1996L0061 — SV — 25.10.2003 — 002.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS DIREKTIV 96/61/EG
av den 24 september 1996
om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar
(EGT L 257, 10.10.1996, s. 26)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/35/EG av den 26 maj 2003 L 156 17 25.6.2003
►M2Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG av den 13 oktober
2003L 275 32 25.10.2003
Rättat genom:
►C1Rättelse, EGT L 140, 30.5.2002, s. 39 (96/61/EG)
▼B
RÅDETS DIREKTIV 96/61/EG
av den 24 september 1996
om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa förore-
ningar
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekono-miska gemenskapen, särskilt artikel 130s.1 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag (
1),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),
i enlighet med det i artikel 189c i fördraget angivna förfarandet (3), och
med beaktande av följande:
1.Målen och principerna för gemenskapens miljöpolitik, såsom de
fastställs i artikel 130r i fördraget består bland annat i attförebygga, begränsa och, i möjligaste mån, eliminera förore-ningar, genom att företrädesvis hejda dem vid källan samt
säkerställa ett varsamt utnyttjande av naturresurserna i enlighet
med principen att förorenaren skall betala och principen omförebyggande åtgärder mot föroreningar.
2.I det femte handlingsprogrammet för miljön, vars allmänna rikt-linjer godkänts av rådet och företrädare för medlemsstaternasregeringar, församlade i rådet, i deras resolution av den 1februari 1993 om ett gemenskapsprogram för politik ochåtgärder rörande miljön och hållbar utveckling (
4), prioriteras
samordnade åtgärder för att minska föroreningar eftersom detta
påskyndar utvecklingen mot en mera varaktig jämvikt mellan å
ena sidan mänsklig verksamhet och social och ekonomiskutveckling, och å andra sidan naturresurserna och naturensmöjligheter att återbildas.
3.Förverkligandet av ett samordnat synsätt för att begränsa förore-ningar kräver insatser på gemenskapsnivå för att ändra ochkomplettera den befintliga gemenskapslagstiftningen omförebyggande och begränsning av föroreningar från industri-
anläggningar.
4.Genom rådets direktiv 84/360/EEG av den 28 juni 1984 om
bekämpning av luftförorening från industrianläggningar (5),
infördes ett allmänt krav på förhandstillstånd för drift eller
väsentliga ändringar av industrianläggningar som kan orsakaluftföroreningar.
5.Genom rådets direktiv 76/464/EEG av den 4 maj 1976 omförorening genom utsläpp av vissa farliga ämnen i gemenskapensvattenmiljö (
6), infördes krav på tillstånd för utsläpp av sådana
ämnen.
6.Trots att det finns gemenskapslagstiftning om bekämpning avluftföroreningar och om förebyggande eller minimering avutsläpp av farliga ämnen i vattenmiljön finns det ingen motsva-rande gemenskapslagstiftning för att förebygga eller minskautsläppen i marken.1996L0061 — SV — 25.10.2003 — 002.001 — 2
(1) EGT nr C 311, 17.11.1993, s. 6 och EGT nr C 165, 1.7.1995, s. 9.
(2) EGT nr C 195, 18.7.1995, s. 54.
(3) Europaparlamentets yttrande av den 14.12.1994 (EGT nr C 18, 23.1.1995, s.
96), rådets gemensamma ståndpunkt av den 27 november 1995 (EGT nr C
87, 25.3.1996, s. 8) och Europaparlamentets beslut av den 22 maj 1996
(EGT nr C 166, 10.6.1996).
(4) EGT nr C 138, 17.5.1993, s. 1.
(5) EGT nr L 188, 16.7.1984, s. 20. Direktivet ändrat genom direktiv 91/692/
EEG (EGT nr L 377, 31.12.1991, s. 48).
(6) EGT nr L 129, 18.5.1976, s. 23. Direktivet ändrat genom direktiv 91/692/
EEG.
▼B
7.Skilda tillvägagångssätt för att begränsa utsläppen till luft, vatten
eller mark kan komma att gynna överföring av föroreningar
mellan dessa olika miljöer i stället för att skydda miljön somhelhet.
8.Syftet med samordnade åtgärder för att begränsa föroreningarnaär att, under beaktande av avfallshanteringen, överallt där dettaär möjligt förebygga utsläppen i luft, vatten och markoch att,om detta visar sig vara omöjligt, minimera föroreningarna föratt kunna uppnå en hög skyddnivå för miljön som helhet.
9.Genom detta direktiv upprättas en allmän ram med principer församordnade åtgärder för att förebygga och begränsa förore-
ningar. Det innehåller de åtgärder som är nödvändiga för
genomförandet av de samordnade åtgärderna för att förebyggaoch begränsa föroreningar i avsikt att uppnå en hög skyddsnivåför miljön i dess helhet. Principen om en hållbar utvecklingfrämjas av ett samordnat tillvägagångssätt för att begränsaföroreningarna.
10.Detta direktiv skall tillämpas utan att det påverkar rådets direktiv85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på
miljön av vissa offentliga och privata projekt (
1). När information
som erhållits och slutsatser som dragits till följd av tillämp-ningen av det direktivet skall beaktas vid tillståndsgivningen,påverkar det här direktivet inte genomförandet av direktiv 85/337/EEG.
