1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETSFÖRORDNING(EG)nr1493/1999
avden17maj1999
omdengemensammaorganisationenavmarknadenförvin
(EGT L 179, 14.7.1999, s. 1)
Rättad genom:
►C1Rättelse, EGT L 231, 13.9.2000, s. 18(1493/1999)
▼B
RÅDETSFÖRORDNING(EG)nr1493/1999
avden17maj1999
omdengemensammaorganisationenavmarknadenförvin
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenska-
pen, särskilt artiklarna 36 och 37 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag(1),
med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3),
med beaktande av Regionkommitténs yttrande(4), och
av följande skäl:
1.För att den gemensamma marknaden för jordbruksprodukter skall
kunna fungera och utvecklas måste den åtföljas av en gemensam
jordbrukspolitik som framför allt innefattar en gemensamorganisation av marknaden för jordbruksprodukter som kanutformas på olika sätt beroende på vilken produkt det är fråga om.
2.Syftet med den gemensamma jordbrukspolitiken är att uppnåmålen i artikel 33 i fördraget och, särskilt vad gäller vinsektorn,att stabilisera marknaderna och tillförsäkra jordbruksbefolkningen
en skälig levnadsstandard. Dessa mål kan uppnås genom att
resurserna anpassas till behoven, särskilt genom att produktions-kapaciteten anpassas och att det förs en kvalitetsfrämjande politik.
3.De nuvarande ramarna för den gemensamma organisationen avmarknaden för vin upprättades genom förordning (EEG) nr 822/87(
5), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1627/98(6).
Erfarenheterna visar att dessa bör ersättas för att den nuvarandesituationen inom vinsektorn skall kunna hanteras, särskilt det
faktum att de strukturella överskotten minskar samtidigt som det
kan komma att uppstå fleråriga överskott särskilt till följd av deinom sektorn förekommande kraftiga produktionssvängningarfrån en skörd till en annan, vilket är grundläggande för sektorn.
4.Genomförandet av avtalen från Uruguayrundan 1995 har lett tillbåde en mer öppen gemenskapsmarknad, där traditionella inter-ventionsåtgärder förlorat mycket av sin inneboende verkan, och
där möjligheterna till subventionerad export minskat, vilket
innebär att gemenskapens producenter måste förbättra sinkonkurrenskraft. Den största delen av exporten sker redan utansubventioner.
5.Det största problemet som vissa delar av gemenskapens vinsektorstår inför är dess begränsade förmåga att tillräckligt snabbtanpassa sig till ändrade konkurrensvillkor, både på den inre
marknaden och på världsmarknaden. Den nuvarande gemen-
samma organisationen av marknaden erbjuder ingen lösning förde vinproducerande områden där produktionen inte kan finnanågon lönsam marknad. För områden med expanderandemarknader har flexibiliteten varit otillräcklig för att de skall
kunna utvecklas.
6.År 1994 lade kommissionen fram ett förslag till reform av dengemensamma organisationen av marknaden för vin som inte
antogs. Läget på marknaden har förändrats sedan det förslagetlades fram.1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 2
(1) EGT C 271, 31.8.1998, s. 21.
(2) Yttrande avgivet den 6 maj 1999 (ännu ej offentliggjort i EGT).
(3) EGT C 101, 12.4.1999, s. 60.
(4) EGT C 93, 6.4.1999, s. 1.
(5) EGT L 84, 27.3.1987, s. 1.
(6) EGT L 210, 28.7.1998, s. 8.
▼B
7.Den gemensamma organisationen av marknaden för vin bör
reformeras så att den blir tillräckligt flexibel för att smidigt kunna
anpassas till den fortsatta utvecklingen och den bör ha följandeövergripande mål: Att upprätthålla en förbättrad balans mellantillgång och efterfrågan på gemenskapsmarknaden, att geproducenterna möjlighet att utnyttja de expanderande markna-derna, att göra sektorn mer konkurrenskraftig på lång sikt, att
avskaffa intervention som en konstgjord avsättingsmöjlighet för
överskottsproduktion, att stödja vinmarknaden och därigenomfrämja kontinuiteten i försörjningen av vindestillationsprodukterav delar av sektorn för njutningsmedel som traditionellt använderdenna alkohol, att beakta regional mångfald och att formalisera
producent- och branschorganisationernas möjliga roll.
8.Förordning (EEG) nr 822/87 har kompletterats och genomförts
genom förordningarna (EEG) nr 346/79(1), (EEG) nr 351/79(2),
senast ändrad genom förordning (EEG) nr 1029/91(3), (EEG)
nr 460/79(4), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 3805/
85(5), (EEG) nr 465/80(6), senast ändrad genom förordning
(EEG) nr 1597/83(7), (EEG) nr 457/80(8), (EEG) nr 458/80(9),
senast ändrad genom förordning (EEG) nr 596/91(10), (EEG) nr
1873/84(11), senast ändrad genom förordning (EG) nr 2612/97(12),
(EEG) nr 895/85(13), senast ändrad genom förordning (EEG)
nr 3768/85(14), (EEG) nr 823/87(15), senast ändrad genom
förordning (EG) nr 1426/96(16), (EEG) nr 1442/88(17), senast
ändrad genom förordning (EG) nr 859/1999(18), (EEG) nr 3877/
88(19), (EEG) nr 4252/88(20), senast ändrad genom förordning
(EG) nr 1629/98(21), (EEG) nr 2046/89(22), senast ändrad genom
förordning (EG) nr 2468/96(23), (EEG) nr 2048/89(24), (EEG) nr
2389/89(25), senast ändrad genom förordning (EG) nr 2088/97(26),
(EEG) nr 2390/89(27), senast ändrad genom förordning (EG)
nr 2611/97(28), (EEG) nr 2391/89(29), (EEG) nr 2392/89(30),
senast ändrad genom förordning (EG) nr 1427/96(31), (EEG)
nr 3677/89(32), senast ändrad genom förordning (EG) nr 2796/
94(33), (EEG) nr 3895/91(34), (EEG) nr 2332/92(35), senast ändrad1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 3
(1) EGT L 54, 5.3.1979, s. 72.
(2) EGT L 54, 5.3.1979, s. 90.
(3) EGT L 106, 26.4.1991, s. 6.
(4) EGT L 58, 9.3.1979, s. 1.
(5) EGT L 367, 31.12.1985, s. 39.
(6) EGT L 57, 29.2.1980, s. 16.
(7) EGT L 163, 22.6.1983, s. 52.
(8) EGT L 57, 29.2.1980, s. 23.
(9) EGT L 57, 29.2.1980, s. 27.
(10) EGT L 67, 14.3.1991, s. 16.
(11) EGT L 176, 3.7.1984, s. 6.
(12) EGT L 353, 24.12.1997, s. 2.
(13) EGT L 97, 4.4.1985, s. 2.
(14) EGT L 362, 31.12.1985, s. 8.
(15) EGT L 84, 27.3.1987, s. 59.
(16) EGT L 184, 24.7.1996, s. 1.
(17) EGT L 132, 28.5.1988, s. 3.
(18) EGT L 108, 27.4.1999, s. 9.
(19) EGT L 346, 15.12.1988, s. 7.
(20) EGT L 373, 31.12.1988, s. 59.
(21) EGT L 210, 28.7.1998, s. 11.
(22) EGT L 202, 14.7.1989, s. 14.
(23) EGT L 335, 24.12.1996, s. 7.
(24) EGT L 202, 14.7.1989, s. 32.
(25) EGT L 232, 9.8.1989, s. 1.
(26) EGT L 292, 25.10.1997, s. 3.
(27) EGT L 232, 9.8.1989, s. 7.
(28) EGT L 353, 24.12.1997, s. 1.
(29) EGT L 232, 9.8.1989, s. 10.
(30) EGT L 232, 9.8.1989, s. 13.
(31) EGT L 184, 24.7.1996, s. 3.
(32) EGT L 360, 9.12.1989, s. 1.
(33) EGT L 297, 18.11.1994, s. 1.
(34) EGT L 368, 31.12.1991, s. 1.
(35) EGT L 231, 13.8.1992, s. 1.
▼B
genom förordning (EG) nr 1629/98och (EEG) nr 2333/92(1),
senast ändrad genom förordning (EG) nr 1429/96(2). Dessa
förordningar har ändrats flera gånger i väsentliga avseenden.
Eftersom ytterligare ändringar måste göras bör de i klarhetens
intresse arbetas om till en enda text.
9.Förordning (EEG) nr 822/87 ger rådet befogenhet att antaallmänna bestämmelser för förordningens tillämpning. Detta harskapat en invecklad struktur med olika lagstiftningsnivåer. Ovannämnda förordningar innehåller många tekniska detaljer som oftahar krävt ändring. Denna förordning bör rent allmänt innehållaalla nödvändiga riktlinjer för dess tillämpning. Rådet bör i
enlighet med artikel 211 i fördraget ge kommissionen alla
nödvändiga befogenheter för att verkställa de föreskrifter somfastställts av rådet.
10.De regler som styr den gemensamma organisationen avmarknaden för vin är mycket komplicerade. I vissa fall tar deinte tillräcklig hänsyn till regional mångfald. Därför bör reglerna istörsta möjliga mån förenklas och gemenskapens politik börutvecklas och genomföras så nära producenten som möjligt.
11.För att dra fördel av och befästa den förbättrande balansen påmarknaden och för att bättre anpassa tillgången till efterfrågan närdet gäller olika produkter bör det finnas ett regelverk med
åtgärder för att förvalta produktionskapaciteten i fråga om vin
som omfattar planteringsrestriktioner på medellång sikt, bidragför slutgiltig nedläggning av vinodlingsarealer och stöd föromstrukturering och omställning av vinodlingar.
12.Strukturåtgärder som inte har något direkt samband medvinframställning bör omfattas av rådets förordning (EG) nr 1257/1999 av den 17 maj 1999 om stöd från Europeiska utvecklings-och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) till utveckling av
landsbygden och om ändring och upphävande av vissa förord-
ningar(
3). Säljfrämjande åtgärder har stor betydelse för sektorns
konkurrenskraft, varför särskilt marknadsföring av gemens-kapsvin bör uppmuntras på marknaderna i tredje land. För attsäkerställa överensstämmelse med gemenskapens allmännasäljfrämjande politik bör åtgärder som är knutna till vinsektorn
omfattas av en horisontell lagstiftning inom detta område.
Kommissionen har i detta syfte lagt fram ett förslag till rådetsförordning om informationsåtgärder och främjande av jordbruks-produkter i tredje land(
4).
13.Den förbättrade marknadsbalansen har uppnåtts relativt långsamtoch med svårigheter. De nuvarande planteringsrestriktionerna harvisat sig vara den viktigaste förutsättningen för att uppnå dettamål. Erfarenheterna visar att det inte verkar vara möjligt att
använda någon annan åtgärd för att dra fördel av och befästa den
förbättrade balansen på marknaden. Det verkar därför nödvändigtatt på detta sätt begränsa producenternas användning av sinäganderätt, i överensstämmelse med det allmänna intresset.
14.De nuvarande planteringsrestriktionerna bör därför fortsätta attgälla under en viss tid på medellång sikt så att det blir möjligt attse resultatet av alla strukturåtgärder och således bör plantering avvinstockar för framställning av vin vara förbjuden till och med
den 31 juli 2010 om inte något annat föreskrivs i denna
förordning.
15.Nuvarande tillstånd att nyplantera när det gäller moderplantskolor
för ympmaterial, fastighetsreglering och expropriation liksom
vinodlingsförsök har inte stört vinmarknaden på ett oönskat sättoch bör därför fortsätta att gälla under nödvändig kontroll. Av1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 4
(1) EGT L 231, 13.8.1992, s. 9.
(2) EGT L 184, 24.7.1996, s. 9.
(3) EGT L 160, 26.6.1999, s. 80.
(4) EGT C 32, 6.2.1999, s. 12.
▼B
samma anledning bör även plantering av vin, vars produktion är
avsedd att konsumeras av vinodlarens familj, tillåtas.
16.Nuvarande tillstånd att nyplantera för produktion av kvalitetsvinframställt inom specificerade områden (kvalitetsvin fso) ochbordsvin som beskrivs med en geografisk beteckning har visat sigvara ett viktigt led i kvalitetspolitiken, som är avsedd att på ettbättre sätt anpassa tillgången till efterfrågan. Så snart ett systemmed en reserv av planteringsrätter fungerar fullt ut bör det
emellertid uppfylla detta mål. De nuvarande tillstånden bör därför
fortsätta att gälla, under nödvändig kontroll, under en övergångs-period till och med den 31 juli 2003 då reservsystemet börfungera fullt ut.
17.Nuvarande tillstånd att återplantera vinstockar är nödvändigt för
att uttjänta vinodlingar skall kunna förnyas på ett normalt sätt.
Det nuvarande systemet bör därför behållas, under nödvändigkontroll. För att uppnå större flexibilitet bör det enligt systemetvara möjligt att under nödvändig kontroll köpa och utnyttjaåterplanteringsrätter innan en motsvarande röjning sker. Återplan-
teringsrätter som förvärvats i enlighet med tidigare
gemenskapsbestämmelser eller nationella bestämmelser börrespekteras. Dessutom bör det, under strikt kontroll, vara möjligtatt överföra återplanteringsrätter till ett annat företag underförutsättning att denna överföring görs som ett inslag ikvalitetspolitiken, avser moderplantor för ympmaterial eller sker
i samband med överföring av en del av företaget. För att garantera
att den gemensamma marknaden av vin fungerar smidigt bördessa överföringar göras inom en och samma medlemsstat.
18.För att förbättra förvaltningen av produktionskapaciteten ochfrämja en effektiv användning av planteringsrätterna och därmed
ytterligare mildra verkningarna av planteringsrestriktionerna bör
det inrättas ett system med nationella och/eller regionala reserver.
19.Medlemsstaterna bör,under nödvändig kontroll, lämnas stor frihetatt bestämma över förvaltningen av reserverna så att de bättre kananpassa användningen av reservplanteringsrätterna till de lokala
behoven. Denna frihet att bestämma bör innebära möjlighet att
köpa planteringsrätter till reserven och sälja planteringsrätter frånreserven. I detta syfte bör medlemsstaterna tillåtas att intetillämpa systemet med reserver under förutsättning att de kanvisa att de har ett effektivt förvaltningssystem för planter-
ingsrätter.
20.Genom att bevilja unga producenter särskilda förmåner blir det
inte bara lättare för dem att etablera sig utan också att strukturelltanpassa sina företag efter det att de har etablerat sig. De bördärför kunna beviljas rätter från reserverna utan kostnad.
21.För att säkerställa att resurserna används på det mest effektivasättet och för att bättre anpassa tillgången till efterfrågan börägarna till planteringsrätter använda dessa inom rimlig tid, eller,om detta inte sker, föra eller återföra dem till reserverna. Rättersom har förts till reserverna bör av samma anledning beviljas
inom rimlig tid.
22.Med hänsyn till den förbättrade balansen på marknaden och
utvecklingen på världsmarknaden är det rimligt att öka planter-ingsrätterna, vilka bör föras till berörda medlemsstater samt tillviss del till en gemenskapsreserv som bör fördelas beroende på
tillkommande efterfrågan på marknaden. Från denna ökning bör
nyplanteringsrätter beviljas för kvalitetsvin fso och bordsvinbeskrivna med en geografisk ursprungsbeteckning.
23.Trots de nuvarande planteringsrestriktionerna har arealer plante-rats i strid med restriktionerna. Det har visat sig svårt att
genomdriva de nu gällande sanktionerna som syftar till att
säkerställa att produkter från sådana arealer inte stör vinmark-naden. Arealer som planterats i strid med restriktionerna bördärför röjas. Detta krav bör gälla med avseende på all planteringsom strider mot restriktionerna och som sker efter det att förslagettill denna förordning har offentliggjorts, eftersom producenterna1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 5
▼B
från och med den tidpunkten bör ha varit medvetna om förslaget
att införa kravet.
24.Utan att det påverkar tillämpningen av gällande nationellabestämmelser är det med hänsyn till rättsäkerheten inte möjligtatt innan förslaget till denna förordning har offentliggjorts pågemenskapsnivå ställa krav på att arealer som planterats i strid
med restriktionerna skall röjas. För att få bättre kontroll över
produktionskapaciteten bör därför medlemsstaterna under en vissperiod ha möjlighet att rättsligt reglera sådana arealer underförutsättning av nödvändiga kontroller. En annan behandling kanföreskrivas när det gäller regleringen beroende på villkoren förden berörda planteringen, särskilt när en sådan plantering kan öka
produktionen. Om en sådan risk finns kan den berörda vinodlaren
åläggas lämpliga administrativa sanktioner. En sådan regleringkan skilja sig åt mellan arealer som återplanteras illegalt ochsådana som nyplanterats illegalt eftersom det är de senare sommed största sannolikhet kommer att leda till en ökad produktion.
25.Medlemsstaterna bör kunna ta hänsyn till lokala förhållanden ochdärför vid behov kunna införa strängare regler när det gällernyplantering, återplantering och dubbelympning.
26.Det finns områden där produktionen inte är anpassad tillefterfrågan. För att främja en bättre anpassning i hela sektornbör slutgiltig nedläggning av vinodlingsarealer i sådana områdenuppmuntras. Det bör beviljas ett bidrag för detta. Medlemssta-
terna bör administrera detta bidrag, inom ramen för
gemenskapsbestämmelser och under nödvändig kontroll, så attbidraget på ett bättre sätt kommer de berörda regionerna till godo.Medlemsstaterna bör därför särskilt kunna bestämma vilkaregioner det gäller och fastställa bidragsnivån utifrån objektivakriterier och inom ett högsta tak.
27.Medlemsstater med en vinproduktion som inte överstiger25000 hl per år påverkar inte nämnvärt balansen på marknaden.Dessa medlemsstater bör därför vara undantagna från planter-
ingsrestriktionerna men de bör samtidigt inte heller ha tillgång till
bidraget för slutgiltig nedläggning av vinodlingsarealer.
28.Det finns andra områden där produktionen inte är anpassad tillefterfrågan men där produktionen skulle kunna anpassas bättre
genom omstrukturering av vinodlingar eller förbättring av sättet
att driva vinodlingar. Det bör därför beviljas stöd för detta, undernödvändig kontroll.
29.För att en sådan omstrukturering och omställning skall kunnagenomföras på ett kontrollerat sätt bör den planeras. Planer börutarbetas på en nivå så nära producenten som möjligt för attsäkerställa att hänsyn tas till regional mångfald. För att säkerställaplaner som är förenliga med gemenskapslagstiftningen börmedlemsstaterna emellertid förbli de ytterst ansvariga för dessa
planer.
30.Omstrukturering och omställning medför två viktiga ekonomiska
konsekvenser för producenterna, nämligen intäktsförluster under
omställningsperioden och kostnader för genomförandet av dessa
åtgärder. Stödet bör därför täcka båda dess fall. I omstrukturer-ingsprocessen bör det finnas plats för ytterligare nationellaåtgärder, inom fastställda gränser.
31.För att bättre kunna förvalta produktionskapaciteten ochsäkerställa genomförandet av ett omstrukturerings- ochomställningssystem är det önskvärt att en inventering görs påmedlemsstatsnivå eller regional nivå. Föratt uppmuntra medlems-staterna att göra denna inventering bör endast de medlemsstater
som genomför inventeringen rättsligt få reglera olagligt plante-
rade arealer, öka planteringsrätterna och bevilja stöd föromstrukturering och omställning. Om det görs regionala inven-teringar bör de regioner som upprättat inventeringen inte uteslutasfrån fördelen av omstrukturerings- och omställningsåtgärder pågrund av att andra regioner inte upprättat en förteckning. Alla1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 6
▼B
dessa regionala inventeringar bör slutföras innan den 31 december
2001.
32.Klassificeringen av druvsorter för framställning av vin är enuppgift som bör utföras så nära producenten som möjligt.
Medlemsstaterna bör därför överta denna uppgift från gemenska-
pen.
33.Rådets förordning (EEG) nr 3292/86 av den 24 juli 1986 omgemenskapsregistret över vinodlingar(
1), senast ändrad genom
förordning (EG) nr 1631/98(2), bör fortsätta att gälla så att de
medlemsstater som fortfarande håller på att upprätta registret kanslutföra sitt arbete. Bestämmelser bör emellertid införas om att
detta senare kan komma att ändras eller upphävas.
34.För att behålla balansen på marknaden bör det införas
bestämmelser om bidrag till privat lagring av bordsvin och vissatyper av druvmust. Åtgärderna bör vara så flexibla och känslig förförändringar på marknaden som möjligt. Det bör därför varamöjligt att med kort varsel upphöra att tillämpa bestämmelserna.
35.För att ta bort möjligheten till intervention som en konstgjordavsättningsmöjlighet för överskottsproduktion bör destillations-
systemet ändras. Följande former av destillation bör finnas:
obligatorisk destillation av biprodukter från vinframställning,obligatorisk destillation av vin framställt av druvsorter som inteenbart är avsedda för vinframställning, destillation för att försörjamarknaden för vin genom att främja anskaffningen av vindestill-ationsprodukter av delar av sektorn alkohol som njutningsmedel
traditionellt använder och krisdestillation. Alla andra former av
destillation bör upphöra. Dessa destillationsåtgärder bör vara såflexibla som möjligt för att svara mot marknadens behov ochsärskilda regionala villkor.
36.Med hänsyn till den dåliga kvaliteten hos vin som framställsgenom överpressning bör denna metod förbjudas och för attundvika överpressning bör bestämmelser införas om obligatorisk
destillation av återstoder av vindruvspressning och vindruv.
Emellertid bör undantag från denna skyldighet kunna föreskrivasför att göra det möjligt att beakta produktionsvillkor i vissavinområden. Eftersom produktionsstrukturerna och marknads-struksturerna i vinodlingszon A och i den tyska delen i
vinodlingszon B och i områden som är planterade med vinstockar
i Österrike skall säkerställa att målen nås och att åtgärderna vidtasbör dessutom för vinodlarna i dessa områden skyldigheten attdestillera biprodukter från vinframställning ersättas med enskyldighet att återta kontrollen av dessa biprodukter.
37.Framställning av vin från druvsorter som inte enbart klassificeratssom vindruvssorter bör i första hand vara inriktad på traditionella
användningsområden inom sektorn för spritdrycker och andra
traditionella avsättningsmöjligheter. Det bör därför meddelasföreskrifter om att sådant vin som producerats utöver de normalakvantiteterna obligatoriskt skall destilleras.
38.Vissa delar av sektorn för njutningsmedel är en viktigt traditionellavsättningsmöjlighet för destillationsprodukter av vin och andravinprodukter. Gemenskapen bör därför stödja destillation av
bordsvin och vin som lämpar sig för bordsvin i form av ett
huvudsakligt stöd för destillering av dessa viner och för lagring avdestillatet.
39.För att kunna hantera exceptionella fall av marknadsstörningaroch/eller allvarliga kvalitetsproblem bör det finnas möjlighet attkrisdestillera. Kommissionen bör fastställa stödformen och nivånpå stödet så att hänsyn tas till särskilda situationer inbegripet de
fall en bevislig försämring av marknadspriset för en kategori vin
har konstaterats. Åtgärden bör vara frivillig för producenterna.Det bör föreskrivas att om denna åtgärd används tre år i följd för1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 7
(1) EGT L 208, 31.7.1986, s. 1.
(2) EGT L 210, 28.7.1998, s. 14.
▼B
en särskild kategori vin (i ett särskilt område) skall kommissionen
lägga fram en rapport, vid behov åtföljd av förslag, tillEuropaparlamentet och rådet.
40.Avsättningen av alkohol som framställts genom destillation börske på ett sätt som tillåter större insyn och kontroll och så att detraditionella marknaderna för alkohol inte störs.
41.En höjning av den naturliga alkoholhalten i volymprocent kan förnärvarande inte utföras på samma ekonomiska villkor av allaproducenter inom gemenskapen på grund av de olika oenologiskametoder som är tillåtna enligt denna förordning. För att elimineradenna särbehandling bör användning av vinprodukter för berik-
ning uppmuntras, vilket kommer att öka avsättningsmöjligheterna
och bidra till att vinöverskott undviks. För att uppnå detta bör detske en utjämning av priserna på de olika produkter som användsför berikning. Detta resultat kan uppnås genom ett system medstöd till koncentrerad druvmust och rektifierad koncentreraddruvmust som används för berikning och som kommer från vissa
områden.
42.Det förblir nödvändigt att öka förbrukningen av vinprodukter för
att uppnå en stabilare balans mellan produktion och förbrukning.Det förefaller motiverat att med hjälp av ett stöd för att säkerställa
att gemenskapens vinprodukter får behålla sina traditionella
avsättningsmöjligheter ingripa i ett tidigare led än själva bords-vinsproduktionen så att användningen av druvmust för vissa andraändamål än vinframställning främjas. Åtgärden bör tillämpas såatt en snedvridning av konkurrensen undviks och så att hänsyn tastill traditionella produktionsmetoder.
43.De producenter som inte har uppfyllt sina skyldigheter när detgäller obligatorisk destillation bör inte tillåtas att dra fördel avnågra andra interventionsåtgärder.
44.Bestämmelser bör införas som gör det möjligt att vidta åtgärdernär det råder ett högt prisläge på gemenskapsmarknaden.
45.Mot bakgrund av vinmarknadens särdrag kommer sannoliktbildandet av producentorganisationer att bidra till att målen för
den gemensamma organisationen av marknaden för vin uppnås.
Medlemsstaterna får godkänna sådana organisationer. Sådantsamgående bör ske frivilligt och på ett ändamålsenligt sätt genomatt de tjänster som en producentorganisation kan erbjuda sinamedlemmar är omfattande och effektiva.
46.För att förbättra marknaden för kvalitetsvin fso och bordsvin medgeografisk ursprungsbeteckning bör medlemsstaterna kunnagenomföra beslut tagna av branschorganisationer. Räckviddenav dessa beslut bör utesluta samordnade förfaranden. Det ärlämpligt att kommissionen garanterar att sådana beslut är
förenliga med gemenskapsrätten. Dessa branschorganisationer
bör ha vissa uppgifter och beakta konsumenternas intresse.
47.Av hälsoskäl och som ett i kvalitetspolitiken bör det pågemenskapsnivå fastställas godkända oenologiska metoder och
behandlingar, vilka bör vara de enda tillåtna vid framställning av
produkter som omfattas av denna förordning. Av samma skäl börendast druvsorter för vinframställning få användas för attframställa vin för konsumtion.
48.Med beaktande av att produktionsvillkoren, särskilt jordmån,
terräng och klimat varierar avsevärt från en vinodlingszon i
gemenskapen till en annan är det nödvändigt att sådanavariationer beaktas när det gäller oenologiska metoder ochbehandlingar. För enkelhetens skull och för att underlättaändringar gjorda på grundval av erfarenhet och teknologiska
framsteg bör vissa gränser och tekniska villkor förbundna med
dessa metoder och behandlingar fastställas inom ramen förtillämpningsföreskrifter. Det bör inte desto mindre i dennaförordning fastställas gränser för nivån av svaveldioxid, sorbin-syra och kaliumsorbat med beaktande av deras betydelse när detgäller hälsa.1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 8
▼B
49.Regler bör fastställas för godkända metoder för analys av
produkter från vinsektorn.
50.Beskrivningar, beteckningar och presentationen av de produkter
som omfattas av denna förordning kan ha stor betydelse för
avsättningen av produkterna. Denna förordning bör därför
fastställa regler för detta som bör ta hänsyn till konsumenternasoch producenternas rättmätiga intresse och som främjar att deninre marknaden fungerar på ett smidigt sätt och att produkternahåller hög kvalitet. Dessa reglers grundläggande principer börföreskriva en obligatorisk användning av vissa begrepp som gör
det möjligt att identifiera produkten och tillhandahålla konsu-
menterna vissa viktiga uppgifter samt en valfri användning avvissa andra beteckningar på grundval av gemenskapsbe-stämmelser med förbehåll för bestämmelser om förebyggandeav bedrägliga förfaranden.
51.Bestämmelserna om framför allt beskrivningar bör innehållaföreskrifter avseende förebyggande av bedrägliga förfaranden,sanktioner på gemenskapsnivå som skall tillämpas vid oegentlig
märkning, användning av språken, särskilt när olika alfabet är
berörda, och användning av varumärken, särskilt när dessa skullekunna skapa förvirring hos konsumenterna.
52.Med beaktande av de skillnader mellan de produkter somomfattas av denna förordning och deras marknader samtkonsumenternas förväntningar samt traditionellt användning börbestämmelserna vara olika beroende på de berörda produkterna,särskilt vad gäller mousserande viner och deras ursprung.
53.Bestämmelserna bör även tillämpas på märkningen av importe-rade produkter, särskilt för att klargöra deras ursprung ochundvika varje förväxling med gemenskapsprodukter.
54.Rätten att använda geografiska beteckningar och andra traditio-nella termer har ett ekonomiskt värde. Det är därför viktigt attfastställa regler som reglerar denna rätt och skyddar denna rätt.För att främja att sunda konkurrensvillkor och inte vilseleda
konsumenterna bör kanske detta skydd komma att omfatta
produkter som inte omfattas av denna förordning, inbegripet deprodukter som inte omfattas av bilaga I till fördraget.
55.Med hänsyn till konsumenternas intressen och önskvärdheten avlika behandling för kvalitetsvin fso i tredje land bör bestämmelserinföras som gör det möjligt att upprätta ömsesidiga arrangemanggenom vilka importerade viner som är avsedda för direktkonsumtion och som har en geografiskt beteckning och som
saluförs inom gemenskapen, kan omfattas av detta skydd och
denna kontroll.
56.För att ta hänsyn till de skyldigheter som följer av särskilt
artiklarna 23 och 24 i avtalet om handelsrelaterade aspekter
på immateriella rättigheter, som utgör en integrerad del av Avtaletom upprättande av Världshandelsorganisationen, som godkäntsgenom beslut 94/800/EG(
1), bör det meddelas bestämmelser om
att de berörda parterna, under vissa förhållanden, skall kunnahindra olaglig användning av geografiska beteckningar om dessa
skyddas av ett tredje land som är medlem i Världshandelsorga-
nisationen.
57.Genomförandet av en politik som främjar kvalitet inom jord-bruket, särskilt inom vinsektorn, kommer med all säkerhet attbidra till att förbättra marknadsförhållandena och därmed till attöka avsättningsmöjligheterna. Att anta kompletterande gemen-samma regler om produktion och kontroll av kvalitetsvin fsofaller inom ramen för denna politik och kan bidrå till att dessa mål
uppnås.
58.För att upprätthålla miniminormer för kvaliteten hos kvalitetsvin
fso och för att undvika att produktionen av sådant vin ökar på ett1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 9
(1) EGT L 336, 23.12.1994, s. 1.
▼B
okontrollerat sätt och för att harmonisera medlemsstaternas
bestämmelser så att sunda konkurrensvillkor kommer att rådainom gemenskapen, bör det införas gemensamma rambe-
stämmelser om produktion och kontroll av kvalitetsvin fso med
vilka särskilda bestämmelser som antas av medlemsstaterna måsteöverensstämma.
59.Samtidigt som hänsyn bör tas till traditionella produktions-förhållanden bör arten och räckvidden av de faktorer som gör att
de enskilda kvalitetsvinerna fso får sin särskilda karaktär
förtecknas och bestämmas. Vidare bör gemensamma ansträng-ningar göras för att harmonisera kvalitetskraven. Dessa faktorerbör vara följande: avgränsning av produktionsområdena, vind-ruvssorter, odlingsmetoder, vinframställningsmetoder, lägsta
naturliga alkoholhalt, avkastning per hektar samt analys och
bedömning av organoleptiska egenskaper. Särskilda regler börfastställas för kvalitetslikörvin fso och mousserande kvalitetsvinfso med tanke på de särskilda egenskaperna hos dessa produkter.
60.Erfarenheter visar att det är nödvändigt att ha tydliga regler förnedklassning av kvalitetsvin fso till bordsvin och att reglera de
fall där en producent kan välja att begära att en produkt som i
hans skörde- eller produktionsdeklaration har uppgivits somlämplig för framställning av kvalitetsvin fso inte skall klassifi-ceras som ett kvalitetsvin fso.
61.För att bevara de särskilda kvalitetskännetecken som är
utmärkande för kvalitetsviner fso bör medlemsstaterna, med
beaktande av god sedvana, kunna tillåtas att tilllämpa ytterligareeller strängare bestämmelser om produktion och utsläppande påmarknaden av kvalitetsvin fso.
62.Upprättandet av en enhetlig gemenskapsmarknad för vin innebär
att det införs ett enhetligt handelssystem vid gemenskapens yttre
gränser. Ett handelssystem som inbegriper importtullar ochexportbidrag bör, utöver åtgärderna för den inre marknaden, iprincip stabilisera gemenskapsmarknaden. Handelssystemet börbygga på de åtaganden som godtagits inom Uruguayrundan förmultilaterala handelsförhandlingar.
63.För att övervaka handelsvolymen i fråga om vin med tredje landbör det meddelas bestämmelser om ett system för import- ochexportlicenser för vissa produkter, vilket inbegriper att ensäkerhet ställs som garanterar att de transaktioner för vilkalicenser utfärdas verkligen genomförs.
64.För att förebygga eller motverka negativa effekter på gemen-skapsmarknaden som skulle kunna bli följden av att vissajorbruksprodukter importeras, bör en tilläggsimporttull betalasför import av en eller flera sådana produkter, förutsatt att vissavillkor är uppfyllda.
65.Kommissionen bör, på vissa villkor, ges befogenhet att öppna ochförvalta tullkvoter som är resultatet av internationella avtal somslutits i enlighet med fördraget eller andra av rådets rättsakter.
66.Bestämmelser om ett bidrag för export till tredje land som är likamed skillnaden mellan priserna inom gemenskapen och priserna
på världsmarknaden och som faller inom WTO-avtal om
jordbruk(
1), bör fungera som ett skydd för gemenskapens
deltagande i den internationella vinhandeln. Dessa bidrag börbegränsas med avseende på kvantitet och värde.
67.Efterlevnad av begränsningarna med avseende på värde bör
säkerställas när bidragen fastställs, genom att utbetalningarna
övervakas enligt reglerna för Europeiska utvecklings- ochgarantifonden för jordbruket. Övervakningen kan förenklasgenom obligatorisk förutfastställelse av bidragen medan det, närdet gäller differentierade bidrag, ges möjligheter att ändra denangivna destinationen inom ett geografiskt område för vilket en1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 10
(1) EGT L 336, 23.12.1994, s. 22.
▼B
enda bidragsnivå gäller. Om destinationen ändras bör det bidrag
som gäller för den aktuella destinationen betalas ut med ettförutfastställt tak för det belopp som tillämpas för destinationen.
68.För att säkerställa efterlevnaden av kvantitetsbegränsningarna börett tillförlitligt och effektivt övervakningssystem införas. I detta
syfte bör det krävas en exportlicens för att bidrag skall kunna
beviljas. Bidrag bör beviljas inom de tillgängliga begränsning-arna, beroende på den särskilda situationen för varje berördprodukt. Undantag från denna regel bör endast tillåtas när detgäller livsmedelsbiståndsprogram som inte omfattas av någrabegränsningar. De kvantiteter som exporteras med bidrag under
de regleringsår som anges i WTO-avtalet om jordbruk bör
övervakas på grundval av exportlicenser som utfärdas för varjeregleringsår.
69.Tillsammans med det ovan beskrivna systemet bör det inödvändig utsträckning för att det skall fungera tillfredsställandeinföras bestämmelser som reglerar användningen av systemen föraktiv förädling eller, om situationen på marknaden så kräver,förbjuda dem.
