1972L0166 — SV — 04.01.1984 — 002.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS DIREKTIV
av den 24 april 1972
om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om ansvarsförsäkring för
motorfordon och kontroll av att försäkringsplikten fullgörs beträffande sådan ansvarighet
(72/166/EEG)
(EGT L 103, 2.5.1972, s. 1)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Rådetsdirektiv 72/430/EEG av den 19 december 1972 L 291 162 28.12.1972
►M2Rådetsandra direktiv 84/5/EEG av den 30 december 1983 L 8 17 11.1.1984
▼B
RÅDETS DIREKTIV
av den 24 april 1972
om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författ-
ningar om ansvarsförsäkring för motorfordon och kontroll av att
försäkringsplikten fullgörs beträffande sådan ansvarighet
(72/166/EEG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA
DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekono-
miska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentetsyttrande,med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande, ochmed beaktande av följande:Syftet med fördraget är att skapa en gemensam marknad som väsent-
ligen överensstämmer med en hemmamarknad. En viktig förutsättning
för att uppnå detta är att åstadkomma fri rörlighet för varor och
personer.
Det enda syftet med gränskontroll av obligatorisk ansvarsförsäkring för
motorfordon är att ge skydd åt de personer som kan drabbas av skadororsakade av sådana fordon. Gränskontroller äger rum på grund av skill-nader i ländernas bestämmelser på detta område.
Dessa skillnader är sådana att de kan verka hämmande för den fria
rörligheten inom gemenskapen för motorfordon och personer. Därmed
har de också en direkt inverkan på upprättandet av den gemensamma
marknaden och dess funktion.
Kommissionens rekommendation av den 21 juni 1968 om tullkontroll
av resenärer som passerar gränser inom gemenskapen innebär attmedlemsstaterna skall utföra kontroll av resenärer och deras motor-fordon endast under exceptionella förhållanden samt avlägsna fysiska
hinder vid tullstationer.
Det är önskvärt att invånarna i medlemsstaterna i större utsträckning
blir medvetna om den gemensamma marknadens existens och att detdärför bör vidtas ytterligare åtgärder för att liberalisera regler för perso-ners och motorfordons fria rörlighet mellan medlemsstaterna. Behovetav sådana åtgärder har upprepade gånger understrukits av medlemmari Europaparlamentet.
Sådana lättnader i reglerna för resenärers rörlighet utgör ytterligare ett
steg i riktning mot ett ömsesidigt öppnande av medlemsstaternas mark-nader och för tillskapandet av förhållanden liknande dem som gäller fören hemmamarknad.
Kontroll av gröna kort för fordon, som är normalt hemmahörande i en
medlemsstat och som passerar in på en annan medlemsstats territorium,kan avskaffas genom en överenskommelse mellan de sex nationella
försäkringsbyråerna, varigenom varje försäkringsbyrå garanterar ersätt-
ning enligt den nationella lagstiftningen för förlust eller skada somberättigar till ersättning och som orsakats inom dess territorium av ettsådant fordon, oavsett om detta är försäkrat eller ej.
En sådan överenskommelse om garanti förutsätter att alla motorfordon
som är hemmahörande i gemenskapen och som färdas inom gemenska-
pens territorium är försäkrade. Varje medlemsstats nationella
lagstiftning bör därför innehålla bestämmelser om obligatoriskansvarsförsäkring för motorfordon. Denna försäkring skall gälla inomhela gemenskapen. Den nationella lagstiftningen kan emellertid göraundantag för särskilda personer och särskilda slag av fordon.
