1985R0417 — SV — 01.12.1997 — 002.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EEG) nr 417/85
av den 19 december 1984
om tillämpning av fördragets artikel 85.3 på grupper av specialiseringsavtal
(EGT L 53, 22.2.1985, s. 1)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Kommissionens förordning (EEG) nr 151/93 av den 23 december 1992 L 21 8 29.1.1993
►M2Kommissionens förordning (EG) nr 2236/97 av den 10 november 1997 L 306 12 11.11.1997
Ändrad genom:
►A1Anslutningsakten för Spanien och Portugal (*) L 302 23 15.11.1985
►A2Anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige C 241 21 29.8.1994
(anpassad genom rådets beslut 95/1/EG, Euratom, EKSG) L 1 1 1.1.1995
(*) Denna rättsakt finns inte publicerad på svenska.
1985R0417 — SV — 01.12.1997 — 002.001 — 2
▼B
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EEG) nr 417/85
av den 19 december 1984
omtillämpningavfördragetsartikel85.3pågrupperavspecialiser-
ingsavtal
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT
DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekono-
miska gemenskapen,
med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2821/71 av den 20
december 1971 om tillämpning av fördragets artikel 85.3 på grupper avavtal, beslut och samordnade förfaranden(
1), i dess lydelse enligt Grek-
lands anslutningsakt, särskilt artikel 1 i denna,
efter att ha offentliggjort ett utkast till denna förordning (2),
efter samråd med den rådgivande kommittén för kartelloch monopol-
frågor, och
med beaktande av följande:
1)Enligt förordning (EEG) nr 2821/71 har kommissionen befo-
genhet att genom förordning tillämpa fördragets artikel 85.3 påvissa grupper av avtal, beslut och samordnade förfaranden somomfattas av artikel 85.1 och som avser specialisering, inklusiveavtal som är nödvändiga för att åstadkomma specialisering.
2)Avtal om specialisering inom nuvarande eller framtida produk-tion kan omfattas av artikel 85.1.
3)Avtal om specialisering inom produktionen bidrar i allmänhet tillatt förbättra produktionen eller distributionen av varor, eftersomde berörda företagen kan koncentrera sig på tillverkning av vissavaror och följaktligen arbeta mera effektivt och erbjuda varornatill lägre priser. Med en effektiv konkurrens kommer konsumen-terna troligen att få en skälig andel av de uppnådda fördelarna.
4)Dessa fördelar kan uppnås både genom avtal enligt vilka varjepart avstår från att tillverka vissa varor till förmån för en annanpart och avtal enligt vilka parterna förbinder sig att endastgemensamt tillverka eller låta tillverka vissa varor.
5)I förordningen skall anges vilka konkurrensbegränsningar somspecialiseringsavtal får innehålla. De konkurrensbegränsningarsom är tillåtna enligt förordningen är i förening med en ömse-sidig skyldighet att avstå från tillverkning i regel nödvändiga föratt sådana avtal skall kunna ingås och fullföljas. Dessa begräns-ningar är därför i allmänhet nödvändiga för att de deltagandeföretagen och konsumenterna skall uppnå de eftersträvade förde-larna. Det kan överlåtas åt avtalsparterna att bestämma vilka avdessa bestämmelser de vill ta med i sina avtal.
6)Undantaget skall inskränkas till avtal som inte gör det möjligt attsätta konkurrensen ur spel beträffande en betydande del avvarorna i fråga. Förordningen skall därför endast gälla så länge dedeltagande företagens marknadsandel och omsättning inte över-stiger en viss gräns.
7)Företag vars omsättning överstiger den gräns som fastställs iförordningen bör emellertid erbjudas en förenklad procedur föratt uppnå den rättssäkerhet som gruppundantaget innebär. Dennaprocedur bör samtidigt tillåta kommissionen att utöva en effektivövervakning och förenkla dess administration av sådana avtal.
(1) EGT nr L 285, 29.12.1971, s. 46.
(2) EGT nr C 211, 11.8.1984, s. 2.
1985R0417 — SV — 01.12.1997 — 002.001 — 3
▼B
8)För att underlätta ingåendet av långfristiga specialiseringsavtal,
som kan påverka de deltagande företagens struktur, bör förord-ningens giltighetstid bestämmas till 13 år. Om det inom dennatidsperiod sker väsentliga ändringar i de förhållanden på grundvalav vilka förordningen har utfärdats, skall kommissionen vidta deändringar som behövs.
