2012R0966 — SV — 01.01.2016 — 002.001

Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet

Ändrad genom:





Rättad genom:









▼B

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU, EURATOM) nr 966/2012

av den 25 oktober 2012

om finansiella regler för unionens allmänna budget och om upphävande av rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002

INNEHÅLL DEL I GEMENSAMMA BESTÄMMELSER AVDELNING I SYFTE, TILLÄMPNINGSOMRÅDE OCH DEFINITIONER Artikel 1 Syfte Artikel 2 Definitioner Artikel 3 Sekundärrättens överensstämmelse med denna förordning Artikel 4 Perioder, datum och frister Artikel 5 Skydd av personuppgifter AVDELNING II BUDGETPRINCIPER Artikel 6 Iakttagande av budgetprinciper Kapitel 1 Enhetsprincipen och principen om riktighet i budgeten Artikel 7 Budgetens tillämpningsområde Artikel 8 Särskilda regler avseende principerna om enhet och riktighet i budgeten Kapitel 2 Principen om ettårighet Artikel 9 Definition Artikel 10 Typer av anslag Artikel 11 Redovisning för inkomster och anslag Artikel 12 Åtaganden mot budgetanslag Artikel 13 Anslag som förfaller och anslag som överförs Artikel 14 Regler för överföring till påföljande budgetår av inkomster som avsatts för särskilda ändamål Artikel 15 Anslagna belopp som dras tillbaka Artikel 16 Regler som ska tillämpas om antagandet av budgeten försenas Kapitel 3 Principen om balans i budgeten Artikel 17 Definition och tillämpningsområde Artikel 18 Budgetårets saldo Kapitel 4 Principen om en enda beräkningsenhet Artikel 19 Euro Kapitel 5 Universalitetsprincipen Artikel 20 Definition och tillämpningsområde Artikel 21 Inkomster avsatta för särskilda ändamål Artikel 22 Donationer Artikel 23 Regler för avdrag och för växelkursskillnader Kapitel 6 Principen om specificering Artikel 24 Allmänna bestämmelser Artikel 25 Överföring av anslag på andra institutioners initiativ än kommissionens Artikel 26 Överföringar som kommissionen får göra på egen hand Artikel 27 Förslag till överföringar som föreläggs Europaparlamentet och rådet av institutionerna Artikel 28 Särskilda regler för överföringar Artikel 29 Överföringar som omfattas av särskilda bestämmelser Kapitel 7 Principen om sund ekonomisk förvaltning Artikel 30 Principerna om sparsamhet, effektivitet och ändamålsenlighet Artikel 31 Kravet på finansieringsöversikt Artikel 32 Intern kontroll av budgetgenomförandet Artikel 33 Kostnadseffektiva kontrollsystem Kapitel 8 Principen om öppenhet Artikel 34 Offentliggörande av redovisningar, budgetar och rapporter Artikel 35 Offentliggörande av information om mottagare samt annan information AVDELNING III UPPRÄTTANDET AV BUDGETEN OCH BUDGETENS STRUKTUR Kapitel 1 Upprättandet av budgeten Artikel 36 Beräkning av inkomster och utgifter Artikel 37 Beräkning av budget för de organ som avses i artikel 200 Artikel 38 Budgetförslag Artikel 39 Ändringsskrivelser till budgetförslaget Artikel 40 Medlemsstaternas skyldigheter till följd av budgetens antagande Artikel 41 Förslag till ändringsbudgetar Artikel 42 Tidigarelagt översändande av beräkningar och av budgetförslag Kapitel 2 Budgetens struktur och utformning Artikel 43 Budgetens struktur Artikel 44 Kontoplanen Artikel 45 Förbud mot negativa inkomster Artikel 46 Avsättningar Artikel 47 Negativ reserv Artikel 48 Reserven för katastrofbistånd Artikel 49 Budgetens utformning Artikel 50 Regler om tjänsteförteckningar Kapitel 3 Budgetdisciplin Artikel 51 Förenlighet med den fleråriga budgetramen Artikel 52 Unionsakters förenlighet med budgeten AVDELNING IV GENOMFÖRANDET AV BUDGETEN Kapitel 1 Allmänna bestämmelser Artikel 53 Genomförande av budgeten enligt principen om sund ekonomisk förvaltning Artikel 54 Kravet på grundläggande akt och undantag från detta krav Artikel 55 Institutionernas genomförande av budgeten, med undantag av kommissionen Artikel 56 Delegering av befogenheter vad gäller budgetens genomförande Artikel 57 Intressekonflikter Kapitel 2 Metoder för genomförande Artikel 58 Metoder för genomförandet av budgeten Artikel 59 Delad förvaltning med medlemsstater Artikel 60 Indirekt förvaltning Artikel 61 Förhandsbedömningar och delegeringsöverenskommelser Artikel 62 Genomförandeorgan Artikel 63 Gränser för delegering av befogenheter Kapitel 3 Aktörer i budgetförvaltningen Avsnitt 1 Principen om åtskillnad mellan funktioner Artikel 64 Åtskillnad mellan funktioner Avsnitt 2 Utanordnaren Artikel 65 Utanordnaren Artikel 66 Utanordnarens befogenheter och ansvar Artikel 67 Befogenheter och skyldigheter för cheferna för unionens delegationer Avsnitt 3 Räkenskapsföraren Artikel 68 Räkenskapsförarens befogenheter och ansvar Artikel 69 Befogenheter som räkenskapsföraren får delegera Avsnitt 4 Förskottsförvaltaren Artikel 70 Förskottskonton Kapitel 4 Aktörernas ansvar Avsnitt 1 Allmänna regler Artikel 71 Indragning av delegering och upphävande av befogenheter för finansiella aktörer Artikel 72 Utanordnares ansvar vid olaglig verksamhet, bedrägeri eller korruption Avsnitt 2 Regler för behöriga utanordnare Artikel 73 Regler för utanordnare Avsnitt 3 Regler för räkenskapsförare och förskottsförvaltare Artikel 74 Regler för räkenskapsförare Artikel 75 Regler för förskottsförvaltare Kapitel 5 Handläggning av inkomster Avsnitt 1 Tillhandahållande av egna medel Artikel 76 Egna medel Avsnitt 2 Beräkning av fordringar Artikel 77 Beräkning av en fordran Avsnitt 3 Fastställande av fordringar Artikel 78 Fastställande av fordringar Avsnitt 4 Godkännande av inkassering Artikel 79 Godkännande av inkassering Avsnitt 5 Inkassering Artikel 80 Regler om inkassering Artikel 81 Preskriptionstid Artikel 82 Nationella förvaltningars handläggning av unionens fordringar Artikel 83 Böter och viten som åläggs av kommissionen och upplupen ränta som genereras av sådana belopp Kapitel 6 Handläggning av utgifter Artikel 84 Finansieringsbeslut Avsnitt 1 Utgiftsåtaganden Artikel 85 Typer av åtaganden Artikel 86 Regler av åtaganden Artikel 87 Kontroller i samband med åtaganden Avsnitt 2 Kontroll av utgifter Artikel 88 Kontroll av utgifter Avsnitt 3 Godkännande av utgifter Artikel 89 Godkännande av utgifter Avsnitt 4 Betalning av utgifter Artikel 90 Typer av betalningar Artikel 91 Disponibla medel som gräns för betalningarna Avsnitt 5 Tidsfrister för handläggning av utgifter Artikel 92 Tidsfrister Kapitel 7 Datasystem och e-förvaltning Artikel 93 Elektronisk handläggning av transaktioner Artikel 94 Överföring av handlingar Artikel 95 e-Förvaltning Kapitel 8 Administrativa principer Artikel 96 God förvaltning Artikel 97 Angivande av möjligheter till omprövning Kapitel 9 Internrevisorn Artikel 98 Utseende av internrevisor Artikel 99 Internrevisorns befogenheter och ansvar Artikel 100 Internrevisorns oberoende AVDELNING V OFFENTLIG UPPHANDLING OCH KONCESSIONER Kapitel 1 Allmänna bestämmelser Avsnitt 1 Tillämpningsområde och principer för tilldelning av kontrakt Artikel 101 Definitioner med avseende på denna avdelning Artikel 102 Principer för offentliga kontrakt Avsnitt 2 Offentliggörande Artikel 103 Åtgärder för offentliggörande Avsnitt 3 Upphandlingsförfaranden Artikel 104 Upphandlingsförfaranden Artikel 104a Interinstitutionell upphandling och gemensam upphandling Artikel 105 Förberedelse av ett upphandlingsförfarande Artikel 105a Skydd av unionens ekonomiska intressen genom upptäckt av risker och tillämpning av administrativa sanktioner Artikel 106 Uteslutningskriterier och administrativa sanktioner Artikel 107 Avvisande av anbud Artikel 108 System för tidig upptäckt och uteslutning Artikel 110 Tilldelning av kontrakt Artikel 111 Inlämning, elektronisk kommunikation och utvärdering Artikel 112 Kontakter under upphandlingsförfarandet Artikel 113 Beslut om tilldelning samt information till anbudssökande eller anbudsgivare Artikel 114 Avbrytande av upphandlingsförfarandet Artikel 114a Fullgörande och ändring av kontraktet Avsnitt 4 Säkerheter och korrigerande åtgärder Artikel 115 Säkerheter Artikel 116 Väsentliga fel, oriktigheter eller bedrägerier Kapitel 2 Bestämmelser för upphandlingar som unionens institutioner genomför för egen räkning Artikel 117 Upphandlande myndighet Artikel 118 Tillämpliga tröskelvärden och frysningsperiod Artikel 119 Bestämmelser om tillträde till upphandling Artikel 120 Världshandelsorganisationens regler om upphandling AVDELNING VI BIDRAG Kapitel 1 Tillämpningsområde och form av bidrag Artikel 121 Tillämpningsområde Artikel 122 Bidragsmottagare Artikel 123 Former av bidrag Artikel 124 Enhetsbelopp, enhetskostnader och finansiering till en schablonsats Kapitel 2 Principer Artikel 125 Allmänna principer för bidrag Artikel 126 Stödberättigande kostnader Artikel 127 Samfinansiering som sker in natura Artikel 128 Öppenhet Artikel 129 Principen att bidrag inte får kumuleras Artikel 130 Principen om icke-retroaktivitet Kapitel 3 Förfarande för tilldelning Artikel 131 Ansökningar om bidrag Artikel 132 Urvals- och tilldelningskriterier Artikel 133 Utvärdering Kapitel 4 Betalning och kontroll Artikel 134 Säkerhet vid förfinansiering Artikel 135 Utbetalning och kontroll av bidrag Artikel 136 Arkiveringsperioder Kapitel 5 Genomförande Artikel 137 Genomförandeavtal och finansiellt stöd till tredjeparter AVDELNING VII PRISER TILL FÖLJD AV TÄVLINGAR Artikel 138 Allmänna regler AVDELNING VIII FINANSIERINGSINSTRUMENT Artikel 139 Tillämpningsområde Artikel 140 Principer och villkor för finansieringsinstrument AVDELNING IX ÅRSREDOVISNINGAR OCH LÖPANDE RÄKENSKAPER Kapitel 1 Årsredovisningar Artikel 141 Struktur för räkenskaperna Artikel 142 Rapport om budgetförvaltningen och den ekonomiska förvaltningen Artikel 143 Regler för räkenskaperna Artikel 144 Redovisningsprinciper Artikel 145 Redovisningar Artikel 146 Rapportering om genomförandet av budgeten Artikel 147 Preliminära redovisningar Artikel 148 Godkännande av de slutliga konsoliderade redovisningarna Kapitel 2 Information under budgetårets gång Artikel 149 Rapportering om garantier från budgeten och risker i samband med dessa Artikel 150 Uppgifter om budgetens genomförande Kapitel 3 Löpande räkenskaper Avsnitt 1 Gemensamma bestämmelser Artikel 151 Räkenskapssystemet Artikel 152 Gemensamma bestämmelser för institutionernas räkenskapssystem Avsnitt 2 Allmänna räkenskaper Artikel 153 Allmänna räkenskaper Artikel 154 Registrering i räkenskaperna Artikel 155 Korrigeringar i räkenskaperna Avsnitt 3 Budgeträkenskaper Artikel 156 Budgeträkenskaper Kapitel 4 Inventarieförteckning över anläggningstillgångar Artikel 157 Inventarieförteckning AVDELNING X EXTERN REVISION OCH BEVILJANDE AV ANSVARSFRIHET Kapitel 1 Extern revision Artikel 158 Extern revision utförd av revisionsrätten Artikel 159 Regler och förfaranden för revisionen Artikel 160 Kontroller av säkerheter och kontanter Artikel 161 Revisionsrättens rätt till information Artikel 162 Revisionsrättens årsrapport Artikel 163 Revisionsrättens särskilda rapporter Kapitel 2 Beviljande av ansvarsfrihet Artikel 164 Tidtabell för förfarandet för att bevilja ansvarsfrihet Artikel 165 Förfarande för att bevilja ansvarsfrihet Artikel 166 Uppföljning Artikel 167 Särskilda bestämmelser för utrikestjänsten DEL 2 SÄRSKILDA BESTÄMMELSER AVDELNING I EUROPEISKA GARANTIFONDEN FÖR JORDBRUKET Artikel 168 Särskilda bestämmelser för Europeiska garantifonden för jordbruket Artikel 169 Åtaganden av EGFJ-anslag Artikel 170 Övergripande preliminära åtaganden mot EGFJ-anslag Artikel 171 Tidsplan och frister för budgetmässiga åtaganden avseende EGFJ Artikel 172 Bokföring av EGFJ-utgifter Artikel 173 Överföring av EGFJ-anslag Artikel 174 Inkomster avsatta för särskilda ändamål inom ramen för EGFJ AVDELNING II STRUKTURFONDERNA, SAMMANHÅLLNINGSFONDEN, EUROPEISKA FISKERIFONDEN, EUROPEISKA JORDBRUKSFONDEN FÖR LANDSBYGDSUTVECKLING, FONDER INOM OMRÅDET MED FRIHET, SÄKERHET OCH RÄTTVISA SOM FÖRVALTAS GENOM DELAD FÖRVALTNING SAMT FONDEN FÖR ETT SAMMANLÄNKAT EUROPA Artikel 175 Särskilda bestämmelser Artikel 176 Respekt för nivån på tilldelade åtagandebemyndiganden Artikel 177 Utbetalning av bidrag, mellanliggande betalningar och återbetalningar Artikel 178 Tillbakadragande av anslag Artikel 178a Överföringar till efterföljande budgetår av åtagandebemyndiganden avseende Fonden för ett sammanlänkat Europa Artikel 179 Överföring av anslag Artikel 180 Förvaltning, urval och revision AVDELNING III FORSKNING Artikel 181 Medel till forskning Artikel 182 Åtagande av forskningsmedel Artikel 183 Gemensamma forskningscentrumet AVDELNING IV EXTERNA ÅTGÄRDER Kapitel 1 Allmänna bestämmelser Artikel 184 Externa åtgärder Kapitel 2 Genomförandet av åtgärderna Avsnitt 1 Allmänna bestämmelser Artikel 185 Genomförande av externa åtgärder Avsnitt 2 Budgetstöd och förvaltningsfonder för flera givare Artikel 186 Utnyttjande av budgetstöd Artikel 187 Unionsförvaltningsfonder för externa åtgärder Avsnitt 3 Andra förvaltningsformer Artikel 188 Indirekt förvaltning av externa åtgärder Artikel 189 Finansieringsöverenskommelser i samband med genomförande av externa åtgärder Kapitel 3 Offentlig upphandling Artikel 190 Offentlig upphandling inom området för externa åtgärder Artikel 191 Bestämmelser om tillträde till upphandling Kapitel 4 Bidrag Artikel 192 Finansiering av en extern åtgärd i sin helhet Artikel 193 Regler för bidrag i samband med externa åtgärder Kapitel 5 Revision Artikel 194 Unionens revision inom ramen för de externa åtgärderna AVDELNING V EUROPEISKA BYRÅER Artikel 195 Europeiska byråer Artikel 196 Anslag till de europeiska byråerna Artikel 197 Utanordnare för de europeiska byråerna Artikel 198 Räkenskaper för de europeiska interinstitutionella byråerna Artikel 199 Delegering av utanordnarens befogenheter till europeiska interinstitutionella byråer Artikel 200 Tjänster till tredje man AVDELNING VI ADMINISTRATIVA ANSLAG Artikel 201 Allmänna bestämmelser Artikel 202 Åtaganden Artikel 203 Särskilda bestämmelser för administrativa anslag AVDELNING VII EXPERTER Artikel 204 Betalda experter DEL III SLUTBESTÄMMELSER OCH ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER Artikel 205 Övergångsbestämmelser Artikel 206 Information till Europaparlamentet och rådet Artikel 207 Tröskelvärden och belopp Artikel 208 Rambudgetförordning för organ som inrättas på grundval av EUF-fördraget och Euratomfördraget Artikel 209 Modellbudgetförordning för offentlig-privata partnerskap Artikel 210 Utövande av delegering Artikel 211 Översyn Artikel 212 Upphävande Artikel 213 Översyn med avseende på Europeiska utrikestjänsten Artikel 214 Ikraftträdande BILAGA JÄMFÖRELSETABELL Gemensamt uttalande om frågor i samband med den fleråriga budgetramen Gemensamt uttalande om utgifter i samband med fastigheter med hänvisning till artikel 203 Europaparlamentets, rådets och kommissionens gemensamma förklaring om artikel 203.3







EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 322, jämförd med fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen, särskilt artikel 106a, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, med beaktande av revisionsrättens yttrande ( 1 ), i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet ( 2 ), och av följande skäl: (1) Rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget ( 3 ) har ändrats väsentligt flera gånger. Eftersom det krävs ytterligare ändringar, bland annat för att ta hänsyn till Lissabonfördragets ikraftträdande, bör förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 för tydlighetens skull upphävas och ersättas av den här förordningen. (2) I rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 angavs de budgetprinciper och finansiella regler som styr upprättandet och genomförandet av unionens allmänna budget (nedan kallad budgeten), säkerställer en sund och effektiv förvaltning, kontroll och skydd av unionens ekonomiska intressen samt ökar öppenheten, och som ska följas i alla rättsakter och av samtliga institutioner. Grundprinciperna och förordningens struktur och huvuddrag bör bibehållas, liksom de grundläggande reglerna om budgetförvaltningen och den ekonomiska förvaltningen. Undantagen från dessa grundprinciper bör ses över på nytt och i möjligaste mån förenklas, med hänsyn till varje undantags fortsatta relevans, mervärde med avseende på budgeten, och den börda varje regel innebär för berörda parter. Huvuddragen i reformen av budgetförvaltningen bör bibehållas och förstärkas: detta gäller rollerna för aktörerna i budgetförvaltningen, integreringen av kontrollfunktioner inom de operativa avdelningarna, internrevisorernas roll, den verksamhetsbaserade budgeteringen, moderniseringen av redovisningsprinciperna samt grundprinciperna för bidrag. (3) På grund av Europeiska centralbankens (ECB) särart och dess specifika uppgifter, särskilt det faktum att den oavhängigt förvaltar sin ekonomi, bör den inte omfattas av denna förordnings tillämpningsområde, om inte annat anges i denna förordning. (4) Förordningen bör mot bakgrund av de praktiska erfarenheterna innehålla regler som syftar till att anpassa den till föränderliga krav i samband budgetgenomförandet, bland annat när det gäller samfinansiering med andra givare samt för att effektivisera biståndet till tredjeländer, underlätta användningen av särskilda finansieringsinstrument inklusive de som ingåtts med Europeiska investeringsbanken (EIB) och underlätta genomförande av budgeten genom offentlig-privata partnerskap. (5) Förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 begränsades till övergripande budgetprinciper och finansiella regler i enlighet med fördragen, medan genomförandebestämmelserna fastställdes i kommissionens förordning (EG, Euratom) nr 2342/2002 om genomförandebestämmelser för rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 ( 4 ), för att sörja för en tydligare regelhierarki och därigenom göra förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 lättare att läsa. Enligt artikel 290 i EUF-fördraget kan kommissionen genom en lagstiftningsakt ges delegerad befogenhet att anta akter som inte är lagstiftningsakter och som endast kompletterar eller ändrar vissa icke väsentliga delar av lagstiftningsakten. Således behöver vissa bestämmelser som ingår i förordning (EG, Euratom) nr 2342/2002 integreras i den här förordningen. (6) Polissamarbetet och det straffrättsliga samarbetet har blivit integrerade delar av annan politik och inre åtgärder som bedrivs av unionen. De finansiella bestämmelser som specifikt gäller det förstnämnda politikområdet är således inte längre motiverade, och bör därför inte ingå i denna förordning. (7) För att säkerställa öppenhet bör budgeten redovisa garantin för de in- och utlåningsaktiviteter som unionen är involverad i, inklusive sådana som avser europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen och instrumentet för stöd till betalningsbalansen. (8) De nuvarande reglerna för räntor som genereras av förfinansieringsutbetalningar bör förenklas, eftersom de leder till en orimlig administrativ börda såväl för mottagarna som för kommissionens avdelningar, och skapar missförstånd mellan kommissionen och mottagarna. I syfte att förenkla situationen, i synnerhet när det gäller mottagare, och i enlighet med principen om sund ekonomisk förvaltning, bör det inte längre vara ett krav att beräkna och kräva in ränta på belopp som betalas ut i förfinansieringsutbetalningar. Det bör emellertid vara möjligt att införa ett sådant krav i en delegeringsöverenskommelse för att på så sätt ge utrymme att antingen återanvända de räntebelopp som genereras av förfinansieringsutbetalningen inom programmen, göra avdrag för sådan ränta i ansökningarna om utbetalningar eller kräva in räntan. (9) I reglerna för överföring av inkomster avsatta för särskilda ändamål från ett budgetår till nästa bör det göras åtskillnad mellan externa och interna inkomster avsatta för särskilda ändamål. För att uppfylla syftet med vilket givaren bidragit med de aktuella medlen bör externa inkomster avsatta för särskilda ändamål överföras automatiskt och fortsätta användas till dess att alla insatser inom det program eller den åtgärd de avsatts för har fullbordats. Om externa inkomster avsatta för särskilda ändamål har kommit in under det sista året för programmet eller åtgärden i fråga bör de också få användas under det första året av det påföljande programmet eller den påföljande åtgärden. Interna inkomster som avsatts för särskilda ändamål bör endast få överföras till närmast följande budgetår, såvida inget annat anges i denna förordning. (10) De regler som rör tillfälliga tolftedelar bör förtydligas med avseende på både antalet tillfälliga tolftedelar som får begäras och på fall där Europaparlamentet beslutar att minska de ytterligare utgifter som går utöver de tillfälliga tolftedelar som antagits av rådet. (11) Undantaget från universalitetsprincipen avseende inkomster avsatta för särskilda ändamål bör ändras på så sätt att man gör åtskillnad mellan interna inkomster avsatta för särskilda ändamål, som härrör från anslag som beviljats av Europaparlamentet och rådet, och externa inkomster avsatta för särskilda ändamål, som olika givare bidragit med i avsikten att medlen ska användas för ett särskilt program eller en särskild åtgärd. Vidare bör externa givare även i fortsättningen kunna medfinansiera externa åtgärder, särskilt humanitära insatser, även om det inte finns någon uttrycklig bestämmelse om sådan medfinansiering i den grundläggande akten. (12) Man bör verka för ökad öppenhet i redovisningen av inkomster avsatta för särskilda ändamål i det årliga budgetförslaget genom att föreskriva att inkomster avsatta för särskilda ändamål ska föras in i budgetförslaget om de anses vara säkra i det skede som budgetförslaget upprättas. (13) I anknytning till principen om specificering bör reglerna om överföringar av betalningsbemyndiganden ändras, eftersom det inte längre görs någon åtskillnad mellan obligatoriska och icke-obligatoriska utgifter. (14) Reglerna för överföring av anslag bör också anpassas till de förändringar som följer av Lissabonfördragets ikraftträdande. Dessutom har erfarenhet nyligen visat hur viktigt det är att öka flexibiliteten för överföring av betalningsbemyndiganden i slutet av året, särskilt i fråga om strukturfonderna. Genomförandet av budgeten måste förbättras, särskilt i fråga om betalningsbemyndiganden, inkomster avsatta för särskilda ändamål och administrativa anslag som är gemensamma för flera avdelningar i budgeten. För detta ändamål bör indelningen av anslagsöverföringar i olika kategorier förenklas, och förfarandena för antagande av vissa överföringar bör göras mer flexibla. Kommissionens möjlighet att själv besluta om överföring av outnyttjade anslag vid internationella humanitära katastrofer och kriser har visat sig särskilt värdefull och effektiv. Denna möjlighet bör därför utsträckas till att även omfatta liknande händelser som inträffar efter den 1 december under budgetåret. För öppenhetens skull bör kommissionen i sådana fall utan dröjsmål underrätta Europaparlamentet och rådet om sitt beslut att överföra outnyttjade anslag. (15) När det gäller bestämmelserna om sund budgetförvaltning bör den delegerade utanordnaren vid utarbetandet av lagförslag och vid inrättandet av respektive förvaltnings- och kontrollsystem ta hänsyn till den förväntade risken för fel samt vilka kostnader och vilken nytta som följer av kontroller. Den delegerade utanordnaren bör i den årliga verksamhetsrapporten rapportera om resultaten av kontrollerna samt kontrollernas kostnader och fördelar. De förvaltningsförklaringar om sådana system som inlämnats av de organ som medlemsstaterna utsett som ansvariga för förvaltningen och kontrollen av unionens medel är nödvändiga för att nationella förvaltnings- och kontrollsystem ska kunna fungera så effektivt som möjligt. (16) Principen om öppenhet i artikel 15 i EUF-fördraget, som föreskriver att institutionerna ska arbeta så öppet som möjligt, innebär när det gäller genomförandet av budgeten att medborgarna ska kunna veta var, och för vilket ändamål, deras pengar används av unionen. Sådan information främjar demokratisk debatt, bidrar till att medborgarna medverkar i unionens beslutsprocess och förstärker institutionell kontroll och granskning av unionens utgifter. Sådana mål bör uppnås genom att man offentliggör, helst med användning av moderna informationsverktyg, relevant information om slutliga kontraktssparter och slutliga mottagare av unionens medel, som beaktar sådana kontraktsparters och mottagares legitima intressen i form av sekretess och säkerhet och, när det gäller fysiska personer, deras rätt till integritet och skyddet av deras personuppgifter. Institutionerna bör därför anta ett selektivt tillvägagångssätt vid offentliggörandet av information i enlighet med principen om proportionalitet. Offentliggörandebeslut bör baseras på relevanta kriterier i syfte att tillhandahålla meningsfull information. (17) I enlighet med artikel 316 i EUF-fördraget bör Europeiska rådet och rådet dela samma avsnitt i budgeten. (18) Det årliga budgetförfarandet enligt EUF-fördraget bör återspeglas i denna förordning. (19) I fråga om upprättandet av budgeten är det viktigt att klart definiera strukturen för och utformningen av det budgetförslag som upprättas av kommissionen. Innehållet i den allmänna inledningen som föregår budgetförslaget bör beskrivas tydligare. Vidare bör det införas en bestämmelse om budgetplaneringen för kommande år, samt en bestämmelse om möjligheten för kommissionen att lägga fram arbetsdokument som den bedömer kan tjäna som stöd för förslagen till budgetanslag. (20) Med avseende på särdragen hos den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken bör man uppdaterade former som grundläggande akter kan ta enligt EUF-fördraget och enligt avdelningarna V och VI i EU-fördraget. Förfarandet för att anta förberedande åtgärder inom området externa åtgärder bör också anpassas till EUF-fördraget. (21) Reglerna om de olika förfarandena för genomförande av budgeten, som särskilt reglerar villkoren för att anförtro genomförandebefogenheter åt tredje man, har genom åren kommit att bli onödigt komplicerade och bör därför förenklas. Man bör dock samtidigt hålla fast vid det ursprungliga syftet med att anförtro sådana uppgifter åt tredje man, nämligen att säkerställa att öppenheten och kontrollnivån ska vara likvärdig med den som förväntas från kommissionens egna avdelningar, oavsett vilket förfarande för genomförande som används. (22) Det bör därför göras klar åtskillnad mellan situationer där budgeten genomförs direkt av kommissionen eller dess genomförandeorgan, situationer där budgeten genomförs av medlemsstaterna genom delad förvaltning och situationer där budgeten genomförs indirekt med hjälp av tredje man. På grundval av denna logik bör man kunna upprätta en harmoniserad ordning för delad och indirekt förvaltning som kan anpassas till sektorsspecifika regler, särskilt när budgeten genomförs av medlemsstaterna genom delad förvaltning. En sådan harmoniserad ordning bör särskilt innefatta de grundläggande principer som kommissionen måste rätta sig efter när den beslutar att genomföra budgeten genom delad eller indirekt förvaltning, samt de grundprinciper som de tredje parter som anförtros uppgifter som ingår i budgetgenomförandet måste rätta sig efter. Kommissionen bör få välja om den vill tillämpa unionens regler och förfaranden eller godta de regler och förfaranden som den part som anförtrotts befogenheterna tillämpar, förutsatt att de senare ger ett likvärdigt skydd av unionens ekonomiska intressen. Inom ramen för kommissionens övervakningsuppgifter behövs det också ett antal krav avseende kontroll och revision, bland annat för granskning och godkännande av räkenskaperna i samband med varje metod för genomförande. (23) Reglerna för förhandsbedömning av enheter och personer som anförtros uppgifter som ingår i budgetgenomförandet genom indirekt förvaltning bör anpassas för att garantera att alla enheter och personer som anförtros genomförandeuppgifter erbjuder ett skydd för unionens ekonomiska intressen som är likvärdigt med det som krävs