1989R4064 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETSFÖRORDNING(EEG)nr4064/89
avden21december1989
omkontrollavföretagskoncentrationer
(EGT L 395, 30.12.1989, s. 1)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►A1 Anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige C 241 21 29.8.1994
(anpassad genom rådets beslut 95/1/EG, Euratom, EKSG) L 1 1 1.1.1995
▼B
RÅDETSFÖRORDNING(EEG)nr4064/89
avden21december1989
omkontrollavföretagskoncentrationer
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA
FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska
gemenskapen, särskilt artiklarna 87 och 235 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag (1),
med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3), och
med beaktande av följande:
1. För att förverkliga målen för fördraget om upprättandet av
Europeiska ekonomiska gemenskapen ges gemenskapen enligtartikel 3 f uppgiften att upprätta ”en ordning som säkerställer att
konkurrensen inom den gemensamma marknaden inte snedvrids”.
2. Denna ordning är nödvändig för att den inre marknaden skall
genomföras till år 1992 och för dess vidareutveckling.
3. Avskaffandet av gränserna inom gemenskapen medför ochkommer även i fortsättningen att medföra betydande struk-turförändringar inom gemenskapens näringsliv, särskilt i form av
koncentrationer.
4. En sådan utveckling måste hälsas med tillfredsställelse eftersom
den tillgodoser kraven på en dynamisk konkurrens och kan öka
den europeiska industrins konkurrenskraft, förbättra förutsätt-
ningarna för tillväxt och höja levnadsstandarden inomgemenskapen.
5. Åtgärder måste dock vidtas för att säkerställa att omstrukturer-ingsprocessen inte bestående skadar konkurrensen.Gemenskapsrätten skall därför innehålla bestämmelser om sådanakoncentrationer som påtagligt kan hämma en effektiv konkurrensinom den gemensamma marknaden eller en väsentlig del av den.
6. Även om artiklarna 85 och 86 enligt domstolens rättspraxis ärtillämpliga på vissa koncentrationer har de inte tillräckligräckvidd för att omfatta alla de transaktioner som kan visa sigvara oförenliga med den ordning utan snedvridning av konkur-
rensen som förutses i fördraget.
7. En ny rättsakt bör därför skapas i form av en förordning som
möjliggör en effektiv kontroll av alla koncentrationer med
avseende på deras verkningar på konkurrensstrukturen inom
gemenskapen. Den skall vara den enda förordning som ärtillämplig på sådana koncentrationer.
8. Denna förordning bör därför inte baseras endast på fördragetsartikel 87 utan framför allt på artikel 235, enligt vilkengemenskapen kan ge sig själv de ytterligare befogenheter sombehövs för att uppnå sina mål, även när det gäller koncentrationerpå marknaderna för de jordbruksvaror som upptas i bilaga II tillfördraget.
9. De bestämmelser som skall antas i denna förordning bör gällabetydande strukturförändringar vars verkningar på marknadensträcker sig utanför en enskild medlemsstats gränser.
10. Tillämpningsområdet för denna förordning bör därför definierasutifrån de berörda företagens geografiska verksamhetsområdenoch avgränsas av kvantitativa tröskelvärden för att omfatta de1989R4064 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 2
(1) EGT nr C 130, 19.5.1988, s. 4.
(2) EGT nr C 309, 5.12.1988, s. 55.
(3) EGT nr C 208, 8.8.1988, s. 11.
▼B
koncentrationer som har en gemenskapsdimension. Efter en
inledande tilllämpningsfas bör de tröskelvärden som anges iförordningen tas upp till förnyad prövning mot bakgrund av de
vunna erfarenheterna.
11. En koncentration med en gemenskapsdimension föreligger om de
berörda företagens sammanlagda omsättning i hela världem ochinom hela gemenskapen överstiger vissa pangivna nivåer ochminst två av dessa företag har sin enda eller huvudsakligaverksamhet i olika medlemsstater eller, även om företagen i fråga
huvudsakligen verkar i en enda medlemsstat, åtminstone ett av
dem har en betydande verksamhet inom minst en annanmedlemsstat. Detta gäller även om koncentrationerna genomförsav företag vars huvudsakliga verksamhet inte är förlagd tillgemenskapen, men som har en betydande verksamhet där.
12. Den ordning som skall införas för kontroll av koncentrationer bör,
om inte annat följer av fördragets artikel 90.2, iaktta principen om
icke-diskriminering mellan den offentliga och den privata sektorn.Inom den offentliga sektorn skall därför beräkningen av omsätt-ningen i ett företag som deltar i en koncentration utgå från sådanaföretag som utgör en ekonomisk enhet med självständig
beslutanderätt oavsett på vilket sätt deras kapital ägs eller vilka
administrativa tillsynsregler som gäller för dem.
13. Det är nödvändigt med hänsyn till behovet av att upprätthålla ochutveckla en effektiv konkurrens inom den gemensamma mark-naden att fastställa om koncentrationer med engemenskapsdimension är förenliga med den gemensamma
marknaden. Därvid skall kommissionen vid sin bedömning ta
fasta på förverkligandet av de grundläggande mål som anges ifördragets artikel 2, däri inbegripet stärkandet av gemenskapensekonomiska och sociala samhörighet enligt artikel 130a.
14. I förordningen bör fastslås principen att om en koncentration meden gemenskapsdimension skapar eller förstärker en ställning som
medför att en effektiv konkurrens inom den gemensamma
marknaden eller en väsentlig del av den påtagligt skulle hämmas,skall den förklaras oförenlig med den gemensamma marknaden.
15. Koncentrationer som på grund av de berörda företagensbegränsade marknadsandel inte riskerar att hämma en effektivkonkurrens kan antas vara förenliga med den gemensamma
marknaden. Om inte annat följer av fördragets artiklar 85 och 86,
torde detta vara fallet bl. a. när de berörda företagensmarknadsandel varken inom den gemensamma marknaden elleren väsentlig del av den överstiger 25 procent.
16. Kommissionen bör ges uppgiften att fatta alla nödvändiga beslutför att fastställa om koncentrationer med en gemenskapsdimen-sion är förenliga med den gemensamma marknaden samt beslut
som kan bidra till att återupprätta en effektiv konkurrens.
17. För att säkerställa en effektiv kontroll bör företagen åläggas att
förhandsanmäla koncentrationer med en gemenskapsdimensionsamt att uppskjuta genomförandet av koncentrationer under enbegränsad period, samtidigt som det bör finnas möjlighet att vidbehov förlänga denna period eller avstå från uppskjutandet. Av
hänsyn till rättssäkerheten skall dock transaktionernas giltighet
skyddas i den omfattning som behövs.
18. Det bör fastställas en tidsfrist inom vilken kommissionen skallinleda ett förfarande avseende en koncentration som har anmältsoch en tidsfrist inom vilken den skall meddela ett slutligt beslutom huruvida en koncentration som har anmälts är förenlig eller
oförenlig med den gemensamma marknaden.