9)Avtal, beslut och samordnade förfaranden som automatiskt ärundantagna enligt denna förordning behöver inte anmälas.Företag får dock i ett enskilt fall begära ett beslut enligt rådetsförordning nr 17 (
1) i dess lydelse enligt Greklands anslut-
ningsakt.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Enligt fördragets artikel 85.3 och på de villkor som föreskrivs i denna
förordning förklaras att fördragets artikel 85.1 inte gäller specialiser-ingsavtal enligt vilka företag under avtalstiden åtar sig ömsesidiga skyl-digheter
a) att avstå från att tillverka eller låta tillverka vissa varor och att
överlåta åt andra parter att tillverka eller låta tillverka dessa varor,eller
b) att endast gemensamt tillverka eller låta tillverka vissa varor.
Artikel 2
1.►
M1Artikel 1 skall också tillämpas på följande konkurrensbe-
gränsningar: ◄
a) skyldigheten att inte med tredje man ingå specialiseringsavtal som
avser varor som är identiska eller som på grund av sina egenskaper,pris och tilltänkta användning av konsumenterna betraktas som likar-tade,
b) skyldigheten att köpa de varor som är föremål för specialisering
uteslutande från en annan avtalspart, ett gemensamt företag eller ettföretag åt vilket parterna gemensamt har överlåtit sin tillverkning,såvida inte varorna kan köpas på fördelaktigare villkor på annat hålloch den andra parten, det gemensamma företaget eller det företag åtvilket tillverkningen har överlåtits inte kan erbjuda samma villkor,
▼
M1
c) skyldigheten att till de övriga parterna upplåta ensamrätten att inom
hela den gemensamma marknaden eller en avgränsad del av dendistribuera de varor som är föremål för specialisering, förutsatt attmellanhänder och konsumenter också kan få tillgång till varorna frånandra leverantörer och att parterna inte försvårar för mellanhänderoch konsumenter att få tillgång till varorna.
d) skyldigheten att till en av parterna upplåta ensamrätten att distribuera
de varor som är föremål för specialisering, under förutsättning attparten inte distribuerar ett utomstående företags varor som konkur-rerar med de varor som omfattas av avtalet,
e) skyldigheten att till ett gemensamt företag eller ett utomstående
företag upplåta ensamrätten att distribuera de varor som är föremålför specialisering, under förutsättning att det gemensamma företageteller det utomstående företaget inte tillverkar eller distribuerar varorsom konkurrerar med de varor som omfattas av avtalet,
f) skyldigheten att till ett gemensamt företag eller ett utomstående
företag som inte tillverkar eller distribuerar varor som konkurrerarmed de varor som omfattas av avtalet upplåta ensamrätten till distri-bution inom hela den gemensamma marknaden eller en avgränsaddel av den av de varor som är föremål för specialisering, förutsatt att
(1) EGT nr 13, 21.2.1962, s. 204/62.
1985R0417 — SV — 01.12.1997 — 002.001 — 4
▼M1
användare och mellanhänder också kan köpa varorna från andra
leverantörer och att varken parterna eller de gemensamma företageneller de utomstående företagen som har ensamrätt till distribution avvarorna försvårar för mellanhänder eller konsumenter att få tillgångtill de varor som omfattas av avtalet.
▼
B
2. Artikel 1 gäller även om parterna åtar sig sådana skyldigheter som
avses i punkt 1 men med mindre räckvidd än som är tillåtet enligtsamma punkt.
▼
M1
2a. Artikel 1 skall inte tillämpas om andra konkurrensbegränsningarän de som anges i punkterna 1 och 2 åläggs parterna genom avtal, besluteller samordnat förfarande.
▼
B
3. Artikel 1 gäller oavsett om någon av bl.a. följande skyldigheteråläggs:
a) Skyldigheten att till de övriga parterna leverera de varor som är
föremål för specialisering och att därvid iaktta vissa minimikravbeträffande kvalitet.
b) Skyldigheten att lagerföra minimikvantiteter av de varor som är
föremål för specialisering och av reservdelar till dessa.
c) Skyldigheten att erbjuda kund- och garantiservice för de varor som
är föremål för specialisering.
