Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
"B RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1254/1999
av den 17 maj 1999
om den gemensamma organisationen av marknaden för nötkött
(EGT L 160, 26.6.1999, s. 21)
Rättad genom:
"C1 Rättelse, EGT L 263, 18.10.2000, s. 34 (1254/1999)1999R1254 — SV — 26.06.1999 — 000.002 — 1
RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1254/1999
av den 17 maj 1999
om den gemensamma organisationen av marknaden för nötkött
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
särskilt artikel 36 och 37 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag (1),
med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3),
med beaktande av Regionkommitténs yttrande (4),
med beaktande av Revisionsrättens yttrande (5), och
av följande skäl:
1. För att den gemensamma marknaden för jordbruksprodukter skall
kunna fungera och utvecklas bör den kompletteras med en gemensamjordbrukspolitik som framför allt innefattar en gemensam organisation
av marknaderna för jordbruksprodukter, vilken kan utformas på olika
sätt beroende på vilken produkt det är frågan om.
2. Syftet med den gemensamma jordbrukspolitiken är att uppnå de mål
som anges i artikel 33 i fördraget. För att stabilisera marknaderna och
tillförsäkra jordbruksbefolkningen en skälig levnadsstandard bör detinom nötköttssektorn föreskrivas åtgärder för den inre marknaden vilka
särskilt inbegriper direkt utbetalning till nötköttsproducenter, stöd för
privat lagring och en stödordning för offentlig lagring.
3. I syfte att återbalansera nötköttskonsumtionen i gemenskapen till
fördel för nötköttssektorn och för att förbättra dessa produkters
konkurrenskraft på de internationella marknaderna bör nivån påmarknadsstödet gradvis sänkas. Med tanke på följderna för pro-ducenterna bör nivån på det inkomststöd som ges inom organisationen
av den gemensamma marknaden anpassas och omformas. I detta syfte
bör en övergripande ordning upprättas för direkta utbetalningar tillproducenter. Beloppen på dessa utbetalningar bör förändras parallelltmed den gradvisa sänkningen av marknadsstödet.
4. Med tanke på mångfalden av uppfödningsföretag bör de direkta
utbetalningarna inbegripa ett särskilt bidrag för producenter av tjuraroch stutar, ett bidrag för att hålla am- och dikobesättningar och ett
slaktbidrag för alla typer av nötkreatur inklusive mjölkkor och kalvar.
Beviljandet av bidrag bör inte leda till en ökning av den totalaproduktionen. Därför bör antalet handjur av nötkreatur och mjölkkor
som berättigar till särskilda bidrag och mjölkkobidrag begränsas
genom att regionala respektive individuella tak tillämpas och, när detgäller det särskilda bidraget, en begränsning av antalet djur per företagsom medlemsstaterna bör har rätt att anpassa mot bakgrund av deras
specifika situation. Vad beträffar slaktbidraget bör nationella tak
fastställas som bygger på tidigare produktionssiffror.
5. Villkoren för produktion av stutar skiljer sig vanligtvis från dem för
produktion av tjurar. Det är därför motiverat att fastställa det särskilda
bidraget för stutar till en annan nivå per djur än den för tjurar. Detsärskilda bidraget för stutar bör emellertid delas upp på två utbetal-ningar för särskilda åldersklasser.
6. Slakt av för många stutar under slaktsäsongen i de medlemsstater där
denna produktionstyp är särskilt viktig kan störa stabiliteten påmarknaden och i synnerhet leda till att marknadspriserna faller. För att
uppmuntra slakt av stutar utanför den årliga uppstallningsperioden bör
ytterligare ett bidrag beviljas, under vissa föruttsättningar, utöver det!B
(1) EGT C 170, 4.6.1998, s. 13.
(2) Yttrandet avgivet den 6 maj 1999 (ännu ej offentliggjort i EGT).
(3) EGT C 407, 28.12.1998, s. 196.
(4) EGT C 93, 6.4.1999, s. 1.
(5) EGT C 401, 22.12.1998, s. 3.1999R1254 — SV — 26.06.1999 — 000.002 — 2
särskilda bidraget för djur som slaktas utanför säsong under de första
23 veckorna av året.
7. För att ge mer flexibilitet åt producenterna bör rätten till am- och
dikobidrag utvidgas till att omfatta kvigor som uppfyller samma
avelskrav som am- och dikor. Antalet stödberättigande kvigor i am-
och dikobesättningar bör begränsas till den normala ersättningsnivån.De medlemsstater där mer än 60 % av de djur som är berättigade tillam- och dikobidrag hålls i bergsområden, bör få rätt att skilja på
bidraget för am- och dikor respektive kvigor, och när det gäller kvigor,
att använda ett särskilt nationellt bidragstak inom den ovan angivnanivån.
8. Am- och dikobidraget bör i princip begränsas till producenter som inte
levererar mjölk till mejerier inom den ordning för tilläggsavgifter som
föreskrivs i rådets förordning (EEG) nr 3950/92 av den 28 december1992 om införande av en tilläggsavgift inom sektorn för mjölk ochmjölkprodukter (
1). Inkomststöd kan emellertid också bli nödvändigt i
företag med en mjölkkobesättning och en am- och dikobesättning.
Am- och dikobidraget bör därför också beviljas för små ochmedelstora blandade jordbruksföretag med en sammanlagd individuell
mjölkreferenskvantitet på högst 1200 00 kg. Med tanke på variationen
i produktionsstrukturerna i gemenskapen, bör medlemsstaterna ha rättatt ändra eller avskaffa denna kvantitativa begränsning på grundval avobjektiva kriterier.
9. Vad beträffar am- och dikobidraget bör de individuella taken för
producenter behållas. Vissa av de bidragsrättigheter som tilldelatsgenom de individuella taken har tidigare inte använts. Dessa oanvändarättigheter skulle antagligen kunna uppmuntra produktionen och öka
utgifterna, i synnerhet till följd av kvigor som till fullo kommer att
berättiga till am- och dikobidraget. För att undvika detta bör detsammanlagda antalet rättigheter till am- och dikobidrag för varjemedlemsstat fastställas på grundval av de bidragsutbetalningar som
faktiskt gjorts med avseende på tidigare referensår, utökat med en viss
marginal för att upprätthålla den nationella reserven. Medlemsstaternabör vidta nödvändiga åtgärder för att se till att deras nationella takiakttas. De bör vid behov justera de individuella taken för sina
producenter utan kompensation och i enlighet med vissa objektiva
kriterier. Dessa kriterier bör i synnerhet säkerställa att berördaproducenter behandlas likvärdigt och att legitima förväntningar
skyddas.
10. En producents produktionsnivå kan variera till följd av förändringar i
lager- eller produktionskapacitet. Det är därför lämpligt att föreskrivaen möjlighet att på vissa villkor överföra am- och dikobidrags-
rättigheter som erhållits med beaktande av individuella tak till andra
producenter, antingen tillsammans med jordbruksföretaget eller utanatt sambandet mellan bidragsrättigheter och använd mark bibehålls.
11. Nya producenter och befintliga producenter vars individuella tak av
olika anledningar inte motsvarar förändrade omständigheter hos deras
am- och dikobesättningar bör inte undantas från bidragsrättigheter.Därför bör möjligheter ges att driva nationella reserver som lagras ochförvaltas i enlighet med gemenskapens kriterier. Av samma anledning
bör överföring av rättigheter till bidrag utan överföring av det anknutna
jordbruksföretaget omfattas av regler enligt vilka en del av deöverförda rättigheterna återtas utan kompensationsbetalning ochfördelas till den nationella reserven.
12. Det är lägligt att tillåta att medlemsstaterna upprättar en koppling
mellan känsliga zoner eller platser och produktion av am- och dikor föratt se till att sådan produktion bibehålls särskilt i områden där det intefinns några alternativ.
13. Mot bakgrund av trenden mot intensifierad nötköttsproduktion, bör
bidragen för boskapsuppfödning begränsas med avseende på varjejordbruksföretags foderkapacitet i förhållande till antalet djur ochdjurslag som hålls. För att undvika alltför intensiva produktionstyper
bör sådana bidrag beviljas om en högsta tillåten djurtäthet iakttas på
jordbruksföretaget. Hänsyn bör emellertid tas till situationen för småproducenter.!B
(1) EGT L 405, 31.12.1992, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG)
nr 1256/1999 (se sidan 73 i detta nummer av EGT).1999R1254 — SV — 26.06.1999 — 000.002 — 3
14. För att stärka motivationen att bedriva extensiv produktion i syfte att
förbättra dess effektivitet med avseende på miljömål bör ett till-läggsbelopp beviljas till producenter som uppfyller stränga ochverkliga krav på djurtäthet. För att undvika stora förändringar i den
globala stödnivån och för att säkerställa en rimlig utgiftskontroll, bör
möjligheter ges att vid behov justera tilläggsbeloppet.
15. Villkoren för nötköttsproduktion och producenternas inkomstsituation
varierar betydligt i olika produktionsområden i gemenskapen. En
ordning på gemenskapsnivå med enhetliga betalningar till alla
producenter skulle vara för stel för att motsvara de varierande behovsom följer av skillnaderna i struktur och naturliga förutsättningar. Ett
flexibelt ramverk bör därför föreskrivas för ytterligare gemenskaps-
betalningar som skall fastställas och verkställas av medlemsstaternainom fasta totalbelopp och i enlighet med vissa gemensamma kriterier.Dessa totalbelopp bör fördelas till medlemsstaterna på grundval av
deras andel i gemenkapens nötköttsproduktion. De gemensamma
kriterierna är bland annat avsedda att förhindra att ytterligarebetalningar leder till diskriminering samt att full hänsyn tas tillgemenskapens relevanta multilaterala åtaganden. Det är särskilt viktigt
att medlemsstaterna åläggs att använda sin skönsmässiga bedömning
enbart på grundval av objektiva kriterier för att säkerställa en jämlikbehandling och undvika snedvridning av marknads- och konkurrens-
villkoren. Det är lämpligt att göra andra tänkbara former av ytterligare
ersättningar möjliga. Dessa former bör vara betalningar till kategorierav nötkreatur samt arealersättningar.
16. Vad beträffar ytterligare betalningar till nötkreatur behövs det vissa
kvantitativa begränsningar för att säkerställa en rimlig nivå av
produktionskontroll. Medlemsstaterna bör dessutom tillämpa djurtät-hetskrav.
17. Ytterligare arealersättningar bör endast beviljas för permanent betes-
mark som inte drar fördel av andra gemenskapsåtgärder för mark-
nadsstöd. Arealersättningarna bör tillämpas inom gränserna förregionala basområden av permanent betesmark som bör fastställas av
medlemsstaterna i enlighet med tidigare referensuppgifter. Den högsta
arealersättning som kan beviljas per hektar, inbegripet ytterligarearealersättningar inom den gemensamma organisationen av marknadenför mjölk och mjölkprodukter, bör vara jämförbar med det genomsnitt-
liga stödet per hektar inom stödsystemet för producenter av vissa
jordbruksgrödor.
18. Vid direkta betalningar bör de som håller de berörda djuren uppfylla
gemenskapens relevanta regler för identifiering och registrering av
nötkreatur. För att ekonomisk effekt skall uppnås måste de direkta
utbetalningarna beviljas inom vissa tidsfrister.
19. Användningen av vissa ämnen vid nötköttsproduktion är förbjuden
enligt gemenskapslagstiftningen. Lämpliga påföljder bör tillämpas om
de relevanta bestämmelserna inte iakttas.
20. Enligt de bestämmelser för pris- och inkomststöd som föreskrivs i
denna förordning är den nuvarande offentliga interventionen i form av
uppköp av interventionsorgan och offentlig lagring inte längre
oundgänglig för att balansera marknaden utan skulle bara orsakaavsevärda utgifter. Den bör därför gradvis avvecklas. I syfte attstabilisera marknadspriserna omkring det grundpris som representerar
den önskade nivån på marknadsstöd bör stöd för privat lagring
föreskrivas. Kommissionen bör i detta syfte bemyndigas att besluta ombeviljande av stöd till privat lagring när marknadspriset sjunker under103 % av grundpriset. Dessutom bör ett interventionssystem av
”skyddsnätstyp” inrättas för att stödja marknaden för nötkött i
medlemsstaterna eller i regioner i medlemsstaterna om marknads-priserna går ner under en kritisk prisnivå. Det bör föreskrivas att stöd
för privat lagring och interventionssystemet genomförs på grundval av
den klassificeringsskala som anges i rådets förordning (EEG)nr 1208/81 av den 28 april 1981 om fastställande av en gemenskaps-skala för klassificering av slaktkroppar av vuxna nötkreatur (
1).