Det regelsystem som ställs upp i detta direktiv bör även kunna omfatta
fordon som är normalt hemmahörande i ett tredje land med vilket de1972L0166 — SV — 04.01.1984 — 002.001 — 2
▼B
nationella byråerna i de sex medlemsstaterna träffar en motsvarande
överenskommelse.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
I detta direktiv avses med
1.fordon: varje slags motorfordon som är avsett för färd på land och
som drivs av mekaniskt förmedlad kraft men som inte är spårbundetsamt släpfordon, även om det inte är tillkopplat,
2.skadelidande: personer som är berättigade till ersättning för förlust
eller skada orsakad av fordon,
3.nationell försäkringsbyrå: en branschorganisation som bildats enligt
rekommendation nr 5 antagen den 25 januari 1949 av kommittén förvägtransporter under landtransportkommittén inom Förenta natio-nernas Ekonomiska kommission för Europa och som inom ett landomfattar försäkringsföretag som har auktorisation avseendeansvarsförsäkring för motorfordon,
4.territorium inom vilket ett fordon är normalt hemmahörande:
— territoriet för den stat med vars registreringsskylt fordonet är
försett, eller
— i de fall där registrering inte krävs för ett visst slags fordon men
fordonet skall vara försett med en försäkringsskylt eller ettmärke motsvarande en registreringsskylt: den stats territoriumdär försäkringsskylten eller märket utfärdas, eller
— i de fall där varken registreringsskylt, försäkringsskylt eller
märke krävs för särskilda slags fordon, den stats territoriuminom vilket den person som har hand om fordonet har sin stadig-varande bostad,
5.grönt kort: ett internationellt försäkringsbevis utfärdat av en natio-
nell försäkringsbyrå enligt rekommendation nr 5 antagen den 25januari 1949 av kommittén för vägtransporter under landtransport-kommittén inom Förenta nationernas Ekonomiska kommission förEuropa.
Artikel 2
1. Medlemsstaterna skall avstå från att kontrollera innehav av
ansvarsförsäkring för fordon som är normalt hemmahörande inom en
annan medlemsstats territorium.
Medlemsstaterna skall också avstå från att kontrollera sådan försäkring
avseende fordon som är normalt hemmahörande i ett tredje land och
som passerar in på deras territorium från en annan medlemsstat.Medlemsstaterna får emellertid göra stickprovskontroller.
2. För fordon som är normalt hemmahörande inom en medlemsstats
territorium skall bestämmelserna i detta direktiv, med undantag avartiklarna 3 och 4, tillämpas
—►
M1efter det att en överenskommelse träffats mellan de nio
nationella försäkringsbyråerna enligt vilken varje nationell byrågaranterar att det i överensstämmelse med dess nationella lagstift-
ning om obligatorisk försäkring sker skadereglering avseende
olyckshändelser inom dess territorium orsakade av fordon som ärnormalt hemmahörande inom en annan medlemsstats territorium,oavsett om sådana fordon är försäkrade eller ej, ◄
— från den dag som fastställs av kommissionen, sedan denna i nära
samarbete med medlemsstaterna förvissat sig om att en sådanöverenskommelse träffats,
— under den tid överenskommelsen gäller.1972L0166 — SV — 04.01.1984 — 002.001 — 3
▼M2
▼B
▼B
Artikel 3
1. Om inte annat följer av artikel 4 skall varje medlemsstat vidta de
åtgärder som är nödvändiga för att fordon som är normalt hemma-hörande inom dess territorium skall omfattas av ansvarsförsäkring.
Försäkringens omfattning och villkor skall bestämmas inom ramen för
dessa åtgärder.
2. Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för
att försäkringsavtalet skall täcka även följande:
— Förlust eller skada som orsakas inom en annan medlemsstats terri-
torium, enligt där gällande lag.
— Förlust eller skada som orsakas medborgare i medlemsstaterna vid
direkt färd mellan två territorier i vilka Fördraget om upprättandetav Europeiska ekonomiska gemenskapen gäller, om det inte finnsnågon nationell försäkringsbyrå som är ansvarig för det territorium
som passeras. I ett sådant fall skall förlusten eller skadan täckas
enligt den lag om obligatorisk försäkring som gäller i den medlems-stat där fordonet är normalt hemmahörande.
Artikel 4
En medlemsstat får förordna om undantag från artikel 3 för följande:
a) Särskilda fysiska eller juridiska personer, offentliga eller privata. En
lista över sådana personer skall upprättas av medlemsstaten och
överlämnas till de övriga medlemsstaterna och till kommissionen.
