Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
"BKOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 2342/1999
av den 28 oktober 1999
om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 1254/1999 om den gemensamma
organisationen av marknaden för nötkött när det gäller bidragstermen
(EGT L 281, 4.11.1999, s. 30)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
"M1 Kommissionens förordning (EG) nr 1042/2000 av den 18 maj
2000 L 118 4 19.5.2000
"M2 Kommissionens förordning (EG) nr 1900/2000 av den 7
september 2000 L 228 25 8.9.2000
"M3 Kommissionens förordning (EG) nr 2733/2000 av den 14
december 2000 L 316 44 15.12.20001999R2342 — SV — 01.01.2001 — 005.001 — 1
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 2342/1999
av den 28 oktober 1999
om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 1254/1999
om den gemensamma organisationen av marknaden för nötkött när
det gäller bidragstermen
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT
DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemen-
skapen,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1254/1999 av den 17 maj
1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för nötkött (1),
särskilt artiklarna 4.8, 5.5, 6.7, 7.5, 8.4, 9.4, 10.3, 11.5, 12.3, 13.5, 20,
23.3 och 50 i denna, och
av följande skäl:1. Genom förordning (EG) nr 1254/1999 införs ett nytt bidrags-
system som ersätter det bidragssystem som avses i rådets
förordning (EEG) nr 805/68 (
2). För att ta hänsyn till detta nya
system är det nödvändigt att ändra kommissionens förordning
(EEG) nr 3886/92 av den 23 december 1992 om tillämpnings-
föreskrifter för de bidragssystem som fastställs i rådets förordning
(EEG) nr 805/68 om den gemensamma organisationen av
marknaden för nötkött och om upphävande av förordningarna
(EEG) nr 1244/82 och (EEG) nr 714/89 (3), senast ändrad genom
förordning (EG) nr 1410/1999 (4), och i samband med denna
ändring bör av tydlighetsskäl en revidering göras av förordning
(EEG) nr 3886/92.
2. De system med bidrag och betalningar som avses i artiklarna 3-25
i förordning (EG) nr 1254/1999 bör falla under tillämpnings-
området för rådets förordning (EEG) nr 3508/92 av den 27
november 1992 om ett integrerat system för administration och
kontroll av vissa av gemenskapens stödordningar (5) (i det följande
kallat det integrerade systemet), senast ändrad genom förordning
(EG) nr 1036/1999 (6). Följaktligen bör bestämmelserna i den här
förordningen endast ha avseende på frågor som inte har reglerats
horisontellt inom ramen för det integrerade systemet.
3. Bestämmelserna om det regionala taket och om djurtäthetsfaktorn
innebär att djur för vilka dessa två bestämmelser tillämpas inte
längre kan omfattas av en ansökan om särskilt bidrag för samma
åldersgrupp. När det gäller säsongsutjämningsbidraget bör särskilt
bidrag anses ha lämnats för dessa djur.
4. Enligt artikel 4.3 b i förordning (EG) nr 1254/1999 skall alla
handjur av nötkreatur fram till slakt eller export omfattas av ett
sådant djurpass som avses i rådets förordning (EG) nr 820/97 av
den 21 april 1997 om upprättande av ett system för identifiering
och registrering av nötkreatur och om märkning av nötkött och
nötköttsprodukter (7) eller av ett likvärdigt administrativt doku-
ment. Det bör fastställas att detta administrativa dokument skall
utformas och utfärdas på nationell nivå. Med hänsyn till de
särskilda förhållandena i medlemsstaterna i fråga om administra-
tion och kontroll bör det tillåtas att de administrativa dokumenten
utformas på skilda sätt.!B
(1) EGT L 160, 26.6.1999, s. 21.
(2) EGT L 148, 28.6.1968, s. 24.
(3) EGT L 391, 31.12.1992, s. 20.
(4) EGT L 164, 30.6.1999, s. 53.
(5) EGT L 355, 5.12.1992, s. 1.
(6) EGT L 127, 21.5.1999, s. 4.
(7) EGT L 117, 7.5.1997, s. 1.1999R2342 — SV — 01.01.2001 — 005.001 — 2
5. Enligt artikel 4.3 i förordning (EG) nr 1254/1999 skall djur hållas
under en viss period som ett villkor för det särskilda bidraget.
Denna period bör följaktligen definieras och dess längd bör
bestämmas.
6. Bestämmelserna för beviljande av det särskilda bidraget vid slakt
bör överensstämma med bestämmelserna för beviljande av
slaktbidrag. De typer av dokument som måste åtfölja djuret fram
till slakt, avsändning eller export bör fastställas. Med hänsyn till
de specifika förhållanden som kännetecknar beviljandet av bidrag
vid slakt bör det fastställas ålderskrav för stutar och presentations-
form för slaktkroppar av vuxna nötkreatur.
7. Villkoren för beviljande av säsongsutjämningsbidrag bör fast-
ställas i överensstämmelse med de närmare bestämmelserna för
beviljande av slaktbidrag. Det bör genom ett beslut av kommis-
sionen, mot bakgrund av tillgänglig information, fastställas vilka
medlemsstater som uppfyller villkoren för tillämpningen av detta
bidragssystem.
8. Begreppet am- och diko skall enligt artikel 6.7 i förordning (EG)
nr 1254/1999 definieras. I denna definition bör samma raser ingå
som i det tidigare systemet. Dessutom bör i stort sett samma
administrativa bestämmelser som redan tillämpats för am- och
dikor enligt det gamla systemet fortsätta att gälla, särskilt i fråga
om den genomsnittliga mjölkproduktionen och det nationella till-
läggsbidraget.
9. För att systemet med individuella tak skall kunna genomföras bör
det fastställas bestämmelser om dessa tak och om information till
producenterna om dessa. För att förstärka de individuella takens
reglerande effekt på marknaden bör det fastställas att bidrags-
rättigheter som inte utnyttjas av innehavaren under en viss period
skall återföras till den nationella reserven. Dessutom bör lämpliga
åtgärder vidtas för att säkerställa att mottagarna använder de
rättigheter som de erhållit gratis från den nationella reserven
endast för det avsedda ändamålet.
10. I anspråkstagande av bidragsrättigheter bör uppmuntras och att de
tillförs de producenter som verkligen utnyttjar dem. Det bör för
detta ändamål fastställas att bidragsrättigheterna måste utnyttjas
till en viss lägsta procent. Denna procentsats bör vara tillräckligt
hög för att undvika att tillgängliga rättigheter i en medlemsstat
inte utnyttjas fullt ut, något som skulle kunna skapa problem för
prioriterade producenter som ansöker om rättigheter via den
nationella reserven. Medlemsstaterna bör därför tillåtas att öka
den lägsta procentsatsen för utnyttjande av rättigheterna, dock
högst till 90 procent.
11. Genom artiklarna 22 och 23 i rådets förordning (EG) nr
1257/1999 av den 17 maj 1999 om stöd från Europeiska
utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) till
utveckling av landsbygden och om ändring och upphävande av
vissa förordningar (1) införs extensifieringsprogram. Det bör
föreskrivas att användningen av bidragsrättigheter för am- och
dikor som därigenom frigjorts tillfälligt upphör under hela den tid
då producenten deltar i sådana program. Undantagsvis bör
emellertid rättigheter som blivit tillgängliga på detta sätt få
användas för att fylla behovet av bidragsrättigheter i samband med
andra miljöåtgärder inom jordbruket. Ett av målen med det system
för förtidspensionering som införs genom artikel 10 i den nämnda
förordningen är att uppmuntra äldre jordbrukare att lämna över till
jordbrukare som kan förbättra de kvarvarande jordbruksföretagens
ekonomiska livskraft. Det finns anledning att hysa oro för att vissa
jordbrukare inte kommer att delta i programmen för förtids-
pensionering om detta på sikt skulle kunna leda till att de förlorar
sina bidragsrättigheter för am- och dikor. Medlemsstaterna bör
därför kunna förlänga den totala varaktigheten för den tillfälliga
upplåtelsen av rättigheter i förhållande till dessa program.!B
(1) EGT L 160, 26.6.1999, s. 80.1999R2342 — SV — 01.01.2001 — 005.001 — 3
12. För att åstadkomma ett enhetligt genomförande av bestämmel-
serna om överlåtelse och tillfällig upplåtelse av rättigheter bör
vissa administrativa bestämmelser fastställas. För att undvika ett
alltför omfattande administrativt arbete bör medlemsstaten ha
möjlighet att fastställa ett minsta antal rättigheter som får
överlåtas eller upplåtas tillfälligt. Dessa regler bör även säkerställa
efterlevnaden av förpliktelsen i artikel 8.1 i förordning (EG) nr
1254/1999 att till den nationella reserven återlämna en viss del av
de rättigheter som överlåtits varje gång rättigheter överlåts utan att
jordbruksföretaget överlåts. Bestämmelser bör dessutom införas
om att den tillfälliga upplåtelsen måste vara tidsbegränsad för att
undvika missbruk av reglerna om överlåtelse av rättigheter.
13. En viss flexibilitet bör tillåtas i de administrativa tidsfrister som
fastställs för överföring av rättigheter om producenten kan bevisa
att han har ärvt rättigheter från en producent som avlidit.
14. De särskilda fall då en producent enbart brukar offentligt eller
gemensamt ägd mark och överlåter alla sina rättigheter till en
annan producent och därmed upphör med produktionen, bör
behandlas på samma sätt som en producent som överlåter sitt
jordbruksföretag.
15. Ett administrativt system för överföringar som innebär att alla
överlåtelser av rättigheter utan överlåtelse av jordbruksföretag och
tillfälliga upplåtelser endast sker via den nationella reserven
förutsätter att en rättslig ram upprättas som ger samma ekono-
miska villkor som systemet med direkta överlåtelser mellan
producenter. Objektiva kriterier bör bestämmas för fastställande
av det belopp som skall betalas från den nationella reserven till
den producent som har överlåtit sina rättigheter och det belopp
som skall betalas av den producent som tar emot motsvarande
rättigheter från den nationella reserven.
16. I artikel 10 i förordning (EG) nr 1254/1999 föreskrivs, för de
medlemsstater som uppfyller villkoren i den artikeln, ett valfritt
särskilt administrativt system för beviljande av am- och diko-
bidrag för kvigor. Det bör genom ett beslut av kommissionen, mot
bakgrund av tillgänglig information, fastställas vilka medlems-
stater som uppfyller villkoren för att tillämpa detta särskilda
system. Det bör fastställas särskilda närmare bestämmelser för
beviljandet av bidraget. Enligt det allmänna målet för am- och
dikobidraget skall bidraget lämnas till producenter vars kvigbe-
sättning är avsedd att användas för att förnya kobesättningar och
inte för att avla fram kvigor avsedda för slakt. Medlemsstaten bör
för detta ändamål fastställa kriterier, som bland annat kan omfatta
en åldersgräns eller krav på viss ras.