21. Upprättandet av en enhetlig gemenskapsmarknad för nötkött innebär
att man inför ett enhetligt handelssystem vid gemenskapens yttregränser. Ett handelssystem som inbegriper importtullar och export-!B
(1) EGT L 123, 7.5.1981, s. 3. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG)
nr 1026/91 (EGT L 106, 26.4.1991, s. 2).1999R1254 — SV — 26.06.1999 — 000.002 — 4
bidrag bör, utöver åtgärderna för den inre marknaden, i princip
stabilisera gemenskapsmarknaden. Handelssystemet bör bygga på deåtaganden som godtagits genom multilaterala handelsförhandlingarinom ramen för Uruguayrundan.
22. För att övervaka nötköttsvolymen i handeln med tredje land bör det
föreskrivas ett system för import- och exportlicenser för vissa
produkter, vilket inbegriper att en säkerhet ställs som garanterar att
de överföringar för vilka licenser utfärdas verkligen genomförs.
23. För att förebygga eller motverka negativa effekter på gemenskaps-
marknaden vilka skulle kunna bli följden av att vissa jordbruks-produkter importeras bör en ytterligare importtull betalas för import aven eller flera sådana produkter, förutsatt att vissa villkor är uppfyllda.
24. Det är, på vissa villkor, lämpligt att bemyndiga kommissionen att
öppna och förvalta tullkvoter som är resultatet av internationella avtal
som ingås i enlighet med fördraget eller andra rådsakter.
25. Bestämmelser för att bevilja ett bidrag för export till tredje land som är
lika med skillnaden mellan priserna inom gemenskapen och priserna
på världsmarknaden och som faller inom WTO-avtalet om jord-
bruk (
1), skulle utgöra ett skydd för gemenskapens deltagande i den
internationella nötköttshandeln. Dessa bidrag bör begränsas med
avseende på kvantitet och värde.
26. Efterlevnad av begränsningarna med avseende på värde bör säker-
ställas när bidragen fastställs genom att utbetalningarna övervakas
enligt de regler som berör Europeiska utvecklings- och garantifonden
för jordbruket. Övervakningen kan förenklas genom att bidragenobligatoriskt skall fastställas på förhand, medan det, när det gäller
differentierade bidrag, ges möjligheter att ändra den specificerade
bestämmelseort som fastställts på förhand inom ett geografiskt områdesom omfattas av en enda bidragsnivå. Om bestämmelseorten ändrasbör det bidrag som gäller den faktiska bestämmelseorten utbetalas,
med ett på förhand fastställt tak för det belopp som tillämpas för
bestämmelseorten.
27. För att se till att kvantitetsbegränsningarna efterlevs krävs det att ett
tillförlitligt och effektivt övervakningssystem införs. I detta syfte bören exportlicens krävas för att bidragen skall beviljas. Bidrag börbeviljas inom de tillgängliga begränsningarna beroende på den
särskilda situationen för varje berörd produkt. Undantag från den
regeln bör tillåtas enbart när det gäller livsmedelsbiståndsprogram,som inte omfattas av några begränsningar. De kvantiteter somexporteras med bidrag under de regleringsår som anges i WTO-avtalet
om jordbruk bör övervakas på grundval av exportlicenser som utfärdas
för varje regleringsår.
28. Förutom det ovan beskrivna systemet, och i den utsträckning det är
nödvändigt för att systemet skall fungera tillfredsställande, börförutsättningar skapas för att reglera, eller när marknadssituationenså kräver, förbjuda användningen av arrangemang för aktiv förädling.
29. Systemet med tullar gör alla andra skyddsåtgärder vid gemenskapens
yttre gränser överflödiga. Den mekanism som utgörs av den inre
marknaden och tullarna kan dock i undantagsfall visa sig vara
otillräcklig. I sådana fall bör gemenskapen, i syfte att skyddamarkaden mot störningar som kan uppstå till följd av detta, omedelbartges möjligheten att vidta alla nödvändiga åtgärder. Dessa åtgärder bör
överensstämma med de åtaganden som följer av relevanta WTO-avtal.
30. För att de instrument som föreskrivs i denna förordning skall fungera
tillfredsställande bör kommissionen till fullo informeras om pris-
utvecklingen på den gemensamma marknaden för nötkött. Ett systemför att notera priserna på nötkreatur och kött från sådana bör därförföreskrivas.
31. Åtgärder bör vidtas när en väsentlig prishöjning eller prissänkning stör
eller hotar störa gemenskapens marknad. Dessa åtgärder får också
inbegripa interventionsuppköp från fall till fall.
32. Begränsningar av den fria rörligheten på grund av åtgärder som är
avsedda att förhindra att djursjukdomar sprids kan medföra svårigheter!B
(1) EGT L 336, 23.12.1994, s. 22.1999R1254 — SV — 26.06.1999 — 000.002 — 5
på marknaderna i en eller flera medlemsstater. Undantagsåtgärder för
att stödja marknaden bör införas för att råda bot på sådana situationer.
33. Upprättandet av en inre marknad grundad på gemensamma priser
skulle äventyras om vissa stöd beviljades. Därför bör de bestämmelseri fördraget som gör det möjligt att utvärdera det stöd som beviljas avmedlemsstaterna och att förbjuda det stöd som inte är förenligt med
den gemensamma marknaden, tillämpas på den gemensamma
organisationen av marknaden för nötkött.
34. I takt med att den gemensamma marknaden för nötkött utvecklas bör
medlemsstaterna och kommissionen förse varandra med den infor-mation som behövs för tillämpningen av denna förordning.
35. För att underlätta genomförandet av de föreslagna åtgärderna bör ett
förfarande fastställas för att inom en förvaltningskommitté upprätta ett
nära samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen.
36. De utgifter som medlemsstaterna ådrar sig till följd av åtagandena som
uppstår till följd av denna förordning bör finansieras av gemenskapen i
enlighet med rådets förordning (EG) nr 1258/1999 av den 17 maj 1999om finansiering av den gemensamma jordbrukspolitiken (
1).
37. Den gemensamma organisationen av marknaden för nötkött bör
samtidigt och på lämpligt sätt ta hänsyn till de mål som anges iartiklarna 33 och 131 i fördraget.
38. Den gemensamma organisationen av marknaden för nötkött, som
upprättas genom rådets förordning (EEG) nr 805/68 (
2), har ändrats
flera gånger. På grund av texternas antal och komplexitet och eftersomde återfinns i olika utgåvor av EGT är texterna svåra att använda ochsaknar sålunda den tydlighet som bör vara utmärkande för all
lagstiftning. Därför bör de konsolideras i en ny förordning och ovan
nämnda förordning (EEG) nr 805/68 bör upphöra att gälla. Rådetsförordning (EEG) nr 98/69 av den 16 januari 1969 om allmännabestämmelser för interventionsorgans avyttring av fryst nötkött (
3),
rådets förordning (EEG) nr 989/68 av den 15 juli 1968 om allmänna
bestämmelser för beviljande av stöd till privat lagring av nötkött (4),
och rådets förordning (EEG) nr 1892/87 av den 2 juli 1987 omnotering av markandspriserna på nötkött (
5), vars rättsliga grund utgörs
av förordning (EEG) nr 805/68, ersätts med nya åtgärder i denna
förordning och bör därför upphöra att gälla.
39. Övergången från systemet i förordning (EEG) nr 805/68 till det som
återges i den här förordningen kan orsaka problem som inte tas upp iden här förordningen. För att sådana problem skall kunna hanteras bör
det föreskrivas att kommissionen skall kunna anta nödvändiga
övergångsåtgärder. Kommissionen bör dessutom bemyndigas att lösaspecifika praktiska problem.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. Den gemensamma organisationen av markanden för nötkött skall
innefatta en ordning för den inre marknaden och handel med tredje landoch gälla följande produkter:
KN-nr Varuslag
a) 0102 90 05 till 0102 90 79 Levande nötkreatur och andra oxdjur, utom renrasiga avelsdjur
0201 Kött av nötkreatur eller andra oxdjur, färskt eller kylt
0202 Kött av nötkreatur eller andra oxdjur, fryst!B
(1) Se sidan 103 i detta nummer av EGT.
(2) EGT L 148, 28.6.1968, s. 24. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG)
nr 1633/98 (EGT L 210, 28.7.1998, s. 17).
(3) EGT L 14, 21.1.1969, s. 2.
(4) EGT L 169, 18.7.1968, s. 10. Förordningen ändrad genom förordning (EEG)
nr 428/77 (EGT L 61, 5.3.1977, s. 17).
(5) EGT L 182, 3.7.1987, s. 29.1999R1254 — SV — 26.06.1999 — 000.002 — 6
KN-nr Varuslag
0206 10 95 Njurtapp och mellangärde, färska eller kylda
0206 29 91 Njurtapp och mellangärde, frysta
0210 20 Kött av nötkreatur eller andra oxdjur, saltat, i saltlake, torkat eller rökt0210 90 41 Njurtapp och mellangärde, saltade, i saltlake, torkade eller rökta
0210 90 90 Ätbart mjöl av kött eller slaktbiprodukter av kött
1602 50 10 Kött eller slaktbiprodukter av nötkreatur eller andra oxdjur, beredda eller konserverade på
annat sätt, inte kokt eller på annat sätt värmebehandlat; blandningar av sådant kött ellerslaktbiprodukter med kokt eller på annat sätt värmebehandlat kött eller skaltbiprodukter
1602 90 61 Kött, berett eller konserverat på annat sätt, innehållande kött eller slaktbiprodukter av
nötkreatur eller andra oxdjur, inte kokt eller på annat sätt värmebehandlat; blandningar av
sådant kött eller slaktbiprodukter med kokt eller på annat sätt värmebehandlat kött ellerslaktbiprodukter.
b) 0102 10 Levande nötkreatur och andra oxdjur, renrasiga avelsdjur
0206 10 91 Ätbara slaktbiprodukter av nötkreatur och andra oxdjur utom njurtapp och mellangärde,
färska eller kylda andra än sådana för tillverkning av farmaceutiska produkter
0206 10 99
0206 21 00 Ätbara slaktbiprodukter av nötkreatur och andra oxdjur utom njurtapp och mellangärde,
frysta andra än sådana för tillverkning av farmaceutiska produkter
0206 22 90
0206 29 990210 90 49 Ätbara slaktbiprodukter av nötkreatur eller andra oxdjur, saltade, i saltlake, torkade eller
rökta, utom njurtapp och mellangärde
ex 1502 00 90 Fetter av nötkreatur eller andra oxdjur, råa eller utsmälta, även utpressade eller extraherade
med lösningsmedel
1602 50 31 till 1602 50 80 Kött eller slaktbiprodukter av nötkreatur eller andra oxdjur, beredda eller konserverade på
annat sätt, utom inte kokt eller på annat sätt värmebehandlat kött eller slaktbiprodukter;blandningar av kokt eller på annat sätt värmebehandlat kött eller slaktbiprodukter och inte
kokt eller på annat sätt värmebehandlat kött eller slaktbiprodukter
1602 90 69 Kött, berett eller konserverat på annat sätt, innehållande kött eller slaktbiprodukter av
nötkreatur eller andra oxdjur, utom inte kokt eller på annat sätt värmebehandlat;blandningar av kokt eller på annat sätt värmebehandlat kött eller slaktbiprodukter och intekokt eller på annat sätt värmebehandlat kött eller slaktbiprodukter
2. I denna förordning avses med
a)nötkreatur: levande husdjur av nötkreatur som omfattas av
KN-nr ex 0102 10, 0102 90 05 till 0102 90 79,
b)vuxna nötkreatur: nötkreatur med en levande vikt på mer än 300 kg.