11.Nödvändiga åtgärder bör vidtas av medlemsstaterna för attsäkerställa att verksamhetsutövaren följer de allmänna princi-
perna i vissa grundläggande krav. Det är härvid tillräckligt att
de behöriga myndigheterna beaktar dessa allmänna principer närde fastställer villkoren för tillstånd.
12.De bestämmelser som antas i enlighet med detta direktiv börtillämpas på befintliga anläggningar antingen inom en fastställdtidsfrist för vissa av bestämmelserna eller för dagen för ikraftträ-dandet av detta direktiv.
13.För att kunna angripa föroreningsproblemen på ett mer effektivtoch lönsamt sätt bör verksamhetsutövarna ta hänsyn till miljöas-pekterna. Innan tillstånd beviljas skall den eller de behöriga
myndigheterna underrättas om de miljöhänsyn som tas, så att
myndigheten/-erna kan kontrollera att alla lämpliga åtgärder föratt förebygga eller begränsa föroreningarna har vidtagits. Omförfarandena för tillståndsansökningar är mycket olika kan dettaleda till att nivån på miljöskyddet och nivån på allmänhetens
medvetenhet skiljer sig åt. Följaktligen bör tillståndsansökningar
som grunder sig på det här direktivet åtminstone innehålla ettvisst minimum av uppgifter.
14.En adekvat samordning av förfaranden och tillståndsvillkormellan de behöriga myndigheterna gör det möjligt att uppnåhögsta möjliga skyddsnivå för miljön som helhet.
15.Den behöriga myndigheten eller de behöriga myndigheternaskall meddela eller ändra ett tillstånd om samordnade åtgärderför miljöskydd av luft, vatten och mark har vidtagits.
16.Tillståndet skall omfatta alla nödvändiga åtgärder för att vill-koren i tillståndet skall kunna uppfyllas så att en högskyddsnivå uppnås för miljön som helhet. Dessa åtgärder kan
också, utan att det påverkar tillståndsförfarandet, bli föremål för
allmänna tvingande föreskrifter.
17.Utsläppsgränsvärden för parametrar eller motsvarande tekniskaåtgärder skall grundas på bästa tillgängliga teknik, utan attanvändningen av en specifik teknik eller teknologi föreskrivs,och hänsyn bör tas till tekniska kännetecken för den berördaanläggningen, dess geografiska belägenhet och de lokalamiljöförhållandena. Tillståndsvillkoren skall under alla1996L0061 — SV — 25.10.2003 — 002.001 — 3
(1) EGT nr L 175, 5.7.1985, s. 40.
▼B
omständigheter innehålla bestämmelser om begränsning av
långväga eller gränsöverskridande föroreningar och säkerställaen hög skyddsnivå för miljön som helhet.
18.Det ankommer på medlemsstaterna att, i den mån det behövs,bestämma hur hänsyn skall kunna tas till tekniska känneteckenför anläggningen i fråga, dess geografiska belägenhet och delokala miljöförhållandena.
19.När en miljökvalitets norm nödvändiggör strängare villkor ändem som kan uppnås genom användning av den bästa tillgäng-
liga tekniken, bör bl.a. ytterligare villkor läggas till tillståndet
utan att detta påverkar andra åtgärder som kan ha vidtagits föratt uppfylla miljökvalitetsnormerna.
20.Eftersom den bästa tillgängliga tekniken med nödvändighetkommer att utvecklas med tiden, särskilt på grund av dentekniska utvecklingen, bör de behöriga myndigheterna följa eller
hålla sig underrättade om dess framsteg.
21.Förändringar i en anläggning kan medföra föroreningar. Följakt-
ligen är det nödvändigt att meddela den behöriga myndighetenföre varje förändring som kan påverka miljön. En väsentligförändring i driften bör underkastas ett förhandstillstånd i
enlighet med detta direktiv.
22.Tillståndsvillkoren bör regelbundet göras till föremål för en
förnyad bedömning och, om nödvändigt, uppdateras. Under vissaomständigheter bör de i alla händelser göras till föremål för enförnyad bedömning.
23.För att allmänhet skall kunna få information om driften vidanläggningarna och dessas eventuella miljöpåverkan och för att
säkerställa insynen i tillståndsförfarandena i hela gemenskapen,
bör information som rör tillståndsansökningar rörande nyaanläggningar eller betydande ändringar samt tillstånden i sig,uppdateringar av dessa och därmed sammanhängande mätresultatvara tillgängliga för allmänheten.
24.Upprättandet av en förteckning över huvudsakliga utsläpp ochderas källor kan anses som ett viktigt instrument som bl.a.möjliggör en jämförelse av förorenande verksamheter inom ge-menskapen. En sådan förteckning kommer att upprättas avkommissionen med bistånd av en föreskrivande kommitté.
25.Framsteg och informationsutbyte på gemenskapsnivå såvitt avser
bästa tillgängliga teknik kommer att göra det möjligt att minska
obalansen på det tekniska området inom gemenskapen ochfrämja spridningen på global nivå av de gränsvärden och detekniker som används inom gemenskapen och kommer också atthjälpa medlemsstaterna att genomföra detta direktiv på ett effek-tivt sätt.
26.Rapporter om genomförandet och effektiviteten av detta direktivbör utarbetas regelbundet.