17. Metoden för att beräkna djurtäthetsfaktorn bör fastställas. För att
förenkla den praktiska användningen av djurtäthetsfaktorn bör det
fastställas en tidpunkt då referenskvantiteten för mjölk skall
beaktas.
18. Extensifieringsersättning betalas ut under förutsättning att anting-
en en enda högsta djurtäthetsfaktor eller två högsta djurtäthets-
faktorer följs, enligt medlemsstatens val. Vid beräkning av
djurtäthetsfaktorn i samband med extensifieringsersättning bör
alla nötkreatur på jordbruksföretaget som är sex månader eller
äldre tas med. Detta kräver särskilda bestämmelser när det gäller
räkning av djuren och när det gäller producentens förklaring om
sitt deltagande i systemet. Administrationen av detta system kan i
hög grad förenklas med hjälp av den databas som avses i
förordning (EG) nr 820/97. Det bör alltså föreskrivas att denna
databas får användas om medlemsstaten anser att den ger
tillräckliga garantier för att uppgifterna om extensifieringsersätt-
ning är korrekta.
19. Det finns en risk för att producenterna på ett konstlat sätt iakttar
de krav på genomsnittlig djurtäthet som krävs för beviljandet av
extensifieringsersättning, genom att hålla en onormalt låg
djurtäthet under en del av året. Det bör särskilt tillses att sådana!B1999R2342 — SV — 01.01.2001 — 005.001 — 4
producenter inte beviljas extensifieringsersättning. Av tydlighets-
skäl bör det därför preciseras att sådana fall omfattas av artikel 7 i
rådets förordning (EG) nr 1259/1999 av den 17 maj 1999 om
upprättande av gemensamma bestämmelser för system för direkt-
stöd inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken (1) och
att medlemsstaterna följaktligen bör anta de bestämmelser som är
nödvändiga för att tillämpa den artikeln inom ramen för systemet
för extensifieringsersättning.
20. För enkelhetens skull bör det när det gäller de mest extensiva
uppfödningsmetoderna föreskrivas ett valfritt och förenklat system
för beviljande av extensifieringsersättning.
21. I artikel 13.4 i förordning (EG) nr 1254/1999 föreskrivs, för de
medlemsstater som uppfyller villkoren i den artikeln, ett särskilt
system för beviljande av extensifieringsersättning för mjölkkor.
Det bör fastställas ett beslutsförfarande som gör det möjligt att
mot bakgrund av tillgänglig information fastställa vilka medlems-
stater som uppfyller villkoren för att tillämpa detta särskilda
system. Det bör fastställas särskilda närmare bestämmelser för
beviljandet av denna ersättning. För att säkerställa överensstäm-
melse med det allmänna systemet för extensifieringsersättning och
för att exakt fastställa antalet bidragsberättigande mjölkkor bör det
fastställas en minsta djurhållningsperiod för mjölkkor.
22. Tillämpningen av vissa bestämmelser i rådets förordning (EEG,
Euratom) nr 1182/71 av den 3 juni 1971 om regler för bestämning
av perioder, datum och frister (2) skulle medföra en konstlad
förlängning med en eller flera dagar av de djurhållningsperioder
som uttrycks i månader. Det bör följaktligen fastställas särskilda
bestämmelser i detta avseende.
23. Slaktbidraget måste i normala fall omfattas av en ansökan. För att
förenkla administrationen bör denna ansökan utgöras av den
ansökan om djurbidrag som avses i det integrerade systemet,
förutsatt att denna innehåller alla de uppgifter som krävs för
betalningen av slaktbidraget och att djuret har slaktats i samma
medlemsstat eller i en annan medlemsstat eller har exporterats.
24. Medlemsstaterna skall enligt förordning (EG) nr 820/97 från och
med den 31 december 1999 förfoga över en fullt fungerande
databas. Denna databas bör kunna användas för att underlätta
administrationen av slaktbidraget, såvida medlemsstaten anser att
den ger tillräckliga garantier för att uppgifterna om bidragsbetal-
ningar är korrekta.
25. Slaktbidraget för kalvar är förenat med ett krav på att en viss
högsta vikt inte får överskridas. Det bör alltså fastställas en
standardiserad form för presentation av slaktkroppar för vilken
detta viktkrav skall gälla.
26. Enligt artikel 11.1 i förordning (EG) nr 1254/1999 skall djur hållas
under en period som ett villkor för slaktbidraget. Denna period bör
följaktligen definieras och dess längd bör bestämmas.
27. När det gäller de ytterligare betalningarna bör detaljerade
uppgifter lämnas till kommissionen om nationella bestämmelser
och deras genomförande.
28. För att producenterna skall kunna erhålla betalningarna så snart
som möjligt bör det antas bestämmelser om beviljande av förskott.
Med hänsyn till tillämpningen av nationella och regionala tak är
det emellertid nödvändigt att undvika att förskottet är högre än
slutbetalningen. Medlemsstaten bör därför ha möjlighet att sätta
ned den procentsats som gäller för förskottet för de bidragssystem
som omfattas av sådana tak.
29. I förordning (EG) nr 1254/1999 föreskrivs sanktioner vid illegal
användning eller illegalt innehav av substanser eller produkter!B
(1) EGT L 160, 26.6.1999, s. 113.
(2) EGT L 124, 8.6.1971, s. 1.1999R2342 — SV — 01.01.2001 — 005.001 — 5
som inte är tillåtna enligt veterinärlagstiftningen. Om överträdel-
sen upprepas är det lämpligt att låta medlemsstaterna fastställa hur
länge sanktionerna skall gälla, eftersom de bättre kan bedöma hur
allvarlig den konstaterade överträdelsen är.
30. Systemen för det särskilda bidraget och bidraget för am- och dikor
har kalenderåret som referensperiod. Det är nödvändigt att
fastställa vilken dag som skall vara avgörande för de uppgifter
som skall beaktas vid tillämpningen av dessa system. För att
säkerställa en effektiv och enhetlig administration bör som en
allmän regel väljas den dag då ansökningarna lämnades in. När
det gäller det särskilda bidrag som betalas vid slakt bör det
emellertid fastställas särskilda bestämmelser för att undvika
överföringar från ett år till ett annat i syfte att erhålla ett högre
bidragsbelopp. När det gäller slaktbidraget är slaktdatumet eller
exportdatumet mer representativt för frågan om huruvida trans-
aktionerna faktiskt har genomförts.
31. Den växelkurs som är tillämplig vid tidpunkten för den avgörande
händelsen för de stöd, bidrag och belopp som avses i artikel 5 i
rådets förordning (EG) nr 2799/98 av den 15 december 1998 om
att fastställa ett agromonetärt system för euron (1) definieras som
den växelkurs som gäller en viss bestämd dag. Det är lämpligt att
fastställa den växelkurs som är tillämplig vid tidpunkten för den
avgörande händelsen på ett sätt som garanterar att dessa stöd,
bidrag och belopp vid omräkningen i nationell valuta i princip inte
drabbas av plötsliga fluktuationer orsakade av växelkursen en viss
dag. Den lämpliga lösningen verkar i detta fall vara att använda ett
tidsproportionellt medelvärde av de växelkurser som tillämpades
under månaden före tilldelningsåret.
32. För att kunna övervaka de åtgärder som vidtas i samband med
reformeringen av bidragssystemen inom nötköttssektorn behöver
kommissionen hållas fullt ut informerad om de genomförande-
åtgärder som vidtas av medlemsstaterna och om de kvantitativa
resultaten av tillämpningen av dessa system. Därför bör
bestämmelser antas om att medlemsstaterna skall åläggas viss
underrättelseskyldighet. För att underlätta överföring och analys
av uppgifterna bör de ha en enhetlig utformning.
33. För att underlätta övergången till det nya systemet är det
nödvändigt med övergångsbestämmelser när det gäller bestäm-
melserna om anmälan och om skyldigheten att märka och
identifiera djur.
34. De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med
yttrandet från Förvaltningskommittén för nötkött.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
I denna förordning fastställs tillämpningsföreskrifter för de system med
bidrag och betalningar som avses i artiklarna 3-25 i förordning (EG) nr
1254/1999.!B
(1) EGT L 349, 24.12.1998, s. 1.1999R2342 — SV — 01.01.2001 — 005.001 — 6
KAPITEL I
SÄRSKILT BIDRAG
(artikel 4 i förordning (EG) nr 1254/1999)
Avsnitt 1
Allmänt system
Artikel 2
Änsökningar
1. Utöver de krav som följer av det integrerade administrations- och
kontrollsystem som avses i förordning (EEG) nr 3508/92 (nedan kallat
det integrerade systemet) skall varje ansökan om djurbidrag som avses i
artikel 6.8 i den nämnda förordningen (nedan kallad ansökan) innehålla
a) en uppdelning av antalet djur efter åldersgrupp,b) hänvisningar till de djurpass eller administrativa dokument som
åtföljer de djur som omfattas av ansökan.
2. Ansökningar får endast lämnas in för djur som på den första dagen i
djurhållningsperioden är
a) minst sju månader gamla när det gäller tjurar, eller
b) minst sju och högst 19 månader gamla för den första åldersgruppen
eller minst 20 månader gamla för den andra åldersgruppen när det
gäller stutar.
Artikel 3
Beviljande av bidrag
Djur för vilka bidrag inte har lämnats, antingen på grund av till-
lämpningen av den proportionella minskning som avses i artikel 4.4 i
förordning (EG) nr 1254/1999 eller på grund av tillämpningen av den
djurtäthetsfaktor som avses i artikel 12 i den förordningen, får inte längre
omfattas av en ansökan avseende samma åldersgrupp och skall betraktas
som djur för vilka bidrag har lämnats.
Artikel 4
Djurpass och administrativa dokument
1. Om något djurpass inte finns att tillgå, på de villkor som anges i
artikel 6 i förordning (EG) nr 820/97, skall det ersättas med ett sådant
nationellt administrativt dokument som avses i artikel 4.3 b i förordning
(EG) nr 1254/1999.
2. Medlemsstatens behöriga myndigheter skall se till att detta djurpass
eller administrativa dokument säkerställer att endast ett enda bidrag
beviljas per djur och per åldersgrupp.
I detta syfte skall medlemsstaterna bistå varandra i den utsträckning det
behövs.
3. Medlemsstaterna får föreskriva att det nationella administrativa
dokumentet har formen av
a) ett dokument som åtföljer varje enskilt djur,
b) en fullständig förteckning som förs av producenten och som
innehåller alla uppgifter som krävs för det administrativa dokumen-
tet, förutsatt att de berörda djuren kvarstannar hos samma producent
från och med den dag då den första ansökan lämnas in till dess att de
släpps ut på marknaden för att slaktas,
c) en fullständig förteckning som förs av centrala myndigheter och som
innehåller alla uppgifter som krävs för det administrativa dokumen-
tet, förutsatt att den medlemsstat eller den region i en medlemsstat!B1999R2342 — SV — 01.01.2001 — 005.001 — 7
som utnyttjar denna möjlighet på plats kontrollerar alla djur som
omfattas av en ansökan och kontrollerar förflyttningar av dessa djur
samt på ett obestridligt sätt märker varje kontrollerat djur, och som
producenterna skall vara tvungna att acceptera,
d) en fullständig förteckning som förs av centrala myndigheter och som
innehåller alla uppgifter som krävs för det administrativa dokumen-
tet, förutsatt att medlemsstaten vidtar alla nödvändiga åtgärder för att
undvika att bidrag beviljas två gånger för samma åldersgrupp och
säkerställer att det på begäran, utan dröjsmål, lämnas information om
bidragsstatusen för alla djur.