A VDELNING I
DEN INRE MARKNADEN
Artikel 2
För att uppmuntra initiativ genom handeln och gemensamma handels-
organisationer för att underlätta anpassningen av utbudet till marknadens krav
får följande gemenskapsåtgärder vidtas för de produkter som anges i artikel 1:
a) Åtgärder som förbättrar boskapsuppfödningen.b) Åtgärder som främjar en bättre organisation av produktionen, bearbet-
ningen och saluföringen.
c) Åtgärder som förbättrar kvaliteten.
d) Åtgärder som gör det möjligt att ställa kort- och långsiktiga prognoser
med utgångspunkt från de utnyttjade produktionsmedlen.
e) Åtgärder för att underlätta att notera marknadsprisutvecklingen.!B1999R1254 — SV — 26.06.1999 — 000.002 — 7
Allmänna regler beträffande dessa åtgärder skall antas av rådet enligt
förfarandet i artikel 37.2 i fördraget.
KAPITEL I
DIREKTA BETALNINGAR
Artikel 3
I detta kapitel avses med
a)producent: en enskild jordbrukare, antingen en fysisk eller en juridisk
person eller en grupp av fysiska eller juridiska personer, oavsett vilkenrättslig status som nationell lagstiftning ger en sådan grupp eller dess
medlemmar, vars jordbruksföretag ligger inom gemenskapens territorium
och som bedriver nötboskapsuppfödning,
b)jordbruksföretag: alla produktionsenheter som drivs av producenten och
som ligger inom en enda medlemsstats territorium,
c)region: en medlemsstat eller en region i en medlemsstat, enligt den
berörda medlemsstatens val,
d)tjur: ett ej kastrerat handjur av nötkreatur,
e)stut: ett kastrerat handjur av nötkreatur,
f)am- och diko: en ko som tillhör en köttras eller som är framavlad genom
en korsning med en köttras och som ingår i en besättning som är avsedd
för uppfödning av kalvar för köttproduktion,
g)kviga: ett hondjur av nötkreatur som är 8 månader eller äldre och som
ännu inte har kalvat.
AVSNITT 1
Bidrag
Underavsnitt 1
Särskilt bidrag
Artikel 4
1. En producent som håller handjur av nötkreatur på sitt jordbruksföretag får
efter ansökan beviljas ett särskilt bidrag. Det skall beviljas i form av ett årligt
bidrag per kalenderår och per jordbruksföretag inom gränserna för regionala
tak för högst 90 djur i var och en av de åldersklasser som anges i punkt 2.
2. Det särskilda bidraget skall beviljas högsta) en gång under livstiden för varje tjur från minst 9 månaders ålder, ellerb) två gånger under livstiden för varje stut, nämligen
— första gången vid 9 månaders ålder,
— andra gången efter det att djuret har nått en ålder av 21 månader.
3. För att berättiga till det särskilda bidraget skalla) varje djur för vilket bidrag har sökts hållas av producenten för gödning
under en viss period,
b) alla djur fram till slakt eller export omfattas av ett sådant djurpass som
avses i artikel 6 i rådets förordning (EG) nr 820/97 av den 21 april 1997
om upprättande av ett system för identifiering och registrering avnötkreatur och om märkning av nötkött och nötköttsprodukter (
1) och som
skall innehålla alla relevanta upplysningar om dess bidragsstatus eller, om
ett sådant pass ej finns att tillgå, ett likvärdigt administrativt dokument.!B
(1) EGT L 117, 7.5.1997, s. 1.1999R1254 — SV — 26.06.1999 — 000.002 — 8
4. När i en viss region det totala antalet tjurar på minst 9 månader och stutar
på mellan 9 och 20 månader för vilka bidrag har sökts och som uppfyllerkraven för beviljande av det särskilda bidraget överskrider det regionala taksom som anges i bilaga I, skall det totala antalet bidragsberättigande djur
enligt punkt 2 a och 2 b per producent och för det aktuella året minskas
proportionellt.
I denna artikel avses med regionalt tak det antal djur i en region och per
kalenderår som berättigar till det särskilda bidraget.
5. Trots vad anges i punkterna 1 och 4, får medlemsstaterna
— på grundval av objektiva kriterier, som de skall ställa upp, ändra eller
avskaffa gränsen på 90 djur per företag och åldersgrupp samt
— om de använder sig av denna rätt, besluta att tilllämpa punkt 4 på ett
sådant sätt att den sänkning som är nödvändig för att komma ned till detgällande regionala taket inte omfattar sänkningar för små producenter
som för det aktuella året inte har lämnat in ansökningar om särskilt bidrag
för mer än det minimiantal djur som fastställts av den berördamedlemsstaten.
6. Medlemsstaterna får besluta att bevilja det särskilda bidraget vid
tidpunkten för djurets slakt. I detta fall skall för tjurar det ålderskriterium
som avses i punkt 2 a ersättas med en minimivikt för slaktkroppen på 185 kg.
Bidraget skall betalas ut eller föras tillbaka till producenterna.Förenade kungariket skall ha rätt att i Nordirland tilllämpa en annan ordning
för det särskilda bidraget än den som tillämpas i resten av landet.
7. Bidragsbeloppen skall fastställas till följande:
a) Per stödberättigande tjur:
— 160 euro för kalenderåret 2000,— 185 euro för kalenderåret 2001,— 210 euro för kalenderåret 2002 och följande kalenderår.
b) Per stödberättigande stut och åldersklass:
— 122 euro för kalenderåret 2000,— 136 euro för kalenderåret 2001,— 150 euro för kalenderåret 2002 och följande kalenderår.
8. Tillämpingsföreskrifter för denna artikel skall fastställas av kommis-
sionen i enlighet med förfarandet i artikel 43.
Underavsnitt 2
Säsongsutjämningsbidrag
Artikel 5
1. Om antalet stutar i en medlemsstat
a) vilka slaktas under ett visst år överskrider 60 % av det totala antalet under
året slaktade handjur av nötkreatur, och
b) om det antal som slaktas under perioden 1 september - 30 november
under ett visst år, överskrider 35 % av det totala antalet under åretslaktade stutar,
får producenterna efter ansökan beviljas ett tilläggsbidrag utöver det särskilda
bidraget (säsongsutjämningsbidrag). Om emellertid båda de gränser för
beviljande av bidraget som avses ovan uppnås i Irland eller Nordirland skallbidraget tillämpas i Irland och Nordirland.
Vid tillämpning av denna artikel i Förenade kungariket skall Nordirland
betraktas som en separat enhet.
2. Beloppet på detta bidrag skall vara:— 72,45 euro per djur som slaktas under de första 15 veckorna ett visst år,— 54,34 euro per djur som slaktas under veckorna 16 och 17 ett visst år,— 36,23 euro per djur som slaktas under veckorna 18-21 ett visst år, och!B1999R1254 — SV — 26.06.1999 — 000.002 — 9
— 18,11 euro per djur som slaktas under veckorna 22 och 23 ett visst år.
3. Om det antal som avses i punkt 1 b inte uppnås, med beaktande av den
näst sista meningen i nämnda punkt, kan de medlemsstater i vilkaproducenterna tidigare erhållit säsongsutjämningsbidrag besluta att bidragetskall beviljas till 60 % av de belopp som anges i punkt 2.
I sådant fall
a) får den berörda medlemsstaten besluta att endast bevilja bidrag för de två
eller tre första av de ovan nämnda perioderna,
b) skall den berörda medlemsstaten se till att åtgärden är ekonomiskt neutral
under det aktuella budgetåret genom att i enlighet härmed minska
— beloppet för det särskilda bidragets andra ålderklass för stutar som
medlemsstaten beviljar, och/eller
— den tilläggsutbetalning som skall göras i enlighet med avsnitt 2,och den skall informera kommissionen om den gjorda minskningen.
Vid tillämpningen av denna åtgärd skall Irland och Nordirland betraktas som
en enhet vid beräkningen av den nivå som anges i punkt 1 a och följaktligenäven vid fastställande av vilka djur som berättigar till bidraget.
4. För att avgöra om de procentsatser som anges i denna artikel har
överskridits skall hänsyn tas till den slakt som har utförts under det andra åretföre det år då det bidragsberättigande djuret slaktas.
5. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas av kommissionen i
enlighet med det förfarande som anges i artikel 43.
Underavsnitt 3
Am- och dikobidrag
Artikel 6
1. Producenter som håller am- och dikor på sitt jordbruksföretag kan efter
ansökan beviljas bidrag för hållande av am- och dikor (am- och dikobidrag).Det skall beviljas i form av ett årligt bidrag per kalenderår och per företag
inom gränserna för individuella tak.
2. Am- och dikobidraget skall beviljas till varje producent soma) inte levererar mjölk eller mjölkprodukter från sitt företag under de tolv
månader som följer den dag då ansökan inlämnas,
dock får bidraget beviljas om leveranser av mjölk eller mjölkprodukter
sker direkt från jordbruksföretag till konsument,
b) levererar mjölk eller mjölkprodukter vars totala individuella referensk-
vantitet enligt artikel 4 i rådets förordning (EEG) nr 3950/92 inteöverskrider 120 000 kg. Medlemsstaterna får emellertid besluta om attändra eller avskaffa denna kvantitativa gräns på grundval av objektiva
kriterier, som de skall ställa upp,
förutsatt att producenten under minst sex månader i följd räknat från den dag
ansökan inlämnas håller ett antal am- och dikor som motsvarar minst 80 %och kvigor som motsvarar högst 20 % av det antal för vilket bidraget söktes.
I syfte att fastställa antalet stödberättigande djur enligt punkterna a och b i
första stycket skall det konstateras om korna tillhör en am- och dikobesättning
eller en mjölkkobesättning på grundval av stödmottagarens individuellareferenskvalitet i enlighet med artikel 16.3 i rådets förordning (EG)nr 1255/1999 av den 17 maj 1999 om den gemensamma organisationen av
marknaden för mjölk och mjölkprodukter (
1) och den genomsnittliga mjölk-
avkastningen.
3. Producentens rätt till bidraget skall begränsas genom tillämpning av ett
individuellt tak i enlighet med artikel 7.
4. Bidragsbeloppet per stödberättigande djur skall fastställas till
— 163 euro för kalenderåret 2000,
— 182 euro för kalenderåret 2001,!B
(1) Se sidan 48 i detta nummer av EGT.1999R1254 — SV — 26.06.1999 — 000.002 — 10
— 200 euro för kalenderåret 2002 och följande kalenderår.
5. Medlemsstaterna får bevilja ett tilläggsbidrag för am- och dikor på upp
till 50 euro per djur, förutsatt att ingen diskriminering orsakas bland
kreatursuppfödarna i den berörda medlemsstaten.
När det gäller jordbruksföretag som ligger i en region enligt definitionen i
artiklarna 3 och 6 i rådets förordning "C1(EG) nr 1260/1999 3av den
21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna "C1(1)3
skall de första 24,15 euro per djur av detta tilläggsbidrag finansieras av
garantisektionen av EUGFJ (Europeiska utvecklings- och garantifonden för
jordbruket).
När det gäller jordbruksföretag som ligger utspridda på en medlemsstats
territorium och om det i kreatursbesättningarna i den berörda medlemsstaten
finns en stor andel am- och dikor som utgör minst 30 % av det totala antaletkor, och om minst 30 % av de handjur som slaktas hör tillkonformationsklass S och E, skall garantisektionen av EUGFJ helt finansiera
tilläggsbidraget. Överskridande av dessa procentsatser skall fastställas på
grundval av genomsnittet av de två senaste åren som föregår det år för vilketbidraget beviljas.
6. Vid tillämpningen av denna artikel skall endast sådana kvigor som tillhör
en köttras eller som är framavlade genom en korsning med en köttras och somingår i en besättning som är avsedd för uppfödning av kalvar för
köttproduktion beaktas.
7. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel, i synnerhet sådana som rör
definitionen av begreppet am- och diko i artikel 3, samt den genomsnittliga
mjölkavkastningen skall faställas av kommissionen enligt förfarandet iartikel 43.