70.Systemet med tullar gör alla andra skyddsåtgärder vid gemen-skapens yttre gränser överflödiga. Den inre marknaden och denmekanism som tullarna utgör kan dock i undantagsfall visa sig
vara otillräcklig. I sådana fall bör gemenskapen, i syfte att skydda
marknaden mot störningar som kan uppstå till följd av detta, gesmöjlighet att utan dröjsmål vidta alla nödvändiga åtgärder. Dessaåtgärder bör överensstämma med de skyldigheter som följer avWTO-avtalen.
71.Produkter som importeras från tredje land bör omfattas avföreskrifter om vissa produktspecifikationer som säkerställer enviss överensstämmelse med gemenskapsdefinitioner av vin. De
bör också följa ursprungslandets alla regler och i förekommande
fall åtföljas av en analysrapport.
72.Det bör meddelas bestämmelser om att alla produkter som
omfattas av denna förordning bör förses med ett följedokument
vid omsättning inom gemenskapen.
73.Upprättandet av en inre marknad skulle äventyras om vissa stödbeviljades. Därför bör de bestämmelser i fördraget som gör detmöjligt att pröva stöd som beviljas av medlemsstaterna och attförbjuda stöd som inte är förenliga med den gemensammamarknaden tillämpas på den gemensamma organisationen avmarknaden för vin. Bestämmelserna om bidrag för slutlig
nedläggning av vinodlingsarealer bör inte i sig utesluta att
nationellt stöd beviljas för samma ändamål.
74.Eftersom det inte går att undvika att reglerna inom vinsektorn är
komplicerade bör medlemsstaternas myndigheter säkerställa att
de följs. Kommissionen bör själv, genom sina egna inspektörer, isamarbete med medlemsstaternas myndigheter, ha möjlighet attövervaka och säkerställa att reglerna följs.
75.I takt med att den gemensamma marknaden för vin utvecklas börmedlemsstaterna och kommissionen förse varandra med deninformation som behövs för att tilllämpa denna förordning. I dettasyfte bör de som producerar druvor för vinframställning, must och
vin upprätta en skördedeklaration eftersom denna information är
nödvändig. Medlemsstaterna bör kunna kräva ytterligare infor-mation från producenterna. Kommissionen bör kunna anlitaextern hjälp vid bedömning av all information.
76.För att underlätta genomförandet av de föreslagna åtgärderna bördet meddelas föreskrifter om ett förfarande som innebär ett närasamarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen inomramen för en förvaltingskommitté.
77.De utgifter som medlemsstaterna ådrar sig till följd av deskyldigheter som följer av tillämpningen av denna förordning börfinansieras av gemenskapen i enlighet med rådets förordning1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 11
▼B
(EG) nr 1258/1999 av den 17 maj 1999 om finansieringen av den
gemensamma jordbrukspolitiken(1).
78.Den gemensamma organisationen av marknaden för vin börsamtidigt ta vederbörlig hänsyn till de mål som anges iartiklarna 33 och 131 i fördraget.
79.Den gemensamma organisationen av marknaden för vin bör ocksåtillämpas med hänsyn till de avtal som ingåtts i enlighet medartikel 300.2 i fördraget, särskilt dem som utgör en del av Avtalet
om upprättande av Världshandelsorganisationen, särskilt avtalet
om tekniska handelshinder(
2).
80.Övergången från den ordning som följer av förordning (EEG)nr 822/87 och de andra förordningarna inom vinsektorn tillsystemet i denna förordning kan orsaka problem som inte
behandlas i denna förordning. För att sådana problem skall kunna
hanteras bör bestämmelser införas som bemyndigar kommis-sionen att besluta om nödvändiga övergångsåtgärder.Kommissionen bör dessutom ges befogenhet att lösa särskildapraktiska problem.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
AVDELNING I
TILLÄMPNINGSOMRÅDE
Artikel 1
1. Den gemensamma organisationen av marknaden för vin skall
innehålla bestämmelser om produktionskapacitet för vin, marknads-mekanismer, producentorganisationer, och branschorganisationer,oenologiska metoder och behandlingar, beteckningar, benämningar,presentation och skydd av produkterna, kvalitetsvin från specificerade
områden (fso) samt handel med tredje land.
2. Den skall tillämpas på följande produkter:
KN-nummer Beskrivning
a) 200960 Druvsaft (inbegripet druvmust)
22043092 Annan druvmust, annan än den i jäsning eller vars jäsning har avbrutits på
annat sätt än genom tillsats av alkohol 22043094
22043096
22043098
b) ex 2204 Vin av färska druvor, inbegripet vin som tillsatts alkohol; druvmust, annan
än sådan enligt nummer 2009, uteslutet annan druvmust enligt under-
nummer 22043092, 22043094, 22043096 och 2204 3098
c) 08061093 Färska vindruvor andra än bordsdruvor
08061095
08061097
22090011 Vinättika
22090019
d) 22060010 Piquettevin
23070011 Vindruv
23070019
23089011 Återstoder från vindruvspressning
23089019
3. Definitionerna av de produktbeteckningar som används i denna
förordning finns i bilaga I, definitionerna av begrepp som gäller1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 12
(1) EGT L 160, 26.6.1999, s. 103.
(2) EGT L 336, 23.12.1994, s. 86.
▼B
alkoholhalter i bilaga II, och vinodlingszonerna i bilaga III.
Bestämmelser för genomförande av dessa bilagor får antas enligtförfarandet i artikel 75.
4. Produktionsåret för de produkter som omfattas av denna förord-
ning (nedan kallat vinåret) skall börja den 1 augusti varje år och slutaden 31 juli året därpå.
AVDELNING II
PRODUKTIONSKAPACITET
KAPITEL I
PLANTERINGAVVINSTOCKAR
Artikel 2
1. Plantering av vinstockar som klassificerats som sorter för
vinframställning i enlighet med artikel 19.1 skall vara förbjuden tilloch med den 31 juli 2010 om den inte genomförs till följd av
a) en nyplanteringsrätt, enligt vad som avses i artikel 3,
b) en återplanteringsrätt, enligt vad som avses i artikel 4, eller
c) en planteringsrätt som beviljats från en reserv, enligt vad som avses i
artikel 5 eller i artikel 6.1 om artikel 5.8tillämpas.
Till och med samma datum skall det även vara förbjudet med ympning
av sorter för vinframställning på andra sorter än sådana för vinframställ-ning.
2. Druvor från arealer
a) som har planterats med vinstockar före den 1 september 1998, och
b) vars produktion, enligt artikel 6.3 eller artikel 7.4 i förordening
(EEG) nr 822/87, endast fick avsättas för destillation,
får inte användas för framställning av vin som skall saluföras. Produkter
som är framställda av sådana druvor får sättas i omlopp endast för
destillation. Dessa produkter får dock inte användas vid framställning avalkohol med en verklig alkoholhalt om 80 volymprocent eller lägre.
3. Om en medlemsstat har sammanställt inventeringen av produk-
tionskapaciteten i enlighet med artikel 16 får den göra undantag från
punkt 2. Ett sådant undantag skall beviljas före den 31 juli 2002 ochskall innehålla ett tillstånd för berörda arealer att framställa vin somskall saluföras.
Undantaget beviljas
a) om den berörda odlaren tidigare har röjt vinstockar på en
motsvarande areal i rena odlingar, utom i de fall då odlaren harerhållit röjningspremie för den berörda arealen i enlighet medgemenskapslagstiftning eller nationell lagstiftning, och/eller
b) genom att tillåta utnyttjande av återplanteringsrätter som odlaren har
erhållit under en period som skall fastställas efter det att den aktuella
aralen har planterats. Medlemsstaterna får också för detta ändamål
använda de nyskapade planteringsrätter som avses i artikel 6.1, och/eller
c) om medlemsstaten kan (till kommissionens tillfredsställelse) bevisa
att den har outtagna återplanteringsrätter som fortfarande skulle varagiltiga om ansökan för dem hade lämnats in. Dessa rätter får utnyttjasoch omfördelas till producenter för en motsvarande areal i renaodlingar, och/eller
d) om den berörda vinodlaren hade åtagit sig att röja en motsvarande
areal i rena odlingar inom en treårsperiod, om arealen har förts in i
den berörda medlemsstatens vinodlingsregister.
4. När punkt 3 a eller c tillämpas skall medlemsstaterna ålägga de
berörda producenterna en skälig administrativ sanktion för de berördaproducenterna.1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 13
▼B
5. Punkt 3 c får endast tillämpas för en areal vars storlek inte
överskrider 1,2 % av vinodlingsarealen.
6. När punkt 3 b tillämpas gäller att
a) om de rätter som odlaren erhåller tas från en reserv, får dessa rätter
inte erhållas annat än enligt artikel 5.3 b, och producenten skall
betala 150 % av det pris som normalt uppbärs av medlemsstaten vidtillämpningen av denna bestämmelse, eller
b) om odlaren köper en återplanteringsrätt, skall denna rätt omfatta den
berörda arealen plus 50 % och överskottet på 50 % skall överföras tillreserven eller reserverna i enlighet med artikel 5 eller läggas tillantalet av de enligt artiklel 6.1 nyskapade planteringsrätterna, när
artikel 5.8tilllämpas.
7. Arealer som planterats med vinstockar som klassificerats som
sorter för vinframställning enligt artikel 19.1 och
a) som planterats från och med den 1 september 1998, där produktionen
enligt artikel 6.3 eller artikel 7.4 i förordning (EEG) nr 822/87 enbartfick avsättas till destillation, eller
b) planterats i strid med planteringsförbudet i punkt 1,
skall röjas. Kostnaderna för sådan röjning skall den berörda producenten
själv stå för. Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som behövs för attsäkerställa tillämpningen av denna punkt.
Artikel 3
1. Medlemsstaterna får bevilja producenter nyplanteringsrätter för
arealer
a) avsedda för nyplantering i samband med fastighetsreglering eller
expropriation som i det allmänna intresset genomförs enligt nationelllagstiftning,
b) avsedda för vinodlingsförsök, eller
c) avsedda för odling av moderplantor för ympmaterial.
Medlemsstaterna får också bevilja nyplanteringsrätter för arealer vars
vin- eller vinprodukter enbart är avsedda att konsumeras av vinodlarensfamilj.
2. Medlemsstaterna får också bevilja nyplanteringsrätter senast den
31 juli 2003 för arealer avsedda för produktion av kvalitetsvin fso ellerbordsvin som beskrivs med en geografisk beteckning om det harkonstaterats att produktionen av vinet i fråga, med hänsyn till desskvalitet, kraftigt understiger efterfrågan.
3. Nyplanteringsrätter skall användas av den producent som beviljats
dem på de arealer och för de ändamål som beviljandet gäller.
4. Nyplanteringsrätterna skall utnyttjas före utgången av det andra
vinåret efter det år de beviljades. Nyplanteringsrätter andra än de somavses i punkt 1 och som inte utnyttjas på detta sätt under denna periodskall överföras till en reserv i enlighet med artikel 5.2. a.
5. Nyplanteringsrätter andra än de som avses i punkt 1 får endast
beviljas producenter inom de arealgränser som fastställs i artikel 6.1. Idetta syfte
a) skall medlemsstaterna, innan de nyskapade planteringsrätter som
avses i artikel 6 förs till en eller flera reserver, se till attnyplanteringsrätter som beviljas inte minskar volymen av denyskapade planteringsrätterna enligt artikel 6.1 till ett värde somunderstiger noll, och
b) när en medlemsstat har fört de nyskapade planteringsrätter som avses
i artikel 6 till en eller flera reserver skall det efterföljande beviljandet
av nyplanteringsrätter medföra att planteringsrätter som motsvararlika stora arealer i rena odlingar som förts till reserven ellerreserverna för regionen i fråga förfaller. Om det inte finns tillräckligtmed planteringsrätter i den eller de berörda reserverna får nyplan-teringsrätter inte beviljas.1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 14
▼B
Artikel 4
1. Återplanteringsrätter skall vara
a) återplanteringsrätter som beviljats enligt punkt 2, eller
b) liknande rätter som förvärvats enligt tidigare gemenskapsbe-
stämmelser eller nationella bestämmelser.
2. Medlemsstaterna skall bevilja återplanteringsrätter till producenter
som har röjt en vinodlingsareal. Medlemsstaterna får bevilja återplan-teringsrätter till producenter som åtar sig att röja en vinodlingsareal föreutgången av det tredje vinåret efter det att arealen planterades.
Återplanteringsrätterna skall gälla en areal som i ren odling motsvarar
den röjda arealen eller den areal som skall röjas.
3. Återplanteringsrätterna skall utnyttjas på det företag för vilket de
har beviljats. Medlemsstaterna får föreskriva att dessa rätter bara fårutnyttjas på vilka röjningen ägde rum.
4. Utan hinder av punkt 3 får återplanteringsrätter helt eller delvis
överföras till ett annat företag inom samma medlemsstat
a) om en del av företaget i fråga överförs till det andra företaget. I så
fall får rätten användas på en areal på det senare företaget som inte är
större än den överförda arealen, eller
b) om arealer på det senare företaget är avsedda för
i) produktion av kvalitetsvin fso eller bordsvin som beskrivs med en
geografisk beteckning, eller
ii) för odling av moderplantor för ympmaterial.
Rätterna får enbart användas för de arealer och för de ändamål som
beviljandet avser.
Medlemsstaterna skall se till att tillämpningen av dessa undantag inte
medför en allmän ökning av produktionskapaciteten på deras territo-rium, särskilt när överföringar sker från icke bevattnade till bevattnadearealer.
5. Återplanteringsrätter som förvärvats med stöd av denna förordning
skall användas före utgången av det femte vinåret efter utgången av detvinår då den berörda röjningen genomfördes. Genom undantag fårmedlemsstaterna förlänga denna period till åtta vinår. Återplanter-ingsrätter som inte använts under denna period skall överföras till en
reserv enligt artikel 5.2. a.
Artikel 5
1. För att förbättra förvaltningen av produktionskapaciteten på
nationell eller regional nivå, skall medlemsstaterna inrätta en nationellreserv, och/eller vid behov, regionala reserver av planteringsrätter.
2. Följande rätter skall föras till reserven eller reserverna:
a) Nyplanteringsrätter, återplanteringsrätter och planteringsrätter som
beviljats från reserven och som inte använts inom den tid som anges iartikel 3.4, artikel 4.5 och artikel 5.6.
b) Återplanteringsrätter som överförts till reserven av producenter som
har sådana rätter, vid behov, mot betalning med statliga medel;ersättningens storlek och andra föreskrifter för betalningen skallbestämmas av medlemsstaterna med hänsyn till parternas rättmätiga
intressen.
c) Nyskapade planteringsrätter enligt artikel 6.
3. Medlemsstaterna får bevilja rätter från reserven
a) utan betalning till producenter som är yngre är 40 år, som har
nödvändiga yrkeskunskaper och som för första gången etablerar sigpå ett vinproducerande företag och som har ledande ställning påföretaget, eller
b) mot betalning till staten och i förekommande fall till regionen, till
producenter som avser att använda rätterna för att plantera arealervars produktion har en säker marknad. Medlemsstaterna skall1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 15
▼B
fastställa kriterierna för att bestämma storleken på ersättningen som
kan variera beroende på den avsedda slutprodukten från den berördavinodlingen.
4. Medlemsstaterna skall se till dels att den plats utnyttjas för vilken
planteringsrätter har beviljat från en reserv, dels att de använda sorterna
och de använda odlingsmetoderna garanterar att den efterföljande pro-
duktionen är anpassad till efterfrågan på marknaden och att den berördaavkastningen är typisk för genomsnittet i den region där dessa rätteranvänds, särskilt när planteringsrätter från icke-bevattnade arealeranvänds för bevattnade.
5. Planteringsrätter som förts till en reserv måste fördelas före
utgången av det femte vinåret efter utgången av det vinår då de fördestill reserven. Planteringsrätter som inte har beviljats inom den tiden skall
förfalla.
6. Planteringsrätter som beviljats från en reserv skall användas före
utgången av det andra vinåret efter det vinår då de beviljades.
Planteringsrätter som beviljats från en reserv och som inte har använtsunder denna period skall föras tillbaka till reserven enligt punkt 2 a.
7. Om en medlemsstat inrättar regionala reserver får den meddela
föreskrifter om att det är tillåtet att omfördela planteringsrätter mellan deregionala reserverna. Om det finns både regionala och nationellareserver i en medlemsstat får överföringar mellan dessa tillåtas.
De överföringar som avses i denna punkt får göras med förbehåll av en
nedsättningskoefficient.
8. Genom undantag från punkterna 1-7 kan en medlemsstats behöriga
myndighet välja att inte tillämpa systemet med reserver på villkor attden medlemsstaten kan bevisa att den har ett effektivt system förförvaltning av planteringsrätterna för hela sitt territorium. Systemet får
om så erfordras avvika från relevanta bestämmelser i detta kapitel. Om
en medlemsstat har ett sådant system skall återplanteringsrätter somavses i den första meningen i artikel 4.5 förlängas med fem vinår. Denandra meningen i artikel 4.5 skall fortsätta att gälla.
Artikel 6
1. De nyskapade planteringsrätterna inbegripet nyplanteringsrätterna
beviljade av en medlemsstat enligt artikel 3.2 skall fördelas enligt
följande:Hektar:
a)Tyskland: 1 534
Grekland: 1 098
Spanien: 17355
Frankrike: 13565Italien: 12933Luxemburg: 18Österrike: 737Portugal: 3 760
b)Gemenskapsreserv: 17 000
2. De nyskapade planteringsrätterna får bara föras till en reserv eller
användas enligt artikel 2.3 b om medlemsstaten har slutfört inventer-ingen av produktionskapaciteten enligt artikel 16.
3. De nyskapade planteringsrätter som avses i punkt 1 eller som
används i enlighet med artikel 2.3 b får föras en gång till reserven.
Artikel 7
1. I detta kapitel avses med
a)röjning:fullständigt borttagande av alla vinstockar på en areal som
planterats med vinstockar,1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 16
▼B
b)plantering: slutgiltig plantering av vinstockar eller delar av vinst-
ockar, ympade eller inte ympade, i syfte att producera druvor ellerinrätta en moderplantskola för ympmaterial,
c)planteringsrätt: rätten att planterna vinstockar med stöd av en
nyplanteringsrätt, återplanteringsrätt, planteringsrätt som beviljats
från en reserv eller en nyskapad planteringsrätt i enlighet med de
villkor som anges i artiklarna 3, 4, 5 och 6,
d)återplanteringsrätt: rätten att planterna vinstockar på en areal som i
rena odlingar motsvarar den från vilken vinstockar har röjts eller
skall röjas i enlighet med villkoren i artikel 4 och artikel 5.8,
e)dubbelympning: (”surgreffage”): ympning av en vinstock som redan
har ympats en gång tidigare.
2. Närmare bestämmelser för tillämpningen av detta kapitel skall
antas enligt förfarandet i artikel 75.
Dessa bestämmelser får särskilt omfatta följande:
— Bestämmelser om destillation av produkter från de vinstockar som
avses i artikel 2.7.
— Bestämmelser som gör det möjligt att undvika onödigt stora
administrativa pålagor vid tillämpning av bestämmelserna i detta
kapitel.
— Det konstaterande som avses i artikel 3.2.— Den samtidiga förekomsten av vinodlingar som avses i artikel 4.2.— Tillämpningen av den nedsättningskoefficient som avses i artikel 5.7.— Förvaltningen av den gemenskapsreserv som avses i artikel 6.1. I
bestämmelserna får det för perioden fram till den 31 december 2003särskilt föreskrivas att nyskapade planteringsrätter ur gemenskapsre-serven beviljas medlemsstater för att utnyttjas i regioner där ett
tillkommande behov kan påvisas, som kan fyllas genom beviljandet
av sådana nyskapade planteringsrätter.
— Bestämmelser för att säkerställa att de nyplanteringsrätterna som har
beviljats i enlighet med artikel 3.1 inte underminerar förbudet motnyplantering i artikel 2.1.
3. Senast den 31 december 2003 och vart tredje år från den
tidpunkten skall kommissionen förelägga Europaparlamentet och rådet
en rapport om hur detta kapitel tillämpas. I förekommande fall fårförslag om beviljande av ytterligare nyskapade planteringsrätter bifogasrapporten.
KAPITEL II
BIDRAGFÖRNEDLÄGGNING
Artikel 8
1. Bidrag får lämnas för slutgiltig nedläggning av vinodling på en
bestämd areal.
Bidraget får enligt bestämmelserna i detta kapitel beviljas till
producenter för uppodlade vinodlingsarealer som används för attproducera druvor för vinframställning. Arealen får inte understiga 10 ar.
2. Medlemsstaterna får fastställa i vilka områden bidraget får lämnas.
De får också ställa upp villkor för fastställandet, inbegripet villkor somsyftar till att säkerställa en balans mellan produktion och ekologi i deberörda regionerna.
3. Beviljandet av bidraget medför att producenten förlorar återplan-
teringsrätterna med avseende på den areal för vilket bidraget beviljas.
4. Medlemsstaterna skall fastställa bidragsnivån per hektar, med
hänsyn till
a) företagets jordbruksavkastning eller produktionskapacitet,
b) produktionsmetoden,
c) den berörda arealen jämförd med företagets totala areal,
d) vilken typ av vin som produceras,1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 17
▼B
e) förekomsten av odling som har samband med vinodling.
5. Bidragsnivån får inte överskrida vissa nivåer som kommer att
fastställas.
Artikel 9
Följande arealer skall inte berättiga till bidrag:
a) Uppodlade vinodlingsarealer i fråga om vilka överträdelser av
gemenskapsbestämmelser eller nationella bestämmelser om planeringhar konstaterats under en period som kommer att fastställas senareoch som inte får överstiga tio vinår.
b) Vinodlingsarealer som inte längre brukas.
c) Vinodlingsarealer som har planterats under en period som kommer
att fastställas senare och som inte får överstiga tio vinår.
d) Vinodlingsarealer för vilka stöd för omstrukturering och omställning
har beviljats under en period som kommer att fastställas senare ochsom inte får överstiga tio vinår.
Artikel 10
Tillämpningsföreskrifter till detta kapitel skall antas enligt förfarandet i
artikel 75.
Dessa föreskrifter får särskilt innehålla bestämmelser om
a) de datum då ansökningarna skall lämnas in och då röjningen skall
utföras,
b) villkoren för att bevilja utbetalningar,
c) de maximala bidragsnivåer som avses i artikel 8.5,
d) hänsynstaganden till miljön, och
e) fastställandet av de perioder som avses i artikel 9.
KAPITEL III
OMSTRUKTURERINGOCHOMSTÄLLNING
Artikel 11
1. Ett system för omstrukturering och omställning av vinodlingar
införs härmed.
2. Systemet skall ha som mål att anpassa produktionen till efterfrågan
på marknaden.
3. Systemet skall omfatta en eller flera av följande åtgärder:
a) Omställning till andra sorter, även genom dubbelympning.
b) Förflyttning av vinodlingar.
c) Förbättringar av den teknik för att förvalta vinodlingar som har
avseende på målet för detta system.
Systemet skall inte omfatta normal förnyelse av uttjänta vinodlingar.
4. Systemet får endast tas i anspråk i en medlemsstats regioner, där
medlemsstaten har slutfört inventeringen av produktionskapaciteten i
enlighet med artikel 16.
Artikel 12
Medlemsstaterna skall vara ansvariga för omstrukturerings- och
omställningsplanerna, inbegripet i förekommande fall godkännande avdessa. Planerna skall följa reglerna i detta kapitel och motsvarandetillämpningsföreskrifter.1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 18
▼B
Artikel 13
1. Stöd för omstrukturering och omställning skall bara beviljas i fråga
om planer som upprättats och, vid behov, godkänts av medlemsstaten.
Stöd skall lämnas i följande former:
a) Kompensation till producenter för förlorade intäkter till följd av
genomförandet av planen, och
b) bidrag till kostnaderna för omstruktureringen och omställningen.
2. Kompensationen till producenter för förlorade intäkter får antingen
innebära
a) tillåtelse att båda gamla och nya vinstockar, utan hinder av
bestämmelserna i kapitel I i denna avdelning, får förekommasamtidigt under en bestämd period på högst tre år, eller
b) ekonomisk gottgörelse som skall finansieras av gemenskapen.
3. Gemenskapens bidrag till de kostnader som omstruktureringen och
omställningen medför får inte överstiga 50 % av kostnaderna. I regionersom är klassificerade som mål 1 enligt rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfon-derna(
1) får gemenskapens bidrag dock uppgå till 75 %. Utan att det
påverkar tilllämpningen av artikel 14.4 får medlemsstaterna inte i något
fall lämna bidrag till finansieringen.
Artikel 14
1. Kommissionen skall göra preliminära anslagsfördelningar till
medlemsstaterna på årsbasis, på grundval av objektiva kriterier medbeaktande av särskilda situationer och behov, och ansträngningar somskall göras med hänsyn till målet för systemet.
2. De preliminära fördelningarna skall anpassas till de faktiska
utgifterna och på grundval av de reviderade utgiftsprognoser som
medlemsstaterna överlämnar med beaktande av målet för systemet ochtillgängliga medel.
3. Fördelningen av finansiella anslag mellan medlemsstaterna skall
ske med beaktande av hur stor andel av gemenskapens vinodlingsarealsom den berörda medlemsstaten har.
4. Om ett finansiellt anslag för ett visst antal hektar har beviljats en
medlemsstat får denna fördela anslaget på ett större antal hektar än vad
som låg till grund för anslaget. I detta sammanhang får medlemsstatenanvända nationella medel för att höja det minskade beloppet per hektarupp till det ursprungliga taket per hektar för gemenskapsanslaget.
Artikel 15
Tillämpningsföreskrifter till detta kapitel skall antas enligt förfarandet i
artikel 75.
Dessa föreskrifter får särskilt innehålla bestämmelser
a) om minsta storlek för de berörda vinodlingarna,
b) om hur återplanteringsrätter som skapats när planerna genomförs får
utnyttjas,
c) som syftar till att hindra en ökning av produktionskapaciteten när
detta kapitel tillämpas,
d) om de maximala stödbeloppen per hektar.1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 19
(1) EGT L 161, 26.6.1999, s. 1.
▼B
KAPITEL IV
UPPLYSNINGAROCHALLMÄNNABESTÄMMELSER
Artikel 16
1. Inventeringen av produktionskapaciteten skall innehålla upplys-
ningar om
a) de arealer i medlemsstaterna där vinstockar som klassificeras som
sorter för vinframställning enligt artikel 19.1 odlas,
b) sorterna i fråga,
c) det totala antalet befintliga planteringsrätter,
d) alla nationella eller regionala bestämmelser som har antagits vid
tillämpning av denna avdelning.
2. En medlemsstat får bestämma att inventeringen får göras per
region. I detta fall skall emellertid alla regionala inventeringar upprättas
före den 31 december 2001. I enlighet med bestämmelserna i dennaförordning skall det faktum att en region är försenad med upprättandetav dess inventering inte förhindra att denna avdelning tillämpas på deövriga regionerna i den medlemsstaten.
Artikel 17
1. Kommissionen får göra utvärderingar av
a) framställningen av produkter från vinsektorn,
b) den industriella användningen av dessa produkter,
c) utvecklingstendenserna i fråga om konsumtionen av vin och andra
produkter från vinsektorn som är färdiga att konsumeras utanytterligare bearbetning,
d) alla andra uppgifter som är nödvändiga att känna till för att hantera
marknaden eller ett system för anpassning av utbudet.
2. Kommissionen får anlita extern hjälp när den gör dessa utvärder-
ingar.
3. Kommissionen skall finansiera en oberoende undersökning av
användningen av artkorsade sorter. På grundval av denna undersökning
skall kommissionen före den 31 december 2003 förelägga rådet och
Europaparlamentet en rapport, som vid behov skall innehålla förslag.
Artikel 18
1. Producenter av druvor avsedda för vinframställning och produ-
center av druvmust och vin skall varje år deklarera vilka mängder somproducerats av den senaste skörden. Medlemsstaterna får även kräva att
försäljare av druvor för vinframställning varje år deklarerar vilka
mängder som saluförts från den senaste skörden.
2. Producenter av druvmust och vin och andra näringsidkare än
detaljhandlare skall varje år deklarera sina lager av druvmust och vin,oavsett om dessa hänför sig till innevarande eller tidigare års skörd.Druvmust och vin som importerats från tredje land skall anges särskilt.
Artikel 19
1. Medlemsstaterna skall klassificera druvsorter för vinframställning.
Alla klassificerade sorter skall höra till arten Vitis vinifera eller komma
från en korsning mellan denna art och andra arter av släktet Vitis.
Följande sorter får inte införas i klassificeringen:
— Noah,
— Othello,— Isabelle,— Jacquez,
— Clinton,
— Herbémont.1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 20
▼B
2. I sin klassificering skall medlemsstaterna ange vilka druvsorter
som är lämpliga för framställning av vart och ett av de kvalitetsviner fsosom produceras inom deras territorium. Dessa sorter skall vara av arten
Vitis vinifera .
3. Endast de druvsorter som ingår i klassificeringen får planteras,
återplanteras eller ympas inom gemenskapen, i syfte att framställa vin.Denna inskränkning skall inte tillämpas på vinstockar som används förforskning och vetenskapliga försök.
4. Arealer som planteras med druvsorter i syfte att framställa vin och
som inte anges i klassificeringen skall röjas, utom om det som
produceras på dessa arealer enbart är avsett att konsumeras av
vinproducentens familj. Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder sombehövs för att kontrollera detta undantag.
5. Om sorter stryks ur klassificeringen, skall de röjas inom 15 år efter
det att de har strukits.
Artikel 20
De föreskrifter som reglerar gemenskapens vinodlingsregister skall vara
de som anges i förordning (EEG) nr 2392/86.
Artikel 21
Kapiteln I och II i denna avdelning skall inte tillämpas i medlemsstater
där vinproduktionen inte överstiger 25000 hektoliter per vinår. Denna
produktion skall beräknas på grundval av den genomsnittliga pro-
duktionen under de fem föregående vinåren.
Artikel 22
Medlemsstaterna får anta strängare nationella föreskrifter om nyplan-
tering, återplantering av vinstockar eller dubbelympning. De får krävaatt de ansökningar och de uplysningar som det finns bestämmelser om idenna avdelning skall kompletteras med andra uppgifter som behövs föratt övervaka utvecklingen av produktionskapaciteten.
Artikel 23
1. Föreskrifter för tillämpning av detta kapitel skall antas enligt
förfarandet i artikel 75.
Dessa föreskrifter får särskilt innehålla bestämmelser om
a) utformningen av och detaljeringsgraden i fråga om de upplysningar
som krävs för den inventering som avses i artikel 16,
b) förvaltningen av klassificeringen av de druvsorter som avses i
artikel 19,
c) destinationen för produkter från sorter som inte finns i nämnda
klassificering.
2. Bestämmelser om ett följedokument för vegetativt förökningsma-
terial av vinstockar och tillämpningsföreskrifter för dess tillämpning,även sådana som rör kontroll, får antas enligt förfarandet i artikel 75.
3. Förordning (EEG) nr 2392/86 får ändras eller upphävas enligt
förfarandet i artikel 75.
4. I enlighet med förfarandet i artikel 75 skall det beslutas om
huruvida en medlemsstat har slutfört den inventering som avses iartikel 16, och om det beslutet under vissa omständigheter skallåterkallas, inbegripet de fall då medlemsstaten har underlåtit att göra denuppdatering av inventeringen som behövs.1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 21
▼B
AVDELNING III
MARKTNADSMEKANISMER
KAPITEL I
STÖDTILLPRIVATLAGRING
Artikel 24
1. Stöd skall lämnas till producenter för privat lagring av
a) bordsvin
b) druvmust, koncentrerad druvmust och rektifierad koncentrerad
druvmust.
2. Stödet skall lämnas under förutsättning att ett långfristigt avtal om
lagring ingås med interventionsorganen under perioden den16 december-15 februari året därpå, på villkor som kommer attfastställas.
3. Långfristiga lagringsavtal skall ingås för en period som löper ut
a) tidigast den 1 september efter det att avtalet har ingåtts i fråga om
bordsvin och tidigast den 1 augusti efter det att avtalet har ingåtts i
fråga om druvmust, koncentrerad druvmust och rektifierad koncen-trerad, och
b) senast den 30 november efter den dag då avtalet ingicks.
Artikel 25
1. Ingåendet av lagringsavtal skall vara förenat med villkor, särskilt
med avseende på de berörda produkternas kvalitet.
2. Lagringsavtal för bordsvin skall innehålla villkor om att stödut-
betalningarna, och därmed producentens motsvarande skyldigheter, får
upphöra för hela eller en del av den lagrade mängden, om marknads-
priserna för den aktuella typen av bordsvin överstiger en nivå somkommer att fastställas.
3. Stödbeloppet för privat lagring får endast täcka tekniska lagrings-
kostnader samt ränteavgifter, för vilka schablonbelopp kommer attfastställas.
4. För koncentrerad druvmust får detta belopp anpassas med en
koefficient som motsvarar koncentrationsgraden.
Artikel 26
1. Närmare föreskrifter för tillämpning av detta kapitel skall antas
enligt förfarandet i artikel 75.
Dessa föreskrifter får särskilt innehålla bestämmelser om
— fastställandet av den nivå, de schablonbelopp och den koefficient
som anges i artikel 25,
— att långfristiga lagringsavtal för bordsvin endast får ingås för
särskilda bordsviner,
— att druvmust som omfattas av ett långfristigt lagringsavtal helt eller
delvis får omvandlas till koncentrerad druvmust eller rektifieradkoncentrerad druvmust under avtalets giltighetstid,
— tillämpningen av villkoren för upphörande av stödutbetalningar
enligt artikel 25.2,
— att druvmust och koncentrerad druvmust avsedda för framställning
av druvsaft inte får omfattas av långfristiga lagringsavtal,
— avtalens löptid.
2. Enligt förfarandet i artikel 75 får bestämmelser fastställas om
— att stödprogrammet för privat lagring inte skall tillämpas om det
tydligt framgår av marknadsläget att programmet inte är motiverat,och1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 22
▼B
— att möjligheten att ingå ytterligare långfristiga lagringsavtal får
avbrytas när som helst om det motiveras av marknadsläget ochsärskilt av den takt med vilken avtal redan har ingåtts.
KAPITEL II
DESTILLATION
Artikel 27
1. Det skall vara förbjudet att överpressa krossade eller okrossade
druvor och att pressa vindruv. Det skall vara förbjudet att jäsa ompressrester för andra ändamål än destillation.
2. Filtrering och centrifugering av vindruv skall inte betraktas som
pressning om
a) de framställda produkterna är av fullgod handelskvalitet, och
b) den inte torkar in.
3. Fysiska eller juridiska personer eller sammanslutningar av sådana
personer med undantag av de personer och sammanslutningar som avsesi punkt 7,som har framställt vin, skall vara skyldiga att leverera samtligabiprodukter från denna vinframställning till destillation.
4. Mängden alkohol i biprodukterna skall vara minst 10 % av
volymen alkohol i det vin som har producerats, om vinet har framställtsdirekt av druvor. Frånsett undantag av tekniska skäl får den inte varamindre än 5 % om vinet har framställts av druvmust, delvis jäst
druvmust eller ungt icke färdigjäst vin. Om den avsedda procentsatsen
inte skulle uppnås, måste de som omfattas av detta krav leverera enkvantitet vin från den egna produktionen, för att på så sätt säkerställa attdessa procentsatser uppnås.
Undantag får göras från punkt 3 och punkt 4 första stycket för
producentkategorier som kommer att fastställas, för vissa produktions-områden och för vin som skall destilleras enligt artikel 28.
5. Leveransskyldigheten i punkt 3 får istället uppfyllas genom
leverans av vin till en vinägerproducent.