▼
M1
Artikel 3
1. Artikel 1 gäller endast om
a) de varor som är föremål för specialisering tillsammans med de
deltagande företagens andra varor som på grund av sina egenskaper,sitt pris och sin tilltänkta användning av konsumenterna betraktassom likartade inte svarar för mer än 20 % av marknaden för sådanavaror inom den gemensamma marknaden eller en betydande del avden,
och
b) alla de deltagande företagens sammanlagda årsomsättning inte över-
stiger 1 000 miljoner ecu.
2. Om distribution av de varor som är föremål för specialisering
enligt artikel 2.1 d, e eller f överlåts till en av parterna, ett gemensamtföretag, ett utomstående företag eller flera än ett gemensamt företageller utomstående företag, skall artikel 1 gälla endast om
a) de varor som är föremål för specialisering tillsammans med de
deltagande företagens andra varor som på grund av sina egenskaper,sitt pris och sin tilltänkta användning av konsumenterna betraktassom likartade inte svarar för mer än 10 % av marknaden för sådanavaror inom den gemensamma marknaden eller en betydande del avden,
och
b) alla de deltagande företagens sammanlagda årsomsättning inte över-
stiger 1 000 ecu.
3. Artikel 1 skall fortsätta att gälla om den marknadsandel och den
omsättning som anges i punkterna 1 och 2 under två på varandraföljande räkenskapsår överskrids med högst en tiondel.
4. Överskrids också de gränser som anges i punkt 3, skall artikel 1
fortsätta att gälla under en tid av sex månader efter utgången av deträkenskapsår under vilket gränserna överskreds.
▼
B
Artikel 4
1. Undantaget enligt artikel 1 gäller även avtal i vilka företag vars
sammanlagda omsättning överskrider de gränser som anges i►
M1artikel 3.1 b, 3.2 b och 3.3 ◄deltar, under förutsättning att
1985R0417 — SV — 01.12.1997 — 002.001 — 5
▼B
dessa avtal anmäls till kommissionen enligt bestämmelserna i kommis-
sionens förordning nr 27 (1) och att kommissionen inte inom en tidsfrist
på sex månader gör någon invändning mot undantaget.
2. Sexmånadersfristen skall löpa från och med den dag när anmälan
inkommer till kommissionen. Om anmälan skickas med rekommenderatbrev, skall fristen dock löpa från den dag som framgår av avsändnings-ortens poststämpel.
3. Punkt 1 gäller endast om
a) denna artikel uttryckligen åberopas i anmälan eller ett meddelande
som bifogas den, och
b) de uppgifter som lämnas genom anmälan är fullständiga och
korrekta.
4. Bestämmelserna i punkt 1 kan åberopas i fråga om avtal som
anmäls innan denna förordning träder i kraft genom ett meddelande tillkommissionen med uttrycklig hänvisning till denna artikel och tillanmälan. Punkterna 2 oc h 3 b skall också tillämpas.
5. Kommissionen kan göra invändning mot undantaget. Den skall
invända mot undantaget om den mottar en begäran om detta från enmedlemsstat inom tre månader efter det att en anmälan enligt punkt 1eller ett meddelande enligt punkt 4 har skickats till medlemsstaten.Denna begäran skall vara motiverad med hänsyn till fördragets konkur-rensregler.
6. Kommissionen kan när som helst ta tillbaka sin invändning mot
undantaget. Om invändningen gjordes på begäran av en medlemsstatoch denna begäran vidhålls, kan den dock tas tillbaka endast eftersamråd med Rådgivande kommittén för kartell- och monopolfrågor.
7. Om invändningen tas tillbaka därför att de berörda företagen har
visat att villkoren i artikel 85.3 är uppfyllda, gäller undantaget från ochmed anmälningsdagen.
8. Om invändningen tas tillbaka därför att de berörda företagen har
ändrat avtalet så att villkoren i artikel 85.3 är uppfyllda, gäller undan-taget från och med den tidpunkt när ändringen träder i kraft.
9. Om kommissionen gör invändning mot undantaget och invänd-
ningen inte tas tillbaka, får anmälan de verkningar som föreskrivs iförordning nr 17.
Artikel 5
1. Upplysningar som har inhämtats med stöd av artikel 4 skall endast
användas för de ändamål som anges i denna förordning.
