02021R2115 — SV — 22.04.2022 — 001.003

Den här texten är endast avsedd som ett dokumentationshjälpmedel och har ingen rättslig verkan. EU-institutionerna tar inget ansvar för innehållet. De autentiska versionerna av motsvarande rättsakter, inklusive ingresserna, publiceras i Europeiska unionens officiella tidning och finns i EUR-Lex. De officiella texterna är direkt tillgängliga via länkarna i det här dokumentet

Ändrad genom:





Rättad genom:









▼B

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) 2021/2115

av den 2 december 2021

om fastställande av regler om stöd för de strategiska planer som medlemsstaterna ska upprätta inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken (strategiska GJP-planer) och som finansieras av Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ) och Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (Ejflu) samt om upphävande av förordningarna (EU) nr 1305/2013 och (EU) nr 1307/2013







AVDELNING I

INNEHÅLL OCH TILLÄMPNINGSOMRÅDE, TILLÄMPLIGA BESTÄMMELSER OCH DEFINITIONER

Artikel 1

Innehåll och tillämpningsområde

1. I denna förordning fastställs regler om a) allmänna och specifika mål som ska uppnås genom unionsstöd som finansieras genom Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ) och genom Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (Ejflu) inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken (GJP) samt de relaterade indikatorerna, b) interventionstyper och gemensamma krav för medlemsstaterna för uppnåendet av dessa mål samt de relaterade finansiella arrangemangen, c) strategiska GJP-planer som medlemsstaterna ska upprätta, där mål fastställs, villkor för interventioner anges och finansiella medel tilldelas enligt de specifika målen och identifierade behoven, d) samordning och styrning samt övervakning, rapportering och utvärdering.

2. Denna förordning är tillämplig på unionsstöd som finansieras av EGFJ och Ejflu för interventioner som anges i en strategisk GJP-plan som upprättas av en medlemsstat och godkänns av kommissionen och som omfattar perioden från och med den 1 januari 2023 till och med den 31 december 2027 (nedan kallad perioden för den strategiska GJP-planen ).

Artikel 2

Tillämpliga bestämmelser

1. Förordning (EU) 2021/2116 och de bestämmelser som antagits på grundval av den förordningen är tillämpliga på stöd som tillhandahålls enligt den här förordningen.

2. Artikel 19, avdelning III kapitel II, med undantag för artikel 28 första stycket c och artiklarna 46 och 48 i förordning (EU) 2021/1060 är tillämpliga på stöd som finansieras av Ejflu enligt den här förordningen.

Artikel 3

Definitioner

I denna förordning gäller följande definitioner:

1. jordbrukare: fysisk eller juridisk person eller grupp fysiska eller juridiska personer, oavsett gruppens eller dess medlemmars rättsliga ställning enligt nationell rätt, vars jordbruksföretag ligger inom det territoriella tillämpningsområdet för fördragen enligt artikel 52 i fördraget om Europeiska unionen jämförd med artiklarna 349 och 355 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) och som bedriver sådan jordbruksverksamhet som fastställs av medlemsstaterna i överensstämmelse med artikel 4.2 i denna förordning.

2. jordbruksföretag: samtliga enheter som används för jordbruksverksamhet och drivs av en jordbrukare och som är belägna i en och samma medlemsstat.

3. intervention: stödinstrument som har ett antal villkor för stödberättigande som fastställs av en medlemsstat i dess strategiska GJP-plan på grundval av en interventionstyp som anges i denna förordning.

4. insats: a) ett projekt, ett kontrakt, en åtgärd eller en grupp projekt eller åtgärder som valts ut inom den strategiska GJP-planen, b) när det gäller finansieringsinstrument: de totala stödberättigande offentliga utgifter som beviljats till ett finansieringsinstrument och det ekonomiska stöd som finansieringsinstrumentet sedan tillhandahåller slutmottagarna.

5. offentliga utgifter: bidrag till finansiering av insatser från nationella, regionala eller lokala myndigheters budget, från unionens budget för EGFJ och Ejflu, från offentligrättsliga organs budget eller från budgeten för en sammanslutning av myndigheter eller offentligrättsliga organ.

6. delmål: mellanliggande på förhand fastställda värden som ska fastställas av medlemsstaterna inom ramen för deras interventionsstrategier enligt artikel 107.1 b för ett givet räkenskapsår och som ska nås vid en viss tidpunkt under perioden för den strategiska GJP-planen i syfte att säkerställa framsteg i rätt tid i förhållande till resultatindikatorerna.

7. mål: på förhand fastställda värden som ska fastställas av medlemsstaterna inom ramen för deras interventionsstrategier enligt artikel 107.1 b och som ska uppnås i slutet av perioden för den strategiska GJP-planen i förhållande till resultatindikatorerna.

8. yttersta randområden: de yttersta randområdena som avses i artikel 349 i EUF-fördraget.

9. Akis: de kombinerade organisations- och kunskapsflödena mellan personer, organisationer och institutioner som använder och producerar kunskap för jordbruket och därmed sammanhängande områden (kunskaps- och innovationssystemet inom jordbruket).

10. mindre Egeiska öarna: de mindre Egeiska öarna som definieras i artikel 1.2 i förordning (EU) nr 229/2013.

11. gemensam fond: system som ackrediteras av en medlemsstat i enlighet med dess nationella rätt varigenom anslutna jordbrukare är försäkrade och ersättning betalas ut till anslutna jordbrukare som drabbas av ekonomiska förluster.

12. mindre utvecklade regioner: mindre utvecklade regioner i den mening som avses i artikel 108.2 första stycket a i förordning (EU) 2021/1060.

13. stödmottagare: vad gäller interventionstyper för landsbygdsutveckling som avses i artikel 69 a) ett offentligrättsligt eller privaträttsligt organ, en enhet med eller utan status som juridisk person, en fysisk person eller en grupp fysiska eller juridiska personer med ansvar för att inleda eller för att både inleda och genomföra insatser, b) när det gäller statliga stödordningar, det företag som tar emot stödet, c) när det gäller finansieringsinstrument, det organ som genomför holdingfonden eller, när det inte finns någon holdingfondstruktur, det organ som genomför den specifika fonden eller, när den förvaltande myndighet som avses i artikel 123 (den förvaltande myndigheten) förvaltar finansieringsinstrumentet, den förvaltande myndigheten.

14. stödnivå: nivån på de offentliga utgifterna för en insats; när det gäller finansieringsinstrument avses stödets bruttobidragsekvivalent enligt definitionen i artikel 2.20 i kommissionens förordning (EU) nr 702/2014 ( 1 ).

15. Leader: lokalt ledda utvecklingsstrategier som avses i artikel 31 i förordning (EU) 2021/1060.

16. förmedlande organ: ett offentligrättsligt eller privaträttsligt organ, till exempel ett regionalt eller lokalt organ, ett regionalt utvecklingsorgan eller en icke-statlig organisation, som en nationell eller regional förvaltande myndighet ansvarar för, eller som utför uppgifter för en sådan myndighets räkning.

17. räkenskapsår: budgetåret för jordbruket i enlighet med artikel 35 i förordning (EU) 2021/2116.

Artikel 4

Definitioner och villkor som ska fastställas i de strategiska GJP-planerna

1. Medlemsstaterna ska i sina strategiska GJP-planer ange definitioner för jordbruksverksamhet , jordbruksareal , stödberättigande hektar , aktiva jordbrukare , unga jordbrukare och nya jordbrukare samt relevanta villkor i enlighet med denna artikel.

2. Jordbruksverksamhet ska definieras så att det tillåts bidra till tillhandahållandet av både privata och kollektiva nyttigheter genom en eller båda av följande: a) Produktionen av jordbruksprodukter, vilket inkluderar verksamhet såsom djuruppfödning eller odling, inbegripet genom paludikultur, där jordbruksprodukter avser produkter som förtecknas i bilaga I till EUF-fördraget, med undantag för fiskeriprodukter, liksom bomull och skottskog med kort omloppstid. b) Underhållet av jordbruksareal i ett skick som gör den lämplig för bete eller odling utan några särskilda förberedande åtgärder utöver användning av sedvanliga jordbruksmetoder och jordbruksmaskiner.

3. Jordbruksareal ska definieras så att det omfattar åkermark, permanenta grödor och permanent gräsmark, inbegripet när de bildar system för trädjordbruk på arealen i fråga. Termerna åkermark, permanenta grödor och permanent gräsmark ska specificeras närmare av medlemsstaterna inom följande ram: a) åkermark: mark som utnyttjas för vegetabilieproduktion eller areal som är tillgänglig för vegetabilieproduktion men som ligger i träda. Dessutom ska det under hela åtagandeperioden vara mark som utnyttjas för vegetabilieproduktion eller areal som är tillgänglig för vegetabilieproduktion men som ligger i träda och som är areal uttagen i enlighet med artikel 31 eller 70 eller GAEC-norm 8, som anges i bilaga III till den här förordningen, eller med artikel 22, 23 eller 24 i rådets förordning (EG) nr 1257/1999 ( 2 ) eller med artikel 39 i rådets förordning (EG) nr 1698/2005 ( 3 ) eller med artikel 28 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1305/2013 ( 4 ). b) permanenta grödor: grödor som inte ingår i växtföljden, utom permanent gräsmark och permanent betesmark, och som odlas i fem år eller mer och ger upprepade skördar, inbegripet plantskolor, samt skottskog med kort omloppstid. c) permanent gräsmark och permanent betesmark (nedan gemensamt kallade permanent gräsmark): mark som används för att odla gräs eller annat örtartat foder naturligt (självsådd) eller genom odling (insådd) och som inte har ingått i växtföljden på jordbruksföretaget under fem år eller mer samt, om medlemsstaterna så beslutar, som inte har plöjts eller bearbetats eller såtts om med olika typer av gräs eller annat örtartat foder under fem år eller mer. Andra arter, t.ex. buskar eller träd som kan betas får ingå och, om medlemsstaterna så beslutar, andra arter såsom buskar eller träd som ger djurfoder, under förutsättning att den övervägande andelen utgörs av gräs och annat örtartat foder. Som permanent gräsmark får medlemsstaterna även betrakta följande typer av mark: i) Mark som täcks av någon av de arter som avses i detta led, och där enligt etablerade lokala sedvänjor gräs och annat örtartat foder traditionellt inte utgör den dominerande växtligheten eller inte finns på betesmarken. ii) Mark som täcks av någon av de arter som avses i detta led, och där gräs och annat örtartat foder inte utgör den dominerande växtligheten eller inte finns på betesmarken.

4. Stödberättigande hektar ska när det gäller interventionstyper med direktstöd fastställas så att det omfattar områden som står till jordbrukarens förfogande och vilka består av a) all jordbruksareal i jordbruksföretaget som, under det år för vilket stödet begärs, används för jordbruksverksamhet eller, om arealen även används för annan verksamhet än jordbruksverksamhet, huvudsakligen används för jordbruksverksamhet; medlemsstaterna får även besluta att stödberättigande hektar, om detta är vederbörligen motiverat av skäl som rör miljö, biologisk mångfald eller klimat även ska inbegripa vissa arealer som används till jordbruksverksamhet endast vartannat år, b) all areal i jordbruksföretaget som i) täcks av landskapselement som omfattas av skyldigheten till bibehållande inom ramen för GAEC-norm 8, som anges i bilaga III, ii) används för att uppnå minsta åkermark som avsatts för icke-produktiva arealer och element, inbegripet mark i träda, inom ramen för GAEC-norm 8, som förtecknas i bilaga III, eller iii) under den tid då jordbrukarens åtagande varar, etablerats eller behållits som ett resultat av ett miljösystem som avses i artikel 31. Om medlemsstaterna beslutar det får stödberättigande hektar innehålla andra landskapselement, förutsatt att de inte utgör en övervägande andel och inte i betydande grad hämmar jordbruksverksamhetens prestation på grund av den areal de upptar inom jordbruksskiftet. Vid genomförandet av denna princip får medlemsstaterna fastställa en maximal andel av det jordbruksskifte som täcks av dessa andra landskapselement. När det gäller permanent gräsmark med utspridda icke stödberättigande element, får medlemsstaterna tillämpa fasta minskningskoefficienter för att fastställa den areal som ska anses vara stödberättigande, c) all areal i jordbruksföretaget som berättigade till utbetalningar enligt avdelning III kapitel II avsnitt 2 underavsnitt 2 i denna förordning eller inom ramen för den ordning för grundstöd eller det system för enhetlig arealersättning som föreskrivs i avdelning III i förordning (EU) nr 1307/2013, och som av medlemsstaterna har fastställts inte vara en stödberättigande hektar på grundval av leden a och b i denna punkt i) till följd av tillämpning av direktiv 92/43/EEG, 2009/147/EG eller 2000/60/EG på den arealen, ii) på grundval av sådana arealbaserade interventioner som fastställs i denna förordning och som omfattas av det integrerade system som avses i artikel 65.1 i förordning (EU) 2021/2116 och som tillåter produktion av sådana produkter som inte förtecknas i bilaga I till EUF-fördraget genom paludikultur, eller enligt nationella ordningar för biologisk mångfald eller minskade växthusgasutsläpp, vilkas villkor överensstämmer med de arealbaserade interventionerna, förutsatt att sådana interventioner och nationella ordningar bidrar till att uppnå ett eller flera av de specifika mål som anges i artikel 6.1 d, e och f i den här förordningen, iii) under tiden för ett beskogningsåtagande som jordbrukaren gjort i enlighet med artikel 31 i förordning (EG) nr 1257/1999, artikel 43 i förordning (EG) nr 1698/2005 eller artikel 22 i förordning (EU) nr 1305/2013 eller artikel 70 eller artikel 73 i den här förordningen, eller inom ramen för en nationell ordning vars villkor är förenliga med artikel 43.1, 43.2 och 43.3 i förordning (EG) nr 1698/2005 eller artikel 22 i förordning (EU) nr 1305/2013 eller artikel 70 eller artikel 73 i den här förordningen, iv) under tiden för ett åtagande som jordbrukaren gjort och som resulterar i ett uttag av arealen i enlighet med artiklarna 22, 23 och 24 i förordning (EG) nr 1257/1999, artikel 39 i förordning (EG) nr 1698/2005, artikel 28 i förordning (EU) nr 1305/2013 eller artikel 70 i den här förordningen.

