal i delbasa-realer. När en nationell basareal har överskridits bör den berördamedlemsstaten tillåtas att koncentrera tillämpningen av åtgär-derna helt eller delvis till de områden där överskridandet harkonstaterats.
13.Arealersättningen bör avspegla de särskilda strukturella särdragsompåverkaravkastningen,ochdetböröverlåtasåtmedlemssta-terna att utarbeta regionaliseringsplaner baserade på objektivakriterier. I regionaliseringsplanerna bör enhetliga genomsnittsav-kastningarfastställas.Planernamåste,medhänsyntillstrukturellaskillnader mellan produktionsregionerna, överensstämma medgenomsnittsavkastningen i varje enskild region under en vissperiod. Ett särskilt förfarande bör fastställas för att dessa planerskall kunna granskas på gemenskapsnivå.
14.Endifferentieringavavkastningenkantillåtasförbevattnadeochicke-bevattnade arealer, under förutsättning att en separat basa-real upprättas för bevattnade grödor och att detta inte innebärnågon utvidgning av den totala basarealen.
15.Majs har en annan avkastning och skiljer sig därigenom frånandra spannmålsslag, vilket kan motivera en särskild behandling.
16.Förberäkningenavarealersättningenbörettgrundbelopppertonmultiplicerasmedden”genomsnittsavkastningavspannmål”somfastställts för den berörda regionen. När olika avkastningarbestämsförmajsochförandraspannmålsslagbörsärskildabasa-realer fastställas för majs.
17.Ett enda grundbelopp bör fastställas för jordbruksgrödor. Grund-beloppen per ton bör ökas med beaktande av sänkningen i fleraetapper av interventionspriset för spannmål. Ett särskilt stöd börinrättas för proteingrödor för att bevara deras konkurrenskraftgentemot spannmålen.
18.I händelse av en slutgiltig sänkning av interventionspriset skallgrundbeloppetökas,varvidsammakompensationssatssomunderregleringsåren 2000/2001 och 2001/2002 skall tillämpas.
19.En särskild ordning för durumvete bör upprättas som garanteraren nivå på durumveteproduktionen som är tillräcklig för attförsörja användarindustrin samtidigt som budgetutgifterna hålls ischack. Detta mål kan uppnås genom att det för varje berördmedlemsstatinförsetttilläggsombegränsastillenmaximalarealför durumvete. Ett eventuellt överskridande av dessa arealer börmedför en justering av inlämnade ansökningar.
20.Ivissamedlemsstaterfinnsdetdessutomenväletableradproduk-tionavdurumveteiregionerutanfördetraditionellaproduktions-områdena. Det är önskvärt att en viss produktionsnivå bevaras idessa regioner genom att ett särskilt stöd beviljas.
21.För att komma i åtnjutande av arealersättningen bör producenternataenförutbestämdprocentuellandelavsinbrukadearealurproduktion. Den mark som tas ur produktion skall skötas på ettsådant sätt att vissa minimikrav från miljösynpunkt uppfylls. Dearealer som tas ur produktion bör också kunna användas förannan produktion än livsmedelsproduktion, förutsatt att effektivakontrollsystem kan tillämpas.
22.Underrådandemarknadssituationbörkravetpåuttagminskastill10% för perioden 2000-2006. Andelen bör prövas på nytt så atthänsyn kan tas till produktions- och marknadsutvecklingen.
1999R1251 — SV — 28.12.1999 — 001.001 — 4
▼B
23.En skyldighet att ta jordbruksareal ur produktion bör medföra
skälig kompensation. Denna bör motsvara arealersättningen förspannmål.
24.Inget krav på uttag av areal bör åläggas små producenter, varsansökanomarealersättningliggerunderenvissnivå.Dennanivåbör fastställas.
25.För frivilliga arealuttag får producenterna beviljas ersättning förytterligare uttag av areal; en högsta arealgräns bör fastställas avmedlemsstaterna.
26.Arealersättningenbörbetalasutengångomåretförenvissareal.Arealer som inte odlats omedelbart före ikraftträdandet av denordningsomupprättadesgenomförordning(EEG)nr1765/92börinte berättiga till ersättning. För att beakta vissa särskilda förhål-landen, där denna bestämmelse är alltför restriktiv, bör vissaundantag medges; dessa bör förvaltas av medlemsstaterna.
27.Det är nödvändigt att fastställa vissa villkor för ansökan omarealersättning och att närmare ange när producenterna skall fåbetalt.
28.Tidpunkter för utbetalning bör fastställas för att garantera enjämnfördelningavförsäljningenavjordbruksgrödorunderregle-ringsåret.
29.Tidpunkternaförsåddböranpassastilldenaturligavillkorenideolika produktionsområdena.
30.Det är nödvändigt att meddela övergångsbestämmelser för attavskaffa grödspecifika ersättningar för oljeväxter från och medregleringsåret 2002/2003; vissa av de befintliga bestämmelsernapå detta område måste behållas med hänsyn till gemenskapensinternationella förpliktelser.