Medlemsstater som bestämmer sig för att utnyttja någon eller flera av
dessa möjligheter skall i god tid underrätta kommissionen om detta och
överlämna de aktuella genomförandebestämmelserna.
Vid tillämpningen av c skall endast Storbritannien och Nordirland
betraktas som regioner i en medlemsstat.
Artikel 5
Djurhållningsperiod
Djurhållningsperioden skall vara två månader från och med dagen efter
det att ansökan lämnades in.
Medlemsstaterna får dock föreskriva att producenten får välja andra
begynnelsedagar förutsatt att dessa inte inträffar mer än två månader
efter den dag då ansökan lämnades in.
Artikel 6
Regionala tak
1. Om tillämpningen av den proportionella minskningen leder till att
antalet djur som ger rätt till bidrag inte är ett heltal skall det för
decimaldelen beviljas en motsvarande del av bidragets belopp per enhet.
Vid denna beräkning skall endast den första decimalen beaktas.
2. Om medlemsstaterna beslutar att införa särskilda regioner eller ändra
befintliga regioner inom sitt territorium, i den mening som avses i artikel
3 c i förordning (EG) nr 1254/1999, skall de underrätta kommissionen
om detta före den 1 januari det berörda året med angivande av en
definition av regionen och det berörda taket. Varje senare ändring skall
anmälas till kommissionen före den 1 januari det berörda året.
Artikel 7
Tak för antalet djur per företag
1. Om en medlemsstat ändrar gränsen på 90 djur per företag och per
åldersgrupp eller avskaffar den, skall den underrätta kommissionen om
detta före den 1 januari det berörda kalenderåret.
Om medlemsstaten fastställer ett minsta antal djur per företag, under
vilket den proportionella minskningen inte skall tillämpas, skall den
underrätta kommissionen om detta före den 1 januari det berörda
kalenderåret.
2. Varje senare ändring i tillämpningen av punkt 1 skall anmälas till
kommissionen före den 1 januari det berörda året.!B1999R2342 — SV — 01.01.2001 — 005.001 — 8
Avsnitt 2
Beviljande av bidrag vid slakten
Artikel 8
Tillvägagångssätt för beviljande
1. Medlemsstaterna får bevilja det särskilda bidraget vid slakt när det
gäller tjurar för den enda åldersgruppen och när det gäller stutar för den
första eller andra åldersgruppen eller för de två åldersgrupperna
tillsammans.
2. Medlemsstater, som har beslutat att tillämpa den ordning som anges i
punkt 1, skall föreskriva att bidraget även skall beviljas när bidrags-
berättigande djur avsänds till en annan medlemsstat eller exporteras till
tredje land.
3. Om den ordning som avses i punkterna 1 och 2 tillämpas skall vid
beviljande av bidrag bestämmelserna i detta avsnitt och i artiklarna 34
och 35.1 och 35.2 gälla i tillämpliga delar.
4. Utöver de uppgifter som anges i artikel 35.1 skall bidragsansökan
innehålla uppgift om huruvida djuret är en tjur eller en stut samt åtföljas
av ett dokument innehållande de uppgifter som behövs för tillämpningen
av artikel 4.2. Detta dokument skall enligt medlemsstatens val utgöras av
a) djurpasset eller ett exemplar av djurpasset, om den använda förlagan
omfattar flera exemplar, eller
b) en kopia av djurpasset, om den använda passförlagan endast omfattar
ett exemplar, som skall lämnas tillbaka till den behöriga myndig-
heten i enlighet med artikel 6 i förordning (EG) nr 820/97. I detta fall
skall medlemsstaten vidta de åtgärder som behövs för att säkerställa
att uppgifterna i kopian överensstämmer med uppgifterna i
originalet, eller
c) det nationella administrativa dokumentet, om djurpass inte finns att
tillgå, på de villkor som anges i artikel 6 i förordning (EG) nr 820/97.
Medlemsstaterna får tillfälligt upphöra med användningen av det
nationella administrativa dokumentet. I sådana fall skall de vidta de
åtgärder som behövs för att undvika att bidraget beviljas två gånger för
samma åldersgrupp för djur som varit föremål för handel inom
gemenskapen.
Om en medlemsstat förfogar över en sådan databas som avses i artikel 3
b i förordning (EG) nr 820/97 och om denna databas, på ett för
medlemsstaten tillfredsställande sätt, innehåller de uppgifter som behövs
för att säkerställa att det endast beviljas ett enda bidrag per djur och per
åldersgrupp, behöver bidragsansökan inte åtföljas av det dokument som
avses i första stycket.
Utan hinder av första stycket skall en medlemsstat om den har valt att
tillämpa den möjlighet som avses i artikel 35.2 första stycket, vidta de
åtgärder som behövs för att producenten skall kunna bestämma för vilka
djur denne ansöker om det särskilda bidraget.
5. När det gäller tjurar skall slaktvikten anges i slaktintyget.
6. Vid avsändning av djur skall avsändarintyget utgöras av en försäkran
från avsändaren med uppgift om den medlemsstat som är djurets
destination.
I detta fall skall bidragsansökan innehålla
a) avsändarens namn och adress (eller en motsvarande kod),
b) djurets identifieringsnummer,
c) en försäkran om att djuret är minst nio månader gammalt.!B1999R2342 — SV — 01.01.2001 — 005.001 — 9
Bidragsansökan skall lämnas in innan djuret lämnar den berörda
medlemsstatens territorium och avsändarintyget skall lämnas in senast
tre månader efter det att djuret lämnat den berörda medlemsstatens
territorium.
Artikel 9
Särskilda bestämmelser för bidragssystemet
1."M1Utan hinder av artikel 5 skall bidraget betalas ut till den
producent som har hållit djuret under en period på minst två månader
som löper ut mindre än en månad före slakt eller avsändning eller mindre
än två månader innan djuret exporteras. 3
Beträffande stutar skall följande villkor gälla för betalningen av bidraget:
a) Bidraget för den första åldersgruppen får endast betalas ut om
producenten har hållit djuret under minst två månader mellan den
tidpunkt då djuret var minst sju månader och mindre än 22 månader
gammalt.
b) Bidraget för den andra åldersgruppen får endast betalas ut om
producenten har hållit djuret under minst två månader och djuret
varit minst 20 månader gammalt.
c) Bidraget för de två åldersgrupperna får endast betalas ut tillsammans
om producenten har hållit djuret under minst fyra månader i följd
och följt de ålderskrav som anges i a och b.
d) Bidraget endast för den andra åldersgruppen får betalas ut om djuret
har sänts från en annan medlemsstat efter det att det hade uppnått 19
månaders ålder.
2. Vid beräkningen av den djurtäthetsfaktor som avses i artikel 12 i
förordning (EG) nr 1254/1999, skall varje djur som omfattas av en
ansökan om ett kombinerat bidrag för de två åldersgrupperna räknas två
gånger.
3. Slaktkroppens vikt skall bestämmas på grundval av en slaktkropp
som uppfyller kraven i artikel 2 i rådets förordning (EEG) nr 1208/81 (1).
Om slaktkroppens presentation skiljer sig från denna definition, skall de
korrigeringsfaktorer användas som anges i bilagan till kommissionens
förordning (EEG) nr 563/82 (2).
Om slakten äger rum i ett slakteri som inte omfattas av tillämpningen av
gemenskapens klassificeringsskala för slaktkroppar av vuxna nötkreatur,
får medlemsstaterna tillåta att vikten bestäms på grundval av det slaktade
djurets levande vikt. I sådana fall skall slaktkroppens vikt anses vara lika
med eller högre än 185 kg om slaktdjurets levande vikt var lika med eller
högre än 340 kg.
Artikel 10
Underrättelse
Medlemsstaterna skall före det berörda kalenderårets början underrätta
kommissionen om huruvida de har beslutat att tillämpa det system för
beviljande av bidrag som avses i detta avsnitt och överlämna de närmare
bestämmelserna för detta.!B
(1) EGT L 123, 7.5.1981, s. 3.
(2) EGT L 67, 11.3.1982, s. 23.1999R2342 — SV — 01.01.2001 — 005.001 — 10
KAPITEL II
SÄSONGSUTJÄMNINGSBIDRAG
(artikel 5 i förordning (EG) nr 1254/1999)
Artikel 11
Tillämpningen av bidragssystemet
Kommissionen skall senast den 1 augusti varje kalenderår besluta om i
vilka medlemsstater säsongsutjämningsbidrag får beviljas för det
följande kalenderåret.
Medlemsstaterna skall före den 1 januari det kalenderår för vilket
bidraget beviljas underrätta kommissionen om huruvida de har beslutat
att tillämpa artikel 5.3 i förordning (EG) nr 1254/1999.
Artikel 12
Rätt till bidrag
1. Bidraget får endast beviljas för stutar för vilka det särskilda bidraget
redan har lämnats, eller för vilka det särskilda bidraget anses ha lämnats
enligt artikel 3, i en medlemsstat som tillämpar säsongsutjämnings-
bidrag, om djuren har slaktats i en medlemsstat som tillämpar
säsongsutjämningsbidrag.
2. Bidraget får lämnas endast till den producent som senast höll djuret
före slakten.
Artikel 13
Ansökan om bidrag
1. Producenten skall lämna in sin ansökan till den behöriga
myndigheten i den medlemsstat där jordbruksföretaget är beläget.
2. Ansökan skall utformas enligt bestämmelserna i artikel 8.4 och
enligt tillämpliga delar av bestämmelserna i artikel 35.
Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som behövs för att kontrollera
att det särskilda bidraget har beviljats och utföra regelbundna oanmälda
kontroller av riktigheten av de intyg som avses i artikel 35.
KAPITEL III
BIDRAG FÖR AM- OCH DIKOR
(artiklarna 6-10 i förordning (EG) nr 1254/1999)
Avsnitt 1
Allmänt system
Artikel l4
Kor av köttras
Kor som hör till de nötkreatursraser som anges i bilaga I till denna
förordning skall inte anses vara kor av köttras i enlighet med artiklarna 3
f och 10.2 i förordning (EG) nr 1254/1999.
Artikel 15
Maximal individuell referenskvantitet
1. Om en medlemsstat ändrar gränsen på 120 000 kg för den
individuella referenskvantitet som avses i artikel 6.2 b i förordning (EG)
nr 1254/1999 eller avskaffar den, skall den underrätta kommissionen om
detta före den 1 januari det berörda kalenderåret.!B1999R2342 — SV — 01.01.2001 — 005.001 — 11
2. Alla senare ändringar i tillämpningen av punkt 1 skall anmälas till
kommissionen före den 1 januari det berörda kalenderåret.