27.Direktivet avser anläggningar och ämnen vilka utgör en bety-dande riskför föroreningar och därmed ock så för föroreningaröver gränserna. Samråd över gränserna bör organiseras rörandetillståndsansökningar för nya anläggningar eller för väsentliga
ändringar av anläggningarna som kan medföra den negativ och
betydande miljöpåverkan. Ansökningar rörande sådana förslageller väsentliga ändringar skall vara tillgängliga för allmänheteni den medlemstat som sannolikt berörs av dem.
28.Ett behov av åtgärder för att fastställa utsläppsgränsvärden förvissa kategorier av anläggningar och förorenande ämnen som
avses i detta direktiv kan uppstå på gemenskapsnivå. Rådet skall
i enlighet med fördragets bestämmelser fastställa dessautsläppsgränsvärden.
29.Tillämpningen av bestämmelserna i detta direktiv inverkar intepå tillämpningen av gemenskapsbestämmelser om hälsa ochsäkerhet på arbetsplatsen.1996L0061 — SV — 25.10.2003 — 002.001 — 4
▼B
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Syfte och tillämpningsområde
Detta direktiv syftar till att genom samordnade åtgärder förebygga och
minska föroreningar som härrör från de verksamheter som anges i
bilaga I. Det innehåller bestämmelser som syftar till att undvika och,
när detta visar sig vara omöjligt, minska utsläppen till luft, vatten ochmarkfrån dessa verk samheter, inbegripet åtgärder som gäller avfall, såatt en hög skyddsnivå kan uppnås för miljön som helhet, utan att dettapåverkar tillämpning av bestämmelserna i direktiv 85/337/EEG och
andra gemenskapsbestämmelser i ämnet.
Artikel 2
Definitioner
I detta direktiv avses med
1.ämne: varje kemiskt ämne och dess föreningar, med undantag för
radioaktiva ämnen enligt direktiv 80/836/Euratom (
1) och genetisk
modifierade organismer enligt direktiv 90/219/EEG (2) samt 90/
220/EEG (3).
2.förorening : direkt eller indirekt överföring genom mänsklig verk-
samhet av ämnen, vibrationer, värme eller buller till luft, vatten
eller mark, som kan skada människors hälsa eller kvaliteten på
miljön, medföra försämring av materiell egendom, medföraförsämring av eller hindra möjligheterna att dra nytta av defördelar naturen erbjuder eller annan legitim användning av miljön.
3.anläggning : en fast, teknisk enhet där en eller flera av de verksam-
heter som anges i bilaga I bedrivs, liksom all annan därmedförknippad verksamhet som tekniskt sett är knuten till de verksam-
heter som bedrivs på platsen och som kan påverka utsläpp och
föroreningar.
4.befintlig anläggning : en anläggning i drift eller, inom ramen för
den lagstiftning som gäller innan detta direktiv börjar tillämpas,en anläggning för vilken tillstånd har beviljats eller för vilken enbehörig myndighets uppfattning, komplett tillståndsansökan haringivits, under förutsättning att anläggningen är satt i drift senastett år efter den dag då detta direktiv börjar tillämpas.
5.utsläpp: direkt eller indirekt utsläpp, från punktkällor eller diffusa
källor inom anläggningen, av ämnen, vibrationer, värme eller
buller i luft, vatten eller mark.
6.utsläppsgränsvärde : den mängd, uttryckt med särskilda parametrer,
eller den koncentration av och/eller nivå på ett utsläpp, som inte
får överskridas under en given tidsperiod eller flera givna tidspe-rioder. Utsläppsgränsvärden kan också bestämmas för vissagrupper eller kategorier av ämnen, särskilt de som avses i bilagaIII.
Utsläppsgränsvärdena för ämnen gäller normalt den punkt där
utsläppet lämnar anläggningen, och en eventuell utspädning skallinte beaktas vid fastställandet av gränsvärdena. För indirekta1996L0061 — SV — 25.10.2003 — 002.001 — 5
(1) Rådets direktiv 80/836/Euratom av den 15 juli 1980 om ändring av direktiv
om fastställande av de grundläggande normerna för befolkningen och arbets-
tagarnas hälsoskydd mot de faror som uppstår på grund av joniserande
strålning (EGT nr L 246, 17.9.1980, s. 1). Direktivet ändrat genom direktiv
87/467/EEG (EGT nr L 265, 5.10.1984, s. 4).
(2) Rådets direktiv 90/219/EEG av den 23 april 1990 om innesluten användning
av genetiskt modifierade mikroorganismer (EGT nr L 117, 8.5.1990, s. 1).
Direktivet ändrat genom kommissionens direktiv 94/51/EG (EGT nr L 287,18.11.1994, s. 2).
(
3) Rådets direktiv 90/220/EEG av den 23 april 1990 om avsiktlig utsättning av
genetiskt modifierade organismer i miljön (EGT nr L 117, 8.5.1990, s. 15).
Direktivet ändrat genom direktiv 94/151/EG (EGT nr L 103, 22.4.1994, s.
20).