31.Medlemsstaternas utgifter till följd av de skyldigheter som till-ämpningen av denna förordning medför bör finansieras avgemenskapenienlighetmedartiklarna1oc h2irådetsförordning
(EG) nr1258/1999 av den 17maj 1999 om finansiering av dengemensamma jordbrukspolitiken(
1).
32.Detärnödvändigtattmeddelaövergångsbestämmelserochattgekommissionen möjlighet att, om nödvändigt, besluta om ytterli-gare övergångsbestämmelser.
33.Anpassningarna av stödsystemet för jordbruksgrödor bör införasfrån och med regleringsåret 2000/2001.
34.Mot bakgrund av de aktuella anpassningarna av det gällandestödsystemet och av tidigare ändringar, bör förordning (EEG)nr1765/92 av tydlighetsskäl ersättas med en ny förordning.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. Genom denna förordning upprättas ett system med arealersättning
till producenter av jordbruksgrödor.
2. I denna förordning
— omfattar regleringsåret perioden 1juli-30juni,
— avses med jordbruksgrödor de produkter som förtecknas i bilagaI.
3. Medlemsstater där majs inte är en traditionell gröda får låta
gräsensilage berättiga till arealersättning för jordbruksgrödor på sammavillkor som de som gäller för jordbruksgrödor.
(1) Se sidan 103 i detta nummer av EGT.
1999R1251 — SV — 28.12.1999 — 001.001 — 5
▼B
KAPITEL I
Artikel 2
1. Gemenskapens producenter av jordbruksgrödor får ansöka om
arealersättning enligt de villkor som anges i denna förordning.
2. Arealersättningen skall fastställas per hektar och differentieras
regionalt.
Arealersättningen skall beviljas för den areal där jordbruksgrödor odlas
eller som tas ur produktion i enlighet med artikel6, och som inteöverstigerenregionalbasareal.Dennafastställssomdetgenomsnittligaantal hektar inom en region, där jordbruksgrödor odlas eller, i tillämp-ligafall,somlagtsiträdaenligtenoffentligtfinansieradordningunder1989, 1990 och 1991. Med en region avses i detta sammanhang enmedlemsstat eller en region inom en medlemsstat, alltefter den berördamedlemsstatens eget val.
3. Producenter som ansöker om arealersättning är skyldiga att ta en
delavdenarealsomderasjordbruksföretagomfattarurproduktionochskall få ersättning för detta åtagande.
4. När den sammanlagda areal, för vilken ersättning begärs enligt
systemet för jordbruksgrödor - inklusive det uttag av areal som före-skrivs enligt systemet - överskrider basarealen, skall den stödberätti-gande arealen per jordbrukare minskas proportionellt för all ersättningsom enligt denna förordning beviljas i regionen i fråga under sammaregleringsår.
Arealer som inte är föremål för en ansökan om ersättning enligt denna
förordning, men som ligger till grund för en ansökan om stöd enligtrådets förordning (EG) nr1254/1999 av den 17maj 1999 om dengemensamma organisationen av marknaden för nötkött(
1) skall också
beaktas vid beräkning av de arealer för vilka ersättning begärs.
5. Om en medlemsstat låter gräsensilage berättiga till arealersättning
förjordbruksgrödorskallensärskildbasarealfastställas.Ombasarealenför jordbruksgrödor eller gräsensilage inte uppnås under ett visst regle-ringsårskallresterandehektartilldelasmotsvarandebasarealförsammaregleringsår.
6. Om en medlemsstat har valt att upprätta en eller flera nationella
basarealer får den indela varje nationell basareal i delbasarealer ienlighet med objektiva kriterier som skall definieras av medlemsstaten.
Vid tillämpningen av denna punkt skall Secano- och Ragadíobasarea-
lerna betraktas som nationella basarealer.
När en nationell basareal överskrids får den berörda medlemsstaten i
enlighet med objektiva kriterier koncentrera den åtgärd som är till-ämplig enligt punkt4 helt eller delvis till de delbasarealer för vilkaöverskridandet har noterats.
De medlemsstater som har beslutat att tillämpa de möjligheter som
angesidennapunktskallsenastden15septemberunderrättaproducen-terna och kommissionen om sina val samt om de närmare bestämmel-serna för deras tillämpning.
Artikel 3
1. Isyfteattfastställadengenomsnittsavkastningsomskallanvändas
vid beräkning av arealersättningen skall varje medlemsstat upprätta enregionaliseringsplansominnehållerrelevantaobjektivakriterierförfast-ställandet av de särskilda produktionsregionerna för att det skall blimöjligt att komma fram till specifika och homogena områden.
Medlemsstaterna skall ta vederbörlig hänsyn till särskilda förhållanden
när de upprättar sina regionaliseringsplaner. De får i synnerhet anpassa
(1) Se sidan 21 i detta nummer av EGT.
1999R1251 — SV — 28.12.1999 — 001.001 — 6
▼B
genomsnittsavkastningen till eventuella strukturella skillnader mellan
produktionsregionerna.