Artikel 16
Djurhållningsperiod
Den djurhållningsperiod på sex månader som avses i artikel 6.2 i
förordning (EG) nr 1254/1999 skall börja dagen efter det att ansökan har
lämnats in.
Artikel 17
Ansökningar
1. Utöver de krav som följer av det integrerade systemet, skall för de
ansökningar om bidrag som görs enligt artikel 6.2 b i förordning (EG) nr
1254/1999 en ansökan om djurbidrag eller, enligt medlemsstatens val,
den ansökan om arealstöd som avses i artikel 6.1 i förordning (EEG) nr
3508/92 (nedan kallad ansökan) innehålla följande uppgifter:
a) En förklaring med uppgift om den individuella referenskvantitet
mjölk som "M1blivit disponibel för 3producenten den 31 mars
före början av den tillämpningsperiod på tolv månader för systemet
för tilläggsavgiften som börjar under det berörda kalenderåret. Om
denna kvantitet inte är känd den dag då ansökan lämnas in, skall den
behöriga myndigheten underrättas om kvantiteten så snart som
möjligt.
b) En utfästelse från producenten att inte öka sin individuella
referenskvantitet utöver den kvantitativa gräns som avses i artikel
6.2 b i förordning (EG) nr 1254/1999 under en period på tolv
månader från och med den dag då ansökan lämnas in.
Punkt b skall emellertid inte tillämpas om medlemsstaten har avskaffat
den ovan nämnda kvantitativa gränsen.
2. Ansökningar skall lämnas in inom en period på sex månader under
ett kalenderår som skall fastställas av medlemsstaten.
En medlemsstat får föreskriva särskilda inlämningsperioder inom denna
period.
3. Antalet bidragsberättigande kvigor skall anges till en, om resultatet
blir 2 till 5 djur vid justeringen till det individuella taket enligt artikel
10.1 i kommissionens förordning (EG) nr 3887/92 av den 23 december
1992 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för det integrerade
administrations- och kontrollsystemet för vissa av gemenskapens
stödsystem (1).
Artikel 18
Genomsnittlig mjölkavkastning
Den genomsnittliga mjölkavkastningen skall beräknas på grundval av
den genomsnittliga mjölkavkastning som anges i bilaga II. För denna
beräkning får dock medlemsstaten använda ett dokument som är godkänt
av medlemsstaten och som bekräftar den genomsnittliga mjölkavkast-
ningen för producentens mjölkkobesättning.
Artikel 19
Nationellt tilläggsbidrag
1. Ett nationellt tilläggsbidrag får endast beviljas en producent som för
samma kalenderår tar emot bidrag för am- och dikor.!B
(1) EGT L 391, 31.12.1992, s. 36.!M1
!B1999R2342 — SV — 01.01.2001 — 005.001 — 12
Det skall beviljas för högst det antal djur som omfattas av detta bidrag, i
förekommande fall efter tillämpning av den proportionella minskning
som anges i artikel 10.1 tredje stycket i förordning (EG) nr 1254/1999.
2. Medlemsstaterna får besluta om ytterligare villkor för beviljandet av
tilläggsbidraget. De skall underrätta kommissionen om dessa villkor i
god tid innan de skall börja tillämpas.
3. Kommissionen skall senast den 1 augusti varje kalenderår bestämma
vilka medlemsstater som uppfyller de villkor som avses i artikel 6.5
tredje stycket i förordning (EG) nr 1254/1999.
Avsnitt 2
Tak, reserver, överlåtelser
Artikel 20
Individuella tak
1. Medlemsstaterna skall bestämma ett individuellt tak för varje
producent enligt de villkor som anges i artikel 7.1, 7.2 och 7.3 i
förordning (EG) nr 1254/1999.
2. Varje producent skall underrättas om storleken på sitt individuella
tak så snart som möjligt och senast en vecka innan perioden för
inlämnande av bidragsansökningar för år 2000 börjar.
Artikel 21
Underrättelser
1. Medlemsstaterna skall senast den 1 mars år 2000 underrätta
kommissionen om hur de har gått tillväga för att minska de individuella
taken i enlighet med artikel 7.3 i förordning (EG) nr 1254/1999 liksom
om det totala antalet rättigheter som tilldelats producenter samt antalet
rättigheter som tillförts reserven.
2. Medlemsstaterna skall senast den 1 mars år 2000 underrätta
kommissionen om den beräkningsmetod som använts för minskningen
enligt artikel 8.1 andra stycket i förordning (EG) nr 1254/1999 och i
förekommande fall om de åtgärder som vidtagits enligt punkt 2 a i den
artikeln samt, före den 1 januari varje år, om eventuella ändringar.
3. Medlemsstaterna skall varje år med ledning av förlagan i bilaga IV ,
preliminärt senast den 1 mars, och slutgiltigt senast den 31 juli,
underrätta kommissionen om följande:
a) Det antal bidragsrättigheter som under föregående kalenderår utan
ersättning återlämnats till den nationella reserven till följd av
överlåtelse av rättigheter utan överlåtelse av jordbruksföretag.
b) Det antal ej utnyttjade bidragsrättigheter som avses i artikel 23.2 som
återgått till den nationella reserven under föregående kalenderår.
c) Det antal bidragsrättigheter som under föregående kalenderår
tilldelats med tillämpning av artikel 9.3 i förordning (EG) nr
1254/1999.
Artikel 22
Rättighet som erhållits gratis
Utom i vederbörligen motiverade undantagsfall får en producent som
erhållit bidragsrättigheter gratis från den nationella reserven, inte
överlåta eller tillfälligt upplåta sina rättigheter under de tre följande
kalenderåren.!B1999R2342 — SV — 01.01.2001 — 005.001 — 13
Artikel 23
Utnyttjande av rättigheter
1. En producent som har rättigheter kan utnyttja dem genom att själv
använda dem och/eller genom att tillfälligt upplåta dem till en annan
producent.
2. Om en producent inte under varje år har utnyttjat minst den lägsta
procentsats av sina rättigheter, som fastställs enligt punkt 4, skall den del
som inte använts återgå till den nationella reserven, utom i följande fall:
— När en producent innehar högst sju bidragsrättigheter. Om en sådan
producent inte utnyttjar minst den lägsta procentsats av sina
rättigheter, som fastställs enligt punkt 4, inom vart och ett av två
på varandra följande kalenderår, skall den del som inte utnyttjats
under det sista kalenderåret återgå till den nationella reserven.
— När en producent deltar i ett extensifieringsprogram som godkänts
av kommissionen.
— När en producent deltar i ett program för förtidspensionering som
godkänts av kommissionen och som inte innebär någon skyldighet
överlåta och/eller tillfälligt upplåta rättigheter.
— I vederbörligen motiverade undantagsfall.
3. Tillfällig upplåtelse får endast avse hela kalenderår och skall minst
ha avseende på det antal djur som avses i artikel 24.1. Vid utgången av
varje period för tillfällig upplåtelse, som inte får överskrida tre på
varandra följande år, skall en producent, såvida det inte rör sig om en
överlåtelse, återfå samtliga sina rättigheter för att själv använda dem
under minst två på varandra följande år. Om producenten inte själv
använder minst den lägsta procentsats av sina rättigheter, som fastställs
enligt punkt 4, under vart och ett av de ovannämnda två åren, får
medlemsstaten, utom i vederbörligen motiverade undantagsfall, varje år
återkalla de rättigheter som inte utnyttjats och återföra dem till den
nationella reserven.
För producenter som deltar i ett program för förtidspensionering som
godkänts av kommissionen får medlemsstaterna fastställa en förlängning
av den totala varaktigheten för den tillfälliga upplåtelsen i förhållande till
ett sådant program.
Producenter som har åtagit sig att delta i ett extensifieringsprogram i
enlighet med den bestämmelse som avses i artikel 2.1 c i rådets
förordning (EG) nr 2078/92 (1) eller i ett extensifieringsprogram enligt
artiklarna 22 och 23 i förordning (EG) nr 1257/1999, får inte tillfälligt
upplåta eller överlåta sina rättigheter så länge deras åtagande varar. Detta
förbud skall dock inte gälla om programmet gör det möjligt att överlåta
och/eller tillfälligt upplåta rättigheter till producenter som behöver dessa
rättigheter för att delta i andra åtgärder än de som avses i detta stycke.
4. Den lägsta procentsats av bidragsrättigheterna som skall utnyttjas
skall vara 70 %.
Medlemsstaterna får emellertid öka denna procentsats till 90 %.
Medlemsstaterna skall i förväg underrätta kommissionen om vilken
procentsats de tillämpar.
Artikel 24
Överlåtelse och tillfällig upplåtelse av rättigheter
1. Medlemsstaterna får, i förhållande till sina produktionsstrukturer,
fastställa det minsta antal bidragsrättigheter som kan omfattas av en
partiell överlåtelse utan överlåtelse av jordbruksföretaget. Detta minsta
antal får inte överskrida fem bidragsrättigheter.!B
(1) EGT L 215, 30.7.1992, s. 85.1999R2342 — SV — 01.01.2001 — 005.001 — 14
2. Överlåtelse av bidragsrättigheter och tillfällig upplåtelse av sådana
skall ha verkan först efter det att den producent som överlåter och/eller
upplåter rättigheterna gemensamt med den producent som erhåller
rättigheterna har anmält detta till de behöriga myndigheterna i
medlemsstaten.
En sådan anmälan skall göras inom en tidsfrist som skall bestämmas av
medlemsstaten och senast den dag då den producent som erhåller
rättigheterna lämnar in sin bidragsansökan, utom i de fall då överlåtelsen
av rättigheterna sker i samband med arv. Den producent som erhåller
rättigheterna måste i sådana fall kunna lägga fram lämpliga juridiska
handlingar som visar att han eller hon är berättigad till arv från den
producent som avlidit.
Artikel 25
Ändring av individuella tak
Vid överlåtelse eller tillfällig upplåtelse av bidragsrättigheter, skall
medlemsstaterna fastställa det nya individuella taket och underrätta de
berörda producenterna om det antal bidragsrättigheter som de har rätt till
senast inom 60 dagar från och med den sista dagen i den period under
vilken producenten lämnade in sin bidragsansökan.
Bestämmelsen i första stycket skall inte tillämpas om överlåtelsen sker i
samband med arv.
Artikel 26
Producenter som inte äger den mark de brukar
Producenter som endast brukar offentligt eller gemensamt ägd mark och
som beslutar att upphöra med brukandet av denna mark och att överlåta
alla sina rättigheter till en annan producent, skall behandlas på samma
sätt som producenter som säljer eller överlåter sina jordbruksföretag. I
samtliga andra fall skall sådana producenter behandlas på samma sätt
som producenter som endast överlåter sina bidragsrättigheter.