▼B
utsläpp till vatten kan resultatet av rening i ett reningsverk beaktas
när anläggningens utsläppsgränsvärden fastställs, under förutsätt-ning att en likvärdig nivå garanteras för miljöskyddet i dess helhet
och att detta inte leder till en högre föroreningsbelastning på
miljön, utan att detta påverkar tillämpningen av bestämmelserna idirektiv 76/464/EEG och genomförandedirektiven till det direkt-ivet.
7.miljökvalitetsnorm : ett antal krav som skall vara uppfyllda vid en
viss tidpunkt för en given miljö eller en särskild del av dennamiljö, enligt vad som anges i gemenskapslagstiftningen.
8.behörig myndighet : den eller de myndigheter eller organ som enligt
medlemsstaternas lagstiftning har ansvaret för att fullgöra de
uppgifter som följer av detta direktiv.
9.tillstånd: ett eller flera skriftliga beslut eller en del härav, vari-
genom tillstånd meddelas att driva en anläggning eller delar därav
på vissa villkor som säkerställer att anläggningen uppfyller kraveni detta direktiv. Ett tillstånd kan gälla för en eller flera anlägg-ningar eller delar därav som är belägna på samma plats och drivsav samma verksamhetsutövare.
10. a)ändring av verksamheten : en ändring av en anläggnings art eller
funktion, eller en utvidgning av anläggningen som kan få konse-kvenser för miljön.
b)väsentlig ändring : en ändring av verksamheten som enligt den
behöriga myndigheten kan påverka människor eller miljö nega-
tivt och i betydande mån.
En ändring eller utvidgning av verksamheten skall därvid anses
vara väsentlig om ändringen eller utvidgningen i sig självuppfyller de eventuella tröskelvärden som anges i bilaga I.
11.bästa tillgängliga teknik : det effektivaste och mest avancerade
stadium vad gäller utvecklingen av verksamheten och tillverknings-metoderna som anger en given tekniks praktiska lämplighet för atti princip utgöra grunden för utsläppsgränsvärden och som har till
syfte att hindra och, när detta inte är möjligt, generellt minska
utsläpp och påverkan på miljön som helhet. Med
—teknikavses både använd teknik och det sätt på vilket anlägg-
ningen utformas, uppförs, underhålls, drivs och avvecklas,
—tillgänglig avses att tekniken skall ha utvecklats i sådan
utsträckning att den kan tillämpas inom den berörda industrib-ranschen på ett ekonomiskt och tekniskt genomförbart sätt ochmed beaktande av kostnader och nytta, oavsett om tekniken
tillämpas eller produceras inom den berörda medlemsstaten,
förutsatt att den berörda verksamhetsutövaren på rimliga villkorkan få tillgång till den,
—bästaavses den teknik som är mest effektiv för att uppnå en
hög allmän skyddsnivå för miljön som helhet.
När vad som är bästa tillgängliga teknik skall fastställas bör punk-
terna i bilaga IV särskilt beaktas.
12.verksamhetsutövare : varje fysiskeller juridiskperson som driver
eller innehar en anläggning eller, om det finns bestämmelser om
detta i den nationella lagstiftningen, varje person som har givits
rätten att fatta avgörande ekonomiska beslut med avseende påanläggningens tekniska funktionsätt.
13.allmänheten : en eller flera fysiska eller juridiska personer och, i
enlighet med nationell lagstiftning eller praxis, sammanslutningar,
organisationer eller grupper av dessa.
14.den berörda allmänheten : den allmänhet som berörs eller kan antas
bli berörd av, eller som har ett intresse av, beslutsprocesser omutfärdande eller uppdatering av tillstånd eller tillståndsvillkor.Icke-statliga miljöskyddsorganisationer som uppfyller kraven inationell lagstiftning skall enligt denna definition anses ha ettsådant intresse.1996L0061 — SV — 25.10.2003 — 002.001 — 6
▼M1
▼B
▼M1
▼B
Artikel 3
Allmänna principer för verksamhetsutövarens grundläggande skyl-
digheter
Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att de behöriga
myndigheterna skall kunna säkerställa att anläggningen drivs på sådant
sätt att
a) alla lämpliga förebyggande åtgärder vidtas för att undvika förore-
ningar, särskilt genom att bästa tillgängliga teknik används,
b) ingen betydande förorening förorsakas,
c) uppkomst av avfall undviks i enlighet med rådets direktiv 75/442/
EEG av den 15 juli 1975 om avfall (1). I annat fall skall avfallet
återtas eller, när detta inte är tekniskt och ekonomiskt möjligt, bort-skaffas så att påverkan på miljön undviks eller minskas,
d) energianvändningen är effektiv,
e) nödvändiga åtgärder vidtas för att förebygga olyckor och begränsa
dessas följder,
f) nödvändiga åtgärder vidtas när verksamheten definitivt upphör, för
att undvika alla föroreningsrisker och för att återställa platsen i etttillfredsställande skick.
För att följa denna artikel är det tillräckligt att medlemsstaterna
försäkrar sig om att de behöriga myndigheterna när de fastställer till-ståndsvillkoren beaktar de allmänna principer, som uppställs i dennaartikel.
Artikel 4
Tillstånd för nya anläggningar
Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att
inga nya anläggningar drivs utan tillstånd enligt detta direktiv, dockutan att detta påverkar tilllämpningen av bestämmelserna om undantag
i rådets direktiv 88/609/EEG av den 24 november 1988 om begräns-
ning av utsläpp till luften av vissa föroreningar från storaförbränningsanläggningar (
2).