enligt denna förordning. (24) Erfarenheterna med offentlig-privata partnerskap som institutionaliserats som unionsorgan enligt artikel 185 i förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 visar att ytterligare kategorier av offentlig-privata partnerskap bör föreskrivas för att öka urvalet av instrument och för att inkludera organ vars regler är mer flexibla och mer lättillgängliga för privata partner än dem som gäller för unionens institutioner. Dessa ytterligare kategorier bör omfatta organ som regleras av privaträtten i en medlemsstat och organ som inrättas genom en grundläggande akt och vars finansiella regler överensstämmer med de principer som krävs för sund ekonomisk förvaltning av unionens medel. (25) I enlighet med artikel 317 i EUF-fördraget bör denna förordning stärka medlemsstaternas grundläggande kontroll- och revisionsskyldigheter vid genomförande av budgeten genom delad förvaltning, eftersom sådana skyldigheter hittills bara har reglerats i sektorsspecifika regler. Det är därför nödvändigt att införa bestämmelser, som utgör en samlad ram för samtliga berörda politikområden, om harmoniserade administrativa strukturer på nationell nivå. Den ramen bör inte skapa några ytterligare kontrollstrukturer utan bör ge medlemsstaterna möjlighet att utse organ som ska ansvara för att förvalta och kontrollera medel från unionen. Dessutom bör denna förordning innehålla bestämmelser om gemensamma förvaltnings- och kontrollkrav för dessa strukturer, de årliga förvaltningsförklaringarna genom vilka förvaltarna tar på sig ansvaret för förvaltningen av de medel från unionen som de anförtrotts, granskning och godkännande av räkenskaperna och tillfällig indragning samt mekanismer för korrigering från kommissionens sida för att skapa ett konsekvent regelverk som även förbättrar den övergripande rättssäkerheten och kontrollernas och de korrigerande åtgärdernas effektivitet samt skyddet av unionens ekonomiska intressen. Detaljreglering bör dock även fortsättningsvis ske genom sektorsspecifika förordningar. I samband med modellen för samordnad revision och med syftet att minska den extra administrativa börda som flera kontroller medför, får medlemsstaterna ge kommissionen förklaringar som undertecknats på vederbörlig nationell eller regional nivå i enlighet med respektive konstitutionella krav. (26) Vissa bestämmelser om den delegerade utanordnaren behöver klargöras, särskilt vad gäller de kontroller i förhand och i efterhand som den delegerade utanordnaren ska inrätta, samt i fråga om utanordnarens rapporteringsskyldigheter. I detta syfte bör reglerna för innehållet i den delegerade utanordnarens årliga verksamhetsrapport uppdateras enligt etablerad praxis, bland annat genom krav på de uppgifter om finansiella förhållanden och förvaltning som ska ingå som underlag för den delegerade utanordnarens förklaring om utförandet av förvaltningsuppgifterna. (27) Kommissionens räkenskapsförares ansvar bör förtydligas. Det bör särskilt anges att kommissionens räkenskapsförare ska ha befogenheten att fastställa redovisningsreglerna och den harmoniserade kontoplanen, medan övriga räkenskapsförare fastställer redovisningsförfaranden för sina respektive institutioner. (28) För att underlätta genomförandet av vissa program och åtgärder, bland annat de som anförtrotts åt finansinstitut, bör denna förordning ge möjligheten att öppna förvaltningskonton. Sådana bankkonton bör få öppnas vid ett finansinstitut på kommissionens vägnar och i dess namn. De bör förvaltas av finansinstitutet i fråga på utanordnarens ansvar, och det bör vara tillåtet att öppna sådana konton i andra valutor än euro. (29) I fråga om inkomsttransaktioner kräver budgetbehoven att reglerna för beräknade fordringar samordnas. Beräknade fordringar bör registreras när det finns en viss grad av sannolikhet för inkomsten och den kan omsättas i sifferuppgifter med en viss grad av exakthet. Av förenklingsskäl bör vissa särskilda bestämmelser om förfaranden för justering eller avskrivning av beräknade fordringar införas. (30) Reglerna för att kräva in fordringar behöver både förtydligas och skärpas. Det bör särskilt klargöras att det faktum att en fastställd fordran delvis har annullerats inte innebär att unionen avstår från rätten till den fastställda fordringen. För att stärka skyddet av unionens ekonomiska intressen bör medlemsstaterna inte få behandla unionens fordringar på ett mindre fördelaktigt sätt än fordringar som innehas av offentliga organ på deras eget territorium. (31) Mot bakgrund av behovet att minska riskerna med avseende på handläggning av preliminärt inkasserade belopp i form av böter och andra påföljder och sanktioner, samt alla inkomster som genereras av dem, bör dessa belopp bokföras som budgetinkomster så snart som möjligt, och senast budgetåret efter det att alla rättsmedel för att överklaga de beslut genom vilka de ålagts är uttömda. (32) Förtydliganden i fråga om de olika typerna av betalningar bör tillhandahållas i enlighet med principen om sund ekonomisk förvaltning. Dessutom bör den behöriga utanordnaren regelbundet räkna av belopp som utgör förfinansiering, i enlighet med de redovisningsregler som fastställts av kommissionens räkenskapsförare. Avtal, bidragsbeslut, bidragsöverenskommelser och delegeringsöverenskommelser bör därför innehålla lämpliga bestämmelser för detta ändamål. (33) Denna förordning bör främja e-förvaltning, och särskilt användningen av elektroniskt lagrade uppgifter vid informationsutbyte mellan institutionerna och tredje man. (34) Det bör på vissa villkor vara möjligt att genomföra gemensamma offentliga upphandlingar tillsammans med staterna i Europeiska frihandelssammanslutningen (Efta) eller unionens kandidatländer. (35) Reglerna för uteslutning från bland annat deltagande i upphandlingsförfaranden bör förstärkas i syfte att förbättra skyddet av unionens ekonomiska intressen. (36) Eftersom användningen av ECB:s och EIB:s egna medel påverkar unionens ekonomiska intressen bör bankerna ges tillgång till informationen i den centrala databas över uteslutna som skapats som ett skydd för unionens ekonomiska intressen. (37) Det bör införas en sund rättslig grund för offentliggörandet av beslut om administrativa och ekonomiska sanktioner, särskilt med avseende på offentlig upphandling, i linje med gällande krav på uppgiftsskydd. Med tanke på kraven på uppgiftsskydd och säkerhet bör sådant offentliggörande fortsättningsvis vara frivilligt. (38) Kravet för kontraktsparter att lämna garantier bör inte längre gälla automatiskt. Det bör baseras på en riskanalys. (39) Av rättssäkerhetsskäl bör bidragens och finansieringsinstrumentens tillämpningsområden förtydligas. En mer detaljerad definition av de särskilda villkor som gäller för bidrag, å ena sidan, och finansieringsinstrument, å andra sidan, bör också bidra till att maximera effekten av dessa båda typer av ekonomiskt stöd. (40) Bidragsreglerna för enheter som inrättats specifikt för en viss verksamhet bör anpassas för att underlätta tillgången till unionsfinansiering och handläggningen av bidrag för sökanden och mottagare som har beslutat att arbeta tillsammans inom partnerskap eller grupperingar bildade i enlighet med tillämplig nationell lag, särskilt när den rättsliga form som valts erbjuder en solid och pålitlig samarbetsmiljö. Mot bakgrund av de begränsade finansiella riskerna för unionen och behovet av att undvika att lägga till ytterligare avtalsmässiga krav utöver de existerande strukturella arrangemangen, bör dessutom enheter som är knutna till en mottagare genom en permanent kapitalmässig eller rättslig koppling ha rätt att redovisa stödberättigade kostnader utan att vara tvungna att uppfylla samtliga krav som gäller för en mottagare. (41) Erfarenhet som gjorts på området för användning av enhetsbelopp eller finansiering till en schablonsats har visat att dessa former av finansiering har lett till en betydande förenkling av de administrativa förfarandena samt väsentligt minskat riskerna för felaktigheter. Vidare har produktionsbaserad finansiering visat sig vara lämplig för vissa typer av åtgärder. I detta sammanhang bör villkoren för att utnyttja förenklade former av bidrag som baseras på enhetsbelopp, enhetskostnader och schablonsatser göras mer flexibla. Bland annat bör belopp som beräknas enligt en bedömning för varje enskild mottagare tillåtas, inklusive när dessa belopp redovisas av mottagaren i enlighet med dennes normala praxis för kostnadsredovisning, i syfte att minska den administrativa bördan och kostnaderna för den bidragsmottagaren i samband med finansiell rapportering till unionen. (42) I syfte att avlägsna hindren för deltagande i unionens bidragsprogram vad gäller personer som har de nödvändiga expertkunskaperna, men som inte får betalt i form av lön, vilket kan vara fallet för personer som arbetar i små strukturer, bör bidragsreglerna ta hänsyn till det särskilda ersättningssystemet för små och medelstora företag enligt definitionen i kommissionens rekommendation 2003/361/EG av den 6 maj 2003 om definitionen av mikroföretag samt små och medelstora företag ( 5 ). (43) Principerna om vinstförbud och medfinansiering bör anpassas mot bakgrund av praktiska erfarenheter och av de skiljaktiga tolkningarna och tillämpningarna av dessa principer, vilka resulterar i felaktigheter och ibland i kontraproduktiva effekter. Särskilt definitionen av vinst bör fokusera på stödberättigade kostnader och intäkter som specifikt täcker de kostnaderna, med syftet att förenkla mottagarnas rapportering och uppmuntra dem att diversifiera sina finansieringskällor. Dessutom bör kommissionen inte förutsätta att andra givare inte kommer att begära tillbaka eventuella överskott som genererats av deras egna bidrag, och bör därför endast begära tillbaka vinster i proportion till sina bidrag. Principen om successiv nedtrappning har inte visat sig vara ett effektivt redskap för att begränsa risken för att mottagarna blir beroende av bidrag från unionen för administrationskostnaderna. Dessutom har det alltmer sällan blivit möjligt att tillämpa principen om successiv nedtrappning, på grund av det nödvändiga införandet av undantag i ett antal grundläggande akter och när det gäller förenklade bidragsformer. Mot bakgrund av dessa negativa erfarenheter bör kravet på successiv nedtrappning avseende bidrag för administrationskostnader utgå. (44) Man bör underlätta för enheter med begränsade administrativa resurser, vilka kan representera en prioriterad målpopulation för vissa bidragssystem och vara nödvändiga för att uppnå unionens politiska mål, att få tillgång till unionsfinansiering genom att ytterligare förenkla förfarandena för bidrag på låga belopp. (45) För att säkerställa rättssäkerheten och för att upprätta en gemensam uppsättning grundläggande finansiella regler som bidragsmottagare genomgående kan hänvisa till under unionsprogrammen, bör denna förordning fastställa kriterierna för vilka kostnader som är bidragsberättigade och särskilda villkor som gäller för vissa kostnadskategorier och sörja för att de tillämpas konsekvent. (46) Villkoren för att acceptera bidrag in natura från tredje man som medfinansiering och för att bestämma värdet av dessa bidrag bör harmoniseras i syfte att minska risken för felaktigheter och tvister. (47) För öppenhetens skull, och i syfte att beakta bidragssökandenas enskilda planeringsbehov, bör bidragssökandena i förslagsinfordran informeras om den förväntade handläggningstiden för undertecknande av bidragsöverenskommelser eller delgivning av bidragsbeslut. I samma syfte bör det i denna förordning fastställas en referensperiod, som grundar sig på erfarenhet och på de förväntade följderna av de förenklingsåtgärder som införs. (48) Vid upptäckt av systembetingade eller återkommande fel som väsentligt påverkar ett antal bidrag, bör det under väldefinierade förutsättningar vara tillåtet att låta de ej granskade bidragen som påverkats omfattas av revisionsresultaten, för att minska den ekonomiska och administrativa börda som kontroller och revisioner på plats medför. Kommissionen bör extrapolera den minsknings- eller återkravsats som tillämpas på bidrag för vilka de systembetingade eller återkommande felen har påvisats endast när det inte är möjligt eller praktiskt genomförbart med rimlig ansträngning att exakt beräkna beloppet för de ej stödberättigande kostnaderna för varje berört bidrag. (49) I denna förordning bör det fastställasstandardiserade tidsperioder under vilka bidragsmottagarna bör behålla handlingar som rör bidrag från unionen, i syfte att undvika skiljaktiga eller oproportionella avtalsvillkor, samtidigt som kommissionen och Revisionsrätten fortfarande får tillräckligt med tid på sig för att skaffa sig tillgång till sådana uppgifter och handlingar samt utföra de efterhandskontroller och revisioner som är nödvändiga för att skydda unionens finansiella intressen. (50) Mottagarnas möjlighet att ge ekonomiskt stöd till tredje man bör utvidgas på vissa villkor för att underlätta ett korrekt genomförande av program som bl.a. riktar sig till ett stort antal fysiska personer som bara kan nås genom kaskadbidrag. Dock bör man behålla den princip enligt vilken en mottagare inte får utöva skönsmässighet vid tilldelande av ekonomiskt stöd till tredje