19. De berörda företagen skall ges rätt att yttra sig inför kommis-
sionen så snart ett förfarande har inletts. Medlemmar av ledningeneller styrelsen för de berörda företagen och företagens erkändaarbetstagarrepresentanter samt tredje man som kan påvisa ettberättigat intresse i saken skall också ges tillfälle att yttra sig.1989R4064 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 3
▼B
20. Kommissionen bör handla i nära och ständig samverkan med
medlemsstaternas behöriga myndigheter från vilka den inhämtar
synpunkter och upplysningar.
21. För tillämpningen av bestämmelserna i denna förordning och iöverensstämmelse med domstolens rättspraxis skall kommis-sionen få hjälp från medlemsstaterna och även ha befogenhet attbegära de upplysningar och genomföra de undersökningar sombehövs för att bedöma koncentrationer.
22. För att säkerställa att bestämmelserna i denna förordning iakttasskall böter och viten kunna åläggas. Domstolen bör i detta
hänseende ges oinskränkt prövningsrätt i enlighet med fördragets
artikel 172.
23. Begreppet koncentration bör definieras på så sätt att det endastomfattar transaktioner som medför en varaktig förändring i deberörda företagens struktur. Det är följaktligen nödvändigt att frånförordningens tillämpningsområde utesluta sådana transaktionersom har till syfte eller resultat att samordna konkurrensbeteendet
hos företag som förblir självständiga, eftersom sådana trans-
aktioner skall bedömas på grundval av de tillämpligabestämmelserna i förordningar om tillämpning av fördragetsartikel 85 eller 86. Denna distinktion bör uttryckligen göras ifråga om bildandet av gemensamma företag.
24. Det är inte fråga om en sådan samordning av konkurrensbeteendesom avses i denna förordning om två eller flera företag kommer
överens om att gemensamt förvärva kontrollen över ett eller flera
andra företag, om syftet och resultatet är att sinsemellan dela uppdessa företag eller deras tillgångar.
25. Denna förordning kan tillämpas om de berörda företagen godtarbegränsningar som har direkt samband med och är nödvändiga förgenomförandet av koncentrationen.
26. Med förbehåll för domstolens prövningsrätt bör kommissionenensam ges behörighet att tillämpa denna förordning.
27. Medlemsstaterna får inte tillämpa sin nationella konkurrenslag-stiftning på koncentrationer med en gemenskapsdimension, såvida
inte detta är tillåtet enligt denna förordning. De nationella
myndigheternas befogenheter bör begränsas till sådana fall där,i brist på kommissionens ingripande, den effektiva konkurrensenkan komma att hämmas betydligt inom en medlemsstatsterritorium och där denna medlemsstats konkurrensintressen inteannars kan skyddas i tillräcklig utsträckning genom denna
förordning. I sådana fall skall de berörda medlemsstaterna handla
snabbt. På grund av skillnaderna i nationella lagar är det intemöjligt att genom denna förordning bestämma en enhetlig tidsfristinom vilken nödvändiga åtgärder bör vidtas.
28. Det förhållandet att denna förordning är den enda som skall varatillämplig på koncentrationer med en gemenskapsdimensionpåverkar inte tillämpning av fördragets artikel 223 och hindrar
inte medlemsstaterna från att vidta lämpliga åtgärder för att
skydda andra legitima intressen än de som omfattas av förord-ningen, förutsatt att sådana åtgärder är förenliga medgemenskapsrättens allmänna principer och övriga bestämmelser.
29. De koncentrationer som inte omfattas av denna förordning faller iprincip inom medlemsstaternas behörighet. Kommissionen bördock ha möjlighet att på begäran av en berörd medlemsstat
ingripa om den effektiva konkurrensen påtagligt skulle hämmas
inom denna medlemsstats territorium.
30. De villkor som gäller för genomförandet av koncentrationer somberör gemenskapsföretag i länder som inte är medlemmar böruppmärksammas och åtgärder skall vidtas för att rådet skall kunnage kommissionen ett lämpligt förhandlingsmandat i syfte attuppnå icke-diskriminerande behandling för gemenskapsföretag.
31. Denna förordning påverkar på inget sätt arbetstagarnas kollektivarättigheter som är erkända av de berörda företagen.1989R4064 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 4
▼B
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Tillämpningsområde
1. Om inte annat följer av artikel 22, gäller denna förordning alla
koncentrationer med en gemenskapsdimension enligt definitionen ipunkt 2.
2. Enligt denna förordning har en koncentration en gemenskapsdi-
mension om
a) den sammanlagda omsättningen i hela världen för samtliga de
berörda företagen överstiger 5 000 miljoner ecu, och
b) den sammanlagda omsättningen inom gemenskapen i dess helhet för
minst två av de berörda företagen överstiger 250 miljoner ecu.
Detta gäller dock inte om vart och ett av de berörda företagen uppnår
mer än två tredjedelar av sin sammanlagda omsättning inom gemen-
skapen som helhet inom en och samma medlemsstat.
3. De tröskelvärden som anges i punkt 2 skall före utgången av det
fjärde året efter det att denna förordning har antagits tas upp till förnyadprövning av rådet, som fattar beslut med kvalificerad majoritet påförslag av kommissionen.
Artikel 2
Bedömningavkoncentrationer
1. Koncentrationer som omfattas av denna förordning skall bedömas
på grundval av följande bestämmelser för att fastställa om de är
förenliga med den gemensamma marknaden.
När kommissionen gör sin bedömning skall den ta hänsyn till
a) behovet av att bevara och utveckla en effektiv konkurrens inom den
gemensamma marknaden mot bakgrund av bl.a. strukturen på alla deberörda marknaderna och den faktiska eller potentiella konkurrensenfrån företag som är belägna antingen inom eller utanför gemenska-pen,
b) de berörda företagens marknadsställning och deras ekonomiska och
finansiella styrka, leverantörernas och konsumenternas valmöjlig-
heter, deras tillgång till leveranser eller marknader, rättsliga ellerandra hinder för inträde på marknaden, utvecklingen av tillgång ochefterfrågan på de aktuella varorna och tjänsterna, avnämarintressen imellanliggande och slutliga distributionsled samt utvecklingen av
tekniskt och ekonomiskt framåtskridande, förutsatt att detta är till
gagn för konsumenterna och inte utgör ett hinder för konkurrensen.
2. En koncentration som inte skapar eller förstärker en sådan
dominerande ställning som medför att den effektiva konkurrenseninom den gemensamma marknaden eller en väsentlig del av denpåtagligt skulle hämmas skall förklaras förenlig med den gemensammamarknaden.
3. En koncentration som skapar eller förstärker en sådan dominerande
ställning som medför att den effektiva konkurrensen inom den
gemensamma marknaden eller en väsentlig del av den påtagligt skulle
hämmas skall förklaras oförenlig med den gemensamma marknaden.