Artikel 7
1. Den 1 januari år 2000 skall varje producents individuella tak vara lika
med det antal rättigheter till am- och dikobidrag (bidragsrättigheter) som haninnehade den 31 december 1999 i enlighet med relevanta gemenskapsregler,och taket skall vid behov justeras i enlighet med punkt 3.
2. Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att se till
att summan av bidragsrättigheter på deras territorium från och med den
1 januari 2000 inte överskrider de nationella tak som anges i bilaga II och att
de nationella reserver som anges i artikel 9 kan inrättas.
3. Om den justering som avses i punkt 2 kräver en minskning av de
individuella tak som innehas av producenter skall den göras utan kom-pensationsbetalning och beslutas på grundval av objektiva kriterier, somsärskilt skall innefatta
— den takt i vilken producenterna har använt sina individuella tak under de
tre referensåren före år 2000,
— genomförande av ett investerings- eller extensifieringsprogram i nötkötts-
sektorn,
— naturliga omständigheter eller tillämpningen av sanktioner, som resulte-
rar i utebliven eller nedsatt utbetalning av bidraget under åtminstone ettreferensår,
— ytterligare exceptionella omständigheter som resulterar i att betalning-
arna för minst ett referensår inte överensstämmer med den faktiskasituation som fastställts under de föregående åren.
4. Bidragsrättigheter som dragits tillbaka i enlighet med den åtgärd som
anges i punkt 2 skall upphävas.
5. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas av kommissionen i
enlighet med det förfarande som anges i artikel 43.
Artikel 8
1. Om en producent säljer eller på annat sätt överlåter sitt jordbruksföretag
får han överlåta alla sina rättigheter till am- och dikobidrag till den personsom övertar jordbruksföretaget. Han får också helt eller delvis överlåta sina
rättigheter utan att överlåta jordbruksföretaget.!B
(1) EGT L 161, 26.6.1999, s.1.1999R1254 — SV — 26.06.1999 — 000.002 — 11
I fall av överlåtelse av bidragsrättigheter utan överlåtelse av företaget skall en
del av de överlåtna rättigheterna, vilken inte får vara större än 15 %, utankompensation återlämnas till den nationella reserven i den medlemsstat därföretaget är beläget, för att delas ut gratis.
2. Medlemsstaterna
a) skall vidta nödvändiga åtgärder för att hindra att bidragsrättigheterna
överlåts till områden utanför känsliga områden eller regioner därnötköttsproduktionen är särskilt viktig för den lokala ekonomin,
b) får bestämma att en överlåtelse av rättigheter utan överlåtelse av företaget
skall ske antingen direkt mellan producenterna eller via den nationellareserven.
3. Medlemsstaterna får, före en tidpunkt som skall fastställas, tillåta
tillfälliga överlåtelser av den del av bidragsrättigheterna som den producentsom innehar dem inte själv har för avsikt att använda.
4. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas av kommissionen i
enlighet med förfarandet i artikel 43.
Dessa föreskrifter får särskilt avse— möjligheter för medlemsstaterna att lösa problem som uppstår i samband
med att bidragsrättigheter överlåts av producenter som inte äger den mark
där deras jordbruksföretag finns, och
— särskilda föreskrifter för det minsta antal som får utgöra en delöverlå-
telse.
Artikel 9
1. Varje medlemsstat skall ha en nationell reserv av rättigheter till am- och
dikobidrag.
2. Alla bidragsrättigheter som dras tillbaka enligt artikel 8.1 eller andra
gemenskapsföreskrifter skall läggas till denna nationella reserv, utan att detpåverkar tillämpningen av artikel 7.4.
3. Medlemsstaterna skall använda sina nationella reserver för att inom dessa
reservers gränser tilldela bidragsrättigheter, särskilt till nystartare, unga
jordbrukare och andra prioriterade producenter.
4. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas av kommissionen i
enlighet med förfarandet i artikel 43, särskilt
— bestämmelser som skall tillämpas om den nationella reserven i en
medlemsstat inte används,
— bestämmelser om outnyttjade bidragsrättigheter som har förts tillbaka till
den nationella reserven.
Artikel 10
1. Trots vad som föreskrivs i artikel 6.3 får medlemsstater där mer än 60 %
av am- och dikorna samt kvigorna hålls i sådana bergsområden som avses i
artikel 18 i rådets förordning (EG) nr 1257/1999 av den 17 maj 1999 om stödfrån Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) tillutveckling av landsbygden och om ändring och upphävande av vissa
förordningar (
1) besluta att hålla beviljandet av am- och dikobidrag för kvigor
avskilt från bidraget för am- och dikor inom ramen för ett särskilt nationellttak som den berörda medlemsstaten själv skall fastställa.
Detta särskilda nationella tak får inte överskrida 20 % av det nationella tak
som fastställs för den berörda medlemsstaten i bilaga II till denna förordning.
Det nationella taket skall minskas med ett belopp som är lika stort som detsärskilda nationella taket.
Om det, i en medlemsstat som utövar sin rätt enligt punkt 1, visar sig att det
totala antalet kvigor för vilka ansökningar har gjorts, och som uppfyllervillkoren för beviljande av am- och dikobidraget, överskrider det separatanationella taket skall antalet berättigande kvigor per producent för detta år
minskas i proportion därmed.!B
(1) Se sidan 80 i detta nummer av EGT.1999R1254 — SV — 26.06.1999 — 000.002 — 12
2. Vid tillämpningen av denna artikel skall endas sådana kvigor som tillhör
en köttras eller som är framavlade genom en korsning med en köttras beaktas.
3. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas av kommissionen i
enlighet med förfarandet i artikel 43.
Underavsnitt 4
Slaktbidrag
Artikel 11
1. En producent som håller nötkreatur på sitt jordbruksföretag kan efter
ansökan beviljas slaktbidrag. Det skall beviljas vid slakt av bidrags-berättigande djur eller vid export av sådana till ett tredje land och inomvissa nationella tak som skall fastställas.
Följande kategorier berättigar till slaktbidrag:a) tjurar, stutar, kor och kvigor från 8 månaders ålder,b) kalvar som är äldre än 1 månad och yngre än 7 månader och som har en
slaktvikt på under 160 kg
om de har hållits av producenten under en period som skall fastställas.2. Bidragsbeloppet skall fastställas enligt följande:a) Per stödberättigande djur enligt punkt 1 a:
— 27 euro för kalenderåret 2000,— 53 euro för kalenderåret 2001,— 80 euro för kalenderåret 2002 och följande kalenderår.
b) Per stödberättigande djur enligt punkt 1 b
— 17 euro för kalenderåret 2000,
— 33 euro för kalenderåret 2001,— 50 euro för kalenderåret 2002 och följande kalenderår.
3. De nationella tak som avses i punkt 1 skall upprättas per medlemsstat och
separat för båda de djurgrupper som anges i punkt 1 a och 1 b. Varje tak skall
motsvara antalet djur av var och en av dessa två grupper som slaktades under
1995 i den berörda medlemsstaten, till vilka skall läggas de djur somexporterades till tredje land, enligt uppgifter från Eurostat eller någon annanav kommissionen godkänd officiell statistisk information för det året.
4. Om det totala antalet djur i en viss medlemsstat, för vilka en ansökan
lämnats för en av de två djurgrupperna i punkt 1 a eller 1 b och vilka uppfyller
villkoren för beviljande av slaktbidrag, överstiger det nationella tak som harfastställts för den gruppen skall antalet bidragsberättigande djur i den gruppenper producent för det ifrågavarande året minskas proportionellt.
5. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas av kommissionen i
enlighet med förfarandet i artikel 43.
Underavsnitt 5
Djurtäthetsfaktorn
Artikel 12
1. Det totala antalet djur som berättigar till det särskilda bidraget och till
am- och dikobidraget skall begränsas genom tillämpning av en djurtäthets-
faktor inom jordbruksföretaget på 2 djurenheter (DE) per hektar och
kalenderår. Denna djurtäthetsfaktor skall uttryckas i DE per arealenhet avden grovfoderareal som används till foder till jordbruksföretagets djur. Enproducent skall dock medges undantag från tillämpningen av denna
djurtäthetsfaktor om det antal djur på hans jordbruksföretag som skall
användas vid beräkning av djurtätheten är högst 15 DE.!B1999R1254 — SV — 26.06.1999 — 000.002 — 13
2. Vid fastställande av djurtäthetsfaktorn på jordbruksföretaget skall
följande beaktas:
a) Handjur av nötkreatur, am- och dikor och kvigor, får och/eller getter för
vilka bidragsansökningar har gjorts samt de mjölkkor som behövs för attproducera den totala referenskvantitet av mjölk som har tilldelats
producenten. Antalet djur skall räknas om till DE med hjälp av
omräkningstabellen i bilaga III.
b) Grovfoderareal, vilket innebär den areal på företaget som är tillgänglig
för uppfödning av nötkreatur och får eller getter under hela kalenderåret.
Grovfoderarealen får inte omfatta
— byggnader, skog, dammar, vägar,— arealer som används till andra grödor som omfattas av ordningar för
gemenskapsstöd eller till fleråriga grödor eller trädgårdsgrödor, utompermanent betesmark för vilken arealersättning beviljas i enlighetmed artikel 17 i denna förordning och artikel 19 i förordning (EG)
nr 1255/1999,
— arealer som omfattas av samma stödsystem som det som gäller för
producenter av vissa jordbruksgrödor och som används för stöd-ordningen för torkat foder eller som omfattas av en nationell ordning
eller en gemenskapsordning för arealuttag.
Grovfoderareal skall omfatta arealer som brukas gemensamt och arealer
som används till blandad odling.
3. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas av kommissionen i
enlighet med förfarandet i artikel 43. Dessa föreskrifter skall särskilt avsebestämmelser som
— avser arealer som brukas gemensamt och arealer som används till blandad
odling, samt
— gör det möjligt att hindra felaktig tillämpning av djurtäthetsfaktorn.
Underavsnitt 6
Extensifieringsersättning
Artikel 13
1. Producenter som erhåller det särskilda bidraget och/eller am- och
dikobidraget kan vara berättigade till extensifieringsersättning.
2. Extensifieringsersättningen skall uppgå till 100 euro per beviljat särskilt
bidrag och am- och dikobidrag förutsatt att djurtätheten på det berörda
företaget under det berörda kalenderåret är mindre än eller lika med 1,4 DEper hektar.
Medlemsstaterna får dock besluta att bevilja extensifieringsersättning enligt
följande:
a) För kalenderåren 2000 och 2001 till ett belopp på 33 euro vid en
djurtäthet på 1,6 DE per hektar eller mer och högst 2,0 DE per hektar ochtill ett belopp på 66 euro vid en djurtäthet under 1,6 DE per hektar.
b) För kalenderåret 2002 och följande år till ett belopp på 40 euro vid en
djurtäthet på 1,4 DE per hektar eller mer eller högst 1,8 DE per hektar
och till ett belopp på 80 euro vid en djurtäthet under 1,4 DE per hektar.
3. Vid tillämpning av punkt 2 skall,a) trots vad som sägs i artikel 12.2 a, djurtätheten på jordbruksföretaget
fastställas med beaktande av de handjur av nötkreatur, kor, och kvigorsom finns där under det berörda kalenderåret, samt till de får och/eller
getter för vilka ansökningar om bidrag har lämnats in för samma
kalenderår och antalet djur skall omräknas till DE med hjälp avomräkningstabellen i bilaga III,
b) utan att det påverkar tillämpningen av tredje strecksatsen i artikel 12.2 b,
arealer som används för produktion av jordbruksgrödor enligt definitio-
nen i bilaga I i rådets förordning (EG) nr 1251/1999 av den 17 maj 1999!B1999R1254 — SV — 26.06.1999 — 000.002 — 14
om upprättande av ett stödsystem för producenter av vissa jord-
bruksgrödor (1) inte anses vara ”grovfoderareal”,
c) den grovfoderareal som skall beaktas vid beräkningen av djurtätheten
bestå av minst 50 % betesmark. Medlemsstaterna skall definiera vad som
avses med ”betesmark”. Definitionen skall åtminstone innehålla kriteriet
att betesmark skall vara gräsmark som enligt lokal jordbrukspraxis ansesvara avsedd för betande nötkreatur och/eller får. Detta skall dock inteutesluta blandad användning av betesmarken under samma år (bete, hö,
gräsensilage).