Artikel 27
Överlåtelse via den nationella reserven
Om en medlemsstat föreskriver att överlåtelse av rättigheter utan
överlåtelse av jordbruksföretaget överlåts skall ske via den nationella
reserven i enlighet med artikel 8.2 b i förordning (EG) nr 1254/1999,
skall den tillämpa nationella bestämmelser som är jämförbara med
bestämmelserna i artiklarna 23-26. Dessutom gäller följande i sådana
fall:
— Medlemsstaterna får föreskriva att en tillfällig upplåtelse skall ske
via den nationella reserven.
— När bidragsrättigheter överlåts, eller tillfälligt upplåts med till-
lämpning av första strecksatsen, skall en överlåtelse till reserven ha
verkan först sedan de behöriga myndigheterna i medlemsstaten
meddelat detta till den producent som överlåter och/eller upplåter
sina rättigheter, och en överlåtelse från reserven till en annan
producent skall ha verkan först sedan dessa myndigheter har
meddelat detta till den sistnämnde producenten.
Dessutom skall dessa bestämmelser säkerställa att medlemsstaten för den
del av rättigheterna som inte avses i artikel 8.1 andra stycket i förordning
(EG) nr 1254/1999 betalar ett belopp som motsvarar det belopp som en
direkt överlåtelse mellan producenter skulle ha betingat, särskilt med
hänsyn till produktionsutvecklingen i den berörda medlemsstaten.
Betalningen skall vara lika med det belopp som kommer att krävas av
producenter som tar emot motsvarande antal rättigheter från den
nationella reserven.!B1999R2342 — SV — 01.01.2001 — 005.001 — 15
Artikel 28
Partiella rättigheter
1. Om de beräkningar som skall göras i enlighet med bestämmelserna i
detta avsnitt inte resulterar i ett helt tal, skall endast den första decimalen
beaktas.
2. Om tillämpningen av bestämmelserna i detta avsnitt leder till
partiella bidragsrättigheter, antingen för en producent eller för den
nationella reserven, skall dessa partiella rättigheter summeras.
3. Om en producent har en partiell rättighet, skall denna rättighet
endast ge rätt till motsvarande del av bidragets belopp per enhet och, i
förekommande fall, av det nationella tilläggsbidrag som avses i artikel 19
och av den extensifieringsersättning som avses i artikel 32.
Artikel 29
Särskild ordning för kvigor
1. Kommissionen skall senast den 1 november 1999 besluta vilka
medlemsstater som uppfyller de villkor som anges i artikel 10.1 i
förordning (EG) nr 1254/1999.
De medlemsstater som berörs av detta beslut skall före den 1 januari år
2000 underrätta kommissionen om huruvida de har för avsikt att tillämpa
den ordning som anges i artikel 10 i förordning (EG) nr 1254/1999
(nedan kallad den särskilda ordningen), och i förekommande fall anmäla
det särskilda nationella tak som de har fastställt. Varje senare ändring
skall anmälas till kommissionen före den 1 januari det berörda året.
2. En medlemsstat som tillämpar den särskilda ordningen skall
fastställa kriterier som säkerställer att bidraget betalas ut till uppfödare
vars kvigbesättning är avsedd att förnya kobesättningar. Dessa kriterier
får särskilt omfatta en åldersgräns och/eller krav på ras.
Medlemsstaten skall före den 1 januari det berörda året underrätta
kommissionen om de kriterier som fastställts. Varje senare ändring skall
anmälas till kommissionen före den 1 januari det berörda året.
3. Om tillämpningen av den proportionella minskning som avses i
artikel 10.1 tredje stycket i förordning (EG) nr 1254/1999 av det antal
djur som ger rätt till bidrag leder till ett tal som är mindre än ett heltal,
skall det för decimaldelen beviljas en motsvarande del av bidragets
belopp per enhet och, i förekommande fall, av det nationella till-
läggsbidrag som avses i artikel 19 och av den extensifieringsersättning
som avses i artikel 32. Vid denna beräkning skall endast den första
decimalen beaktas.
4. I en medlemsstat som tillämpar den särskilda ordningen skall den
skyldighet som avses i artikel 6.2 i förordning (EG) nr 1254/1999
avseende minsta antal hållna djur uppfyllas till 100 procent antingen av
am- och dikor, om producenten lämnat in en ansökan avseende am- och
dikor, eller av kvigor, om producenten har lämnat in en ansökan
avseende kvigor.
5. Bestämmelserna i artiklarna 20-28 skall inte tillämpas inom ramen
för den särskilda ordningen.
KAPITEL IV
GEMENSAMMA BESTÄMMELSER OM DET SÄRSKILDA
BIDRAGET OCH BIDRAGET FÖR AM- OCH DIKOR
Artikel 30
Ansökningar
1. Medlemsstaterna får av administrativa skäl föreskriva att ansök-
ningar skall avse ett minsta antal djur, förutsatt att detta antal inte
överstiger tre.!B1999R2342 — SV — 01.01.2001 — 005.001 — 16
2. Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 17.2 och 32.7 får
medlemsstaterna fastställa perioder och datum för inlämnande av
bidragsansökningar och det antal ansökningar som en producent får
lämna in per bidragssystem och kalenderår.
Artikel 31
Djurtäthetsfaktor
1. De behöriga myndigheterna skall fastställa det antal djurenheter som
motsvarar det antal djur för vilka ett särskilt bidrag eller ett am- och
dikobidrag får beviljas med hänsyn till företagets grovfoderareal för
varje producent som för samma kalenderår lämnar in
— en sådan ansökan om arealstöd som avses i artikel 6.1 i förordning
(EEG) nr 3508/92, och
— minst en ansökan om särskilt bidrag eller bidrag för am- och dikor.
2. När den djurtäthetsfaktor som avses i artikel 12 i förordning (EG) nr
1254/1999 fastställs skall följande gälla:
a) Hänsyn skall tas till den individuella referenskvantitet mjölk som
"M1blivit disponibel för 3producenten den 31 mars före början
av den tillämpningsperiod på tolv månader för systemet för till-
läggsavgifren som börjar under det berörda kalenderåret.
b) Det antal mjölkkor som behövs för att producera denna referens-
kvantitet skall beräknas enligt bestämmelserna i artikel 18.
3. När antalet djur som berättigar till bidrag fastställs skall följande
gälla:
a) Det antal hektar som fastställts enligt reglerna i det integrerade
systemet skall multipliceras med den djurtäthetsfaktor som avses i
artikel 12 i förordning (EG) nr 1254/1999.
b) Det sålunda framräknade talet skall minskas med det antal
djurenheter som motsvarar det antal mjölkkor som behövs för att
producera den referenskvantitet mjölk som "M1blivit disponibel
för producenten 3.
c) Det sålunda framräknade talet skall minskas med det antal
djurenheter som motsvarar det antal får eller getter för vilka en
bidragsansökan lämnats in.
Det sålunda beräknade slutresultatet motsvarar det största antal djur-
enheter för vilka det särskilda bidraget samt am- och dikobidraget får
beviljas.
4. Medlemsstaterna skall underrätta varje berörd producent om den
djurtäthetsfaktor som fastställts för hans del och om det därav följande
antalet djurenheter för vilka ett bidrag får beviljas.
Artikel 32
Extensifieringsersättning
1. För att beviljas extensifieringsersättning skall producenten i sin
ansökan om arealstöd ange att han vill delta i systemet för
extensifieringsersättning.
2. Extensifieringsersättning får inte betalas ut för djur för vilka det
särskilda bidrag som avses i artikel 3 anses ha lämnats.
3. För att kontrollera att det antal djur som beräknats enligt artikel 13.3
a i förordning (EG) nr 1254/1999 uppfyller den eller de djurtäthets-
faktorer som anges i artikel 13.2 i samma förordning, skall medlems-
staten varje år fastställa minst fem tillfällen för räkning av djuren och
underrätta kommissionen om dessa.!B1999R2342 — SV — 01.01.2001 — 005.001 — 17
Utom i de fall medlemsstaten beslutar att räkningstillfällena skall vara
alla dagar på året
— skall räkningstillfällena fördelas slumpmässigt på ett sådant sätt att
de är representativa för hela året och skall ändras varje år, och
— skall varje räkningstillfälle fastställas i efterhand och meddelas
producenten tidigast två veckor efter det att det har fastställts.
Djurräkningen vid dessa tillfällen får enligt medlemsstatens eget val
utföras enligt någon av följande metoder:
— Medlemsstaten skall uppmana producenten att före ett visst datum
som medlemsstaten fastställer, på grundval av sin stalljournal
redovisa antalet djurenheter eller antalet djur i var och en av de
två nötkreaturskategorier som anges i bilaga III till förordning (EG)
nr 1254/1999.
— En medlemsstat som har en sådan databas som avses i artikel 3 b i
förordning (EG) nr 820/97 skall använda denna för att bestämma
antalet djurenheter, förutsatt att denna databas, på ett för medlems-
staten tillfredsställande sätt, erbjuder tillräckliga garantier i fråga om
riktigheten av de uppgifter som den innehåller med hänsyn till
tillämpningen av systemet med extensifieringsersättning.
Det antal djurenheter som används för att bestämma om producenten
följer de täthetsfaktorer som anges i artikel 13.2 i förordning (EG) nr
1254/1999 skall vara det aritmetiska medelvärdet av det antal djur-
enheter som fastställts vid räkningstillfällena, vartill kommer de
djurenheter som motsvarar de får och getter för vilka bidragsansökningar
lämnats in för samma kalenderår.
Om medlemsstaten beslutar att räkningstillfållena kan vara vilken dag
som helst på året, får den föreskriva att de antal som avses i punkterna a
och b skall beräknas i förhållande till varaktigheten av den tid som djuren
funnits på företaget.
Medlemsstaten skall vidta de åtgärder som behövs för att tillämpa artikel
7 i förordning (EG) nr 1259/1999 i de fall producenter som genom att
hålla djurtätheten onormalt låg under en del av året på ett konstlat sätt
har uppfyllt de villkor som krävs enligt artikel 13 i förordning (EG) nr
1254/1999.
4. Utan hinder av punkt 3 får medlemsstaten ge producenten
möjligheten att välja ett förenklat system.
I sådana fall skall producenten i sin ansökan om arealstöd ange följande:a) En förklaring om att han varje dag har följt den högsta täthetsfaktor
som anges i artikel 13 i förordning (EG) nr 1254/1999 fram till och
med dagen för sin ansökan om arealstöd.
b) Ett åtagande om att varje dag följa denna täthetsfaktor mellan dagen
för sin ansökan om arealstöd och den 31 december.
Om en medlemsstat har valt att tillämpa artikel 13.2 andra stycket i
förordning (EG) nr 1254/1999 skall producenten i sin ansökan ange
vilken av de två högsta täthetsfaktorema han följer. Producenten får
ändra sitt val så länge meddelande om kontroll på platsen av antalet djur
som tillhör honom inte har lämnats.