Artikel 3
Definitionavenkoncentration
1. En koncentration skall anses föreligga om
a) två eller flera tidigare självständiga företag slås samman, eller
b) en eller flera personer som redan kontrollerar minst ett företag, eller
— ett eller flera företag1989R4064 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 5
▼B
antingen genom förvärv av värdepapper eller tillgångar, genom avtal
eller på annat sätt direkt eller indirekt får kontroll över ett eller fleraföretag eller delar därav.
2. En transaktion, inklusive bildandet av ett gemensamt företag, som
har till syfte eller resultat att samordna konkurrensbeteendet hos företag
som förblir självständiga utgör inte en koncentration enligt punkt 1 b.
Bildandet av ett gemensamt företag som på varaktig basis fyller en
autonom ekonomisk enhets samtliga funktioner och som inte medför ensamordning av konkurrensbeteendet mellan parterna inbördes ellermellan dessa och det gemensamma företaget utgör en koncentrationenligt punkt 1 b.
3. Enligt denna förordning uppnås kontroll genom rättigheter eller
avtal eller på andra sätt som, antingen var för sig eller tillsammans och
med hänsyn till alla faktiska eller rättsliga förhållanden, ger möjlighet attutöva ett bestämmande inflytande på ett företag, särskilt genom
a) äganderätt- eller rätt att använda ett företags samtliga tillgångar eller
en del av dessa,
b) rättigheter eller avtal som ger ett bestämmande inflytande på
sammansättningen av företagets organ och dessas röstning eller
beslut.
4. Kontroll förvärvas av personer eller företag som
a) är innehavare av rättigheterna eller berättigade till rättigheter enligt
de berörda avtalen, eller
b) utan att vara innehavare av rättigheterna eller berättigade till
rättigheter enligt sådana avtal har befogenhet att utöva de rättigheter
som grundar sig på dessa.
5. En koncentration skall inte anses föreligga om
a) kreditinstitut eller andra finansinstitut eller försäkringsbolag, vilkas
normala verksamhet omfattar transaktioner och handel med värde-
papper för egen eller andras räkning, tillfälligt innehar värdepappersom de har förvärvat i ett företag i avsikt att vidareförsälja dem,förutsatt att de inte utövar rösträttigheter som följer med dessavärdepapper i syfte att bestämma företagets konkurrensbeteende eller
att de utövar dessa rösträttigheter endast i syfte att förbereda
försäljningen av företaget, helt eller delvis, eller av dess tillgångareller försäljningen av värdepappren och att en sådan försäljning ägerrum inom ett år efter tidpunkten för förvärvet; denna tidsfrist kan påbegäran förlängas av kommissionen om sådana institut eller bolagstyrker att det inte fanns någon rimlig möjlighet att genomföra
försäljningen inom tidsfristen,
b) kontroll förvärvas av en tjänsteman som är utsedd enligt en
medlemsstats lagar om likvidation, konkurs, obestånd, betalnings-inställelse, ackord eller liknande förfaranden,
c) de transaktioner som avses i punkt 1 b genomförs av sådana
finansiella holdingbolag som avses i artikel 5.3 i rådets fjärdedirektiv 78/660/EEG av den 25 juli 1978 om årsredovisningar förolika slags bolag (
1), senast ändrat genom direktiv 84/569/EEG (2),
förutsatt dock att de rösträttigheter som följer med de innehavda
värdepapperen utövas, särskilt beträffande utnämningen av ledamöter
i ledningen och styrelsen för de företag som innehavet gäller, endastför att upprätthålla det fulla värdet av dessa investeringar och inte föratt direkt eller indirekt bestämma företagens konkurrensbeteende.
Artikel 4
Förhandsanmälanavkoncentrationer
1. Sådana koncentrationer med en gemenskapsdimension som avses i
denna förordning skall anmälas till kommissionen senast en vecka efter1989R4064 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 6
(1) EGT nr L 222, 14.8.1978, s. 11.
(2) EGT nr L 314, 4.12.1984, s. 28.
▼B
avtalets ingående eller offentliggörandet av budet om övertagande eller
förvärvet av en kontrollerande andel. Fristen skall löpa från den tidpunktnär den första av dessa händelser inträffar.
2. En koncentration som består av en företagssammanslagning enligt
artikel 3.1 a eller förvärvet av gemensam kontroll enligt artikel 3.1 bskall anmälas gemensamt av parterna i företagssammanslagningenrespektive av dem som förvärvar den gemensamma kontrollen. I övrigafall skall anmälan göras av den person eller det företag som förvärvar
kontroll över ett eller flera företag eller delar därav.
3. Om kommissionen konstaterar att en koncentration som har
anmälts omfattas av denna förordning, skall den offentliggöra attanmälan har skett, varvid den skall ange parternas namn, koncentratio-nens karaktär och de branscher som berörs. Kommissionen skall tahänsyn till företagens berättigade intresse av att deras affärshemligheter
skyddas.
Artikel 5
Beräkningavomsättning
1. Den sammanlagda omsättningen enligt artikel 1.2 skall omfatta de
berörda företagens intäkter under föregående räkenskapsår frånförsäljning av varor och tjänster inom ramen för företagens ordinarie
verksamhet efter avdrag för försäljningsrabatter samt mervärdesskatt
och andra skatter som direkt hänför sig till omsättningen. I ett berörtföretags sammanlagda omsättning skall inte inräknas försäljning avvaror eller tjänster mellan de företag som avses i punkt 4.
Omsättning inom gemenskapen eller inom en medlemsstat skall omfatta
intäkter från försäljning av varor och tjänster till företag eller
konsumenter inom gemenskapen respektive medlemsstaten.
2. Med avvikelse från punkt 1 gäller att om koncentrationen består av
förvärv av delar, oavsett om dessa utgör rättsliga enheter, av ett ellerflera företag skall i fråga om säljaren eller säljarna endast denomsättning som härrör från de delar som är föremål för transaktionentas med i beräkningen.
Två eller flera transaktioner enligt första stycket som äger rum inom en
tvåårsperiod mellan samma personer eller företag skall dock betraktassom endast en koncentration, som uppkommer vid tidpunkten för densista transaktionen.
3. 1 stället för omsättning används följande:
a) För kreditinstitut och andra finansinstitut, med avseende på artikel
1.2 a:en tiondel av deras totala tillgångar.
Vad beträffar artikel 1.2 b och sista stycket i artikel 1.2 skall den
sammanlagda omsättningen inom gemenskapen i dess helhet ersättas
med en tiondel av de totala tillgångarna multiplicerad med
förhållandet mellan utlåning till kreditinstitut och kunder vidtransaktioner med gemenskapsinvånare och den totala summan avdenna utlåning.