4. Utan att kraven på djurtäthet i punkt 2 åsidosätts skall producenter i
medlemsstater där mer än 50 % av mjölken produceras i bergsområden enligt
definitionen i artikel 18 i rådets förordning (EG) nr 1257/1999 och vars
jordbruksföretag är belägna i sådana områden, erhålla extensifieringsersätt-ning enligt punkt 2 för mjölkkor som hålls där.
5. I enlighet med det förfarande som avses i artikel 43 skall kommissionen
— fastställa tillämpningsföreskrifter för denna artikel,
— vid behov justera de belopp som anges i punkt 2 med särskild hänsyn till
det antal djur som berättigar till betalning för föregående kalenderår.
AVSNITT 2
Ytterligare betalningar
Artikel 14
1. Medlemsstaterna skall, på årsbasis, till de producenter som finns på deras
territorium betala ytterligare ersättningar som uppgår till de totala belopp somanges i bilaga IV . Sådana ersättningar skall betalas i enlighet med objektivakriterier som framför allt innefattar särskilda produktionsstrukturer och
produktionsvillkor och på ett sådant sätt att likabehandling av producenterna
säkerställs och att störningar på marknaden och konkurrenssnedvridningarundviks. Sådana ersättningar får inte heller kopplas till fluktuationer i
marknadspriserna.
2. Ytterligare betalningar kan ske i form av ersättning per djur (artikel 15)
och/eller arealersättning (artikel 17).
Artikel 15
1. Ersättning per djur får beviljas för
a) handjur av nötkreatur,b) am- och dikor,
c) mjölkkor,
d) kvigor.2. Ersättning per djur får beviljas som tilläggsbelopp per slaktbidragsenhet
enligt artikel 11, med undantag för kalvar. I övriga fall skall beviljandet av
ersättning per djur vara föremål för
a) de särskilda villkor som anges i artikel 16,b) särskilda krav på djurtäthet, som skall fastställas av medlemsstaterna.
3. De särskilda kraven på djurtäthet skall fastställas
— på grundval av den grovfoderareal som avses i artikel 12.2 b, med
undantag för de arealer för vilka stöd beviljas i enlighet med
bestämmelserna i artikel 17, och
— med särskild hänsyn till de miljökonsekvenser som produktionstypen i
fråga har, känsligheten hos den mark där boskapen föds upp och deåtgärder som har genomförts i syfte att stabilisera eller förbättra
miljöförhållandena för marken.!B
(1) Se sidan 1 i detta nummer av EGT.1999R1254 — SV — 26.06.1999 — 000.002 — 15
Artikel 16
1. Ersättning per handjur av nötkreatur får beviljas per kalenderår för högst
ett antal djur i en medlemsstat
— som är likvärdigt med det regionala taket i den berörda medlemsstaten
enligt bilaga I, eller
— som är likvärdigt med antalet handjur av nötkreatur för vilka bidrag
beviljades 1997, eller
— som är likvärdigt med det genomsnittliga antalet slaktade handjur av
nötkreatur under 1997, 1998 och 1999 enligt uppgifter för dessa år frånEurostat eller någon annan av kommissionen godkänd officiell statistisk
information för dessa år.
Medlemsstaterna får även föreskriva en gräns för antalet handjur av nötkreatur
per företag som skall fastställas av medlemsstaten på nationell eller regionalbasis.
Endast handjur av nötkreatur från åtta månaders ålder skall vara bidrags-
berättigande. Om ersättningar per djur beviljas vid slakttillfället får
medlemsstaterna fatta beslut om att ersätta detta villkor med en minsta
slaktvikt på 180 kg.
2. Ersättning per am- och diko och kviga som berättigar till am- och
dikobidrag enligt artikel 6.4 och artikel 10 får endast beviljas som ett extrabidrag per am- och dikobidragsenhet enligt artikel 6.4.
3. Ersättning per mjölkko får endast beviljas som ett belopp per ton
bidragsberättigande individuell referenskvantitet på jordbruksföretaget, vilket
skall fastställas i enlighet med artikel 16.3 i förordning (EG) nr 1255/1999.
Artikel 15.2 b skall inte tillämpas.4. Ersättning per djur för andra kvigor än de som avses i punkt 2 får beviljas
per medlemsstat och kalenderår för högst ett antal kvigor som motsvarar detgenomsnittliga antalet slaktade kvigor under 1997, 1998 och 1999 enligt
uppgifter för dessa år från Eurostat eller enligt någon annan av kommissionen
godkänd officiell statistisk information för dessa år.
Artikel 17
1. Arealersättningarna skall beviljas per hektar permanent betesmark
a) som är tillgänglig för en producent under det aktuella kalenderåret,b) som inte används för att följa de särskilda krav på djurtäthet som anges i
artikel 15.3, och
c) för vilken ingen ersättning begärs för samma år enligt det stödsystem som
fastställs för producenter av vissa jordbruksgrödor, enligt stödsystemet
för torkat foder eller enligt gemenskapens stödprogram för andra fleråriga
grödor eller trädgårdsgrödor.
2. Den areal permanent betesmark i en region för vilken arealersättning får
beviljas får inte överskrida den relevanta regionala basarealen.
Regionala basearealer skall upprättas av medlemsstaterna och skall vara lika
stora som det genomsnittliga antal hektar permanent betesmark som är
tillgängligt för uppfödning av nötkreatur under åren 1995, 1996 och 1997.
3. Den maximala arealersättning per hektar som får beviljas, inklusive
arealersättningarna enligt artikel 19 i förordning (EG) nr 1255/1999, får inteöverstiga
— 210 euro för kalenderåret 2000,— 280 euro för kalenderåret 2001,— 350 euro för kalenderåret 2002 och de därpå följande åren.
Artikel 18
Före den 1 januari 2000 skall medlemsstaterna förse kommissionen med
detaljerade uppgifter om sina nationella arrangemang i fråga om beviljandet
av ytterligare ersättning. Alla förändringar av dessa arrangemang skallmeddelas kommissionen senast en månad efter det att de antagits.!B1999R1254 — SV — 26.06.1999 — 000.002 — 16
Artikel 19
Före den 1 april 2004 skall medlemsstaterna överlämna detaljerade rapporter
om genomförandet av detta avsnitt till kommissionen.
Före den 1 januari 2005 skall kommissionen utvärdera genomförandet av
detta avsnitt och undersöka fördelningen av gemenskapsfonderna mellanmedlemsstaterna i enlighet med vad som anges i bilaga IV , med beaktande av
framför allt utvecklingen av medlemsstaternas andelar av gemenskapens
nötköttsproduktion. Om så är nödvändigt skall kommissionen överlämnalämpliga förslag till rådet.
Artikel 20
Närmare föreskrifter om tillämpningen av detta avsnitt skall antas av
kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 43.
AVSNITT 3
Gemensamma bestämmelser
Artikel 21
För att berättiga till direkta utbetalningar enligt detta kapitel skall ett djur
identifieras och registreras i enlighet med förordning (EG) nr 820/97.
Artikel 22
1. Direkta utbetalningar enligt detta kapitel, utom säsongsutjämningsbidrag,
skall betalas ut så snart inspektionerna har genomförts, men tidigast den16 oktober det kalernderår ansökan avser.
2. Utom i vederbörligen motiverade undantagsfall skall följande gälla:— Sådana direkta utbetalningar som avses i detta kapitel skall verkställas
senast den 30 juni det år som följer på det kalenderår ansökan omutbetalning avser.
— Säsongsutjämningsbidraget skall betalas ut så snart som inspektionerna
har genomförts och senast den 15 oktober det kalenderår ansökan avser.
Artikel 23
1. När restsubstanser av ämnen som är förbjudna enligt rådets
direktiv 96/22/EG (
1) eller när restsubstanser av ämnen som enligt
ovannämnda rättsakt är tillåtna men som används illegalt upptäcks enligt
tilllämpliga bestämmelser i rådets direktiv 96/22/EG (2) i ett djur från en
producents nötkreatursbestånd eller när ett förbjudet ämne eller produkt, ellerett ämne eller en produkt som är tillåtet enligt direktiv 96/22/EG men sominnehas illegalt upptäcks på producentens företag i någon som helst form skall
denne, under det kalenderår då upptäckten görs, inte ha rätt att motta det
belopp som avses i bestämmelserna i detta avsnitt.
Om överträdelsen upprepas och beroende på hur allvarlig den är får
utelslutningsperioden förlängas upp till fem år från och med det år då denupprepade överträdelsen konstaterades.
2. Om ägaren eller innehavaren av djuren förhindrar genomförandet av
inspektioner och provtagningar som är nödvändiga för tillämpning avnationella planer för kontroll av restsubstanser samt undersökningar och
kontroller som genomförs enligt direktiv 96/23/EG skall de påföljder som
föreskrivs i punkt 1 tillämpas.
3. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas av kommissionen i
enlighet med förfarandet i artikel 43.!B
(1) Rådets direktiv 96/22/EG av den 29 april 1996 om förbud mot användning av vissa
ämnen med hormonell och tyreostatisk verkan samt av /betatwo-agonister vid animalie-
produktion och om upphävande av direktiv 81/602/EEG, 88/146/EEG och88/299/EEG (EGT L 125, 23.5.1996, s. 3).
(
2) Rådets direktiv 96/23/EG av den 29 april 1996 om införande av kontrollåtgärder
för vissa ämnen och restsubstanser av dessa i levande djur och i produkter
framställda därav och om upphävande av direktiv 85/358/EEG och 86/469/EEG
samt beslut 89/187/EEG och 91/664/EEG (EGT L 125, 23.5.1996, s. 10).1999R1254 — SV — 26.06.1999 — 000.002 — 17
Artikel 24
Beloppen av de direkta utbetalningar som anges i avsnitt 1 och 2 får ändras
mot bakgrund av utvecklingen av produktion, produktivitet och marknader, ienlighet med förfarandet i artikel 37.2 i fördraget.
Artikel 25
Utgifterna i samband med beviljandet av de direkta utbetalningar som anges i
detta kapitel skall betraktas som interventionsåtgärder enligt artikel 2.2 iförordning (EG) nr 1258/1999.
KAPITEL II
PRIV AT OCH OFFENTLIG LAGRING
Artikel 26
1. Från och med den 1 juli 2002 får beslut fattas om beviljande av stöd för
privat lagring, förutsatt att det genomsnittliga marknadspris som noterats igemenskapen, på grundval av den gemenskapsskala för klassificering av
slaktkroppar av vuxna nötkreatur som fastställs i förordning (EEG) nr 1208/81
(i det följande kallad gemenskapsskalan), ligger under 103 % av baspriset ochtroligtvis kommer att förbli därunder.
2. Baspriset skall fastställas till 2 224 euro per ton för slaktkroppar av
handjur av nötkreatur av kvaliteten R3 enligt gemenskapsskalan.
3. Privat lagringsstöd får beviljas för färskt eller kylt kött av vuxna handjur
av nötkreatur i form av slaktkroppar, halva slaktkroppar, kompenseradekvartsparter, framkvartsparter eller bakkvartsparter, klassificerade i enlighet
med gemenskapsskalan.
4. Rådet får, när det agerar i enlighet med förfarandet i artikel 37.2 i
fördraget,
— ändra baspriset med hänsyn till framför allt behovet av att fastställa detta
pris på en nivå som bidrar till att stabilisera marknadspriserna, dock utan
att detta leder till att strukturella överskott bildas i gemenskapen,
— ändra förteckningen i punkt 3 över produkter som kan bli föremål för
privat lagringsstöd.
5. Tillämpningsföreskrifter skall antas för denna artikel och beslut skall
fattas av kommissionen, i enlighet med förfarandet i artikel 43, ombeviljandet av stöd för privat lagring.