man, bland annat i syfte att undvika sammanblandning av den möjlighet som ges bidragsmottagare att, under eget ansvar, utforma och genomföra åtgärder som inbegriper finansiellt stöd som en stödberättigad verksamhet och möjligheten att anförtro uppgifter som avser budgetgenomförande i enlighet med delad eller indirekt förvaltning till vissa organ, enheter eller personer. (51) Eftersom priser till följd av tävlingar är en värdefull kategori av ekonomiskt stöd bör användningen av sådana priser underlättas och de tillämpliga reglerna förtydligas, så att priser till följd av tävlingar behandlas separat från systemet för bidrag och alla hänvisningar till förutsedda kostnader stryks. Priser till följd av tävlingar är dock inte lämpliga i samband med varje politiskt mål i unionen, och bör därför betraktas som ett komplement till, och inte som ersättning för, andra finansieringsinstrument, t.ex. bidrag. (52) När syftet är att sammanföra medel från unionen med medel från andra källor för att åstadkomma en hävstångseffekt kan olika finansieringsinstrument spela en viktig roll. Eftersom sådana finansieringsinstrument inte kan likställas med tjänster eller bidrag bör de räknas som en ny kategori av ekonomiskt stöd. Finansieringsinstrument bör endast införas på strikta villkor, så att budgeten inte utsätts för några risker och så att det inte finns någon risk för snedvridning av marknaden som är oförenlig med regler för statligt stöd. (53) Inom ramen för de årliga anslag som godkänns av Europaparlamentet och rådet för ett visst program bör finansieringsinstrument användas endast som komplement, baserat på en förhandsutvärdering som visar att de på ett effektivare sätt kan uppnå unionens politiska mål än andra former av unionsfinansiering, inklusive bidrag. (54) Finansieringsinstrument bör godkännas genom en grundläggande akt där särskilt deras syfte och varaktighet definieras. När finansieringsinstrument, i vederbörligen motiverade fall, inrättas utan en grundläggande akt bör de godkännas av Europaparlamentet och rådet i budgeten. (55) De instrument som eventuellt kan omfattas av del I i avdelning VIII, t.ex. lån, garantier, kapitalinvesteringar, investeringar i form av kapital likställt med eget kapital och riskdelningsinstrument, bör definieras. Definitionen av riskdelningsinstrument bör kunna innehålla kreditförstärkningar för projektobligationer som täcker låneskuldsrisken för ett projekt och minskar kreditrisken för obligationsinnehavare genom kreditförstärkning i form av ett lån eller en garanti. (56) Årliga återbetalningar, inbegripet kapitalåterbetalningar, utlösta garantier och återbetalningar på lånesumman bör utgöra interna inkomster avsatta för särskilda ändamål. Inkomster, inbegripet utdelningar, kapitalvinster, garantiavgifter och räntor på lån och på belopp i förvaltningskonton bör föras in i budgeten efter avdrag för förvaltningskostnader och förvaltningsavgifter. Denna förordning bör fastställa principerna och villkoren för finansieringsinstrument och regler för begränsningen av unionens ekonomiska ansvar, kampen mot bedrägerier och penningtvätt, avveckling av finansieringsinstrument samt rapportering. (57) Redovisningsreglerna bör förenklas på så sätt att unionens redovisning bara behöver bestå av den konsoliderade redovisningen och de sammanställda budgeträkenskaperna. Det bör även förtydligas att konsolideringen bara omfattar de institutioner och organ som inrättas på grundval av EUF-fördraget och Euratomfördraget och som är juridiska personer och beviljas bidrag som belastar budgeten, och andra organ vars räkenskaper ska konsolideras i enlighet med de redovisningsregler som antas av räkenskapsföraren. (58) I enlighet med vad som krävs i internationella redovisningsstandarder, på vilka unionens redovisningsregler baserar sig, bör pensionsåtagandena, tillsammans med andra åtaganden avseende personalen, tas upp i unionens räkenskaper, redovisas separat i unionens balansräkning och förklaras mer utförligt i anmärkningarna till redovisningen. (59) För att klart skilja på befogenheterna och ansvaret hos, å ena sidan, kommissionens räkenskapsförare och, å andra sidan, räkenskapsförarna för övriga institutioner eller organ som inrättas på grundval av EUF-fördraget och Euratomfördraget och som är juridiska personer och beviljas bidrag som belastar budgeten, och andra organ vars räkenskaper ska konsolideras i enlighet med de redovisningsregler som antas av räkenskapsföraren, bör rapporten om budgetförvaltningen och den ekonomiska förvaltningen under budgetåret förberedas av varje institution och organ och översändas till Europaparlamentet, rådet och revisionsrätten senast den 31 mars det påföljande budgetåret. (60) Unionens regler och principer för redovisning bör uppdateras, för att säkerställa samstämmighet med reglerna fastställda av styrelsen för internationella redovisningsstandarder för den offentliga sektorn. (61) Revisionsrätten bör säkerställa att de iakttagelser som skulle kunna påverka de granskade enheternas slutredovisning eller de underliggande transaktionernas laglighet eller korrekthet i god tid skickas till institutionen eller organet i fråga, för att ge dessa granskade enheter tillräckligt med tid att åtgärda dessa iakttagelser. (62) Bestämmelserna om preliminära och slutliga redovisningar bör aktualiseras, särskilt för att specificera den rapporteringsinformation som bör åtfölja de redovisningar som sänds till kommissionens räkenskapsförare för konsolidering. (63) Som en del av den information som kommissionen är skyldig att lägga fram i samband med förfarandet för ansvarsfrihet bör kommissionen, i synnerhet, förse Europaparlamentet och rådet med en rapport med utvärdering av unionens finanser, i enlighet med artikel 318 i EUF-fördraget. (64) Vad gäller de särskilda bestämmelserna i denna förordning om strukturfonderna, Sammanhållningsfonden, Europeiska fiskerifonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och fonder inom området med frihet, säkerhet och rättvisa som förvaltas genom delad förvaltning, bör man behålla reglerna om återbetalning av förfinansieringsutbetalningar och om att anslag får göras disponibla på nytt i kommissionens förklaring som bifogats rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna ( 6 ). Genom undantag från regeln om överföring bör det dessutom vara tillåtet för kommissionen att överföra åtagandebemyndiganden som är disponibla i slutet av budgetåret, när de härrör från återbetalningar av förfinansieringsutbetalningar, till dess att programmet avslutas, och att använda dessa åtagandebemyndiganden när andra åtagandebemyndiganden inte längre är disponibla. (65) Det gemensamma forskningscentrumets deltagande i upphandlings- och bidragsförfaranden bör klargöras. För att dessutom kunna utföra därtill kopplade uppgifter effektivt bör de inkomster som härrör från deltagandet i sådana förfaranden undantagsvis betraktas som externa inkomster avsatta för särskilda ändamål. (66) De särskilda bestämmelserna rörande genomförandet av externa åtgärder bör anpassas till ändringarna i de olika metoderna för genomförande och det bör föreskrivas ett differentierat tillvägagångssätt för de fall då unionen måste reagera på humanitära nödsituationer eller internationella kriser eller med avseende på behoven för tredjeländer som genomgår en process för övergång till demokrati. (67) I denna förordning bör allmänna villkor fastställas enligt vilka budgetstöd får användas som ett instrument i samband med externa åtgärder. Sådana villkor bör kopplas till en tillräckligt öppen, pålitlig och effektiv förvaltning av offentliga medel. Kommissionen bör dessutom i ett finansieringsbeslut fastställa de mål och förväntade resultat till vilka utbetalningen av budgetstödet bör kopplas. Sådana element, tillsammans med de villkor som gäller för återbetalning av budgetstödet, bör ingå i den finansieringsöverenskommelse som sluts med mottagarlandet. (68) För att stärka unionens internationella roll i fråga om externa åtgärder och utveckling samt öka dess synlighet och effektivitet bör kommissionen bemyndigas att skapa och förvalta unionens förvaltningsfonder för katastrofinsatser och för insatser efter de inledande katastrofinsatserna eller tematiska åtgärder. Trots att förvaltningsfonderna inte är integrerade i budgeten bör de förvaltas enligt denna förordning i den utsträckning det är nödvändigt för säkerheten och öppenheten i fråga om användningen av unionsmedel. Kommissionen bör för det ändamålet agera ordförande i den styrelse som inrättas för varje förvaltningsfond för att de olika givarna ska kunna vara representerade och att besluta om användningen av medlen. Räkenskapsföraren för varje förvaltningsfond bör dessutom vara kommissionens räkenskapsförare. (69) För enheter som har anförtrotts att genomföra externa åtgärder under indirekt förvaltning bör den period under vilken de kan ingå avtal och bidragsöverenskommelser vara begränsad till tre år efter undertecknandet av delegeringsöverenskommelsen, såvida inte särskilda exceptionella och externa omständigheter föreligger. Den tidsfristen bör dock inte gälla fleråriga program som genomförs enligt strukturfondsförfarandena. Ingående regler för tillbakadragande av åtaganden bör i fråga om sådana fleråriga program fastställas i det sektorsspecifika regelverket. (70) Vad beträffar särskilda regler för offentlig upphandling tillämpliga på externa åtgärder bör tredjelandsmedborgare som är etablerade i mottagarländer få delta i anbudsförfaranden, även när genomförandet av ett program sker utan grundläggande akt och när det föreligger vederbörligen motiverade exceptionella omständigheter. (71) Sättet på vilket institutionerna för närvarande rapporterar om fastighetsprojekt till Europaparlamentet och rådet bör förbättras. Institutionerna bör i förväg informera Europaparlamentet och rådet om sina framtida fastighetsprojekt och vid projektens olika stadier. Europaparlamentet och rådet bör ge sitt godkännande i stället för att avge ett yttrande över fastighetsprojekt med betydande inverkan på budgeten. (72) Institutionerna bör ges möjlighet att arbeta fram en långsiktig fastighetspolicy och dra nytta av de gynnsamma räntenivåer som följer av Europeiska unionens höga kreditvärdighet på finansmarknaden. De bör därför ha befogenhet att ta upp lån i syfte att köpa in fastighetstillgångar. Detta skulle göra det möjligt att åtgärda komplexiteten i det nuvarande systemet och på samma gång spara in på kostnaderna och skapa större öppenhet. (73) Erfarenheter har visat att denna förordning bör förtydliga tillämpningsområdet för verksamheten, urvalsförfarandet och betalningsvillkoren för fysiska personer som anlitas som experter. (74) I syfte att komplettera och ändra vissa aspekter av denna förordning bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen. Innehåller och tillämpningsområdet för varje delegering anges i detalj i de relevanta artiklarna. Det är mycket viktigt att kommissionen under det förberedande arbetet för delegerade akter genomför lämpliga samråd, även på expertnivå. Kommissionen bör, då den förbereder och utarbetar delegerade akter, se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt. (75) Denna förordning bör bara revideras när det är nödvändigt, och senast två år innan den första fleråriga budgetramen efter 2013 löper ut. Alltför frekventa revideringar av förordningen skapar oproportionella kostnader för att anpassa administrativa strukturer och förfaranden till de nya reglerna. Tiden kan dessutom ibland vara för knapp för att det ska gå att dra meningsfulla slutsatser av tillämpningen av de regler som är i kraft. (76) Övergångsbestämmelser bör fastställas. Denna förordning bör gälla endast efter det att de delegerade akter som innehåller tillämpningsbestämmelserna har antagits, vilka förväntas träda i kraft i december 2012. För att undvika att denna förordning ska börja tillämpas under årets sista månad är det lämpligt att skjuta upp dess antagande till den 1 januari 2013. För att dessutom skapa överensstämmelse med de sektorsspecifika reglerna är det lämpligt att skjuta upp tillämpningen av bestämmelserna om metoder för genomförande och finansieringsinstrument till den 1 januari 2014. För att bestämmelserna om överföring av betalningsbemyndiganden inom strukturfonderna vid slutet av året ska kunna gälla redan för 2012 års budget, är det lämpligt att dessa bestämmelser gäller från och med den dag då denna förordning träder i kraft. (77) Denna förordning bör träda i kraft dagen efter det att den offentliggörs i Europeiska unionen officiella tidning, så att det blir möjligt att i tid anta delegerade akter enligt denna förordning. Ett snabbt ikraftträdande av denna förordning är nödvändigt för tillämpningen av de bestämmelser som fastställs i de delegerade akterna från och med den 1 januari 2013 så att man kan undvika de problem som en förändring av budgetbestämmelserna under budgetårets gång innebär. (78) Europeiska datatillsynsmannen har hörts i enlighet med artikel 28.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av den 18 december 2000 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter ( 7 ), och avgav ett yttrande den 15 april 2011 ( 8 ). av följande skäl: HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.