Producenten får underrätta den behöriga myndigheten om att han tar
tillbaka sitt åtagande så länge meddelande om kontroll på platsen av
antalet djur som tillhör honom inte har lämnats. I sådana fall skall
producenten inte vara berättigad till extensifieringsersättning.
Den förklaring och det åtagande som avses i denna punkt skall omfattas
av bestämmelserna om kontroll och sanktioner i det integrerade
systemet.
5. Medlemsstaterna skall före den 1 januari år 2000 underrätta
kommissionen om vilken definition av betesmark som de kommer att
använda vid tillämpningen av artikel 13.3 c i förordning (EG) nr
1254/1999. Varje senare ändring skall anmälas till kommissionen före
den 1 januari det berörda året.!B1999R2342 — SV — 01.01.2001 — 005.001 — 18
6. Kommissionen skall senast den 1 november 1999 besluta vilka
medlemsstater som uppfyller villkoren i artikel 13.4 i förordning (EG) nr
1254/1999.
Vid tillämpningen av den punkten skall med producent i bergsområden
avses de producenter
— vars företag är beläget i ett bergsområde eller
— vars foderareal till minst 50 % ligger i ett bergsområde.7. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 1 skall den producent
som vill ha extensifieringsersättning enligt punkt 6 ange detta i sin
ansökan om djurbidrag. Producenten skall, under minst sex på varandra
följande månader från och med den dag då ansökan lämnas in, hålla
minst så många mjölkkor som hans ansökan om extensifieringsersättning
avser. Denna djurhållningsperiod på sex månader skall börja dagen efter
den dag då ansökan lämnades in.
Ansökningar skall lämnas in inom en period på sex månader under ett
kalenderår som skall fastställas av medlemsstaten.
Medlemsstaten får föreskriva särskilda inlämningsperioder inom denna
period.
8. Det antal mjölkkor som en producent beviljas extensifieringsersätt-
ning för får inte överstiga något av följande två antal:
a) Det antal mjölkkor som behövs för att producera den individuella
referenskvantitet mjölk som
"M2är tillgänglig för 3producen-
ten den 31 mars före början av den tillämpningsperiod på tolv
månader för systemet för tilläggsavgiften som börjar under det
berörda kalenderåret, varvid detta antal kor skall beräknas med hjälp
av den genomsnittliga mjölkavkastning som definieras i bilaga II.
b) Det totala antalet kor på företaget, som fastställts enligt punkt 3,
minskat med det antal am- och dikor som motsvarar producentens
individuella tak.
9. Om en medlemsstat väljer att tillämpa eller att upphöra att tillämpa
alternativet i artikel 13.2 andra stycket i förordning (EG) nr 1254/1999,
skall den underrätta kommissionen om detta före den 1 januari det
berörda kalenderåret.
10. Vid beräkningen av täthetsfaktorn i enlighet med denna artikel skall
endast de två första decimalerna beaktas.
11. Om de behöriga veterinärmyndigheterna har beslutat att inget djur
får lämna produktionsenheten utom för slakt, skall det fastställda antalet
djurenheter multipliceras med koefficienten 0,8 vid tillämpningen av
denna artikel.
Denna åtgärd är begränsad till den period då det ovan nämnda beslutet
tillämpas, plus 20 dagar, och gäller under förutsättning att producenten
inom tio arbetsdagar efter beslutet skriftligen har anmält de berörda
djurens förekomst till den behöriga veterinärmyndigheten och har
vidtagit alla åtgärder som är nödvändiga för att förebygga och/eller
begränsa epizootin.
Artikel 33
Fastställande av djurhållningsperioder
Den sista dagen i de djurhållningsperioder som avses i artiklarna 5, 9.1,
16, 32.7 och 37 skall vara den dag, oavsett om det är en arbetsdag eller
ej, som föregår den dag som har samma nummer som den dag som
inleder perioden.!B
!M2
!B1999R2342 — SV — 01.01.2001 — 005.001 — 19
KAPITEL V
SLAKTBIDRAG
(artikel 11 i förordning (EG) nr 1254/1999)
Artikel 34
Anmälan om deltagande
En medlemsstat får föreskriva att varje producent, för att kunna få bidrag
för ett kalenderår, skall lämna in en anmälan om deltagande innan eller
samtidigt som den första ansökan lämnas in för det kalenderåret.
Om producenten inte gör några ändringar i sin anmälan om deltagande,
kan medlemsstaten godkänna att den anmälan som gjorts tidigare förblir
giltig.
Artikel 35
Ansökningar
1. Ansökan om djurbidrag skall innehålla de uppgifter som behövs för
betalningen av slaktbidraget, särskilt djurets födelsedatum när det gäller
djur som är födda efter den 1 januari 1998.
Ansökan om djurbidrag skall lämnas in efter det att djuret slaktats, eller
om djuret exporteras, efter den dag då det lämnar gemenskapens
tullområde, inom en tidsfrist som medlemsstaten fastställer, som inte får
överstiga sex månader och som får löpa ut senast vid utgången av
februari påföljande år, utom i undantagsfall som skall fastställas av den
berörda medlemsstaten då det rör sig om djur som skall exporteras eller
avsändas. "M2När det gäller djur som slaktats eller exporterats under
första kvartalet 2000 får medlemsstaten besluta att tidsfristen för
inlämnande av stödansökan skall förlängas till senast den 30 september
2000.3"M1Utan hinder av nämnda tidsfrist får medlemsstaterna
fastställa perioder och datum för inlämnande av bidragsansökningar och
även fastställa antalet ansökningar som en producent får inkomma med
per kalenderår. 3
Medlemsstaterna får tillåta att ansökan lämnas in genom en annan person
än producenten. I sådana fall skall ansökan innehålla uppgift om namn
och adress på den producent som skall ta emot bidraget.
Utöver de krav som följer av det integrerade systemet skall varje ansökan
innehålla följande:
a) I de fall då bidraget beviljas vid slakten, ett intyg från slakteriet, eller
något annat dokument som slakteriet utfärdat eller attesterat och som
minst innehåller samma upplysningar, med uppgift om
i) slakteriets namn och adress (eller motsvarande kod),ii) slaktdatum och det slaktade djurets identifierings- och slaktnum-
mer,
iii) när det gäller kalvar, slaktkroppsvikten (utom när artikel 36.4 är
tillämplig).
b) I de fall djuret exporteras till ett tredje land
i) exportörens namn och adress (eller motsvarande kod),ii) djurets identifieringsnummer,iii) exportdeklarationen med uppgift om djurens ålder när det gäller
djur födda efter den 1 januari 1998, och när det gäller kalvar,
utom när artikel 36.4 är tillämplig, uppgift om levande vikt, som
inte får överstiga 290 kg,
iv) intyg som visar att djuret förts ut från gemenskapens tullområde,
framlagt på samma sätt som gäller för exportbidrag,!B1999R2342 — SV — 01.01.2001 — 005.001 — 20
Medlemsstaterna får föreskriva att de uppgifter som avses i punkterna a
och b skall lämnas via ett eller flera organ som medlemsstaten godkänt
och att uppgifterna får lämnas på elektronisk väg.
Medlemsstaterna skall regelbundet och oanmält kontrollera riktigheten
av de utfärdade intygen eller dokumenten samt, i förekommande fall, av
de uppgifter som avses i femte stycket.
2. Utan hinder av punkt 1, får de medlemsstater som har tillgång till en
sådan databas som avses i artikel 3 b i förordning (EG) nr 820/97
föreskriva att de slaktuppgifter om djuren som slakterierna lämnar till
den behöriga myndigheten skall betraktas som ansökningar om
slaktbidrag på producentens vägnar, förutsatt att denna databas, på ett
för medlemsstaten tillfredsställande sätt, erbjuder tillräckliga garantier
för att de uppgifter den innehåller är riktiga med avseende på systemet
med slaktbidrag och i förekommande fall betalningen vid slakt av det
särskilda bidraget, och/eller ytterligare betalningar om dessa görs vid
slakt, och/eller betalningen av säsongsutjämningsbidraget.
Medlemsstaterna får emellertid föreskriva att en ansökan är nödvändig. I
sådana fall får medlemsstaterna fastställa vilka uppgifter ansökan skall
innehålla.
De medlemsstater som väljer att tillämpa denna punkt skall underrätta
kommissionen om detta före den 1 januari 2000. De skall underrätta
kommissionen om varje senare ändring innan den genomförs.
Medlemsstaterna skall se till att de uppgifter som lämnas till utbetal-
ningsstället innehåller alla de upplysningar som är nödvändiga för
betalningen, särskilt
a) de djurkategorier och antal djur enligt artikel 11.1 förordning (EG)
nr 1254/1999 som slaktats under det berörda året,
b) upplysningar om att de krav har följts när det gäller djurens ålder och
slaktkroppsvikt som avses i nämnda artikel, liksom djurhållnings-
perioden enligt artikel 37,
c) i förekommande fall de upplysningar som är nödvändiga för
betalningen vid slakt av det särskilda bidraget och/eller ytterligare
betalningar, om dessa görs vid slakt, eller säsongsutjämnings-
bidraget.
3. För de djur som varit föremål för handel inom gemenskapen efter
den djurhållningsperiod som avses i artikel 37, skall slakteriet utfärda det
dokument som avses i punkt 1 fjärde stycket a, även om den medlemsstat
där slakten äger rum har valt att tillämpa det undantag som anges i punkt
2.
Om två medlemsstaters databaser för informationsutbyte är kompatibla,
får dessa medlemsstater komma överens om att inbördes tillämpa det
system som anges i punkt 2.
Medlemsstaterna skall bistå varandra för att säkerställa en effektiv
kontroll av översända dokuments äkthet och av utväxlade uppgifters
riktighet. För detta ändamål skall den medlemsstat där betalningen görs
till den medlemsstat där djurets slaktades regelbundet sända en
sammanställning, per slakteri, över de slaktintyg (eller motsvarande
uppgifter) som den har tagit emot från den sistnämnda medlemsstaten.
Artikel 36
Slaktkroppens vikt och presentation
1. Vid tillämpningen av artikel 11.1 b i förordning (EG) nr 1254/1999
skall kalvslaktkroppama presenteras flådda, urtagna och avblodade, utan
huvud och utan fötter, med lever, njurar och njurfett.
2. Den vikt som skall beaktas skall vara slaktkroppens vikt efter
kylning, eller slaktkroppens varma vikt snarast möjligt efter slakt, minus
2% .!B1999R2342 — SV — 01.01.2001 — 005.001 — 21
3. Om slaktkroppen presenteras utan lever, njurar och/eller njurfett
skall slaktkroppens vikt ökas med
a) 3,5 kg för levern,
b) 0,5 kg för njurarna,
c) 3,5 kg för njurfettet.4. Om kalven vid slakt eller export är yngre än fem månader får
medlemsstaterna föreskriva att det viktkrav som anges i artikel 11.1 b i
förordning (EG) nr 1254/1999 skall anses som uppfyllt.