2. Medlemsstaterna får också tillämpa en annan avkastningsnivå för
majs än för andra spannmålsslag i sina regionaliseringsplaner.
a) I de fall då avkastningen för majs är högre än för andra spannmåls-
slag skall en basareal enligt artikel2.2 fastställas separat för majsoch basarealen skall omfatta en eller flera majsproduktionsregionerefter medlemsstatens eget val.
Medlemsstaterna får i ifrågavarande regioner också fastställa sepa-
rata basarealer för andra jordbruksgrödor än majs. I sådana fall, ochombasarealenförmajsinteuppnåsunderettvisstregleringsår,skallresterandehektartilldelasmotsvarandebasarealförandrajordbruks-grödor än majs för samma regleringsår.
b) I de fall då avkastningen för majs är lika stor som eller mindre än
avkastningen för andra spannmålsslag kan en basareal också fast-ställasseparatförmajsienlighetmedpunkta.Isådanafall,ochommedlemsstaten väljer att fastställa en basareal för ”andra jordbruks-grödor än majs” skall
— resterandehektar,ombasarealenför”majs”inteuppnåsunderett
visst regleringsår, tilldelas motsvarande basarealer för andragrödor för samma regleringsår.
— resterande hektar, om basarealen för ”andra jordbruksgrödor än
majs” inte uppnås under ett visst regleringsår, tilldelas denberörda basarealen för ”majs” för samma regleringsår.
Om dessa basarealer överskrids, skall artikel2.4 tillämpas.3. Medlemsstaterna får i sina regionaliseringsplaner fastställa olika
avkastning för bevattnade och icke-bevattnade arealer. I sådana fallskall medlemsstaterna upprätta en särskild basareal för arealer medbevattnade grödor.
Den bevattnade basarealen skall motsvara genomsnittet för bevattnade
arealer under åren 1989 till 1991 för skörd av jordbruksgrödor, inklu-sive de ökningar som gjorts enligt artikel3.1 fjärde stycket sistameningen i förordning (EEG) nr1765/92. Den bevattnade basarealen iPortugal skall emellertid gradvis ökas med upp till 60000ha i deområdendärdetharfastställtsattbevattningsinvesteringarharpåbörjatsefter den 1augusti 1992. Denna ökning får helt eller delvis läggas tillden bevattnade majsbasareal som avses i artikel3.2.
Upprättandetavdenbevattnadebasarealenfårinteledatillenökningav
den sammanlagda basarealen i den berörda medlemsstaten. Om denbevattnade basarealen överskrids skall artikel2.4 tillämpas.
Om den bevattnade basarealen inte uppnås under ett visst regleringsår,
skall resterande hektar tilldelas motsvarande icke-bevattnade basarealför samma regleringsår.
4. Regionaliseringsplanen skall alltid säkerställa att den genomsnitt-
savkastningsomfastställsfördenberördamedlemsstatenförperiodenienlighet med de kriterier som avses i punkt5 iakttas.
5. För varje produktionsregion skall medlemsstaten lämna närmare
upplysningar om arealer med jordbruksgrödor och om avkastningen förjordbruksgrödor som producerats i den regionen under femårsperioden1986/1987-1990/1991. Genomsnittsavkastningen för spannmål skallberäknas separat för varje region, varvid året med den högsta och åretmed den lägsta avkastningen utesluts.
Denna skyldighet får dock, när det gäller
— portugisisk spannmål, fullgöras genom att upplysningar har lämnats
i enlighet med rådets förordning (EEG) nr3653/90 av den 11december 1990 om fastställande av övergångsbestämmelser för den
1999R1251 — SV — 28.12.1999 — 001.001 — 7
▼B
gemensamma organisationen av marknaden för spannmål och ris i
Portugal(1),
— de fem nya tyska förbundsländerna, fullgöras genom angivande av
dengenomsnittsavkastningsomgällerfördeandratyskadelstaterna,
— Italien och Spanien, fullgöras genom att referensavkastningen fast-
ställs till 3,9 respektive 2,9ton/hektar.
Om en medlemsstat beslutar att behandla
— majs separat från övriga spannmålsslag, skall den genomsnittliga
spannmålsavkastningen, som inte skall ändras, anges särskilt förmajs och för andra spannmålsslag,
— bevattnade arealer separat från icke-bevattnade arealer, skall
motsvarande genomsnittsavkastning, som inte skall ändras, angessärskilt för båda dessa arealkategorier.
6. Medlemsstaterna skall överlämna sina regionaliseringsplaner till
kommissionen senast den 1augusti 1999 tillsammans med allt nödvän-digt underlag. För att fullgöra denna skyldighet får de hänvisa till denregionaliseringsplan de överlämnade till kommissionen i enlighet medrådets förordning (EEG) nr1765/92.
Kommissionenskallgranskaderegionaliseringsplanersommedlemssta-
terna överlämnar och se till att varje plan grundas på relevanta ochobjektiva kriterier och att den överensstämmer med tillgängliga upplys-ningar om tidigare år. Kommissionen får göra invändningar mot planersom inte är förenliga med ovannämnda kriterier, särskilt när det gälleren medlemsstats genomsnittsavkastning. I så fall skall den berördamedlemsstaten justera planen efter samråd med kommissionen.