DEL I

GEMENSAMMA BESTÄMMELSER







AVDELNING I

SYFTE, TILLÄMPNINGSOMRÅDE OCH DEFINITIONER

Artikel 1

Syfte

1. I denna förordning fastställs reglerna för upprättandet och genomförandet av Europeiska unionens allmänna budget samt för framläggande och revision av räkenskaperna.

2. Denna förordning ska tillämpas på genomförandet av budgeten för Euratoms försörjningsbyrå.

Artikel 2

Definitioner

I denna förordning gäller följande definitioner:

a) unionen : Europeiska unionen, Europeiska atomenergigemenskapen, eller båda, beroende på sammanhanget

b) institution : Europaparlamentet, Europeiska rådet, rådet, Europeiska kommissionen, Europeiska unionens domstol, Europeiska revisionsrätten, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén, Regionkommittén, Europeiska ombudsmannen, Europeiska datatillsynsmannen och Europeiska avdelningen för yttre åtgärder (utrikestjänsten). Europeiska centralbanken ska inte anses vara en av unionens institutioner.

c) budget : det instrument i vilket samtliga inkomster och utgifter som bedöms bli nödvändiga inom unionen införs och godkänns för varje budgetår.

d) grundläggande akt : en rättsakt som ger en rättslig grund till en åtgärd och till genomförandet av motsvarande utgifter som införts i budgeten. En grundläggande akt kan vara utformad på något av följande sätt: i) En förordning, ett direktiv eller ett beslut enligt vad som avses i artikel 288 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), när det gäller genomförandet av EUF-fördraget och fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen (Euratomfördraget), eller ii) någon av de former som anges i artiklarna 26.2, 28.1, 29, 31.2, 33 och 37 i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget), när det gäller genomförandet av avdelning V i EU-fördraget. Rekommendationer och yttranden ska inte utgöra grundläggande akter.

e) metod för genomförande : de olika metoder för budgetens genomförande som beskrivs i artikel 58, 59 eller 60.

f) delegeringsöverenskommelse : en överenskommelse som ingåtts med enheter och personer som anförtrotts uppgifter som ingår i budgetgenomförandet i enlighet med artikel 58.1 c i-viii.

g) bidragsmottagare : en fysisk eller juridisk person med vilken en bidragsöverenskommelse har undertecknats eller som har fått meddelande om bidragsbeslut.

h) kontraktspart : en fysisk eller juridisk person med vilken ett upphandlingskontrakt har ingåtts.

i) mottagare : bidragsmottagare, kontraktspart eller varje fysisk eller juridisk person som mottar priser till följd av tävlingar eller medel via ett finansieringsinstrument.

j) priser till följd av tävlingar : finansiella belopp som ges som en belöning efter en tävling.

k) lån : en överenskommelse som tvingar långivaren att göra ett överenskommet belopp tillgängligt för låntagaren för en överenskommen period och enligt vilken låntagaren är skyldig att återbetala det beloppet inom den överenskomna perioden.

l) garanti : ett skriftligt åtagande om ansvar för hela eller delar av en tredje mans skuld eller skyldighet eller för den tredje mannens framgångsrika fullgörande av sin skyldighet vid en händelse som utlöser en sådan garanti, exempelvis en utebliven betalning.

m) kapitalinvestering : att ett företag tillhandahålls kapital, som investeras direkt eller indirekt i utbyte mot ägarskap av eller delägarskap i företaget, varvid investeraren även kan få visst inflytande över driften av företaget samt andel av företagets vinster.

n) investering i form av kapital likställt med eget kapital : en typ av finansiering som ligger mellan kapitalinvestering och lån, med en högre risk än prioriterad fordran och en lägre risk än stamaktiekapital. Investeringar i form av kapital likställt med eget kapital kan struktureras som fordran, normalt osäkrad och underordnad och i vissa fall konvertibel till aktier, eller som preferensaktier.

o) riskdelningsinstrument : ett finansieringsinstrument som möjliggör en delning av en definierad risk mellan två eller flera parter, eventuellt i utbyte mot en överenskommen ersättning.

p) finansieringsinstrument : unionsåtgärder i form av kompletterande ekonomiskt stöd från budgeten för att uppnå ett eller flera specifika politiska mål för unionen. Dessa instrument får utformas som kapitalinvesteringar, lån eller garantier eller investeringar i form av kapital likställt med eget kapital eller andra riskbärande instrument, och kan vid behov kombineras med bidrag.

q) tjänsteföreskrifter : tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska unionen och anställningsvillkoren för övriga anställda i Europeiska unionen fastställda i rådets förordning (EEG, Euratom, EKSG) nr 259/68 ( 9 ).

r) kontroll : varje åtgärd som vidtas för att ge rimliga garantier avseende åtgärdernas ändamålsenlighet, effektivitet och sparsamma användning av medel, rapporteringens tillförlitlighet, skyddet av tillgångar och information, förebyggandet och upptäckten och korrigeringen av bedrägerier och oriktigheter samt uppföljning av dessa och adekvat riskhantering med avseende på lagligheten och korrektheten i de underliggande transaktionerna, med beaktande av programmens fleråriga karaktär samt de berörda utbetalningarnas typ. Kontroller får inbegripa olika verifieringar, samt genomförandet av politik och förfaranden för att uppnå de mål som avses i första meningen.

s) verifiering : verifiering av en viss aspekt av en inkomst- eller utgiftsåtgärd.

Artikel 3

Sekundärrättens överensstämmelse med denna förordning

1. Bestämmelser som påverkar genomförandet av budgeten och som återfinns i en annan grundläggande akt ska, oavsett om de gäller utgifts- eller inkomstsidan, följa budgetprinciperna i del I, avdelning II.

2. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 1 ska varje förslag eller ändring av ett förslag som framläggs för den lagstiftande myndigheten och som innehåller undantag från andra bestämmelser än de som avses i del I, avdelning II eller från delegerade akter som antagits i enlighet med denna förordning tydligt ange, i skälen och i motiveringen till sådana förslag, dessa undantag och de särskilda skäl som gör dem nödvändiga.

Artikel 4

Perioder, datum och frister

Om inte något annat anges ska rådets förordning (EEG, Euratom) nr 1182/71 av den 3 juni 1971 om regler för bestämning av perioder, datum och frister ( 10 ) tillämpas vid beräkning av de tidsfrister som avses i denna förordning.