Artikel 27
1. Från och med den 1 juli 2002 skall offentlig intervention inledas om,
under en period av två på varandra följande veckor, det genomsnittliga
marknadspris i en medlemsstat eller i en region i en medlemsstat, som är
noterat på grundval av gemenskapsskalan i förordning (EEG) 1208/81understiger 1 560 euro per ton; i detta fall får en eller flera kategorier,kvaliteter eller kvalitetsgrupper, som skall fastställas, av färskt eller kylt
nötkött inom KN-koderna 0201 10 00 och 0201 20 20 till 0211 20 50 med
ursprung inom gemenskapen köpas upp av interventionsorgan.
2. För uppköp enligt punkt 1 får endast sådana offerter godtas som avser
bidragsberättigande djur och som motsvarar eller understiger det genomsnitt-
liga marknadspris som är noterat i en medlemsstat eller i en region i enmedlemsstat med tillägg av ett belopp som skall fastställas på grundval avobjektiva kriterier.
3. Uppköpspriset och de godtagna interventionskvantiteterna skall fast-
ställas enligt upphandlingsförfaranden och får under särskilda omständigheterfastställas per medlemsstat eller region i en medlemsstat på grundval avnoterade genomsnittliga marknadspriser. Upphandlingsförfarandena skall
garantera att alla berörda personer har lika tillgång till förfarandena. De
skall inledas på grundval av specifikationer som skall fastställas med hänsyntill kommersiella strukturer när detta är nödvändigt.
4. I enlighet med förfarandet i artikel 43 skall det
— fastställas uppköpsberättigande produkter, kategorier, kvaliteter eller
kvalitetsgrupper,!B1999R1254 — SV — 26.06.1999 — 000.002 — 18
— fastställas uppköpspriser och interventionskvantiteter som omfattas av
interventionsuppköpet,
— fastställas beloppet för det tillägg som avses i punkt 2,
— antas närmare tillämpningsbestämmelser för denna artikel,
— antas eventuella övergångsbestämmelser i den omfattning som är
nödvändig för genomförandet av denna ordning.
Kommissionen skall fatta belsut om
— inledning av uppköp när under två på varande följande veckor det
förhållande råder som avses i punkt 1,
— avslutning av uppköp när under minst en vecka det förhållande inte längre
råder som avses i punkt 1.
Artikel 28
1. Avyttringen av de produkter som har köpts upp av interventionsorganen
enligt bestämmelserna i artiklarna 27 och 47 i denna förordning samt i
artiklarna 5 och 6 i förordning (EEG) nr 805/68 skall ske på ett sådant sätt attstörningar på marknaden undviks och att köparna garanteras lika tillgång tillvaror och lika behandling.
2. Närmare tillämpningsföreskrifter för denna artikel, särskilt i fråga om
försäljningspriser, villkor för uttag från lager och, i förekommande fall,
bearbetning av produkter som har köpts upp av interventionsorgan, skall antas
av kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 43.
A VDELNING II
HANDEL MED TREDJE LAND
Artikel 29
1. Vid import till gemenskapen av någon av de produkter som anges i
artikel 1.1 a skall en importlicens visas upp.
Vid import till gemenskapen av någon av de produkter som anges i artikel 1.1 b
och vid export från gemenskapen av någon av de produkter som anges i
artikel 1.1 a och 1.1 b kan uppvisande av en import- eller exportlicens krävas.
Licenser skall utfärdas av medlemsstaterna till varje sökande, oavsett dennes
etableringsort inom gemenskapen och utan att detta påverkar åtgärder som
vidtas för att tillämpa artiklarna 32 och 33.
Import- och exportlicenser skall gälla inom hela gemenskapen. Sådana
licenser skall utfärdas på villkor att en säkerhet ställs som garanti för attprodukterna importeras eller exporteras under licensens giltighetstid. Utom ihändelse av force majeure, skall säkerheten vara helt eller delvis förverkad om
import eller export inte genomförs eller endast genomförs delvis under
licenses giltighetstid.
2. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas av kommissionen i
enlighet med förfarandet i artikel 43. Dessa föreskrifter skall särskilt avse
a) licensernas giltighetstid,
b) förteckningen över de produkter för vilka import- eller exportlicenser
begärs enligt punkt 1 andra stycket.
Artikel 30
Om inte annat föreskrivs i denna förordning, skall tullsatserna i Gemensamma
tulltaxan gälla för de produkter som anges i artikel 1.
Artikel 31
1. För att förhindra eller motverka de negativa effekter på gemenskaps-
marknaden som kan bli följden av import av vissa produkter enligt artikel 1,
skall en tilläggstull betalas vid import av en eller flera sådana produkter till
den tullsats som fastställs i artikel 30, om de villkor som anges i artikel 5 i detjordbruksavtal som ingåtts i enlighet med artikel 300 i fördraget inom ramen!B1999R1254 — SV — 26.06.1999 — 000.002 — 19
för de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan har uppfyllts,
med undantag för det fall att det är osannolikt att importen kommer att störagemenskapsmarknaden, eller om effekterna skulle bli oproportionerliga iförhållande till det avsedda syftet.
2. De utlösande priserna, som utgör bas för när en tilläggsimporttull får tas
ut, skall vara de priser som gemenskapen anmäler till WTO.
De utlösande kvantiteter som måste överskridas för att en tilläggsimporttull
skall tas ut skall bestämmas särskilt på grundval av importen till gemenskapen
under de tre år som föregår det år då de negativa effekter som avses i punkt 1
uppstår eller sannolikt kommer att uppstå.
3. De importpriser som skall beaktas vid uttag av en tilläggsimporttull skall
bestämmas på grundval av cif-importpriserna för det aktuella partiet.
Cif-importpriserna skall för detta ändamål kontrolleras mot de representativa
priserna för produkten på världsmarknaden eller på gemenskapens import-marknad för den produkten.
4. Kommissionen skall anta tillämpningsföreskrifter för denna artikel i
enlighet med förfarandet i artikel 43. Dessa tillämpningsföreskrifter skall
särskilt avse
a) de produkter för vilka tilläggsimporttullar får tas ut enligt artikel 5 i
jordbruksavtalet,
b) de övriga kriterier som krävs för tillämpningen av punkt 1 i enlighet med
artikel 5 i jordbruksavtalet.
Artikel 32
1. De tullkvoter för de produkter som anges i artikel 1 vilka följer av avtal
som ingåtts i enlighet med artikel 300 i fördraget eller av någon annan avrådets akter enligt fördraget skall öppnas och förvaltas av kommissionen ienlighet med de föreskrifter som antagits i enlighet med förfarandet i
artikel 43.
När det gäller den importkvot om 50 000 ton fryst kött enligt KN-nummer
0202 20 30, 0202 30 och 0206 29 91 som är avsett för bearbetning, får rådet
på förslag av kommissionen och med kvalificerad majoritet fastställa att helaeller del av kvoten skall omfatta motsvarande kvantiteter kvalitetskött och
därvid använda en omräkningsfaktor på 4,375.
2. Kvoter skall förvaltas med användning av en av följande metoder eller en
kombination av dessa metoder:
— En metod som är gundad på den ordningsföljd i vilken ansökningarna
inkommer (metoden ”först till kvarn”).
— En metod enligt vilken kvoter fördelas i proportion till de begärda
kvantiteterna enligt inkomna ansökningar (metoden ”samtidig behand-
ling”).
— En metod som är grundad på traditionella handelsflöden (metoden
”traditionella importörer/nykomlingar”).
Andra lämpliga metoder får antas.De får inte medföra diskriminering mellan de berörda aktörerna.
3. Genom den förvaltningsmetod som antas skall, i förekommande fall,
vederbörlig vikt läggas vid försörjningsbehoven på gemenskapsmarknaden
och behovet att säkra nämnda marknads jämvikt, samtidigt som den kan utgåfrån de metoder som tidigare har tillämpats på kvoter motsvarande dem somavses i punkt 1, utan att detta påverkar de rättigheter som följer av avtal som
ingåtts inom ramen för handelsförhandlingarna i Uruguayrundan.
4. De föreskrifter som avses i punkt 1 skall innehålla bestämmelser om
öppnandet av årliga kvoter, vilka vid behov fördelas på lämpligt sätt över året,
om den förvaltningsmetod som skall användas, och i förekommande fallinnehålla bestämmelser om
a) garantier som täcker produktens art, avsändningsplats och ursprung,b) erkännande av de dokument som används för kontroll av de garantier som
avses i a, och!B1999R1254 — SV — 26.06.1999 — 000.002 — 20
c) de villkor på vilka importlicenser utfärdas samt importlicensernas
giltighetstid.
Artikel 33
1. I den mån som krävs för att det skall vara möjligt att exportera de
produkter som anges i artikel 1 på grundval av prisnoteringar för dessaprodukter på världsmarknaden och inom de gränser som följer av de avtal som
ingåtts i enlighet med artikel 300 i fördraget, får skillnaden mellan dessa
prisnoteringar och priserna inom gemenskapen utjämnas genom exportbidrag.
2. Den metod som antas för fördelning av kvantiteter som berättigar till
exportbidrag skall vara den metod
a) som är bäst lämpad med hänsyn till produktens art och situationen på den
aktuella marknaden och som gör det möjligt att utnyttja de disponibla
resurserna på effektivaste sätt, med beaktande av gemenkapsexportens
effektivitet och struktur, utan att detta medför diskriminerande behand-ling mellan små och stora aktörer,
b) som ur administrativ synpunkt är minst besvärlig för aktörerna med
hänsyn till förvaltningskraven,
c) som förhindrar diskriminering mellan de berörda aktörerna.3. Exportbidragen skall vara desamma för hela gemenskapen.De får variera beroende på destination, om situationen på världsmarknaden
eller de särskilda behoven på vissa marknader gör detta nödvändigt.
Exportbidrag skall fastställas av kommissionen i enlighet med förfarandet i
artikel 43. Exportbidrag får fastställas i synnerhet
a) med regelbundna intervaller, ochb) som tillägg och för begränsade kvantiteter även genom anbudsinfordran
för de produkter för vilka ett sådant förfarande förefaller lämpligt.
Om inte fastställandet sker genom anbudsförfarande skall den förteckning
över produkter för vilka exportbidrag beviljas liksom bidragsbeloppet
fastställas minst en gång var tredje månad. Bidragsbeloppet får emellertid
bibehållas på samma nivå i mer än tre månader och under tiden fårkommissionen vid behov, på begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ,
justera bidragsbeloppet.
4. Exportbidrag skall fastställas med beaktande av
a) den rådande situationen och förväntade utvecklingen vad avser
— priserna och tillgången på nötköttsprodukter på gemenskapsmark-
naden,
— priserna på nötköttsprodukter på världsmarknaden,
b) målen med den gemensamma organisationen av marknaden för nötkött,
som är att säkerställa en balanserad situation och en naturlig utveckling
av priserna och handeln på dessa marknader,
c) de begränsningar som följer av avtal som ingåtts i enlighet med
artikel 300 i fördraget,
d) nödvändigheten av att undvika störningar på gemenskapsmarknaden,e) de ekonomiska aspekterna av den föreslagna exporten.Dessutom skall särskild hänsyn tas till behovet att upprätta balans mellan
användningen av gemenskapens basprodukter i framställningen av förädladevaror som exporteras till tredje land och användningen av de produkter fråndessa länder som får importeras för aktiv förädling.
5. Priserna inom gemenskapen enligt punkt 1 skall fastställas på grundval av— gällande priser på representativa gemenskapsmarknader,— gällande priser vid export.Priserna på världsmarknaden enligt punkt 1 skall fastställas på grundval av— gällande priser på marknader i tredje länder,— de fördelaktigaste priserna i tredje land som är bestämmelseland vid
import från tredje land,!B1999R1254 — SV — 26.06.1999 — 000.002 — 21
— de producentpriser som har noterats i exporterande tredje land, i
förekommande fall med beaktande av de stöd som dessa länder beviljar,
— anbudspriserna fritt gemenskapens gräns.6. Exportbidrag beviljas endast efter ansökan och efter framläggande av
gällande exportlicens.