6. De fysiska eller juridiska personer eller sammanslutningar av
sådana personer, med undantag av de personer och sammanslutningar avpersoner som avses i punkt 7, som innehar biprodukter från annanbearbetning av druvor än vinframställning skall leverera dessa till
destillation.
7. Fysiska eller juridiska personer eller sammanslutningar av sådana
personer som bearbetar druvor som har skördats i vinodlingszon Aeller i
den tyska delen av vinodlingszon B eller i områden som är planterade
med vinstockar i Österrike skall vara skyldiga att under övervakning ochpå villkor som skall fastställas undanskaffa biprodukten av dennabearbetning.
8. De personer eller sammanslutningar av personer som är under-
kastade deskyldigheter somavsesipunkt3eller densomavsesipunkt6kan befrias från denna skyldighet genom att undanskaffa biprodukternafrån vinframställningen under övervakning och på villkor som skall
fastställas.
9. Uppköpspriset för pressrester, vindruv och vin som har levererats
till destillation enligt denna artikel skall vara 0,996 euro per
volymprocent/hl.
10. Det pris som betalas av destillatören får inte understiga
uppköpspriset.
11. Destillatören får
a) antingen ta emot stöd för den produkt som skall destilleras, förutsatt
att den produkt som erhålls genom destillationen har en alkoholhaltpå minst 52 volymprocent, eller1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 23
▼B
b) leverera den produkt som erhålls genom destillationen till interven-
tionsorganet, förutsatt att den har en alkoholhalt på minst 92volymprocent.
Om vinet har tillsatts alkohol för destillation före leverans till
destillatören skall stödet enligt a utbetalas till producenten av det vin
som tillsatts alkohol, och den destillerade produkten får inte levereras tillinterventionsorganet.
12. Det får beslutas att leverans av alkohol till interventionsorganet
får ersättas med leverans till en aktör som har lämnat in ett anbud inomramen för utförsäljningar som organiseras för att avsätta destillations-produkter och som har antagits enligt förfarandet i artikel 31.1.
13. Punkterna 1-12 skall inte tillämpas på druvsaft och koncentrerad
druvsaft, eller druvmust och koncentrerad druvmust avsedd förframställning av druvsaft.
Artikel 28
1. Om vin framställs av en druvsort som i klassificeringen för samma
administrativa enhet finns upptagen både som en druvsort förvinframställning och som en sort avsedd för andra ändamål, skall denmängd vin som överstiger den normalt framställda mängden och som
inte exporteras under det berörda vinåret destilleras före ett datum som
skall fastställas. Om inte undantag medges, får detta vin inte flyttasannat än till destilleri.
2. Den mängd vin som normalt framställs skall fastställas med
utgångspunkt från
a) de mängder som har framställts under en referensperiod som skall
fastställas, och
b) den mängd vin som har använts för traditionella användnings-
områden.
3. Uppköpspriset för vin som har levererats till destillation enligt
denna artikel skall vara 1,34 euro per volymprocent/hl. Detta pris får
variera under ett visst vinår under förutsättning att genomsnittspriset
under detta vinår förblir 1,34 euro per volymprocent/hl.
4. Det pris som betalas av destillatören får inte understiga
inköpspriset.
5. Destillatören får
a) antingen ta emot stöd för den produkt som skall destilleras, förutsatt
att den produkt som erhålls genom destillationen har en alkoholhaltpå minst 52 volymprocent, eller
b) leverera den produkt som erhålls genom destillationen till interven-
tionsorganet, förutsatt att den har en alkoholhalt på minst 92volymprocent.
Om vinet har tillsatts alkohol för destillation före leverans till
destillatören skall stödet enligt a utbetalas till producenten av det vin
som tillsatts alkohol och den destillerade produkten får inte levereras till
interventionsorganet.
6. Det får beslutas att leverans av den alkoholhaltiga produkten till
interventionsorganet får ersättas med leverans till en aktör som harlämnat in ett anbud inom ramen för utförsäljningen som organiseras föratt avsätta destillationsprodukter och som har antagits enligt förfarandeti artikel 31.1.
7. Denna artikel skall tillämpas trots artikel 1.2.
Artikel 29
1. Gemenskapen får lämna stöd för destillation av bordsvin och vin
som lämpar sig för framställning av bordsvin för att stödja vinmark-naden och därigenom underlätta den fortsatta försörjningen avvindestillat till de delar av sektorn för spritdrycker där användning avsådan alkohol är traditionellt betingad.1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 24
▼B
2. Detta stöd skall lämnas i form av ►C1ett primärt stöd ◄och
ett sekundärt stöd som betalas ut till destillatören.
3. Det primära stödet skall lämnas på grundval av den volym
bordsvin och den volym vin som lämpar sig för framställning avbordsvin som destillerats.
4. Det primära stödet skall tillämpas på grundval av ett kontrakts-
system mellan destillatörer och vinproducenter. Ett minimipris skall
fastställas som skall betalas av destillatörerna till vinproducenterna. Det
får variera under ett visst vinår under förutsättning att det genomsnittligapriset för detta vinår förblir 2,488 euro per volymprocent/hl.
5. Nivån på det primära stödet skall spegla
a) behovet av att det genomsnittliga minimipris som destillatörer betalar
till vinproducenter under ett visst vinår motsvarar den nivå som anges
i punkt 4,
b) behovet av att upprätthålla försörjningen till traditionella avsättnings-
marknader inom sektorn för spritdrycker till konkurrenskraftigapriser.
6. Det sekundära stödet skall lämnas i form av en betalning för att
täcka skäliga kostnader för lagring av den framställda produkten.Avsikten med stödet är att underlätta funktionen av det primära
stödsystemet.
Artikel 30
1. Krisdestillation får vidtas om marknaden störs till följd av ovanligt
störa överskott och/eller kvalitetsproblem.
2. Syftet med åtgärden skall vara
a) att eliminera särskilda överskott, och
b) att säkerställa en kontinuerlig försörjning från en skörd till en annan.
3. Åtgärden skall vara frivillig för producenterna.
4. Åtgärden får begränsas till vissa kategorier vin eller till vissa
produktionsområden. Den får endast tillämpas på kvalitetsviner fso påbegäran av den berörda medlemsstaten.
5. Ett kriterium för åtgärdens införande kan vara en påvisbar
försämring under en viss tid av marknadspriset för en viss vinkategori
eller för vin från vissa produktionsområden.
6. Om gemenskapen skulle utnyttja denna åtgärd under tre på
varandra följande år för en viss typ av vin (i ett visst område) skall
kommissionen lämna en rapport till Europaparlamentet och rådet omden ihållande krisen med förslag i förekommande fall.
Artikel 31
1. Alkohol som övertas av interventionsorganet skall avsättas
antingen vid offentlig auktion eller genom ett anbudsförfarande. När
sådan alkohol avsätts skall myndigheterna i möjligaste mån undvika att
påverka avsättningsmarknaderna för alkohol som traditionellt ärberoende av att sådana avsättningsmarknader finns. Den får inte avsättasinom sektorn för alkohol för konsumtion.
2. Om försörjningen, genom tillämpning av artiklarna 27, 28och 29,
inte säkerställs i den del av den sektor där det är obligatoriskt attanvända vinalkohol, får det emellertid beslutas att sådan alkohol fåravsättas inom den sektorn.
Artikel 32
1. Det uppköpspris som fastställs för varje destillation, utom den som
avses i artikel 27, och som gäller för viner som har framställts avproducenter som har ökat alkoholhalten genom tillsats av sackaros ellerdruvmust och som har fått del av det stöd som anges i artikel 34, skallinom varje vinodlingsområde minskas med ett lika stort schablonbelopp1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 25
▼B
beräknat på grundval av den stödnivå som avses i artikel 34, och på
grundval av ökningen av den alkoholhalt som föreskrivs för vinodlings-området i fråga.
2. Om den berörda producenten så begär, skall minskningen endast
tillämpas på de kvantiteter med avseende på vilka alkoholhalten ökats
enligt punkt 1.
Artikel 33
1. Föreskrifter för tillämpningen av detta kapitel skall antas enligt
förfarandet i artikel 75.
Dessa föreskrifter får särskilt innehålla bestämmelser om
a) de undantag som avses i detta kapitel,
b) i fråga om artiklarna 27 och 28, de villkor enligt vilka destillationen
skall genomföras, bedömningen av alkoholhalten i det vin som har
framställts, de villkor enligt vilka produkter får levereras tillinterventionsorganet och uppköpspriserna för de destillationspro-dukter som kan övertas av interventionsorganen eller de kriterier somgäller för att bestämma dessa priser,
c) de miniminormer som pressrester och vindruv skall uppfylla,
d) de villkor som skall gälla för undanskaffande under övervakning
enligt artikel 27.7,
e) den mängd vin som normalt framställs, enligt vad som anges i artikel
28.2,
f) förfarandet för tillämpningen av den åtgärd som avses i artikel 30,
inklusive de produkter som omfattas av åtgärden och flödet avdestillerade produkter särskilt för att undvika störningar påmarknaden för alkohol och spritdrycker,
g) möjligheten att anpassa det uppköpspris som anges i artikel 28.3, och
h) fastställande av det minimipris som anges i artikel 29.4.
2. Storleken på de stöd som avses i artiklarna 27 och 28som skall
göra det möjligt att avsätta de erhållna produkterna, storleken på det stöd
som avses i artikel 29 och regler som fastställer vilka omständigheter
som kan leda till att den åtgärd som avses i artikel 30 utlöses, och nivånpå och formen för gemenskapens ekonomiska stöd för den åtgärden skallfastställas genom förfarandet i artikel 75.
KAPITEL III
STÖDFÖRANVÄNDNINGAVDRUVMUST
Artikel 34
1. Härigenom införs ett stöd för användning av
a) koncentrerad druvmust, och
b) rektifierad koncentrerad druvmust,
som framställts i gemenskapen, när dessa används för att öka
alkoholhalten för vinprodukter för vilka en sådan ökning är tillåtenenligt denna förordning.
2. Stödet får förbehållas produkter som kommer från vinodlingszo-
nerna C III, om handelsflöden för druvmust och vin till blandning intekan upprätthållas utan denna åtgärd.
3. Stödbeloppet skall fastställas i euro per volymprocent potentiell
alkoholhalt och per hektoliter koncentrerad druvmust eller renadkoncentrerad druvmust, med beaktande av skillnaden mellan kostnadenför berikning genom tillsats av dessa produkter och genom tillsats avsackaros.1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 26
▼B
Artikel 35
1. Härigenom införs ett stöd för användning av
a) druvmust och koncentrerad druvmust som producerats inom gemen-
skapen för framställning av druvsaft eller andra livsmedelsprodukterav sådan druvsaft,
b) druvmust och koncentrerad druvmust som produceras inom zonerna
C III för framställning i Förenade kungariket och Irland av produkter
som omfattas av KN-nummer 2206 00, för vilka dessa medlems-stater, i enlighet med punkt C 2 i bilaga VII, får tillåta att det användsen sammansatt beteckning i vilken ordet ”vin” ingår,
c) koncentrerad druvmust som framställts inom gemenskapen som
huvudsbeståndsdelen i en rad produkter som saluförs i Förenade
kungariket och Irland med tydliga anvisningar till konsumenten omhur man av dem framställer en vinliknande dryck (hemgjort vin).
2. Med avvikelse från punkt 1 b, och om det emellertid visar sig att
den geografiska begränsning som berör produktionen av druvmust ochkoncentrerad druvmust enligt punkt 1 b medför en snevridning avkonkurrensen, får det beslutas att detta stöd skall utvidgas till att omfatta
druvmust och koncentrerad druvmust som produceras i andra regioner
inom gemenskapen än inom zonerna C III.
3. De stöd som avses i punkt 1 skall endast lämnas för användning av
produkter som härrör från druvsorter som är klassificerade enbart somdruvor för vinframställning eller både som en druvsort för vinframställ-ning och som en sort avsedd för andra ändamål och får likaså lämnas försådana druvor med ursprung i gemenskapen som kommer från sammasorter.
4. Stödbeloppen skall fastställas så att anskaffningskostnaderna för
druvmust och koncentrerad druvmust med ursprung inom gemenskapen
ligger på en nivå som gör det möjligt att behålla de traditionellaavsättningsmarknaderna för dessa produkter.
5. En del, som skall fastställas, av det stöd som avses i punkt 1 a skall
användas för att organisera kampanjer för att främja konsumtion avdruvsaft. För att organisera dessa kampanjer får stödet fastställas till enhögre nivå än vad som följer av tillämpningen av punkt 4.
Artikel 36
Föreskrifter för tillämpning av detta kapitel skall antas enligt förfarandet
i artikel 75.
Dessa föreskrifter skall särskilt innehålla bestämmelser om
a) villkoren för att lämna det stöd som avses i artikel 34.1,
b) de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa kontrollen av de
produkter som avses i artikel 35.1,
c) det stödbelopp som avses i artiklarna 34 och 35 som skall fastställas
innan varje vinår börjar,
d) det beslut som avses i artikel 35.2.
KAPITEL IV
ALLMÄNNABESTÄMMELSER
Artikel 37
Producenter som omfattas av de skyldigheter som avses i artiklarna 27
och 28får omfattas av de interventionsåtgärder som följer av dennaavdelning, under förutsättning att de under en referensperiod som skallfastställas har uppfyllt de ovan angivna skyldigheterna. Den periodenskall, liksom föreskrifterna för tillämpning av denna artikel, antas enligtförfarandet i artikel 75.1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 27
▼B
Artikel 38
1. Om orimligt höga priser noteras på gemenskapsmarknaden för en
viss vintyp och det är sannolikt att denna situation kommer att bestå ochsåledes orsaka störningar på denna marknad, får kommissionen vidta deåtgärder som är nödvändiga.
2. Om det behövs för att stödja marknaden för bordsvin, får
interventionsåtgärder som gäller de produkter som anges i artikel 1.2 boch som inte är bordsviner, antas enligt förfarandet i artikel 75.
AVDELNING IV
PRODUCENTORGANISATIONEROCH BRANSCHORGANISA-
TIONER
KAPITEL I
PRODUCENTORGANISATIONER
Artikel 39
1. Med producentorganisation avses, om den är erkänd i enlighet med
denna förordning, varje juridisk person
a) som har bildats på eget initiativ av producenter av de produkter som
omfattas av denna förordning,
b) som särskilt syftar till att för sina medlemmar
i) säkerställa produktionsplaneringen och anpassa denna till
efterfrågan, särskilt vad gäller kvalitet och kvantitet,
ii) främja koncentrationen av utbudet och utsläppandet
på marknaden av deras produktion,
iii) minska produktionskostnaderna och stabilisera produktionspri-
serna,
iv) främja miljövänliga odlings- och produktionsmetoder och teknik
för avfallshantering som är miljövänlig, särskilt för att skyddakvaliteten på vatten, mark och landskap, samt för att bevara och/
eller främja den biologiska mångfalden.
2. Producentorganisationer som är erkända i enlighet med denna
förordning skall ha möjlighet att ålägga lämpliga sanktioner för
medlemmarna och åsidosätter sina sklydigheter enligt stadgarna.
3. Som en producentorganisation enligt denna förordning får
medlemsstaterna erkänna dem som ansöker om ett erkännande, på
villkor att
a) de uppfyller kraven i punkterna 1 och 2 och att de kan, tillsammans
med övrigt underlag, visa att de har ett lägsta antal medlemmar och
en lägsta avsättningsbar produktionsvolym,
b) der erbjuder tillräckliga garantier i fråga om verksamhetens genom-
förande, varaktighet och effektivitet,
c) de gör det faktiskt möjligt för medlemmarna att få det tekniska stöd
som behövs för att införa miljövänliga odlingsmetoder.
Artikel 40
1. Medlemsstaterna skall
a) inom tre månader efter det att ansökan och relevant underlag lämnats
in besluta om huruvida en producentorganisation skall erkännas,
b) regelbundet utföra kontroller för att säkerställa att producentorga-
nisationerna uppfyller villkoren för erkännande, besluta om de
sanktioner som skall tillämpas om organisationerna inte uppfyllervillkoren och behov besluta att återkalla erkännandet,
c) inom två månader till kommissionen anmäla varje beslut om
beviljande av en ansökan om erkännande eller om återkallelse avett erkännande.1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 28
▼B
2. Kommissionen skall genom kontroller säkerställa att bestämmel-
serna i artikel 39 och punkt 1 b i den här artikeln följs och efter sådanakontroller i förekommande fall begära att medlemsstaten återkallar
erkännandet.
KAPITEL II
BRANSCHORGANISATIONER
Artikel 41
1. För att marknaden för kvalitetsviner fso och bordsviner med
geografisk beteckning skall fungera bättre får de producerandemedlemsstaterna, särskilt för att genomföra branschorganisationernas
beslut, fastställa regler för saluföringen som rör reglering av utbudet när
produkten släpps ut på marknaden för första gången på villkor att dessaregler innebär att produkterna läggs på reserv och/eller gradvis släpps utoch att de inte rör några andra samordnade förfaranden såsom
— fastställande av priser, inte heller riktpriser eller rekommenderade
priser,
— blockering av en alltför stor procentandel av den normala årliga
skörden och, generellt, alla former av onormal begränsning avutbudet,
— vägran att utfärda det eller de nationella intyg och/eller gemens-
kapsintyg som krävs för omsättning och saluföring av vinprodukter
om saluföringen är i överensstämmelse med ovannämnda regler.
2. De regler som avses i punkt 1 skall i sin helhet meddelas aktörerna
genom offentliggörande i en officiell publikation i den berördamedlemsstaten.
3. De medlemsstater som har utnyttjat möjligheterna enligt punkt 1
skall varje år förelägga kommissionen en rapport om de beslut som harfattats om detta under det föregående året. Kommissionen skallkontrollera att dessa beslut är i överensstämmelse med gemens-kapsrätten, särskilt bestämmelserna om fri rörlighet (artiklarna 28-31 ifördraget), konkurrens (artiklarna 81-86 i fördraget) och principen om
icke-diskriminering (artikel 34.3 i fördraget).
4. De organisationer som avses i punkt 1 skall bl.a. bedriva flera av
följande verksamheter i ett eller flera områden i gemenskapen, medbeaktande av konsumenternas intressen:
i) Förbättra kunskapen om och insynen i produktionen och på
marknaden.
ii) Bidra till en bättre samordning av produkternas utsläppande
på marknaden, särskilt genom forskning och marknadsundersök-ningar.
iii) Utarbeta standardkontrakt som är i överensstämmelse med
gemenskapsbestämmelserna.
iv) Sörja för ett effektivare utnyttjande av produktionskapaciteten.
v) Erbjuda information och utföra den forskning som behövs för att
styra produktionen till produkter som bättre motsvarar marknadensbehov och konsumenternas smak och förväntningar, särskilt när detgäller produktkvalitet och miljöskydd.
vi) Hitta metoder för att begränsa användningen av växtskydds-
produkter och andra tillsatser och säkerställa produktkvalitet och
bevarandet av mark och vatten.
vii) Utveckla metoder och instrument för att förbättra produktkvalitet i
alla stadier av produktionen, vinframställningen och saluföringen.
viii) Ta det ekologiska jordbruket i anspråk och skydda det liksom
ursprungs- och kvalitetsbeteckningarna och de geografiska beteck-ningarna.
ix) Främja blamd annat intergrerad produktion eller andra miljövänliga
produktionsmetoder.1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 29
▼B
AVDELNING V
OENOLOGISKAMETODEROCHBEHANDLINGAR,BETECK-
NINGAROCHBENÄMNINGAR,PRESENTATIONOCHSKYDD
KAPITEL I
OENOLOGISKAMETODEROCHBEHANDLINGAR
Artikel 42
1. Tillåtna oenologiska metoder och behandlingar införs för frams-
tällning av andra produkter som omfattas av denna förordning ändruvsaft och koncentrerad druvsaft samt druvmust och koncentreraddruvmust avsedd för framställning av druvsaft.
2. De tillåtna oenologiska metoderna och behandlingarna får endast
användas för att säkerställa att framställning, lagring och förädling avprodukten sker på ett korrekt sätt.
3. De tillåtna oenologiska metoderna och behandlingarna får inte
innebära tillsats av vatten, utom då det krävs av särskilda tekniska skäl,eller tillsats av alkohol, med undantag för färsk druvmust vars jäsning
har avbrutits genom tillsats av alkohol, likörvin, mousserande vin, vin
avsett för destillation som har tillsats alkohol, och på villkor somkommer att bestämmas, pärlande vin.
4. Medlemsstaterna får i fråga om oenologiska metoder och behand-
lingar införa strängare villkor för att säkerställa att kvalitetsvin fso ochbordsvin som beskrivs med en geografisk beteckning och som framställsinom deras territorium samt mousserande vin och likörvin bevarar deegenskaper som är kännetecknande för dessa produkter. Medlemssta-
terna skall underrätta kommissionen om dessa villkor och kommissionen
skall i sin tur underrätta övriga medlemsstater.
5. Om inte något annat har beslutats får endast druvsorter som i den
klassificering som fastställs enligt artikel 19 är upptagna som druvsorterför vinframställning, eller produkter som härrör från dessa, användas igemenskapen för framställning av
a) druvmust vars jäsning har avbrutits genom tillsats av alkohol,
b) koncentrerad druvmust,
c) rektifierad koncentrerad druvmust,
d) vin som lämpar sig för framställning av bordsvin,
e) bordsvin,
f) kvalitetsvin fso,
g) likörvin,h) delvis jäst druvmust framställd av lätt torkade druvor,
i) vin framställt av övermogna druvor.
6. Blandning (”coupage”) av ett vin som lämpar sig för framställning
av ett vitt bordsvin eller av ett vitt bordsvin med ett vin som lämpar sigför framställning av ett rött bordsvin eller med ett rött bordsvin får inte
ske för framställning av ett bordsvin.
I vissa fall, som skall fastställas, skall denna bestämmelse dock inte
förhindra att en sådan blandning enligt det första görs, under förutsätt-
ning att slutprodukten har egenskaper som ett rött bordsvin.
Trots vad som sägs i första stycket är en sådan blandning tillåten till och
med den 31 juli 2005 i områden där denna metod är traditionellt
betingad i enlighet med regler som skall fastställas.
Artikel 43
1. Tillåtna oenologiska metoder och behandlingar fastställs i
bilagorna IV och V.1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 30
▼B
2. Särskilt kan följande metoder och behandlingar nämnas:
— De tillåtna oenologiska metoder och behandlingar som gäller
berikning, syratillsats, avsyrning och sötning samt regler för högsta
tillåtna halt av svaveldioxid och flyktiga syroranges i punkterna A-G
i bilaga V.
— Tillåtna oenologiska metoder och behandlingar samt regler för
framställning av mousserande vin och mousserande kvalitetsvinanges i punkterna H och I i bilaga V.
— Tillåtna oenologiska metoder och behandlingar samt regler för
framställning av likörvin anges i punkt J i bilaga V.
Artikel 44
1. Av de produkter som omfattas av KN-nummer 2204 10, 2204 21
och 2204 29 får endast likörvin, mousserande vin, mousserande vin med
tillsatt koldioxid, pärlande vin, pärlande vin med tillsatt koldioxid,
kvalitetsvin fso, bordsviner och, vid behov, utan hinder av artikel 45,legalt importerade viner utbjudas till försäljning eller levereras för direktkonsumtion inom gemenskapen.
2. Med undantag av vin på flaska beträffande vilket det kan visas att
tappningen skedde före den 1 september 1971, får vin, bortsett frånkvalitetsvin fso som härrör från druvor av de druvsorter som avses iartikel 42.5, men som inte svarar mot definitionerna i punkterna 12-18ibilaga I, endast användas för att konsumeras av vinodlarens familj, för
framställning av vinättika eller för destillation.
3. Under år med ogynnsamma väderleksförhållanden får det beslutas
att produkter från vinodlingszonerna A och B som inte har den lägsta
naturliga alkoholhalt i volymprocent som har fastställts för den berörda
zonen, får användas inom gemenskapen för framställning av mousse-rande vin och mousserande vin med tillsatt koldioxid, förutsatt att sådantvin har en verklig alkoholhalt av minst 8,5 volymprocent eller förframställning av pärlande vin med tillsatt koldioxid. I dessa fall skallberikningen av vinerna ske med iakttagande av de gränsvärden som
avses i punkt D 5 i bilaga V.
4. Utan att det påverkar strängare bestämmelser sommedlemsstaterna
tillämpar för framställning inom deras territorium av produkter som inte
omfattas av KN-nummer 2204 10, 2204 21 och 2204 29, får färsk
druvmust vars jäsning har avbrutits genom tillsats av alkohol endastanvändas för framställning av sådana produkter.
5. Druvsaft och koncentrerad druvsaft från gemenskapen får inte
omvandlas till vin eller tillsättas vin. Dessa produkter skall kontrollerasmed hänsyn till deras användningsområde. De får inte jäsas till alkoholinom gemenskapens territorium.
6. Bestämmelser i punkterna 4 och 5 skall inte tillämpas på produkter
avsedda för framställning i Förenade kungariket och Irland av produktersom omfattas av KN-nummer 2206 00 för vilka dessa medlemsstater fårtillåta användning av en sammansatt beteckning i vilken ordet ”vin”
ingår i enlighet med punkt C 2 i bilaga VII.
7. Vin som lämpar sig för framställning av bordsvin, men som inte
uppnår den lägsta verkliga alkoholhalt i volymprocent som krävs för
bordsvin, får endast släppas ut på marknaden för framställning av
mousserande vin, framställning av vinättika, destillation eller andraindustriella ändamål. Berikning av sådant vin och blandning(”coupage”) av det med bordsvin i syfte att höja dess verkligaalkoholhalt i volymprocent till den nivå som krävs för bordsvin, fårendast äga rum hos vinproducenten eller för dennes räkning.
8. Med undantag av alkohol, eau-de-vie och piquettevin, får varken
vin eller andra drycker avsedda för direkt konsumtion framställas avvindruv eller pressrester.
9. Piquettevin får, om det är tillåtet att framställa detta i den berörda
medlemsstaten, endast användas till destillation eller för husbehovskon-sumtion.1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 31
▼B
10. Vin som tillsatts alkohol för destillation får endast användas för
destillation.
11. Delvis jäst druvmust framställd av lätt torkade druvor får endast
släppas ut på marknaden för framställning av likörvin och endast inomde vinodlingsområden där detta var brukligt den 1 januari 1985 och avvin framställda av övermogna druvor.
12. Färska druvor, druvmust, delvis jäst druvmust, koncentrerad
druvmust, rektifierad koncentrerad druvmust, färsk druvmust vars
jäsning har avbrutis, genom tillsats av alkohol, druvsaft och koncen-
trerad druvsaft med ursprung i tredje land får inte förvandlas till vin ellertillsättas i vin på gemenskapens territorium.
13. De produkter som avses i punkt 12 får inte genomgå alkoholjäs-
ning på gemenskapens territorium. Denna bestämmelse skall inte gälla
produkter som är avsedda för framställning i Förenade kungariket och
Irland av produkter som omfattas av KN-nummer 2206 00 för vilka,enligt punkt C 2 i bilaga VII, medlemsstaterna får tillåta användandet aven sammansatt beteckning i vilken ordet ”vin” ingår.
14. Blandning (”coupage”) av ett vin från trejde land med ett vin från
gemenskapen och blandning på gemenskapens geografiska territorium
av viner från tredje land är förbjudet.
15. Rådets får fatta beslut om undantag från punkt 12, från den första
meningen i punkt 13 och från punkt 14 i enlighet med gemenskapensinternationella åligganden.
Artikel 45
1. Om inte undantag gjorts får följande produkter inte bjudas ut eller
levereras för direkt konsumtion:
a) Produkter som omfattas av KN-nummer 2204 10, 2204 21,, 2204 29
och 2204 30 10, som har varit föremål för oenologiska metoder sominte är tillåtna enligt gemenskapens regler, eller om detta är tillåtet,enligt nationella bestämmelser, oavsett om de är importerade eller
inte.
b) Produkter som avses i artikel 1.2 a, b och c som inte är av sund och
god marknadsmässig kvalitet.
c) Produkter som avses i artikel 1.2 som inte svarar mot definitionerna i
bilaga I.
2. De undantag som avses i punkt 1 för importerade produkter skall
antas i enlighet med förfarandet i artikel 133 i fördraget.
Artikel 46
1. Föreskrifter för tillämpning av detta kapitel och bilagorna IV och
V skall antas enligt förfarandet i artikel 75.
Föreskrifterna skall särskilt innehålla bestämmelser om
a) när det gäller punkt A i bilaga V, övergångsåtgärder för vin framställt
före den 1 september 1986 och ändringar i företeckningarna över
viner i punkt 2,
b) när det gäller bilaga IV och bilaga V, begränsningarna och vissa
villkor för tillämpningen av oenologiska metoder och behandlingar
som avses i bilagor med undantag för de begränsningar och villkor
som fastställts i ovannämnda bilagor,
c) de beslut, undantag, avvikelser, villkor och förteckningar som avses i
detta kapitel och bilaga V,
d) tillämpningen av punkterna C-G i bilaga V på produkter som har
skördats i områden i gemenskapen som inte ingår i de vinodlings-zoner som anges i bilaga III,
e) närdetgällerpunktJibilagaV,deförteckningarsomavsesipunk2b
och punkt 6, de undantag som avses i punkt 4 b och det förfarande fördeklaration och registrering som avses i punkt 6.1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 32
▼B
2. Följande föreskrifter skall antas enligt förfarandet i artikel 75:
a) De bestämmelser som gäller för jämförelsen mellan vissa oenolo-
giska metoder och behandlingar som tillämpas i tredje land och desom avses i artikel 43.1 och bilaga IV.
b) Bestämmelser för blandning (”coupage”) av must och vin.
c) De specifikationer för renhet och identitet för ämnen som ingår i
oenologiska metoder.
d) Administrativa föreskrifter för att genomföra tillåtna oenologiska
metoder och behandlingar. Föreskrifterna får innehålla bestämmelser
om att vissa oenologiska metoder och behandlingar endast fåranvändas under överinseende av en av medlemsstaten godkändperson som har tillräckliga kunskaper för att kunna garantera attprodukten uppfyller kraven på kvalitet, livsmedelshygien och hälsa.
e) Villkoren för innehav, omsättning och användning av de produkter
som avses i artikel 45, eller förteckningar över produkter undantagnafrån kraven i nämnd artikel, liksom de kriterier som i enskilda fall
gör det möjligt att undvika alltför stor stränghet samt de villkor enligt
vilka medlemsstaterna får tillåta innehav, omsättning och användningav andra produkter än de som avses i artikel 45.1 som inte uppfyllerbestämmelserna i denna förordning eller bestämmelser som harantagits enligt denna förordning.
f) Allmänna regler för användning för försöksändamål av annars icke
tillåtna oenologiska metoder och behandlingar.
3. Föreskrifter om analysmetoder för att bestämma sammansätt-
ningen av de produkter som omfattas av denna förordning ochföreskrifter som gör det möjligt att fastställa om dessa produkter hargenomgått någon behandling som står i strid med tillåtna oenologiskametoder skall antas enligt förfarandet i artikel 75.
Vid behov skall gränsvärden för ämnen vars förekomst tyder på att vissa
oenologiska metoder har använts och tabeller med jämförandeanalysdata antas enligt samma förfarande.
Om gemenskapsbestämmelser saknas för analysmetoder eller för de
föreskrifter som avses i första stycket för spårande och kvantitetsbestäm-ning av de ämnen som söks i den berörda produkten, skall följandeanalysmetoder användas:
a) De metoder som har antagits av Inernationella vinkontorets
generalförsamling (OIV) och har offentliggjorts av detta organ.
b) Om det inte finns någon analysmetod bland de metoder som avses i
punkt a, en analysmetod som uppfyller Internationella standardiser-
ingskommissionens standarder (ISO).
c) Om metoder enligt punkerna a och b saknas och med hänsyn till
metodens precision, repeterbarhet och reproducerbarhet:
i) En analysmetod som är tillåten i den berörda medlemsstaten, eller
ii) vid behov, en annan lämplig analysmetod.
Automatiserade analysmetoder som används i stället för gemenskaps-
metoder skall anses likvärdiga med de gemenskapsmetoder för analyssom avses i första stycket, förutsatt att det enligt förfarandet i artikel 75
har fastställts att de erhållna resultaten med avseende på precision,
repeterbarhet och reproducerbarhet är minst likvärdiga med de resultatsom erhålls med motsvarande gemenskapsmetod.
KAPITEL II
BETECKNING, BENÄMNING, PRESENTATION OCH SKYDD FÖR
VISSAPRODUKTER
Artikel 47
1. I detta kapitel och i bilagorna VII och VIII återfinns regler om
beteckning, benämning och presentation av vissa av de produkter som1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 33
▼B
omfattas av denna förordning samt även skydd av vissa beteckningar,
begrepp och termer. Reglerna skall särskilt syfta till att
a) skydda konsumenternas legitima intressen,
b) skydda producenternas legitima intressen,
c) se till att den inre marknaden fungerar väl,
d) främja utvecklingen av kvalitetsprodukter.
2. Reglerna som avses i punkt 1 skall särskilt omfatta bestämmelser
som
a) kräver att vissa begrepp används,
b) på vissa villkor tillåter användning av vissa begrepp,
c) tillåter användning av andra begrepp, inbegripet uppgifter som kan
vara till nytta för konsumenterna,
d) reglerar skydds- och övervakningsordningen för vissa begrepp,
e) reglerar användning av geografiska beteckningar och traditionella
begrepp,
f) reglerar märkning av produkter som är importerade eller när så är
tillåtet enligt denna förordning, framställda av dessa produkter, för attsäkerställa att konsumenterna är informerade om den berördaproduktens art och att den senare inte är märkt som gemenskap-
sprodukt eller som en medlemsstats produkt.
3. De bestämmelser som avses i punkt 1 är tillämpliga för att
beteckna de produkter som anges där
a) på etiketten,
b) i registren, på följedokument och på andra handlingar som föreskrivs
i gemenskapsbestämmelser, nedan kallade officiella handlingar, med
undantag för tullhandlingar,
c) på handelsdokument, bland annat fakturor och leveransavier, och
d) i reklam, under förutsättning att särskilda bestämmelser förskrivs i
denna förordning.
4. De bestämmelser som avses i punkt 1 skall tillämpas för att
presentera de produkter som anges i den när det gäller
a) behållare, inbegripet förslutningsanordningar,
b) etikett,
c) förpackning.
5. De bestämmelser som avses i punkt 1 är tillämpliga på produkter
som innehas för saluföring och produkter som släppts ut på marknaden.
Artikel 48
Beteckningen och presentationen av de produkter som avses i denna
förordning och alla former av reklam för sådana produkter får varken
vara felaktiga eller kunna ge upphov till förväxling eller vilseleda depersoner som de vänder sig till, särskilt när det gäller följande:
— De beteckningar som anges i artikel 47. Detta skall även gälla när
uppgifterna används i en översatt text eller hänvisar till den verkliga
härkomsten eller med tillägg såsom ”art”, ”typ”, ”metod”, ”kopia”,”märke” eller liknande.
— Produktegenskaper, såsom beskaffenhet, sammansättning, alkohol-
halt i volymprocent, färg, ursprung eller härkomst, kvalitet, druvsort,årgång eller behållarnas nominella volym.
— Identitet och ställning för de fysiska eller juridiska personer eller
sammanslutning av sådana personer som deltar eller har deltagit iframställningen eller distributionen av produkten i fråga, särskilttappningsföretaget.1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 34
▼B
Artikel 49
1. Produkter vars beteckningar eller presentation inte
överensstämmer med bestämmelserna i denna förordning eller med de
detaljerade regler som antagits för dess tillämpning får varken innehasför saluföring eller släppas ut på gemenskapsmarknaden eller exporteras.