Artikel 5

Skydd av personuppgifter

Denna förordning påverkar inte tillämpningen av kraven i Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter ( 11 ) och i förordning (EG) nr 45/2001.







AVDELNING II

BUDGETPRINCIPER

Artikel 6

Iakttagande av budgetprinciper

Budgeten ska upprättas och genomföras enligt principerna om enhet, riktighet i budgeten, ettårighet, jämvikt, en enda beräkningsenhet, universalitet, specificering, sund ekonomisk förvaltning, vilket förutsätter effektiv och ändamålsenlig intern kontroll samt öppenhet, på det sätt som avses i denna förordning.







KAPITEL 1

Enhetsprincipen och principen om riktighet i budgeten

Artikel 7

Budgetens tillämpningsområde

1. Budgeten ska innehålla följande:

a) Unionens inkomster och utgifter, inklusive de administrativa utgifter som institutionerna ådragit sig på grund av bestämmelserna i EU-fördraget på området för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken, samt de driftsutgifter som uppstår på grund av genomförandet av nämnda bestämmelser när dessa ska belasta budgeten.

b) Europeiska atomenergigemenskapens inkomster och utgifter.

2. Budgeten ska redovisa garantierna för de in- och utlåningsaktiviteter som unionen genomför, inklusive sådana som avser europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen och instrumentet för stöd till betalningsbalansen, i enlighet med artikel 49.1.

Artikel 8

Särskilda regler avseende principerna om enhet och riktighet i budgeten

1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 83 ska inkomster uppbäras och utgifter betalas ut endast om de finns specificerade i en budgetpost.

2. Åtagande eller godkännande av utgifter utöver beviljade anslag får inte medges.

3. Ett anslag får föras in i budgeten endast om det motsvarar en utgift som bedöms vara nödvändig.

4. De inkomsträntor som genereras av belopp som betalats såsom förfinansiering ur budgeten ska inte utgöra skulder till unionen såvida inte annat anges i delegeringsöverenskommelser, med undantag för de överenskommelser som slutits med tredjeländer eller de enheter som de har utsett. Sådana inkomsträntor ska i tillämpliga fall antingen användas på nytt för motsvarande verksamhet, räknas av från ansökningarna om utbetalning i enlighet med artikel 23.1 första stycket led c eller krävas in.

Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser om redovisningen av inkomsträntor som genereras av förhandsfinansiering.







KAPITEL 2

Principen om ettårighet

Artikel 9

Definition

De anslag som tas upp i budgeten ska beviljas för ett budgetår som börjar den 1 januari och slutar den 31 december.

Artikel 10

Typer av anslag

1. Anslagen i budgeten ska vara dels differentierade anslag, som ger upphov till åtagandebemyndiganden och betalningsbemyndiganden, dels icke differentierade anslag.

2. Med förbehåll för artiklarna 86.4 och 189.2 ska åtagandebemyndigandena täcka den totala kostnaden för alla rättsliga åtaganden som ingås under budgetåret.

3. Betalningsbemyndigandena ska täcka de betalningar som krävs för att uppfylla rättsliga åtaganden som ingås under budgetåret eller som ingåtts under tidigare budgetår.

4. Punkterna 1 och 2 i denna artikel ska inte påverka tillämpningen av de särskilda bestämmelserna i del II, avdelningarna I, IV och VI, och de ska inte heller hindra att övergripande åtaganden görs eller att åtaganden delas in i årliga delåtaganden.

Artikel 11

Redovisning för inkomster och anslag

1. Ett budgetårs inkomster ska tas upp i räkenskaperna för det budgetåret på grundval av de belopp som tagits emot under det budgetåret. De egna medlen för januari månad det påföljande budgetåret kan emellertid göras tillgängliga i förväg enligt rådets förordning (EG, Euratom) nr 1150/2000 av den 22 maj 2000 om genomförande av beslut 2007/436/EG, Euratom om systemet för Europeiska gemenskapernas egna medel ( 12 ).

2. Upptagandet av egna medel från mervärdesskatt och kompletterande egna medel grundade på bruttonationalinkomst samt, i förekommande fall, finansiella bidrag till budgeten får anpassas i enlighet med förordning (EG, Euratom) nr 1150/2000.

3. Anslag som beviljas för ett budgetår ska bara användas för att täcka utgifter för vilka åtaganden ingås och betalningar effektueras under budgetåret i fråga samt för att fullgöra åtaganden som ingåtts under föregående budgetår.

Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för anslag under budgetåret.

4. Åtaganden ska tas upp i räkenskaperna på grundval av de rättsliga åtaganden som gjorts till och med den 31 december. Undantagsvis ska de övergripande budgetåtaganden som avses i artikel 86.4 och de finansieringsöverenskommelser med tredjeland som avses i artikel 189.2 tas upp i räkenskaperna på grundval av de budgetmässiga åtaganden som gjorts till och med den 31 december.

5. Betalningarna för ett budgetår ska tas upp i räkenskaperna på grundval av de betalningar som effektuerats av räkenskapsföraren till och med den 31 december det budgetåret.

6. Trots vad som sägs i punkterna 3, 4 och 5 ska utgifterna inom Europeiska garantifonden för jordbruket tas upp i räkenskaperna för ett budgetår enligt reglerna i del II avdelning I.

Artikel 12

Åtaganden mot budgetanslag

För de anslag som förts in i budgeten får åtaganden göras med verkan från den 1 januari, så snart budgeten har antagits slutgiltigt, om inte något annat följer av de undantag som anges i del II avdelningarna I och VI.

Artikel 13

Anslag som förfaller och anslag som överförs

1. Anslag som inte har tagits i anspråk i slutet av det budgetår för vilket de beviljades ska förfalla.

De kan emellertid föras över, men endast till påföljande budgetår, efter ett beslut som fattas senast den 15 februari av den berörda institutionen, i enlighet med punkterna 2 och 3, eller de kan föras över automatiskt i enlighet med punkt 4.

2. I fråga om åtagandebemyndiganden och icke-differentierade anslag som inte har tagits i anspråk vid budgetårets utgång kan överföringen avse

a) belopp som motsvarar åtagandebemyndiganden, eller icke-differentierade anslag med avseende på fastighetsprojekt, för vilka de flesta förberedelser för ett åtagande är fullbordade den 31 december, varvid åtaganden för sådana belopp kan göras till och med den 31 mars påföljande år, eller till och med den 31 december påföljande år för belopp som avser fastighetsprojekt,

b) belopp som är nödvändiga när den lagstiftande myndigheten har antagit en grundläggande akt under budgetårets sista kvartal och kommissionen inte har kunnat göra motsvarande budgetmässiga åtaganden senast den 31 december,

▼M1

c) belopp som motsvarar åtagandebemyndiganden för reserven för katastrofbistånd.

De belopp som avses i led c i första stycket får överföras endast till det närmast följande budgetåret.

▼B

3. Betalningsbemyndiganden får föras över om beloppen är nödvändiga för att uppfylla redan gjorda åtaganden eller hänför sig till åtagandebemyndiganden som överförts, när de anslagsutbetalningar som avsatts under de berörda rubrikerna i budgeten för påföljande budgetår är otillräckliga för att täcka behoven.

Den berörda institutionen ska i första hand använda de anslag som beviljats för det innevarande budgetåret och inte använda de överförda anslagen förrän de förstnämnda är uttömda.

4. Icke-differentierade anslag som motsvarar åtaganden som normalt görs i vid budgetårets utgång ska överföras automatiskt endast till påföljande budgetår.

5. Institutionen ska senast den 15 mars underrätta Europaparlamentet och rådet om det beslut som fattats om överföring och för varje budgetrubrik ange hur kriterierna i punkterna 2 och 3 tillämpats på varje överföring.

▼M1

6. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 2 första stycket c i denna artikel och artikel 14 får anslag som tagits upp i reserven och personalanslag inte överföras. Vid tillämpningen av denna artikel ska personalanslagen innefatta löner, bidrag och andra ersättningar till ledamöter och den personal hos institutionerna som omfattas av tjänsteföreskrifterna.

▼B

7. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser om anslag som förfaller och anslag som överförs.

Artikel 14

Regler för överföring till påföljande budgetår av inkomster som avsatts för särskilda ändamål

Vid överföring till påföljande budgetår av inkomster som är avsatta för särskilda ändamål enligt artikel 21 och av anslag som är disponibla den 31 december och som härrör från sådana inkomster gäller följande regler:

a) Externa inkomster som avsatts för särskilda ändamål ska överföras automatiskt och ska användas i sin helhet innan alla insatser inom det program eller den åtgärd de avsatts för har avslutats. Externa inkomster avsatta för särskilda ändamål som kommit in under det sista året för programmet eller åtgärden får användas under det första året av det påföljande programmet eller den påföljande åtgärden.

b) Interna inkomster som avsatts för särskilda ändamål får bara överföras till påföljande budgetår, med undantag för sådana interna inkomster avsatta för särskilda ändamål som avses i artikel 21.3 g, vilka ska överföras automatiskt.

Artikel 15

Anslagna belopp som dras tillbaka

Om anslag dras tillbaka under något av de budgetår som följer på det år då anslagen fördes in i budgeten på grund av att de åtgärder för vilka anslagen avsatts inte genomförts helt eller delvis, ska motsvarande anslag förfalla, utan att detta påverkar tillämpningen av artiklarna 178 och 182.

Artikel 16

Regler som ska tillämpas om antagandet av budgeten försenas

1. Om budgeten inte har antagits slutgiltigt vid budgetårets början ska det förfarande som avses i artikel 315 första stycket i EUF-fördraget gälla (nedan kallad ordningen med tillfälliga tolftedelar). Åtaganden och betalningar får göras inom de gränser som fastställs i punkt 2 i den här artikeln.

2. Åtaganden får göras per kapitel för upp till högst en fjärdedel av de totala anslag som beviljats för kapitlet i fråga för det föregående budgetåret med en ökning av en tolftedel för varje avslutad månad.

Dessa åtaganden får dock inte överskrida gränsen för de anslag som avses i budgetförslaget.

Betalningarna får göras månadsvis per kapitel för upp till högst en tolftedel av de anslag som beviljats för kapitlet i fråga för det föregående budgetåret. Beloppet får dock inte överstiga en tolftedel av de anslag som angetts i detta kapitel i budgetförslaget.

3. De anslag som beviljats för kapitlet i fråga för det föregående budgetåret, i enlighet med i punkterna 1 och 2, ska anses avse de anslag som beviljats i budgeten, inbegripet genom ändringsbudgetar, efter justering för överföringar som genomförts under det budgetåret.

4. Om kontinuiteten i unionens verksamhet och förvaltningsbehoven så kräver, kan rådet genom beslut med kvalificerad majoritet på förslag från kommissionen bevilja utgifter som är större än en tillfällig tolftedel, men som inte överstiger summan av fyra tillfälliga tolftedelar, utom i vederbörligen motiverade fall, för såväl åtaganden som betalningar utöver dem som automatiskt gjorts tillgängliga i enlighet med punkterna 1 och 2. Rådet ska utan dröjsmål översända beslutet om godkännande till Europaparlamentet.

Beslutet ska träda i kraft 30 dagar efter antagandet, om inte Europaparlamentet

a) genom beslut av en majoritet av sina ledamöter, beslutar att minska dessa utgifter inom den tidsfristen; kommissionen ska i så fall lägga fram ett nytt förslag, eller

b) informerar rådet och kommissionen om att man inte önskar minska dessa utgifter; i detta fall ska beslutet träda i kraft inom fristen på 30 dagar.

Ytterligare tolftedelar får beviljas som hela tolftedelar men kan inte delas upp i bråkdelar.

5. Om, för ett visst kapitel, beviljandet av fyra tillfälliga tolftedelar i enlighet med punkt 4 inte gör det möjligt att täcka de utgifter som krävs för att undvika ett avbrott i unionens verksamhet på det område som täcks av ifrågavarande kapitel, kan i undantagsfall ett överskridande beviljas av det anslagsbelopp som tagits upp i motsvarande kapitel i budgeten för det föregående räkenskapsåret. Europaparlamentet och rådet ska följa de förfaranden som föreskrivs i punkt 4. Emellertid får den totala summan av de anslag som beviljades i budgeten för det föregående budgetåret eller i det framlagda budgetförslaget inte i något fall överskridas.