Regionaliseringsplanen får ändras av den berörda medlemsstaten på
begäran av kommissionen eller på medlemsstatens eget initiativ ienlighet med samma förfarande som anges i denna artikel.
7. Om en medlemsstat i enlighet med punkt1 väljer att upprätta
produktionsregioner vars gränser inte motsvarar gränserna för de regio-nala basarealerna, skall den till kommissionen översända en samman-fattning av alla ansökningar om ersättning och av de avkastningar somär hänförliga till dessa. Om det av dessa uppgifter framgår att dengenomsnittsavkastning som följer av regionaliseringsplanen för 1993,eller när det gäller Österrike, Finland och Sverige, den genomsnittsav-kastning som följer av planen för 1995 eller, när det gäller Italien ochSpanien, den avkastning som anges i artikel3.5, överskrids i enmedlemsstat, skall all ersättning som skall betalas ut i den medlems-staten under följande regleringsår sänkas i proportion till det konstate-rade överskottet. Denna bestämmelse skall emellertid inte tillämpas omdenkvantitetförvilkenansökningarnagjordes,uttrycktitonspannmål,inte överskrider den kvantitet som utgörs av produkten av medlemssta-tens samtliga basarealer och ovannämnda genomsnittsavkastning.
Medlemsstaterna kan välja att fastställa om eventuella överskridanden
har skett av genomsnittsavkastningen för varje basareal. I sådana fallskall bestämmelserna i denna punkt tillämpas på den ersättning somskall betalas ut för varje berörd basareal.
Artikel 4
1. Utanattdetpåverkartillämpningenavartikel10,skallarealersätt-
ningenberäknasgenomattgrundbeloppetpertonmultiplicerasmeddengenomsnittliga spannmålsavkastning som fastställs i regionalisering-splanen för den berörda regionen.
2. Beräkningenipunkt1skallgörasmedhjälpavdengenomsnittliga
spannmålsavkastningen. Om majs behandlas separat skall emellertid”majs”-avkastningen användas för majs och avkastningen från ”andrasädesslag än majs” användas för spannmål, oljeväxter och oljelin.
(1) EGT L 362, 27.12.1990, s. 28. Förordningen senast ändrad genom
kommissionen förordning (EG) nr1664/95 (EGT L 158, 8.7.1995, s. 13).
1999R1251 — SV — 28.12.1999 — 001.001 — 8
▼B
3. Grundbeloppet skall fastställas enligt följande:
För proteingrödor
— 72,50euro/ton från och med regleringsåret 2000/2001.
För spannmål, gräsensilage och arealuttag
— 58,67euro/ton för regleringsåret 2000/2001,
— 63,00euro/ton från och med regleringsåret 2001/2002.
För oljelin
— 88,26euro/ton för regleringsåret 2000/2001,
— 75,63euro/ton för regleringsåret 2001/2002,— 63,00euro/ton från och med regleringsåret 2002/2003.
För oljeväxter
— 63,00euro/ton från och med regleringsåret 2002/2003 och framåt.
Beloppet 63,00euro/ton kan komma att ökas från och med reglerings-
året 2002/2003 mot bakgrund av den slutgiltiga sänkning av interven-tionspriset på spannmål som anges i artikel3.4 i förordning (EEG)nr1766/92.
Dennaökningavarealersättningarnakommerattutgörasammaandelav
interventionsprissänkningen som den som tillämpas för 2000/2001 och2001/2002.
4. I Finland och i Sverige norr om den 62:a breddgraden och några
sådana närliggande områden söder om den breddgraden där det råderliknande klimatförhållanden vilka gör det särskilt svårt att driva jord-bruk skall för spannmål och oljeväxter tillämpas ett tilläggsbelopp tillarealersättningen på 19euro/ton, som skall multipliceras med denavkastning som används för arealersättningarna.
Artikel 5
Ett tillägg till arealersättningen på 344,50euro per hektar skall betalas
ut för den areal där durumvete odlas i de traditionella produktionsom-råden som förtecknas i bilagaII, inom de gränser som fastställs ibilagaIII.
Om summan av de arealer, för vilka ett tillägg till arealersättningen
begärsunderettregleringsår,skulleöverstigaovanangivnagräns,skallden areal per producent för vilken tillägget får betalas ut sänkas iproportion därtill.
Medlemsstaterna får dock, med iakttagande av de gränser för en
medlemsstat som fastställs i bilagaIII, fördela de arealer som anges iden bilagan mellan de produktionsområden som definieras i bilagaII,eller, om det är nödvändigt, de produktionsregioner som avses iartikel3, beroende på den omfattning som odlingen av durumvete hadeunder perioden 1993 till 1997. Om summan av de arealer, för vilka detinom ett produktionsområde har ansökts om ett tillägg till arealersätt-ningen under ett regleringsår, skulle överskrida motsvarande regionalagräns, skall den areal per producent till vilken tillägget får betalasminskas proportionellt. Denna sänkning skall genomföras sedan detinom en medlemsstat har skett en överföring av arealer från regionersom inte har nått upp till gränsen för sin region till regioner som haröverskridit denna gräns.