En medlemsstat som förordnar om undantag från artikel 3 skall
vidta de åtgärder som är nödvändiga för att tillförsäkra utbetalningav ersättning för sådan förlust eller skada som orsakats inom en
annan medlemsstats territorium av fordon som tillhör ifrågavarande
personer. Särskilt skall staten ange vilken myndighet i den stat därförlust eller skada uppkommer som, i enlighet med det landets lag,svarar för ersättning till skadelidande i fall då bestämmelserna iartikel 2.2 första strecksatsen inte kan tillämpas. Medlemsstatenskall underrätta de övriga medlemsstaterna och kommissionen om
de åtgärder som vidtagits.
b) Särskilda slag av fordon eller fordon med särskild registreringsskylt.
En lista över sådana fordonsslag och fordon skall upprättas avmedlemsstaten och överlämnas till de övriga medlemsstaterna ochtill kommissionen.
När ett sådant fordon passerar in på en annan medlemsstats territo-
rium, skall denna stat alltjämt ha rätt att begära att den person somomhänderhar fordonet innehar ett giltigt grönt kort eller tecknar engränsförsäkring enligt bestämmelserna i den medlemsstaten.
Artikel 5
Varje medlemsstat skall se till att, när en olyckshändelse orsakats inom
dess territorium av ett fordon som är normalt hemmahörande i enannan medlemsstat, den nationella försäkringsbyrån, oavsett den skyl-dighet som följer av första strecksatsen i artikel 2.2, erhåller
— upplysning om var fordonet är normalt hemmahörande och om dess
registreringsnummer, om sådant finns,
— upplysning, så långt möjligt, om fordonets försäkring, i den mån
sådana uppgifter framgår av grönt kort som innehas av den som
omhänderhar fordonet, och i den utsträckning dessa uppgifter krävsav den medlemsstat inom vars territorium fordonet är normalthemmahörande.
Varje medlemsstat skall också se till att försäkringsbyrån översänder
denna information till den nationella försäkringsbyrån i den stat inomvarsterritorium fordonet är normalt hemmahörande.
Artikel 6
Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som behövs för att säkerställa
att fordon, som är normalt hemmahörande inom ett tredje lands territo-rium eller inom en medlemsstats icke-europeiska territorium och som1972L0166 — SV — 04.01.1984 — 002.001 — 4
▼B
passerar in på ett territorium där Fördraget om upprättandet av Europe-
iska ekonomiska gemenskapen gäller, inte brukas inom statensterritorium, om förlust eller skada som orsakas av ett sådant fordon
inte täcks av ansvarsförsäkring, som uppfyller kraven i de olika
medlemsstaternas lagstiftning om obligatorisk sådan försäkring ochhar giltighet inom hela det territorium där Fördraget om upprättandetav Europeiska ekonomiska gemenskapen gäller.
Artikel 7
1. Alla fordon som är normalt hemmahörande inom ett tredje lands
territorium eller inom en medlemsstats icke-europeiska territoriumskall, innan de passerar in på det territorium där Fördraget om
upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen gäller, vara
försedda med antingen ett giltigt grönt kort eller bevis omgränsförsäkring, som utvisar att de är försäkrade enligt artikel 6.
2. Dock skall fordon som är normalt hemmahörande inom ett tredje
lands territorium behandlas som fordon som är normalt hemmahörandeinom gemenskapen, om de nationella försäkringsbyråerna i samtliga
medlemsstater var för sig garanterar att olyckshändelser som inträffar
inom deras territorium och som orsakas av sådana fordon reglerasenligt varje stats nationella lagstiftning om obligatorisk ansvarsförsä-kring.
3. När kommissionen, i nära samarbete med medlemsstaterna, har
konstaterat att garantier som omnämns i föregående stycke har ställts,skall kommissionen bestämma från vilken dag och för vilka slag av
fordon medlemsstaterna inte längre skall kräva att dokument som avses
i punkt 1 skall uppvisas.
Artikel 8
Medlemsstaterna skall senast den 31 december 1973 sätta i kraft de
åtgärder som är nödvändiga för att följa detta direktiv och skall genastunderrätta kommissionen om detta.
Artikel 9
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.1972L0166 — SV — 04.01.1984 — 002.001 — 5