KAPITEL 3

Principen om balans i budgeten

Artikel 17

Definition och tillämpningsområde

1. Det ska råda balans mellan inkomster och betalningsbemyndiganden.

2. Unionen och de organ som avses i artikel 208 får inte ta upp lån inom ramen för budgeten.

Artikel 18

Budgetårets saldo

1. Saldot för varje budgetår ska tas upp i budgeten för nästföljande budgetår som inkomst om det rör sig om ett överskott eller som betalningsbemyndiganden om det rör sig om ett underskott.

2. Beräkningar av dessa inkomster eller betalningsbemyndiganden ska tas upp i budgeten under budgetförfarandet och genom en ändringsskrivelse som överlämnas i enlighet med artikel 39. Beräkningarna ska upprättas enligt principerna i förordning (EG, Euratom) nr 1150/2000.

3. När de preliminära räkenskaperna avslutats för varje budgetår ska eventuella avvikelser mellan dessa räkenskaper och beräkningarna tas upp i budgeten för nästföljande budgetår genom en ändringsbudget med detta som enda syfte. I detta fall ska kommissionen samtidigt till Europaparlamentet och rådet lägga fram ett preliminärt förslag till ändringsbudget inom 15 dagar efter det att de preliminära redovisningarna överlämnats.







KAPITEL 4

Principen om en enda beräkningsenhet

Artikel 19

Euro

1. Den fleråriga budgetramen och budgeten ska upprättas och genomföras i euro och räkenskaperna ska redovisas i euro. För behov som avser förvaltning av likvida medel enligt artikel 68.1 får emellertid räkenskapsföraren, förskottsförvaltaren i fråga om förskottskonton, och den behöriga utanordnaren i fråga om den administrativa driften av kommissionen och av utrikestjänsten, genomföra transaktioner i andra valutor enligt villkoren i de delegerade akter som antagits i enlighet med denna förordning.

2. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för växelkursen mellan euro och andra valutor.







KAPITEL 5

Universalitetsprincipen

Artikel 20

Definition och tillämpningsområde

Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 21 ska de totala inkomsterna täcka de totala betalningsbemyndigandena,. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 23 ska alla inkomster och utgifter tas upp som bruttobelopp i budgeten utan att justeras mot varandra,.

Artikel 21

Inkomster avsatta för särskilda ändamål

1. Externa och interna inkomster som avsätts för särskilda ändamål ska användas för att finansiera specifika utgiftsposter:

2. Följande ska utgöra externa inkomster avsatta för särskilda ändamål:

a) Finansiella bidrag från medlemsstaterna till vissa forskningsprogram i enlighet med förordning (EG, Euratom) nr 1150/2000.

b) Finansiella bidrag från medlemsstater och tredjeländer, i båda fallen inklusive deras offentliga organ, enheter eller fysiska personer till vissa biståndsprojekt i tredjeland eller program som finansieras av unionen och förvaltas av kommissionen för tredjelands räkning.

c) De räntor på depositioner samt böter som föreskrivs i rådets förordning (EG) nr 1467/97 av den 7 juli 1997 om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora underskott ( 13 ).

d) Inkomster som avsatts för ett särskilt ändamål, t.ex. inkomster från fonder, subventioner, gåvor och legat, inbegripet varje institutions egna inkomster som avsatts för ett särskilt ändamål.

e) Finansiella bidrag, som inte omfattas av led b, från tredjeländer eller från EU-externa organ för deltagande i unionens verksamhet.

f) Sådana inkomster avsatta för särskilda ändamål som avses i artiklarna 181.2 och 183.2.

g) Sådana interna inkomster avsatta för särskilda ändamål som avses i punkt 3, i den mån som dessa kompletterar de andra inkomster som avses i den här punkten.

3. Följande ska utgöra interna inkomster avsatta för särskilda ändamål:

a) Inkomster från tredje man för varor, tjänster eller bygg- och anläggningsarbeten som levererats eller utförts på dennes begäran.

b) Förtjänster från avyttring av fordon, utrustning och installationer samt vetenskaplig och teknisk apparatur som ersätts eller utrangeras när det bokförda värdet är helt och hållet avskrivet.

c) Inkomster från återbetalningar, i enlighet med artikel 80, av belopp som betalats ut på felaktiga grunder.

d) Inkomster från räntor på förhandsfinansieringsutbetalningar i enlighet med artikel 8.4.

e) Inkomster från leverans av varor, tjänster eller bygg- och anläggningsarbeten som utförts till förmån för andra avdelningar inom en institution, institutioner och organ, inklusive återbetalningar av traktamenten från andra institutioner och organ för vars räkning sådana betalats.

f) Försäkringsersättningar.

g) Hyresinkomster.

h) Inkomster från försäljning av publikationer och filmer, inklusive material som lagras elektroniskt.

i) Återbetalning till finansieringsinstrument i enlighet med artikel 140.6

j) Inkomster som uppstår genom senare återbetalningar av skattebelopp enligt artikel 23.3.

4. Det får också föreskrivas i en grundläggande akt att inkomster får avsättas för att täcka vissa specifika utgifter. Om inget annat anges i den grundläggande akten ska sådana belopp betraktas som interna inkomster avsatta för särskilda ändamål.

5. Budgeten ska innehålla rubriker för externa och interna inkomster avsatta för särskilda ändamål och beloppen ska om möjligt anges.

Inkomster avsatta för särskilda ändamål får bara införas i budgetförslaget till belopp som är säkra i det skede då budgetförslaget upprättas.

6. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enligt artikel 210 med avseende på inrättande av en struktur för redovisning av externa och interna inkomster som avsätts för särskilda ändamål och tillhandahållande av motsvarande anslag samt med avseende på bestämmelser för medlemsstaternas bidrag till forskningsprogram. Kommissionen ska dessutom ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på intäkter från sanktioner som införts i enlighet med artikel 126.11 i EUF-fördraget, samt med avseende på intäkter som avsatts för Eftastaternas deltagande i vissa unionsprogram.

Artikel 22

Donationer

1. Kommissionen får ta emot alla donationer som görs till unionen, t.ex. i form av fonder, subventioner samt gåvor och legat.

2. Kommissionen får ta emot en donation till ett värde av 50 000 EUR eller mer, som medför kostnader, inklusive uppföljningskostnader, och överstiger 10 % av värdet på den gjorda donationen, endast efter förhandsgodkännande från Europaparlamentet och rådet, vilka båda ska fatta beslut i frågan inom två månader efter mottagandet av kommissionens begäran. Om inga invändningar framförs under denna tidsfrist ska kommissionen fatta ett slutgiltigt beslut om godkännande av donationen.

3. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för accepterandet av donationer till unionen.

Artikel 23

Regler för avdrag och för växelkursskillnader

1. Följande avdrag får göras från ansökningar om utbetalningar för vilka utgifterna sedan godkänns som nettobelopp:

a) Straffavgifter som förelagts en part i ett upphandlingskontrakt eller en mottagare.

b) Kassarabatter, panter och rabatter som dragits av från enskilda fakturor och kostnadsredovisningar.

c) Räntebelopp som genererats av förhandsfinansiering.

d) Justeringar av felaktigt utbetalda belopp.

De justeringar som avses i första stycket led d får göras genom en direkt avräkning mot en ny mellanliggande betalning eller restlikvid till samma betalningsmottagare under det kapitel, den artikel och det budgetår som den alltför stora betalningen belastade.

Unionens redovisningsregler ska tillämpas på de avdrag som avses i leden c och d i första stycket.

2. Priser på varor och tjänster som levereras till unionen ska, om de innefattar skatter som betalas tillbaka av medlemsstaterna enligt protokollet om Europeiska unionens immunitet och privilegier tas upp i budgeten netto exklusive dessa skatter.

3. Priser på varor och tjänster som levereras till unionen får, om de innefattar skatter som betalas tillbaka av tredjeland på grundval av gällande överenskommelser, tas upp i budgeten

a) netto exklusive dessa skatter, eller

b) inklusive dessa skatter. I ett sådant fall ska senare återbetalda skatter betraktas som interna inkomster avsatta för särskilda ändamål.

4. Justeringar får göras för växelkursskillnader som uppstår vid genomförandet av budgeten. Den slutliga vinsten eller förlusten ska tas upp i budgetårets saldo.

5. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser om konton för skattefordringar.







KAPITEL 6

Principen om specificering

Artikel 24

Allmänna bestämmelser

Anslag ska delas in efter ändamål i avdelningar och kapitel, och kapitlen ska delas in ytterligare i artiklar och punkter.

Artikel 25

Överföring av anslag på andra institutioners initiativ än kommissionens

1. Med undantag för kommissionen får varje institution, inom sitt eget avsnitt i budgeten, överföra anslag

a) mellan olika avdelningar upp till högst 10 % av anslagen för det år som anges på den post från vilken överföringen görs, och

b) från ett kapitel till ett annat och från en artikel till en annan utan begränsning.

2. Institutionen ska underrätta Europaparlamentet och rådet om sina avsikter tre veckor innan den genomför en anslagsöverföring som avses i punkt 1. Om det finns vederbörligen motiverade skäl som tas upp inom denna tidsfrist antingen av Europaparlamentet eller av rådet ska förfarandet i artikel 27 tillämpas.

3. Med undantag för kommissionen får varje institution, inom sitt eget avsnitt i budgeten, föreslå Europaparlamentet och rådet sådana överföringar från en avdelning till en annan som överstiger 10 % av anslagen för det år som anges i den rubrik från vilken överföringen ska ske. Överföringarna ska ske i enlighet med förfarandet i artikel 27.

4. Med undantag för kommissionen får varje institution, inom sitt eget avsnitt i budgeten, överföra anslag inom en och samma artikel utan att först ha underrättat Europaparlamentet och rådet.

5. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser om den procentuella beräkningen av anslagsöverföringar inom andra institutioner än kommissionen.

Artikel 26

Överföringar som kommissionen får göra på egen hand

1. Kommissionen får på egen hand, inom sitt eget avsnitt i budgeten

a) överföra anslag inom ett och samma kapitel,

b) när det gäller utgifter för personal och administration som är gemensamma för flera avdelningar, överföra anslag mellan olika avdelningar upp till högst 10 % av anslagen för det år som anges på den post från vilken överföringen görs, och upp till högst 30 % av anslagen för det år som anges på den post till vilken överföringen görs,

c) när det gäller driftsutgifter, överföra anslag mellan olika kapitel inom samma avdelning, totalt högst 10 % av budgetårets anslag under den rubrik varifrån överföringen sker.

Kommissionen ska underrätta Europaparlamentet och rådet om sina avsikter tre veckor innan den genomför en sådan anslagsöverföring som avses i första stycket led b. Om det finns vederbörligen motiverade skäl som tas upp inom denna tidsfrist antingen av Europaparlamentet eller av rådet ska förfarandet i artikel 27 tillämpas.

Som ett undantag från andra stycket får kommissionen under budgetårets sista två månader på egen hand överföra anslag som avser utgifter för personal, extern personal och andra anställda från en avdelning till en annan upp till en övre gräns på 5 % av årets anslag. Kommissionen ska informera Europaparlamentet och rådet inom två veckor efter sitt beslut om dessa överföringar.

2. Kommissionen får inom sitt eget avsnitt i budgeten besluta om följande överföringar av anslag från en avdelning till en annan, förutsatt att den utan dröjsmål meddelar Europaparlamentet och rådet sitt beslut:

a) Överföringar från den avdelning för avsättningar som avses i artikel 46, förutsatt att det enda villkoret för att på så sätt frigöra reserven är att en grundläggande akt ska ha antagits enligt artikel 294 i EUF-fördraget.

b) I vederbörligen motiverade exceptionella fall såsom internationella humanitära katastrofer och kriser som inträffar efter den 1 december under budgetåret, överföra oanvända anslag för det budgetåret som fortfarande finns tillgängliga i budgetavdelningarna under rubrik 4 i den fleråriga budgetramen till budgetavdelningarna för insatser i krissituationer och humanitära insatser.

3. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser om den procentuella beräkningen av anslagsöverföringar inom kommissionen samt motivering av begäran om anslagsöverföringar.

Artikel 27

Förslag till överföringar som föreläggs Europaparlamentet och rådet av institutionerna

1. Varje institution ska lägga fram sina förslag till överföringar samtidigt för Europaparlamentet och rådet.

2. Europaparlamentet och rådet ska fatta beslut om överföringar av anslag enligt de villkor som anges i punkterna 3–6 i denna artikel, om inte annat föreskrivs i del II, avdelning I.