Arealer som används för produktion av hampa ska endast vara stödberättigande hektar om de sorter som används har en tetrahydrokannabinolhalt på högst 0,3 %.

5. Aktiva jordbrukare ska definieras så att det säkerställs att stöd beviljas endast till fysiska eller juridiska personer eller grupper av fysiska eller juridiska personer som är involverade i jordbruksverksamhet på åtminstone en miniminivå, utan att detta nödvändigtvis innebär att stöd inte kan beviljas jordbrukare med flera verksamheter eller deltidsjordbrukare.

Vid fastställandet av vem som ska räknas som aktiv jordbrukare ska medlemsstaterna tillämpa objektiva och icke-diskriminerande kriterier såsom inkomstprövning, arbetskraftsinsats på gården, bolagsändamål och jordbruksverksamhetens förekomst i nationella eller regionala register. Sådana kriterier får införas i en eller flera former som väljs av medlemsstaterna, bland annat genom en negativ förteckning som diskvalificerar en jordbrukare från att betraktas som aktiv jordbrukare. Om en medlemsstat som aktiva jordbrukare betraktar de jordbrukare som inte för det föregående året tagit emot direktstöd som översteg ett visst belopp, får detta belopp inte överstiga 5 000 EUR.

6. Ung jordbrukare ska definieras så att följande innefattas: a) En övre åldersgräns på mellan 35 och 40 år. b) Villkoren för att vara ansvarig för jordbruksföretaget. c) Lämplig utbildning eller lämpliga yrkesfärdigheter enligt vad som fastställs av medlemsstaterna.

7. Ny jordbrukare ska definieras så att det avser en annan jordbrukare än en ung jordbrukare och som är ansvarig för jordbruksföretaget för första gången. Medlemsstaterna ska även införa ytterligare objektiva och icke-diskriminerande krav avseende lämplig utbildning och lämpliga yrkesfärdigheter.

8. Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 152 för att komplettera denna förordning med regler som innebär att stöd endast kan beviljas på villkor av användning av certifierat utsäde av vissa hampsorter och förfarandet för fastställande av hampsorter samt av verifiering av deras tetrahydrokannabinolhalt enligt punkt 4 andra stycket i den här artikeln för att bevara folkhälsan.







AVDELNING II

MÅL OCH INDIKATORER

Artikel 5

Allmänna mål

I enlighet med de mål för den gemensamma jordbrukspolitiken som anges i artikel 39 i EUF-fördraget, målet om att bevara en fungerande inre marknad och likvärdiga förutsättningar mellan jordbrukare i unionen och subsidiaritetsprincipen, ska stöd från EGFJ och Ejflu syfta till att ytterligare förbättra den hållbara utvecklingen av jordbruk, livsmedel och landsbygdsområden, och bidra till uppnåendet av följande allmänna mål på de ekonomiska, miljörelaterade och sociala områdena, vilket bidrar till genomförandet av Agenda 2030 för hållbar utveckling:

a) Främja en smart, konkurrenskraftig, motståndskraftig och diversifierad jordbrukssektor som säkerställer livsmedelstryggheten på lång sikt.

b) Stödja och stärka miljöskyddet, inbegripet biologisk mångfald, och klimatåtgärder och bidra till uppnåendet av unionens miljö- och klimatrelaterade mål, bland annat dess åtaganden inom ramen för Parisavtalet.

c) Förbättra den socioekonomiska strukturen i landsbygdsområden.

Artikel 6

Specifika mål

1. De allmänna målen ska uppnås genom följande specifika mål: ▼C1 a) Att stödja jordbruksinkomster som det går att leva på och jordbrukssektorns motståndskraft i unionen för att förbättra den långsiktiga livsmedelstryggheten och mångfalden inom jordbruket samt säkerställa den ekonomiska hållbarheten i unionens jordbruksproduktion. ▼B b) Att öka marknadsorienteringen och gårdarnas konkurrenskraft, på såväl kort som lång sikt, med ett större fokus på forskning, teknik och digitalisering. c) Att förbättra jordbrukarnas position i värdekedjan. d) Att bidra till begränsning av och anpassning till klimatförändringar, inbegripet genom att minska utsläppen av växthusgaser och öka koldioxidbindningen, samt främja hållbar energi. e) Att främja hållbar utveckling och effektiv förvaltning av naturresurser som vatten, mark och luft, bland annat genom att minska beroendet av kemikalier. f) Att bidra till att få stopp på förlusten av biologisk mångfald och vända trenden, stärka ekosystemtjänster samt bevara livsmiljöer och landskap. g) Att locka och understödja unga jordbrukare och nya jordbrukare och underlätta hållbar affärsutveckling i landsbygdsområden. h) Att främja sysselsättning, tillväxt, jämställdhet, inbegripet kvinnors deltagande i jordbruket, social delaktighet och lokal utveckling i landsbygdsområden, inbegripet den cirkulära bioekonomin och hållbart skogsbruk. i) Att se till att unionens jordbruk svarar bättre på samhällets krav på livsmedel och hälsa, inbegripet högkvalitativa, säkra och näringsrika livsmedel som producerats på ett hållbart sätt, minskning av matavfall samt bättre djurskydd och bekämpning av antimikrobiell resistens.

2. De mål som anges i punkt 1 ska kompletteras av och vara tätt sammanlänkade med det övergripande målet att modernisera jordbruket och landsbygdsområden genom att främja och utbyta kunskap, innovation och digitalisering i jordbruket och i landsbygdsområden samt genom att uppmuntra jordbrukare att ta till sig dessa, genom förbättrad tillgång till forskning, innovation, kunskapsutbyte och utbildning.

3. Medlemsstaterna ska för att uppnå de specifika mål som avses i punkterna 1 och 2 med stöd av kommissionen vidta lämpliga åtgärder för att minska den administrativa bördan och säkerställa ett förenklat genomförande av den gemensamma jordbrukspolitiken.

Artikel 7

Indikatorer

1. Förverkligandet av de mål som anges i artiklarna 5, 6.1 och 6.2 ska utvärderas på grundval av de gemensamma indikatorer för output, resultat, effekt och kontext som anges i bilaga I. Dessa gemensamma indikatorer inbegriper a) outputindikatorer som rör genomförd output av de interventioner som får stöd, b) resultatindikatorer som rör de berörda specifika mål som avses i artikel 6.1 och 6.2, och som används för att fastställa kvantifierade delmål och mål i förhållande till de specifika målen i de strategiska GJP-planerna samt för att bedöma de framsteg som gjorts för att nå de målen; resultatindikatorer som rör miljö- och klimatspecifika mål får omfatta interventioner som bidrar till uppfyllandet av de åtaganden som härrör ur de unionsrättsakter som förtecknas i bilaga XIII, c) effektindikatorer som rör målen i artiklarna 5, 6.1 och 6.2 och används i samband med de strategiska GJP-planerna och den gemensamma jordbrukspolitiken, d) kontextindikatorer som avses i artikel 115.2 och förtecknas i bilaga I.

2. Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 152 om ändring av bilaga I för att anpassa de gemensamma indikatorerna för output, resultat, effekt och kontext. Dessa delegerade akter ska vara strikt begränsade till att åtgärda tekniska problem som medlemsstaterna stöter på avseende tillämpningen av dessa indikatorer.







AVDELNING III

GEMENSAMMA KRAV OCH INTERVENTIONSTYPER







KAPITEL I

GEMENSAMMA KRAV







Avsnitt 1

Allmänna principer

Artikel 8

Strategiskt tillvägagångssätt

Medlemsstaterna ska uppnå målen i avdelning II genom att fastställa interventioner på grundval av de interventionstyper som anges i kapitlen II, III och IV i denna avdelning i enlighet med sin behovsbedömning och de gemensamma krav som anges i detta kapitel.

Artikel 9

Allmänna principer

Medlemsstaterna ska utforma interventionerna i sina strategiska GJP-planer och de GAEC-normer som avses i artikel 13 i enlighet med Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna och de allmänna principerna i unionsrätten.

Medlemsstaterna ska säkerställa att interventionerna och de GAEC-normer som avses i artikel 13 fastställs på grundval av objektiva och icke-diskriminerande kriterier, att de är förenliga med en välfungerande inre marknad och att de inte snedvrider konkurrensen.

Medlemsstaterna ska upprätta det regelverk som styr beviljandet av unionsstöd till jordbrukare och andra stödmottagare i enlighet med de strategiska GJP-planerna såsom de godkänts av kommissionen i enlighet med artiklarna 118 och 119 i den här förordningen, och de principer och krav som fastställs i den här förordningen och förordning (EU) 2021/2116. De ska genomföra dessa strategiska GJP-planer såsom de godkänts av kommissionen.

Artikel 10

Internt stöd inom ramen för WTO

Medlemsstaterna ska utforma interventionerna på grundval av de interventionstyper som förtecknas i bilaga II till denna förordning, inbegripet definitionerna och villkoren i artikel 4, så att de uppfyller kriterierna i bilaga 2 till WTO:s jordbruksavtal.

I synnerhet ska det grundläggande inkomststödet för hållbarhet, det kompletterande omfördelningsinkomststödet för hållbarhet, det kompletterande inkomststödet för unga jordbrukare och systemen för klimatet, miljön och djurskydd uppfylla kriterierna i de punkter i bilaga 2 till WTO:s jordbruksavtal som anges i bilaga II till denna förordning avseende dessa interventioner. När det gäller andra interventioner ska de punkter i bilaga 2 till WTO:s jordbruksavtal som anges i bilaga II till denna förordning vara vägledande, och dessa interventioner får i stället vara förenliga med en annan punkt i bilaga 2 till WTO:s jordbruksavtal, om detta specificeras och förklaras i den strategiska GJP-planen.

Artikel 11

Genomförande av samförståndsförklaringen om oljeväxtfrön

1. Om medlemsstaterna fastställer arealbaserade interventioner, utöver de som följer bestämmelserna i bilaga 2 till WTO:s jordbruksavtal, inbegripet kopplat inkomststöd i enlighet med avdelning III kapitel II avsnitt 3 underavsnitt 1 i denna förordning, och om dessa interventioner avser vissa av eller alla de oljeväxtfrön som avses i bilagan till samförståndsförklaringen mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Förenta staterna inom ramen för GATT om vissa oljeväxtfrön, får summan av de stödområden som grundas på den planerade output som ingår i de berörda medlemsstaternas strategiska GJP-planer inte överstiga det maximala stödområde för hela unionen som fastställts för efterlevnad av unionens internationella åtaganden.

2. Kommissionen ska senast den 8 juni 2022 anta genomförandeakter som fastställer ett vägledande referensstödområde för varje medlemsstat som beräknas på grundval av varje medlemsstats andel av det genomsnittliga odlingsområdet i unionen under åren 2016–2020. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 153.2.

3. Varje medlemsstat som har för avsikt att bevilja stöd i enlighet med punkt 1 i denna artikel ska ange motsvarande planerad output i hektar i sitt förslag till strategisk GJP-plan som avses i artikel 118.1.