Vad beträffar sista stycket i artikel 1.2 skall den sammanlagda
omsättningen inom en medlemsstat ersättas med en tiondel av detotala tillgångarna multiplicerad med förhållandet mellan utlåning tillkreditinstitut och kunder vid transaktioner med invånare i dennamedlemsstat och den totala summan av denna utlåning.
b) För försäkringsbolag:värdet av de tecknade bruttopremierna, som
skall omfatta samtliga mottagna och utestående belopp enligtförsäkringsavtal som har tecknats av försäkringsbolagen eller för
deras räkning, inklusive utgående återförsäkringspremier, efter
avdrag för skatter och skatteliknande avgifter som debiteras pågrundval av de individuella premiebeloppen eller den totalapremievolymen. Vad beträffar artikel 1.2 b och sista stycket i artikel1.2, skall hänsyn tas till de bruttopremier som betalas avgemenskapsinvånare respektive en medlemsstats invånare.1989R4064 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 7
▼B
4. Om inte annat följer av punkt 2, skall den sammanlagda
omsättningen för ett berört företag enligt artikel 1.2 beräknas genomatt man summerar omsättningen
a) för det berörda företaget,
b) för de företag i vilka det berörda företaget direkt eller indirekt
— äger mer än hälften av kapital- eller rörelsetillgångarna, eller
— kan utöva mer än hälften av rösträttigheterna, eller— kan utse mer än hälften av ledamöterna i styrelsen, direktionen
eller organ som rättsligt företräder företagen, eller
— har rätt att leda företagets verksamhet,
c) för de företag som i ett berört företag har de rättigheter eller
befogenheter som anges i b,
d) för de företag i vilka ett företag som avses i c har de rättigheter eller
befogenheter som anges i b,
e) för de företag i vilka två eller flera företag som avses i a-d
gemensamt har de rättigheter eller befogenheter som anges i b.
5. Om de företag som berörs av koncentrationen gemensamt har de
rättigheter eller befogenheter som anges i punkt 4 b, skall vidberäkningen av de berörda företagens sammanlagda omsättning enligtartikel 1.2
a) ingen hänsyn tas till den omsättning som härrör från försäljning av
varor eller tjänster mellan det gemensamma företaget och vart och ettav de berörda företagen eller något annat företag som har anknytningtill något av dem enligt punkt 4 b-e,
b) hänsyn tas till den omsättning som härrör från försäljning av varor
och tjänster mellan det gemensamma företaget och något tredjeföretag. Denna omsättning skall fördelas lika mellan de berördaföretagen.
Artikel 6
Prövningavanmälanochinledandeavförfaranden
1. Kommissionen skall pröva anmälan så snart den har mottagits.
a) Om kommissionen finner att den anmälda koncentrationen inte
omfattas av denna förordning skall den fastslå detta genom beslut.
b) Om kommissionen finner att den anmälda koncentrationen, fastän
den omfattas av denna förordning, inte ger anledning till allvarliga
tvivel beträffande dess förenlighet med den gemensamma mark-naden, skall den besluta att inte göra invändning mot den och skallförklara att den är förenlig med den gemensamma marknaden.
c) Om kommissionen däremot finner att den anmälda koncentrationen
omfattas av denna förordning och ger anledning till allvarliga tvivelbeträffande dess förenlighet med den gemensamma marknaden, skallden besluta att inleda ett förfarande.
2. Kommissionen skall utan dröjsmål underrätta de berörda företagen
och medlemsstaternas behöriga myndigheter om sitt beslut.
Artikel 7
Uppskjutandeavgenomförandetavkoncentrationer
1. Vid tillämpningen av punkt 2 skall en koncentration enligt artikel 1
varken genomföras före anmälan eller inom de första tre veckorna efteranmälan.
2. Om kommissionen efter en preliminär prövning av anmälan inom
den tidsfrist som anges i punkt 1 bedömer det nödvändigt för att
säkerställa den fulla verkan av ett senare beslut som fattas med stöd av
artikel 8.3 och 8.4, kan den på eget initiativ besluta att en koncentrationinte får genomföras, helt eller delvis, till dess att kommissionen fattar ettslutligt beslut eller beslutar att vidta andra interimistiska åtgärder medsamma innebörd.1989R4064 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 8
▼B
3. Punkterna 1 och 2 skall inte utgöra hinder för genomförandet av ett
offentligt bud om övertagande som har anmälts till kommissionen enligtartikel 4.1, förutsatt att förvärvaren inte utövar de rösträttigheter som
följer med värdepappren i fråga eller gör det endast för att upprätthålla
det fulla värdet av dessa investeringar och på grundval av en dispenssom har lämnats av kommissionen enligt punkt 4.
4. Kommissionen kan på begäran medge dispens från de skyldigheter
som åläggs enligt punkterna 1, 2 eller 3 för att förhindra att ett eller fleraföretag som berörs av en koncentration eller tredje man orsakas allvarligskada. En sådan dispens kan förenas med villkor och ålägganden för att
säkerställa förutsättningarna för en effektiv konkurrens. En dispens kan
begäras och medges när som helst, även före anmälan eller eftertransaktionen.
5. Giltigheten av en transaktion som genomförs i strid mot punkt 1
eller 2 skall vara beroende av ett beslut enligt artikel 6.1 b eller 8.2 eller8.3 eller det antagande som avses i artikel 10.6.
Denna artikel skall dock inte påverka giltigheten av transaktioner med
värdepapper, inklusive sådana som kan konverteras till andra värde-papper som kan vara föremål för handel på en marknad under offentligterkända myndigheters kontroll och tillsyn, vilken fungerar regelmässigt
och direkt eller indirekt är tillgänglig för allmänheten, såvida inte
köparen och säljaren visste eller borde ha vetat att transaktionengenomfördes i strid mot punkt 1 eller 2.
Artikel 8
Kommissionensbefogenhetattfattabeslut
1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 9, skall varje
förfarande som inleds med stöd av artikel 6.1 c avslutas genom beslutenligt punkterna 2-5.
2. Om kommissionen finner att en koncentration som har anmälts
uppfyller det kriterium som anges i artikel 2.2, eventuellt sedan de
berörda företagen har vidtagit ändringar, skall den meddela ett beslut
enligt vilket koncentrationen förklaras förenlig med den gemensammamarknaden.
Kommissionen kan förena beslutet med villkor och ålägganden i syfte
att säkerställa att de berörda företagen fullgör sina åtaganden gentemotkommissionen när det gäller att ändra den ursprungliga koncentrations-planen. Beslutet om att koncentrationen är förenlig med dengemensamma marknaden skall även omfatta sådana begränsningar
som har direkt samband med och är nödvändiga för genomförandet av
koncentrationen.
3. Om kommissionen finner att en koncentration uppfyller det
kriterium som anges i artikel 2.3, skall den meddela ett beslut enligtvilket koncentrationen förklaras oförenlig med den gemensammamarknaden.