Artikel 5
Villkor för tillstånd för befintliga anläggningar
1. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att
säkerställa att de behöriga myndigheterna med hjälp av tillstånd i
överensstämmelse med artiklarna 6 och 8 eller på lämpligt sätt genomen förnyad bedömning av villkoren och, i förekommande fall, genomen uppdatering av villkoren, övervakar att befintliga anläggningar drivsi överensstämmelse med kraven i artiklarna 3, 7, 9, 10, 13 och 14första och andra strecksatserna samt artikel 15.2 senast åtta år efter
dagen för genomförande av detta direktiv, om inte annat följer av andra
särskilda gemenskapsbestämmelser.
2. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att tillämpa
bestämmelserna i artiklarna 1, 2, 11, 12 och 14 tredje strecksatsen,
artikel 15.1, 15.3 och 15.4, artiklarna 16, 17 och 18.2 på befintligaanläggningar från och med dagen för genomförandet av detta direktiv.1996L0061 — SV — 25.10.2003 — 002.001 — 7
(1) EGT nr L 194, 25.7.1975, s. 39. Direktivet senast ändrat genom direktiv 91/
692/EEG (EGT nr L 377, 31.12.1991, s. 48).
(2) EGT nr L 336, 7.12.1988, s. 1 Direktivet senast ändrat genom direktiv 90/
656/EEG (EGT nr L 353, 17.12.1990, s. 59).
▼B
Artikel 6
Ansökan om tillstånd
1. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att
säkerställa att en tillståndsansökan som lämnas till den behörigamyndigheten, innehåller uppgifter om
— anläggningen och verksamheterna där,
— råvaror, och övriga insatsvaror, andra ämnen samt den energi som
används eller genereras i anläggningen,
— anläggningens utsläppskällor,— förhållandena på platsen,— art och mängd av varje utsläpp till olika delar av miljön som kan
förutses från anläggningen samt en redogörelse för betydandeeffekter på miljön som utsläppen kan orsaka,
— den teknik som föreslås och övriga metoder för att förebygga
utsläpp från anläggningen eller, om detta inte är möljligt, för att
minska utsläppen,
— åtgärder för att förebygga uppkomsten av avfall som anläggningen
ger upphov till, om det behövs,
— andra åtgärder för att följa de allmänna principer för verksamhets-
utövarens grundläggande skyldigheter som avses i artikel 3,
— planerade åtgärder för att övervaka utsläpp i miljön,
— de huvudalternativ som sökanden övervägt, om det finns sådana, i
form av en översikt.
Tillståndsansökan skall även omfatta en icke-teknisk sammanfattning
av uppgifterna i strecksatserna ovan.
2. Om uppgifter som lämnats enligt kraven i direktiv 85/337/EEG,
eller en säkerhetsrapport som utarbetats enligt rådets direktiv 82/501/EEG av den 24 juni 1982 om risker för storolyckor i vissa industriellaverksamheter (
1) eller andra upplysningar som har lämnats på grund av
annan lagstiftning gör det möjligt att uppfylla något av kraven i denna
artikel, får dessa upplysningar ingå i tillståndsansökan eller bifogas
den.
Artikel 7
Samordnat förfaringssätt vid meddelande av tillstånd
Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att prövningsförfa-
randet och tillståndsvillkoren skall vara fullständigt samordnade när
flera behöriga myndigheter medverkar, för att hos alla myndighetersom är behöriga i samband med förfarandet säkerställa effektiviteten idet samordnade förfaringssättet.
Artikel 8
Beslut
Utan att det påverkar andra krav på grund av nationella bestämmelser
eller gemenskapsbestämmelser, skall den behöriga myndighetenmeddela tillstånd med villkor som säkerställer att anläggningenuppfyller de krav som ställs i detta direktiv, eller i annat fall avslåansökan.
Alla tillstånd som meddelas eller ändras skall innehålla uppgifter om
åtgärder för skydd av luft, vatten och mark som avses i detta direktiv.1996L0061 — SV — 25.10.2003 — 002.001 — 8
(1) EGT nr L 230, 5.8.1982, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 91/
692/EEG (EGT nr L 377, 31.12.1991, s. 48).▼M1
▼B
▼B
Artikel 9
Villkor för tillstånd
1. Medlemsstaterna skall försäkra sig om att tillståndet omfattar alla
nödvändiga åtgärder för att uppfylla de krav för tillstånd som avses iartiklarna 3 och 10, för att kunna säkerställa skydd av luft, vatten och
markoch således uppnå en hög sk yddsnivå för miljön som helhet.
2. När det gäller en ny anläggning eller en väsentlig förändring på
vilken artikel 4 i direktiv 85/337/EEG är tillämplig, skall alla relevanta
uppgifter som kommt in eller slutsatser som dragits till följd avtillämpning av artiklarna 5 - 7 i det direktivet beaktas när tillståndmeddelas.