Om det maximala stödområde för hela unionen som avses i punkt 1 i den här artikeln överskrids efter det att medlemsstaterna meddelat all sin planerade output, ska kommissionen för varje medlemsstat som meddelat ett överskott jämfört med sitt referensområde beräkna en minskningskoefficient som är proportionell i förhållande till den överskjutande delen av medlemsstatens planerade output så att det maximala stödområdet för hela unionen bibehålls. Varje berörd medlemsstat ska informeras om denna minskningskoefficient i kommissionens iakttagelser till den strategiska GJP-planen i enlighet med artikel 118.3. Minskningskoefficienten för varje medlemsstat ska anges i det genomförandebeslut som avses i artikel 118.6 genom vilket kommissionen godkänner den strategiska GJP-planen.

Medlemsstaterna får inte ändra sitt stödområde på eget initiativ efter det datum som avses i artikel 118.1.

4. Om en medlemsstat avser att öka sin planerade output som avses i punkt 1 i denna artikel såsom fastställs i dess strategiska GJP-plan som godkänts av kommissionen, ska den meddela kommissionen om den ändrade planerade outputen genom en begäran om ändring av dess strategiska GJP-plan i enlighet med artikel 119 före den 1 januari det år som föregår det berörda ansökningsåret.

5. För att i tillämpliga fall undvika att det maximala stödområde för hela unionen som avses i punkt 1 överskrids, ska kommissionen ange minskningskoefficienter eller se över de befintliga minskningskoefficienterna om sådana har angetts i enlighet med punkt 3 andra stycket för alla medlemsstater som överskrider sina referensstödområden i sina strategiska GJP-planer.

Kommissionen ska informera de berörda medlemsstaterna om minskningskoefficienterna senast den 31 januari det år som föregår det berörda ansökningsåret.

Varje berörd medlemsstat ska skicka in en motsvarande begäran om ändring av sin strategiska GJP-plan med den minskningskoefficient som avses i andra stycket senast den 31 mars det år som föregår det berörda ansökningsåret. Minskningskoefficienten för den medlemsstaten ska anges i det genomförandebeslut som avses i artikel 119.10 genom vilket kommissionen godkänner ändringen av den strategiska GJP-planen.

6. Med avseende på de oljeväxtfrön som berörs av den samförståndsförklaring som avses i punkt 1 i denna artikel ska medlemsstaterna informera kommissionen om det totala antal hektar för vilket stöd faktiskt har betalats ut, i de årliga prestationsrapporter som avses i artikel 134.

7. Medlemsstaterna ska undanta odling av solrosfrön som är avsedda för direkt konsumtion från sådana arealbaserade interventioner som avses i punkt 1.







Avsnitt 2

Grundvillkor

Artikel 12

Princip och tillämpningsområde

1. Medlemsstaterna ska i sina strategiska GJP-planer inbegripa ett system med grundvillkor, enligt vilket administrativa sanktioner ska åläggas jordbrukare och andra stödmottagare som tar emot direktstöd enligt kapitel II eller årliga utbetalningar i enlighet med artiklarna 70, 71 och 72 och som inte uppfyller de föreskrivna verksamhetskraven enligt unionsrätten och de GAEC-normer som fastställs i den strategiska GJP-planen enligt bilaga III, med avseende på följande specifika områden: a) Klimatet och miljön, däribland vatten, jord och ekosystemens mångfald. b) Folkhälsa och växtskydd. c) Djurskydd.

2. Den strategiska GJP-planen ska inbegripa regler för ett effektivt och proportionellt system med administrativa sanktioner. Dessa regler ska särskilt uppfylla de krav som anges i avdelning IV kapitel IV i förordning (EU) 2021/2116.

3. De rättsakter som anges i bilaga III när det gäller de föreskrivna verksamhetskraven ska tillämpas i gällande version och i fråga om direktiv på det sätt som de har genomförts av medlemsstaterna.

4. I detta avsnitt avses med föreskrivna verksamhetskrav vart och ett av de föreskrivna verksamhetskrav enligt unionsrätten som anges i bilaga III, i en given rättsakt, och som i sak skiljer sig från alla andra krav i samma akt.

Artikel 13

Medlemsstaternas skyldigheter med avseende på god jordbrukshävd och goda miljöförhållanden

1. Medlemsstaterna ska säkerställa att all jordbruksareal, inbegripet mark som inte längre används för produktion, hålls i enlighet med god jordbrukshävd och goda miljöförhållanden. Medlemsstaterna ska på nationell eller regional nivå fastställa miniminormer för jordbrukare och andra stödmottagare för varje GAEC-norm som anges i bilaga III, i linje med det huvudsakliga målet med dessa normer som anges den bilagan. När medlemsstaterna fastställer sina normer, ska de i relevanta fall beakta de särskilda förhållandena i de områden som berörsinbegripet jordmån och klimatförhållanden, befintliga jordbrukssystem, jordbruksmetoder, jordbrukets storlek och jordbrukets struktur, markanvändning samt de yttersta randområdenas särdrag.

2. När det gäller de huvudsakliga mål som anges i bilaga III får medlemsstaterna fastställa ytterligare normer utöver dem som fastställs i den bilagan rörande samma huvudsakliga mål. Sådana ytterligare normer ska vara icke-diskriminerande, proportionella och motsvara de behov som identifierats.

Medlemsstaterna får inte fastställa miniminormer för andra huvudsakliga mål än de huvudsakliga mål som anges i bilaga III.

3. Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 152 för att komplettera denna förordning med regler som ska säkerställa likvärdiga förutsättningar vad gäller andelen för GAEC-norm 1.







Avsnitt 3

Sociala grundvillkor

Artikel 14

Princip och tillämpningsområde

1. Medlemsstaterna ska i sina strategiska GJP-planer ange att jordbrukare och andra stödmottagare som tar emot direktstöd enligt kapitel II eller årliga utbetalningar i enlighet med artiklarna 70, 71 och 72 senast från och med den 1 januari 2025 ska åläggas administrativa sanktioner om de inte uppfyller de krav gällande tillämpliga arbets- och anställningsvillkor eller arbetsgivarskyldigheter som följer av de rättsakter som avses i bilaga IV.

2. När medlemsstaterna inbegriper ett system med administrativa sanktioner i sina strategiska GJP-planer enligt vad som avses i punkt 1, ska de i enlighet med sina institutionella bestämmelser samråda med relevanta nationella arbetsmarknadsparter som företräder arbetsgivare och arbetstagare inom jordbrukssektorn, och de ska till fullo respektera deras självständighet samt deras rätt att förhandla om och ingå kollektivavtal. Det systemet med administrativa sanktioner ska inte påverka arbetsmarknadsparternas rättigheter och skyldigheter, när dessa i enlighet med nationella rättsliga ramar och nationella ramar för kollektiva förhandlingar ansvarar för genomförandet eller kontrollen av efterlevnaden av de rättsakter som anges i bilaga IV.

3. Den strategiska GJP-planen ska inbegripa regler för ett ändamålsenligt och proportionellt system med administrativa sanktioner. Dessa regler ska uppfylla de relevanta krav som anges i avdelning IV kapitel V i förordning (EU) 2021/2116.

4. De rättsakter som anges i bilaga IV och som innehåller de bestämmelser som ska omfattas av det system med administrativa sanktioner som avses i punkt 1 ska tillämpas i gällande version och på det sätt som de har genomförts av medlemsstaterna.







Avsnitt 4

Jordbruksrådgivning

Artikel 15

Jordbruksrådgivning

1. Medlemsstaterna ska i sina strategiska GJP-planer inbegripa tjänster som innebär att jordbrukare och andra stödmottagare inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken kan få råd om förvaltning av mark och jordbruksföretag (nedan kallad jordbruksrådgivning ). Medlemsstaterna får bygga på befintliga system.

2. Jordbruksrådgivningen ska omfatta de ekonomiska, miljömässiga och sociala dimensionerna, med beaktande av befintliga jordbruksmetoder, och tillhandahålla aktuella tekniska och vetenskapliga uppgifter som tagits fram genom forsknings- och innovationsprojekt, inbegripet vad gäller tillhandahållande av kollektiva nyttigheter.

Genom jordbruksrådgivningen ska lämpligt stöd erbjudas under jordbruksföretagets hela utvecklingscykel, inbegripet för etableringen för första gången, omställning av produktionsmönster för att möta konsumentefterfrågan, innovativa metoder, jordbruksteknik för klimatresiliens, inbegripet trädjordbruk och agroekologi, förbättrat djurskydd och vid behov säkerhetsnormer och socialt stöd.

Jordbruksrådgivningen ska integreras i de sammanhängande tjänster med jordbruksrådgivare, forskare, jordbruksorganisationer och andra relevanta berörda parter som utgör Akis.

3. Medlemsstaterna ska säkerställa att rådgivningen är opartisk och att rådgivarna har lämpliga kvalifikationer och lämplig utbildning samt inte har några intressekonflikter.

4. Jordbruksrådgivningen ska vara anpassad till de olika typerna av produktion och jordbruk och ska åtminstone omfatta a) alla de krav, villkor och förvaltningsåtaganden som gäller jordbrukare och andra stödmottagare och som fastställs i den strategiska GJP-planen, inbegripet krav och normer under grundvillkor, villkor för interventioner samt information om finansieringsinstrument och affärsplaner som upprättats enligt den strategiska GJP-planen, b) de krav som fastställs av medlemsstaterna för genomförandet av direktiv 92/43/EEG, direktiv 2000/60/EG, artikel 55 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1107/2009 ( 5 ), Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/50/EG ( 6 ), direktiv 2009/128/EG, direktiv 2009/147/EG, Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/429 ( 7 ), Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/2031 ( 8 ) och Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/2284 ( 9 ), c) jordbruksmetoder som förhindrar utvecklingen av antimikrobiell resistens enligt vad som anges i kommissionens meddelande av den 29 juni 2017 med titeln En europeisk One Health-handlingsplan mot antimikrobiell resistens, d) riskförebyggande och riskhantering, e) innovationsstöd, i synnerhet för utarbetande och genomförande av projekt i de operativa grupper inom EIP som avses i artikel 127.3, f) digital teknik inom jordbruket och landsbygdsområden enligt artikel 114 b, g) hållbar hantering av näringsämnen, inbegripet användning senast från och med 2024 av ett verktyg för hantering av näringsämnen för ett hållbart jordbruk, vilket är en digital applikation som åtminstone anger i) en balans mellan de viktigaste näringsämnena på fältnivå, ii) de rättsliga kraven i fråga om näringsämnen, iii) markuppgifter, på grundval av tillgänglig information och tillgängliga analyser, iv) uppgifter från det integrerade administrations- och kontrollsystemet (IACS) som är relevanta för hantering av näringsämnen, h) anställningsvillkor, arbetsgivares skyldigheter och hälsa och säkerhet på arbetsplatsen och socialt stöd i jordbrukssamhällen.







KAPITEL II

INTERVENTIONSTYPER I FORM AV DIREKTSTÖD







Avsnitt 1

Interventionstyper, minskning av stöd och minimikrav

Artikel 16

Interventionstyper i form av direktstöd

1. Interventionstyperna i detta kapitel kan utgöras av frikopplat och kopplat direktstöd.

2. Frikopplat direktstöd ska vara följande: a) Grundläggande inkomststöd för hållbarhet. b) Kompletterande omfördelningsinkomststöd för hållbarhet. c) Kompletterande inkomststöd för unga jordbrukare. d) Systemen för klimatet, miljön och djurskydd.

3. Kopplat direktstöd ska vara följande: a) Kopplat inkomststöd. b) Grödspecifikt stöd för bomull.

Artikel 17

Fastställande av tak och nedtrappning av stöd

1. Medlemsstaterna får fastställa ett tak för det grundläggande inkomststöd för hållbarhet som ska beviljas en jordbrukare i under ett visst kalenderår. Medlemsstater som väljer att införa tak ska minska det belopp som överstiger 100 000 EUR med 100 %.

2. Medlemsstaterna får minska det grundläggande inkomststöd för hållbarhet som överstiger 60 000 EUR som ska beviljas en jordbrukare under ett visst kalenderår med upp till 85 %.

Medlemsstaterna får fastställa ytterligare delar över 60 000 EUR och ange procentsatserna för minskning för dessa ytterligare delar. De ska säkerställa att minskningen för varje del är densamma som eller högre än för den föregående delen.

3. Innan medlemsstaterna tillämpar punkt 1 eller 2 får de, från det grundläggande inkomststöd för hållbarhet som ska beviljas jordbrukaren under ett visst kalenderår, dra av a) alla löner som har koppling till jordbruksverksamhet och som redovisats av jordbrukaren, inbegripet skatter och sociala avgifter relaterade till anställning, b) den motsvarande kostnad för avlönat och oavlönat arbete som har koppling till jordbruksverksamhet som har utförts av personer som arbetar på det berörda jordbruksföretaget och som inte erhåller lön, eller som erhåller en lön som är lägre än det belopp som vanligtvis betalas ut för de utförda tjänsterna, men som ersätts genom det ekonomiska resultatet från jordbruksverksamheten, c) arbetskostnadsdelen av de kontrakteringskostnader som har koppling till jordbruksverksamhet och som redovisats av jordbrukaren.