3. Med undantag för omständigheter som kräver särskild skyndsamhet ska Europaparlamentet och rådet, vilket ska fatta beslut med kvalificerad majoritet, för varje förslag till överföring överlägga om förslaget till överföring inom sex veckor från den dag då de två institutionerna mottog förslaget.

4. Förslaget till överföringar ska anses vara godkänt inom denna period på sex veckor om något av följande sker:

a) Både Europaparlamentet och rådet godkänner förslaget.

b) Europaparlamentet eller rådet godkänner förslaget och den andra institutionen vidtar ingen åtgärd.

c) Varken Europaparlamentet eller rådet vidtar någon åtgärd eller fattar något beslut om att ändra eller avslå förslaget till överföring.

5. Den period på sex veckor som avses i punkt 3 ska, om inte Europaparlamentet eller rådet begär något annat, minskas till tre veckor vid följande omständigheter:

a) Överföringen utgör mindre än 10 % av anslagen under den budgetrubrik varifrån överföringen görs och överstiger inte 5 000 000 EUR.

b) Överföringen avser uteslutande betalningsbemyndiganden och uppgår sammanlagt inte till mer än 100 000 000 EUR.

6. Om antingen Europaparlamentet eller rådet har ändrat överföringens belopp medan den andra institutionen har godkänt det eller avstått från att vidta någon åtgärd, eller om både Europaparlamentet och rådet har ändrat överföringens belopp, ska det lägsta av de två beloppen anses vara godkänt, såvida inte den berörda institutionen väljer att dra tillbaka sitt förslag till överföring.

Artikel 28

Särskilda regler för överföringar

1. Anslag får endast föras över till budgetrubriker under vilka anslag har beviljats i budgeten eller som har förts upp med symboliskt anslag (pro memoria).

2. Anslag som motsvarar inkomster som avsatts för ett särskilt ändamål får överföras endast om de verkligen används till detta ändamål.

Artikel 29

Överföringar som omfattas av särskilda bestämmelser

1. Överföringar inom de avdelningar i budgeten som behandlar anslagen till Europeiska garantifonden för jordbruket, strukturfonderna, Sammanhållningsfonden, Europeiska fiskerifonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling samt till forskning ska omfattas av särskilda bestämmelser enligt del II, avdelningarna I, II och III.

2. Beslut om överföringar för att möjliggöra utnyttjande av reserven för katastrofbistånd ska fattas av Europaparlamentet och rådet på kommissionens förslag. Ett separat förslag ska läggas fram för varje katastrofinsats.

Vid tillämpningen av denna punkt ska det förfarande som anges i artikel 27.3 och 27.4 tillämpas. Om Europaparlamentet och rådet inte kan enas om kommissionens förslag och inte kommer fram till en gemensam ståndpunkt om utnyttjandet av denna reserv ska de avstå från att fatta beslut om kommissionens förslag till överföring.

3. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för begäranden om överföringar från reserven för katastrofbistånd.







KAPITEL 7

Principen om sund ekonomisk förvaltning

Artikel 30

Principerna om sparsamhet, effektivitet och ändamålsenlighet

1. Anslagen ska användas enligt principen om sund ekonomisk förvaltning, det vill säga i enlighet med principerna om sparsamhet, effektivitet och ändamålsenlighet.

2. Principen om sparsamhet kräver att de resurser som institutionen använder för att genomföra sin verksamhet ska göras tillgängliga i rätt tid och vara av den kvantitet och kvalitet som behövs, samt ställas till förfogande till lägsta möjliga kostnad.

Principen om effektivitet avser förhållandet mellan de resurser som används och de resultat som uppnås.

Principen om ändamålsenlighet avser hur väl specifika mål med en åtgärd och förväntade resultat uppnås.

3. Specifika, mätbara, uppnåbara, relevanta och tidsbundna mål ska fastställas för alla verksamhetsområden som budgeten omfattar. Förverkligandet av dessa mål ska kontrolleras genom resultatindikatorer för varje verksamhet, och de uppgifter som avses i artikel 38.3 e ska Europaparlamentet och rådet erhålla från de avdelningar som ansvarar för utgiften. Dessa uppgifter ska lämnas varje år och senast i de dokument som åtföljer det preliminära budgetförslaget.

4. För att förbättra möjligheterna att fatta beslut ska institutionerna göra utvärderingar både i förväg och i efterhand enligt de riktlinjer som kommissionen fastställt. Dessa utvärderingar ska omfatta alla program och all verksamhet som ger upphov till stora utgifter och resultaten av utvärderingarna ska lämnas till Europaparlamentet, rådet och de administrativa myndigheter som ansvarar för utgiften.

5. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för förhandsbedömning och utvärdering i halvtid och efter avslutad verksamhet.

Artikel 31

Kravet på finansieringsöversikt

1. Alla förslag eller initiativ som av kommissionen, unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik (nedan kallad den höga representanten) eller en medlemsstat lämnas till den lagstiftande myndigheten och som kan få konsekvenser för budgeten, inklusive ändringar av antalet tjänster, ska åtföljas av en finansieringsöversikt och en förhandsbedömning såsom föreskrivs i artikel 30.4.

Alla ändringar av ett förslag eller initiativ som lagts fram inför den lagstiftande myndigheten och som kan förutsättas få väsentliga konsekvenser för budgeten, t.ex. för antalet anställda, ska åtföljas av en finansieringsöversikt som utarbetats av den institution som föreslår ändringen.

Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser om kraven på finansieringsöversikten.

2. Under budgetförfarandet ska kommissionen tillhandahålla de uppgifter som behövs för att utvecklingen av anslagsbehoven ska kunna jämföras med de ursprungliga beräkningarna i finansieringsöversikten mot bakgrund av framstegen i förhandlingarna om det förslag eller initiativ som lagts fram för den lagstiftande myndigheten.

3. För att minska risken för bedrägerier och oriktigheter ska den finansieringsöversikt som avses i punkt 1 innehålla uppgifter om det interna kontrollsystem som inrättats, en uppskattning av vilka kostnader och fördelar som kontrollerna inom ett sådant system innebär och en bedömning av den förväntade risken för fel samt uppgifter om befintliga och planerade bedrägeriförebyggande åtgärder och skyddsinsatser.

En sådan analys ska ta hänsyn till den troliga omfattningen och typen av fel, de särskilda förutsättningarna inom det berörda politikområdet och de tillämpliga reglerna.

Artikel 32

Intern kontroll av budgetgenomförandet

1. Budgeten ska genomföras med en effektiv och ändamålsenlig intern kontroll i enlighet med vad som är lämpligt för var och en av metoderna för genomförande och i överensstämmelse med de relevanta sektorsspecifika reglerna.

2. När det gäller genomförandet av budgeten avses med intern kontroll en process som tillämpas på alla förvaltningsnivåer och som är utformad för att ge rimliga garantier för att följande mål har uppnåtts:

a) Att verksamheten präglas av effektivitet, ändamålsenlighet och sparsamhet.

b) Att redovisningen är tillförlitlig.

c) Att tillgångar och information skyddas.

d) Att bedrägerier och oriktigheter förebyggs, upptäcks, korrigeras och följs upp.

e) Att det finns tillräcklig riskhantering med avseende på lagligheten och korrektheten i de underliggande transaktionerna, med beaktande av programmens fleråriga karaktär samt de berörda utbetalningarnas typ.

3. En ändamålsenlig intern kontroll ska bygga på bästa internationella praxis, och i synnerhet innefatta

a) åtskillnad av uppgifter,

b) lämplig riskhanterings- och kontrollstrategi, vari ingår kontroller på mottagarnivå,

c) undvikande av intressekonflikter,

d) tillräckliga verifieringskedjor och dataintegritet i datasystemen,

e) förfaranden för övervakning av prestandan samt uppföljning av de upptäckta svagheterna och undantagen i den interna kontrollen,

f) periodiskt återkommande utvärderingar av huruvida det interna kontrollsystemet fungerar på ett fullgott sätt.

4. En effektiv intern kontroll ska grundas på följande:

a) Införande av strategier för hantering och kontroll av risker genom samordning mellan tillämpliga aktörer som ingår i kontrollkedjan.

b) Tillgång till kontrollresultaten för alla tillämpliga aktörer som ingår i kontrollkedjan.

c) Vid behov utnyttjande av förvaltningsförklaringar från genomförandepartner och oberoende revisionsutlåtanden, förutsatt att kvaliteten på det arbete dessa bygger på är korrekt och acceptabel och att arbetet utfördes i enlighet med överenskomna standarder.

d) Tillämpning av korrigerande åtgärder i ett lämpligt skede samt avskräckande sanktioner, när så krävs.

e) Klar och otvetydig lagstiftning som grund för åtgärderna.

f) Avskaffande av flerfaldiga kontroller.

g) Kostnadseffektivare kontroller.

5. Om det under genomförandet visar sig att felnivån är ständigt hög ska kommissionen identifiera svagheterna i kontrollsystemen och analysera kostnader och fördelar med eventuella korrigerande åtgärder samt vidta eller föreslå lämpliga åtgärder, såsom förenkling av tillämpliga bestämmelser, förbättring av kontrollsystemen och omstrukturering av programmet eller genomförandesystemen.

Artikel 33

Kostnadseffektiva kontrollsystem

Kommissionen ska när den lägger fram reviderade eller nya utgiftsförslag uppskatta kontrollsystemens kostnader och fördelar samt riskerna för fel, enligt vad som avses i artikel 31.3.







KAPITEL 8

Principen om öppenhet

Artikel 34

Offentliggörande av redovisningar, budgetar och rapporter

1. Budgeten ska upprättas och genomföras och räkenskaperna ska läggas fram i enlighet med principen om öppenhet.

2. Europaparlamentets ordförande ska låta offentliggöra budgeten och ändringsbudgetarna i deras slutligt antagna lydelse i Europeiska unionens officiella tidning.

Budgetarna ska offentliggöras inom tre månader efter dagen för deras slutliga antagande.

De konsoliderade årliga redovisningarna och rapporten över budgetförvaltningen och den ekonomiska förvaltningen från varje institution ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser om det preliminära offentliggörandet av budgeten.

Artikel 35

Offentliggörande av information om mottagare samt annan information

1. Unionens upplånings- och utlåningsverksamhet till förmån för tredje man ska redovisas i en bilaga till budgeten.

2. Kommissionen ska på lämpligt sätt och i lämplig tid ge tillgång till informationen om mottagare av medel, liksom den exakta arten och det exakta ändamålet när det gäller de åtgärder som finansieras ur budgeten. när budgeten genomförs direkt i enlighet med artikel 58.1a, samt till informationen om mottagare som tillhandahålls av organ, personer och medlemsstater till vilka uppgifter som avser budgetgenomförande anförtrotts i enlighet med andra metoder för genomförande.

Det krav som anges i första stycket gäller även de övriga institutionerna i förhållande till deras mottagare.

3. Denna information ska tillhandahållas med vederbörligt iakttagande av sekretess- och säkerhetskraven, särskilt skyddet av personuppgifter.

När det gäller fysiska personer ska offentliggörandet begränsas till namnet på mottagaren, dennes bostadsort, det tilldelade beloppet och dess syfte. Offentliggörandet av dessa uppgifter ska baseras på relevanta kriterier såsom tilldelningens periodicitet, typ eller omfattning. Kriterierna för offentliggörandet och nivån på detaljuppgifterna ska beakta särdragen för sektorn och för varje metod för genomförande.

Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser om offentliggörande av uppgifter om mottagare. I förekommande fall ska nivån på detaljuppgifterna och kriterierna specificeras i de tillämpliga sektorsspecifika reglerna.







AVDELNING III

UPPRÄTTANDET AV BUDGETEN OCH BUDGETENS STRUKTUR







KAPITEL 1

Upprättandet av budgeten

Artikel 36

Beräkning av inkomster och utgifter

1. Varje institution, utöver kommissionen, ska upprätta en beräkning över sina inkomster och utgifter som den ska överlämna till kommissionen och parallellt, för information, till Europaparlamentet och rådet, före den 1 juli varje år.

2. Den höga representanten ska samråda med kommissionsledamöter med ansvar för utvecklingspolitik, grannskapspolitik och internationellt samarbete, humanitärt bistånd och krishantering om deras respektive ansvarsområden.

3. Kommissionen ska upprätta sina egna inkomst- och utgiftsberäkningar och också överlämna dessa till Europaparlamentet och rådet direkt efter att de antagits.

Kommissionen ska grunda sina beräkningar på de uppgifter som avses i artikel 37.

Artikel 37

Beräkning av budget för d