Om slaktkroppens vikt inte kan bestämmas på slakteriet skall viktkravet
anses som uppfyllt om den levande vikten inte överstiger 290 kg.
Artikel 37
Bidragsmottagare
1. Bidraget skall betalas till en producent som har hållit djuret under en
djurhållningsperiod på minst två månader som löper ut mindre än en
månad före slakt eller mindre än två månader innan djuret exporteras.
2. När det gäller kalvar som slaktas före tre månaders ålder, skall
djurhållningsperioden vara en månad.
Artikel 38
Nationella tak
1. De nationella tak som avses i artikel 11.1 och 11.3 i förordning (EG)
nr 1254/1999 anges i bilaga III.
2. Om tillämpningen av den proportionella minskningen av det antal
djur som ger rätt till bidrag leder till ett tal som är mindre än ett heltal
skall en till decimaldelen motsvarande del av bidragets belopp per enhet
beviljas. Vid denna beräkning skall endast den första decimalen beaktas.
KAPITEL VI
YTTERLIGARE BETALNINGAR
(artiklarna 14-20 i förordning (EG) nr 1254/1999)
Artikel 39
Nationella bestämmelser
De detaljerade uppgifter som skall överlämnas till kommissionen i
enlighet med artikel 18 i förordning (EG) nr 1254/1999 skall innehålla
följande:
1. När det gäller ersättning per djur (i förekommande fall):
a) Vägledande belopp per djur för varje djurkategori och närmare
bestämmelser om beviljande av ersättningen.
b) Prognos beträffande de totala utgifterna för varje djurkategori
(med uppgift om huruvida dessa betalningar kommer att göras
som ett tillägg till slaktbidraget) och antalet djur som berörs.
c) Särskilda krav när det gäller djurtäthetsfaktorn (utom vid
betalning i form av ett tillägg till slaktbidraget).
d) Tak för antalet handjur av nötkreatur per företag (i före-
kommande fall).
e) Övriga upplysningar om tillämpningsföreskrifterna.!B
!M1
!B1999R2342 — SV — 01.01.2001 — 005.001 — 22
De djurkategorier som avses i a och b är tjur, stut, am- och diko,
mjölkko, kviga som berättigar till am- och dikobidrag samt andra
kvigor, eller någon annan underkategori djur som medlemsstaten
bestämt och som ingår i dessa kategorier.
2. När det gäller arealersättning (i förekommande fall):
a) Beräkning av regional basareal.b) Vägledande belopp per hektar.
c) Prognos beträffande de totala utgifterna och det antal hektar som
berörs.
d) Övriga upplysningar om tillämpningsföreskrifterna.
Artikel 40
Detaljerad rapport
Den detaljerade rapport som skall överlämnas till kommissionen i
enlighet med artikel 19 i förordning (EG) nr 1254/1999 skall innehålla
samma uppgifter, uppdaterade och kompletterade som de som anges i
artikel 39.
Rapporten skall dessutom innehålla följande:
a) En sammanfattning av de svårigheter som uppstått vid genom-
förandet av systemet med ytterligare betalningar.
b) En utvärdering av detta systems effektivitet.c) Eventuellt förslag till den framtida utvecklingen av detta system.
KAPITEL VII
GEMENSAMMA BESTÄMMELSER
Artikel 41
Förskott
1. Med utgångspunkt från den administrativa kontrollen och kontrollen
på plats, skall den behöriga myndigheten för det antal djur som bedöms
uppfylla bidragsvillkoren betala ett förskott till producenten som
motsvarar 60 % av det särskilda bidraget, bidraget för am- och dikor
och slaktbidraget.
När det gäller det särskilda bidraget, det särskilda systemet för kvigor
som avses i artikel 29 och/eller slaktbidraget, får medlemsstaterna sätta
ned procentsatsen för förskottet, vilken dock inte får vara lägre än 40 %.
På grundval av resultaten från administrativa kontroller och kontroller på
plats får medlemsstaten dessutom besluta om utbetalning av ett förskott
på högst 60 % av de ytterligare betalningar som avses i artikel 14 i
förordning (EG) nr 1254/1999.
Förskottet får endast betalas ut från och med den 16 oktober det
kalenderår som bidragsansökan avser eller för vilket den ytterligare
betalningen beviljas.
När det gäller kalenderåret 2000 får dock förskottet motsvara upp till
80 % av det särskilda bidraget, am- och dikobidraget, slaktbidraget och
de ytterligare betalningarna.
2. Den slutliga bidragsutbetalningen eller den ytterligare betalningen
skall utgöras av ett belopp som motsvarar skillnaden mellan förskottet
och det bidragsbelopp eller den ytterligare betalning som producenten
har rätt till.!B
!M2
!M3
!M21999R2342 — SV — 01.01.2001 — 005.001 — 23
Artikel 42
Tilldelningsår
Dagen för inlämnande av en ansökan skall utgöra den avgörande
händelsen för att fastställa till vilket år de djur skall hänföras som
omfattas av systemen för särskilt bidrag, am- och dikobidrag, säsongs-
utjämningsbidrag och extensifieringsersättning och det antal djurenheter
som skall beaktas vid beräkningen av djurtäthetsfaktorn.
Om det särskilda bidraget beviljas i enlighet med ett av de alternativ som
anges i artikel 8 skall emellertid följande gälla:
— Om djuret har slaktats senast den 31 december, och
— om bidragsansökan avseende detta djur har lämnats in efter detta
datum,
skall bidragsbeloppet vara det som gällde den 31 december det år då
slakten ägde rum.
När det gäller slaktbidraget skall tilldelningsåret vara slaktåret eller
exportåret vid tillämpning av stödsatsen och för beräkningen av den
proportionella minskningen i enlighet med artikel 38.
Artikel 43
Omräkning till nationell valuta
Bidragsbeloppen, extensifieringsersättningen och den ytterligare betal-
ningen skall räknas om till nationell valuta med hjälp av ett medelvärde,
beräknat i förhållande till tidsperioden, av de växelkurser som till-
lämpades under december månad före det tilldelningsår som fastställs
enligt artikel 42.
Artikel 44
Sanktioner mot illegal användning eller olaga innehav av vissa
ämnen eller produkter
Vid upprepade överträdelser i fråga om användning eller olaga innehav
av ämnen eller produkter som är förbjudna enligt gemenskapens
bestämmelser på veterinärområdet skall medlemsstaterna, med hänsyn
till hur allvarlig överträdelsen är, fastställa längden på den period för
uteslutning från stödsystemet som anges i artikel 23.1 andra stycket i
förordning (EG) nr 1254/1999.
Artikel 44a
Fastställandet av den individuella referenskvantiteten för mjölk
Genom undantag från artikel 17.1 a "M2, artikel 31.2 a och artikel
32.8 a 3får en medlemsstat, till och med den 31 december 2004,
besluta att för de mjölkproducenter som med verkan från den 31 mars
eller 1 april, enligt artikel 8 b i förordning (EEG) nr 3950/92 eller enligt
nationella bestämmelser som antagits enligt artikel 7, artikel 8 a, artikel
8 d–e eller artikel 8a i den förordningen, helt eller delvis frigör eller
övertar individuella referenskvantiteter, skall den avgörande dagen för
— maximalt tillgänglig individuell referenskvantitet för mjölk och för
att berättiga till am- och dikobidrag liksom maximalt antal am- och
dikor,
— beviljande av tilläggsbidrag per djur för am- och dikor,
— antalet mjölkkor med avseende på beviljande av extensifierings-
ersättning för mjölkkor som hålls vid jordbruksföretag i bergs-
områden samt!B
!M2
!B
!M1
!M21999R2342 — SV — 01.01.2001 — 005.001 — 24
— djurtäthetsfaktorn
vara den 1 april.
Artikel 45
Nationella genomförandeåtgärder
Medlemsstaterna skall vidta alla lämpliga åtgärder som krävs för att
säkerställa att denna förordning tillämpas korrekt. De skall underrätta
kommissionen om detta.
Artikel 46
Underrättelser
1. Från och med den 1 juli 2000 skall medlemsstaterna årligen senast
den 15 september (för uppgifter som avser det innevarande årets första
sex månader) och senast den 1 mars (för uppgifter som avser det
föregående årets sex sista månader) underrätta kommissionen om
följande:
a) Det antal handjur av nötkreatur som omfattas av en ansökan om det
särskilda bidraget, uppdelat efter
— åldersgrupp, och— djurkategori (tjur eller stut).
b) Det antal kor som omfattas av en ansökan om am- och dikobidrag,
uppdelat i enlighet med den ordning som avses i artikel 6.2 a och 6.2
b i förordning (EG) nr 1254/1999.
c) Det antal djur som omfattas av en ansökan om slaktbidrag, uppdelat
efter kategori (vuxna nötkreatur eller kalvar), med uppgift om
huruvida djuren har slaktats eller exporterats.
d) Det antal djur för vilka säsongsutjämningsbidrag faktiskt har
beviljats, med uppgift om huruvida djuren omfattas av det särskilda
bidraget för den första eller den andra åldersgruppen och det antal
djurproducenter som hänför sig till vardera gruppen.
2. Från och med år 2001 skall medlemsstaterna senast den 31 juli för
föregående kalenderår underrätta kommissionen om följande:
a) Det antal handjur av nötkreatur för vilka ansökan om särskilt bidrag
faktiskt har beviljats, med en uppdelning efter
— åldersgrupp, och— djurkategori (tjur eller slut),
och med uppgift, i förekommande fall, om
— beviljande av extensifieringsersättningen (med en uppdelning
efter de gränser som fastställs i artikel 13.2 i förordning (EG) nr
1254/1999) liksom antalet berörda producenter fördelade enligt
de nämnda gränserna,
— det antal djur, uppdelat efter åldersgrupp, för vilka det särskilda
bidraget inte har beviljats för föregående kalenderår på grund av
tillämpningen av det regionala taket.
b) Det antal kor och kvigor för vilka am- och dikobidraget faktiskt har
beviljats, med en uppdelning efter de system som avses i artikel 6.2 a
och 6.2 b i förordning (EG) nr 1254/1999 och med uppgift, i
förekommande fall om beviljande av extensifieringsersättningen
(med en uppdelning efter de gränser som fastställs i artikel 13.2 i
samma förordning) liksom antalet berörda producenter för vart och
ett av dessa system.
c) Det antal mjölkkor för vilka ansökningar om extensifieringsersätt-
ning faktiskt har beviljats.!M1
!B1999R2342 — SV — 01.01.2001 — 005.001 — 25
d) Det antal djur för vilka bidraget inte har beviljats för föregående
kalenderår på grund av tillämpningen av det särskilda nationella
taket för kvigor.
e) I förekommande fall, beviljande av varje nationellt bidrag utöver am-
och dikobidraget med uppgift om
— villkoren för beviljande, och
— det totala belopp som beviljats per djur.
f) Det antal djur för vilka bidrag faktiskt har beviljats, utan tillämpning
av täthetsfaktorn, samt antalet berörda producenter.
g) Det antal djur för vilka ansökningar om slaktbidrag faktiskt har
beviljats, med en uppdelning efter djurkategori (vuxna nötkreatur
eller kalvar) och med i uppgift om huruvida stödet har beviljats för
slakt eller export, samt för var och en av dessa underavdelningar,
antalet berörda producenter.