För att beräkna de belopp som avses i första stycket a ska medlemsstaterna använda jordbrukarens faktiska lönekostnader. I vederbörligen motiverade fall får jordbrukare begära att använda standardkostnader som ska fastställas av den berörda medlemsstaten enligt en metod som ska specificeras närmare i dess strategiska GJP-plan på grundval av de genomsnittliga standardlöner som har koppling till jordbruksverksamhet på nationell eller regional nivå multiplicerade med det antal årsarbetsenheter som deklarerats av den berörda jordbrukaren.

För att beräkna de belopp som avses i första stycket b ska medlemsstaterna använda standardkostnader som ska fastställas av den berörda medlemsstaten enligt en metod som ska specificeras närmare i dess strategiska GJP-plan på grundval av de genomsnittliga standardlöner som har koppling till jordbruksverksamhet på nationell eller regional nivå multiplicerade med det antal årsarbetsenheter som deklarerats av den berörda jordbrukaren.

4. I fråga om juridiska personer eller en grupp fysiska eller juridiska personer får medlemsstaterna tillämpa den minskning som avses i punkterna 1 och 2 på medlemmarna i dessa juridiska personer eller grupper i de fall där nationell rätt föreskriver att de enskilda medlemmarna kan ta på sig rättigheter och skyldigheter som är jämförbara med dem som tillerkänns enskilda jordbrukare med ställning som ansvariga för jordbruksföretaget, i synnerhet vad gäller deras ekonomiska, sociala och skattemässiga situation, under förutsättning att de har bidragit till att stärka de berörda juridiska personernas eller gruppernas jordbruksstruktur.

5. Det beräknade resultatet av minskningen av stöden ska huvudsakligen användas till att bidra till finansieringen av det kompletterande omfördelningsinkomststödet för hållbarhet, om det är inrättat i den relevanta strategiska GJP-planen, och därefter av de övriga interventioner som hör till frikopplat direktstöd.

Medlemsstaterna får också använda hela eller delar av resultatet till att finansiera interventionstyper inom ramen för Ejflu enligt kapitel IV genom en överföring. En sådan överföring till Ejflu ska ingå i finansieringstabellerna i den strategiska GJP-planen och får ses över 2025 i enlighet med artikel 103. Den ska inte omfattas av de maximigränser för överföringar av medel från EGFJ till Ejflu som fastställs enligt den artikeln.

6. Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 152 för att komplettera denna förordning med regler som fastställer en enhetlig grund för beräkningen av den minskning av stöd som anges i punkterna 1 och 2 i den här artikeln för att föreskriva detaljerade regler för fördelningen av medel till jordbrukare.

Artikel 18

Minimikrav

1. Medlemsstaterna ska fastställa en minsta areal och inte bevilja direktstöd till aktiva jordbrukare vars stödberättigande areal inom det jordbruksföretag för vilket direktstöd söks understiger denna minsta areal.

Alternativt får medlemsstaterna fastställa ett minimibelopp för direktstöd som får betalas till en jordbrukare.

2. Om en medlemsstat har beslutat att fastställa en minsta areal i enlighet med punkt 1 första stycket ska den ändå fastställa ett minimibelopp i enlighet med punkt 1 andra stycket för de jordbrukare som får ett djurrelaterat stöd som ska betalas per djur i form av direktstöd och vilka innehar färre hektar än denna minsta areal.

Vid fastställandet av den minsta arealen eller minimibeloppet ska medlemsstaterna sträva efter att säkerställa att direktstödet endast får beviljas aktiva jordbrukare om

a) förvaltningen av det motsvarande stödet inte orsakar en alltför stor administrativ börda, och

b) de motsvarande beloppen utgör ett verkningsfullt bidrag till uppnåendet av de specifika mål som anges i artikel 6.1 till vilka direktstöd bidrar.

3. Grekland får besluta att inte tillämpa denna artikel på de mindre Egeiska öarna.

Artikel 19

Bidrag till riskhanteringsverktyg

Genom undantag från artikel 44.1 i förordning (EU) 2021/2116 får en medlemsstat besluta att tilldela upp till 3 % av det direktstöd som ska betalas till en jordbrukare för jordbrukarens bidrag till ett riskhanteringsverktyg.

Medlemsstater som beslutar att utnyttja denna bestämmelse ska tillämpa den på alla jordbrukare som får direktstöd ett visst år.







Avsnitt 2

Frikopplat direktstöd







Underavsnitt 1

Allmänna bestämmelser

Artikel 20

Allmänna krav för erhållande av frikopplat direktstöd

Medlemsstaterna ska bevilja frikopplat direktstöd till aktiva jordbrukare enligt de villkor som anges i detta avsnitt och som specificeras närmare i deras strategiska GJP-planer.







Underavsnitt 2

Grundläggande inkomststöd för hållbarhet

Artikel 21

Allmänna regler

1. Medlemsstaterna ska tillhandahålla grundläggande inkomststöd för hållbarhet (nedan kallat grundläggande inkomststöd ) i enlighet med de villkor som anges i detta underavsnitt och som specificeras närmare i deras strategiska GJP-planer.

2. Medlemsstaterna ska tillhandahålla grundläggande inkomststöd i form av ett årligt frikopplat stöd per stödberättigande hektar.

3. Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 23–27 ska det grundläggande inkomststödet beviljas för varje stödberättigande hektar som deklareras av en aktiv jordbrukare.

Artikel 22

Stödbelopp per hektar

1. Såvida medlemsstaterna inte beslutar att bevilja det grundläggande inkomststöd på grundval av stödrätter som avses i artikel 23 ska stödet betalas ut som ett enhetligt belopp per hektar.

2. Medlemsstaterna får besluta att dela upp beloppet för det grundläggande inkomststödet per hektar på olika grupper av territorier med liknande socioekonomiska förhållanden eller jordbruksförhållanden, inbegripet traditionella jordbruksmetoder enligt vad som fastställts av medlemsstaterna, såsom traditionell extensiv alpin betesmark. I enlighet med artikel 109.2 d får beloppet för det grundläggande inkomststödet per hektar minskas med beaktande av stöd genom andra interventioner inom ramen för den berörda strategiska GJP-planen.

Artikel 23

Stödrätter

1. Medlemsstater som har tillämpat den ordning för grundstöd som anges i avdelning III kapitel I avsnitt 1 i förordning (EU) nr 1307/2013 får besluta att bevilja grundläggande inkomststöd på grundval av stödrätter i enlighet med artiklarna 24–27 i den här förordningen.

2. Om medlemsstater som har tillämpat den ordning för grundstöd som anges i avdelning III kapitel I avsnitt 1 i förordning (EU) nr 1307/2013 beslutar att inte längre bevilja grundläggande inkomststöd på grundval av stödrätter, ska de stödrätter som tilldelats enligt den förordningen upphöra att gälla den 31 december det år som föregår det år från vilket beslutet ska tillämpas.

Artikel 24

Värdet av stödrätter och konvergens

1. Medlemsstaterna ska i enlighet med denna artikel fastställa stödrätternas enhetsvärde innan konvergens uppnås, genom att justera stödrätternas värde proportionellt till det värde som fastställs i enlighet med förordning (EU) nr 1307/2013 för ansökningsåret 2022 och det relaterade stöd för jordbruksmetoder med gynnsam inverkan på klimatet och miljön som anges i avdelning III kapitel III i den förordningen för ansökningsåret 2022.

2. Medlemsstaterna får besluta att dela upp stödrätternas värde i enlighet med artikel 22.2.

3. Varje medlemsstat ska senast ansökningsåret 2026 fastställa en högsta nivå för de enskilda stödrätternas värde för den medlemsstat eller för varje grupp av territorier som avses i artikel 22.2.

4. Om stödrätternas värde som fastställs i enlighet med punkt 1 inte är enhetligt i en medlemsstat eller i en grupp av territorier som avses i artikel 22.2 ska den berörda medlemsstaten säkerställa att stödrätternas värde konvergerar mot ett enhetligt enhetsvärde senast ansökningsåret 2026.

5. Vid tillämpningen av punkt 4 ska varje medlemsstat, senast för ansökningsåret 2026, säkerställa att alla stödrätter har ett värde på minst 85 % av det planerade genomsnittliga enhetsbelopp som avses i artikel 102.1 för det grundläggande inkomststödet för ansökningsåret 2026 enligt sin strategiska GJP-plan för den medlemsstat eller för den grupp av territorier som avses i artikel 22.2.

6. Medlemsstaterna ska finansiera den höjning av stödrätternas värde som krävs för att uppfylla kraven i punkterna 4 och 5 i denna artikel genom att använda eventuella belopp som blir tillgängliga genom tillämpning av punkt 3 i denna artikel och vid behov genom att minska skillnaden mellan det enhetsvärde på stödrätterna som fastställs i enlighet med punkt 1 i denna artikel och det planerade enhetsbelopp som avses i artikel 102.1 för det grundläggande inkomststödet för ansökningsåret 2026 enligt den strategiska GJP-planen för den medlemsstat eller för den grupp av territorier som avses i artikel 22.2.

Medlemsstaterna får besluta att tillämpa minskningen på alla eller vissa av stödrätterna med ett värde som fastställs i enlighet med punkt 1 i denna artikel och som överstiger det planerade enhetsbelopp som avses i artikel 102.1 för det grundläggande inkomststödet för ansökningsåret 2026 enligt den strategiska GJP-planen för den medlemsstat eller för den grupp av territorier som avses i artikel 22.2.

7. De minskningar som avses i punkt 6 ska grundas på objektiva och icke-diskriminerande kriterier. Utan att det påverkar det minsta värde som fastställs i enlighet med punkt 5 får det i sådana kriterier ingå en fastställd högsta minskning som inte får vara lägre än 30 %.

8. Medlemsstaterna ska säkerställa att justeringen av stödrätternas värde i enlighet med punkterna 3–7 inleds 2023.

Artikel 25

Aktivering av stödrätter

1. De medlemsstater som har beslutat att bevilja stöd på grundval av stödrätter ska bevilja grundläggande inkomststöd till aktiva jordbrukare som innehar ägda eller hyrda stödrätter vid aktivering av dessa stödrätter. För aktivering av stödrätter ska medlemsstaterna säkerställa att aktiva jordbrukare deklarerar de stödberättigande hektar som omfattas av varje stödrätt.

2. Medlemsstaterna ska säkerställa att stödrätterna, inklusive vid faktiskt eller förtida arv, endast aktiveras i medlemsstaten eller i den grupp av territorier som avses i artikel 22.2 där de tilldelades.

3. Medlemsstaterna ska säkerställa att de aktiverade stödrätterna ger rätt till utbetalning av det belopp som anges i dem.

Artikel 26

Reserver för stödrätter

1. Varje medlemsstat som beslutar att bevilja grundläggande inkomststöd på grundval av stödrätter ska förvalta en nationell reserv.

2. Genom undantag från punkt 1 i denna artikel får medlemsstaterna, om de beslutar att dela upp det grundläggande inkomststödet i enlighet med artikel 22.2, besluta att ha en reserv för varje grupp av territorier som avses i den artikeln.

3. Medlemsstaterna ska säkerställa att stödrätter ur reserven endast tilldelas aktiva jordbrukare.

4. Medlemsstaterna ska i första hand använda sin reserv för tilldelning av stödrätter till följande jordbrukare: a) Unga jordbrukare som nyligen startat ett jordbruksföretag för första gången. b) Nya jordbrukare.

5. En medlemsstat ska tilldela stödrätter till eller öka värdet på befintliga stödrätter som innehas av de aktiva jordbrukare som har rätt att erhålla stöd enligt ett slutligt domstolsavgörande eller ett slutligt administrativt avgörande fattat av den behöriga myndigheten i den medlemsstaten. Den ska säkerställa att dessa aktiva jordbrukare erhåller det antal stödrätter och det värde på stödrätterna som fastställs i domstolsavgörandet eller det administrativa avgörandet vid en tidpunkt som ska fastställas av den medlemsstaten.

6. Medlemsstaterna ska säkerställa att reserven fylls på genom linjär minskning av värdet på alla stödrätter när reserven inte räcker till för att täcka tilldelningen av stödrätter enligt punkterna 4 och 5.