I andra områden än de som anges i bilagaII och som har en väl
etableradproduktionavdurumvete,skallettsärskiltstödpå138,90europer hektar beviljas upp till en gräns när det gäller antalet hektar somanges i bilagaIV.
Artikel 6
1. Kravet på arealuttag för varje producent som ansöker om arealer-
sättning skall fastställas till en andel av dennes areal med jordbruks-grödor för vilken en ansökan lämnats in och som tagits ur produktion ienlighet med denna förordning.
1999R1251 — SV — 28.12.1999 — 001.001 — 9
▼B
Kravet på arealuttag fastställs till 10% från och med regleringsåret
2000/2001 till och med regleringsåret 2006/2007.
2. Medlemsstaternaskallvidtademiljöåtgärdersomärlämpligamed
hänsyn till den uttagna arealens särskilda beskaffenhet.
3. Den uttagna arealen får användas för produktion av material för
framställninginomgemenskapenavproduktersominteiförstahandäravseddasomlivsmedelellerfoder,förutsattatteffektivakontrollsystemanvänds.
Medlemsstaterna skall ha rätt att utbetala nationellt stöd med upp till
50% av kostnaden för anläggning av fleråriga grödor avsedda förproduktion av biomassa på mark som tagits ur produktion.
▼
M1
Om den mängd biprodukter som är avsedda som foder eller livsmedeloch som kan erhållas till följd av odlingen av oljeväxtfrön på uttagenareal enligt första stycket överstiger en miljon ton årligen, uttryckt isojamjölekvivalenter, på grundval av de prognostiserade mängder somomfattas av kontrakt med producenterna, skall den prognostiserademängdenligtvarjekontraktsomfåranvändassomfoderellerlivsmedelminskas, för att begränsa denna mängd till en miljon ton.
▼
B
4. När olika avkastningar fastställs för bevattnade och icke-bevatt-nade arealer, skall de ersättningar som motsvarar uttag av icke-bevatt-nade arealer tillämpas. För Portugal skall det vid utbetalning av ersätt-ning tas hänsyn till det stöd som beviljats enligt förordning (EEG)nr3653/90.
5. Producenter får beviljas ersättning för arealuttag när det gäller
areal som frivilligt tagits ur produktion utöver kravet på uttag.Medlemsstaterna skall tillåta jordbrukare att ur produktion ta upp tillåtminstone 10% av den areal med jordbruksgrödor för vilken enansökan om ersättning lämnats in och som har tagits ur produktion ienlighet med denna förordning. En medlemsstat får fastställa högreprocentsatsermedhänsyntillsärskildasituationerochtillattentillräck-ligt stor del av jordbruksmarken utnyttjas.
6. Ersättning för arealuttag får beviljas för flera år, dock längst fem
år.
7. Producenter som ansöker om ersättning för en areal som inte
överstiger den areal som behövs för att producera 92 ton spannmål, pågrundval av den avkastning som fastställts för deras region, är intebundna av kravet på arealuttag. Punkterna5 och 6 skall gälla för dessaproducenter.
8. Utan att det påverkar artikel7 får arealer
— somtasutenligtreglernaommiljövänligtjordbruk(artiklarna22-24
i rådets förordning (EG) nr1257/1999 av den 17maj 1999 om stödfrån Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket(EUGFJ)tillutvecklingavlandsbygdenochomändringochupphä-vande av vissa förordningar(
1) och som varken används för jord-
bruk eller i andra vinstgivande syften än sådana som är tillåtna förandra arealer som är uttagna i enlighet med denna förordning, eller
— som beskogas enligt reglerna om beskogning (artikel31 i rådets
förordning (EG) nr1257/1999),
till följd av en ansökan som görs efter den 28juni 1995 och upp till en
gräns per jordbruksföretag som den berörda medlemsstaten får fast-ställa, anses vara uttagna i enlighet med kravet på uttagen areal ipunkt1. Gränsen skall fastställas endast i den mån detta är nödvändigtförattundvikaattenoproportionerligtstordelavdenfördenifrågava-rande ordningen tillgängliga budgeten koncentreras till ett litet antaljordbruksföretag.
(1) Se sidan 80 i detta nummer av EGT.
1999R1251 — SV — 28.12.1999 — 001.001 — 10
▼B
Dock skall, såvitt avser dessa arealer, den arealersättning som anges i
artikel4 inte beviljas och det stöd som beviljas enligt artikel24.1 ellerartikel31.1 andra strecksatsen i förordning (EG) nr1257/1999begränsas till ett belopp som högst skall motsvara den ersättning förarealuttag som anges i artikel4.3.
Medlemsstaterna får besluta att inte tillämpa den ordning som anges i
detta stycke på en ny sökande i en region där det finns en kontinuerligrisk för påtagligt överskridande av den regionala basarealen.