4. Om en koncentration redan har genomförts kan kommissionen
genom ett beslut enligt punkt 3 eller genom ett särskilt beslut kräva attde sammanförda företagen eller tillgångarna delas upp eller att dengemensamma kontrollen upphör eller att andra åtgärder som är
nödvändiga för att återupprätta förutsättningarna för en effektiv
konkurrens vidtas.
5. Kommissionen kan återkalla det beslut som den har fattat enligt
punkt 2, om
a) förklaringen om förenlighet med den gemensamma marknaden
grundar sig på oriktiga uppgifter för vilka ett av de berörda företagenär ansvarigt eller om den har erhållits på ett bedrägligt sätt, eller
b) de berörda företagen åsidosätter ett åläggande som var förenat med
beslutet.
6. I sådana fall som avses i punkt 5 kan kommissionen fatta ett beslut
enligt punkt 3 utan att vara bunden av den tidsfrist som avses i artikel10.3.1989R4064 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 9
▼B
Artikel 9
Hänskjutandetillmedlemsstaternasbehörigamyndigheter
1. Kommissionen kan genom ett beslut som snarast meddelas de
berörda företagen och de övriga medlemsstaternas behöriga myndigheterhänskjuta en anmäld koncentration till den berörda medlemsstatensbehöriga myndigheter under följande omständigheter.
2. Inom tre veckor från det att en medlemsstat har mottagit en kopia
av anmälan kan den underrätta kommissionen, som skall underrätta de
berörda företagen, om att en koncentration hotar att skapa eller förstärka
en sådan dominerande ställning som medför att den effektivakonkurrensen påtagligt skulle hämmas på en marknad inom medlems-staten som uppvisar alla kännetecken på en avgränsad marknad, oavsettom det rör sig om en väsentlig del av den gemensamma marknaden.
3. Om kommissionen med hänsyn till marknaden för ifrågavarande
varor och tjänster och den geografiska referensmarknaden enligt
definitionen i punkt 7 anser att det föreligger en sådan avgränsadmarknad och ett sådant hot, skall den antingen
a) själv handlägga ärendet för att upprätthålla eller återupprätta en
effektiv konkurrens på marknaden i fråga, eller
b) hänskjuta fallet till den berörda medlemsstatens behöriga myndig-
heter för att denna stats nationella konkurrenslagstiftning skalltillämpas.
Om kommissionen däremot anser att en sådan avgränsad marknad eller
ett sådant hot inte föreligger, skall den fatta ett beslut med deninnebörden som den skall rikta till den berörda medlemsstaten.
4. Ett beslut om hänskjutande eller inte enligt punkt 3 skall fattas
a) som huvudregel inom den sexveckorsfrist som anges i artikel 10.1,
andra stycket, om kommissionen inte har inlett ett förfarande enligt
artikel 6.1 b, eller
b) senast inom tre månader efter det att den berörda koncentrationen har
anmälts, om kommissionen har inlett ett förfarande enligt artikel 6.1
c utan att ha gjort förberedelser i syfte att vidta nödvändiga åtgärder
enligt artikel 8.2, andra stycket, 8.3 eller 8.4 för att upprätthålla elleråterupprätta en effektiv konkurrens på marknaden i fråga.
5. Om kommissionen trots påminnelse från den berörda medlems-
staten inte inom den tremånadersfrist som avses i punkt 4 b har fattatnågot beslut om hänskjutande enligt punkt 3 eller vidtagit de
förberedelser som avses i punkt 4 b, skall den anses ha beslutat att
hänskjuta fallet till den berörda medlemsstaten enligt punkt 3 b.
6. Rapporter om eller tillkännagivanden av resultatet av den berörda
medlemsstatens behöriga myndighets undersökning av koncentrationenskall offentliggöras senast fyra månader efter kommissionens hänskju-
tande.
7. Med geografisk referensmarknad skall förstås det område inom
vilket de berörda företagen medverkar i utbudet och efterfrågan av varoreller tjänster, där konkurrensförhållandena är tillräckligt likartade ochsom kan skiljas från angränsande områden framför allt därför attkonkurrensvillkoren är väsentligt annorlunda inom de områdena. Vid
denna bedömning skall hänsyn tas särskilt till de berörda varornas eller
tjänsternas beskaffenhet och egenskaper, eventuella hinder för inträde påmarknaden, konsumentpreferenser, väsentliga skillnader i företagensmarknadsandelar mellan det berörda området och angränsande områdeneller betydande prisskillnader.
8. Vid tillämpningen av denna artikel får den berörda medlemsstaten
endast vidta sådana åtgärder som är absolut nödvändiga för attsäkerställa eller återupprätta en effektiv konkurrens på marknaden ifråga.
9. Enligt de tillämpliga bestämmelserna i fördraget kan varje
medlemsstat begära prövning hos domstolen, och särskilt begära1989R4064 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 10
▼B
tillämpning av artikel 186, för att få tillämpa sin nationella konkurrens-
lagstiftning.
10. Denna artikel kommer att tas upp till förnyad prövning före
utgången av fjärde året efter det att denna förordning har antagits.
Artikel 10
Tidsfristernaförinledandeavförfarandenochförbeslut
1. De beslut som avses i artikel 6.1 skall fattas senast inom en månad.
Denna frist skall löpa från dagen efter det att en anmälan har mottagits
eller, om de upplysningar som skall lämnas med anmälan ärofullständiga, från dagen efter det att de fullständiga uppgifterna harmottagits.
Denna frist skall förlängas till sex veckor om kommissionen mottar en
begäran från en medlemsstat enligt artikel 9.2.
2. Beslut enligt artikel 8.2 om anmälda koncentrationer skall fattas så
snart det visar sig att de allvarliga tvivel som avses i artikel 6.1 c har
avlägsnats, särskilt till följd av ändringar som har vidtagits av de berörda
företagen, och senast före utgången av den frist som anges i punkt 3.
3. Om inte annat följer av artikel 8.6, skall beslut enligt artikel 8.3 om
anmälda koncentrationer fattas inom högst fyra månader från dagen när
förfarandet inleddes.
4. Den tidsfrist som anges i punkt 3 skall i undantagsfall tillfälligt
avbrytas om kommissionen på grund av omständigheter för vilka ett av
de företag som deltar i koncentrationen är ansvarigt har varit tvungen att
begära upplysningar genom beslut enligt artikel 11 eller beordra enundersökning genom beslut enligt artikel 13.
5. Om domstolen meddelar en dom som helt eller delvis upphäver ett
beslut av kommissionen enligt denna förordning, skall de tidsfrister som
anges i förordningen börja löpa på nytt från dagen när domenmeddelades.
6. Om kommissionen inte har fattat något beslut enligt artikel 6.1 b
eller c eller artikel 8.2 eller 8.3 inom de tidsfrister som anges i punkt 1
respektive punkt 3, skall koncentrationen anses ha förklarats förenligmed den gemensamma marknaden, om inte annat följer av artikel 9.