7. Medlemsstaterna får fastställa ytterligare regler för användningen av reserven, inbegripet ytterligare kategorier av jordbrukare som ska få tilldelning ur reserven, förutsatt att de prioriterade grupper som avses i punkterna 4 och 5 har fått tilldelning, och för de fall som skulle föranleda påfyllning av reserven. Om reserven fylls på genom linjär minskning av värdet på stödrätter ska en sådan linjär minskning tillämpas på alla stödrätter på nationell nivå eller, om medlemsstaterna tillämpar det undantag som föreskrivs i punkt 2, på nivån för den relevanta grupp av territorier som avses i artikel 22.2.

8. Medlemsstaterna ska fastställa värdet på nya stödrätter som tilldelas ur reserven till stödrätternas nationella genomsnittliga värde under det år tilldelningen sker eller till stödrätternas genomsnittliga värde för varje grupp av territorier som avses i artikel 22.2 under det år tilldelningen sker.

9. Medlemsstaterna får besluta att öka värdet på befintliga stödrätter upp till det nationella genomsnittliga värdet under det år tilldelningen sker eller upp till det genomsnittliga värdet under det år tilldelningen sker för varje grupp av territorier som avses i artikel 22.2.

Artikel 27

Överlåtelse av stödrätter

1. Med undantag för överlåtelse genom faktiskt eller förtida arv ska stödrätter endast överlåtas till en aktiv jordbrukare som är etablerad i samma medlemsstat.

2. Om medlemsstaterna beslutar att dela upp det grundläggande inkomststödet i enlighet med artikel 22.2 ska stödrätterna endast överlåtas inom den grupp av territorier där de tilldelades.

Artikel 28

Stöd till småbrukare

Medlemsstaterna får bevilja stöd till småbrukare, enligt vad som fastställts av medlemsstaterna, i form av en klumpsumma eller belopp per hektar, vilket ersätter direktstöd enligt detta avsnitt och avsnitt 3 i detta kapitel. Medlemsstaterna ska i den strategiska GJP-planen utforma den motsvarande interventionen så att den blir frivillig för jordbrukarna.

Det årliga stödet till varje jordbrukare får inte överstiga 1 250 EUR.

Medlemsstaterna får besluta att fastställa andra klumpsummor eller belopp per hektar med koppling till olika arealtröskelvärden.







Underavsnitt 3

Kompletterande inkomststöd

Artikel 29

Kompletterande omfördelningsinkomststöd för hållbarhet

1. Medlemsstaterna ska tillhandahålla kompletterande omfördelningsinkomststöd för hållbarhet (nedan kallat omfördelningsinkomststöd ) i enlighet med de villkor som anges i denna artikel och som specificeras närmare i deras strategiska GJP-planer.

Genom undantag från första stycket i denna punkt eller från artikel 98 får medlemsstaterna tillgodose behovet av omfördelning av inkomststöd med hjälp av andra instrument och interventioner som finansieras av EGFJ och som eftersträvar målet om en rättvisare fördelning och mer ändamålsenlig och effektiv målinriktning av inkomststödet, under förutsättning att de i sina strategiska GJP-planer kan visa att ett sådant behov tillgodoses i tillräcklig utsträckning.

2. Medlemsstaterna ska säkerställa omfördelning av direktstöd från stora till små eller medelstora jordbruksföretag genom att tillhandahålla ett omfördelningsinkomststöd i form av ett årligt frikopplat stöd per stödberättigande hektar till jordbrukare som har rätt till stöd enligt det grundläggande inkomststöd som avses i artikel 21.

3. Medlemsstaterna ska på nationell eller regional nivå, vilket får utgöras av de grupper av territorier som avses i artikel 22.2, fastställa ett belopp per hektar eller olika belopp för olika intervall av hektar samt det högsta antal hektar per jordbrukare för vilket omfördelningsinkomststödet ska betalas.

4. Det planerade beloppet per hektar för ett givet ansökningsår får inte överstiga det nationella genomsnittliga beloppet för direktstöd per hektar för det ansökningsåret.

5. Det nationella genomsnittliga beloppet för direktstöd per hektar definieras som förhållandet mellan det nationella taket för direktstöd för ett givet ansökningsår enligt bilaga V och total planerad output för det grundläggande inkomststödet för det ansökningsåret, uttryckt i antal hektar.

6. I fråga om juridiska personer eller en grupp fysiska eller juridiska personer får medlemsstaterna tillämpa det högsta antal hektar som avses i punkt 3 i denna artikel på medlemmarna i dessa juridiska personer eller grupper i de fall där nationell rätt föreskriver att de enskilda medlemmarna kan ta på sig rättigheter och skyldigheter som är jämförbara med dem som tillerkänns enskilda jordbrukare med ställning som ansvariga för jordbruksföretaget, i synnerhet vad gäller deras ekonomiska, sociala och skattemässiga situation, under förutsättning att de har bidragit till att stärka de berörda juridiska personernas eller gruppernas jordbruksstruktur.

I fråga om jordbrukare som ingår i en grupp anknutna juridiska enheter, enligt vad som fastställts av medlemsstaterna, får medlemsstaterna tillämpa det högsta antal hektar som avses i punkt 3 för denna grupp på villkor som ska fastställas av dem.

Artikel 30

Kompletterande inkomststöd för unga jordbrukare

1. Medlemsstaterna får tillhandahålla kompletterande inkomststöd för unga jordbrukare, definierade i enlighet med kriterierna i artikel 4.6, i enlighet med de villkor som anges i denna artikel och som specificeras närmare i deras strategiska GJP-planer.

2. Som en del av skyldigheterna att locka unga jordbrukare i enlighet med det mål som anges i artikel 6.1 g och att till detta mål i enlighet med artikel 95 avsätta minst ett belopp enligt bilaga XII får medlemsstaterna tillhandahålla ett kompletterande inkomststöd för unga jordbrukare som nyligen har startat affärsverksamhet för första gången och som är berättigade till stöd inom ramen för det grundläggande inkomststöd som avses i artikel 21.

Medlemsstaterna får besluta att bevilja stödet enligt denna artikel till jordbrukare som har tagit emot stöd enligt artikel 50 i förordning (EU) nr 1307/2013 för återstoden av den period som avses i punkt 5 i den artikeln.

3. Det kompletterande inkomststödet för unga jordbrukare ska beviljas under en period på högst fem år, som inleds det första året som en ansökan om stöd till unga jordbrukare lämnas in, och med förbehåll för de villkor som ska fastställas i enlighet med den tillämpliga rättsliga ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken för perioden efter 2027 om femårsperioden sträcker sig längre än 2027. Medlemsstaterna ska säkerställa att inga berättigade förväntningar för stödmottagare skapas för perioden efter 2027.

Detta stöd ska tillhandahållas i form av antingen ett årligt frikopplat stöd per stödberättigande hektar eller en klumpsumma per ung jordbrukare.

Medlemsstaterna får besluta att bevilja stödet enligt denna artikel endast till och med ett högsta antal hektar per ung jordbrukare.

4. I fråga om juridiska personer eller en grupp fysiska eller juridiska personer, såsom en grupp av jordbrukare, producentorganisationer eller kooperativ, får medlemsstaterna tillämpa det högsta antal hektar som avses i punkt 3 på medlemmarna i dessa juridiska personer eller grupper a) om de uppfyller definitionen av och villkoren för en ung jordbrukare som fastställts i enlighet med artikel 4.6, och b) i de fall där nationell rätt föreskriver att de enskilda medlemmarna kan ta på sig rättigheter och skyldigheter som är jämförbara med dem som tillerkänns enskilda jordbrukare med ställning som ansvariga för jordbruksföretaget, i synnerhet vad gäller deras ekonomiska, sociala och skattemässiga situation, under förutsättning att de har bidragit till att stärka de berörda juridiska personernas eller gruppernas jordbruksstruktur.







Underavsnitt 4

System för klimatet, miljön och djurskydd

Artikel 31

System för klimatet, miljön och djurskydd

1. Medlemsstaterna ska inrätta och tillhandahålla stöd för frivilliga system för klimatet, miljön och djurskydd (nedan kallat miljösystem ) enligt de villkor som anges i denna artikel och som specificeras närmare i deras strategiska GJP-planer.

2. Medlemsstaterna ska enligt denna artikel stödja aktiva jordbrukare eller grupper av aktiva jordbrukare som gör åtaganden om att använda jordbruksmetoder som har en gynnsam inverkan på klimatet, miljön och djurskyddet och som bekämpar antimikrobiell resistens.

3. Medlemsstaterna ska fastställa en förteckning över de jordbruksmetoder som avses i punkt 2 som har en gynnsam inverkan på klimatet, miljön och djurskyddet och som bekämpar antimikrobiell resistens. Dessa metoder ska utformas så att de uppfyller ett eller flera av de specifika mål som anges i artikel 6.1 d, e och f, och vad gäller förbättring av djurskyddet och bekämpning av antimikrobiell resistens som anges i artikel 6.1 i.

4. Varje miljösystem ska i princip täcka minst två av följande åtgärdsområden för klimatet, miljön, djurskyddet och bekämpning av antimikrobiell resistens: a) Begränsning av klimatförändringar, inbegripet minskning av växthusgasutsläppen från jordbruket, samt underhåll av befintliga kolreservoarer och förbättring av koldioxidbindningen. b) Anpassning till klimatförändringar, inbegripet åtgärder för att förbättra livsmedelsproduktionssystemens motståndskraft, samt mångfald bland djur och växter, av omsorg om bättre motståndskraft mot sjukdomar och klimatförändringar. c) Skydd och förbättring av vattenkvaliteten och minskad belastning på vattentillgångarna. d) Förebyggande av markförsämring, markåterställning samt förbättring av markbördigheten och hanteringen av näringsämnen och biota i marken. e) Skydd av den biologiska mångfalden, bevarande eller återställande av livsmiljöer eller arter, inbegripet underhåll och skapande av landskapselement eller icke-produktiva arealer. f) Åtgärder för hållbar och minskad användning av bekämpningsmedel, särskilt bekämpningsmedel som är en fara för människors hälsa eller för miljön. g) Åtgärder för att förbättra djurskyddet eller bekämpa antimikrobiell resistens.

5. Enligt denna artikel ska medlemsstaterna endast tillhandahålla stöd som täcker åtaganden som a) går utöver de tillämpliga föreskrivna verksamhetskrav och GAEC-normer som fastställs i kapitel I avsnitt 2, b) går utöver de tillämpliga minimikraven för användning av gödselmedel och växtskyddsmedel, djurskydd och andra tillämpliga obligatoriska krav som fastställs i nationell rätt och unionsrätten, c) går utöver de villkor som fastställs för underhåll av jordbruksarealer i enlighet med artikel 4.2 b, d) skiljer sig från åtaganden för vilka stöd beviljas enligt artikel 70.

Om det i nationell rätt åläggs nya krav som går utöver motsvarande minimikrav i unionsrätten, får för åtaganden som avses i första stycket b stöd beviljas för åtaganden som bidrar till uppfyllandet av dessa krav i högst 24 månader från och med den dag då de blev obligatoriska för jordbruksföretaget.

6. I enlighet med punkt 5 får medlemsstaterna, för beskrivningen av de åtaganden som stödmottagaren ska fullgöra inom ramen för de miljösystem som avses i denna artikel, utgå från ett eller flera av de krav och normer som fastställs enligt kapitel I avsnitt 2, förutsatt att skyldigheterna inom ramen för miljösystemen går utöver de tillämpliga föreskrivna verksamhetskrav och miniminormer för god jordbrukshävd och goda miljöförhållanden som fastställs av medlemsstaterna enligt kapitel I avsnitt 2.

Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 87.1 i förordning (EU) 2021/2116 ska aktiva jordbrukare eller grupper av aktiva jordbrukare som deltar i miljösystem som inrättats i enlighet med första stycket anses uppfylla de tillämpliga krav och normer som avses i bilaga III, förutsatt att de fullgör åtagandena enligt det berörda miljösystemet.

Medlemsstater som inrättar miljösystem i enlighet med första stycket i denna punkt får säkerställa att deras förvaltnings- och kontrollsystem inte duplicerar kontrollerna när samma krav och normer gäller både enligt dessa miljösystem och enligt de skyldigheter som fastställs i bilaga III.

7. Stödet för ett specifikt miljösystem ska tillhandahållas i form av ett årligt stöd för alla stödberättigande hektar som omfattas av åtagandena. Stödet ska beviljas som antingen a) stöd som tillhandahålls utöver det grundläggande inkomststöd som anges i underavsnitt 2, eller b) stöd som ersätter aktiva jordbrukare eller grupper av aktiva jordbrukare för alla eller delar av de merkostnader och det inkomstbortfall som uppstått till följd av de åtaganden som gjorts, och som ska beräknas i enlighet med artikel 82 med beaktande av målen för miljösystem. Detta stöd får även täcka transaktionskostnader.