När det gäller produkter som är avsedda för export får emellertid
undantag från bestämmelserna i denna förordning
— beviljas av medlemsstaterna om lagstiftningen i det importerande
tredje landet så kräver,
— föreskrivas i tillämpningsbestämmelserna i fall som inte omfattas av
den första strecksatsen.
2. Den medlemsstat på vars territorium det finns en produkt vars
beteckning eller presentation inte överensstämmer med bestämmelserna
i punkt 1, skall vidtaga nödvändiga åtgärder för att ålägga sanktioner närdet gäller överträdelserna, i förhållande till hur allvarliga dessa är.
Medlemsstaten får emellertid bevilja tillstånd för innehav av den
produkt som skall saluföras, släppas ut på gemenskapsmarknaden eller
exporteras, förutsatt att dess beteckning eller presentation bringas i
överensstämmelse med bestämmelserna i punkt 1.
Artikel 50
1. Medlemsstaterna skall vidta alla åtgärder som är nödvändiga för
att, på de villkor som anges i artiklarna 23 och 24 i avtalet omhandelsrelaterade immateriella rättigheter, göra det möjligt för berördaparter att förhindra användningen i gemenskapen av geografiska
beteckningar som identifierar de produkter som anges i artikel 1.2 b i
fråga om produkter som inte härrör från den plats den geografiskabeteckningen anger, även om produktens verkliga ursprung anges ellerden geografiska beteckningen används i översatt text eller åtföljs avuttryck som ”art”, ”typ”, ”sort”, ”kopia” eller liknande.
2. I denna artikel avses med geografisk beteckning en beteckning
som identifierar en produkt såsom härrörande från ett territorium i etttredje land som är medlem i Världshandelsorganisationen eller från enregion eller en ort inom detta territorium och om en viss kvalitet, ettvisst anseende eller någon annan bestämd egenskap hos produktenhuvudsakligen kan tillskrivas dess geografiska ursprung.
3. Punkterna 1 och 2 skall gälla utan hinder av andra särskilda
bestämmelser i gemenskapslagstiftningen som innehåller föreskrifter ombenämning på och presentation av de produkter som omfattas av dennaförordning.
Artikel 51
1. För tillämpningen av denna avdelning avses med ”geografisk enhet
som är mindre än medlemsstaten”:
— en mindre ort eller en enhet som omfattar sådana orter,
— en kommun eller kommundel,— ett underområde i ett vinodlingsområde eller en del av ett sådant
underområde,
— ett annat område än ett specificerat område.
2. Användningen av geografisk beteckning som beteckning på
bordsvin som har framställts genom blandning (”coupage”) av vin fråndruvor som har skördats inom olika vinodlingsområden är tillåten omåtminstone 85 % av det bordsvin som har framställts genom blandningenhärstammar från det odlingsområde med vars namn det betecknas.
Användningen av en geografisk beteckning i ett odlingsområde inom
vinodlingszon A eller B som beteckning på ett vitt bordsvin skall dock
endast vara tillåtet om de produkter som ingår i blandningen härstammarfrån vinodlingszonen i fråga eller om vinet framställs genom enblandning av bordsvin från vinodlingszon A och bordsvin frånvinodlingszon B.1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 35
▼B
3. Medlemsstaterna får som villkor för att en geografisk beteckning
skall få användas som beteckning på ett bordsvin kräva att vinet i frågatill alla delar framställs av vissa klart angivna vindruvssorter och härrör
uteslutande från det avgränsade område med vars namn det betecknas.
Artikel 52
1. Om en medlemsstat använder namnet på ett specificerat område
för att beteckna ett kvalitetsvin fso eller, i förekommande fall, ett vinavsett för framställning av ett sådant kvalitetsvin fso, får detta namn inteanvändas för att beteckna produkter från vinsektorn som inte härrör fråndet området och/eller produkter från vinsektorn som inte härrör från det
området och/eller produkter som inte betecknas med det namnet i
enlighet med bestämmelserna i relevanta gemenskapsregler ellernationella regler. Detta skall även gälla om en medlemsstat har använtnamnet på en kommun eller en del av sådan eller en mindre ort endastför att beteckna ett kvalitetsvin fso eller, i förekommande fall, ett vin
avsett för framställning av ett sådant kvalitetsvin fso.
Utan att det påverkar gemenkapsbestämmelserna för särskilda typer av
kvalitetsvin fso får medlemsstaterna, enligt produktionvillkor som deskall fastställa, tillåta att namnet på ett specificerat område åtföljs avdetaljuppgifter om framställningssättet eller produkttypen eller avnamnet på en vindruvssort eller en synonym till detta.
Trots bestämmelserna i första stycket får rådet, med kvalificerad
majoritet påförslag avkommissionen, besluta att fram till den 31augusti
2001 vissa geografiska namn som traditionellt använts för att betecknaett bordsvin och som har blivit namn på ett specificerat område även fåranvändas för att beteckna bordsviner under högst tre vinår.
2. Följande namn och begrepp:
— Namnet på en vindruvssort,
— Ett särskilt traditionellt begrepp som avses i bilaga VII punkt A. 2 c
andra strecksatsen, fjärde understrecksatsen eller i bilaga VIII punktD. 2 c andra strecksatsen,
eller
— Ett kompletterande traditionellt begrepp som avses ►
C1i bilaga
VII punkt B.1 b i femte strecksatsen ◄om det används av en
medlemsstat för att beteckna ett vin enligt gemenskapsbestämmelser,
får inte användas för att beteckna, presentera eller marknadsföra en
annan dryck än vin eller druvmust om inte varje förväxlingsrisk såvitt
avser dryckens art, ursprung eller härkomst samt sammansättning är
utesluten.
3. Det skall vara förbjudet att använda ett namn eller ett begrepp som
avses i punkt 2 eller ett av orden ”Hock”, ”Claret”, ”Liebfrauenmilch”och ”Liebfrauenmilch”, även om de används tillsammans med ettuttryck som ”sort”, ”typ”, ”karaktär”, ”imitation” eller något liknande
uttryck för att beteckna och presentera
— en vara som avses i KN-nummer 2206, om inte varan i fråga faktiskt
härstammar från den ort som betecknas på detta sätt,
— en vara som släpps ut på marknaden med tydliga anvisningar till
konsumenten om hur man skall framställa en vinliknande dryck;namnet på en vindruvssort får dock användas om varan i fråga
faktiskt härrör av denna sort, förutsatt att namnet inte kan förväxlas
med namnet på ett specificerat område eller en geografisk enhet somanvänds för att beteckna ett kvalitetsvin fso.
4. Namnen
— på ett specificerat område,
— på en geografiskt enhet som är mindre än det specificerade området,
om namnet används av en medlemsstat för att beteckna ett vin enligt
gemenskapsbestämmelser,får endast användas för att beteckna,presentera och marknadsföra någon annan dryck än ett vin eller endruvmust om följande villkor är uppfyllda:
a) För produkter som omfattas av KN-nummer 2009, 2202, 2205, 2206,
2207, 2208och 2209 samt produkter som framställts av en vinråvara1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 36
▼B
skall ovan nämnda namn och beteckningar vara erkända i den
medlemsstat där produkten har sitt ursprung, och detta erkännandeskall vara förenligt med gemenskapsrätten.
b) För andra drycker än de som avses i a skall varje förväxlingsrisk
såvitt avser dryckens art, ursprung eller härkomst samt sammansätt-ning vara utesluten.
Även om det erkännande som avses i a inte har ägt rum får desssa namn
fortsättningsvis användas fram till den 31 december 2000, underförutsättning att villkoren i b är uppfyllda.
Artikel 53
1. Tillämpningsföreskrifterna för detta kapitel samt bilagorna VII och
VIII skall antas enligt förfarandet i artikel 75. I föreskrifterna skallsärskilt de undantag, villkor och tillstånd som avses i nämnda bilagor
fastställas.
2. Följande bestämmelser skall antas enligt förfarandet i artikel 75:
a) De uppgifter, tecken och andra märken som avses i bilaga VII,
inledande delen eller i punkt A.2 i bilaga VIII.
b) Den förteckning över särskilda traditionella omnämnanden som avses
i bilaga VII, punkt A.2 c andra strecksatsen, fjärde understrecksatseneller som avses i bilaga VIII punkt D.2 c andra strecksatsen.
c) De villkor för användningen av de geografiska beteckningar som
avses i punkt A.2 i bilaga VII.
d) De uppgifter som avses i punkt A.4 i bilaga VII.
e) De villkor för användningen av de uppgifter som avses i punkt B.1 i
bilaga VII och användningen av de uppgifter som avses i punkt B.3 ibilaga VII.
f) Villkoren för produkternas förpackning och transport samt deras
användning och märkning.
g) Den åtgärd och de villkor på vilka bestämmelserna i bilaga VII
tillämpas på produkter som omfattas av denna förordning och som
inte avses i punkt A.1 i bilaga VII eller bilaga VIII och särskiltdruvmust, delvis jäst druvmust, koncentrerad druvmust, ungt ickefärdigjäst vin och vin av övermogna druvor, som framställts igemenskapen.
h) Villkor för förvaring och transport av produkter i behållare samt
deras användning och märkning inbegripet det som gäller förbehållare för framställning och magasinering av mousserande vin.
i) Vid behov, användning av namn på geografiska enheter som avses i
bilaga VIII, punkt E.1, andra strecksatsen.
j) Obligatoriska beteckningar och frivilliga uppgifter som skall återges i
registren på officiella dokument och handelsdokument.
k) De villkor som avses i bilaga VIII punkt G.2 respektive punkt G.5.
l) De villkor och undantagsbestämmelser som avses i punkt I.6 i
bilaga VIII.
AVDELNING VI
KVALITETSVINER FRAMSTÄLLDA I SPECIFICERADE
OMRÅDEN
Artikel 54
1. Med kvalitetsviner framställda i specificerade områden (kvalitets-
viner fso), skall avses viner som uppfyller bestämmelserna i denna
avdelning samt de gemenskapsbestämmelser och nationella
bestämmelser som antas i detta avseende.
2. Kategorin kvalitetsviner fso skall omfatta följande underkategorier
av kvalitetsviner:
a) ”Kvaliteslikörvin framställt i specificerade områden” (benämnt
kvalitetslikörvin fso), som uppfyller definitionen på likörvin.1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 37
▼B
b) ”Mousserande kvalitetsvin framställt i specificerade områden”
(nedan benämnt mousserande kvalitetsvin fso), som uppfyllerdefinitionen på mousserande vin, även mousserande kvalitetsvin fso
av aromatisk typ.
c) ”Pärlande kvalitetsvin framställt i specificerade områden” (nedan
benämnt pärlande kvalitetsvin fso), som uppfyller definitionen på
pärlande vin.
d) Andra kvalitetsviner fso än de som anges i punkterna a, b och c.
3. Produkter som lämpar sig för framställning av kvalitetsvin fso
skall vara
a) färska druvor,
b) druvmust,
c) delvis jäst druvmust,
d) ungt icke färdigjäst vin,
e) vin.
4. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna den förteck-
ning över kvalitetsviner fso som de har godkänt, med angivande av, förvart och ett av dessa kvalitetsviner fso, närmare uppgifter om de
nationella bestämmelser som reglerar framställningen av dessa viner.
5. Kommissionen skall offentliggöra förteckningen i C-serien av
Europeiska gemenskapernas officiella tidning .
Artikel 55
1. Bestämmelserna om framställning av kvalitetsvin fso skall,
förutom nationella bestämmelser som eventuellt antagits enligt artikel
57.1 med hänsyn till traditionella produktionsvillkor så länge som dessainte motverkar strävan att främja kvalitet och att den inre marknadenfungerar väl, grundas på
a) avgränsning av produktionsområdet,
b) druvsorter,
c) odlingsmetoder,
d) metoder för vinframställning,
e) lägsta naturliga alkoholhalt i volymprocent
f) avkastning per hektar,
g) analys och bedömning av organoleptiska egenskaper.
2. De bestämmelser som avses i punkt 1 anges i punkterna A-J i
bilaga VI.
3. Bestämmelserna i punkt K i bilaga VI skall tillämpas endast på
mousserande kvalitetsviner fso. Bestämmelserna i punkt L i bilaga VI
skall tillämpas endast på kvalitetslikörviner fso.
Artikel 56
1. Medlemsstaterna skall införa bestämmelser för produktionsledet
enligt vilka
a) en producent
i) inte får begära klassificering som kvalitetsvin fso av en produkt
som i skörde- eller produktionsdeklarationen anges som lämpligför framställning av kvalitetsvin fso,
ii) får nedklassificera kvalitetsvin fso, särskilt till bordsvin,
b) det behöriga organ som utsetts av medlemsstaten får nedklassificera
kvalietsvin fso.1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 38
▼B
2. Nedklassficering av kvalitetsvin fso i försäljningsledet skall
genomföras av
a) det behöriga organet i den medlemsstat på vars territorium vinet
finns,
i) om vinet härrör från den medlemsstaten, eller
ii) om det gäller små kvantiteter som skall fastställas senare,
b) det behöriga organet i den medlemsstat från vilken vinet härrör, i de
fall som inte avses i a.
3. Den nedklassificering som avses i punkt 2 skall beslutas främst när
det behöriga organet har fastställt att
a) vinet har förändrats under lagring eller transport på ett sådant sätt att
dess egenskaper som kvalitetsvin fso har försämrats eller ändrats,
b) vinet har utsatts för otillåten behandling eller inte kan betecknas som
kvalitetsvin fso enligt lag.
Artikel 57
1. Utöver de faktorer som anges i artikel 55 får producentmedlems-
staterna, med beaktande av rättvisa och traditionella metoder, fastställaandra produktionsvillkor och egenskaper som skall vara obligatoriska
för kvalitetsvin fso.
2. Utöver de övriga bestämmelser som fastställs i denna förordning
får producentmedlemsstaterna, med beaktande av rättvisa och traditio-nella metoder, fastställa ytterligare eller strängare bestämmelser om
egenskaper och villkor för produktion, framställning och transport av
kvalitetsviner fso som framställs inom deras territorium.
Artikel 58
Föreskrifter för tillämpning av denna avdelning och bilaga VI skall antas
enligt förfarandet i artikel 75.
Dessa föreskrifter får bland annat innehålla bestämmelser om
a) beslut, undantag, avvikelser och förteckningar som avses i denna
avdelning och i bilaga VI,
b) avgränsning av arealer i omedelbar anslutning till specificerade
områden, särskilt med beaktande av det geografiska läget ochförvaltningsstrukturen.
c) användning av nedklassificerat kvalitetsvin fso och villkoren för
denna användning,
d) lämpliga bestämmelser om systematisk och allmän tillämpning av
organoleptiska tester, användning av vin som inte uppfyller kraven idessa tester samt villkoren för denna användning,
e) fastställande av de små kvantiteter som avses i artikel 56.2 a ii.
AVDELNING VII
HANDELMEDTREDJELAND
Artikel 59
1. Vid import till gemenskapen av någon av de produkter som anges i
artikel 1.2 a och 1.2 b skall en importlicens kunna företes. Vid import till
gemenskapen av någon annan av de produkter som avses i artikel 1.2
eller export från gemenskapen av någon produkt som anges i artikel 1.2kan en importlicens respektive en exportlicens krävas.
2. Licenser skall utfärdas av medlemsstaterna till varje sökande,
oavsett dennes etableringsort inom gemenskapen och utan att detta
påverkar åtgärder som vidtas för att tillämpa artiklarna 62 och 63.
Licensen skall gälla inom hela gemenskapen.Sådana licenser skall utfärdas på villkor att en säkerhet ställs som
garanti för att produkterna importeras eller exporteras under licensens1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 39
▼B
giltighetstid. Utom i händelse av force majeure, skall säkerheten vara
helt eller delvis förverkad om import eller export inte genomförs ellerendast genomförs delvis under licensens giltighetstid.
3. Följande skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 75:
a) Förteckningen över de produkter för vilka import- eller exportli-
censer krävs.
b) Licensernas giltighetstid och andra föreskrifter för tillämpning av
denna artikel.
Artikel 60
1. Om inte annat föreskrivs i denna förordning, skall tullsatserna i
Gemensamma tulltaxan tillämpas på de produkter som anges i artikel
1.2.
2. För saft och must i kategorier som omfattas av KN-nummer
2009 60 och 2204 30 för vilka tillämpningen av Gemensamma tulltaxanstullar beror på den importerade produktens importpris, skall detta priskontrolleras antingen genom kontroll av varje parti eller med hjälp av ettschablonimportvärde som kommissionen skall beräkna på grundval avprisnoteringarna för samma produkter i ursprungslandet.
Om det deklarerade ingångspriset för det aktuella partiet är högre än
schablonimportvärdet, om ett sådant tillämpas, höjt med en marginalsom fastställts i enlighet med punkt 3 och som inte får överstigaschablonimportvärdet med mer än 10 %, skall en säkerhet som är likamed den importtull som fastställs på grundval av schablonimportvärdetkrävas.
Om ingångspriset för det aktuella partiet, i det fall som avses i andra
stycket, inte deklareras, skall tillämpningen av tullsatserna i Gemen-
samma tulltaxan vara avhängig schablonimportvärdet ellertillämpningen av relevanta bestämmelser i tullagstiftningen på villkorsom skall fastställas i enlighet med punkt 3.
3. Om undantagen i artikel 44.15 tillämpas på importerade produkter
skall importörerna vid tidpunkten för övergång till fri omsättning ställa
en säkerhet för dessa produkter hos den utsedda tullmyndigheten.
Säkerheten skall motsvara ett belopp som skall fastställas. Säkerhetenskall frisläppas när importören för tullmyndigheterna i den medlemsstati vilken varan övergår i fri omsättning lägger fram tillfredsställandebevis om att musten förvandlats till druvsaft, använts i andra produkterutanför vindsektorn eller, om den använts för vinframställning, har
försetts med märkning.
4. Föreskrifter för tillämpning av denna artikel skall fastställas i
enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 75. Dessaföreskrifter skall bland annat fastställa kriterierna för att avgöra vilkenkontrollmetod som skall användas och vilka faktorer som skall ligga tillgrund för beräkningen av schablonimportvärdet, säkerhetsnivån enligt
punkt 3 och de regler som reglerar frisläppandet av denna säkerhet.
Artikel 61
1. För att förhindra eller motverka de negativa effekter på gemen-
skapsmarknaden som kan bli följden av import av vissa produkter som
avses i artikel 1.2, skall en tilläggstull betalas vid import av en eller flerasådana produkter till den tullsats som fastställs i Gemensamma tulltaxan,om de villkor som anges i artikel 5 i det jordbruksavtal som slöts ienlighet med artikel 300 i fördraget inom ramen för de multilaterala
handelsförhandlingarna i Uruguayrundan har uppfyllts, om det inte är
osannolikt att importen kommer att störa gemenskapsmarknaden ellerom effekterna skulle bli oproportionerliga i förhållande till det avseddasyftet.
2. De utlösande priserna, under vilka en tilläggsimporttull får tas ut,
skall vara de utlösande priser som gemenskapen anmäler till WTO.
De utlösande kvantiteter som måste överskridas för att en tilläggsim-
porttull skall tas ut skall fastställas på grundval av särskilt importen till1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 40
▼B
gemenskapen under de tre år som föregår det år då de negativa effekter
som avses i punkt 1 uppstår eller sannolikt kommer att uppstå.
3. De importpriser som skall beaktas vid uttag av en tilläggsimport-
tull skall bestämmas på grundval av cif-importpriserna för den aktuellafrakten.
Cif-importpriserna skall för detta ändamål kontrolleras mot de
representativa priserna för produkten på världsmarknaden eller pågemenskapens importmarknad för den produkten.
4. Kommissionen skall anta tillämpningsföreskrifter till denna artikel
i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 75. I tillämp-ningsföreskrifterna skall bl.a. anges
a) de produkter för vilka tilläggsimportullarna får tas ut enligt artikel 5 i
jordbruksavtalet,
b) de övriga kriterier som krävs för tillämpningen av punkt 1 i enlighet
med artikel 5 i nämnda avtal.
Artikel 62
1. Tullkvoter för de produkter som omfattas av denna förordning och
som följer av avtal som ingås enligt artikel 300 i fördraget eller rådets
rättsakter skall öppnas och förvaltas av kommissionen enligt tillämp-ningsföreskrifter som antagits enligt förfarandet i artikel 75.
2. Tullkvoterna skall förvaltas enligt någon av följande metoder eller
en kombination av dessa:
a) En metod som grundas på den kronologiska ordningsföljd i vilken
ansökningarna kommer in (metoden ”först till kvarn”).
b) En metod enligt vilken kvoter fördelas i proportion till de ansökta
kvantiteterna enligt inkomna ansökningar (metoden ”samtidig
behandling”).
c) En metod som grundas på traditionella handelsflöden (metoden
”traditionella importörer/nykomlingar”).
Andra lämpliga metoder får beslutas. Metoderna skall inte leda till
någon diskriminering mellan de berörda aktörerna.
3. Den metod för förvaltning som antas skall, i förekommande fall,
lägga vederbörlig vikt vid försörjningsbehoven på gemenskapsmarkna-den och behovet av att säkra denna marknads jämvikt, samtidigt somden kan utgå från de metoder som tidigare har tillämpats på kvotermotsvarande dem som avses i punkt 1, utan att detta påverkar de
rättigheter som följer av avtal som slutits inom ramen för handels-
förhandlingarna i Uruguayrundan.
4. De tillämpningsföreskrifter som avses i punkt 1 skall bestämmelser
om öppnandet av årliga kvoter, vid behov lämpligt fördelade över året,
och om den förvaltningsmetod som skall användas samt i förekommandefall bestämmelser om
a) garantier som täcker produktens art, plats varifrån den kommer och
ursprung,
b) erkännande av det dokument som används för att kontrollera de
garantier som avses i punkt a, och
c) de villkor på vilka importlicenser utfärdas samt importlicensernas
giltighetstid.
Artikel 63
1. I den mån det krävs för att det skall vara möjligt att exportera
a) de produkter som förtecknas i artikel 1.2 a, 1.2 b och 1.2 c,
b) socker som omfattas av KN-nummer 1701, glukos och glukossirap
som omfattas av KN-nummer 170230 91, 1702 30 99, 1702 40 90och 1702 9050, även i form av produkter som omfattas av KN-nummer 1702 30 51 och 1702 30 59, införlivade i produkter som1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 41
▼B
omfattas av KN-nummer 2009 60 11, 2009 60 71, 2009 60 79 och
2204 30 99,
på grundval av priser för dessa produkter i internationell handel och
inom de gränser som följer av avtal som ingåtts i enlighet medartikel 300 i fördraget, får skillnaden mellan dessa priser och prisernainom gemenskapen utjämnas genom exportbidrag.
2. Den metod som används för att fördela de kvantiteter som
berättigar till exportbidrag skall vara den metod
a) som är bäst lämpad med hänsyn till produktens art och situationen på
den aktuella marknaden och som gör det möjligt att utnyttja de
disponibla resurserna på mest effektiva sätt, med beaktande avgemenkapsexportens effektivitet och struktur, utan att detta leder tilldiskriminerig mellan små och stora aktörer,
b) som ur administrativ synpunkt är minst besvärlig för aktörerna med
hänsyn till förvaltningskraven,
c) som leder till att diskriminering mellan de berörda aktörerna
förhindras.
3. Exportbidragen skall vara desamma för hela gemenskapen. De får
variera beroende på destination om situationen i den internationellahandeln eller de särskilda kraven på vissa marknader gör dettanödvändigt.
De exportbidrag som avses i punkt 1 a skall fastställas i enlighet med det
förfarande som föreskrivs i artikel 75. De skall fastställas med jämnamellanrum.
Under mellantiden får kommissionen vid behov justera exportbidrag
som fastställs med jämna mellanrum, antingen på begäran av en
medlemsstat eller på eget initiativ.
Bestämmelserna i artikel 64 med avseende på de produkter som avses
däri skall gälla som komplement till dessa bestämmelser.
4. Exportbidrag skall endast beviljas på ansökan och efter företeende
av gällande exportlicens.
5. Bidragsbeloppet som gäller vid export av produkter som förtecknas
i artikel 1 skall vara det belopp som gäller den dag då licensansökaninkommer och, när det gäller differentierade bidrag, det bidrag somgäller samma dag
a) för den destinationen om det inte är den som anges i licensen. I
sådant fall får det tillämpliga beloppet inte överstiga det belopp somgäller för den destination som anges i licensen.
b) för den verkliga destinationen om det inte är den som anges i
licensen. I sådant fall får det tillämpliga beloppet inte överstiga detbelopp som gäller för den destination som anges i licensen.
Lämpliga åtgärder får vidtas för att förhindra missbruk av den flexibilitet
som medges enligt denna punkt.
6. När det gäller produkter som avses i artikel 1 för vilka exportbirag
utbetalas inom ramen för livsmedelsbistånd, får punkterna 4 och 5
åsidosättas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 75.
7. Efterlevandet av de volymgränser som följer av avtal som slutits i
enlighet med artikel 300 i fördraget skall säkerställas på grundval av deexportlicenser som utfärdats för de referensperioder som avses däri och
som gäller för de aktuella produkterna.
Vad gäller fullgörandet av de skyldigheter som följer av avtal som
ingåtts inom ramen för handelsförhandlingarna i Uruguayrundan skallexportlicensers giltighet inte påverkas av att en referensperiod löper ut.
8. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel, inbegripet bestämmelser
om omfördelning av exporterbara kvantiteter som inte fördelats eller inteutnyttjats, skall antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs iartikel 75.1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 42
▼B
Artikel 64
1. Denna artikel skall tillämpas på de exportbidrag som avses i artikel
63.1.
2. Bidragsbeloppet för de produkter som avses i artikel 63.1 b skall
motsvara
a) när det gäller råsocker och vitsocker, det bidragsbelopp för export av
dessa produkter i obearbetat tillstånd som fastställs i enlighet medartikel 17 i rådets förordning (EEG) nr 1785/81 av den 30 juni 1981om den gemensamma organisationen av marknaden för socker(
1) och
i enlighet med nämnda förordnings tillämpningsföreskrifter,
b) när det gäller glukos och glukossirap, det bidragsbelopp för export av
dessa produkter i obearbetat tillstånd som fastställs i enlighet medartikel 13 i rådets förordning (EEG) nr 1766/92 av den 30 juni 1992om den gemensamma organisationen av marknaden för spannmål(
2)
och i enlighet med nämnda förordnings tillämpningsföreskrifter.
För att berättiga till bidrag måste produkterna vid export åtföljas av en
deklaration från sökanden med uppgift om de kvantiteter råsocker,
vitsocker, glukos och glukossirap som har använts i framställningen.
De berörda medlemsstaternas behöriga myndigheter skall kontrollera att
denna deklaration är riktig.
3. Exportbidrag skall fastställas med beaktande av
a) den rådande situationen och den förväntade utvecklingen vad avser
i) priserna och tillgången på de produkter som förtecknas i artikel
63.1 på gemenskapsmarknaden,
ii) priserna i internationell handel för dessa produkter,
b) de mest fördelaktiga kostnaderna för saluföring och transport från
gemenskapsmarknaderna till hamnarna eller andra exportställen inomgemenskapen liksom kostnader för frakt till bestämmelselandet,
c) målen för den gemensamma organisationen av marknaden för vin,
nämligen att säkerställa balans på marknaden och en naturlig
utveckling av priser och handel,
d) de begränsningar som följer av avtal som ingåtts i enlighet med
artikel 300 i fördraget.
e) behovet av att undvika störningar på gemenskapsmarknaden,
f) den ekonomiska aspekten av den förutsedda exporten.
4. De priser på gemenskapsmarknaden som avses i artikel 63.1 skall
fastställas på grundval av de mest fördelaktiga exportpriserna.
De priser i internationell handel som avses i artikel 63.1 skall fastställas
med beaktande av
a) priser noterade på marknader i tredje land,
b) de mest fördelaktiga priserna i de tredje länder som är bestämmelse-
land som noterats för import från tredje land,
c) producentpriser som noterats i exporterande tredje länder, i
förekommande fall med beaktande av stöd som beviljas i dessaländer,
d) anbudspris fritt gemenskapens gräns.
5. Utan att detta påverkar tillämpningen av artikel 63.3 tredje stycket
skall förfarandet i artikel 75 användas för att fastställa med vilka
intervall förteckningen över de produkter för vilka exportbidrag faktisktbeviljas skall fastställas samt vid fastställandet av bidragsbeloppet.1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 43
(1) EGT L 177, 1.7.1981, s. 4. Förordningen senast ändrad genom förordning
(EG) nr 1148/98 (EGT L 159, 3.6.1998, s. 38).
(2) EGT L 181, 1.7.1992, s. 21. Förordningen senast ändrat genom förordning
(EG) nr 1253/1999 (EGT L 160, 26.6.1999, s. 18).
▼B
6. Bidraget skall utbetalas efter företeende av bevis på att
produkterna
a) är av gemenskapsursprung,
b) har exporterats från gemenskapen, och
c) när det gäller ett differentierat exportbidrag, produkterna har anlänt
till den destination som anges i licensen eller en annan destination för
vilken ett exportbidrag har fastställts, utan hinder av artikel 63.5 b.
Undantag från denna bestämmelse får dock medges i enlighet meddet förfarande som föreskrivs i artikel 75, förutsatt att villkor somerbjuder likvärdiga garantier fastställs.
Kompletterande bestämmelser får antas i enlighet med det förfarande
som föreskrivs i artikel 75.
7. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 6 a, skall export-
bidrag inte beviljas för produkter som importeras från tredje land ochsom reexporteras till tredje land, såvida inte undantag har beviljats enligt
förfarandet i artikel 75.
Artikel 65
1. I den mån det behövs för att den gemensamma organisationen av
marknaden för vin skall kunna fungera tillfredsställande, får rådet medkvalificerad majoritet på förslag av kommissionen i särskilda fall helt
eller delvis förbjuda tillämpning av systemet med aktiv förädling av de
produkter som anges i artikel 1.
2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår akut och om
gemenskapsmarknaden störs eller sannolikt kommer att störas av
systemet med passiv eller aktiv förädling, skall kommissionen trots
punkt 1 på begäran av en medlemsstat eller på eget intitiativ, besluta omde nödvändiga åtgärderna om vilka rådet och medlemsstaterna skallunderrättas och vilka skall träda i kraft med omedelbar verkan och gällai högst sex månader. Om kommissionen mottar en begäran från enmedlemsstat, skall den fatta beslut därom inom en vecka från och med
det att en begäran har mottagits.
3. En medlemsstat får hänskjuta kommissionens beslut till rådet inom
en vecka efter underrättelsen. Rådet får med kvalificerad majoritetbekräfta, ändra eller upphäva kommissionens beslut. Om rådet inte haragerat inom tre månader skall kommissionens beslut anses vara upphävt.
Artikel 66
1. De allmänna bestämmelserna om tolkningen av den kombinerade
nomenklaturen och dess särskilda tillämpningsföreskrifter skall gällaklassificeringen av produkter som omfattas av denna förordning. Den
tullnomenklatur som följer av tilllämpningen av denna förordning skall
införlivas i Gemensamma tulltaxan.
2. Om inte annat föreskrivs i denna förordning eller enligt
bestämmelser som antas enligt denna, skall följande vara förbjudet:
a) Uttag av en avgift som har motsvarande verkan som en tull.
b) Tillämpning av kvantitativa begränsningar eller åtgärder med
motsvarande verkan.
Artikel 67
1. Import av de produkter som omfattas av denna förordning och till
vilka alkohol har tillsatts, med undantag av sådana produkter som är
likvärdiga med produkter med ursprung i gemenskapen för vilka sådan
tillsats är tillåten, skall vara förbjuden.
2. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel, särskilt villkoren för
produkters likvärdighet, och undantagen från punkt 1, skall antas enligtförfarandet i artikel 75.1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 44
▼B
Artikel 68
1. De produkter som anges i artikel 1.2 a och 1.2 b får importeras
endast om följande villkor är uppfyllda:
a) Alla produkter
i) skall uppfylla de bestämmelser som gäller för produktion,
saluföring och i förekommande fall leverans för direkt konsum-tion i det tredje land i vilket de har sitt ursprung och bevis på att
detta villkor har uppfyllts skall företes i form av ett intyg utfärdat
av ett behörigt organ i det tredje land i vilket produkten har sittursprung och organet är upptaget på en förteckning som skallupprättas,
ii) skall, om de är avsedda för direkt konsumtion, åtföljas av en
analysrapport som upprättats av ett organ eller en myndighet som
har utsetts av det tredje land där produkten har sitt ursprung.
b) Vin avsett för konsumtion, bortsett från likörvin och mousserande vin
i) skall ha en verklig alkoholhalt om minst 9 volymprocent och en
total alkoholhalt om högst 15 volymprocent,
ii) skall ha en total syrahalt uttryckt som vinsyra av minst 3,5 g/l
eller 46,6 milliekvivalenter/l.
2. Enligt förfarandet i artikel 75 får bestämmelser antas för
a) fastställande av de egenskaper som likörvin och mousserande vin
skall ha samt undantag från punkt 1 b,
b) dispens från det intyg och den analysrapport som anges i punkt 1 a
för vissa produkter som avses i punkt 1 och som transporteras ibegränsade mängder och är tappade i små behållare,
c) hel eller delvis dispens från kravet på uppgifterna i det intyg eller den
analysrapport som anges i punkt 1 a ovan för vissa viner som åtföljsav ett intyg om ursprungsbeteckning eller ett ursprungsintyg.
3. Föreskrifter för tillämpning av denna artikel skall antas enligt
förfarandet i artikel 75.
Artikel 69
1. Om gemenskapsmarknaden för en eller flera av de produkter som
avses i artikel 1.2 på grund av import eller export påverkas eller hotas avallvarliga störningar som sannolikt kommer att äventyra förverkligandetav de mål som anges i artikel 33 i fördraget, får lämpliga åtgärder vidtasmed avseende på handeln med tredje land till dess att störningarna har
upphört.
Vid bedömningen av huruvida situationen motiverar tillämpningen av
sådana åtgärder skall hänsyn särskilt tas till följande:
a) De kvantiteter för vilka importlicenser har utfärdats eller sökts samt
marknadsläget i gemenskapens vinsektor.
b) I förekommande fall, omfattningen av interventionsåtgärder.
Rådet skall med kvalificerad majoritet på kommissionens förslag beluta
om allmänna tillämpningsföreskrifter till denna punkt och skallbestämma i vilka fall och inom vilka gränser medlemsstaterna får vidta
skyddsåtgärder.
2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår, skall kommissionen
på begäran av en medlemsstat eller på eget intiativ, besluta om denödvändiga åtgärderna om vilka medlemsstaterna skall underrättas och
vilka skall tillämpas omedelbart. Om kommissionen mottar en begäran
från en medlemsstat, skall den fatta beslut därom inom tre arbetsdagarefter mottagandet av begäran.
3. En medlemsstat får inom tre arbetsdagar efter underrättelsen
hänskjuta kommissionens beslut om sådana åtgärder till rådet. Rådet
skall sammanträda utan dröjsmål. Det får med kvalificerad majoritetändra eller upphäva beslutet i fråga.
4. Denna artikel skall tillämpas med beaktande av de skyldigheter
som följer av avtal som ingåtts i enlighet med artikel 300.2 i fördraget.1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 45
▼B
AVDELNING VIII
ALLMÄNNA BESTÄMMELSER, ÖVERGÅNGSBE-
STÄMMELSEROCHSLUTBESTÄMMELSER
Artikel 70
1. De produkter som omfattas av denna förordning får endast sättas i
omlopp inom gemenskapen om de åtföljs av ett av myndigheternakontrollerat dokument.