Artikel 11
Begäranomupplysningar
1. Vid fullgörandet av de uppgifter som kommissionen har tilldelats
genom denna förordning får kommissionen inhämta alla nödvändiga
upplysningar från medlemsstaternas regeringar och behöriga myndig-heter, från de personer som avses i artikel 3.1 b samt från företag ochföretagssammanslutningar.
2. När kommissionen riktar en begäran om upplysningar till en
person, ett företag eller en företagssammanslutning, skall den samtidigtsända en kopia av denna begäran till den behöriga myndigheten i denmedlemsstat inom vars territorium personen är bosatt eller företaget ellerföretagssammanslutningen har sitt säte.
3. I sin begäran skall kommissionen ange den rättsliga grunden för
och syftet med begäran samt de påföljder som föreskrivs i artikel 14.1 cför det fall att oriktiga uppgifter lämnas.
4. Skyldiga att lämna de begärda upplysningarna är, i fråga om
företag, företagens ägare eller deras företrädare och, i fråga om juridiskapersoner, bolag, företag eller sammanslutningar som inte är juridiskapersoner, de som är utsedda att företräda dem enligt lag eller stadgar.
5. Om en person, ett företag eller en företagssammanslutning inte
lämnar de begärda upplysningarna inom den tidsfrist som har fastställtsav kommissionen eller lämnar ofullständiga upplysningar, skallkommissionen begära upplysningarna genom beslut. I beslutet skallanges vilka upplysningar som begärs, fastställas en lämplig tidsfrist1989R4064 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 11
▼B
inom vilken upplysningarna skall lämnas och anges de påföljder som
avses i artiklarna 14.1 c och 15.1 a samt upplysas om rätten att fåbeslutet prövat av domstolen.
6. Kommissionen skall samtidigt sända en kopia av sitt beslut till den
behöriga myndigheten i den medlemsstat inom vars territorium personen
är bosatt eller företaget eller företagssammanslutningen har sitt säte.
Artikel 12
Undersökningargenomfördaavmedlemsstaternasmyndigheter
1. På begäran av kommissionen skall medlemsstaternas behöriga
myndigheter genomföra de undersökningar som kommissionen anser
nödvändiga enligt artikel 13.1 eller som den har beslutat om enligtartikel 13.3. De tjänstemän hos medlemsstaternas behöriga myndighetersom har till uppgift att genomföra undersökningarna skall utöva sinabefogenheter efter att ha visat upp ett skriftligt bemyndigande utfärdatav den behöriga myndigheten i den medlemsstat inom vars territorium
undersökningen skall genomföras. Bemyndigandet skall ange föremålet
för och syftet med undersökningen.
2. På begäran av kommissionen eller den behöriga myndigheten i den
medlemsstat inom vars territorium undersökningen skall genomföras kankommissionens tjänstemän ge myndighetens tjänstemän det biträde sombehövs för att genomföra uppgifterna.
Artikel 13
Kommissionensbefogenhetervidundersökningar
1. Vid fullgörandet av de uppgifter som kommissionen har tilldelats
genom denna förordning får den genomföra alla nödvändiga undersök-ningar hos företag och företagssammanslutningar.
För detta ändamål har de av kommissionen bemyndigade tjänstemännen
befogenhet
a) att granska räkenskaper och andra affärshandlingar,
b) att göra eller begära kopior av eller utdrag ur räkenskaper och
affärshandlingar,
c) att på plats begära muntliga förklaringar på ort och ställe,
d) att bereda sig tillträde till företagens lokaler, mark och fordon.
2. De tjänstemän som av kommissionen har fått i uppdrag att
genomföra undersökningarna skall utöva sina befogenheter efter att ha
visat upp en skriftlig fullmakt, som anger föremålet för och syftet medundersökningen samt de påföljder som avses i artikel 14.1 d om begärdaböcker eller andra affärshandlingar framläggs på ett ofullständigt sätt.Kommissionen skall i god tid före undersökningen skriftligt underrättaden behöriga myndigheten i den medlemsstat inom vars territorium
undersökningen skall genomföras om undersökningen samt om de
bemyndigade tjänstemännens identitet.
3. Företag och företagssammanslutningar är skyldiga att underkasta
sig de undersökningar som kommissionen har beslutat om. I beslutetskall anges föremålet för och syftet med undersökningen, fastställas närden skall börja och anges de påföljder som avses i artiklarna 14.1 d och15.1 b samt upplysas om rätten att överklaga beslutet vid domstolen.
4. Kommissionen skall i god tid skriftligt underrätta den behöriga
myndigheten i den medlemsstat inom vars territorium undersökningen
skall genomföras om sin avsikt att fatta beslut enligt punkt 3. Den skallsamråda med den behöriga myndigheten innan den fattar sitt beslut.
5. Tjänstemännen hos den behöriga myndigheten i den medlemsstat
inom vars territorium undersökningen skall genomföras kan, på begäranav myndigheten eller kommissionen, biträda kommissionens tjänstemänvid fullgörandet av deras uppgifter.
6. Om ett företag eller en företagssammanslutning motsätter sig en
undersökning som har beslutats med stöd av denna artikel, skall den1989R4064 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 12
▼B
berörda medlemsstaten lämna de av kommissionen bemyndigade
tjänstemännen den hjälp som behövs för att de skall kunna utföra sittundersökningsuppdrag. För detta ändamål skall medlemsstaterna efter
samråd med kommissionen vidta nödvändiga åtgärder inom ett år efter
det att denna förordning har trätt i kraft.
Artikel 14
Böter
1. Kommissionen kan genom beslut ålägga sådana personer som
avses i artikel 3.1 b, företag eller företags sammanslutningar böter omlägst 1 000 och högst 50 000 ecu, om de uppsåtligen eller av oaktsamhet
a) underlåter att anmäla en koncentration enligt artikel 4,
b) lämnar oriktiga eller vilseledande uppgifter i en anmälan enligt
artikel 4,
c) lämnar oriktiga uppgifter till svar på en begäran enligt artikel 11 eller
inte lämnar en uppgift inom den tidsfrist som har fastställts genombeslut enligt artikel 11,
d) vid undersökningar som genomförs enligt artikel 12 eller 13 lägger
fram begärda räkenskaper eller andra affärshandlingar i ofullständigt
skick eller inte underkastar sig en undersökning som har beslutats
enligt artikel 13.
2. Kommissionen kan ålägga de berörda personerna eller företagen
böter som inte överstiger tio procent av de berörda företagens
sammanlagda omsättning enligt artikel 5, om de uppsåtligen eller avoaktsamhet
a) åsidosätter ett åläggande som har beslutats med stöd av artikel 7.4
eller 8.2, andra stycket,
b) genomför en koncentration i strid mot artikel 7.1 eller åsidosätter ett
beslut enligt artikel 7.2,
c) genomför en koncentration som genom beslut enligt artikel 8.3 har
förklarats oförenlig med den gemensamma marknaden eller under-låter att vidta de åtgärder som har beslutats enligt artikel 8.4.