Genom undantag från första stycket får stöd som beviljas i enlighet med led b i det stycket för åtaganden om djurskydd, åtaganden om bekämpning av antimikrobiell resistens och, i vederbörligen motiverade fall, åtaganden om jordbruksmetoder med gynnsam inverkan på klimatet, även tillhandahållas i form av ett årligt stöd för djurenheterna.

8. Medlemsstaterna ska visa hur de jordbruksmetoder om vilka åtaganden har gjorts inom miljösystem tillfredsställer de behov som avses i artikel 108 och hur de bidrar till den miljö- och klimatarkitektur som avses i artikel 109.2 a, samt till djurskyddet och bekämpningen av antimikrobiell resistens. De ska använda ett betygs- eller poängsystem eller någon annan lämplig metod för att säkerställa att miljösystemen på ett ändamålsenligt och effektivt sätt uppnår de fastställda målen. När medlemsstaterna fastställer stödnivån för olika åtaganden inom miljösystemen enligt punkt 7 första stycket a i den här artikeln ska de beakta hållbarhets- och ambitionsnivån i varje miljösystem på grundval av objektiva och transparenta kriterier.

9. Medlemsstaterna ska säkerställa att interventionerna enligt denna artikel är förenliga med dem som grundas på artikel 70.







Avsnitt 3

Kopplat direktstöd







Underavsnitt 1

Kopplat inkomststöd

Artikel 32

Allmänna regler

1. Medlemsstaterna får bevilja kopplat inkomststöd till aktiva jordbrukare i enlighet med de villkor som anges i detta underavsnitt och som specificeras närmare i deras strategiska GJP-planer.

2. Medlemsstaternas interventioner ska hjälpa de sektorer som stöds och de produktioner eller särskilda typer av jordbruk som ingår i dem och som anges i artikel 33 med att komma till rätta med de problem de har genom att förbättra konkurrenskraften, hållbarheten eller kvaliteten. När det gäller proteingrödor är medlemsstaterna inte skyldiga att visa vilka problem de har.

3. Det kopplade inkomststödet ska tillhandahållas i form av ett årligt stöd per hektar eller djur.

Artikel 33

Tillämpningsområde

Kopplat inkomststöd får endast beviljas följande sektorer och de produktioner eller särskilda typer av jordbruk som ingår i sektorerna och som är särskilt viktiga av socioekonomiska eller miljömässiga skäl:

a) Spannmål.

b) Oljeväxter utom solrosfrön som är avsedda för direkt konsumtion i enlighet med artikel 11.7.

c) Proteingrödor, inbegripet baljväxter och blandningar av baljväxter och gräs, under förutsättning att den övervägande andelen av blandningen utgörs av baljväxter.

d) Lin.

e) Hampa.

f) Ris.

g) Nötter.

h) Stärkelsepotatis.

i) Mjölk och mjölkprodukter.

j) Utsäde.

k) Får- och getkött.

l) Nöt- och kalvkött.

m) Olivolja och bordsoliver.

n) Silkesmaskar.

o) Torkat foder.

p) Humle.

q) Sockerbetor, sockerrör och rotcikoria.

r) Frukt och grönsaker.

s) Skottskog med kort omloppstid.

Artikel 34

Stödberättigande

1. Medlemsstaterna får endast bevilja kopplat inkomststöd i form av ett stöd per hektar för arealer som de har fastställt vara stödberättigande hektar.

2. Om det kopplade inkomststödet avser nötkreatur eller får och getter ska medlemsstaterna, som villkor för stödberättigande, fastställa krav på identifiering och registrering av djur i enlighet med del IV avdelning I kapitel 2 avsnitt 1 i förordning (EU) 2016/429. Utan att det påverkar andra tillämpliga villkor för stödberättigande ska nötkreatur eller får och getter emellertid betraktas som stödberättigande på villkor att kraven på identifiering och registrering av djur uppfylls före ett visst datum under det gällande ansökningsåret som fastställs av medlemsstaterna.

Artikel 35

Delegerade befogenheter vid strukturella obalanser på marknaden inom en sektor

Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 152 som kompletterar denna förordning med åtgärder för att undvika att stödmottagare som får kopplat inkomststöd drabbas av strukturella obalanser på marknaden inom en sektor. Dessa delegerade akter får tillåta att medlemsstaterna beslutar att sådant kopplat inkomststöd kan fortsätta att betalas fram till och med 2027 på grundval av de produktionsenheter för vilka sådant stöd beviljats under en tidigare referensperiod.







Underavsnitt 2

Grödspecifikt stöd för bomull

Artikel 36

Tillämpningsområde

Bulgarien, Grekland, Spanien och Portugal ska bevilja ett grödspecifikt stöd för bomull till aktiva jordbrukare som producerar bomull enligt KN-nummer 5201 00 enligt de villkor som anges i detta underavsnitt.

Artikel 37

Allmänna regler

1. Det grödspecifika stödet för bomull ska beviljas per stödberättigande hektar bomull. Arealen ska vara stödberättigande endast om den ligger på jordbruksmark som medlemsstaten har godkänt för bomullsproduktion, om arealen har besåtts med sorter som är godkända av medlemsstaten och bomullen har skördats under normala odlingsbetingelser.

2. Det grödspecifika stödet för bomull ska beviljas för bomull av sund och god marknadsmässig kvalitet.

3. Bulgarien, Grekland, Spanien och Portugal ska godkänna den mark och de sorter som avses i punkt 1 i enlighet med regler och villkor som antas enligt punkt 5.

4. Följande ska gälla för de interventioner som omfattas av detta underavsnitt: a) Utgifternas stödberättigande ska fastställas på grundval av artikel 37 a i förordning (EU) 2021/2116. b) Vid tillämpning av artikel 12.2 i förordning (EU) 2021/2116 ska yttrandet från de attesterande organen omfatta leden a, b och d samt förvaltningsförklaringen.

5. Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 152 för att komplettera denna förordning med regler och villkor för godkännande av mark och sorter för det grödspecifika stödet för bomull.

6. Kommissionen ska anta genomförandeakter för att fastställa förfaranderegler för godkännande av mark och sorter för det grödspecifika stödet för bomull och för meddelanden till producenterna i samband med godkännandet. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 153.2.

Artikel 38

Basarealer, fast avkastning och referensbelopp

1. De nationella basarealerna ska vara följande: — Bulgarien: 3 342 ha. — Grekland: 250 000 ha. — Spanien: 48 000 ha. — Portugal: 360 ha.

2. Fast avkastning under referensperioden ska uppgå till följande kvantiteter: — Bulgarien: 1,2 ton/ha. — Grekland: 3,2 ton/ha. — Spanien: 3,5 ton/ha. — Portugal: 2,2 ton/ha.

3. Det grödspecifika stödbeloppet per stödberättigande hektar ska beräknas genom att den avkastning som anges i punkt 2 multipliceras med följande referensbelopp: — Bulgarien: 636,13 EUR. — Grekland: 229,37 EUR. — Spanien: 354,73 EUR. — Portugal: 223,32 EUR.

4. Om den stödberättigande bomullsarealen i en viss medlemsstat ett visst år överskrider den basareal som fastställs i punkt 1 ska det belopp som avses i punkt 3 för denna medlemsstat minskas i proportion till överskridandet av basarealen.

5. Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 152 för att komplettera denna förordning med regler om villkoren för beviljande av det grödspecifika stödet för bomull, om kraven för stödberättigande och om jordbruksmetoder.

6. Kommissionen får anta genomförandeakter för att fastställa regler för beräkningen av den minskning som föreskrivs i punkt 4. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 153.2.

Artikel 39

Godkända branschorganisationer

1. I detta underavsnitt avses med godkänd branschorganisation en juridisk person som består av jordbrukare som producerar bomull samt åtminstone ett rensningsföretag, vars verksamhet bland annat består av a) åtgärder för bättre samordning av saluföringen av bomull, i synnerhet med hjälp av studier och marknadsundersökningar, b) utarbetande av standardavtal som är förenliga med unionsreglerna, c) åtgärder för styrning av produktionen mot produkter som är bättre anpassade till marknadsbehoven och konsumenternas krav, i synnerhet i fråga om kvalitet och konsumentskydd, d) uppdatering av metoder och teknik för att förbättra produktkvaliteten, e) utarbetande av marknadsföringsstrategier för bomull med hjälp av system för kvalitetscertifiering.

2. De medlemsstater i vilka det finns rensningsföretag ska godkänna de branschorganisationer som uppfyller de kriterier som fastställs enligt punkt 3.

3. Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 152 för att komplettera denna förordning med regler om a) kriterier för godkännande av branschorganisationer, b) producenters skyldigheter, c) konsekvenserna av att de godkända branschorganisationerna inte uppfyller de kriterier som avses i led a.

Artikel 40

Beviljande av stöd

1. Jordbrukarna ska beviljas det grödspecifika stödet för bomull för hektar som är stödberättigande enligt artikel 38.

2. För jordbrukare som är medlemmar i en godkänd branschorganisation ska det grödspecifika stödet för bomull för hektar som är stödberättigande inom den basareal som anges i artikel 38.1 ökas med ett belopp på 2 EUR.

Artikel 41

Undantag

1. Artiklarna 101 och 102 och avdelning VII, med undantag för kapitel III i den avdelningen, ska inte gälla för det grödspecifika stöd för bomull som fastställs i detta underavsnitt.

2. Det grödspecifika stödet för bomull ska inte ingå i något av de avsnitt i den strategiska GJP-planen som avses i artiklarna 108–114, utom vad gäller artikel 112.2 a avseende finansieringsplanen.

3. Artikel 55.1 andra och tredje styckena i förordning (EU) 2021/2116 ska inte gälla för de interventioner som avses i detta underavsnitt.







KAPITEL III

INTERVENTIONSTYPER INOM VISSA SEKTORER







Avsnitt 1

Allmänna bestämmelser

Artikel 42

Tillämpningsområde

I detta kapitel anges regler om interventionstyperna

a) inom den sektor för frukt och grönsaker som avses i artikel 1.2 i) i förordning (EU) nr 1308/2013,

b) inom den sektor för biodlingsprodukter som avses i artikel 1.2 v i förordning (EU) nr 1308/2013 (nedan kallad biodlingssektorn),

c) inom den sektor för vin som avses i artikel 1.2 l i förordning (EU) nr 1308/2013,

d) inom den sektor för humle som avses i artikel 1.2 f i förordning (EU) nr 1308/2013,

e) inom den sektor för olivolja och bordsoliver som avses i artikel 1.2 g i förordning (EU) nr 1308/2013,

f) inom övriga sektorer som fastställs i artikel 1.2 a–h, k, m, o–t och w i förordning (EU) nr 1308/2013 samt sektorer som omfattar produkter som förtecknas i bilaga VI till den här förordningen.

Artikel 43

Obligatoriska och frivilliga interventionstyper

1. Interventionstyperna inom den sektor för frukt och grönsaker som avses i artikel 42 a ska vara obligatoriska för medlemsstater med producentorganisationer inom denna sektor som erkänns enligt förordning (EU) nr 1308/2013.

Om en medlemsstat som saknar erkända producentorganisationer inom sektorn för frukt och grönsaker då den lämnar in sin strategiska GJP-plan erkänner en producentorganisation inom den sektorn i enlighet med förordning (EU) nr 1308/2013 under perioden för den strategiska GJP-planen, ska denna medlemsstat lämna in en ansökan om ändring av sin strategiska GJP-plan i enlighet med artikel 119 i syfte att inkludera interventioner inom sektorn för frukt och grönsaker.

2. Interventionstyperna inom den biodlingssektor som avses i artikel 42 b ska vara obligatoriska för varje medlemsstat.

3. Interventionstyperna inom den sektor för vin som avses i artikel 42 c ska vara obligatoriska för de medlemsstater som förtecknas i bilaga VII.

4. Medlemsstaterna får i sina strategiska GJP-planer välja att genomföra de interventionstyper som avses i artikel 42 d, e och f.

5. Tyskland får genomföra de interventionstyper som avses i artikel 42 f inom humlesektorn endast om den i sin strategiska GJP-plan beslutar att inte genomföra de interventionstyper som avses i artikel 42 d.

6. Grekland, Frankrike och Italien får genomföra de interventionstyper som avses i artikel 42 f inom sektorn för olivolja och bordsoliver endast om de i sina strategiska GJP-planer beslutar att inte genomföra de interventionstyper som avses i artikel 42 e.

Artikel 44

Stödformer

1. Inom de sektorer som avses i artikel 42 får stödet utformas på något av följande sätt: a) Ersättning av faktiskt uppkomna stödberättigande kostnader för en stödmottagare. b) Enhetskostnader. c) Klumpsummor. d) Schablonfinansiering.