2. Fysiska eller juridiska personer eller sammanslutningar av sådana
personer som för sin yrkesutövning innehar sådana produkter, särskiltproducenter, tappningsföretag och bearbetningsföretag, liksom ävennäringsidkare som kommer att fastställas, skall vara skyldiga att föraregister över mottagna och avsända leveranser av dessa produkter.
3. Föreskrifter för tillämpning av denna artikel, särskilt om arten och
formen för det dokument som avses i punkt 1, och om undantag fråndenna artikel, skall antas enligt förfarandet i artikel 75.
Artikel 71
1. Om inte något annat föreskrivs i denna förordning, skall
artiklarna 87, 88 och 89 i fördraget tillämpas på produktion av och
handel med de produkter som omfattas av denna förordning.
2. Utan hinder av kapitel II i avdelning II får nationellt stöd beviljas
för att uppnå liknande mål som de som avses i det kapitlet. Punkt 1 skalldock gälla för sådant stöd.
Artikel 72
1. Medlemsstaterna skall utse en eller flera myndigheter som skall
ansvara för att gemenskapsbestämmelserna inom vinsektorn efterlevs.
De skall också utse de laboratorier som har rätt att utföra officiellaanalyser inom vinsektorn.
2. Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om dessa myndig-
heters och laboratoriers namn och adress. Kommissionen skall
vidarebefordra denna information till de andra medlemsstaterna.
3. Kommissionen skall upprätta en särskild inspektörskår som skall
samarbeta med medlemsstaternas behöriga myndigheter vid kontroller
på plats för att säkerställa en enhetlig tilllämpning av föreskrifterna
inom vinsektorn.
4. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel skall antas enligt
förfarandet i artikel 75.
Föreskrifterna får särskilt innehålla bestämmelser som
a) säkerställer att gemenskapsbestämmelserna inom vinsektorn tillä-
mpas på ett enhetligt sätt, särskilt i fråga om kontroll.
b) reglerar förhållandet mellan de utsedda myndigheterna,
c) reglerar de särskilda finansiella förfarandena för bättre kontroll,
d) reglerar de administrativa sanktionerna,
e) reglerar de utsedda inspektörernas befogenheter och skyldigheter.
Artikel 73
Medlemsstaterna och kommissionen skall utbyta den information som
behövs för att genomföra denna förordning. De tilllämpningsföreskrifter
som reglerar dessa underrättelser, även typen av uppgifter och derasformat, tidsfrister och spridningen av informationen skall antas enligtförfarandet i artikel 75.
Artikel 74
En förvaltningskommitté för vin (nedan kallad kommittén) inrättas
härmed. Den skall bestå av företrädare för medlemsstaterna och ha enföreträdare för kommissionen som ordförande.1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 46
▼B
Artikel 75
1. När förfarandet i denna aritkel skall tillämpas, skall ordföranden
hänskjuta ärendet till kommittén, antingen på eget initiativ eller på
begäran av en företrädare för en medlemsstat.
2. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag
till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid somordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Denskall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 205.2 i
fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av
kommissionen. Medlemsstaternas röster skall vägas enligt bestämmel-serna i samma artikel. Ordföranden får inte rösta.
Kommissionens beslut skall ha omedelbar verkan. Om beslutet inte är
förenligt med kommitténs yttrande skall kommissionen emellertid
genast underrätta rådet. I sådana fall får kommissionen uppskjuta
verkställandet av de beslutade åtgärderna under en tid som inteöverstiger en månad från dagen då rådet underrättades.
Rådet får fatta ett annat beslut med kvalificerad majoritet inom den tid
som anges i andra stycket.
Artikel 76
Kommittén får ta upp varje annan fråga som dess orförande, antingen
på eget initiativ eller på begäran av en företrädare för en medlemsstat,hänskjuter till den.
Artikel 77
1. Vid tillämpningen av denna förordning skall på lämpligt sätt
hänsyn samtidigt tas till de mål som anges i artiklarna 33 och 131 i
fördraget.
2. Denna förordning skall tillämpas med beaktande av de åtaganden
som följer av de avtal som har ingåtts enligt artikel 300.2 i fördraget.
Artikel 78
1. Förordning (EG) nr 1258/1999 och dess tillämpningsföreskrifter
skall tillämpas på de produkter som omfattas av den här förordningen.
2. Det bidrag som avses i kapitel II i avdelning II, det stöd som avses
i kapitel III i avdelning II, det stöd som avses i kapitel I i avdelning III,de uppköp och det stöd som avses i kapitel II i avdelning III, de stödsom avses i kapitel III i avdelning III och de bidrag som avses iavdelning VII skall betraktas som intervention för att stabilisera
jordbruksmarknaderna i den mening som avses i artikel 2.2 i förordning
(EG) nr 1258/1999.
3. Utan hinder av strängare bestämmelser skall det gemenskapsstöd
som får lämnas enligt avdelning III och de bidrag som får beviljas enligtavdelning VII endast beviljas för produkter som har framställts i
gemenskapen av druvor som har skördats i gemenskapen.
Artikel 79
För att förhindra överskott av bordsvin och vin som lämpar sig för
framställning av bordsvin får medlemsstaterna fastställa en gräns föravkastningen, uttryckt i hektoliter per hektar, vars överskridande skallmedföra att producenten inte är berättigad till stöd enligt denna
förordning.
Artikel 80
Enligt förfarandet i artikel 75 skall åtgärder vidtas
a) för att underlätta övergången från bestämmelserna i förordningar som
avses i artike 81 till dem som fastställs genom den här forördningen,och1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 47
▼B
b) för att, vid behov, lösa särskilda praktiska problem. Sådana åtgärder
får om de är vederbörligen motiverade avvika från vissabestämmelser i den här förordningen.
Artikel 81
Förordningarna (EEG) nr 346/79, (EEG) nr 351/79, (EEG) nr 460/79,
(EEG) nr 456/80, (EEG) nr 457/80, (EEG) nr 458/80, (EEG) nr 1873/84,
(EEG) nr 895/85, (EEG) nr 822/87, (EEG) nr 823/87, (EEG) nr 1442/88,(EEG)nr3877/88,(EEG)nr4252/88,(EEG)nr2046/89,(EEG)nr2048/89, (EEG) nr 2389/89, (EEG) nr 2390/89, (EEG) nr 2391/89, (EEG)nr 2392/89, (EEG) nr 3677/89, (EEG) nr 3895/91, (EEG) nr 2332/92 och(EEG) nr 2333/92 skall upphöra att gälla.
Artikel 82
Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har
offentliggjorts i Europeiska gmeenskapernas officiella tidning .
Den skall tillämpas från och med den 1 augusti 2000.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 48
▼B
BILAGA I
DEFINITIONERAVPRODUKTER
Nedanstående definitioner skall gälla
— produkter som framställs i gemenskapen av druvor som har skördats i
gemenskapen, däribland sådant vin som avses i punkt 15 sjätte strecksatsen,
och
— andra produkter än de som avses i punkterna 3, 4, 5, 6, 7, 12, 13, 14, 15, 16,
17, 18och 24, då dessa
— har sitt ursprung i tredje land, eller
— har framställts i gemenskapen av druvor som har skördats utanför
gemenskapen, för såvitt denna framställning medges i enlighet med denna
förordning.
Definitionerna av vinprodukter på vilka denna bilaga inte skall tillämpas skall i
förekommande fall antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 75.
1.Färska druvor: de frukter av vinrankan som används för vinframställning,
mogna eller lätt torkade och som kan vara krossade eller pressade med
vanliga vinframställningsmedel/utrustning och som spontant kan ge upphov
till alkoholjäsning.
2.Druvmust: den flytande produkt som på naturlig väg eller genom fysikaliska
processer framställs av färska druvor. Den högsta tillåtna verkliga
alkoholhalten i volymprocent i druvmust är 1 vol. %.
3.Delvis jäst druvmust: den produkt som framställs genom jäsning av druvmust
och som har en verklig alkoholhalt av mer än 1 vol. % men mindre än 3/5 av
dess totala alkoholhalt i volymprocent: dock betraktas vissa kvalitetsviner fsosom har en verklig alkolholhalt i volymprocent på mindre än 3/5 av sin totala
alkolholhalt i volymprocent, dock inte lägre än 4,5 vol %., inte som delvis
jäst druvmust.
4.Delvis jäst druvmust framställd av lätt torkade druvor: den produkt som
framställs genom partiell jäsning av druvmust från lätt torkade druvor, vars
totala sockerhalt före jäsning är minst 272 g/l och vars naturliga och verkliga
alkoholhalt inte får vara lägre än 8vol. %. Vissa viner som motsvarar dessa
krav skall dock inte betraktas som delvis jäst druvmust framställd av lätt
torkade druvor.
5.Färsk druvmust vars jäsning har avbrutits genom tillsats av alkolhol: den
produkt som
— har en verklig alkolholhalt i volymprocent av lägst 12 vol. %., men lägre
än 15 vol. %., och
— framställs genom tillsats till ojäst druvmust med en naturlig alkoholhalt i
volymprocent av lägst 8,5 vol. %. som uteslutande härrör från druvor av
de druvsorter som avses i artikel 42.5:
— av neutral alkohol framställd av vinprodukter, inklusive alkohol som
framställts genom destillation av torkade druvor, med en verklig
alkoholhalt i volymprocent av lägst 95 vol. %., eller
— av en icke-rektifierad produkt som härrör från destillation av vin som
har en verklig alkoholhalt i volymprocent av lägst 52 vol. %. och
högst 80 vol. %.
6.Koncentrerad druvmust: icke-karamelliserad druvmust som
— framställs genom partiell dehydratisering av druvmust med varje godkänd
metod utom direkt uppvärmning, på så sätt att refraktometern använd
enligt en metod som skall fastställas anger 50,9 % eller däröver vid 20 ºC,
— uteslutande härrör från druvor av de druvsorter som avses i artikel 42.5,
— framställs av druvmust med åtminstone den lägsta naturliga alkoholhalt i
volymprocent som har fastställts för den vinodlingszon där druvorna
skördats.
Den högsta tillåtna verkliga alkoholhalten i volymprocent i koncentrerad
druvmust är 1 vol. %.
7.Rektifierad koncentrerad druvmust: den flytande icke-karamelliserade
produkt som
— framställs genom partiell dehydratisering av druvmust med varje godkänd
metod utom direkt uppvärmning, på så sätt att refraktometern använd
enligt en metod som skall fastställas anger 61,7 % eller däröver vid 20 ºC,
— har undergått godkänd behandling vad gäller avsyrning och avlägsnande
av andra beståndsdelar än socker,1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 49
▼B
— har följande egenskaper:
— ett pH-värde på högst 5 vid 25º brix,
— en optisk densitet på högst 0,100 vid 425 nm och en transmis-
sionslängd av 1 cm vid 25º brix,
— en sackaroshalt som inte kan påvisas med en analysmetod som skall
fastställas,
— ett Folin-Ciocalteau-index på högst 6,00 vid 25º brix,
— en titrerbar syrahalt på högst 15 milliekvivalenter/kg av det totala
sockerinnehållet,
— en svaveldioxidhalt på högst 25 mg/kg av det totala sockerinnehållet,
— en total katjonhalt på högst 8mval/kg av det totala sockerinnehållet,
— en ledningsförmåga vid 25º brix och 20 ºC på högst 120 µS/cm,
— en hydroxymetylfurfuralhalt på högst 25 mg/kg av det totala
sockerinnehållet,
— innehåller mesoinositol,
— uteslutande härrör från druvor av de druvsorter som avses i artikel 42.5,
— framställs av druvmust med åtminstone den lägsta naturliga alkoholhalt i
volymprocent som har fastställts för den vinodlingszon där druvorna
skördats.
Den högsta tillåtna verkliga alkoholhalten i volymprocent i rektifierad
koncentrerad druvmust är 1 vol. %.
8.Druvsaft: den ojästa men jäsbara flytande produkt som framställs genom
behandlingar som gör den lämplig för konsumtion i obearbetat tillstånd och
som har framställts
a) av färska druvor eller av druvmust, eller
b) genom återställande
— av koncentrerad druvmust, eller
— av koncentrerad druvsaft.Den högsta tillåtna verkliga alkoholhalten i
druvsaft är 1 vol. %.
9.Koncentrerad druvsaft: icke-karamelliserad druvsaft som framställs genom
partiell dehydratisiering av druvmust med varje godkänd metod utom direkt
uppvärmning, på så sätt att refraktometern använd enligt en metod som skall
fastställas, anger 50,9 % eller däröver vid 20 ºC.
Den högsta tillåtna verkliga alkoholhalten i volymprocent i koncentrerad
druvsaft är 1 vol. %.
10.Vin:den produkt som framställs uteslutande genom total eller partiell
alkoholjäsning av krossade eller okrossade färska druvor eller av druvmust.
11.Ungt icke färdigjäst vin: vin vars alkoholjäsning ännu inte är färdig och som
ännu inte har skilts från bottensatsen (vindruv).
12.Vin som lämpar sig för framställning av bordsvin: vin som
— uteslutande härrör från sådana druvsorter som avses i artikel 42.5,
— produceras inom gemenskapen,
— åtminstone har den lägsta naturliga alkoholhalt i volymprocent som har
fastställts för den vinodlingszon där druvorna skördats.
13.Bordsvin: annat vin än kvalitetsvin fso som
— uteslutande härrör från druvor av de druvsorter som avses i artikel 42.5,
— produceras inom gemenskapen,
— eventuellt till följd av de processer som anges i punkt D i bilaga V har en
verklig alkoholhalt i volymprocent av lägst 8,5 vol. %, såvida vinet
uteslutande härrör från druvor som har skördats inom vinodlingszonerna
A och B och lägst 9 vol. % inom övriga vinodlingszoner och har en total
alkoholhalt i volymprocent av högst 15 vol. %,
— dessutom, med förbehåll för undantag som kan fastställas, har en total
syrahalt, uttryckt som vinsyra, på minst 3,5 g/l eller 46,6 mval/l.
Vad gäller vin från vissa ännu inte fastställda vinodlingsområden som har
framställts utan berikning får dock den övre gränsen för den totala
alkoholhalten i volymprocent höjas till 20 vol. %.
”Retsina”-bordsvin är bordsvin som endast produceras på Greklands
geografiska territorium av druvmust behandlad med kåda från aleppotall.
Användning av kåda från aleppoptall är endast tillåten för att få ett bordsvin
”Retsina” på de villkor som fastställs i gällande grekisk lagstiftning.1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 50
▼B
14.Likörvin: den produkt som
A. har
— en verklig alkoholhalt i volymprocent av lägst 15 vol. % och högst 22
vol. %,
— en total akloholhalt av lägst 17,5 vol. %, förutom vissa kvalitets-
likörviner som framställs i särskilda regioner (kvalitetslikörviner fso)
som ingår i en förteckning som skall upprättas senare,
B. erhålls
a) från
— delvis jäst druvmust, eller
— vin, eller
— en blandning av dessa produkter, eller
— för vissa kvalitetslikörviner fso som skall fastställas, druvmust
eller en blandning av druvmust och vin,
varvid det för alla dessa produkter krävs, för likörviner och
kvalitetslikörviner fso, att
— de skall härröra från druvsorter utvalda bland dem som avses i
artikel 42.5 och,
— med undantag för vissa kvalitetslikörviner fso som är medtagna i
en ännu inte fastställd förteckning, ha en ursprunglig naturlig
alkoholhalt i volymprocent av lägst 12 volymprocent,
b) och genom tillsats
i) av någon av dessa produkter eller en blandning därav:
— av neutral alkohol framställd av vinprodukter, inklusive
alkohol som framställts genom destillation av torkade druvor,
med en verklig alkoholhalt i volymprocent av lägst 96 vol. %,
— destillerat av vin eller torkade druvor som har en verklig
alkoholhalt i volymprocent av lägst 52 vol. % och högst 86
vol. %.
ii) när så är lämpligt tillsammans med en eller flera av följande
produkter:
— koncentrerad druvmust,
— en blandning av en av de produkter som avses i punkt i) med
någon druvmust enligt punkt a första och fjärde strecksatsen,
iii) för vissa likörviner fso som är medtagna i en förteckning som
skall fastställas:
— antingen någon eller en blandning av de produkter som
förtecknas i punkt i),
— eller en eller flera av följande produkter:
— alkohol av vin eller av torkade druvor, med en verklig
alkoholhalt i volymprocent av lägst 95 vol. % och lögst 96
vol. %,
— sprit som härrör från destillation av vin eller återstoder
från vindruvspressning som har en verklig alkoholhalt i
volymprocent av lägst 52 vol. % och högst 86 vol. %,
— spritsom härrörfrån destillation av torkade druvor, med en
verklig alkoholhalt i volymprocent av lägst 52 vol. % och
lägre än 94,5 vol. %.
— när så är lämpligt tillsammans med en eller flera av följande
produkter:
— delvis jäst druvmust från lätt torkade druvor,
— koncentrerad druvmust som koncentrerats genom direkt
uppvärmning men som i övrigt uppfyller definitionen på
koncentrerad druvmust,
— koncentrerad druvmust,— en blandning av en av de produkter som avses i andra
strecksatsen med en druvmust enligt punkt a första och
fjärde strecksatserna.
15.Mousserande vin: bortsett från det undantag som avses i artikel 44.3, den
produkt som framställs vid första eller andra alkoholjäsningen
— av färska druvor,
— av druvmust,
— av vin
som lämpar sig för framställning av bordsvin,1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 51
▼B
— av bordsvin,
— av kvalitetsvin fso,
— av importerade viner enligt en ännu inte fastställd förteckning som härrör
från druvsorter och vinodlingsområden som ger dem egenskaper som
skiljer dem från viner framställda inom gemenskapen,
som, när behållaren öppnas, avger koldioxid som uteslutande härrör från
jäsning och som i slutna behållare vid en temperatur av 20 ºC har ett
övertryck på minst 3 bar, beroende på koldioxid i lösning.
16.Mousserande vin tillsatt med koldioxid: den produkt som
— framställs av bordsvin,
— när behållaren öppnas, avger koldioxid som helt eller delvis är tillsatt, och— i slutna behållare vid en temperatur av 20 ºC har ett övertryck på minst 3
bar, beroende på koldioxid i lösning.
17.Pärlande vin: den produkt som
— framställs av bordsvin, av kvalitetsvin fso eller av produkter som lämpar
sig för framställning av bordsvin eller kvalitetsvin fso, förutsatt att dessa
viner eller produkter har en total alkoholhalt av lägst 9 vol. %,
— har en verklig alkoholhalt i volymprocent av lägst 7 vol. %,— i slutna behållare vid en temperatur av 20 ºC har ett övertryck på minst 1
bar och högst 2,5 bar, beroende på endogen koldioxid i lösning,
— tappas på behållare som rymmer högst 60 l.
18.Pärlande vin tillsatt med koldioxid: den produkt som
— framställs av bordsvin, av kvalitetsvin fso eller av produkter som lämpar
sig för framställning av bordsvin eller kvalitetsvin fso,
— har en verklig alkoholhalt av lägst 7 vol. % och en total alkoholhalt av
lägst 9 vol. %,
— i slutna behållare vid en temperatur av 20 ºC har ett övertryck på minst 1
bar och högst 2,5 bar, beroende på helt eller delvis tillsatt koldioxid i
lösning.
— tappas på behållare som rymmer högst 60 l.
19.Vinättika: ättika som
— framställs uteslutande genom ättiksyrajäsning av vin, och
— har en total syrahalt uttryckt som ättiksyra på minst 60 g/l.
20.Vindruv: rester som efter jäsningen, under lagringen eller efter den tillåtna
behandlingen avsätter sig i kärl som innehåller vin samt de rester som blir
kvar efter filtrering eller centrifugering av denna produkt.
Följande betraktas också som vindruv:
— Rester som under lagringen eller efter tillåten behandling avsätter sig i
kärl som innehåller druvmust.
— Rester som blir kvar efter filtrering eller centrifugering av denna produkt.
21.Återstoder från vindruvspressning: jästa eller ojästa rester från pressning av
färska druvor.
22.Piquettevin: den produkt som framställs
— genom jäsning av obehandlade återstoder från vindruvspressning som är
uppblötta i vatten, eller
— genom urlakning av jästa återstoder från vindruvspressning med vatten.
23.Vin som har tillsatts alkohol för destillation: den produkt som
— har en verklig alkoholhalt i volymprocent av lägst 18vol. % och högst 24
vol. %,
— uteslutande framställs genom tillsats till vin utan restsocker av en icke-
renad produkt som härrör från destillation av vin med en verklig
alkoholhalt i volymprocent av högst 86 vol. %, och
— har en halt av flyktiga syror på högst 1,5 g/l, uttryckt som ättiksyra.
24.Vin av övermogna druvor: den produkt som
— framställs i gemenskapen utan berikning från druvor skördade i
gemenskapen av de druvsorter som anges i artikel 42.5 och som är
medtagen i en förteckning som skall fastställas senare,
— har en naturlig alkoholhalt av lägst 15 vol. %,— har en total alkoholhalt av lägst 16 vol. % och en verklig alkoholhalt av
lägst 12 vol. %.
Medlemsstaterna får föreskriva en lagringsperiod för denna produkt.1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 52
▼B
BILAGA II
ALKOHOLHALTER
1.Med verklig alkoholhalt i volymprocent avses antal liter ren alkohol vid 20 ºC
i 100 liter av produkten vid samma temperatur.
2.Med potentiell alkoholhalt i volymprocent avses antal liter ren alkohol vid
20 ºC som kan framställas genom utjäsning av det socker som finns i 100 liter
av produkten vid samma temperatur.
3.Med total alkoholhalt i volymprocent avses summan av den verkliga
alkoholhalten i volymprocent och den potentiella alkoholhalten i volymp-
rocent.
4.Med naturlig alkoholhalt i volymprocent avses en produkts totala alkoholhalt i
volymprocent före eventuell berikning.
5.Med verklig alkoholhalt uttryckt i massa avses antal kg ren alkohol som finns i
100 kg av produkten.
6.Med potentiell alkoholhalt uttryckt i massa avses antal kg ren alkohol som kan
framställas genom utjäsning av det socker som finns i 100 kg av produkten.
7.Med total alkoholhalt uttryckt i massa avses summan av den verkliga
alkoholhalten i volymprocent uttryckt i massa och den potentiella alkohol-
halten i volymprocent uttryckt i massa.1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 53
▼B
BILAGA III
VINODLINGSZONER
1. Vinodlingszon A omfattar
a) i Tyskland: alla vinarealer bortsett från arealerna inom vinodlingszon B,
b) i Luxemburg: det luxemburgska vinodlingsområdet,
c) i Belgien, Nederländerna, Danmark, Irland, Sverige och Förenade kunga-
riket: dessa staters vinodlingsområde.
2. Vinodlingszon B omfattar
a) i Tyskland: vinarealerna inom det specificerade området Baden,
b) i Frankrike: vinarealerna i de departement som inte räknas upp i denna
bilaga samt i följande departement:
— i Alsace: Bas-Rhin, Haut-Rhin,
— i Lorraine: Meurthe-et-Moselle, Meuse, Moselle, Vosges,
— i Champagne: Aisne, Aube, Marne, Haute-Marne, Seine-et-Marne,
— i Jura: Ain, Doubs, Jura, Haute-Saône,— i Savoie: Savoie, Haute-Savoie, Isère (Kommunen Chapareillan),
— i Loiredalen: Cher, Deux-Sèvres, Indre, Indre-et-Loire, Loir-et-Cher,
Loire-Atlantique, Loiret, Maine-et-Loire, Sarthe, Vendée, Vienne samt
vinarealerna i arrondissementet Cosne-sur-Loire i departementet
Nièvre.
c) i Österrike: det österrikiska vinodlingsområdet.
3. Vinodlingszon C I a omfattar vinarealerna
a) i Frankrike, vinarealerna
— i följande departement: Allier, Alpes-de-Haute-Provence, Hautes-
Alpes, Alpes-Maritimes, Ariège, Aveyron, Cantal, Charente,
Charente-Maritime, Corrèze, Côte-d'Or, Dordogne, Haute-Garonne,
Gers, Gironde, Isère (med undantag för Kommunen Chapareillan),
Landes, Loire, Haute-Loire, Lot, Lot-et-Garonne, Lozère, Nièvre (utom
arrondissementet Cosne-sur-Loire), Puy-de-Dôme, Pyrénées-Atlanti-
ques, Hautes Pyrénées, Rhône, Saône-et-Loire, Tarn-et-Garonne,
Haute-Vienne, Yonne,
— i arrondissementen Valence och Die i departementet Drôme (utom
kantonerna Dieulefit, Loriol, Marsanne och Montélimar),
— i departementet Tournon: i kantonerna Antraigues, Buzet, Coucouron,
Montpezat-sous-Bauzon, Privas, Saint-Étienne de Lugdarès, Saint-
Pierreville, Valgorge och La Voulte-sur-Rhône i departementet
Ardèche.
b) I Spanien, vinarealerna i provinserna Asturien, Kantabrien, Giupzcoa, La
Coruna och Vizcaya,
c) I Portugal, vinarealerna i den del av regionen Norte som motsvarar det
vinodlingsområde där vin med kvalitetsbeteckningen ”Vinho Verde” odlas
samt ”Concelhos de Bombarral, Lourinhã, Mafra e Torres Vedras” (med
undantag för ”Freguesias da Carvoeira e Dois Portos”) som tillhör ”Região
viticola da Extremadura”.
4. Vinodlingszon C 1 b omfattar i Italien vinarealerna inom regionen Valle
d'Aosta och i provinserna Sondrio, Bolzano, Trento och Belluno.
5. Vinodlingszon C II omfattar följande vinarealer:
a) I Frankrike, vinarealerna
— i följande departement: Aude, Bouches-du-Rhône, Gard, Hérault,
Pyrénées-Orientales (utom kantonerna Olette och Arles-sur-Tech),
Vaucluse,
— i den del av departement Var vars södra del gränsar till följande
kommuners norra gräns: Evenos, Le Beausset, Solliès-Toucas, Cuers,
Puget-Ville, Collobrières, La Garde-Freinet, Plan-de-la-Tour och
Sainte-Maxime,
— i arrondissementet Nyons och kantonerna Dieulefit, Loirol, Marsanne
och Montelimar i departementet Drôme,
— i de delar av departementet Ardèche som inte räknas upp i punkt 3 a.
b) I Italien vinarealerna inom följande regioner: Abruzzi, Campania, Emilia-
Romagna, Friuli-Venezia Giulia, Lazio, Liguria, Lombardia utom
provinsen Sondrio, Marche, Molise, Piemonte, Toscana, Umbria, Veneto
utom provinsen Belluno, däribland de öar som hör till dessa regioner, t.ex.1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 54
▼B
Elba och de övriga öarna i Toskanska arkipelagen, Ponzianeöarna, Capri
och Ischia.
c) I Spanien vinarealerna
— i följande provinser:
— Lugo, Orense, Pontevedra,
— Ávila (utom de kommuner som motsvarar kvalitetsbeteckningen
”comarca” i Cebreros), Burgos, León, Palencia, Salamanca,
Segovia, Soria, Valladolid, Zamora,
— La Rioja,— Álava,— Navarra,
— Huesca,
— Barcelona, Gerona, Lérida,
— i den del av provinsen Zaragoza som ligger norr om floden Ebro,— i de kommuner i provinsen Tarragona innefattande i ursprungsbeteck-
ningen Pened ěs
— i den del av provinsen Tarragona som motsvarar ”comarca” bestämd av
Conca de Barberá.
6. Vinodlingszon C III a omfattar i Grekland vinarealerna i följande nomoi:
Florina, Imathia, Kilkís, Grevena, Larisa, Ioannina, Levkas, Akhaia, Messinia,
Arkadia, Korinthia, Iraklio, Khania, Rethimni, Samos, Lasithi samt ön Thira
(Santorini).
7. Vinodlingszon C III b omfattar följande vinarealer:
a) I Frankrike vinarealerna
— i departementen på Korsika,
— den del av departementet Var som ligger mellan havet och en linje som
avgränsas av kommunerna (som själva ingår) Evenos, Le Beausset,
Solliès-Toucas, Cuers, Puget-Ville, Collobrières, La Garde-Freinet,
Plan-de-la-Tour och Sainte Maxime,
— i kantonerna Olette och Arles-sur-Tech i departementet Pyrénées-
Orientales.
b) I Italien vinarealerna i följande regioner: Kalabrien, Basilicata, Apulien,
Sardinien och Sicilien, inbegripet de öar som hör till dessa regioner, till
exempel Pantelleria samt Lipariska, Egadiska och Pelagiska öarna,
c) I Grekland de vinarealer som inte är uppräknade i punkt 6.
d) I Spanien de vinarealer som inte är uppräknade i punkt 3 b eller 5 c.
e) I Portugal vinarealerna i de regioner som inte ingår i zon C I a.
8. Avgränsningen av de områden som hör till de administrativa enheter som
anges i denna bilaga framgår av de nationella bestämmelser som gällde den
15 december 1981 samt för Spanien av de nationella bestämmelser som gällde
den 1 mars 1986 och för Portugal av de nationella bestämmelser som gälldeden 1 mars 1998.1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 55
▼B
BILAGA IV
FÖRTECKNING ÖVER TILLÅTNA OENOLOGISKA METODER OCH
BEHANDLINGAR
1. Oenologiska metoder och behandlingar som får tillämpas på färska druvor,
druvmust, druvmust i jäsning, druvmust i jäsning framställd av lätt torkade
druvor, koncentrerad druvmust och ungt, icke färdigjäst vin:
a) Luftning eller syretillförsel.
b) Värmebehandling.
c) Centrifugering och filtrering med eller utan inert filtermaterial, under
förutsättning att inga oönskade rester finns kvar i de produkter som
behandlats på detta sätt.
d) Användning av koldioxid, argon eller kväve, antingen var för sig eller i
kombination, för att skapa en inert atmosfär och behandla produkter utan
påverkan av luften.
e) Användning av vinjäst.
f) Användning av en eller flera av följande metoder för att stimulera
jästutvecklingen:
— Tillsats av diammoniumfosfat eller ammoniumsulfat, inom vissa
gränser.
— Tillsats av ammoniumsulfit eller ammoniumbisulfit, inom vissa
gränser.
— Tillsats av tiaminhydroklorid, inom vissa gränser.
g) Användning av svaveldioxid, kaliumbisulfit eller kaliummetabisulfit, även
kallat kaliumdisulfit eller kaliumpyrosulfit.
h) Avlägsnande av svaveldioxid genom fysikaliska processer.
i) Behandling av vit must och ungt vitt vin i jäsning med kol för oenologiskt
bruk, inom vissa gränser.
j) Klarning med ett eller flera av följande medel för oenologiskt bruk:
— Ätligt gelatin.
— Husbloss.— Kasein och kaliumkaseinat.
— Äggalbumin och/eller mjölkalbumin.
— Bentonit.— Kiseldioxid i form av gel eller kolloidlösning.— Kaolin.— Tannin.
— Pektolytiska enzymer.
— Enzympreparat av betaglukanas, på villkor som skall fastställas.
k) Användning av sorbinsyra eller kaliumsorbat.
l) Användning av vinsyra för syrning enligt villkoren i punkterna E och G i
bilaga V.
m) Användning av ett eller flera av följande ämnen för avsyrning enligt
villkoren i punkterna E och G i bilaga V:
— Neutralt kaliumtartrat.
— Kaliumbikarbonat.— Kalciumkarbonat, eventuellt innehållande små mängder dubbelkal-
ciumsalt av L (+)-vinsyra och L (-)-äppelsyra.
— Kalciumtartrat.— Vinsyra på villkor som skall fastställas senare.— Homogent fint pulvriserat preparat av lika delar vinsyra och
kalciumkarbonat.
n) Användning av kåda från aleppotall på villkor som skall fastställas.
o) Användning av preparat av jästcellvägg, inom vissa gränser.p) Användning av polyvinylpolypyrrolidon inom vissa gränser, på villkor
som skall fastställas.
q) Användning av mjölksyrabakterier suspenderade i vin på villkor som skall
fastställas.
r) Tillsats av lysozym inom gränser och på villkor som skall fastställas.1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 56
▼B
2. Oenologiska metoder och behandlingar som får användas på druvmust avsedd
för framställning av rektifierad koncentrerad druvmust:
a) Luftning.
b) Värmebehandling.
c) Centrifugering och filtrering, med eller utan inert filtermaterial, under
förutsättning att inga oönskade rester finns kvar i den produkt som
behandlats på detta sätt.
d) Användning av svaveldioxid, kaliumbisulfit eller kaliummetabisulfit, även
kallat kaliumdisulfit eller kaliumpyrosulfit.
e) Avlägsnande av svaveldioxid genom fysikaliska processer.
f) Behandling med kol för oenologiskt bruk.
g) Användning av kalciumkarbonat, eventuellt innehållande små mängder
dubbelkalciumsalt av L (+)-vinsyra och L (-)-äppelsyra.
h) Användning av jonbytarhartsen på villkor som skall fastställas.
3. Oenologiska metoder och behandlingar som får användas på delvis jäst
druvmust avsedd för direkt konsumtion som sådan, vin som lämpar sig för
framställning av bordsvin, bordsvin, mousserande vin, mousserande vin tillsatt
med koldioxid, pärlande vin, pärlande vin tillsatt med koldioxid, likörvin och
kvalitetsvin fso:
a) Användning i torrt vin, mängder på högst 5 %, av färsk vindruv som är
sunda och outspädda och som innehåller jäst från nyligen avslutad
framställning av torrt vin.
b) Luftning eller genomströmning med argon eller kväve.
c) Värmebehandling.
d) Centrifugering och filtrering med eller utan inert filtermaterial, under
förutsättning att inga oönskade rester finns kvar i den produkt som
behandlats på detta sätt.
e) Användning av koldioxid, argon eller kväve, antingen var för sig eller i
kombination, uteslutande för att skapa en inert atmosfär och behandla
produkten utan påverkan av luften.
f) Tillsats av koldioxid, inom vissa gränser.
g) Användning, enligt de villkor som anges i denna förordning, av
svaveldioxid, kaliumbisulfit eller kaliummetabisulfit, även kallat kalium-
disulfit eller kaliumpyrosulfit.
h) Tillsats av sorbinsyra eller kaliumsorbat, under förutsättning att den
slutliga sorbinsyrehalten hos den bearbetade produkten då den frisläpps
för direkt konsumtion inte överstiger 200 mg/l.
i) Tillsats av L-askorbinsyra, upp till vissa gränser.
j) Tillsats av citronsyra för stabilisering av vinet, inom vissa gränser.
k) Tillsats av vinsyra för syrning enligt villkoren i punkterna E och G i
bilaga V.
l) Användning av ett eller flera av följande ämnen för avsyrning, enligt
villkoren i punkterna E och G i bilaga V:
— Neutralt kaliumtartrat.
— Kaliumbikarbonat.— Kalciumkarbonat, eventuellt innehållande små mängder dubbelkal-
ciumsalt av L (+)-vinsyra och L (-)-äppelsyra.
— Kalciumtartrat.— Vinsyra, enligt villkor som skall fastställas.— Homogent, fint pulvriserat preparat av lika delar vinsyra och
kalciumkarbonat.
m) Klarning med ett eller flera av följande ämnen för oenologiskt bruk:
— Ätligt gelatin.
— Husbloss.— Kasein och kaliumkaseinat.— Äggalbumin och/eller mjölkalbumin.— Bentonit.
— Kiseldioxid i form av gel eller kolloidlösning.