3. Medlemsstaterna skall från och med år 2001 senast den 31 juli varje
kalenderår underrätta kommissionen om det antal djur, uppdelat efter
djurkategori, för vilka slaktbidraget inte har beviljats för föregående
kalenderår på grund av tillämpningen av nationella tak.
4. Medlemsstaterna skall överlämna de uppgifter som avses i denna
artikel med ledning av förlagorna i bilaga IV .
KAPITEL VIII
ÖVERGÅNGS- OCH SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 47
Övergångsbestämmelser
1. För att underlätta övergången från bestämmelserna i förordning
(EEG) nr 805/68 till dem som införs genom förordning (EG) nr
1254/1999 skall, i enlighet med artikel 50 i förordning (EG) nr
1254/1999, de underrättelser som skall överlämnas till kommissionen
för år 1999 lämnas i enlighet med bestämmelserna i förordning (EEG) nr
3886/92.
2. Det krav på identifiering och registrering av djur som avses i artikel
21 i förordning (EG) nr 1254/1999 skall tillämpas i fråga om djur som är
födda före den 1 januari 1998 enligt de närmare bestämmelserna i rådets
direktiv 92/102/EEG (1), utom för djur som är föremål för handel inom
gemenskapen.
Artikel 48
Upphävande
Förordning (EEG) nr 3886/92 skall upphöra att gälla med verkan från
och med den 1 januari år 2000.
Den skall fortsätta att gälla i fråga om ansökningar som lämnas in senast
den 31 december 1999.
Hänvisningarna till den upphävda förordningen skall förstås som
hänvisningar till denna förordning.
Artikel 49
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har
offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning .!B
(1) EGT L 355, 5.12.1992, s. 32.1999R2342 — SV — 01.01.2001 — 005.001 — 26
Den skall tillämpas från och med den 1 januari år 2000, utom de
bestämmelser om underrättelser och beslut som avses i artiklarna 10, 11,
15, 21.2, 23.4, 29.1, 29.2, 32.5, 32.6, 32.9, 35.2 och 39 som skall
tillämpas från och med ikraftträdandet av denna förordning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.!B1999R2342 — SV — 01.01.2001 — 005.001 — 27
BILAGA I
FÖRTECKNING ÖVER DE NÖTKREATURSRASER SOM A VSES I
ARTIKEL 14
— Angler Rotvieh (Angeln) - Rød dansk mælkerace (RMD)
— Ayrshire— Armoricaine
— Bretonne pie-noire
— Fries-Hollands (FH), Française frisonne pie-noire (FFPN), Friesian-Holstein,
Holstein, Black and White Friesian, Red and White Friesian, Frisona
española, Frisona Italiana, Zwartbonten van België/Pie-noire de Belgique,
Sortbroget dansk mælkerace (SDM), Deutsche Schwarzbunte, SchwarzbunteMilchrasse (SMR)
— Groninger Blaarkop— Guernsey
— Jersey
— Malkeborthorn— Reggiana— Valdostana Nera
— Itäsuomenkarja
— Länsisuomenkarja— Pohjoissuomenkarja!
B1999R2342 — SV — 01.01.2001 — 005.001 — 28
BILAGA II
DEN GENOMSNITTLIGA MJÖLKA VKASTNING SOM A VSES I
ARTIKEL 18
(kg)
Belgien 5 450
Danmark 6 800
Tyskland 5 800
Grekland 4 250
Spanien 4 650
Frankrike 5 550
Irland 4 100
Italien 5 150
Luxemburg 5 700
Nederländerna 6 800
Österrike 4 650
Portugal 5 100
Finland 6 400
Sverige 7 150
Förenade kungariket 5 900!B1999R2342 — SV — 01.01.2001 — 005.001 — 29
BILAGA III
NATIONELLA TAK FÖR DET SLAKTBIDRAG SOM A VSES I
ARTIKEL 38,1
Vuxna nötkreatur Kalvar
Belgien 711 232 335 935
Danmark 711 589 54 700Tyskland 4 357 713 652 132Grekland 235 060 80 324Spanien 1 982 216 25 629Frankrike 4 041 075 2 045 731
Irland 1 776 668 0
Italien 3 426 835 1 321 236Luxemburg 21 867 3 432Nederländerna 1 207 849 1 198 113Österrike 546 557 129 881Portugal 325 093 70 911Finland 382 536 10 090Sverige 502 063 29 933
Förenade
kungariket3 266 212 26 271!
B1999R2342 — SV — 01.01.2001 — 005.001 — 30
!B
BILAGA IV
Den förlaga som avses i artiklarna 21.3 och 46
1.SÄRSKILT BIDRAG
Antal djur
Allmänt system & system med slaktbidrag Endast systemet med slaktbidrag
Förordning (EG)
nr 2342/1999Sista anmälningsdag Ref. Uppgifter Enda åldersgrupp eller första åldersgrupp Andra åldersgruppenBåda åldersgrupperna
tillsammans
Tjurar Stutar Stutar Stutar
Artikel 46.1 a 15 september 1.1Antal djur för vilka en ansökan om bidrag lämnats
in januari–juni
1 mars 1.2Antal djur för vilka en ansökan om bidrag lämnatsin juli–december
Artikel 46.2 a första och andrastrecksatsen 31 juli 1.3Antal djur för vilka bidrag beviljats(hela året)
Artikel 46.2 a fjärde streck-satsen 31 juli 1.4Antal djur för vilka bidraget inte har beviljats pågrund av tillämpningen av det regionala taket
Antal producenter
Allmänt system & systemet med slaktbidragEndast systemet med
slaktbidrag
Förordning (EG)
nr 2342/1999Sista anmälningsdag Ref. UppgifterEnda åldersgrupp
eller första ålders-
gruppenEnbart andra ålders-
gruppenBåda åldersgrupperna
tillsammansEndast de båda
åldersgrupperna till-
sammans
Artikel 46.2 a tredje streck-
satsen31 juli 1.5Antal producenter som beviljats bidrag1999R2342 — SV — 01.01.2001 — 005.001 — 31
!B
2.SÄSONGSUTJÄMNINGSBIDRAG
Förordning (EG)
nr 2342/1999Sista anmälningsdag Ref. UppgifterEnda åldersgrupp
eller första
åldersgruppenAndra åldersgruppenBåda åldersgrupperna
tillsammans
Artikel 46.1 d 15 september 2.1Antal djur för vilka en ansökan om bidrag lämnats
in
2.2Antal producenter
1 mars 2.3Antal djur för vilka bidrag har beviljats
2.4Antal producenter
3.AM- OCH DIKOBIDRAG
Förordning (EG)
nr 2342/1999Sista anmälningsdag Ref. UppgifterEndast am- och
dikobesättningarBlandade
besättningar
Artikel 46.1 b 15 september 3.1Antal djur för vilka det ansökts om am- och diko-
bidrag januari–juni
1 mars 3.2Antal djur för vilka det ansökts om am- och diko-bidrag juli–december
Artikel 46.2 b 31 juli 3.3Antalet kor för vilka bidraget har beviljats (helaåret)
3.4Antal kvigor för vilka bidraget har beviljats (helaåret)
3.5Antalet producenter som beviljats bidrag (hela året)
Belopp per djur
Artikel 46.2 e 31 juli 3.6Nationellt bidrag
Artikel 46.2 d 31 juli 3.7Antal djur för vilka bidraget inte har beviljats pågrund av det nationella taket för kvigor1999R2342 — SV — 01.01.2001 — 005.001 — 32
!B
4.EXTENSIFIERINGSERSÄTTNING
4.1Tillämpning av en enda högsta djurtätshetsfaktor (artikel 13.2 första stycket i förordning (EG) nr 1254/1999)
Förordning (EG)
nr 2342/1999Sista anmälningsdag Ref. Uppgifter Särskilt bidrag Am- och dikobidrag Mjölkkor Total
Artikel 46.2 a, b och c 31 juli 4.1.1 Antal djur för vilka ersättning har beviljats
4.1.2 Antal producenter som beviljats ersättning
4.2Tillämpning av två högsta djurtäthetsfaktorer (artikel 13.2 andra stycket i förordning (EG) nr 1245/1999)
Förordning (EG)
nr 2342/1999Sista anmälningsdag Ref. UppgifterSärskilt bidrag Am- och dikobidrag Mjölkkor Total
1,4–1,8 <1,4 1,4–1,8 <1,4 1,4–1,8 <1,4 1,4–1,8 <1,4
Artikel 46.2 a, b och c 31 juli 4.2.1 Antal djur för vilka ersättning har
beviljats
4.2.2 Antal producenter som beviljatsersättning
5.BIDRAG UTAN TILLÄMPNING AV TÄTHETSFAKTORN
Förordning (EG)
nr 2342/1999Sista anmälningsdag Ref. Uppgifter Djur Producenter
Artikel 46.2 f 31 juli 5Antal djur för vilka bidrag utan tillämpning av
täthetsfaktorn har beviljats samt antalet produ-center
6.SLAKTBIDRAG
Antal djur
Förordning (EG)Sista anmälningsdag Ref. UppgifterSlakt Export
nr 2342/1999
Vuxna Kalvar Vuxna Kalvar
Artikel 46.1 c 15 september 6.1Antal djur för vilka det ansökts om bidrag
januari–juni1999R2342 — SV — 01.01.2001 — 005.001 — 33
!B
Förordning (EG)Sista anmälningsdag Ref. UppgifterSlakt Export
nr 2342/1999
Vuxna Kalvar Slakt Kalvar
1 mars 6.2Antal djur för vilka det ansökts om bidrag
juli–december
Artikel 46.2 g 31 juli 6.3Antal djur för vilka bidrag har beviljats (hela året)
Artikel 46.3 31 juli 6.4Antal djur för vilka bidraget inte har beviljats pågrund av tillämpning av det nationella taket
Antal producenter
Förordning (EG)Sista anmälningsdag Ref. UppgifterSlakt Export
nr 2342/1999
Vuxna Kalvar Vuxna Kalvar
Artikel 46.2 g 31 juli 6.5Antal producenter som beviljats bidrag
7.KVOTER FÖR AM- OCH DIKOR
Förordning (EG)
nr 2342/1999Sista anmälningsdag Ref.Antal rättigheter vid
årets börjanRättigheter som tillförts den nationella
reserven genomRättigheter från
reservenAntal rättigheter vid
årets slut
Artikel 21.3 1 mars (Preliminära uppgifter) 7.1 (a) Överlåtelse
av rättigheterutan överlå-telse av jord-bruksföretag(b) ej utnyttjade
rättigheter
Artikel 21.3 31 juli (Slutgiltiga uppgifter) 7.21999R2342 — SV — 01.01.2001 — 005.001 — 34