2. Beloppen för de former av stöd som avses i punkt 1 b, c och d ska fastställas på ett av följande sätt: a) En rättvis och kontrollerbar beräkningsmetod baserad på i) statistiska uppgifter, annan objektiv information eller en expertbedömning, ii) kontrollerade historiska uppgifter för stödmottagare, eller iii) tillämpning av normala rutiner för kostnadsredovisning för stödmottagare. b) Budgetförslag som fastställs från fall till fall och som godkänns på förhand av det organ som väljer ut insatsen när det gäller interventioner inom vin- och biodlingssektorerna eller det organ som godkänner de operativa program som avses i artikel 50 när det gäller interventioner inom andra stödberättigade sektorer. c) I enlighet med bestämmelserna för tillämpning av motsvarande enhetskostnader, klumpsummor och schablonsatser som tillämpas inom unionens politik för liknande interventionstyper. d) I enlighet med bestämmelserna för tillämpning av motsvarande enhetskostnader, klumpsummor och schablonsatser som tillämpas inom stödordningar som finansieras helt och hållet av medlemsstaten för liknande interventionstyper.

Artikel 45

Delegerade befogenheter för ytterligare krav för interventionstyper

Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 152 för att komplettera denna förordning med ytterligare krav än de som fastställs i detta kapitel när det gäller

a) säkerställande av att de interventionstyper som fastställs i detta kapitel fungerar väl, i synnerhet för att undvika snedvridning av konkurrensen på den inre marknaden,

b) vilka typer av utgifter som omfattas av de interventioner som ingår i detta kapitel, inbegripet, genom undantag från artikel 22 i förordning (EU) 2021/2116, stödberättigandet för kostnader som rör administration och personal för producentorganisationer eller andra stödmottagare när de genomför dessa interventioner,

c) grundvalen för beräkningen av det ekonomiska stöd från unionen som avses i detta kapitel, inbegripet referensperioderna och beräkningen av värdet av den saluförda produktionen, och för beräkningen av andelen organiserade producenter vid tillämpningen av det nationella ekonomiska stöd som avses i artikel 53,

d) den högsta nivån av ekonomiskt stöd från unionen för de interventionstyper som avses i artikel 47.2 a, c, f, g, h och i, och för de interventionstyper som avses i artikel 58.1 första stycket c, d och l, inbegripet avgifter för förpackning och transport av den tillbakadragna produkten för gratisutdelning och de kostnader som hänger ihop med bearbetningen av produkten innan den ska delas ut gratis,

e) reglerna för fastställande av ett utgiftstak och för mätning av den stödberättigande arealen när det gäller de interventionstyper som avses i artikel 47.2 d och artikel 58.1 första stycket a,

f) reglerna om att producenterna ska dra tillbaka biprodukterna från vinframställning, samt regler för undantag från detta krav för att undvika ytterligare administrativa bördor, och regler om frivillig certifiering av destillatörer,

g) villkoren för användningen av stödformer som anges i artikel 44.1,

h) reglerna om kraven på minsta hållbarhet för produktiva och icke-produktiva investeringar som stöds av interventioner som ingår i detta kapitel,

i) reglerna om kombinationer av finansiering för investeringar i enlighet med artikel 58.1 första stycket b och främjande i enlighet med artikel 58.1 första stycket k.

Artikel 46

Mål inom sektorn för frukt och grönsaker, sektorn för humle, sektorn för olivolja och bordsoliver samt inom övriga sektorer som avses i artikel 42 f

Målen inom de sektorer som avses i artikel 42 a, d, e och f ska vara följande:

a) Planera och organisera produktionen, anpassa produktionen till efterfrågan, särskilt vad gäller kvalitet och kvantitet, optimera produktionskostnaderna och avkastningen på investeringarna samt stabilisera producentpriserna; dessa mål rör de specifika mål som anges i artikel 6.1 a, b, c och i.

b) Koncentration av utbudet och utsläppande av produkterna på marknaden, bland annat genom direktmarknadsföring; dessa mål rör de specifika mål som anges i artikel 6.1 a, b och c.

c) Förbättra konkurrenskraften på medellång och lång sikt, särskilt genom modernisering; detta mål rör det specifika mål som anges i artikel 6.1 c.

d) Forskning om och utveckling av hållbara produktionsmetoder, inbegripet motståndskraft mot skadegörare, motståndskraft mot djursjukdomar och begränsning av och anpassning till klimatförändringar, innovativa metoder och produktionsteknik som stärker den ekonomiska konkurrenskraften och marknadsutvecklingen; dessa mål rör de specifika mål som anges i artikel 6.1 a, b, c och i.

e) Främja, utveckla och genomföra i) produktionsmetoder och produktionsteknik som tar hänsyn till miljön, ii) produktionspraxis som är motståndskraftig mot skadegörare och sjukdomar, iii) djurhälso- och djurskyddsstandarder som går utöver minimikraven i unionsrätten och nationell rätt, iv) minskning av avfall och miljövänlig användning och hantering av biprodukter, inbegripet återanvändning och tillvaratagande av dessa, v) skydd och förstärkning av den biologiska mångfalden och hållbart nyttjande av naturresurser för att särskilt skydda vatten, mark och luft. Dessa mål rör de specifika mål som anges i artikel 6.1 e, f och i.

f) Bidra till begränsning av och anpassning till klimatförändringar såsom anges i artikel 6.1 d.

g) Främja produkters kommersiella värde och kvalitet, bland annat genom att förbättra produktkvaliteten och utveckla produkter som har skyddad ursprungsbeteckning eller skyddad geografisk beteckning eller som omfattas av sådana unionskvalitetssystem eller nationella kvalitetssystem som erkänns av medlemsstaterna; dessa mål rör det specifika mål som anges i artikel 6.1 b.

h) Främja och marknadsföra produkter; dessa mål rör de specifika mål som anges i artikel 6.1 b, c och i.

i) Öka konsumtionen av produkter inom sektorn för frukt och grönsaker, i färsk eller bearbetad form; detta mål rör det specifika mål som anges i artikel 6.1 i.

j) Krisförebyggande och riskhantering som syftar till att undvika samt hantera störningar på marknaderna inom den relevanta sektorn; dessa mål rör de specifika mål som anges i artikel 6.1 a, b och c.

k) Förbättra anställningsvillkoren och genomdriva arbetsgivarskyldigheter och krav för hälsa och säkerhet på arbetsplatsen i enlighet med direktiven 89/391/EEG, 2009/104/EG och (EU) 2019/1152.

Artikel 47

Interventionstyper inom sektorn för frukt och grönsaker, sektorn för humle, sektorn för olivolja och bordsoliver samt inom övriga sektorer som avses i artikel 42 f

1. För vart och ett av de mål som väljs bland dem som anges i artikel 46 a–i och k ska medlemsstaterna i sina strategiska GJP-planer välja en eller flera av följande interventionstyper inom de sektorer som avses i artikel 42 a, d, e och f: a) Investeringar i materiella och immateriella tillgångar, forskning och experimentella och innovativa produktionsmetoder och andra åtgärder, inom områden som i) markvård, inbegripet åtgärder för att öka markens kolinnehåll och förbättra markstrukturen, och minskning av förorenande ämnen, ii) förbättrad vattenanvändning och sund vattenförvaltning, inbegripet vattenbesparing, skydd av vatten och dränering, iii) förhindrande av skador som orsakas av ogynnsamma väderförhållanden och främjad utveckling och användning av sorter och förvaltningsmetoder som är anpassade till förändrade klimatförhållanden, iv) ökade energibesparingar samt ökad energieffektivitet och användning av förnybar energi, v) ekologiska förpackningar, endast inom området forskning och experimentell produktion, vi) biosäkerhet, djurhälsa och djurskydd, vii) minskade utsläpp och avfallsmängder, förbättrad användning av biprodukter, inbegripet återanvändning och tillvaratagande av dessa, samt avfallshantering, viii) ökad motståndskraft mot skadegörare och minskade risker och effekter från användning av bekämpningsmedel, inbegripet genomförande av metoder för integrerat växtskydd, ix) ökad motståndskraft mot djursjukdomar och minskad användning av veterinärmediciner, inbegripet antibiotika, x) skapande och bevarande av livsmiljöer som gynnar den biologiska mångfalden, xi) förbättrad produktkvalitet, xii) förbättrade genetiska resurser, xiii) förbättring av anställningsvillkoren och genomdrivande av arbetsgivarskyldigheter och krav för hälsa och säkerhet på arbetsplatsen i enlighet med direktiven 89/391/EEG, 2009/104/EG och (EU) 2019/1152. b) Rådgivningstjänster och tekniskt bistånd, särskilt med avseende på hållbara metoder för bekämpning av skadegörare och sjukdomar, hållbar användning av växtskyddsmedel och produkter för djurskydd, anpassning till och begränsning av klimatförändringar, anställningsvillkor, arbetsgivarskyldigheter samt hälsa och säkerhet på arbetsplatsen. c) Utbildningsåtgärder, inbegripet handledning och utbyte av bästa praxis, särskilt med avseende på hållbara metoder för bekämpning av skadegörare och sjukdomar, hållbar användning av växtskyddsmedel och produkter för djurskydd, anpassning till och begränsning av klimatförändringar samt användning av organiserade handelsplattformar och råvarubörser på plats och terminsmarknader. d) Ekologisk eller integrerad produktion. e) Åtgärder för att öka hållbarheten och effektiviteten när det gäller transporter och lagring av produkter. f) Främjande, kommunikation och marknadsföring, inbegripet åtgärder och verksamhet som syftar till att höja konsumenternas medvetenhet om unionens kvalitetssystem och vikten av hälsosamma matvanor samt till diversifiering och konsolidering av marknaderna. g) Genomförande av unionens och medlemsstaternas kvalitetssystem. h) Genomförande av spårbarhet- och certifieringssystem, särskilt kontroll av kvaliteten på produkter som säljs till slutkonsumenter. i) Åtgärder för begränsning av och anpassning till klimatförändringar.

2. När det gäller det mål som anges i artikel 46 j ska medlemsstaterna i sina strategiska GJP-planer välja en eller flera av följande interventionstyper inom de sektorer som avses i artikel 42 a, d, e och f: a) Inrättande av, tillförsel och förnyad tillförsel av medel till gemensamma fonder av producentorganisationer och av sammanslutningar av producentorganisationer som erkänts i enlighet med förordning (EU) nr 1308/2013 eller i enlighet med artikel 67.7 i den här förordningen. b) Investeringar i materiella och immateriella tillgångar för en effektivare förvaltning av de volymer som släpps ut på marknaden, inbegripet för gemensam lagring. c) Gemensam lagring av produkter som producerats av producentorganisationen eller av dess medlemmar, inbegripet när så krävs gemensam behandling för att underlätta sådan lagring. d) Återplantering av fruktträdgårdar eller olivlundar om detta är nödvändigt efter obligatorisk röjning av hälsoskäl eller växtskyddsskäl på uppmaning av medlemsstatens behöriga myndighet eller för anpassning till klimatförändringar. e) Återställande av djurbesättningar efter nödslakt som föranletts av hälsoskäl eller efter förluster till följd av naturkatastrofer. f) Tillbakadragande från marknaden för gratisutdelning eller annat ändamål, när så krävs även behandling för att underlätta ett sådant tillbakadragande. g) Grön skörd, vilket innebär fullständig skörd i ett visst område av omogna och oavsättbara produkter som inte har skadats före den gröna skörden, vare sig på grund av väderförhållanden eller sjukdom eller på annat sätt. h) Obärgad skörd, vilket innebär avbrytande av pågående produktionscykel i det berörda området, om produkten är välutvecklad och av sund, god och marknadsmässig kvalitet, undantaget produkter som förstörts genom väderförhållanden eller sjukdom. i) Skörde- och produktionsförsäkring som bidrar till att trygga producenternas intäkter vid förluster förorsakade av naturkatastrofer, ogynnsamma väderförhållanden, sjukdomar eller angrepp av skadegörare, samtidigt som det säkerställs att stödmottagarna vidtar nödvändiga riskförebyggande åtgärder. j) Handledning till andra producentorganisationer och sammanslutningar av producentorganisationer som erkänts i enlighet med förordning (EU) nr 1308/2013 eller i enlighet med artikel 67.7 i den här förordningen, eller till enskilda producenter. k) Genomförande och förvaltning av tredjeländers sanitära och fytosanitära krav på unionens territorium för att underlätta tillträde till tredjelandsmarknader. l) Kommunikationsåtgärder i syfte att öka medvetenheten och informera konsumenterna.