7. Det exportbidrag som gäller för de produkter som avses i artikel 1 skall
vara det bidrag som gäller den dag då licensansökan inkommer och, när detgäller differentierade bidrag, det bidrag som gäller samma dag
a) för den destination som anges i licensen, eller i förekommande fallb) för den verkliga destinationen om den inte är samma destination som den
som anges i licensen. I sådant fall skall gällande belopp inte överstiga det
belopp som gäller för den destination som anges i licensen.
Lämpliga åtgärder får vidtas för att förhindra missbruk av den flexibilitet som
medges enligt denna punkt.
8. När det gäller produkter enligt artikel 1 för vilka exportbidrag utbetalas
inom ramen för livsmedelsbistånd får punkterna 6 och 7 åsidosättas i enlighetmed förfarandet i artikel 43.
9. Exportbidrag skall utbetalas efter framläggande av bevis på att— produkterna har sitt ursprung inom gemenskapen,— produkterna har exporterats från gemenskapen, och— när det gäller differentierade bidrag, produkterna har nått den destination
som anges i licensen eller annan destination för vilken exportbidragetfastställdes, utan att detta påverkar bestämmelserna i punkt 3 b. Undantag
från denna bestämmelse får medges i enlighet med förfarandet i
artikel 43, förutsatt att villkor som erbjuder likvärdiga garantier fastställs.
Dessutom skall utbetalningen av exportbidrag för levande djur ske på villkor
att bestämmelserna i gemenskapens lagstiftning om djurens välfärd iakttas,särskilt skydd av djuren under transport.
10. Utan att det påverkar tillämpningen av första strecksatsen i punkt 9, och
om undantag inte har beviljats i enlighet med förfarandet i artikel 43, skall
exportbidrag inte beviljas för produkter som importeras från tredje land ochåterexporteras till tredje land.
11. Efterlevandet av de volymgränser som följer av avtal som ingåtts i
enlighet med artikel 300 i fördraget skall säkerställas på grundval av de
exportlicenser som utfärdas för de referensperioder som avses däri och som
gäller för de aktuella produkterna. Med avseende på fullgörandet avskyldigheterna inom ramen för de mulitlaterala handelsförhandlingarna iUruguayrundan skall exportlicensernas giltighet inte påverkas av att en
referensperiod löper ut.
12. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel, inbegripet bestämmelser om
omfördelning av exporterbara kvantiteter som inte fördelats eller utnyttjats,
skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 43.
Vad gäller punkt 9 sista stycket får tillämpningsföreskrifterna även inbegripa
villkor om import till tredje land.
Artikel 34
1. I den mån som krävs för att den gemensamma organisationen av
marknaden för nötkött skall fungera korrekt får rådet, på kommissionens
förslag, med kvalificerad majoritet besluta att i särskilda fall helt eller delvis
förbjuda tillämpningen av bestämmelser om aktiv eller passiv förädling isamband med de produkter som förtecknas i artikel 1.
2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår utomordenligt akut och
gemenskapsmarknaden störs eller sannolikt kommer att störas genom aktiv
eller passiv förädling, skall kommissionen genom undantag från punkt 1
besluta om de nödvändiga åtgärderna, på begäran av en medlemsstat eller påeget initiativ. Rådet och medlemsstaterna skall underrättas om sådana
åtgärder, vilka skall träda i kraft med omedelbar verkan och gälla i högst
sex månader. Om kommissionen mottar en begäran från en medlemsstat, skallden fatta beslut därom inom en vecka från och med mottagandet av begäran.!B1999R1254 — SV — 26.06.1999 — 000.002 — 22
3. En medlemsstat får inom en vecka från och med underrättelsen hänskjuta
kommissionens beslut om sådana åtgärder till rådet. Rådet får medkvalificerad majoritet bekräfta, ändra eller upphäva kommissionens beslut.Om rådet inte har agerat inom tre månader skall kommissionens beslut anses
vara upphävt.
Artikel 35
1. De allmänna bestämmelserna om tolkningen av den kombinerade
nomenklaturen och dess särskilda tillämpningsföreskrifter skall gälla tull-
klassificeringen av produkter som omfattas av denna förordning. Den
tullnomenklatur som följer av tillämpningen av denna förordning skallinförlivas i gemensamma tulltaxan.
2. Om inte annat föreskrivs i denna förordning eller enligt bestämmelser
som antagits i enlighet härmed, skall följande vara förbjudet i handeln medtredje land:
— Uttag av en avgift som har motsvarande verkan som en tull.— Tillämpning av kvantitativa begränsningar eller åtgärder med mot-
svarande verkan.
Artikel 36
1. Om gemenskapsmarknaden för en eller flera av de produkter som anges i
artikel 1 på grund av import eller export påverkas eller hotas av allvarliga
störningar som sannolikt kommer att äventyra uppnåendet av de mål somanges i artikel 33 i fördraget, får lämpliga åtgärder vidtas i samband medhandeln med tredje land till dess att sådan störning eller sådant hot om
störning har upphört.
Rådet skall på kommissionens förslag och med kvalificerad majoritet anta
allmänna tillämpningsföreskrifter för denna punkt och skall bestämma i vilka
fall och inom vilka gränser medlemsstater får vidta skyddsåtgärder.
2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår, skall kommissionen på
begäran från en medlemsstat eller på eget initiativ, besluta om de nödvändiga
åtgärderna, och medlemsstaterna skall underrättas om sådana åtgärder, vilkaskall träda i kraft omedelbart. Om kommissionen mottar en begäran från en
medlemsstat, skall den fatta beslut därom inom tre arbetsdagar från och med
mottagandet av begäran.
3. En medlemsstat får inom tre arbetsdagar från och med underrättelsen
hänskjuta kommissionens beslut om sådana åtgärder till rådet. Rådet skall
sammanträda utan dröjsmål. Det får med kvalificerad majoritet ändra ellerupphäva beslutet ifråga inom en månad efter den dag då det hänskjutits till
rådet.
4. Denna artikel skall tillämpas med beaktande av de skyldigheter som
följer av avtal som ingåtts i enlighet med artikel 300.2 i fördraget.
A VDELNING III
ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
Artikel 37
Medlemsstaterna skall registrera priserna på nötkreatur samt för kött från
sådana på grundval av bestämmelser som skall fastställas av kommissionen ienlighet med förfarandet i artikel 43.
Artikel 38
1. Om en väsentlig prisökning eller ett väsentligt prisfall noteras på
gemenskapsmarknaden och om situationen sannolikt kommer att bestå ochdärmed störa eller hota att störa marknaden skall nödvändiga åtgärder vidtas.
2. Närmare tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas av
kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 43.!B1999R1254 — SV — 26.06.1999 — 000.002 — 23
Artikel 39
För att hänsyn skall tas till sådana begränsningar av den fria rörligheten som
kan bli följden av att åtgärder vidtas för att förhindra smittsprindning av
djursjukdomar, får undantagsåtgärder vidtas i enlighet med förfarandet iartikel 43 för att stödja den marknad som påverkas av sådana begränsningar.Dessa åtgärder får endast vidtas i den utsträckning och under den tid som är
absolut nödvändig för att stödja den marknaden.
Artikel 40
Om inte annat föreskrivs i denna förordning, skall artiklarna 87, 88 och 89 i
fördraget tillämpas på produktionen av och handeln med de produkter somanges i artikel 1.
Artikel 41
Medlemsstaterna och kommissionen skall utbyta den information som är
nödvändig för att genomföra denna förordning. Innehållet i denna information
skall fastställas enligt förfarandet i artikel 43. Föreskrifter för informations-utbytet och spridningen av informationen skall antas enligt samma förfarande.
Artikel 42
En förvaltningskommitté för nötkött (nedan kallad ”kommittén”) skall
inrättas. Den skall bestå av företrädare för medlemsstaterna och ha en
företrädare för kommissionen som ordförande.
Artikel 43
1. När förfarandet i denna artikel skall tillämpas, skall ordföranden
hänskjuta ärendet till kommittén, antingen på eget initiativ eller på begäranav företrädaren för en medlemsstat.
2. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till
åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som
ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Den skallfatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 205.2 i fördraget skalltillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av kommissionen.
Medlemsstaternas röster skall vägas enligt bestämmelserna i samma artikel.
Ordföranden får inte rösta.
3. a) Kommissionens beslut skall ha omedelbar verkan.
b) Om beslutet inte är förenligt med kommitténs yttrande skall
kommissionen emellertid genast underrätta rådet. I sådana fall
— får kommissionen uppskjuta verkställandet av de beslutade
åtgärderna under en tid som inte överstiger en månad från dagendå rådet underrättats,
— får rådet fatta ett annat beslut med kvalificerad majoritet inom
den tid som anges i föregående strecksats.
Artikel 44
Kommittén får ta upp varje annan fråga som dess ordförande, antingen på eget
initiativ eller på begäran av företrädaren för en av medlemsstaterna,hänskjuter till den.
Artikel 45
Förordning (EG) nr 1258/1999 och de bestämmelser som har fastställts vid
dess genomförande skall tillämpas för de produkter som anges i artikel 1.
Artikel 46
Vid tillämpningen av denna förordning skall hänsyn samtidigt och på lämpligt
sätt tas till de mål som anges i artiklarna 33 och 131 i fördraget.!B1999R1254 — SV — 26.06.1999 — 000.002 — 24
A VDELNING IV
ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER OCH SLUTLIGA BESTÄMMEL-
SER
Artikel 47
1. I enlighet med bestämmelserna i denna artikel och fram till den 30 juni
2002 får sådana produkter som avses i punkt 2 med hänvisning till artikel 26.1köpas upp av interventionsorgan i syfte att förhindra eller mildra ett
omfattande prisfall.
2. Om de villkor som fastställs i punkt 3 är uppfyllda får det beslutas att
interventionsorganen i en eller flera medlemsstater eller i en region i enmedlemsstat genom öppna anbudsförfaranden skall köpa upp en eller flera
kategorier, kvaliteter eller kvalitetsgrupper, som skall fastställas, av färskt
eller kylt nötkött enligt KN-nummer 0201 10 00 och 0201 20 20 till0201 20 50 med ursprung i gemenkapen för att garantera ett rimligt stöd
till marknaden med hänsyn tagen till säsongsvariationer när det gäller slakt.
Uppköpen får inte överskrida 350 000 ton per år för hela gemenskapen.Rådet får med kvalificerad majoritet på förslag av kommissionen ändra denna
kvantitet.
3. För varje kvalitet eller kvalitetsgrupp som får köpas upp får anbuds-
förfarandet inledas enligt förfarandet i punkt 8 när följande två villkor
uppfylls under två veckor i följd i en medlemsstat eller i en region i en
medlemsstat:
— Det genomsnittliga marknadspris inom gemenskapen som är noterat på
grundval av gemenskapsskalan för klassificering av slaktkroppar av
vuxna nötkreatur är lägre än 84 % av interventionspriset.
— Det genomsnittliga marknadspris som är noterat på grundval av nämnda
skala i en eller flera medlemsstater eller regioner i en medlemsstat ärlägre än 80 % av interventionspriset.
Interventionspriset skall fastställas till:
— 3 475 euro per ton för perioden från och med den 1 januari till och med
den 30 juni 2000.
— 3 242 euro per ton för perioden från och med den 1 juli 2000 till och med
den 30 juni 2001.
— 3 013 euro per ton för perioden från och med den 1 juli 2001 till och med
den 30 juni 2002.
4. Anbudsförfarandet skall upphöra tills vidare för en eller flera kvaliteter
eller kvalitetsgrupper om något av följande gäller:
— Båda villkoren i punkt 3 är inte längre uppfyllda under två veckor i följd.— Interventionsuppköp är inte längre lämpligt med hänsyn till kriterierna i
punkt 2.
5. Interventionen skall också inledas om genomsnittspriset på gemenskaps-
marknaden för okastrerade handjur som är yngre än två år eller för kastreradehandjur, noterat på grundval av gemenskapens klassificeringsskala förslaktkroppar av vuxna nötkreatur, under två på varandra följande veckor
faller under 78 % av interventionspriset och om det geomsnittliga marknads-
priset för okastrerade handjur som är yngre än två år eller för kastreradehandjur, noterat på grundval av gemenskapens klassificeringsskala förslaktkroppar av vuxna nötkreatur, i en medlemsstat eller regioner i en
medlemsstat faller under 60 % av interventionspriset. I detta fall skall
uppköpen av de berörda kategorierna ske i de medlemsstater eller regioner ien medlemsstat där prisnivån ligger under denna gräns.