— Kaolin.— Enzympreparat av betaglukanas på villkor som skall fastställas.
n) Tillsats av tannin.
o) Behandling av vitvin med kol för oenologiskt bruk, inom vissa gränser.1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 57
▼B
p) Behandling, på villkor som skall fastställas, av
— delvis jäst druvmust avsett för direkt konsumtion av vitviner och
roséviner med kaliumferrocyanid,
— av rödviner med kaliumferrocyanid eller med kalciumfytat.
q) Tillsats av metavinsyra, inom vissa gränser.
r) Användning av gummi arabicum.
s) Användning, på villkor som skall fastställas, av DL vinsyra, även kallad
racemisk syra, eller dess neutrala kaliumsalt, för utfällning av överskott på
kalcium.
t) Användning av någon av följande substanser för framställning av
mousserande vin genom jäsning på flaska, med avskiljning av bottensaten
(vindruv) genom att flaskan öppnas:
— kalciumalginat
eller
— kaliumalginat.
ta) Användning av vinjäst, torr eller suspenderad i vin, för framställning av
mousserande vin.
tb) Tillsats, vid framställning av mousserande vin, av ammoniumsalter och
tiamin till basvinet för att gynna uppkomsten av jäst, på följande villkor:
— För näringssalter, diammoniumfosfat eller ammoniumsulfat, inom
vissa gränser.
— För tillväxtbefrämjande medel, tiamin i foram av tiaminklorhydrat
inom vissa gränser.
u) Användning av paraffinplattor som är impregnerade med allylisotiocyanat
för att ge en steril atmosfär, endast i de medlemsstater där detta är en
traditionell metod som inte är förbjuden enligt nationell lagstiftning, under
förutsättning att plattorna endast används i behållare som rymmer mer än
20 l och att det inte finns några spår av allylisotiocyanat i vinet.
v) Tillsats av kaliumbitartrat för att främja utfällningen av vinsten
— av kaliumbitartrat,
— av calciumtartrat inom begränsningar och på villkor som skall
fastställas.
w) Användning av kopparsulfat för att eliminera brister i vinets smak eller
lukt, upp till vissa gränser.
x) Användning av preparat av jästcellvägg, inom vissa gränser.
y) Användning av polyvinylpolypyrrolidon, inom vissa gränser och på
villkor som skall fastställas.
z) Användning av mjölksyrabakterier suspenderade i vin på villkor som skall
fastställas.
za) Tillsats av sockerkulör i enlighet med Europaparlamentets och rådets
direktiv 94/36/EG av den 30 juni 1994 om färgämnen för användning i
livsmedel(1) för att förstärka färgen hos likörviner och kvalitetslikörviner
fso.
zb) Tillsats av lysozym inom gränser och på villkor som skall fastställas.
4. Oenologiska metoder och behandlingar som får användas för de produkter som
avses i den inledande meningen i punkt 3, endast enligt användningsvillkor
som skall fastställas:
a) Tillsats av syre.
b) Elektrodialysbehandling för att säkerställa vinets vinsyrestabilisering.
c) Användning av ureas för att minska ureahalten i vinerna.1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 58
(1) EGT L 237, 10.9.1994, s. 13.
▼B
BILAGA V
GRÄNSER OCH VILLKOR I FRÅGA OM VISSA OENOLOGISKA
METODER
A.Innehållavsvaveldioxid
1. Det totala innehållet av svaveldioxid får för andra viner än mousserande
viner och likörviner när de släpps ut på marknaden för direkt konsumtion
vara högst
a) 160 mg/l för rödvin,
b) 210 mg/l för vitvin och rosévin.
2. Utan hinder av bestämmelserna i punkt 1 a och b skall den högsta
svaveldioxidhalten för vin med en restsockerhalt, uttryckt som inve-
rtsocker, av minst 5 g/l, höjas enligt följande:
a) Till 210 mg/l för rödvin och 260 mg/l för vitvin och rosévin.
b) Till 300 mg/l för
— viner som är berättigade till beeckningen ”Spätlese” enligt
gemenskapsbestämmelserna,
— vita kvalitetsviner fso som är berättigade till de registrerade
ursprungsbeteckningarna Bordeaux supérieur, Graves de Vayres,
Côtes de Bordeaux, St. Macaire, Premières Côtes de Bordeaux,
Sainte-Foy Bordeaux, Côtes de Bergerac, eventuellt följd av
benämningen ”Côtes de Saussignac”, Haut Montravel, Côtes de
Montraval och Rosette,
— vita kvalitetsviner fso som är berättigade till ursprungsbeteck-
ningarna Allela, La Mancha, Navarra, Penedés, Rioja, Rueda,
Tarragona och Valencia,
— vita kvalitetsviner fso som härrör från Förenade kungariket och i
enlighet med brittisk lagstiftning beskrivs och presenteras som
”botrytis” eller motsvarande termer, till exempel”noble harvest”,
”noble late harvested” eller ”special late harvested”.
c) Till 350 mg/l för viner som är berättigade till beteckningen ”Auslese”
enligt gemenskapsbestämmelser och vitviner betecknade som ”vin av
högre kvalitet med ursprungsbeteckning” enligt rumänsk lagstiftning
och berättigade till följande namn: Murfatlar, Cotnari, Tirnave,
Pietroasele, Valea Calugareasca;
d) Till 400 mg/l för viner som enligt gemenskapsbestämmelser är
berättigade till beteckningarna ”Beerenauslese”, ”Ausbruch”,
”Ausbruchwein”, ”Trockenbeerenauslese” och ”Eiswein”, och vita
kvalitetsviner fso som är berättigade till de registrerade ursprung-sbeteckningarna Sauternes, Barsac, Cadillac, Cérons, Loupiac, Sainte-
Croix-du-Mont, Monbazillac, Bonnezeaux, Quarts de Chaume, Coteaux
du Layon, Coteaux de l'Aubance, Graves Supérieures och Jurançon.
3. Om väderleksförhållandena gör detta nödvändigt, får det beslutas att de
berörda medlemsstaterna för vin framställt inom deras territorium inom
vissa vinodlingzoner inom gemenskapen får ge tillstånd till att den enligt
denna artikel högsta tillåtna totala svaveldioxidhalten, om den är under 300
mg/l, höjs med högst 40 mg/l.
4. Medlemsstaterna får tillämpa strängare bestämmelser för viner odlade
inom deras territorium.
B.Haltavflyktigasyror
1. Halten av flyktiga syror får inte överstiga
a) 18milliekvivalenter/l för delvis jäst druvmust,
b) 18milliekvivalenter/l för vitvin och rosévin och, senast till och med
den 31 december 1989, för produkter som framställs genom blandning
av vitvin med rödvin på spanskt territorium,
c) 20 milliekvivalenter/l för rödvin.
2. De halter som anges i punkt 1 skall gälla för
— produkter från druvor som har skördats inom gemenskapen, i
produktionsledet och i alla handelsled,
— delvis jäst druvmust och vin som härstammar från tredje land, i alla led
efter införsel till gemenskapens geografiska territorium.1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 59
▼B
3. Undantagsbestämmelser till punkt 1 kan fastställas för
a) vissa kvalitetsviner fso och vissa bordsviner som betecknas med en
geografisk benämning om de
— har mognadslagrats under en period av minst två år, eller
— har framställts med särskilda metoder,
b) vin med en total alkoholhalt i volymprocent av lägst 13 volymprocent.
C.Gränserförberikning
1. När väderleksförhållandena i vissa vinodlingszoner i gemenskapen så
kräver, får de berörda medlemsstaterna tillåta en höjning av den naturliga
alkoholhalten i volymprocent i färska druvor, druvmust, delvis jäst
druvmust, och ungt, icke färdigjäst vin som härrör från de druvsorter
som avses i artikel 42.5, samt i vin som lämpar sig för framställning av
bordsvin och bordsvin.
2. I de produkter som avses i första stycket får den naturliga alkoholhalten i
volymprocent höjas endast om deras lägsta naturliga alkoholhalt i
volymprocent är
a) inom vinodlingszon A: 5 volymprocent,
b) inom vinodlingszon B: 6 volymprocent,
c) inom vinodlingszon C I A: 7,5 volymprocent,
d) inom vinodlingszon C I B: 8volymprocent,
e) inom vinodlingszon C II: 8,5 volymprocent, och
f) inom vinodlingszonerna C III: 9 volymprocent.
3. Höjningen av den naturliga alkoholhalten i volymprocent skall åstad-
kommas med hjälp av de oenologiska behandlingar som avses i punkt D
och får inte överstiga följande gränsvärden:
a) Inom vinodlingszon A: 3,5 volymprocent.
b) Inom vinodlingszon B: 2,5 volymprocent.
c) Inom vinodlingszonerna C: 2 volymprocent.
4. Under år med särskilt ogynnsamma väderleksförhållanden får de
gränsvärden för höjning av alkoholhalten i volymprocent som förskrivs i
punkt 3 höjas till följande värden:
a) Vinodlingszon A: 4,5 volymprocent, eller
b) vinodlingszon B: 3,5 volymprocent.
D.Berikningsmetoder
1. Höjningen av den naturliga alkoholhalten i volymprocent enligt punkt C
får endast åstadkommas på följande sätt:
a) För färska druvor, delvis jäst druvmust eller ungt, icke färdigjäst vin,
genom tillsats av sackaros, koncentrerad druvmust eller rektifierad
koncentrerad druvmust.
b) För druvmust, genom tillsats av sackaros eller koncentrerad druvmust
eller rektifierad koncentrerad druvmust eller genom partiell koncen-
trering, inbegripet omvänd osmos, och
c) För vin som lämpar sig för framställning av bordsvin och för bordsvin,
genom partiell koncentrering genom kylning.
2. Användning av en av de behandlingar som avses i punkt 1 skall utesluta
användning av de övriga.
3. Den tillsats av sackaros som avses i punkt 1 a och b får endast göras
genom chaptalisering och endast i de vinodlingsområden där detta av
tradition eller undantagsvis tillämpas i enlighet med lagstiftning som
gällde den 8maj 1970.
4. Tillsats av koncentrerad druvmust eller rektifierad koncentrerad druvmust
får inte ha till följd att den ursprungliga volymen färska krossade druvor,
druvmust, druvmust i jäsning eller ungt, icke färdigjäst vin ökas med mera
än 11 % inom vinodlingszon A, 8% inom vinodlingszon B och 6,5 %
inom vinodlingszonerna C.
5. Vid tillämpning av punkt C 4 skall gränsvärdena för volymen höjas till
15 % inom vinodlingszon A och till 11 % inom vinodlingszon B.
6. Koncentreringen får inte medföra att den ursprungliga volymen hos
druvmust, vin som lämpar sig för framställning av bordsvin eller bordsvin1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 60
▼B
som har undergått denna behandling minskas med mer än 20 % och får
under inga omständigheter leda till en höjning av den naturliga
alkoholhalten med mer än 2 vol. %.
7. Under inga omständigheter får de ovannämnda processerna leda till att den
totala alkoholhalten i färska druvor, druvmust, delvis jäst druvmust, ungt,
icke färdigjäst vin, vin som lämpar sig för framställning av bordsvin eller
bordsvin som har undergått dessa behandlingar höjs till mer än 11,5 vol. %
inom vinodlingszon A, 12 vol. % inom vinodlingszon B, 12,5 vol. % inom
vinodlingszonerna C I a och C I b, 13 vol. % inom vinodlingszon C II och
13,5 vol. % inom vinodlingszon C III.
8. I fråga om rödvin får den totala alkoholhalten i volymprocent i de
produkter som anges i punkt 7, höjas till 12 vol. % inom vinodlingszon A
och till 12,5 vol. % inom vinodlingszon B.
9. Varken vin som lämpar sig för framställning av bordsvin eller bordsvin får
koncentreras, om de produkter som har använts vid deras framställning
själva har undergått de behandlingar som avses i punkt 1 a och b.
E.Syrningochavsyrning
1. Färska druvor, druvmust, delvis jäst druvmust, ungt, icke färdigjäst vin
samt vin får undergå följande behandling:
a) Partiell avsyrning inom vinodlingszonerna A, B, C I a och C I b,
b) Syrning och avsyrning inom vinodlingszonerna C II och C III a, utan att
detta påverkar tillämpningen av punkt 3.
c) Syrning inom vinodlingszon C III b.
2. Syrning av de produkter som anges i punkt 1, bortsett från vin, får endast
ske inom en gräns på 1,50 g/l uttryckt som vinsyra, eller 20
milliekvivalenter/l.
3. Syrning av vin får endast ske inom en gräns på 2,5 g/l uttryckt som
vinsyra, eller 33,3 milliekvivalenter/l.
4. Avsyrning av vin får endast ske inom en gräns på 1 g/l uttryckt som
vinsyra, eller 13,3 milliekvivalenter/l.
5. Dessutom får druvmust avsedd för koncentrering undergå partiell avsyr-
ning.
6. Under år med ovanliga väderleksförhållanden får medlemsstaterna tillåta
att syra tillsätts till de produkter som anges i punkt 1 inom vinodlings-
zonerna C I a och C I b, på de villkor som anges i punkt 1 för zonerna C II,
C III a och C III b.
7. Tillsättning av syra och berikning, liksom tillsättning av syra och
avsyrning, av en och samma produkt skall utesluta varandra, såvida inte
undantag medges i det enskilda fallet.
F.Sötning
1. Sötning av bordsvin är tillåtet endast, i sådana fall där
a) de färska druvorna, druvmusten, delvis jäst druvmust, det unga icke
färdigjästa vinet eller det vin som lämpar sig för framställning av
bordsvin, eller bordsvinet självt, har undergått någon av de behand-
lingar som anges i punkt D 1, får endast ske genom tillsats av druvmust
som har högst samma totala alkoholhalt i volymprocent som bordsvinet
i fråga,
b) de produkter som avses i a inte har undergått någon av de behandlingar
som anges i punkt D 1, får endast ske genom tillsats av koncentrerad
druvmust, rektifierad koncentrerad druvmust eller druvmust, förutsatt
att den totala alkoholhalten i volymprocent i bordsvinet i fråga inte höjs
med mer än 2 vol. %.
2. Sötning av importerat vin som är avsett för direkt konsumtion och som
betecknas med en geografisk benämning skall vara förbjuden inom
gemenskapens territorium.
3. För sötning av andra importerade viner än de som avses i punkt 2 skall
gälla bestämmelser som skall fastställas senare.
G.Behandlingar
1. Varje sådan behandling som avses i punkterna D och E, med undantag av
syrning och avsyrning av vin, skall endast vara tillåten på villkor som skall
fastställas i samband med bearbetning av färska druvor, druvmust, delvis1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 61
▼B
jäst druvmust eller ungt, icke färdigjäst vin till vin som lämpar sig för
framställning av bordsvin, bordsvin eller någon annan dryck avsedd för
direkt konsumtion enligt artikel 1.2, med undantag av mousserande vin
eller mousserande vin tillsatt med koldioxid, inom den vinodlingszon där
de färska druvorna som använts har skördats.
2. Detsamma skall gälla koncentrering, syrning och avsyrning av vin som
lämpar sig för framställning av bordsvin.
3. Koncentrering av bordsvin skall äga rum inom den vinodlingszon där de
färska druvor som använts har skördats.
4. Syrning och avsyrning av vin får endast utföras inom det vinframställ-
ningsföretag och den vinodlingszon där de druvor som använts vid
framställning av vinet i fråga har skördats.
5. Var och en av de behandlingar som anges i punkterna 1-4 skall anmälas till
de behöriga myndigheterna. Detsamma skall gälla för de mängder
sackaros, onkoncentrerad druvmust eller rektifierad koncentrerad druvmust
som för yrkesutövning innehas av fysiska eller juridiska personer eller
sammanslutningar av sådana personer, särskilt producenter, tappnings-
företag, bearbetningsföretag och näringsidkare; dessa mängder skall
fastställas vid samma tidpunkt och på samma ställe som färska druvor,
delvis jäst druvmust eller otappat vin. Anmälan av dessa mängder kandock ersättas av registerföring över inkommande varor och förbrukning.
6. Var och en av de behandlingar som anges i punkt E skall antecknas på det
dokument som följer med de behandlade produkterna när dessa sätts i
omlopp.
7. Om inte annat följer undantagsbestämmelser som fastställs på grund av
ovanliga väderleksförhållanden, får dessa behandlingar endast utföras.
a) före den 1 januari inom vinodlingszon C,
b) före den 16 mars inom vinodlingszon A och B,
och endast för produkter som härrör från vinskörden närmast före dessa
datum.
8. Koncentrering genom kylning samt genom syrning och avsyrning av vin
får dock äga rum när som helst under året.
H.Mousserandevin
1. I denna punkt, liksom i punkt I i denna bilaga och punkt K i bilaga VI
avses med
a) ”cuvée”
— druvmust,
— vin,— en blandning av druvmust och/eller vin med olika egenskaper,
som är avsedda för framställning av en särskild typ av mousserande
viner,
b)”tiragelikör”:
den produkt som tillsätts cuvén för att ge en andra jäsning,
c)”expeditionslikör:”
den produkt som tillsätts mousserande viner för att ge dem särskilda
smakegenskaper.
2. Expeditionslikör får endast innehålla
— sackaros,
— druvmust,— delvis jäst druvmust,— koncentrerad druvmust,— rektifierad koncentrerad druvmust,— vin, eller— en blandning av dessa produkter,
eventuellt med tillsats av en destillationsprodukt av vin.
3. Utan att det påverkar den berikning av beståndsdelarna i en cuvée som är
tillåten enligt denna förordning skall berikning av cuvéen inte vara
tillåten.
4. Varje medlemsstat får dock för regioner och sorter för vilka detta är
tekniskt motiverat tillåta berikning av cuvéen där det mousserande vinet1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 62
▼B
framställs, enligt bestämmelser som skall fastställas. Denna berikning får
ske genom tillsats av sackaros, koncentrerad druvmust eller rektifierad
koncentrerad druvmust. Berikningen får ske genom tillsats av sackaros
eller koncentrerad druvmust när denna metod traditionellt eller undan-
tagsvis tillämpas i den berörda medlemsstaten i enlighet med
bestämmelser som var i kraft den 24 november 1974. Medlemsstaten
kan dock utesluta användningen av koncentrerad druvmust.
5. Tillsats av tiragelikör och expeditionslikör skall inte betraktas som
berikning eller sötning. Tillsatsen av tiragelikör får inte ge en ökning av
den totala alkoholhalten med mer än 1,5 vol %. Denna ökning skall
fastställas genom att skillnaden mellan cuvéens totala alkoholhalt i
volymprocent och den totala alkoholhalten i volymprocent hos det
mousserande vinet före tillsats av expeditionslikör beräknas.
6. Tillsatsen av expeditionslikör skall göraspå en sådant sätt att den verkliga
alkoholhalten i volymprocent av det mousserande vinet inte höjs med mer
än 0,5 vol. %.
7. Det skall vara förbjudet att söta cuvéen och dess beståndsdelar.8. Förutom eventuell syrning eller avsyrning enligt andra bestämmelser i
denna bilaga om dess beståndsdelar är det tillåtet att tillsätta syra till
cuvéen eller att avsyra den. Syrning och avsyrning av cuvéen skall
utesluta varandra. Syrning får göras endast upp till 1,5 gram/l, uttryckt i
vinsyra, dvs. 20 milliekvivalenter/l.
9. Under år med ovanliga väderleksförhållanden får den högsta gränsen på
1,5 g/l eller 20 milliekvivalenter/l höjas till 2,5 g/l eller 34 milliek-
vivalenter/l, förutsatt att produktens naturliga syra är minst 3 g/l, uttryckt
som vinsyra, eller 40 milliekvivalenter/l.
10. Koldioxidhalten i mousserande viner får endast resultera av alkoholjäs-
ning av den cuvée av vilken vinet framställs.
Denna jäsning får endast ske genom tillsats av tiragelikör, om det inte rör
sig om en jäsning som är avsedd att förvandla vindruvor, druvmust eller
delvis jäst druvmust direkt till mousserande vin. Jäsningen får endast skei
flaskor eller i en sluten tank.
Användning av koldioxid vid mottryckstappning skall vara tillåten under
kontrollerade former och under förutsättning att koldioxidtrycket i de
mousserande vinerna inte höjs genom detta.
11. För andra mousserande viner än mousserande kvalitetsviner och
mousserande kvalitetsviner fso gäller följande:
a) Den totala alkoholhalten i volymprocent av de cuvéer som är avsedda
för framställning av vinerna skall vara minst 8,5 volymprocent.
b) Tiragelikör avsedd för framställning av vinerna får endast innehålla
— druvmust,
— delvis jäst druvmust,
— koncentrerad druvmust,— rektifierad koncentrerad druvmust, eller— sackaros och vin.
c) Utan att det påverkar artikel 44.3 skall vinernas alkoholstyrka i
volymprocent, inbegripet alkoholen i den expeditionslikör som
eventuellt tillsätts, vara minst 9,5 volymprocent.
d) Utan att det påverkar eventuella strängare bestämmelser som
medlemsstaterna får tillämpa för mousserande viner som framställs
på deras eget territorium får deras svaveldioxidhalt vara högst 235 mg/
l,
e) Omväderleksförhållandena gör det nödvändigt i vissa vinodlingszoner
i gemenskapen får berörda medlemsstaterna tillåta att den högsta
totala svaveldioxidhalten i viner enligt punkt 1 som framställs inom
deras territorium höjs med högst 40 mg/l, under förutsättning att de
viner som omfattas av detta tillstånd inte exporteras från dessa
medlemsstater.
I.Mousserandekvalitetsviner
1. Den totala alkoholhalten i volymprocent i cuvéer avsedda för framställning
av mousserande kvalitetsviner skall vara minst 9 vol. %.
2. Tiragelikör för framställning av mousserande kvalitetsvin får endast
innehålla
a) sackaros,1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 63
▼B
b) koncentrerad druvmust,
c) rektifierad koncentrerad druvmust,
d) druvmust eller delvis jäst druvmust som kan användas för att framställa
vin som lämpar sig för framställning av bordsvin,
e) vin som lämpar sig för framställning av bordsvin,
f) bordsvin,
eller
g) kvalitetsviner fso.
3. För mousserande kvalitetsvin av aromatisk typ gäller följande:
a) Om inte annat följer av undantagsbestämmelser, får cuvéen till sådana
viner framställas endast av druvmust eller delvis jäst druvmust som
härrör från druvsorter som anges i en förteckning som skall upprättas.
Mousserande kvalitetsviner av aromatisk typ får emellertid tillverkas av
cuvé som framställts av vin av sorten Prosecco som skördats i
regionerna Trentino-Alto Adige, Veneto och Friuli-Venezia Giulia.
b) Den jäsningsprocess som sätts i gång före och efter framställning av
cuvéen för att göra denna mousserande får endast styras genom kylning
eller andra fysiskaliska processer.
c) Det är förbjudet att tillsätta expeditionslikör.
d) Utan hinder av punkt K 4 i bilaga VI får den verkliga alkoholhalten i
mousserande kvalitetsviner av aromatisk typ inte vara lägre än 6 vol. %.
e) Den totala alkoholhalten i mousserande kvalitetsviner av aromatisk typ
får inte vara lägre än 10 vol. %.
f) Utan hinder av punkt K 4 6.1 i bilaga VI skall övertrycket för
mousserande kvalitetsviner av aromatisk typ som lagras vid en
temperatur av 20 ºC i slutna behållare vara minst 3 bar.
g) Utan hinder av punkt K 8i bilaga VI får framställningsprocessen för
mousserande kvalitetsviner av aromatisk typ inte vara kortare än en
månad.
4. Producentmedlemsstaterna får fastställa ytterligare eller strängare
bestämmelser om egenskaper eller villkor för produktion och omsättning
av de mousserande kvalitetsviner som avses i denna avdelning och som
framställs på deras territorium.
5. För framställning av mousserande kvalitetsviner gäller dessutom de regler
som avses i
— punkterna H 1-H 10,
— punkterna K 4 och K 6-K 9 i bilaga VI utan att det påverkar
tillämpningen av punkterna I 3 d, 3 f, och 3 g.
J.Likörvin
1. Följande produkter skall användas för framställning av likörvin:
— delvis jäst druvmust, eller
— vin,
— blandningar av de produkter som anges i föregående strecksatser, eller
— druvmust eller en blandning av druvmust och vin, för vissa
kvalitetslikörviner fso som ingår i en förteckning som skall fastställas.
2. Vidare skall tillsättas
a) till andra likörviner och kvalitetslikörviner fso än de som avses i b
i) någon av, eller en blandning av följande produkter:
— neutral alkohol framställd av vinprodukter, inklusive alkohol
som har framställts genom destillation av torkade druvor, med
en verklig alkoholhalt i volymprocent av lägst 96 vol. % och
med de egenskaper som anges i gemenskapsbestämmelserna,
— destillat av vin eller av torkade druvor som har en verklig
alkoholhalt i volymprocent av lägst 52 vol. % och högst 86 vol.
% och som uppvisar egenskaper som skall fastställas,
ii) när så är lämpligt tillsammans med en eller flera av följande
produkter:
— koncentrerad druvmust,
— en produkt som erhålls genom blandning av en eller flera av de
produkter som förteknas i i med en druvmust som anges i första
eller fjärde strecksatsen i punkt 1,1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 64
▼B
b) för vissa likörviner fso som ingår i en förteckning som skall fastställas
i) antingen någon av eller en blandning av de produkter som
förtecknas i punkt a i i,
ii) eller en eller flera av följande produkter:
— En spritprodukt som härrör från destillation av vin som har en
alkoholhalt av lägst 95 vol. % och högst 96 vol. % och som
uppvisar de egenskaper som anges i gemenskapsbestämmel-
serna, eller om sådana inte finns, i de tillämpliga nationella
bestämmelserna.
— Eau-de-vie som härrör från destillation av vin eller druvrester
som har en verklig alkoholhalt av lägst 52 vol. % och högst 86
vol. % och som uppvisar de egenskaper som anges i
gemenskapsbestämmelserna, eller om sådana inte finns, i de
tillämpliga nationella bestämmelserna.
— Eau-de-vie som härrör från destillation av torkade druvor som
har en alkoholhalt av lägst 52 vol. % och högst 94,5 vol. % och
som uppvisar de egenskaper som anges i gemenskapsbe-
stämmelserna, eller om sådana inte finns, i de tillämpliga
nationella bestämmelserna.
iii) när så är lämpligt tillsammans med en eller flera av följande
produkter:
— Delvis jäst druvmust framställd av lätt torkade druvor.
— Koncentrerad druvmust som koncentrerats genom direkt
uppvärmning men som i övrigt uppfyller definitionen på
koncentrerad druvmust.
— Koncentrerad druvmust.— En produkt som erhålls genom blandning av en v de produkter
som förtecknas i ii med en druvmust som anges i första eller
fjärde strecksatsen i punkt 1.
3. De produkter som avses i punkt 1 och används för att framställa likörviner
och kvalitetslikörviner fso får i förekommande fall endast ha varit föremål
för de oenologiska metoder och behandlingar som avses i denna
förordning.
4. Dock gäller följande:
a) En ökning av den naturliga alkoholhalten i volymprocent får endast
åstadkommas genom användning av de produkter som avses i punkt 2.
b) Undantag får antas för särskilda produkter, där detta är en traditionell
metod, så att användning av kalciumsulfat får tillåtas av den berörda
medlemsstaten, förutsatt att sulfatinnehållet i den behandlade produkten
är högst 2,5 g/l uttryckt som kaliumsulfat. Även ytterligare syrning
genom vinsyra får göras till dessa produkter upp till högst 1,5 g/l.
5. Utan att detta skall påverka eventuella strängare bestämmelser som
medlemsstaterna antar för likörviner och kvalitetslikörviner fso som
framställs inom deras territorium skall sådana produkter tillåtas genomgå
de enologiska metoder och processer som avses i denna förordning.
6. Även följande skall vara tillåtet:
a) Sötning, med anmälnings- och registreringsskyldighet, i sådana fall då
de använda produkterna inte har berikats med koncentrerad druvmust,
genom
— koncentrerad druvmust eller rektifierad koncentrerad druvmust,
förutsatt att ökningen av den totala alkoholhalten i volymprocent av
vinet är högst 3 vol. %,
— koncentrerad druvmust eller rektifierad koncentrerad druvmust eller
druvmust i jäsning från lätt torkade druvor, för produkter som ingår
i en förteckning som skall fastställas, förutsatt att ökningen av den
totala alkoholhalten i volymprocent av vinet är högst 8vol. %,
— koncentrerad druvmust eller rektifierad koncentrerad druvmust för
viner som ingår i en förteckning som skall fastställas, förutsatt att
ökningen av den totala alkoholhalten i volymprocent av vinet är
högst 8vol. %.
b) Tillsats av alkohol, destillat eller eau-de-vie, enligt punkt 1 och 2, för
att kompensera för förluster genom förångning under mognadslag-
ringen.
c) Mognadslagring i kärl vid en temperatur av högst 50 ºC för produkter
som ingår i en förteckning so skall fastställas.
7. Utan att det påverkar eventuella strängare bestämmelser som medlems-
staterna antar för likörviner och kvalitetslikörviner fso som framställs inom1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 65
▼B
deras territorium skall den totala svaveldioxidhalten i dessa viner när de
släpps på marknaden som livsmedel vara högst
a) 150 mg/l när restsockerhalten är högst 5 g/l,
b) 200 mg/l när restsockerhalten överstiger 5 g/l.
8. De druvsorter från vilka de produkter som avses i punkt 1 framställs som
används vid framställningen av likörviner och kvalitetslikörviner fso skall
väljas bland dem som avses i artikel 42.5.
9. Den naturliga alkoholhalten i volymprocent av de produkter som avses i
punkt 1 och som används vid framställning av andra likörviner än
kvalitetslikörviner fso skall vara minst 12 vol. %.1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 66
▼B
BILAGA VI
KVALITETSVINFRAMSTÄLLTINOMETTSPECIFICERATOMRÅDE
A.Specificeradeområden
1. Medspecificerat område avses ett eller flera vinodlingsområden där viner
med särskilda kvalitetsegenskaper framställs och vars namn används för att
beteckna kvalitetsviner fso.
2. Varje specificerat område skall vara exakt avgränsat, så långt som möjligt
på grundval av enskilda vingårdar eller vinarealer. Denna avgränsning
skall genomföras av de berörda medlemsstaterna och skall göras med
hänsyn till de faktorer som påverkar kvaliteten av de viner som framställs i
de berörda regionerna, till exempel jordmånen, klimatet och den enskilda
vingårdens eller vinarealens läge.
3. De specificerade områdena betecknas med sitt geografiska namn.
Dock skall benämningarna:
— ”Muscadet”,
— ”Blanquette”,— ”Vinho verde”,
— ”Cava”, som används för vissa mousserande kvalitetsviner fso,
— ”Manzanilla”,
erkännas som namn på respektive specificerade områden som berörda
medlemsstater har avgränsat och lagstiftat om före den 1 mars 1986.
Beträffande stilla viner får uttrycket ” Κάβα” och/eller ”Cava” användas
för att beteckna grekiska bordsviner som information om dessa viners
åldrande.
4. Det geografiska namn som betecknar ett specificerat område skall vara
tillräckligt precist och allmänt känt som förknippat med produktions-
området, så att, med beaktande av den aktuella situationen förväxlingar
undvikes.
B.Druvsorter
1. Varje medlemsstat skall sammanställa en förteckning över de druvsorter
enligt artikel 19 som är lämpliga för framställning av de kvalitetsviner fso
som framställs inom dess territorium. Sorterna skall tillhöra arten Vitis
vinifera.
2. Druvsorter som inte är medtagna i den förteckning som avses i punkt 1
skall avlägsnas från de vingårdar eller vinarealer som är avsedda för
framställning av kvalitetsviner fso.
3. Genom undantag från punkt 2 får druvsorter som inte är medtagna i
förteckningen tillåtas av medlemsstaterna för en period av tre år från den
dag då avgränsningen av ett specificerat område träder i kraft, förutsatt att
detta skett efter den 31 december 1979, att druvsorten tillhör arten Vitis
vinifera och att den utgör högst 20 % av druvsorterna på den berörda
vingården eller vinarealen.
4. Senast då den tidsperiod som fastställs i punkt 3 löper ut skall vingårdar
eller vinarealer avsedda för framställning av kvalitetsviner fso endast
innehålla druvsorter som är medtagna i den förteckning som avses i punkt
1. Denna bestämmelse måste iakttas för att vin framställt från druvor
skördade på vingården eller vinarealen skall få betecknas ”kvalitetsvin
fsol”.
C.Vinodlingsmetoder
1. Medlemsstaterna skall fastställa bestämmelser för de vinodlingsmetoder
som krävs för att framställa kvalitetsviner fso av så hög kvalitet som
möjligt.
2. Bevattning inom en vinodlingszon får utföras endast om den berörda
medlemsstaten har godkänt det. Ett sådant godkännande får ges endast om
det är motiverat av ekologiska skäl.1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 67
▼B
D.Bearbetningsområden
1. Kvalitetsviner fso får endast framställas
a) från druvor från druvsorter som är medtagna i den förteckning som
avses i punkt B 1 och skördas inom det specificerade området,
b) genom bearbetning av sådana druvor som avses i a till druvmust och
bearbetning av denna must till vin, och genom framställning av sådant
vin eller mousserande viner, inom det specificerade område där
druvorna skördats.Genom undantag från punkt 1 a får en producent-
medlemsstat, när det är fråga om en traditionell metod som regleras av
särskilda bestämmelser i denna medlemsstat, längst till och med den
31 augusti 2003, genom uttryckligt tillstånd och under förutsättning av
lämplig kontroll, tillåta att ett mousserande kvalitetsvin fso framställs
genom tillsättning till basprodukten för detta vin av en eller flera
vinprodukter som inte härrör från det specificerade område vars namn
används som beteckning på det vinet, på följande villkor.
2. Denna typ av vintillsatser framställs inte i det specificerade området med
samma egenskaper som produkterna från andra områden.
— Behandlingen är förenlig med de oenologiska metoder och de
definitioner som avses i tillämpliga gemenskapsföreskrifter.
— Den totala volymen av vintillsatser som inte härrör från det
specificerade området får inte överstiga 10 % av den totala volymen
av de använda produkter som härrör från det specificerade området.
Kommissionen kan emellertid, enligt förfarandet i artikel 75, tillåta
medlemsstaten att i undantagsfall ge tillstånd till tillsatsandelar på över
10 % men inte över 15 %.
— Undantaget i första stycket gäller under förutsättning att en sådan
bestämmelse före den 31 december 1995 har föreskrivits i den berörda
producentmedlemsstatens bestämmelser.
Medlemsstaterna skall upprätta en förteckning över de mousserande
kvalitetsviner fso som avses i denna punkt och översända den till
kommissionen som skall offentliggöra den i C-serien av Europeiska
gemenskapernas officiella tidning .
3. Genom undantag från punkt 1 b får ett kvalitetsvin fso, som inte är ett
mousserande kvalitetsvin fso, framställas inom en areal intill det berörda
specificerade området, förutsatt att detta uttryckligen har tillåtits av den
berörda medlemsstaten på vissa villkor.
Medlemsstaterna får även genom enskilda godkännanden och under
lämplig kontroll tillåta att ett kvalitetsvin fso framställs genom bearbetning
av druvor till must och must till vin, och genom framställning av sådant
vin, även utanför en areal intill det berörda specificerade området i fråga
om det gäller en traditionell metod, förutsatt att
— den användes före den 1 september 1970, eller, för medlemsstater som
anslutit sig till gemenskapen efter detta datum, före den tidpunkt då
deras anslutning fick rättsverkan,
— den har använts utan uppehåll sedan dessa tidpunkter, och
— gäller kvantiteter som för det berörda bearbetningsföretaget inte har
ökat mer sedan detta datum än vad som motsvarar den allmänna
marknadsutvecklingen.