3. När bötesbeloppet fastställs skall hänsyn tas både till överträdel-
sens art och till hur allvarlig den är.
4. Beslut fattade med stöd av punkterna 1 och 2 har inte straffrättslig
karaktär.
Artikel 15
Löpandeviten
1. Kommissionen kan genom beslut förelägga sådana personer som
avses i artikel 3.1 b eller berörda företag eller företagssammanslutningarviten om högst 25 000 ecu för varje dag som dröjsmålet varar, räknatfrån den dag som anges i beslutet, för att tvinga dem
a) att på ett fullständigt och riktigt sätt lämna de upplysningar som
kommissionen har begärt enligt artikel 11, eller
b) att underkasta sig en sådan undersökning som kommissionen har
beslutat om enligt artikel 13.
2. Kommissionen kan förelägga sådana personer som avses i artikel
3.1 b eller företag löpande viten om högst (
1) ecu för varje dag som
dröjsmålet varar, räknat från den dag som anges i beslutet, för att tvinga
dem
a) att iaktta ett åläggande som har beslutats med stöd av artikel 7.4 eller
8.2, andra stycket, eller
b) att vidta de åtgärder som har beslutats enligt artikel 8.4.1989R4064 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 13
(1) 100000
▼B
3. Om de personer som avses i artikel 3.1 b eller företag eller
företagssammanslutningar har fullgjort skyldigheten för vars uppfyl-lande det löpande vitet har förelagts, kan kommissionen fastställa vitets
slutliga storlek till ett belopp som är lägre än det som skulle ha följt av
det ursprungliga beslutet.
Artikel 16
Domstolensprövning
Domstolen har oinskränkt rätt enligt fördragets artikel 172 att pröva
beslut genom vilka kommissionen fastställer böter eller löpande viten.Domstolen kan upphäva, sätta ned eller höja ålagda böter eller löpande
viten.
Artikel 17
Sekretess
1. Upplysningar som har inhämtats med stöd av artiklarna 11, 12, 13
och 18 får endast användas för det med begäran, undersökningen ellerförhöret avsedda ändamålet.
2. Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 4.3, 18 och 20 får
kommissionen och medlemsstaternas behöriga myndigheter samt dessas
tjänstemän och övriga anställda inte röja upplysningar som de harinhämtat med stöd av denna förordning och som är av sådant slag att deomfattas av sekretess.
3. Punkterna 1 och 2 skall inte utgöra hinder för offentliggörande av
allmän information eller undersökningar som inte innehåller uppgifter
om enskilda företag eller företagssammanslutningar.
Artikel 18
Förhörmedparternaochtredjeman
1. Innan kommissionen fattar beslut enligt artiklarna 7.2 och 7.4, 8.2,
andra stycket, och 8.3-8.5, 14 och 15, skall den lämna de berördapersonerna, företagen och företagssammanslutningarna tillfälle att ivarje skede av förfarandet fram till samrådet med den rådgivande
kommittén yttra sig över de anmärkningar som framförs mot dem.
2. Med avvikelse från punkt 1 kan ett interimistiskt beslut om att
förlänga tidsfristen under vilken en koncentration uppskjuts eller medgedispens enligt artikel 7.2 respektive 7.4 fattas utan att de berördapersonerna, företagen eller företagssammanslutningarna lämnas tillfälleatt på förhand framföra sina synpunkter, förutsatt att kommissionen
lämnar dem tillfälle att göra detta så snart som möjligt efter det att den
har fattat sitt beslut.
3. Kommissionen skall fatta sitt beslut endast på grundval av de
anmärkningar beträffande vilka parterna har haft möjlighet att framförasynpunkter. Vid förfarandet skall parternas rätt att gå i svaromålrespekteras till fullo. Åtminstone de direkt berörda parterna skall få ta
del av akten, varvid hänsyn skall tas till företags berättigade intresse av
att deras affärshemligheter skyddas.
4. I den mån kommissionen och medlemsstaternas behöriga myndig-
heter anser det nödvändigt kan de inhämta yttranden även från andrafysiska eller juridiska personer. Fysiska eller juridiska personer som kanpåvisa ett tillräckligt intresse i saken, särskilt ledamöter av de berörda
företagens administrativa eller styrande organ eller erkända arbets-
tagarrepresentanter från dessa företag, skall efter ansökan ha rätt att yttrasig.
Artikel 19
Samverkanmedmedlemsstaternasmyndigheter
1. Kommissionen skall inom tre arbetsdagar till medlemsstaternas
behöriga myndigheter översända kopior av anmälningar samt, så snart1989R4064 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 14
▼B
som möjligt, även kopior av de viktigaste handlingar som tillställs eller
utfärdas av kommissionen enligt denna förordning.
2. Kommissionen skall vidta åtgärder enligt denna förordning i nära
och ständig samverkan med medlemsstaternas behöriga myndigheter,
som har rätt att framföra sina synpunkter på dessa åtgärder. Vid
tillämpningen av artikel 9 skall den inhämta upplysningar frånmedlemsstatens behöriga myndighet enligt punkt 2 i samma artikeloch lämna den tillfälle att yttra sig i varje skede av förfarandet fram tilldet att ett beslut fattas i enlighet med punkt 3 i samma artikel. För detta
ändamål skall kommissionen låta den ta del av akten.
3. Samråd skall ske med en rådgivande kommitté för koncentrationer
innan beslut fattas enligt artiklarna 8.2-8.5, 14 eller 15 eller
bestämmelser antas enligt artikel 23.
4. Den rådgivande kommittén skall vara sammansatt av represen-
tanter för medlemsstaternas myndigheter. Varje medlemsstat skall utseen eller två representanter, som vid förhinder kan ersättas av andrarepresentanter. Minst en av dessa representanter skall vara sakkunnig i
frågor som rör konkurrensbegränsningar och dominerande ställningar.
5. Samråd skall äga rum vid ett gemensamt sammanträde som
sammankallas av kommissionen och med kommissionen som
ordförande. Till kallelsen skall fogas en redogörelse för varje ärendesom skall behandlas, med angivande av de viktigaste handlingarna samtett preliminärt utkast till beslut. Sammanträdet skall hållas tidigastfjorton dagar efter det att kallelse har skett. I undantagsfall kan
kommissionen förkorta denna frist där så är motiverat för att förhindra
att ett eller flera av de företag som berörs av en koncentration åsamkasallvarlig skada.
6. Den rådgivande kommittén skall avge ett yttrande över kommis-
sionens utkast till beslut, efter omröstning om så behövs. Denrådgivande kommittén kan avge ett yttrande även om några ledamöterär frånvarande och ej företrädda. Yttrandet skall vara skriftligt och skall
bifogas utkastet till beslut. Kommissionen skall ta största möjliga hänsyn
till kommitténs yttrande. Den skall underrätta kommittén om i vilkenutsträckning dess yttrande har beaktats.