Med förbehåll för vad som föreskrivs i punkt 6 skall alla anbud antas i
samband med dessa uppköp.
De kvantiteter som har köpts upp i enlighet med denna punkt skall inte
beaktas vid tillämpningen av de uppköpstak som anges i punkt 2.!B1999R1254 — SV — 26.06.1999 — 000.002 — 25
6. Endast de anbud som är lika med eller lägre än det genomsnittliga
marknadspris som har noterats i en medlemsstat eller region i en medlemsstatjämte tillägg av ett belopp som senare skall fastställas på grundval avobjektiva kriterier, får antas under den uppköpsordning som avses i
punkterna 2 och 5.
7. För varje kvalitet eller kvalitetsgrupp som kan komma i fråga för
interventionsuppköp skall man enligt ett anbudsförfarande fastställa de
uppköpspriser och kvantiteter som kan omfattas av interventionsuppköpet;
priserna och kvantiteterna får under vissa omständiheter fastställas permedlemsstat eller region i en medlemsstat på grundval av de genomsnittligamarknadspriser som har noterats. Alla som berörs skall garanteras lika
tillgång till dessa anbudsförfaranden. Anbudsförfarandena skall inledas på
grundval av specifikationer som i nödvändig utsträckning skall fastställasnärmare med hänsyn till handelsstrukturerna.
8. I enlighet med förfarandet i artikel 43 skall det
— fastställas vilka kategorier, kvaliteter eller kvalitetsgrupper av produkter
som kan komma i fråga för interventionsuppköp,
— beslutas om inledning och återupptagande av anbudsförfaranden och om
tillfälligt uppehåll i anbudsförfaranden i det fall som avses i punkt 4 sistastrecksatsen,
— fastställas vilka uppköpspriser och kvantiteter som skall gälla för
interventionen,
— fastställas beloppet för det tillägg som anges i punkt 6,
— fastställas tillämpningsföreskrifter för denna artikel, särskilt sådana som
syftar till att förhindra en nedåtgående prisspiral,
— fastställas övergångsbestämmelser i nödvändig utsträckning för att denna
ordning skall kunna genomföras.
Kommissionen skall fatta beslut om
— inledning av interventionsuppköp enligt punkt 5 och om uppehåll tills
vidare i dessa om något eller några av de förhållanden som anges i
samma punkt inte längre gäller,
— uppehåll tills vidare i uppköp enligt punkt 4 första strecksatsen.
Artikel 48
1. Till och med den 30 juni 2002 får stöd till privat lagring av produkter
enligt artikel 26.3 beviljas.
2. Tillämpningsföreskrifter för stöd till privat lagring skall antas och stöd till
privat lagring skall beviljas av kommissionen i enlighet med förfarandet iartikel 43.
Artikel 49
1. Förordningarna (EEG) nr 805/68, (EEG) nr 989/68, (EEG) nr 98/69 och
(EEG) nr 1892/87 skall upphöra att gälla.
2. Hänvisningar till förordning (EEG) nr 805/68 skall betraktas som
hänvisningar till den här förordningen och skall läsas enligt jämförelsetabel-
len i bilaga V .
Artikel 50
Kommissionen skall i enlighet med förfarandet i artikel 43 besluta om
— de åtgärder som krävs för att underlätta övergången från de ordningar
som föreskrivs i förordning (EEG) nr 805/68 till dem som införs genomdenna förordning,
— de åtgärder som krävs för att lösa särskilda praktiska problem. Under
förutsättning att de är vederbörligen motiverade får sådana åtgärderavvika från vissa delar av denna förordning.!B1999R1254 — SV — 26.06.1999 — 000.002 — 26
Artikel 51
Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i
Europeiska gemenskapernas officiella tidning .
Den skall tillämpas från och med den 1 januari 2000 med undantag av
artikel 18 som skall tillämpas från och med denna förordnings ikraftträdande.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.!B1999R1254 — SV — 26.06.1999 — 000.002 — 27
BILAGA I
SÄRSKILT BIDRAG
Regionala tak i medlemsstaterna som avses i artikel 4.4
Belgien 235 149
Danmark 277 110
Tyskland 1 782 700
Grekland 143 134
Spanien 713 999
Frankrike 1 754 732 (1)
Irland 1 077 458
Italien 598 746
Luxemburg 18 962
Nederländerna 157 932
Österrike 423 400
Portugal 175 075 (2)
Finland 250 000
Sverige 250 000
Förenade kungariket 1 419 811 (3)
(1) Utan att det påverkar de särskilda bestämmelserna i förordning (EEG) nr 3763/91 av den 16 december 1991 om införande av särskilda åtgärder
för vissa jordbruksprodukter till fördel för de franska utomeuropeiska departementen (EGT L 356, 24.12.1991, s. 1). Förordningen senast
ändrad genom förordning (EG) nr 2598/95 (EGT L 267, 9.11.1995, s. 1).
(2) Med undantag av det extensifieringsprogram som avses i rådets förordning (EG) nr 1017/94 av den 26 april 1994 om omställning av mark i
Portugal från odling av jordbruksgrödor till extensiv djuruppfödning (EGT L 112, 3.5.1994, s. 2). Förordningen ändrad genom förordning
(EG) nr 1461/95 (EGT L 144, 28.6.1995, s. 4).
(3) Detta tak skall tillfälligt ökas med 100 000 djur till 1 519 811 djur till dess att levande djur som är yngre än 6 månader får exporteras.!B1999R1254 — SV — 26.06.1999 — 000.002 — 28
BILAGA II
AM- OCH DIKOBIDRAG
Nationella tak som avses i artikel 7.2 och som är tillämpliga från och med den 1 januari 2000
Belgien 394 253
Danmark 112 932
Tyskland 639 535
Grekland 138 005
Spanien 1 441 539
Frankrike (1) 3 779 866
Irland 1 102 620
Italien 621 611
Luxemburg 18 537
Nederländerna 63 236
Österrike 325 000
Portugal (2) 277 539
Finland 55 000
Sverige 155 000
Förenade kungariket 1 699 511
(1) Med undantag av det särskilda tak som fastställs i artikel 5.3 i förordning (EEG) nr 3763/91.
(2) Med undantag av den särskilda reserv som föreskrivs i artikel 2 i förordning (EG) nr 1017/94.!B1999R1254 — SV — 26.06.1999 — 000.002 — 29
BILAGA III
Omräkningstabell för djurenheter (DE) som avses i artiklarna 12 och 13
Handjur av nötkreatur och kvigor äldre än 24 månader, am- och dikor, mjölkkor 1,0 DE
Handjur av nötkreatur och kvigor mellan 6 och 24 månader 0,6 DE
Får 0,15 DE
Getter 0,15 DE!B1999R1254 — SV — 26.06.1999 — 000.002 — 30
BILAGA IV
YTTERLIGARE BETALNINGAR
Totala belopp som avses i artikel 14
(miljoner euro)
2000 2001 2002 och därpå följande år
Belgien 13,1 26,3 39,4
Danmark 3,9 7,9 11,8
Tyskland 29,5 58,9 88,4
Grekland 1,3 2,5 3,8Spanien 11,0 22,1 33,1
Frankrike 31,1 62,3 93,4
Irland 10,5 20,9 31,4Italien 21,9 43,7 65,6
Luxemburg 1,1 2,3 3,4
Nederländerna 8,4 16,9 25,3Österrike 4,0 8,0 12,0
Portugal 2,1 4,1 6,2
Finland 2,1 4,1 6,2Sverige 3,1 6,1 9,2
Förenade kungariket 21,3 42,5 63,8!
B1999R1254 — SV — 26.06.1999 — 000.002 — 31
BILAGA V
JÄMFÖRELSETABELL
Förordning (EEG) nr 805/68 Denna förordning
Artikel 1 Artikel 1
Artikel 2 Artikel 2
Artikel 4 —Artikel 4a första och andra strecksatsen Artikel 3 a och b
Artikel 4b.1 Artikel 4.1
Artikel 4b.2 första stycket Artikel 4.2Artikel 4b.2 andra stycket Artikel 4.3 aArtikel 4b.3 tredje stycket punkt a Artikel 3 c
Artikel 4b.3a —
Artikel 4b.4 —Artikel 4b.5 Artikel 4.6
Artikel 4b.7a —
Artikel 4b.8 Artikel 4.8Artikel 4c.1 andra stycket Artikel 5.4
Artikel 4c.1 tredje stycket Artikel 5.1 andra stycket
Artikel 4c.2 andra stycket Artikel 5.2Artikel 4c.2 tredje stycket Artikel 5.4
Artikel 4c.3 tredje stycket Artikel 5.3 tredje stycket
Artikel 4c.4 Artikel 5.5Artikel 4d.1 första meningen Artikel 6.1 första meningen
Artikel 4d.1a —
Artikel 4d.2 första meningen Artikel 6.3Artikel 4d.3a —
Artikel 4d.5 Artikel 6.2 a
Artikel 4d.6 första stycket Artikel 6.2 b första meningenArtikel 4d.6 andra till fjärde stycket —Artikel 4d.6 femte stycket Artikel 6.2 andra stycket
Artikel 4d. 8 andra strecksatsen Artikel 6.7
Artikel 4e.1 första stycket första meningen Artikel 8.4 första stycketArtikel 4e.1 första stycket andra meningen Artikel 8.4 andra stycket andra strecksatsen
Artikel 4e.1 andra stycket Artikel 8.1 andra stycket
Artikel 4e.2 Artikel 8.2Artikel 4e.3 Artikel 8.3
Artikel 4e.4 —
Artikel 4e.5 Artikel 8.4 andra stycket första stycket och första strecksatsenArtikel 4f.4 första och andra strecksatsen Artikel 9.4 första och andra stycket!
B1999R1254 — SV — 26.06.1999 — 000.002 — 32
Förordning (EEG) nr 805/68 Denna förordning
Artikel 4g.3 Artikel 12.2
Artikel 4g.4a —
Artikel 4g.5 Artikel 12.3
Artikel 4i —Artikel 4j.1-4j.3 Artikel 23.1-23.3
Artikel 4k —
Artikel 4l Artikel 25Artikel 5 —
Artikel 6.1 Artikel 47.2
Artikel 6.2 Artikel 47.3Artikel 6.3 Artikel 47.4Artikel 6.4 Artikel 47.5
Artikel 6.5 Artikel 47.6
Artikel 6.6 Artikel 47.7Artikel 6.7 Artikel 47.8
Artikel 6a —
Artikel 7 —Artikel 8 Artikel 48
Artikel 9 Artikel 29
Artikel 10 Artikel 30Artikel 11 Artikel 31
Artikel 12.1 andra stycket Artikel 32.1 andra stycket
Artikel 12.2-12.4 Artikel 32.2-32.4Artikel 13.1-13.3 Artikel 33.1-33.3
Artikel 13.4 första och andra stycket Artikel 33.4 första och andra stycket
Artikel 13.5-13.12 Artikel 33.5-33.12Artikel 14 Artikel 34
Artikel 15 Artikel 35
Artikel 16 Artikel 36Artikel 22 —Artikel 22a.1 Artikel 38.1
Artikel 22a.2 —
Artikel 22a.3 Artikel 38.2Artikel 23 Artikel 39
Artikel 24 Artikel 40
Artikel 25 Artikel 41Artikel 26.1 Artikel 42
Artikel 26.2 —
Artikel 27 Artikel 43!
B1999R1254 — SV — 26.06.1999 — 000.002 — 33
Förordning (EEG) nr 805/68 Denna förordning
Artikel 28 Artikel 44
Artikel 29 —
Artikel 30 Artikel 45
Artikel 30a —Artikel 31 Artikel 46
Artikel 32 —
Artikel 33 —Bilaga —
Bilaga II —!
B1999R1254 — SV — 26.06.1999 — 000.002 — 34