Artikel 48

Planering, rapportering och prestationsavslut på nivån för operativa program

Artiklarna 7.1 a, 102, 111 g och h, 112.3 b och 134 ska gälla för interventionstyperna inom de sektorer som avses i artikel 42 a, d, e och f på nivån för operativa program i stället för på interventionsnivå. Planeringen, rapporteringen och prestationsavsluten för dessa interventionstyper ska också ske på nivån för operativa program.







Avsnitt 2

Sektorn för frukt och grönsaker

Artikel 49

Mål inom sektorn för frukt och grönsaker

Medlemsstaterna ska eftersträva ett eller flera av de mål som anges i artikel 46 inom den sektor för frukt och grönsaker som avses i artikel 42 a. Målen i artikel 46 g, h, i och k ska omfatta såväl färska som bearbetade produkter, medan målen i övriga led i den artikeln endast ska omfatta färska produkter.

Medlemsstaterna ska säkerställa att interventionerna svarar mot de interventionstyper som valts i enlighet med artikel 47.

Artikel 50

Operativa program

1. Målen i artikel 46 och de interventioner inom sektorn för frukt och grönsaker som fastställs av medlemsstaterna i deras strategiska GJP-planer ska genomföras genom godkända operativa program av de producentorganisationer eller sammanslutningar av producentorganisationer som erkänts i enlighet med förordning (EU) nr 1308/2013, eller båda, i enlighet med de villkor som fastställs i den här artikeln.

2. Operativa program ska ha en kortaste varaktighet på tre år och en längsta varaktighet på sju år.

3. De operativa programmen ska syfta till uppfyllandet av åtminstone de mål som anges i artikel 46 b, e och f.

4. För varje mål som valts ska de operativa programmen beskriva de interventioner som valts av dem som fastställs av medlemsstaterna i deras strategiska GJP-planer.

5. Producentorganisationer eller sammanslutningar av producentorganisationer som erkänts i enlighet med förordning (EU) nr 1308/2013 ska överlämna operativa program till medlemsstaterna för godkännande och genomföra dem, om de godkänns.

6. Operativa program för sammanslutningar av producentorganisationer får inte omfatta samma interventioner som medlemsorganisationernas operativa program. Medlemsstaterna ska beakta de operativa programmen för sammanslutningar av producentorganisationer tillsammans med medlemsorganisationernas operativa program.

För detta ändamål ska medlemsstaterna säkerställa att

a) interventioner inom ramen för de operativa programmen för en sammanslutning av producentorganisationer som helt och hållet, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 51.1 b, finansieras genom bidrag från den sammanslutningens medlemsorganisationer och att sådan finansiering tas från dessa medlemsorganisationers driftsfonder,

b) interventioner och deras motsvarande finansiella andel anges i det operativa programmet för varje medlemsorganisation,

c) det inte förekommer någon dubbelfinansiering.

7. Medlemsstaterna ska för varje operativt program säkerställa att a) minst 15 % av utgifterna omfattar de interventioner som är kopplade till de mål som anges i artikel 46 e och f, b) det operativa programmet omfattar tre eller fler åtgärder som är kopplade till de mål som anges i artikel 46 e och f, c) minst 2 % av utgifterna omfattar de interventioner som är kopplad till det mål som anges i artikel 46 d, och d) utgifterna för interventioner inom de interventionstyper som avses i artikel 47.2, f, g och h inte överstiger en tredjedel av de totala utgifterna.

Om minst 80 % av medlemmarna i en producentorganisation omfattas av ett eller flera identiska åtaganden om miljö- och klimatvänligt eller ekologiskt jordbruk som föreskrivs i kapitel IV, ska vart och ett av dessa åtaganden räknas som en åtgärd för att uppnå det minimiantal om tre som anges i första stycket led b.

8. Operativa program får fastställa de föreslagna åtgärderna för att säkerställa att arbetstagarna inom sektorn åtnjuter rättvisa och säkra arbetsvillkor.

Artikel 51

Driftsfonder

1. Producentorganisationer inom sektorn för frukt och grönsaker eller sammanslutningar av sådana producentorganisationer får inrätta driftsfonder. Fonderna ska finansieras genom a) ekonomiska bidrag från i) medlemmar i producentorganisationen eller själva producentorganisationen, eller både och, eller ii) sammanslutningar av producentorganisationer genom medlemmarna i dessa sammanslutningar, b) ekonomiskt stöd från unionen, som får beviljas producentorganisationer och deras sammanslutningar, om dessa organisationer eller sammanslutningar lägger fram ett operativt program.

2. Driftsfonderna får endast användas för att finansiera operativa program som godkänts av medlemsstaterna.

Artikel 52

Ekonomiskt stöd från unionen till sektorn för frukt och grönsaker

1. Det ekonomiska stödet från unionen ska motsvara summan av de faktiskt inbetalade ekonomiska bidrag som avses i artikel 51.1 a och som begränsas till 50 % av de faktiskt verkställda utgifterna.

2. Det ekonomiska stödet från unionen ska begränsas till a) 4,1 % av värdet av den saluförda produktionen för varje producentorganisation, b) 4,5 % av värdet av den saluförda produktionen för varje sammanslutning av producentorganisationer, c) 5 % av värdet av den saluförda produktionen för varje gränsöverskridande producentorganisation eller gränsöverskridande sammanslutning av producentorganisationer.

Dessa gränser får höjas med 0,5 procentenheter under förutsättning att det belopp som överstiger den relevanta procentsatsen i första stycket används endast för en eller flera interventioner som är kopplade till de mål som anges i artikel 46 d, e, f, h, i och j. När det gäller sammanslutningar av producentorganisationer, inbegripet gränsöverskridande sammanslutningar av producentorganisationer, får dessa interventioner genomföras av sammanslutningen på medlemmarnas vägnar.

3. På begäran av en producentorganisation eller en sammanslutning av producentorganisationer ska den procentsats på 50 % som föreskrivs i punkt 1 ökas till 60 % för ett operativt program eller en del av ett operativt program om åtminstone något av följande är tillämpligt: a) Gränsöverskridande producentorganisationer genomför interventioner som är kopplade till de mål som anges i artikel 46 b, e och f i två eller flera medlemsstater. b) En eller flera producentorganisationer eller sammanslutningar av producentorganisationer är verksamma i interventioner som genomförs över branschgränserna. c) Det operativa programmet omfattar endast särskilt stöd för produktion av ekologiska produkter som omfattas av förordning (EU) 2018/848. d) Den producentorganisationen eller sammanslutning av producentorganisationer som erkänts i enlighet med förordning (EU) nr 1308/2013 genomför för första gången ett operativt program. e) Producentorganisationer saluför mindre än 20 % av produktionen av frukt och grönsaker i en medlemsstat. f) Producentorganisationen är verksam i ett av unionens yttersta randområden. g) Det operativa programmet omfattar de interventioner som är kopplade till de mål som anges i artikel 46 d, e, f, i och j. h) Operativa programmet genomförs för första gången av en erkänd producentorganisation som är resultatet av en sammanslagning av två eller flera erkända producentorganisationer.

4. Den procentsats på 50 % som föreskrivs i punkt 1 ska höjas till 80 % för utgifter kopplade till det mål som anges i artikel 46 d, om dessa utgifter omfattar minst 5 % av utgifterna inom ramen för det operativa programmet.

5. Den procentsats på 50 % som föreskrivs i punkt 1 ska höjas till 80 % för utgifter kopplade till de mål som anges i artikel 46 e och f, om dessa utgifter omfattar minst 20 % av utgifterna inom ramen för det operativa programmet.

6. Den procentsats på 50 % som föreskrivs i punkt 1 ska ökas till 100 % i följande fall: a) Tillbakadraganden från marknaden av frukt och grönsaker som inte överstiger 5 % av volymen saluförd produktion från varje producentorganisation och som avyttras i) genom gratis utdelning till välgörenhetsorganisationer och välgörenhetsstiftelser, som har godkänts för detta ändamål av medlemsstaterna, för användning i deras arbete med att hjälpa personer som enligt nationell rätt har rätt till offentligt understöd, särskilt på grund av att de saknar tillräckliga medel för sitt uppehälle, ii) genom gratis utdelning till kriminalvårdsanstalter, skolor, offentliga utbildningsinstitutioner, sådana inrättningar som avses i artikel 22 i förordning (EU) nr 1308/2013 och feriekolonier för barn samt till sjukhus och ålderdomshem som utsetts av medlemsstaterna, varvid dessa ska vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att de utdelade kvantiteterna utgör ett extra tillskott till de kvantiteter som normalt köps in av dessa inrättningar, b) åtgärder i samband med handledning av andra producentorganisationer som erkänts i enlighet med förordning (EU) nr 1308/2013, förutsatt att de producentorganisationerna är från de regioner i medlemsstaterna som avses i artikel 53.2 i den här förordningen, eller av enskilda producenter.

Artikel 53

Nationellt ekonomiskt stöd

1. I de regioner i medlemsstaterna där andelen organiserade producenter inom sektorn för frukt och grönsaker ligger betydligt under unionsgenomsnittet, får medlemsstaterna bevilja de producentorganisationer som erkänts i enlighet med förordning (EU) nr 1308/2013 ett nationellt ekonomiskt stöd motsvarande högst 80 % av de ekonomiska bidrag som avses i artikel 51.1 a i den här förordningen och högst 10 % av värdet av den saluförda produktionen för producentorganisationen i fråga. Det nationella ekonomiska stödet ska komplettera driftsfonden.

2. Andelen organiserade producenter i en medlemsstatsregion ska anses vara betydligt under unionsgenomsnittet om organisationsgraden i genomsnitt varit lägre än 20 % under tre år i rad före genomförandet av det operativa programmet. Andelen organiserade producenter ska beräknas som det värde av frukt- och grönsaksproduktionen som erhållits i den berörda regionen och som saluförts av producentorganisationer och sammanslutningar av producentorganisationer som erkänts i enlighet med förordning (EU) nr 1308/2013, dividerat med det totala värdet av den frukt- och grönsaksproduktion som erhållits i den regionen.

3. Medlemsstater som beviljar nationellt ekonomiskt stöd i enlighet med punkt 1 ska underrätta kommissionen om de regioner som uppfyller kriterierna enligt punkt 2 och om det nationella ekonomiska stöd som beviljats producentorganisationer i dessa regioner.







Avsnitt 3

Biodlingssektorn

Artikel 54

Mål inom biodlingssektorn

Medlemsstaterna ska eftersträva minst ett av de relevanta specifika mål som anges i artikel 6.1 inom biodlingssektorn.

Artikel 55

Interventionstyper inom biodlingssektorn och ekonomiskt stöd från unionen

1. Medlemsstaterna ska i sina strategiska GJP-planer för varje valt specifikt mål i artikel 6.1 välja en eller flera av följande interventionstyper inom biodlingssektorn: a) Rådgivningstjänster, tekniskt bistånd, utbildning, information och utbyte av bästa praxis, inbegripet genom nätverk, för biodlare och biodlarorganisationer. b) Investeringar i materiella och immateriella tillgångar samt andra åtgärder, bland annat för i) bekämpning av skadedjur och sjukdomar som drabbar bisamhällen, särskilt varroasjukan, ii) förhindrande av skador som orsakas av ogynnsamma väderförhållanden och främjande av utveckling och användning av förvaltningsmetoder som är anpassade till förändrade klimatförhållanden, iii) förstärkning av bisamhällena i unionen, inbegripet biförädling, iv) rationalisering vid flyttning av bisamhällen. c) Åtgärder till stöd för laboratorier som utför analyser av biodlingsprodukter, förluster av bin eller produktivitetsminskning samt ämnen som kan vara giftiga för bin. d) Åtgärder för att bevara eller öka det befintliga antalet bisamhällen i unionen, inbegripet biförädling. e) Samarbete med specialiserade organ för genomförande av forskningsprogram om biodling och biodlingsprodukter. f) Främjande, kommunikation och marknadsföring, inbegripet marknadsövervakningsåtgärder och verksamhet som särskilt syftar till att höja konsumenternas medvetenhet om biodlingsprodukters kvalitet. g) Åtgärder för att höja produktkvaliteten.

2. Medlemsstaterna ska i sina strategiska GJP-planer motivera sina val av specifika mål och interventionstyper. De ska ange interventionerna för de valda interventionstyperna.

3. Medlemsstaterna ska i sina strategiska GJP-planer ange den finansiering som tillhandahålls av dem för de interventionstyper som valts i deras strategiska GJP-planer.

4. Medlemsstaterna ska tillhandahålla åtminstone samma mängd finansiering som det ekonomiska bistånd från unionen som de använder på grundval av artikel 88.2 för att stödja de interventionstyper som avses i punkt 2 i den här artikeln.

5. Det sammanlagda ekonomiska stöd som tillh