2. Kommissionen och medlemsstaternas myndigheter samt deras
tjänstemän och övriga anställda skall inte röja sådana upplysningar somde har inhämtat med stöd av denna förordning och som är av sådantslag att de omfattas av sekretess.
3. Bestämmelserna i punkterna 1 och 2 skall inte utgöra hinder för
offentliggörande av allmän information eller undersökningar som inteinnehåller uppgifter om enskilda företag eller företagssammanslut-ningar.
Artikel 6
Beräkningen av den totala årsomsättningen enligt artikel 3.1 b
►
M1och 2 b◄skall baseras på den sammanlagda omsättning som
de deltagande företagen under det senaste räkenskapsåret har uppnåttför alla varor och tjänster exklusive skatter. Därvid skall bortses frånförsäljningen mellan de deltagande företagen eller mellan dessa företagoch ett tredje företag åt vilket tillverkningen ►
M1eller försäljning ◄
gemensamt har överlåtits.
(1) EGT nr 35, 10.5.1962, s.1118/62.
1985R0417 — SV — 01.12.1997 — 002.001 — 6
▼B
Artikel 7
1.►M1 Med deltagande företag avses i artikel 3.1 och 3.2 och
artikel 6. ◄
a) företag som är parter i avtalet,
b) företag i vilka en avtalspart direkt eller indirekt
— äger mer än hälften av kapital- eller rörelsetillgångarna,
— kan utse minst hälften av ledamöterna i styrelsen,— kan utse minst hälften av ledamöterna i styrelsen, direktionen
eller organ som rättsligt företräder företaget, eller
— har rätt att leda verksamheten,
c) företag som direkt eller indirekt gentemot en avtalspart har de rättig-
heter eller befogenheter som anges i b,
d) företag gentemot vilka ett företag som avses i c direkt eller indirekt
har de rättigheter eller befogenheter som anges i b.
2. Företag i vilka de företag som avses i punkt 1 a-d direkt eller
indirekt gemensamt har de rättigheter eller befogenheter som anges ipunkt 1 b skall också anses vara deltagande företag.
Artikel 8
Kommissionen kan enligt artikel 7 i förordning (EEG) nr 2821/71
bestämma att denna förordning inte skall tillämpas, om den i ett visstfall konstaterar att ett avtal som är undantaget enligt denna förordningändå har verkningar som är oförenliga med de villkor som anges ifördragets artikel 85.3, och särskilt om
a) avtalet inte leder till betydande rationaliseringsvinster eller konsu-
menterna inte får en skälig andel av de uppnådda fördelarna, eller
b) de varor som är föremål för specialisering inte inom den gemen-
samma marknaden eller en betydande del av den är utsatta för eneffektiv konkurrens från varor som är identiska eller som på grundav sina egenskaper, pris och tilltänkta användning av konsumenternabetraktas som likartade.
Artikel 9
Denna förordning skall också tillämpas på beslut av företagssammans-
lutningar och samordnade förfaranden.
▼
A1
Artikel 9a
Förbudet i artikel 85.1 i fördraget gäller inte de specialiseringsavtal som
gällde på dagen för Spaniens och Portugals anslutning och som pågrund av anslutningen faller under tillämpningsområdet för artikel 85.1,såvida dessa avtal före den 1 juli 1986 ändras så att de uppfyllervillkoren i denna förordning.
▼
A2
När det gäller avtal som omfattas av fördragets artikel 85 på grund avÖsterrikes, Finlands och Sveriges anslutning, skall föregående stycketillämpas med den avvikelsen att dagen för anslutningen och den dagsom infaller sex månader efter dagen för anslutningen skall vara rele-vanta tidpunkter. Det här stycket gäller dock inte avtal som vid anslut-ningen redan omfattas av artikel 53 i avtalet om Europeiska ekonomiskasamarbetsområdet.
1985R0417 — SV — 01.12.1997 — 002.001 — 7
▼B
Artikel 10
1. Denna förordning träder i kraft den 1 mars 1985. Den gäller till
och med ►M231 december 2000 ◄.
2. Kommissionens förordning (EEG) nr 3604/82 (1) upphävs härmed.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.
(1) EGT nr L 376, 31.12.1982, s. 33.