4. Genom undantag från punkt 1 b får ett mousserande kvalitetsvin fso
framställas inom ett område intill det berörda specificerade området,
förutsatt att detta uttryckligen har tillåtits av den berörda medlemsstaten på
vissa villkor.
Medlemsstaterna får även genom enskilda tillstånd, eller genom uttryck-
liga tillstånd för en period som understiger fem år, och under lämplig
kontroll, tillåta att mousserande kvalitetsviner framställs också utanför ett
område intill det berörda specificerade området i de fall då det rör sig om
en traditionell metod som använts åtminstone sedan den 24 november 1974
eller, för medlemsstater som anslutit sig till gemenskapen efter detta
datum, före den tidpunkt då deras anslutning fick rättsverkan.
5. Alla fysiska och juridiska personer eller sammanslutningar av sådana
personer som innehar dels druvor eller druvmust som uppfyller de kravsomgäller förframställning av kvalitetsviner fso,dels andra produkter som
inte uppfyller dessa krav skall garantera att vinframställning och lagring av
kvalitetsviner fso sker separat för att det erhållna vinet skall betraktas som
kvalitetsvin fso.
6. Inga andra bestämmelser i denna punkt D än de i punkt 5 skall gälla för
kvalitetslikörviner fso.1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 68
▼B
E.Lägstanaturligaalkoholhaltivolymprocent
1. Medlemsstaterna skall fastställa en lägsta naturliga alkoholhalt i volymp-
rocent för vart och ett av de kvalitetsviner fso som framställs på deras
territorier. Vid fastställandet av denna naturliga alkoholhalt i volymprocent
skall hänsyn tas särskilt till de alkoholhalter som har noterats under de
föregående tio åren, endast skördar av tillfredsställande kvalitet från de
mest representativa jordmånerna i det specificerade området skall beaktas.
2. Olika värden för den lägsta naturliga alkoholhalt i volymprocent som avses
i punkt 1 får fastställas för samma kvalitetsvin fso beroende på
a) underområdet, den lokala administrativa arealen eller del av denna,
b) druvsorten eller druvsorterna,
från vilka de använda druvorna härrör.
3. Om inte annat beslutas, och med undantag för mousserande kvalitetsviner
fso och kvalitetslikörviner fso, skall den alkoholstyrka som avses i punkt 1
vara minst
a) 6,5 % volymprocent i zon A med undantag av de specificerade
områdena Mosel-Saar-Ruwer, Ahr,Mittelrhein, Sachsen, Saale-Unstrut,
Moselle luxembourgeoise, England och Wales, i vilka denna alkohol-
halt skall vara 6 volymprocent,
b) 7,5 % volymprocent i zon B,
c) 8,5 % volymprocent i zon C I a,
d) 9 % volymprocent i zon C I b,
e) 9,5 % volymprocent i zon C II,
f) 10 % volymprocent i zon C III.
F.Vinframställningochmetoder
1. Medlemsstaterna skall för varje kvalitetsvin fso fastställa de särskilda
vinframställningsmetoderna.
2. Om väderleksförhållandena inom de vinodlingszoner som avses i punkt E
gör detta nödvändigt, får de berörda medlemsstaterna tillåta en höjning av
den (verkliga eller potentiella) naturliga alkoholhalten i volymprocent i
färska druvor, druvmust, druvmust i jäsning, och ungt, icke färdigjäst vin
som lämpar sig för framställning av kvalitetsvin fso, förutom för produkter
avsedda för framställning av kvalitetslikörvin fso. Höjningen får inte
överstiga de gränser som fastställs i punkt C 3 i bilaga V.
3. Under år med särskilt ogynnsamma väderleksförhållanden får de
gränsvärden för höjning av alkoholhalten som föreskrivs i punkt 2 höjas
till de gränsvärden som fastställs i punkt C 4 i bilaga V. En sådan höjning
skall inte göra det omöjligt att godkänna en likadan höjning för bordsviner
enligt samma punkt.
4. Höjningen av den naturliga alkoholhalten i volymprocent får bara
genomföras enligt de metoder och villkor som avses i punkt D i
bilaga V, utom punkt D 7. Medlemsstaterna får dock förbjuda använd-
ningen av koncentrerad druvmust.
5. Den totala alkoholhalten i volymprocent av kvalitetsviner fso skall vara
minst 9 volymprocent. För vissa kvalitetsviner fso som är medtagna i en
förteckning som skall fastställas vilka inte har berikats skall dock den
totala alkoholhalten vara minst 8,5 volymprocent. Denna punkt gäller inte
mousserande kvalitetsviner fso och kvalitetslikörviner fso.
G.Syrning,avsyrningochsötning
1. Villkoren och gränsvärdena för syrning och avsyrning av färska druvor,
druvmust, delvis jäst druvmust, och ungt, icke färdigjäst vin som lämpar
sig för framställning av kvalitetsvin fso och förfarandet för beviljande av
tillstånd och undantag fastställs i punkt E i bilaga V.
2. En medlemsstat får tillåta sötning av kvalitetsvin fso om den genomförs
a) enligt de villkor och gränsvärden som fastställs i punkt F i bilaga V,
b) inom det specificerade område där kvalitetsvinet fso framställdes, eller
inom en intilliggande areal, förutom i vissa fall som skall fastställas,
c) med användning av eller en eller flera av följande produkter, nämligen
— druvmust,
— koncentrerad druvmust,
— rektifierad koncentrerad druvmust.1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 69
▼B
3. Den druvmust och koncentrerade druvmust som avses i punkt 2 c skall
härröra från samma specificerade område som det vin den används för att
söta.
4. Denna punkt G skall inte gälla mousserande kvalitetsviner fso och
kvalitetslikörviner fso.
H.Metoderförberikning,syrningochavsyrning
1. Alla de metoder för berikning, syrning och avsyrning som avses i
punkterna F och G 1 skall godkännas endast om de utförs enligt de villkor
som fastställs i punkt G i bilaga V.
2. Om inte annat följer av bestämmelserna i punkt D 4 får sådana metoder
användas endast i det specificerade område där de färska druvor som
används skördades.
I.Avkastningperhektar
1. Den berörda medlemsstaten skall för varje kvalitetsvin fso fastställa en
avkastning per hektar uttryckt i kvantitet druvor, druvmust eller vin.
2. När denna avkastning fastställs skall hänsyn tas särskilt till de föregående
tio årens avkastningar, endast skördar av tillfredsställande kvalitet från de
mest representativa jordmånerna i det specificerade området skall beaktas.
3. Avkastningen per hektar får fastställas församma kvalitetsvin fsoberoende
på
a) underområdet, den lokala administrativa arealen eller del av denna,
b) druvsorten eller druvsorterna,
från vilka de använda druvorna härrör.
4. Den berörda medlemsstaten får ändra den på detta sätt fastställda
avkastningen.
5. Om den avkastning som avses i punkt 1 överskrids, skall detta medföra
förbud mot att använda den önskade beteckningen för skörden i sin helhet,
såvida inte generella eller individuella undantag har beviljats av
medlemsstaterna på de villkor som dessa kan komma att fastställa med
hänsyn till olika vinodlingsområden. Dessa villkor skall särskilt gälla
användningen av vinet eller produkterna i fråga.
J.Analytiskaochorganoleptiskatester
1. Producenterna skall överlämna viner för vilka de begär beteckningen
”kvalitetsvin fso” till analyser och organoleptiska tester för vilka följande
skall gälla:
a) Vid analysen skall minst de faktorer mätas som är särskiljande för det
berörda kvalitetsvinet fso bland dem som räknas upp i punkt 3.
Gränsvärdena för dessa faktorer skall fastställas av den producerande
medlemsstaten för varje kvalitetsvin fso.
b) Det organoleptiska testet skall gälla färg, klarhet, doft och smak.
2. Tills lämpliga bestämmelser har fastställts om systematisk och allmän
tillämpning av de analyser och tester som avses i punkt 1 får det av varje
medlemsstat utsedda behöriga organet genomföra dessa på vinprover.
3. De särskiljande faktorer som avses i punkt 1 a skall vara följande:
A. Fastställda genom undersökning av vinets reaktion:
1. Reaktion på luft
2. Reaktion på kyla
B. Fastställda genom mikrobiologisk undersökning:
3. Reaktion i inkubator
4. Vinets och fällningens utseende
C. Fastställda genom fysisk och kemisk analys:
5. Densitet
6. Alkoholhalt7. Total torrsubstanshalt (fastställd genom densiometri)8. Reducerande socker9. Sackaros1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 70
▼B
10. Aska
11. Askans alkaliska egenskaper
12. Total syrahalt
13. Halt av flyktiga syror14. Bunden syrahalt15. pH16. Fri svaveldioxid17. Total svaveldioxid
D. Fastställda genom kompletterande analys
18. Koldioxid (pärlande och mousserande vin, övertryck i bar vid
20 ºC)
K.Mousserandekvalitetsvinfsoframställdaivissabestämdaområden
1. Den totala alkoholhalten i volymprocent skall i de cuvéer som är avsedda
för framställning av mousserande kvalitetsviner fso vara minst
— 9,5 volymprocent i vinodlingszon C III,
— 9 volymprocent i övriga vinodlingszoner.
2. Cuvéer avsedda för framställning av vissa mousserande kvalitetsviner fso
som är medtagna i en förteckning som skall fastställas och som framställs
från en enda druvsort får ha en total alkoholhalt i volymprocent på minst
8,5 volymprocent.
3. En förteckning över de mousserande kvalitetsviner fsol som avses i
punkt 2 skall fastställas.
4. Den verkliga alkoholhalten i volymprocent i mousserande kvalitetsviner
fso, inbegripet den alkohol som ingår i eventuell tillsatt expeditionslikör,
skall vara minst 10 vol. %.
5. Tiragelikören för mousserande kvalitetsviner fso får endast innehålla
a) sackaros,
b) koncentrerad druvmust,
c) rektifierad koncentrerad druvmust,
d) druvmust,
e) delvis jäst druvmust,
f) vin,
g) kvalitetsvin fso,
som lämpar sig för framställning av samma kvalitet av mousserande
kvalitetsvin fso som den till vilken tiragelikören tillsätts.
6. Utan hinder av punkt 15 i bilaga I skall mousserande kvalitetsviner fso
när de lagras vid en temperatur av 20 ºC i slutna behållare ha ett
övertryck av minst 3,5 bar.
För mousserande kvalitetsviner fso som förvaras i kärl som rymmer
mindre än 25 cl skall övertrycket dock vara 3 bar.
7. Utan att det påverkar tillämpningen av strängare bestämmelser som
medlemsstaterna får tillämpa på mousserande kvalitetsviner fso som
framställs inom deras territorium, skall den totala halten av svaveldioxid i
dessa mousserande viner vara högst 185 mg/l. Om väderleksförhållan-
dena gör det nödvändigt i vissa vinodlingszoner i gemenskapen, får de
berörda medlemsstaterna tillåta att den högsta totala svaveldioxidhalten i
mousserande kvalitetsvin fso som framställs inom deras territorium höjs
med högst 40 mg/l, under förutsättning att de viner som omfattas av detta
tillstånd inte exporteras från dessa medlemsstater.
8. Tiden för framställning av mousserande kvalitetsvin fso, inbegripet
mognadslagring på företaget där de framställs och räknat från det att den
jäsningsprocess som skall göra vinet mousserande börjar, skall vara
a) minst sex månader om jäsningsprocessen som skall göra vinet
mousserande sker i slutna tankar,
b) minst nio månader om jäsningsprocessen som skall göra vinet
mousserande sker i flaskorna..1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 71
▼B
9. Tiden för den jäsningsprocess som skall göra cuvéen mousserande och
den tiden jäsningsresterna skall finnas kvar som bottensats i cuvéen skall
inte vara kortare än
— 90 dagar,
— 30 dagar om jäsningen sker i behållare med omrörare.
10. För mousserande kvalitetsviner fso av aromatisk typ gäller följande:
a) Om inte annat följer av undantagsbestämmelser får cuvéen till sådana
viner framställas endast av druvmust eller druvmust i jäsning som
härrör från druvsorter som anges i en förteckning som skall upprättas,
så vitt dessa sorter erkänts som lämpliga för framställning av
mousserande kvalitetsvin fso i det specificerade område vars namn
används för att beteckna dessa viner.
b) Den jäsningsprocess som sätts i gång före och efter framställning av
cuvéen för att göra denna mousserande får endast styras genom
kylning eller andra fysikaliska processer.
c) Tillsättning av expeditionslikör är förbjudet.
d) Utan hinder av punkt 4 skall alkoholhalten i volymprocent i
mousserande kvalitetsvin fso av aromatisk typ vara minst 6
volymprocent.
e) Den totala alkoholhalten i volymprocent i mousserande kvalitetsvin
fso av aromatisk typ skall vara minst 10 %.
f) Utan hinder av punkt 6 första stycket skall mousserande kvalitetsviner
fso av aromatisk typ, när de lagras vid en temperatur av 20 ºC i slutna
behållare, ha ett övertryck av minst 3 bar.
g) Utan hinder av punkt 8skall tiden för framställning av mousserande
kvalitetsvin fso av aromatisk typ vara minst en månad.
11. Reglerna i punkterna H 1-H 10 i bilaga V gäller även mousserande
kvalitetsviner fso.
L.Kvalitetslikörviner fso framställda i vissa bestämda områden (andra
bestämmelser än de som anges i punkt H i bilaga V och som särskilt
gällerkvalitetslikörvinfso).
1. Om inte annat följer av undantag som skall fastställas skall de produkter
som avses i punkt I 1 i bilaga V samt koncentrerade druvmust och delvis
jäst druvmust framställd av lätt torkade druvor som avses i punkt J 2 i
bilaga V, och som används för framställning av kvalitetslikörvin fso,
härröra från det specificerade område vars namn det berörda kvalitets-
likörvinet fso bär.
När det gäller kvalitetslikörvinerna fso ”Málaga” och ”Jerez-Xeres-
Sherry” får dock koncentrerad druvmust och, enligt artikel 44.11, delvis
jäst druvmust framställd av lätt torkade druvor sam avses i punkt J 2 i
bilaga V, framställda av druvsorten Pedro Ximénes, härröra från det
specificerade området Montilla-Moriles.
2. Om inte annat följer av undantag som skall fastställas får de metoder som
avses i punkterna J 3-J 6 i bilaga V avsedda för framställning av
kvalitetslikörviner fso användas endast inom det specificerade område
som avses i punkt 1.
När det gäller de kvalitetslikörviner för vilka beteckningen ”Porto” är
förbehållen den produkt som framställs av druvor från det avgränsade
området ”Douro” kan vidare framställning och mognadslagring äga rum
antingen i ovannämnda avgränsade område eller i Vila Nova de Gaie -
Porto.
3. Utan att det påverkar tillämpningen av strängare bestämmelser som
medlemsstaterna får fastställa för kvalitetslikörviner fso som framställs
inom deras territorier gäller följande:
a) Dennaturliga alkoholhalten i volymprocent av de produkter somavses
i punkt J 1 i bilaga V som används för framställning av
kvalitetslikörvin fso skall vara minst 12 volymprocent. Vissa
kvalitetslikörviner fso som är medtagna i en förteckning som skall
fastställas får dock härröra från
i) druvmust med en naturlig alkoholhalt i volymprocent av minst 10
volymprocent vad gäller kvalitetslikörviner fso som framställs
genom tillsats av icke-renade destillationsprodukter från vin eller
pressrester med registrerad ursprungsbeteckning, eventuellt från
samma företag, eller1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 72
▼B
ii) delvis jäst druvmust eller, vad gäller andra strecksatsen nedan, från
vin, med en ursprunglig naturlig alkoholhalt i volymprocent av
minst
— 11 % volymprocent vad gäller kvalitetslikörviner fso som
framställs genom tillsats av neutral alkohol eller ett destillat av
vin med en verklig alkoholhalt i volymprocent av minst 70
volymprocent, eller av en spritdestillationsprodukt framställd
av vinprodukter,
— 10,5 % volymprocent för viner som är medtagna i en
förteckning som skall fastställas och som framställs från
druvmust av gröna druvor,
— 9 % volymprocent vad gäller kvalitetslikörviner fso som
framställs på ett traditionellt och sedvanligt sätt enligt nationell
lagstiftning som särskilt avser ett sådant vin.
b) Den verkliga alkoholhalten i volymprocent av kvalitetslikörvin fso
skall vara minst 15 volymprocent och högst 22 volymprocent.
c) Den totala alkoholhalten i volymprocent av kvalitetslikörvin fso skall
vara minst 17,5 volymprocent.
4. Den totala alkoholhalten i volymprocent får dock vara lägre än 17,5
volymprocent, men skall vara minst 15 volymprocent, för vissa
kvalitetslikörviner fso som är medtagna i en förteckning som skall
fastställas där nationell lagstiftning som var tillämplig på vinet före den
1 januari 1985 uttryckligen föreskriver detta.
5. De särskilda traditionella benämningarna ” οίνος γλυκύς φυικός ”, ”vino
dulce natural”, ”vino dolce naturale”, och ”vinho doce natural” skall
uteslutande användas för kvalitetslikörvin fso
— som framställs av produkter varav minst 85 % härrör från de
druvsorter som skall fastställas i en förteckning,
— som framställs av must med en ursprunglig naturlig sockerhalt av
minst 212 g per liter,
— som utan någon annan berikning framställs genom tillsats av alkohol,
destillat eller sprit som avses i bilaga V punkt J 2.
6. I den mån den traditionella produktionen kräver det får medlemsstaterna
för kvalitetslikörvin fso framställt inom deras territorium föreskriva att
den särskilda traditionella benämningen ”vin doux naturel” endast får
användas i fråga om kvalitetslikörvin fso
— som framställs direkt av de producenter som skördar druvorna och
uteslutande av druvor från deras skörd av Muscat, Grenache,
Maccabeo eller Malvoisie; dock kan detta även omfatta skördar
från vinarealer som också är planterade med andra druvsorter än dessa
fyra, förutsatt att de senare inte utgör mer än 10 % av alla druvsorter,
— somframställsmediakttagande avenavkastningsbegränsningpå40hl
druvmust per hektar som avses i punkt J 1 i bilaga V, varvid ett
överskridande medför att hela skörden mister rätten till beteckningen
”vin doux naturel”,
— som framställs av druvmust med en ursprunglig naturlig sockerhalt av
minst 252 g/l,
— som utan någon annan berikning framställs genom tillsats av
vinalkohol som i ren alkohol motsvarar minst 5 % av den använda
mängden delvis jäst druvmust och högst den lägsta av följande två
värden:
— antingen 10 % av den del av den ovannämnda druvmusten som
har använts,
— eller 40 % av den totala alkoholhalten i volymprocent i
slutprodukten beräknad som summan av den verkliga alkohol-
halten i volymprocent och det värde som motsvarar den
potentiella alkoholhalten i volymprocent, beräknat som 1
volymprocent av ren alkohol per 17,5 g restsocker per liter.
7. De benämningar som avses i punkterna 5 och 6 får inte översättas. Dock
— kan ett förklarande tillägg bifogas på ett språk som konsumenten
förstår,
— vad gäller produkter som framställs i Grekland i enlighet med punkt 6
och som omsätts inom denna medlemsstats territorium, får beteck-
ningen ”vin doux naturel” användas tillsammans med beteckningen
”οίνος γλυκύς φυικός ”.
8. Den särskilda traditionella benämningen ”vino generoso” skall användas
endast för torrt kvalitetslikörvin fso som utvecklas under flor och som
— framställs av gröna druvor från druvsorterna Palomino de Jerez,
Palomino fino, Pedro Ximénez, Verdejo, Zalmena och Garrido Fino,1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 73
▼B
— släpps ut på marknaden efter i genomsnitt två års mognadslagring på
ekfat.
Med utveckling under flor enligt första stycket avses den biologiska
process som genom spontanbildning av ett flor av typiska jäster på vinets
fria yta efter fullständig alkoholjäsning av druvmusten tillför produkten
specifika analytiska och organoleptiska egenskaper.
9. Den benämning som avses i punkt 8får inte översättas. Ett förklarande
tillägg kan dock bifogas på ett språk som konsumenten förstår.
10. Den särskilda traditionella benämningen ”vinho generoso”skall användas
endast för kvalitetslikörvinerna fso ”Porto”, ”Madeira”, ”Moscatel de
Setúbal” och ”Carcavelos” i förbindelse med respektive registrerad
ursprungsbeteckning.
11. Den särskilda traditionella benämningen ”vino generoso de licor” skall
endast användas för kvalitetslikörviner fso
— som framställs av ”vino generoso” som avses i punkt 8av vin under
flor av vilket ett sådant ”vino generoso” kan framställas, som är
tillsatt antingen med delvis jäst druvmust framställd av lätt torkade
druvor eller koncentrerad druvmust,
— somsläppsut på marknaden efter igenomsnitt två årsmognadslagring
på ekfat.
12. Den benämning som avses i punkt 11 får inte översättas. Ett förklarande
tillägg kan dock bifogas på ett språk som konsumenten förstår.1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 74
▼B
BILAGA VII
BETECKNING, BENÄMNING, PRESENTATION OCH SKYDD AV
VISSAPRODUKTERANDRAÄNMOUSSERANDEVIN
I denna bilaga avses med
—märkning: alla beteckningar och andra benämningar, tecken, illustrationer
eller märken som kännetecknar produkten och som finns på samma behållare,
inbegripet förslutningsanordningen eller på behållarens halsetikett/krage.
Vissa uppgifter, tecken och andra märken som skall fastställas utgör inte
del av märkningen,
—förpackning: skyddomslag, såsom papper, alla slags halmfodral kartonger och
lådor som används för transport av en eller flera behållare och/eller för
presentation för försäljning till konsumenten.
A.Obligatoriskauppgifter
1. Märkning av
a) bordsvin, bordsvin med geografisk beteckning och kvalitetsvin fso,
b) vin med ursprung i tredje land utom sådant vin som anges i c,
c) likörvin, pärlande vin och pärlande vin tillsatt med koldioxid som
omfattas av bilaga I samt sådant vin med ursprung i tredje land
skall innehålla följande uppgifter:
— Produktens varubeteckning.
— Nominell volym.— Verklig alkoholhalt i volymprocent.
— Varupartiets identifikationsmärkning, i enlighet med rådets direktiv 89/
396/EEG av den 14 juni 1989 om identifikationsmärkning av
livsmedelspartier.(
1)
2. Varubeteckningen skall innehålla följande uppgifter:
a) För bordsviner:
— ”Bordsvin” vid avsändning till en annan medlemsstat eller export,
med benämning av medlemsstaten om druvorna framställs och
vinifieras i den staten.
— ”Blandning av viner från olika länder i Europeiska gemenskapen”
för viner som består av en blandning av produkter med ursprung i
flera medlemsstater.
— ”Vin framställt i … av druvor skördade i …” med tillägg av
namnen på berörda medlemsstater för viner som framställs i en
medlemsstat av druvor skördade i en annan medlemsstat.
— ”Retsina” och ”vino tinto de mezcla” för vissa bordsviner.
b) För bordsviner med geografisk beteckning:
— ”Bordsvin”.
— Namnet på den geografiska enheten.
— En av följande benämningar på villkor som skall fastställas:
”Landwein”, ”vin de pays”, ”indicazione geografica tipica”,
”ονοµασία κατά παράδοςη ”, ”οίνος τοπικός ”, ”vino de la
tierra”, ”vinho regional” eller ”regional wine”. När en sådan
benämning används är ordet ”bordsvin” inte obligatoriskt.
c) För kvalitetsvin fso framställt inom ett specificerat område:
— Namnet på det specificerade området.
— Med undantag som skall fastställas
— ”Kvalitetsvin som framställts inom ett specificerat område”
eller ”kvalitetsvin fso”,
— ”Kvalitetslikörvin som framställts inom ett specificerat område”
eller ”kvalitetslikörvin fsol”,
— ”pärlande kvalitetsvin som framställts inom ett specificerat
område” eller ”pärlande kvalitetsvin fso”, eller
— ett specifikt traditionellt begrepp som skall upptas i en
förteckning som skall uprättas eller flera av dessa benämningar
då de anges i den berörda medlemsstatens bestämmelser.1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 75
(1) EGT L 186, 30.6.1989, s. 21.
▼B
d) För importerade viner, ordet ”vin”som måste obligatgoriskt komplet-
teras med angivande av ursprungsland, och när de är beskrivna med
hjälp av en geografisk ursprungsbeteckning med namnet på det
geografiska namnet i fråga,
e) För likörvin ”likörvin”,
f) För pärlande vin ”pärlande vin”,
g) För pärlande vin med tillsat av koldioxid ”pärlande vin med tillsats av
koldioxid”,
h) För vin enligt e, f och g med ursprung i tredje land, benämningar som
skall fastställas.
3. Märkning av
a) bordsvin, bordsvin med geografisk beteckning och kvalitetsvin fso,
b) vin med ursprung i tredje land,
måste utöver de uppgifter som anges i punkterna 1 och 2 inbegripa
följande:
— namnet eller tappningsföretagets namn och tappningsföretagets
kommun och medlemsstat eller för behållare med en nominell volym
på över 60 liter, motsvarande uppgifter för avsändaren,
— för importerat vin, importören eller tappningsföretaget om tappningen
har ägt rum i gemenskapen.
4. Märkningen av likörviner, pärlande viner, pärlande vin tillsatt med
koldioxid och sådana viner med ursprung i tredje land skall kompletteras
med uppgifter som skall fastställas och som skall motsvara uppgifterna i
punkterna 2 och 3.
B.Frivilligauppgifter
1. Märkningen av produkter framställda i gemenskapen får kompletteras med
nedanstående uppgifter på villkor som skall fastställas:
a) För bordsviner, bordsviner med geografisk beteckning och kvalitetsvin
fso:
— Namn, adress och ställning för den eller de personer som deltagit i
produktionskedjan.
— Produkttyp.— En särskild färg enligt de regler som producentmedlemsstaten
fastställt.
b) För bordsviner med geografisk beteckning och för kvalitetsviner fso
med undantag för kvalitetslikörvin fso och pärlande kvalitetsvin fso:
— Årgång.
— Namnet på en eller flera druvsorter.— En utmärkelse, medalj eller tävling.— Uppgifter om hur produkten erhållits eller framställningsmetod.— Kompletterande traditionella begrepp enligt de bestämmelser som
fastställts av producentmedlemsstaten.
— Namn på vingården.— Uppgift om buteljering
— på egendomen,
— hos en sammanslutning av producenter, eller— i ett företag beläget i framställningsområdet vad gäller
kvalitetsviner fso, i omedelbar närhet av denna.
c) För kvalitetsviner fso:
— Angivande av en geografisk enhet mindre än det område som
specificerats i enlighet med bestämmelserna i producentmedlems-
staten.
— Angivande av en geografisk enhet större än det område som
fastställts för att specificera ett kvalitetsvin fso.
— En benämning som anger buteljering i det fastställda området så
länge som denna angivelse är traditionell och används i det berörda
området.
2. För likörviner, pärlande viner och pärlande vin tillsatt med koldioxid samt
viner med ursprung i tredje land skall frivilliga uppgifter motsvarande dem
som avses i punkt 1 fastställas.1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 76
▼B
Denna punkt hindrar inte medlemsstaternas möjligheter att anta
bestämmelser om beskrivning fram till och med att motsvarande
gemenskapsbestämmelser börjar tillämpas.
3. När det gäller de produkter som avses i punkt A 1 får märkningen
kompletteras med andra uppgifter.
4. Producentmedlemsstaterna får göra vissa uppgifter i punkterna 1 och 2
obligatoriska, förbjuda dem eller begränsa deras användning till de viner
som erhållits på deras territorium.
C.Användningavsärskildatermer
1. Benämningen
a) ”vin” skall begränsas till att gälla produkter som överensstämmer med
definitionen i punkt 10 i bilaga I,
b) ”bordsvin” skall begränsas till att gälla produkter som överensstämmer
med definitionen i punkt 13 i bilaga I.
2. Om inte annat följer av bestämmelserna om harmonisering av lagstift-
ningen skall punkt 1 a dock inte påverka möjligheten för medlemsstaterna
att tillåta
— användningen av ordet ”vin” tillsammans med namnet på en frukt och i
form av sammansatta benämningar för att beteckna produkter som
framställs genom jäsning av andra frukter än druvor,
— andra sammansatta benämningar som innehåller ordet ”vin”.
3. Benämningen
a) ”likörvin” skall begränsas till att gälla produkter som överensstämmer
med definitionen i punkt 14 i bilaga I eller, i förekommande fall, en
definition som skall fastställas i enlighet med den inledande delen i
denna bilaga,
b) ”kvalitetslikörvin som framställts i ett specificerat område” eller
”kvalitetslikörvin fso” skall begränsas till att gälla produkter som
överensstämmer med definitionen i punkt 14 i bilaga I och med de
särskilda bestämmelserna i denna förordning,
c) ”pärlande” skall begränsas till att gälla produkter som överensstämmer
med definitionen i punkt 17 i bilaga I eller när det är lämpligt med en
definition som skall fastställas i den inledande delen i den bilagan,
d) ”pärlande kvalitetsvin” framställt inom ett specificerat område eller
”pärlande kvalitetsvin fso” skall begränsas till att gälla produkter som
överensstämmer med definitionen i punkt 17 i bilaga I samt särskilda
bestämmelser i denna förordning,
e) ”pärlande vin tillsatt med koldioxid”skall begränsas till att gälla
produkter som överensstämmer med definitionen i punkt 18i bilaga I
eller när det är lämpligt med en definition som skall fastställas i den
inledande delen i bilagan.
4. Vid användning av sammansatta benämningar som avses i punkt 2 skall
varje sammanblandning med de produkter som avses i punkt 1 vara
utesluten.
D.Despråksomfåranvändasvidmärkningen
1. De uppgifter som ingår i märkningen måste ges på ett eller flera av
gemenskapens officiella språk så att konsumenten utan svårighet kan förstå
alla dessa uppgifter.
Trots vad som sägs i första stycket skall
— namnet på det specificerade området,
— namnet på en annan geografisk enhet,— de traditionella särskilda benämningarna och de traditionella tillä-
ggsbenämningarna,
— namnet på företaget eller deras associationer samt angivelser om
tappning,
anges endast på det officiella språket i den medlemsstat på vars territorium
produkten framställdes.
De uppgifter som avses andra stycket får upprepas på ett eller flera
officiella gemenskapsspråk när det gäller produkter med ursprung i
Grekland.
De uppgifter som avses i första och andra strecksatsen i andra stycket får
ges uteslutande på ett annat gemenskapsspråk om detta språk likställs med1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 77
▼B
det officiella språket inom del av ursprungsmedlemsstatens territorium där
det specificerade området är beläget, om detta språk traditionellt och av
hävd används i den berörda medlemsstaten.
När det gäller produkter som framställs och sätts i omlopp inom deras
territorium får medlemsstaterna tillåta att de uppgifter som avses i andra
stycket även ges på ett språk som inte är ett officiellt gemenskapsspråk om
detta språk traditionellt och av hävd används i den berörda medlemsstaten
eller inom en del av dess territorium.
Produktmedlemsstaterna får tillåta avseende deras produkter att de
uppgifter som avses i andra stycket även ges på ett annat språk om detta
språk traditionellt används för sådana närmare uppgifter.
2. Det får fastställas ytterligare undantag från punkt 1.
E.Koder
1. I enlighet med de detaljerade regler som skall fastställas skall en kod
användas vid märkning
— av en produkt som omfattas av A.1, utom en sådan produkt som avses i
följande strecksats, för att fullständigt eller delvis ge uppgifter om
namnet på ett specificerat område som skiljer sig från den beteckning
som får användas för produkten i fråga. Medlemsstaterna får dock
föreskriva andra lämpliga åtgärder för sitt eget territorium för att
undvika förväxling med det specificerade området i fråga.
— av ett bordsvin som avses i andra och tredje strecksatsen i punkt A 2 a
för att ange tappningsföretagets eller avsändarens huvudkontor och, när
så är lämpligt, platsen för tappning eller avsändning.
Enligt villkor som skall fastställas får en kod användas på etiketten för
produkter som avses i denna bilaga för de uppgifter som avses i punkt A3
förutsatt att den medlemsstat inom vars territorium dessa produkter tappas
tillåter detta. Denna möjlighet gäller på villkor att etiketten anger det
fullständiga namnet eller firmanamnet på en annan person eller samman-
slutning av personer än tappningsföretaget som har medverkat vid
distribution, samt namnet på den kommun eller kommundel där personen
eller sammanslutningen har sitt säte.
F.Märkesnamn
1. När beteckningen, presentationen och reklamen som avser produkter enligt
denna förordning kompletteras med märkesnamn får dessa namn inte
innehålla ord, delar av ord, tecken eller bilder
a) som lätt kan ge upphov till förväxling eller vilseleda de personer till
vilka de riktar sig enligt artikel 48, eller
b) — som av de personer till vilka de riktar sig kan förväxlas, helt eller
delvis, med en beteckning för ett bordsvin, ett likörvin, pärlande
vin, pärlande vin med tillsats av koldioxid, kvalitetsvin fso eller ettimporterat vin vars beteckning regleras av gemenskapsbe-
stämmelser, eller med beteckningen för en annan produkt som
avses i denna bilaga, eller
— som är identiska med beteckningen för en sådan produkt, om inte de
produkter som används föratt framställa de slutprodukter som avses
ovan har rätt till en sådan beteckning eller presentation.
Dessutom får den märkning som används för att beteckna ett bordsvin, ett
likörvin, ett pärlande vin, ett pärlande vin med tillsats av koldioxid, ettkvalitetsvin fso eller ett importerat vin inte innehålla märkesnamn med
ord, delar av ord, tecken eller bilder som
a) när det gäller
— bordsviner, likörviner, pärlande viner och pärlande viner med
tillsats av koldioxid innehåller namnet på ett kvalitetsvin fso,
— kvalitetsviner fso innehåller namnet på ett bordsvin,— importerade viner innehåller namnet på ett bordsvin eller ett
kvalitetsvin fso,
b) när det gäller bordsviner som betecknas med en geografisk beteckning,
kvalitetsviner fso eller importerade viner, innehåller falska uppgifter,
särskilt om geografiskt ursprung, druvsort, årgång eller en angivelse av
en högre kvalitet,
c) när det gäller andra bordsviner än de som avses i punkt b, likörviner,
pärlande viner och pärlande viner med tillsats av koldioxid innehåller
uppgifter om geografiskt ursprung, druvsort, årgång eller angivelse av
en högre kvalitet,1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 78
▼B
d) när det gäller importerade viner, kan ge upphov till förväxling med en
bild som används för att beteckna ett bordsvin, ett likörvin, ett pärlande
vin, ett pärlande vin med tillsats av koldioxid, ett kvalitetsvin fso eller
ett importerat vin med geografisk beteckning.
2. Genom undantag från punkt b i första stycket i punkt 1 får innehavaren av
ett registrerat varumärkte för ett vin eller en druvmust som är identisk med
— namnet på en geografisk enhet mindre än ett specificerat område som
används för att beteckna ett kvalitetsvin fso, eller
— namnet på en geografisk enhet som används för att beteckna ett
bordsvin som betecknas genom en geografisk beteckning, eller
— namnet på ett importerat vin som betecknas genom en geografisk
beteckning,
fortsätta att använda detta varumärke fram till och med den 31 december
2002,även om han inte har rätt till detta namn enligt punkt 1 första stycket,
under förutsättning att varumärket
a) registrerades senast den 31 december 1985 av den behöriga myndig-
heten i en medlemsstat enligt gällande rätt vid tidpunkten för
registreringen, och
b) faktiskt har använts utan avbrott sedan registreringen och fram till den
31 december 1986, eller om registreringen skedde före den 1 januari
1984, åtminstone sedan sistnämnda datum.