3. Tillståndet skall omfatta utsläppsgränsvärden för förorenande
ämnen, i synnerhet de som anges i bilaga III, som den berörda anlägg-
ningen med hänsyn till deras beskaffenhet och förmåga att överföra
föroreningar från ett element till ett annat (vatten, luft och mark) kanantas släppa ut i betydande mängder. Tillståndet skall vid behovinnehålla lämpliga föreskrifter som säkerställer skydd av mark ochgrundvatten samt åtgärder för hanteringen av avfall som uppkommervid anläggningen. Gränsvärdena kan vid behov kompletteras eller
ersättas av likvärdiga parametrar eller tekniska åtgärder.
För anläggningar enligt 6.6 i bilaga I skall vid fastställande av
utsläppsgränsvärden enligt den här punkten också beaktas de praktiskaförutsättningar som gäller dessa kategorier av anläggningar.
Om utsläppen av växthusgaser från en anläggning fastställs i bilaga I
till Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG av den 13oktober 2003 om ett system för handel med utsläppsrätter för växthus-gaser inom gemenskapen och om ändring av rådets direktiv 96/61/
EG (
1) för en verksamhet som bedrivs vid denna anläggning, skall
tillståndet inte omfatta utsläppsgränsvärden för direkta utsläpp av dennagas, såvida inte detta är nödvändigt för att förhindra betydande lokalaföroreningar.
För verksamheter som förtecknas i bilaga I till direktiv 2003/87/EG får
medlemsstaterna välja att inte införa krav på effektiv energianvändning
för förbränningsanläggningar eller andra anläggningar som avger koldi-
oxid på platsen.
Vid behov skall de behöriga myndigheterna ändra tillståndet enligt vad
som är lämpligt.
De tre föregående styckena skall inte tillämpas på anläggningar som är
tillfälligt undantagna från systemet för handel med utsläppsrätter förväxthusgaser inom gemenskapen i enlighet med artikel 27 i direktiv2003/87/EG.
4. Utan att det påverkar artikel 10 skall de utsläppsgränsvärden och
likvärdiga parametrar eller tekniska åtgärder som avses i punkt 3 bygga
på bästa tillgängliga teknik, utan att användning av en specifik teknikeller teknologi föreskrivs, och fastställas med hänsyn till den aktuellaanläggningens tekniska egenskaper och geografiska belägenhet samtde lokala miljöförhållandena. I samtliga fall skall tillståndsvillkoreninnehålla bestämmelser som syftar till att minimera långväga eller
gränsöverskridande föroreningar och säkra en hög skyddsnivå för
miljön som helhet.
5. Tillståndet skall innehålla lämpliga krav för utsläppskontroll med
angivande av mätmetod, mätfrekvens och utvärderingsmetod samtomfatta en skyldighet att till den behöriga myndigheten lämna deuppgifter som är nödvändiga för att kontrollera att villkoren i tillståndetiakttas.1996L0061 — SV — 25.10.2003 — 002.001 — 9
(1) EUT L 275, 25.10.2003, s. 32.▼M2
▼B
▼B
För de anläggningar som avses i 6.6 i bilaga I kan de åtgärder som
avses i den här punkten göras med beaktande av kostnad och nytta.
6. Tillståndet skall innehålla krav på åtgärder som rör andra
förhållanden än dem som gäller vid normal drift. Därför skall, om det
finns riskför miljöpåverk an, hänsyn på lämpligt sätt tas till igångsät-tande, läckor, störningar i driften, tillfälliga avbrott och den slutliganedläggningen av verksamheten.
Tillståndet kan också innehålla tillfälliga undantag från kraven enligt
punkt 4, om en återställningsplan som den behöriga myndighetengodkänt säkerställer att kraven uppfylls inom sex månader och om
projektet leder till minskade föroreningar.
7. Tillståndet får, i den mån medlemsstaten eller den behöriga
myndigheten finner det lämpligt, innehålla andra villkor som är moti-verade med hänsyn till detta direktivs syfte.
8. Utan att det påverkar skyldigheten att genomföra ett till-
ståndsförfarande i enlighet med detta direktiv får medlemsstaternafastställa särskilda skyldigheter för vissa kategorier av anläggningar i
form av generella, bindande föreskrifter istället för i tillståndsvillkoren,
förutsatt att ett samordnat förfarande och en motsvarande högskyddsnivå för miljön som helhet säkerställs.
Artikel 10
Bästa tillgängliga teknik och miljökvalitetsnormer
Om en miljökvalitetsnorm ställer högre krav än vad som kan uppnås
genom användning av bästa tillgängliga teknik skall ytterligare åtgärdersärskilt föreskrivas i tillståndet, utan att detta påverkar vidtagandet avandra åtgärder som kan behövas för att iaktta miljökvalitetsnormerna.
Artikel 11
Utvecklingen av bästa tillgängliga teknik
Medlemsländerna skall övervaka att den behöriga myndigheten följer
eller hålls underrättad om utvecklingen av bästa tillgängliga teknik.
Artikel 12
Verksamhetsutövarens ändring av verksamheten
1. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att
säkerställa att verksamhetsutövaren underrättar de behöriga myndighe-
terna om alla planerade ändringar i verksamheten enligt definitionen iartikel 2.10 a. I förekommande fall skall de behöriga myndigheternauppdatera tillståndet eller villkoren i detta.
2. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att ingen
väsentlig förändring av verksamheten vid anläggningen som enligtartikel 2.10 b planeras av verksamhetsutövaren genomförs utan att
tillstånd beviljats i enlighet med detta direktiv. Ansökan om tillstånd
och de behöriga myndigheternas beslut skall avse de delar av anlägg-ningen och de uppgifter som räknas upp i artikel 6 och som kankomma att beröras av ändringarna. Relevanta bestämmelser i artiklarna3, 6 - 10 samt 15.1, 15.2 och 15.4 skall också tillämpas.
Artikel 13
Den behöriga myndighetens förnyade bedömning och uppdatering
av villkoren i tillstånd
1. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att
säkerställa att de behöriga myndigheterna regelbundet gör en förnyad
bedömning av, och, om nödvändigt, uppdaterar villkoren i tillståndet.
2. En förnyad bedömning skall alltid göras om
— anläggningen orsakar förorening av sådan betydelse att nya eller
reviderade utsläppsgränsvärden behöver införas i tillståndet,1996L0061 — SV — 25.10.2003 — 002.001 — 10
▼B
— väsentliga ändringar av bästa tillgängliga teknik möjliggör en bety-
dande minskning av utsläppen utan att detta medför oskäligakostnader,
— driftssäkerheten hos processen eller verksamheten nödvändiggör att
annan teknik används, och
— nya bestämmelser i nationell lagstiftning eller i gemenskapslagstift-
ningen kräver det.
Artikel 14
Iakttagande av villkor i tillstånd
Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att
— villkoren i tillståndet iakttas av verksamhetsutövaren vid driften av
anläggningen,
— verksamhetsutövaren regelbundet underrättar den behöriga myndig-
heten om resultaten av utsläppskontrollen och snarast möjligtunderrättar myndigheten om tillbud eller olycka som påverkarmiljön i betydande grad,
— verksamhetsutövarna ger de behöriga myndigheternas företrädare
allt nödvändigt bistånd så att de kan utföra inspektioner vid anlägg-ningen, ta prover och samla in all nödvändig information för att deskall kunna fullgöra sina uppgifter enligt detta direktiv.
Artikel 15
Tillgång till information och allmänhetens deltagande i till-
ståndsförfarandet
1. Medlemsstaterna skall se till att den berörda allmänheten på ett
tidigt stadium ges tillfälle att på ett effektivt sätt deltaga i förfarandenför
— meddelande av tillstånd för nya anläggningar,
— meddelande av tillstånd för en väsentlig förändring av verksam-
heten vid en anläggning,
— uppdatering av ett tillstånd för en anläggning eller av villkoren för
en anläggnings tillstånd i enlighet med artikel 13.2 första streck-satsen.
Det förfarande som anges i bilaga V skall tillämpas för sådant delta-
gande.
2. De resultat av utsläppskontrollen som fordras enligt de villkor för
tillstånd som avses i artikel 8 och som den behöriga myndigheten
förfogar över, skall också göras tillgängliga för allmänheten.
3. Kommissionen skall vart tredje år på grundval av uppgifter som
lämnas av medlemsstaterna offentliggöra en förteckning över huvud-
sakliga utsläpp och källorna till dessa. Kommissionen skall fastställa
formen och vilka uppgifter som behövs för att upplysningarna skallkunna överlämnas i överenstämmelse med förfarandet i artikel 19 idetta direktiv.
Kommissionen får även enligt samma förfarande föreslå nödvändiga
åtgärder för att säkerställa att uppgifterna om utsläpp i förteckningensom avses i punkt 1 och uppgifter i andra register och informations-källor om utsläpp är inbördes jämförbara och kompletterar varandra.
4. Punkt 1 - 3 skall tillämpas med de begränsningar som fastställs i
artikel 3.2 och 3.3 i direktiv 90/313/EEG.
5. Efter det att ett beslut har fattats skall den behöriga myndigheten i
vederbörlig ordning informera allmänheten och göra följande informa-
tion tillgänglig för allmänheten:
a) Beslutets innehåll, inbegripet en kopia av tillståndet och eventuella
villkor och senare uppdateringar.1996L0061 — SV — 25.10.2003 — 002.001 — 11
▼M1
▼B
▼M1
▼M1
b) De skäl och överväganden som beslutet grundar sig på, och även om
förfarandet för allmänhetens deltagande, efter det att den granskatallmänhetens kommentarer och synpunkter.
Artikel 15a
Rätt till rättslig prövning
Medlemsstaterna skall inom ramen för den relevanta nationella lagstift-
ningen se till att de medlemmar av den berörda allmänheten
a) som har ett tillräckligt intresse, eller
b) som hävdar att en rättighet kränks, när detta utgör en förutsättning
enligt en medlemsstats förvaltningsprocessrättsliga lagstiftning,
har rätt att få den materiella eller formella giltigheten av ett beslut, en
handling eller en underlåtenhet som omfattas av bestämmelserna omallmänhetens deltagande i detta direktiv prövad i domstol eller någotannat oberoende och opartiskt organ som inrättats genom lag.
Medlemsstaterna skall fastställa i vilket skede beslut, handlingar eller
underlåtenhet kan prövas.