Artikel 7
Ansökningar om ersättning får inte göras med avseende på arealer som
den 31december 1991 utnyttjades för permanent bete ►
C1eller
permanenta grödor eller ◄som var skogbevuxen eller utnyttjades för
andra ändamål än jordbruk.
Medlemsstaterna får, på villkor som skall fastställas, under vissa
särskilda omständigheter avvika från dessa bestämmelser, särskilt förarealer som ingår i omstruktureringsprogram eller för arealer mednormal växtföljd för fleråriga jordbruksgrödor med de grödor somförtecknas i bilagaI. I sådana fall skall medlemsstaterna vidta åtgärderförattförhindravarjebetydandeökningavdensammanlagdastödberät-tigande jordbruksarealen. Detta kan särskilt innebära att arealer somtidigare berättigade till stöd bedöms såsom icke-stödberättigande.
Medlemsstaterna får också avvika från bestämmelserna i första stycket
under vissa särskilda omständigheter i samband med olika slag avoffentligaåtgärder,somnärenjordbrukarepågrundavsådanaåtgärder,och i syfte att fortsätta sin normala jordbruksverksamhet, börjar odlagrödor på mark som tidigare inte ansågs stödberättigande och denaktuella åtgärden innebär att mark som ursprungligen var stödberätti-gande inte längre är det, så att den sammanlagda mängden stödberätti-gande areal inte ökar avsevärt.
Medlemsstaterna får vidare, i vissa fall som inte omfattas av de två
föregåendestyckena,avvikafråndetförstastycketomdeienplansomlämnastillkommissionenkanvisaattdensammanlagdamängdenstöd-berättigande areal är oförändrad.
Artikel 8
1. Utbetalning skall göras mellan den 16november och den
31januari efter skörden. Dock skall, i fall då artikel6.3 är tillämplig,arealersättning för arealer som tas ur produktion, betalas mellan den16november och den 31mars.
2. Förattvaraberättigadtillarealersättningskallenproducenthasått
utsädetsenastden31majföredenaktuellaskördenochhalämnatinenansökan senast den 15maj.
3. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att påminna
de sökande om behovet av att följa miljölagstiftningen.
Artikel 9
Tillämpningsföreskrifter för detta kapitel skall antas i enlighet med
förfarandet i artikel23 i rådets förordning (EEG) nr1766/92 av den30juni 1992 om den gemensamma organisationen av marknaden förspannmål(
1), särskilt
— sådana som avser upprättande och förvaltning av basarealer,
— sådana som avser upprättande av regionaliseringsplaner för produk-
tionen,
(1) EGT L 181, 1.7.1992, s. 21. Förordningen senast ändrad genom kommis-
sionens förordning (EG) nr923/96 (EGT L 126, 24.5.1996, s. 37).
1999R1251 — SV — 28.12.1999 — 001.001 — 11
▼B
— sådana som avser gräsensilage,
— sådana som avser beviljande av arealersättning,— sådana föreskrifter som rör den minimiareal som berättigar till
ersättning; i dessa föreskrifter skall särskild hänsyn tas till kravenvadavserövervakningochdenaktuellaordningensönskadeeffekti-vitet,
— sådana som, för durumvete, avgör rätten till tillägg till den arealer-
sättning som avses i artikel5 och kraven för rätt till det särskildastöd som avses i den artikeln, och särskilt bestämmandet av vilkaregioner som skall beaktas,
— sådana som avser arealuttag, särskilt de som hänför sig till artikel
6.3; dessa villkor får inbegripa odling av produkter utan ersättning,
— sådana som avser villkoren för tillämpning av artikel7; i dessa
villkor skall fastställas under vilka omständigheter artikel7 kanåsidosättassamtmedlemsstaternasskyldighetatthänskjutadeplane-rade åtgärderna till kommissionen för godkännande,
— sådana som avser förenlighet med den samförståndsförklaring om
vissa oljeväxter mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen ochAmerikas förenta stater inom ramen för GATT, som godkändesgenom beslut 93/355/EEG(
1).
Kommissionen får i enlighet med samma förfarande
— antingen uppställa vissa villkor för beviljande av ersättning, som
användning av särskilt utsäde, certifierat utsäde när det gällerdurumvete, vissa sorter när det gäller oljeväxter, durumvete ocholjelin, eller ge medlemsstaterna möjlighet att uppställa sådanavillkor för beviljande av ersättning,
— göra det möjligt att ändra de tidpunkter som avses i artikel8.2 för
vissa områden där klimatförhållandena gör att de normala tidpunk-terna inte kan tillämpas,
— göra det möjligt, med förbehåll för budgetsituationen, att, genom
undantag från artikel8.1, tillåta utbetalningar före den 16januari ivissa regioner på högst 50% av arealersättningen och av ersätt-ningen för arealuttaget under år då exceptionella klimatförhållandenhar medfört en sådan minskning av skördarna att producenternakonfronteras med stora ekonomiska svårigheter.