Dessutomfår innehavaren av ett välkänt och registrerat märkesnamn förett
vin eller en druvmust som innehåller ord som är identiska med namnet på
ett specificerat område eller namnet på en geografisk enhet som är mindre
än ett specificerat område, fortsätta att använda detta märkesnamn, även
om han inte har rätt till detta namn enligt punkt 1, om märkesnamnet
överensstämmer med den ursprungliga innehavarens eller den ursprungliga
namnupplåtarens identitet, under förutsättning att märkesnamnet registre-
rades minst 25 år före producentmedlemsstatens officiella erkännande av
ifrågavarande geografiska namn, i enlighet med gemenskapens relevanta
bestämmelser för kvalitetsviner fso och att märkesnamnet faktiskt har
använts utan uppehåll.
De märkesnamn som uppfyller villkoren i första och andra stycket får inte
åberopas mot användningen av de namn på geografiska enheter som
används för att beteckna ett kvalitetsvin fso eller ett bordsvin.
3. Rådet skall på kommissionens förslag med kvalificerad majoritet senast
den 31 december 2002 besluta om en eventuell förlängning av den tidsfrist
som avses i första stycket i punkt 2.
4. Medlemsstaterna skall till kommissionen anmäla de varumärken som avses
i punkt 2 allteftersom de får kännedom om dem.
Kommissionen skall vidarebefordra dessa uppgifter till de behöriga
myndigheter i medlemsstaterna som har utsetts att kontrollera attgemenskapens bestämmelser följs i vinsektorn.
G.Utsläppandepåmarknaden,kontrollochskydd
1. Från och med det ögonblick produkten släpps ut på marknaden i ett kärl
med en nominell volym på högst 60 liter skall kärlet märkas. Denna
märkning skall vara förenlig med denna förordning. Detsamma gäller för
behållare med en maximal nominell volym över 60 liter när de är märkta.
2. Det kan beslutas om undantag från punkt 1.
3. Varje medlemsstat skall ansvara för kontroll och skydd av kvalitetsviner
fso och bordsviner med geografisk beteckning som saluförs i enlighet med
denna förordning.
4. Importerade viner avsedda för direkt konsumtion som betecknas med en
geografisk beteckning får i samband med att de släpps ut på marknaden
inom gemenskapen och under förutsättning av ömsesidighet, omfattas av
den skydds- och övervakningsordning som avses i punkt 3.
Bestämmelserna i ovanstående stycke skall genomföras genom avtal med
de berörda tredje länderna; förhandlingar och slutande av avtal skall ske
enligt förfarandet i artikel 133 fördraget.1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 79
▼B
BILAGA VIII
BETECKNING, BENÄMNING, PRESENTATION OCH SKYDD AV
MOUSSERANDEVIN
A.Definitioner
1. Denna bilaga innehåller regler för beteckning och presentation av följande
produkter:
a) Mousserande vin enligt bilaga I punkt 15, vilket bearbetats i
gemenskapen.
b) Mousserande vin med tillsatt koldioxid enligt bilaga I punkt 16, med
ursprung i gemenskapen.
c) Mousserande vin som definieras i denna förordning enligt förfarandet i
artikel 75, med ursprung i tredje land.
d) Mousserande vin med tillsatt koldioxid vilket definieras i denna
förordning enligt förfarandet i artikel 75, med ursprung i tredje land.
Mousserande vin enligt 1 a omfattar följande viner:
— Mousserande vin enligt bilaga V punkt H.
— Mousserande kvalitetsvin enligt bilaga V punkt I.
— Mousserande kvalitetsvin från specificerade områden (mousserande
kvalitetsvin fso) enligt bilaga VI punkt K.
2. I denna bilaga används följande beteckningar med de betydelser som här
anges:
—märkning: alla benämningar, symboler, illustrationer eller märken,
eller all annan beteckning som kännetecknar produkten och som
förekommer på samma behållare, inklusive dess förslutning, samt
behållarens halsetikett/krage och på flaskhalsens överdrag. Vissa
uppgifter, tecken eller märken som senare skall fastställas skall ej
utgöra del av märkningen.
—förpackning: skyddsomslag, såsom papper, alla slags halmfodral,
kartonger och lådor, som används vid transport av en eller flera
behållare och/eller för produktens presentation för försäljning till
konsumenten.
—producent: av en produkt som anges i punkt 1: den fysiska eller
juridiska person, eller en sammanslutning av dessa personer, som
ansvarar för produktion eller som låter någon ansvara för den för sin
räkning.
—produktion: bearbetning av färska druvor, druvsaft och vin till en av de
produkter som anges i punkt 1.
B.Obligatoriskauppgifter
1. För de produkter som anges i A.1 skall märkningen innehålla följande
uppgifter:
a) Uppgift om varubeteckning enligt D.2.
b) Produktens nominella volym.
c) Uppgift om produkttyp enligt D.3.
d) Verklig alkoholhalt i volymprocent enligt de regler som skall
fastställas.
2. För de produkter som anges i A.1 a och b skall etiketten utöver uppgifterna
enligt punkt 1 också innehålla följande uppgifter:
— Namn på och firma för producenten eller en försäljare etablerad i
gemenskapen.
— Namnet på den kommun eller del av kommun och den medlemsstat i
vilken ovan nämnda person har sitt säte enligt D.4 och D.5.
De producerande medlemsstaterna kan dock göra det obligatoriskt att ange
producentens fullständiga namn eller firma.
Om producentens namn eller firma förekommer på etiketten och om
produktion äger rum i en annan kommun eller del av en kommun eller i en
annan medlemsstat än de som anges i första stycket andra strecksatsen,
skall de uppgifter somdär avses kompletteras med angivande av namnet på
den kommun eller del av kommun där produktionen äger rum, och om den
äger rum i en annan medlemsstat, med angivande av denna stat.1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 80
▼B
3. För de produkter som anges i A.1 c och d skall etiketten utöver uppgifterna
i punkt 1 också innehålla följande uppgifter:
a) Importörens namn och firma samt den kommun och den medlemsstat
där importören har sitt säte.
b) Producentens namn eller firma samt namnet på den kommun och det
tredje land där producenten har sitt säte enligt D.4 och D.5.
4. Etiketten skall innehålla kompletterande uppgifter i följande fall:
— För produkter som framställts av vin med ursprung i tredje land, enligt
bilaga I punkt 15 sjätte strecksatsen, skall det på märkningen finnas
uppgift om att produkten har framställts av importerat vin med
angivande av det tredje land där det vin som använts för att skapa
cuvéen har sitt ursprung.
— För mousserande kvalitetsviner fso skall märkningen innehålla namnet
på det specificerade område, där de druvor som bearbetats för att
framställa produkten har skördats.
— För sådant mousserande kvalitetsvin av aromatisk typ som anges i
bilaga VI punkt K.10 skall märkningen innehålla dels namnet på den
druvsort som de är framställda av, dels uppgiften ”framställt av druvor
av aromatisk typ”.
C.Frivilligauppgifter
1. För de produkter som anges i A.1 kan märkningen kompletteras med andra
uppgifter, såvida
— de inte skulle kunna skapa förvirring hos den som informationen
vänder sig till, särskilt beträffande de obligatoriska uppgifterna enligt B
och de frivilliga uppgifterna enligt E,
— bestämmelserna i E i förekommande fall respekteras.
2. För övervakning och kontroll inom sektorn för mousserande vin kan
behöriga organ kräva att den producent eller försäljare som anges i B.2
första stycket första strecksatsen, genom att följa de allmänna förfarande-
regler som varje medlemsstat fastställt, lägger fram bevis på att de
uppgifter som använts för beteckningen och som avser produktens art,
identitet, kvalitet, sammansättning, ursprung eller härkomst, eller samma
uppgifter för de produkter som har använts vid bearbetningen.
Om denna begäran kommer från
— behörigt organ i den medlemsstat där producenten eller försäljaren är
etablerad, kan detta organ kräva sådant bevis direkt av denne,
— behörigt organ i en annan medlemsstat, skall detta organ ge det
behöriga organet i den medlemsstat där producten eller försäljaren är
etablerad, inom ramen för deras direkta samarbete, alla nödvändiga
uppgifter så att sistnämnda organ kan kräva bevisen ifråga; det
begärande organet skall därefter hållas underrättat om behandlingen av
begäran.
Om de behöriga organen konstaterar att ett sådant bevis inte har lämnats,
skall de benämningar som använts anses som icke överensstämmande med
denna förordning.
D.Närmarereglerförobligatoriskauppgifter
1. De uppgifter som anges i B skall
— sammanföras inom samma synfält på behållaren,
— presenteras med klara, läsliga, outplånliga och tillräckligt stora
bokstäver så att de klart framträder mot den bakgrund som de är
tryckta på och så att man klart och tydligt kan urskilja dem från andra
skrivna uppgifter och illustrationer.
Det är dock tillåtet att låta obligatoriska uppgifter om importören
förekomma utanför det synfält inom vilket de andra obligatoriska
uppgifterna är placerade.
2. Varubeteckning enligt B.1 a skall anges med hjälp av följande benäm-
ningar:
a) För mousserande vin enligt bilaga V punkt I: ”mousserande vin”.
b) För mousserande kvalitetsvin enligt bilaga V punkt I, om det skiljer sig
från det vin som anges i d nedan, ”mousserande kvalitetsvin” eller
”Sekt”.1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 81
▼B
c) För mousserande kvalitetsvin fso enligt bilaga VI punkt K:
— ”mousserande kvalitetsvin från specificerat område” eller ”mousse-
rande kvalitetsvin fso”, eller ”Sekt bestimmter Anbaugebiete” eller
”Sekt bA”, eller
— en särskild traditionell benämning som valts bland dem som anges i
bilaga VII punkt A.2 c andra strecksatsens fjärde understrecksats av
den medlemsstat i vilken bearbetningen ägt rum och som finns
upptagen på en förteckning som ännu ej fastställts, eller
— ett av de områden somspecificerats förett mousserande kvalitetsvin
fso och som fastställts genom tilllämpning av undantaget i bilaga
VII punkt A.2 c andra strecksatsen, eller
— två av dessa benämningar använda gemensamt.
Medlemsstaterna kan dock för vissa mousserande kvalitetsviner fso
som producerats på deras territorium föreskriva att vissa benämningar
enligt första stycket bör användas antingen ensamma eller gemensamt.
d) För ett mousserande kvalitetsvin av aromatisk typ enligt bilaga V punkt
I: ”mousserande kvalitetsvin av aromatisk typ”.
e) För ett mousserande vin med ursprung i tredje land:
— ”mousserande vin”,
eller
— ”mousserande kvalitetsvin” eller ”Sekt” när villkoren för pro-
duktionen har erkänts som motsvarande dem som anges i bilaga V
punkt I.
För dessa mousserande viner hör varubeteckningen ihop med en
hänvisning till det tredje land i vilket de bearbetade druvorna
skördades, bereddes och omvandlades till mousserande vin. När de
produkter som bearbetats för produktion av mousserande vin erhållits
från ett annat land än det i vilken bearbetningen äger rum, skall
angivandet av bearbetningslandet enligt punkt B.3 framgå klart och
tydligt bland alla uppgifter på märkningen.
f) För mousserande vin med tillsatt koldioxid med ursprung i gemenska-
pen eller tredje land: ”mousserande vin med tillsatt koldioxid”. När det
inte framgår av det språk som används för denna uppgift att koldioxid
har tillsatts, skall märkningen kompletteras med ”framställt genom
tillsats av koldioxid” enligt närmare regler som skall fastställas.
3. Uppgiften om produkttyp utifrån sockerhalten enligt B.1 c skall anges med
hjälp av en av följande benämningar, som skall kunna förstås i den
medlemsstat eller i det tredje land somimporterar produkten till försäljning
direkt till konsumenterna:
— ”Brut nature”, ”naturherb”, ”bruto natural”, ”pas dosé”, ”dosage zéro”
eller ”dosaggio zero”, om sockerhalten understiger 3 gram per liter.
Dessa benämningar får endast användas för produkter till vilka något
socker inte har tillsatts efter den jäsningsprocess som gör vinet
mousserande.
— ”Extra brut”, ”extra herb”, ”extra bruto”, om sockerhalten ligger
mellan 0 och 6 gram per liter.
— ”Brut”, ”herb” eller ”bruto”, om sockerhalten understiger 15 gram per
liter.
— ”Extra dry”, ”extra trocken” eller ”extra seco”, om sockerhalten ligger
mellan 12 och 20 gram per liter.
— ”Sec”, ”trocken”, ”secco” eller ”asciutto”, ”dry”, ”tør”, ” ξηρός”,
”seco”, ”torr” eller ”kuiva”, om sockerhalten ligger mellan 17 och 35
gram per liter.
— ”Demi-sec”, ”halbtrocken”, ”abboccato”, ”medium dry”, ”halvtør”,
”ηµίξηρος ”, ”semi seco”, ”meio seco”, ”halvtorr” eller ”puolikuiva”,
om sockerhalten ligger mellan 33 och 50 gram per liter.
— ”Doux”, ”mild”, ”dolce”, ”sweet”, ”sød”, ” γλυκύς”, ”dulce”, ”doce”,
”söt” eller ”makea”, om sockerhalten överstiger 50 gram per liter.
Om produktens sockerhalt medger att två av benämningarna i första
stycket anges, får producenten eller importören endast använda en av dem
efter eget val.
Med avvikelse från B.1 c när det gäller mousserande kvalitetsvin av
aromatisk typ enligt bilaga V punkt I.3 och för mousserande kvalitetsvin
fso av aromatisk typ enligt bilaga VI punkt K.10, får den benämning som
anger produkttyp enligt första stycket ersättas av en uppgift om
sockerhalten uttryckt i gram per liter efter det att den fastställts genom
analys.1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 82
▼B
För att beteckna den produkttyp som klassificeras utifrån sin sockerhalt är
endast de uppgifter som anges i det första och det tredje stycket tillåtna på
märkningen.
4. Producentens namn eller firma samt namnet på den kommun eller del av
kommun och stat där producenten har sitt säte skall anges
— antingen i klartext,
— eller för produkter som produceras i gemenskapen med en kod, såvida
namnet eller firman för den person eller grupp av personer som
förutom producenten har medverkat vid omsättningen av produkten
samt namnet på den kommun eller del av kommun och medlemsstat
där denna person eller grupp har sitt säte anges i klartext.
5. Om namnet på en kommun eller del av kommun finns på etiketten,
antingen för att ange säte för producenten eller en annan person som
medverkat vid omsättningen av produkten eller för att närmare ange
produktionsorten, och denna uppgift innehåller namnet på ett specificerat
område enligt bilaga VI punkt A, vilket skiljer sig från det som får
användas för att beskriva produkten i fråga, skall detta namn anges med
hjälp av en kod.
Medlemsstaterna får dock för att beskriva produkter som producerats på
det egna territoriet föreskriva andra lämpliga åtgärder, framför allt i fråga
om storleken på bokstäverna för dessa uppgifter, för att undvika förvirring
i fråga om vinets geografiska ursprung.
6. De benämningar som används för att ange produktionssättet får fastställas i
tillämpningsföreskrifterna.
E.Användningavvissaspecifikatermer
1. Namnet på en annan geografisk enhet än ett specificerat område, vilken är
mindre än en medlemsstat eller ett tredje land, får användas endast för att
komplettera beteckningen av ett
— mousserande kvalitetsvin fso,
— mousserande kvalitetsvin som givits namnet på en sådan geografisk
enhet enligt tillämpningsföreskrifterna, eller
— mousserande vin med ursprung i tredje land, för vilket de fastställda
villkoren för produktionen har erkänts som likvärdiga med de villkor
för ett mousserande kvalitetsvin med en geografisk enhets namn
enligt bilaga V punkt I.
Denna uppgift får användas endast om
a) den överensstämmer med bestämmelserna i den medlemsstat eller det
tredje land där det mousserande vinet bearbetades,
b) den berörda geografiska enheten är exakt avgränsad,
c) alla de druvor ur vilka produkten har erhållits har sitt ursprung i denna
geografiska enhet, med undantag för de produkter som ingår i
tiragelikören eller expeditionslikören,
d) denna geografiska enhet, när det gäller mousserande kvalitetsvin fso,
ligger i det specificerade område vars namn vinet bär,
e) namnet på denna geografiska enhet, när det gäller mousserande
kvalitetsvin, inte är avsett för ett mousserande kvalitetsvin fso.
Med avvikelse från andra stycket punkt c får medlemsstaterna tillåta
uppgift om namnet på en geografisk enhet som är mindre än ett
specificerat område för att komplettera beskrivningen av ett mousserande
kvalitetsvin fso, om produkten är framställd av minst 85 % druvor som
skördats inom denna enhet.
2. Namnet på en druvsort får användas endast för att komplettera
beteckningen av en sådan produkt enligt punkt A.1
— i punkt a,
eller
— i punkt c, för vilken de fastställda villkoren för bearbetningen har
erkänts som likvärdiga med dem i bilaga V punkt I eller i bilaga VI
punkt K.
Uppgift om namnet på en druvsort eller om en synonym för detta namn
får förekomma endast om
a) odlingen av denna sort och användningen av de produkter som
framställts av denna överensstämmer med gemenskapsbestämmel-
serna eller bestämmelserna i det tredje land där de bearbetade
druvorna skördats,1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 83
▼B
b) denna sort finns med på en förteckning, som skall fastställas av den
medlemsstat i vilken de produkter som använts föratt bilda cuvéen har
erhållits; när det gäller mousserande kvalitetsvin fso skall denna
förteckning fastställas enligt bilaga VI punkt B.1 eller K.10 a.
c) namnet på denna sort inte kan ge upphov till sammanblandning med
ett specificerat område eller en geografisk enhet som används som
beteckning på ett annat vin som produceras i gemenskapen eller
importeras,
d) namnet på denna sort inte upprepas i sammma uttryck utom om det
förekommer flera druvsorter med samma namn och om detta namn
finns upptaget i en förteckning som producentmedlemsstaten skall
upprätta; denna förteckning skall överlämnas till kommissionen som
skall informera de övriga medlemsstaterna,
e) produkten som helhet har framställts av den aktuella sorten, med
undantag för produkter som ingår i tiragelikör och expeditionslikör,
och denna sort är avgörande för den aktuella produktens karaktär,
f) produktionen inklusive lagringen hos producenten, räknat från den
jäsningstid som är avsedd att göra cuvéen mousserande inte under-
stigit 90 dagar, och såvitt jäsningstiden för att göra cuvéen
mousserande och tiden för lagring på bottensatsen har uppgått till
— minst 60 dagar,
— minst 30 dagar om jäsningen har skett i behållare som är försedda
med en omrörningsanordning.
Denna bestämmelse skall dock inte tillämpas på sådana aromatiska
mousserande viner som avses i bilaga V punkt I.3 eller i bilaga VI
punkt K.10.
Utan hinder av andra stycket får producentmedlemsstaterna— medge att namnet på en druvsort anges om produkten till minst
85 % har framställts av druvor av den aktuella sorten, med
undantag för produkter som ingår i tiragelikör och expeditions-
likör, och sorten är avgörande för den aktuella produktens
karaktär,
— medge att två eller tre druvsorter anges när producentmedlems-
statens regler föreskriver detta såvitt alla de druvor från vilka
denna produkt erhållits kommer från dessa sorter, med undantagför produkter som ingår i tiragelikör och expeditionslikör, och att
blandningen av dessa sorter är avgörande för den aktuella
produktens karaktär,
— medge att endast vissa druvsorter som avses i andra stycket anges.
3. Uppgiften ”jäsning på flaska” får endast användas för att beteckna ett
— mousserande kvalitetsvin fso,
— mousserande kvalitetsvin,
eller
— mousserande vin med ursprung i ett tredje land där de villkor som
fastställs för produktionen av det har erkänts som likvärdiga med dem
som avses i bilaga V punkt I eller i bilaga VI punkt K.
Den benämning som anges i första stycket får användas endast om
a) den bearbetade produkten har gjorts mousserande genom en andra
alkoholjäsning på flaska,
b) produktionstiden inklusive lagringen hos producenten, räknat från den
jäsningstid som är avsedd att göra cuvéen mousserande inte under-
stigit nio månader,
c) jäsningstiden för att göra cuvéen mousserande och tiden för lagring på
bottensatsen har uppgått till minst 90 dagar,
d) den bearbetade produkten har skilts från bottensatsen genom filtrering
enligt tappningsmetoden eller genom att flaskan öppnas.
4. Uttrycken ”jäsning på flaska enligt traditionell metod”, ”traditionell
metod”, ”klassisk metod” eller ”traditionell klassisk metod” samt uttryck
som härrör från översättning av dessa termer får endast användas för att
beteckna ett
— mousserande kvalitetsvin fso,
— mousserande kvalitetsvin,
eller
— mousserande vin med ursprung i ett tredje land där de villkor som
fastställs för bearbetningen av det har erkänts som likvärdiga med
dem som avses i bilaga V punkt I eller i bilaga VI punkt K.1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 84
▼B
De benämningar som anges i första stycket får användas endast om den
bearbetade produkten
a) har gjorts mousserande genom en andra alkoholjäsning på flaska,
b) utan uppehåll befunnit sig på bottensatsen under minst nio månader
hos samma producent sedan cuvéen bildats,
c) har skilts från bottensatsen genom att flaskan öppnas.
5. En uppgift avseende en produktionsmetod som innehåller namnet på ett
specificerat område, någon annan geografisk enhet eller en term som är
avledd av dessa namn får endast användas för att beteckna ett
— mousserande kvalitetsvin fso,
— mousserande kvalitetsvin,
eller
— mousserande vin med ursprung i ett tredje land där de villkor som
fastställs för bearbetningen av det har erkänts som likvärdiga med
dem som avses i bilaga V punkt I eller i bilaga VI punkt K.
Denna benämning får endast användas för att beteckna en produkt som är
berättigad till en geografisk uppgift som avses i första stycket.
6. I fråga om de mousserande kvalitetsviner fso som uppfyller villkoren i
punkt 4 andra stycket
a) är benämningen ”Winzersekt” förbehållen mousserande kvalitetsviner
fso som är producerade i Tyskland och benämningen ”Hauersekt”
förbehållen mousserande kvalitetsviner fso som är producerade i
Österrike, där de två mousserande kvalitetsvinerna fso
— har erhållits från druvor som skördats på samma vinodling,
inbegripet sammanslutningar av producenter, där producenten i
enlighet med punkt D 4 framställer vin av druvor som är avsedda
för produktion av mousserande kvalitetsviner fso,
— saluförs av den producent som avses i första strecksatsen och är
försedda med etiketter som innehåller uppgifter om vinodling,
druvsort och årgång.
I tillämpningsföreskrifterna får ytterligare villkor fastställas för
användande av benämningen ”Winzersekt” och för motsvarande
benämningar på andra gemenskapsspråk. I samma föreskrifter får en
medlemsstat införa särskilda bestämmelser, särskilt strängare sådana.
Benämningarna enligt ovan får endast användas på originalspråket.
b) Benämningen ”crémant” är förbehållen mousserande kvalitetsviner
fso
— för vilka den medlemsstat där produktionen äger rum anger denna
benämning tillsammans med namnet på det specificerade området,
— framställda ur druvmust från pressning av druvor, hela när det
gäller vita mousserande kvalitetsviner fso, upp till 100 liter per
150 kg druvskörd,
— innehållande högst 150 mg svaveldioxid per liter,
— innehållande mindre än 50 gram socker per liter,
och
— framställda med hänsyn till de eventuella särskilda tilläggsregler
för produktionen och beteckningen som fastställts av den
medlemsstat där produktionen har ägt rum.
Utan hinder av första strecksatsen får producenter av mousserande
kvalitetsvin fso vilka inte tilldelats benämningen ”crémant” av den
berörda medlemsstaten enligt denna bestämmelse använda denna
benämning underförutsättning att de traditionellt har använt den under
minst tio år före den 1 juli 1996.
Denberörda medlemsstaten skall till kommissionen överlämna uppgift
om i vilka fall detta undantag har åberopats.
7. Året för skörden får anges endast som komplettering till beteckningen på
ett
— mousserande kvalitetsvin fso,
— mousserande kvalitetsvin,
eller
— mousserande vin med ursprung i ett tredje land där de villkor som
fastställts för produktion av det har erkänts som likvärdiga med dem
som avses i bilaga V punkt I eller i bilaga VI punkt K.1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 85
▼B
Året för skörden får anges endast om produkten till minst 85 % har
framställts av druvor skördade under året i fråga, med undantag för
produkter som ingår i tiragelikör eller expeditionslikör.
Medlemsstaterna får dock för mousserande kvalitetsvin fso som
producerats på deras territorium föreskriva att året för skörden får anges
endast om produkten helt och hållet har framställts av druvor skördade
under året i fråga, med undantag för produkter som ingår i tiragelikör
eller expeditionslikör.
8. En benämning som anger hög kvalitet får endast användas om
— mousserande kvalitetsvin fso,
— mousserande kvalitetsvin,
eller
— mousserande vin med ursprung i ett tredje land där de villkor som
fastställs för produktionen av det har erkänts som likvärdiga med dem
som avses i bilaga V punkt I eller i bilaga VI punkt K.
9. En medlemsstats eller ett tredje lands namn eller ett därav härlett adjektiv
tillsammans med varubeteckningen enligt punkt D 2 får anges endast om
produkten har framställts uteslutande av druvor som skördats och
bearbetats för vinframställning på den medlemsstatens eller på det tredjelandets territorium där produktionen har ägt rum.
10. Beteckningen på någon av de produkter som avses i punkt A 1 får
kompletteras med en benämning eller ett märke som hänför sig till en
medalj eller ett pris som erhållits i en tävling eller någon annan
utmärkelse om dessa utdelats av en officiell eller officiellt erkänd
organisation för en bestämd mängd av produkten i fråga.
11. Benämningarna ”premium” eller ”réserve” får användas för att komplet-
tera beteckningen endast i fråga om
— uppgiften ”mousserande kvalitetsvin”,
eller
— någon av de benämningar som avses i punkt D 2 c.
Benämningen ”réserve” kan vid behov kompletteras med en kvalitets-
bestämning på de villkor som har fastställts av producentmedlemsstaten.
12. Vid behov kan det i tillämpningsföreskrifterna fastställas
a) villkor för användningen av
— benämning enligt punkt 8,
— benämningar i fråga om annat produktionssätt än de som anges i
punkterna 3-6,
— benämningar som anger särskilda egenskaper hos de druvsorter
som produkten i fråga framställts av,
b) en förteckning över de benämningar som avses i a.
F.Språksomfåranvändasvidmärkningen
De uppgifter som avses i
— punkt B skall ges på ett eller flera officiella gemenskapsspråk så att
konsumenten utan svårighet kan förstå alla uppgifter,
— punkt C skall ges på ett eller flera officiella gemenskapsspråk.
När det gäller produkter som släppts ut på marknaden inom deras territorium
får medlemsstaterna tillåta att dessa uppgifter ges även på ett språk som inte
är ett officiellt gemenskapsspråk om detta språk traditionellt och av hävd
används i den berörda medlemsstaten eller inom en del av dess territorium.
Trots vad som sägs ovan
a) skall
— när det gäller mousserande kvalitetsviner fso, namnet på det
specificerade området enligt punkt 4 andra strecksatsen anges,
— när det gäller mousserande kvalitetsviner fso eller mousserande
kvalitetsviner, namnet på en annan geografisk enhet enligt punkt E 1
anges,
endast på det officiella språket i den medlemsstat på vars territorium pro-
duktionen har ägt rum; när det gäller ovan nämnda produkter som
producerats i Grekland får uppgifterna upprepas på ett eller flera andra
officiella gemenskapsspråk.1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 86
▼B
b) när det gäller produkter med ursprung i tredje land
— är det tillåtet att använda det officiella språket i det tredje land där
produktionen har ägt rum under förutsättning att de uppgifter som
avses i punkt B 1 dessutom anges på ett officiellt gemenskapsspråk,
— kan översättning av vissa uppgifter enligt punkt C bestämmas genom
tillämpningsföreskrifter.
c) när det gäller produkter med ursprung i gemenskapen avsedda för export
får uppgifterna enligt punkt B på ett officiellt gemenskapsspråk upprepas
på något annat språk.
G.Presentation
1. De produkter som avses i punkt A 1 kan endast lagras med tanke på
försäljning eller släppas ut på marknaden i glasflaskor
a) som tillsluts med hjälp av
— en champinjonkork av kork eller annat material vars kontakt med
livsmedel är tillåten och som hålls på plats av en fästanordning som
vid behov är täckt av en kapsyl och överdragen med metallbleck
som helt och hållet täcker korken samt hela eller delar av
flaskhalsen,
— någon annan lämplig förslutningsanordning om det gäller flaskor
som innehåller högst 0,20 liter, och
b) märkta i överensstämmelse med denna förordning.
Den förslutningsanordning som avses i första stycket punkt a första och
andra strecksatserna får inte vara täckt av en kapsyl eller ett metallbleck
som innehåller bly.
När det gäller de produkter som avses i punkt A 1 och som framställs
genom en andra jäsning i en sådan flaska som avses i punkt F 3 och F 4
kan undantag för mousserande viner som ännu är under produktion och
som är tillslutna med en provisorisk kork och inte är försedda med etikett
a) fastställas av producentmedlemsstaten, om vinerna
— är avsedda att bli mousserande kvalitetsviner fso,
— endast omsätts mellan tillverkarna inom det berörda specificerade
området,
— är försedda med ett följedokument,
och
— kontrolleras särskilt.
b) tillämpas till och med den 31 december 2001 på tillverkare av
mousserande kvalitetsviner som uttryckligen har godkänts av den
berörda medlemsstaten och som iakttar de villkor som medlemsstaten
bestämt, särskilt i fråga om kontroll.
Före den 30 juni 2000 skall de berörda medlemsstaterna framlägga en
rapport till kommissionen om tilllämpningen av dessa undantag.
Kommissionen skall vid behov lägga fram de förslag som är
nödvändiga för att fullfölja tillämpningen.
2. Enligt närmare regler som skall fastställas är de enda produkter som får
emballeras i flaskor av typ ”mousserande vin” eller någon liknande typ,
som tillsluts enligt punkt 1 a, för försäljning utsläppande på marknaden
eller export
— produkter enligt artikel A 1,
— drycker som traditionellt emballeras på detta sätt, och
— som motsvarar definitionerna av pärlande vin eller pärlande vin
tillsatt med koldioxid i bilaga I punkterna 17 och 18,
eller
— erhållits genom alkoholjäsning av en frukt eller annan jord-
bruksråvara, särskilt de produkter som avses i bilaga VI punkt C 2
och de produkter somomfattas av rådets förordning (EEG) nr 1601/
91 om allmänna bestämmelser för definition, beskrivning och
presentation av aromatiserade viner, aromatiserade vinbaserade
drycker och aromatiserade drinkar baserade på vinprodukter(1),
eller
— som har en alkoholhalt i volymprocent av högst 1,2 vol. %,1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 87
(1) EGT L 149, 14.6.1991, s. 1.
▼B
— produkter som även om de emballeras på detta sätt, inte riskerar att
leda till förväxling hos eller vilseleda konsumenten när det gäller
produktens art.
3. Om formerna för märkning inte regleras i denna bilaga kan detta ske
genom tillämpningsföreskrifterna, bl.a i fråga om
a) etiketternas placering på behållarna,
b) etiketternas minimistorlek,
c) fördelningen av beskrivningen på etiketterna,
d) storleken på bokstäverna på etiketterna,
e) användningen av tecken, illustrationer eller märken.
4. När förpackningen till en produkt enligt punkt 1.A är försedd med en eller
flera uppgifter som hänför sig till den förpackade produkten skall dessa
utan att det påverkar punkt 5, överensstämma med denna förordning.
5. När de behållare som innehåller en produkt enligt punkt A.1 presenteras i
förpackning för försäljning till enskild konsument skall förpackningen vara
försedd med märkning enligt denna förordning.
Närmare föreskrifter skall fastställas så att alltför rigorös tillämpning kan
undgås i de fall då särskilda förpackningar innehåller små mängder
produkter enligt punkt A.1, ensamma eller i förening med andra produkter.
H.Märken
1. När beteckning, presentation och reklam som hänför sig till produkter
enligt punkt A.1 kompletteras med märken, får dessa inte innehålla ord,
delar av ord, tecken eller illustrationer som är
a) ägnade att leda till förväxling hos eller vilseleda de personer till vilka
de är riktade enligt artikel 51 a,
eller
b) möjliga att förväxla med hela eller delar av beskrivningen för ett
bordsvin, kvalitetsvin framställt inom ett specificerat område, inbe-
gripet mousserande kvalitetsvin fso, eller importerat vin vars
beskrivning regleras i gemenskapens bestämmelser eller med beskriv-
ningen av en annan produkt enligt punkt A.1, eller identiska med
beskrivningen av en sådan produkt utan att de produkter som används
för bildandet av denna cuvée mousserande vin berättigar till en sådan
beteckning eller presentation.
2. Med avvikelse från punkt 1 b får innehavaren av ett välkänt märke som är
registrerat för en produkt enligt punkt A.1, vilket innehåller ord identiska
med namnet på ett specificerat område eller med namnet på en mer
begränsad geografisk enhet än ett specificerat område, fortsätta att använda
detta märke så länge det motsvarar identiteten hos den ursprungliga
innehavaren eller den som ursprungligen tillhandahöll namnet, även om
haninte har rätt till detta namn enligt punkt 1, förutsatt att märket
registerades minst 25 år före det officiella erkännandet av det geografiska
namnet i fråga av den producerande medlemsstaten i enlighet med artikel
54.4 när det gäller mousserande kvalitetsvin fso och märket verkligen har
använts utan avbrott.
De märken som uppfyller villkoren i det första stycket får inte stå i
motsättning till användningen av namn på geografiska enheter för
beskrivning av ett kvalitetsvin fso.
I.Allmännabestämmelser
1. Utan att det påverkar punkt F.1 skall varje medlemsstat tillåta beteckning
och presentation av produkter enligt punkt A.1 med ursprung i andra
medlemsstater samt satta i omlopp på dess territorium om beteckning och
presentation överensstämmer med gemenskapens bestämmelser och är
tillåtna enligt denna förordning i den medlemsstat där produkten har
producerats.
2. Beteckning, presentation och reklam avseende andra produkter än de som
avses i punkt A.1 får inte ange, innebära eller antyda att produkten i fråga
är ett mousserande vin.
3. Varubeteckningarna enligt punkt D.2 är förbehållna produkter enligt punkt
A.1.
Medlemsstaterna får dock tillåta att termen ”mousserande vin” används
som sammansatt varubeteckning för att beskriva en dryck enligt KN-
nummer 22060091 erhållen genom alkoholjäsning av en frukt eller annan1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 88
▼B
jordbruksråvara, när användningen av dessa sammansatta beteckningar är
traditionell ienlighet meddenlagstiftning somexisterade den29november
1985.
4. Sammansatta varubeteckningar enligt punkt 3 andra stycket skall anges på
märkningen med bokstäver av samma typsnitt, färg och storlek, så att de
tydligt kan urskiljas från andra uppgifter.
5. Mousserande kvalitetsvin fso får sättas i omlopp endast om namnet på det
specificerade område som det har rätt till har angivits på korken och
flaskorna är försedda med en etikett redan när de lämnar produktions-
platsen.
För märningen får dock undantag medges, på villkor att en adekvat
kontroll säkerställs.
6. Tillämpningsföreskrifter för punkt 5 skall utfärdas; detsamma gäller
undantagsbestämmelser för den angivelse på korken som avses i punkt 5
första stycket, om ett mousserande vin inte erkänns som mousserande vin
fso vid den behöriga myndighetens kontroll.1999R1493 — SV — 21.07.1999 — 000.002 — 89