7. Den rådgivande kommittén kan förorda att dess yttrande
offentliggörs. Kommissionen kan företa ett sådant offentliggörande. Ibeslutet att offentliggöra yttrandet skall vederbörlig hänsyn tas tillföretagens berättigade intresse av att deras affärshemligheter skyddas
och till de berörda företagens intresse av att ett sådant offentliggörande
sker.
Artikel 20
Offentliggörandeavbeslut
1. Kommissionen skall offentliggöra de beslut som den fattar enligt
artikel 8.2-8.5 i Europeiska gemenskapernas officiella tidning .
2. I offentliggörandet skall anges parternas namn och huvuddragen av
beslutet. Därvid skall hänsyn tas till företagens berättigade intresse av attderas affärshemligheter skyddas.
Artikel 21
Behörighet
1. Med förbehåll för domstolens prövningsrätt är kommissionen
ensam behörig att fatta beslut enligt denna förordning.
2. Medlemsstaterna skall inte tillämpa sin nationella konkurrenslag-
stiftning på koncentrationer med gemenskapsdimension.
Bestämmelsen i första stycket skall inte inskränka på en medlemsstats
befogenhet att företa de undersökningar som behövs för tillämpning avartikel 9.2 eller att efter hänskjutande enligt artikel 9.3 b eller 9.5 vidtade åtgärder som absolut är nödvändiga för tillämpning av artikel 9.8.1989R4064 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 15
▼B
3. Utan hinder av punkterna 1 och 2 kan medlemsstaterna vidta
lämpliga åtgärder för att skydda andra legitima intressen än de somomfattas av denna förordning och som är förenliga med gemenskapsrät-
tens allmänna principer och övriga bestämmelser.
Med legitima intressen enligt första stycket avses allmän säkerhet,
mediernas mångfald och tillsynsregler.
Alla andra allmänna intressen skall meddelas kommissionen av den
berörda medlemsstaten och skall erkännas av kommissionen efter en
bedömning av deras förenlighet med gemenskapsrättens allmännaprinciper och övriga bestämmelser innan ovannämnda åtgärder kanvidtas. Kommissionen skall underrätta den berörda medlemsstaten omsitt beslut inom en månad efter meddelandet.
Artikel 22
Tillämpningenavförordningen
1. Endast denna förordning är tillämplig på koncentrationer enligt
definitionen i artikel 3.
2. Förordningarna nr 17 (
1), (EEG) nr 1017/68 (2), (EEG) nr 4056/
86 (3) och (EEG) nr 3975/87 (4) gäller inte koncentrationer enligt
definitionen i artikel 3.
3. Om på begäran av en medlemsstat kommissionen konstaterar att en
koncentration enligt definitionen i artikel 3 som inte har någongemenskapsdimension enligt artikel 1 skapar eller förstärker en sådandominerande ställning som medför att den effektiva konkurrensen inom
den berörda medlemsstatens territorium påtagligt skulle hämmas, kan
den, i den mån koncentrationen påverkar handeln mellan medlemsstater,fatta beslut enligt artikel 8.2, andra stycket, 8.3 och 8.4.
4. Artiklarna 2.1 a och b, 5, 6, 8 och 10-20 är tillämpliga. Den frist
inom vilken ett förfarande enligt artikel 10.1 kan inledas skall löpa från
dagen när begäran från medlemsstaten inkommer. En sådan begäran
skall framställas senast en månad efter det att koncentrationen haranmälts till medlemsstaten eller genomförts. Denna frist skall löpa frånden tidpunkt när den första av dessa händelser inträffar.
5. Enligt punkt 3 skall kommissionen endast vidta de åtgärder som
absolut är nödvändiga för att upprätthålla eller återupprätta en effektiv
konkurrens inom territoriet i den medlemsstat på vars begäran deningriper.
6. Punkterna 3-5 skall gälla till dess att de tröskelvärden som anges i
artikel 1.2 har tagits upp till förnyad prövning.
Artikel 23
Tillämpningsföreskrifter
Kommissionen har rätt att utfärda tillämpningsföreskrifter om form,
innehåll och övriga detaljer i anmälningar enligt artikel 4, tidsfristerenligt artikel 10 samt förhör enligt artikel 18.
Artikel 24
Relationermedländersominteärmedlemmar
1. Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om allmänna
svårigheter som deras företag möter när det gäller koncentrationerenligt definitionen i artikel 3 i länder som inte är medlemmar.
2. Kommissionen skall, första gången senast ett år efter det att denna
förordning har trätt i kraft och därefter med jämna mellanrum, utarbetaen rapport om behandlingen av gemenskapsföretag ur de synpunkter1989R4064 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 16
(1) EGT nr 13, 21.2.1962, s. 204/62.
(2) EGT nr L 175, 23.7.1968, s. 1.
(3) EGT nr L 378, 31.12.1986, s. 4.
(4) EGT nr L 374, 31.12.1987, s. 1.
▼B
som avses i punkt 3 och 4 när det gäller koncentrationer i länder som
inte är medlemmar. Kommissionen skall lägga fram dessa rapporter förrådet, tillsammans med eventuella rekommendationer.
3. Om kommissionen, antingen på grundval av de rapporter som
avses i punkt 2 eller andra upplysningar, konstaterar att ett tredje landinte behandlar gemenskapsföretag på ett sätt som motsvarar gemenska-pens behandling av företag från landet i fråga, kan den lägga framförslag för rådet om ett lämpligt förhandlingsmandat i syfte att uppnåmotsvarande behandling för gemenskapsföretag.
4. Atgärder som vidtas med stöd av denna artikel skall, utan att det
påverkar tillämpningen av fördragets artikel 234, vara i överensstäm-
melse med gemenskapens eller medlemsstaternas förpliktelser enligtinternationella överenskommelser, vare sig dessa är bilaterala ellermultilaterala.
Artikel 25
Ikraftträdande
1. Denna förordning träder i kraft den 21 september 1990.2. Förordningen gäller inte koncentrationer som var föremål för ett
avtal eller tillkännagivande eller om kontroll förvärvades enligt artikel4.1 före tidpunkten för denna förordnings ikraftträdande och den gäller
inte under några omständigheter koncentrationer beträffande vilka en
medlemsstats myndighet med ansvar för konkurrens har inlett ettförfarande före den tidpunkten.
3. När det gäller koncentrationer som kan komma att omfattas av
förordningen genom anslutning av nya medlemsstater, skall dagen föranslutningen räknas som ikraftträdandedag. Förfaranden som före
anslutningen har inletts av en myndighet med ansvar för frågor om
konkurrens i en ny medlemsstat eller av EFTA:s övervaknings-myndighet skall därvid anses vara ett sådant förfarande inlett föreikraftträdandet som avses i punkt 2.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.1989R4064 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 17
▼A1
▼B