KAPITEL II
Artikel 10
1. För regleringsåren 2000/2001 och 2001/2002 skall arealersätt-
ningen för oljeväxter beräknas genom att följande belopp multiplicerasmed den genomsnittliga arealavkastning för spannmål som fastställs iregionaliseringsplanen för den berörda regionen:
— 81,74euro/ton för regleringsåret 2000/2001.
— 72,37euro/ton för regleringsåret 2001/2002.
Medlemsstaterna skall emellertid ha möjlighet att fortsätta att fastställa
ersättningen för oljeväxter på grundval av den regionala avkastningenför oljeväxter under tidigare år. I detta fall skall avkastningen multipli-ceras med 1,95.
2. För regleringsåren 2000/2001 och 2001/2002 skall en maximal
garantiareal (MGA) på 5482000 hektar fastställas för den grödspeci-fika arealersättningen för oljeväxter, minskat med procentsatsen förobligatoriskauttagförnämndaregleringsår,ellermed10%omnämndaprocentsats är mindre än 10%. Om den maximala garantiarealen över-skrids efter tillämpningen av artikel2, skall kommissionen sänka debelopp som avses i punkt1, i enlighet med bestämmelserna i punk-terna3 och 4.
(1) EGT L 147, 18.6.1993, s. 25.
1999R1251 — SV — 28.12.1999 — 001.001 — 12
▼B
3. Om den oljeväxtareal som redan har fastställts som berättigandetillgrödspecifikaarealersättningarundernågotåröverskriderdenmaxi-malagarantiarealen,skallkommissionensänkabasbeloppetfördetaktu-ella året med 1% för varje procentenhet med vilken den maximalagarantiarealen överskrids. Om den maximala garantiarealen överskridsmed mer än en tröskelprocentsats, skall särskilda bestämmelser gälla.Upp till denna tröskelprocentsats skall sänkningen av beloppet varaenhetlig i samtliga medlemsstater. Om denna tröskelprocentsats över-skridsskalllämpligaytterligaresänkningartillämpasidemedlemsstatersom har överskridit de nationella referensarealer som anges i bilagaV,minskade med den procentsats som anges i punkt4. När det gällerTyskland kan emellertid den lämpliga ytterligare sänkningen helt ellerdelvis anpassas på Tysklands begäran i enlighet med den regionalabasarealen. Om denna möjlighet utnyttjas skall Tyskland genast sändain uppgifter till kommissionen om hur sänkningarna har beräknats.
Kommissionen skall i enlighet med det förfarande som fastställs i
artikel23iförordning(EEG)nr1766/92fastställastorlekenochfördel-ningenavdesänkningarsomskalltillämpasochskallsärskiltsetillattden vägda genomsnittliga sänkningen för gemenskapen som helhet ärlika med den procentsats med vilken den maximala garantiarealen haröverskridits.
4. Den tröskelprocentsats som avses i punkt3 bör vara 0%.5. Om arealersättningen för oljeväxter sänks i enlighet med bestäm-
melserna i punkterna3 och 4, skall kommissionen sänka de relevantabasbeloppen för det påföljande regleringsåret med samma procentsatssåvida den maximala garantiarealen inte överskrids under nämnda år, ivilket fall kommissionen får besluta att en sådan sänkning inte skallgälla.
6. Om den maximala garantiarealen för gemenskapen överskrids
under regleringsåret 2000/2001 skall kommissionen minska det rele-vanta basbeloppet för regleringsåret 2000/2001 med samma procentsatssomdensomtillämpaspåderegionalareferensbeloppenförreglerings-året 1999/2000.
7. Trotsbestämmelsernaidennaartikel,fårdemedlemsstaterivilka
detfinnsenavsevärdriskförattdennationellareferensarealsomangesi bilagaV väsentligen överskrids under det följande regleringsåret,begränsa den areal för vilken en enskild producent kan få den arealer-sättning för oljeväxter som avses i denna artikel. Denna begränsningskall beräknas som en procentsats av den odlingsareal som antingen imedlemsstaten eller i den regionala basarealen berättigar till den area-lersättning som föreskrivs i denna förordning och skall tillämpas påproducentens bidragsberättigande odlingsareal. Denna begränsning kandifferentieras mellan regionala basarealer eller delbasarealer pågrundvalavobjektivakriterier.Medlemsstaternaskallmeddelaensådanbegränsning senast den 1augusti under regleringsåret före det regle-ringsår för vilket arealersättning begärs, eller vid en tidigare tidpunkt ide medlemsstater eller i de regioner inom en medlemsstat där såddeninför regleringsåret i fråga sker före den 1augusti.
8. Densänkningsomärenföljdavöverskridandetavdenmaximala
garantiarealen,tillämpadienlighetmedbestämmelsernaidennaartikel,får inte leda till ett belopp som understiger
— 58,67euro/ton för regleringsåret 2000/2001,
— 63,00euro/ton för regleringsåret 2001/2002.
9. Producenter av solrosfrön avsedda att användas i konditorivaror,
somsåttsförattskördas,skalluteslutasfråndetstödsomavsesidennaartikel.
10. Inom två år efter tillämpningen av denna artikel skall kommis-
sionen lägga fram en rapport till rådet om hur marknaden för oljefrönhar utvecklats. Vid behov skall denna rapport åtföljas av lämpligaförslag om produktionspotentialen allvarligt skulle försämras.
1999R1251 — SV — 28.12.1999 — 001.001 — 13
▼B
Artikel 11
Beloppen för arealersättningen och ersättningen för arealuttag samt den
procentuellaarealandelsomskalltasurproduktionenligtdennaförord-ning, får ändras mot bakgrund av produktions-, produktivitets- ochmarknadsutvecklingen i enlighet med förfarandet i artikel37.2 ifördraget.
Artikel 12
Om särskilda åtgärder skulle bli nödvändiga för att underlätta över-
gången från det gällande systemet till det som upprättas genom dennaförordning, skall sådana åtgärder antas i enlighet med förfarandet iartikel 23 i förordning (EEG) nr 1766/92.
Artikel 13
Deåtgärdersomangesidennaförordningskallbetraktassominterven-
tioner för stabilisering av jordbruksmarknaderna enligt artikel1.2b irådets förordning (EG) nr1258/1999.
Artikel 14
Förordning (EEG) nr1765/92 och förordning (EEG) nr 1872/94
upphävs härmed.
Artikel 15
1. Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den
har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning .
2. Denna förordning skall tillämpas från och med regleringsåret
2000/2001.
3. Förordning (EEG) nr1765/92 och förordning (EG) nr1872/94
skall fortsätta att tillämpas såvitt avser regleringsåren 1998/1999 och1999/2000.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.
1999R1251 — SV — 28.12.1999 — 001.001 — 14
▼B
BILAGA I
PRODUKTBESKRIVNING
KN-nummer Beskrivning
I.SPANNMÅL
10011000 Durumvete
100190 Annatveteochblandsädutomdurum-
vete
10020000 Råg
100300 Korn
10040000 Havre
1005 Majs
100700 Sorghum
1008 Bovete,hirsochkanariefrö;annan
spannmål
07099060 Sockermajs
II.OLJEVÄXTFRÖN
120100 Sojabönor
ex 120500 Rapsfrönochrybsfrön
ex 12060010 Solrosfrön
III.PROTEINGRÖDOR
071310 Ärter
071350 Bondbönorochhästbönor
ex 12092950 Sötlupiner
IV.LIN
utomspånadslin
ex 120400 Linfrön
(Linum usitatissimum L.)
1999R1251 — SV — 28.12.1999 — 001.001 — 15
▼B
BILAGA II
TRADITIONELLA PRODUKTIONSOMRÅDEN FÖR DURUMVETE
GREKLAND
Namn på följande regioner
Centrala GreklandPeloponnesosJoniska öarnaThessalienMakedonienEgeiska öarnaTrakien
SPANIEN
Provinser
Almería
BadajozBurgosCádizCórdobaGranadaHuelvaJaénMálagaNavarraSalamancaSevillaToledoZamoraZaragoza
ÖSTERRIKE
Pannonien
FRANKRIKE
Regioner
Midi-Pyrénées
Provence-Alpes-Côte d’AzurLanguedoc-Roussillon
Departement(*)
Ardèche
Drôme
ITALIEN
Regioner
Abruzzerna
BasilicataKalabrien
(*) Vart och ett av dessa departement kan anknytas till en av regionerna ovan.
1999R1251 — SV — 28.12.1999 — 001.001 — 16
▼B
Kampanien
LatiumMarcheMoliseUmbrienApulienSardinienSicilienToskana
PORTUGAL
Distrikt
Santarém
LissabonSetúbalPortalegreEvoraBejaFaro
1999R1251 — SV — 28.12.1999 — 001.001 — 17
▼B
BILAGA III
MAXIMAL GARANTIAREAL SOM FÅR TILLÄGG TILL AREALER-
SÄTTNINGEN FÖR DURUMVETE
(hektar)
Grekland 617000
Spanien 594000Frankrike 208000Italien 1646000Österrike 7000Portugal 118000
1999R1251 — SV — 28.12.1999 — 001.001 — 18
▼B
BILAGA IV
MAXIMAL GARANTIAREAL SOM FÅR SÄRSKILT STÖD FÖR
DURUMVETE
(hektar)
Tyskland 10000
Spanien 4000Frankrike 50000Italien 4000Förenade kungariket 5000
1999R1251 — SV — 28.12.1999 — 001.001 — 19
▼B
(i tusen hektar)
LandFörregleringsåren2000/
2001och2001/2002BILAGA V
NATIONELLT REFERENSOMRÅDE
Belgien 6
Danmark 236
Tyskland 929
Grekland 26
Spanien 1168
Frankrike 1730
Irland 5
Italien 542
Luxemburg 2
Nederländerna 7
Österrike 147
Portugal 93
Finland 70
Sverige 137
Förenade kungariket 385