Vad som utgör ett tillräckligt intresse och kränkning av en rättighet
skall fastställas av medlemsstaterna, i enlighet med målet att ge denberörda allmänheten en omfattande rätt till rättslig prövning. För detta
ändamål skall det intresse som en icke-statlig organisation som
uppfyller kraven i artikel 1.2 har, anses tillräckligt i den mening somavses i led a i den här artikeln. Sådana organisationer skall också ansesha rättigheter som kan kränkas i den mening som avses i led b i denhär artikeln.
Bestämmelserna i denna artikel skall inte utesluta möjligheten av ett
preliminärt prövningsförfarande inför en förvaltningsmyndighet ochskall inte påverka kravet att de administrativa prövningsförfarandenaskall vara uttömda innan rättsliga prövningsförfaranden får användas,om detta krav finns enligt den nationella lagstiftningen.
Sådana förfaranden skall vara rättvisa, snabba och inte oöverkomligt
kostsamma.
För att främja den faktiska tillämpningen av bestämmelserna i denna
artikel skall medlemsstaterna se till att praktisk information om rätten
till rättslig prövning i domstol och i administrativ ordning görstillgänglig för allmänheten.
Artikel 16
Utbyte av information
1. För att få till stånd ett informationsutbyte skall medlemsstaterna
vidta nödvändiga åtgärder för att vart tredje år, och första gångeninom 18 månader från den dag då detta direktiv börjar tillämpas, tillkommissionen överlämna representativa uppgifter om tillgängligagränsvärden för de kategorier av verksamheter som anges i bilaga Ioch, i förekommande fall, den bästa tillgängliga teknik som ligger till
grund för dessa värden, särskilt i enlighet med artikel 9. Vid senare
rapporteringstillfällen skall uppgifterna kompletteras i enlighet med deförfaranden som anges i tredje stycket i denna artikel.
2. Kommissionen skall organisera informationsutbytet mellan
medlemsstaterna och de berörda industrierna om bästa tillgängliga
teknik, om därmed sammanhängande föreskrifter om utsläppskontrolloch om utvecklingen i dessa båda hänseenden. Kommissionen skallvart tredje år offentliggöra resultaten av informationsutbytet.
3. Rapporter om genomförandet av detta direktiv och dess effekti-
vitet jämfört med andra av gemenskapens styrmedel för miljöskyddskall utarbetas i enlighet med artiklarna 5 och 6 i direktiv 91/692/EEG. Den första rapporten skall omfatta treårsperioden efter det datumför genomförande som avses i artikel 21 i detta direktiv. Kommissionenskall överlämma rapporten till rådet samt vid behov föreslå åtgärder.1996L0061 — SV — 25.10.2003 — 002.001 — 12
▼B
▼B
4. Medlemsstaterna skall upprätta eller utse den eller de myndig-
heter som skall ansvara för informationsutbytet i enlighet med punkt 1- 3 och underrätta kommissionen om detta.
Artikel 17
Gränsöverskridande verkningar
1. Om en medlemsstat konstaterar att driften av en anläggning kan
få en betydande, negativ inverkan på miljön i en annan medlemsstat,eller om en medlemsstat som kan komma att påverkas i betydandeomfattning begär detta, skall den medlemsstat inom vars territoriumansökan om tillstånd enligt artikel 4 eller artikel 12.2 lämnades in till
den andra medlemsstaten överlämna de uppgifter som skall lämnas
eller hållas tillgängliga enligt bilaga V, samtidigt som den ställer dessatill förfogande för medborgarna i den egna medlemsstaten. Dessauppgifter utgör grunden för de samråd som är nödvändiga inom ramenför de bilaterala relationerna mellan de två medlemsstaterna enligt prin-cipen om ömsesidighet och lika behandling.
2. Inom ramen för sina bilaterala relationer skall medlemsstaterna se
till att ansökningarna i de fall som anges i punkt 1 också hålls tillgäng-liga för allmänheten i den medlemsstat som kan komma att beröras, såatt denna kan ta ställning i detta hänseende innan den behörigamyndigheten fattar sitt beslut.
3. Resultatet av eventuella samråd i enlighet med punkterna 1 och 2
skall beaktas när den behöriga myndigheten fattar ett beslut omansökan.
4. Den behöriga myndigheten skall informera medlemsstater med
vilka samråd har hållits i enlighet med punkt 1 om det beslut somfattats beträffande ansökan och skall till dessa överlämna den informa-tion som avses i artikel 15.5. Dessa medlemsstater skall vidtanödvändiga åtgärder för att se till att denna information görs tillgängligpå lämpligt sätt för den berörda allmänheten på det egna territoriet.
Artikel 18
Gemenskapens utsläppsgränsvärden
1. Rådet skall på förslag av kommissionen, i enlighet med de förfa-
randen som föreskrivs i fördraget, fastställa utsläppsgränsvärden för dekategorier av anläggningar som avses i bilaga I med undantag av deavfallsdeponier som avses i kategorierna 5.1 och 5.4 i den bilagan,och för de förorenande ämnen som avses i bilaga III, för vilka behovet
av insatser på gemenskapsnivå har fastställts, särskilt på grundval av
det informationsutbyte som avses i artikel 16.
2. I avsaknad av utsläppsgränsvärden på gemenskapsnivå som
fastställs i enlighet med detta direktiv, skall relevanta
utsläppsgränsvärden enligt de direktiv som nämns i bilaga II och i
andra gemenskapsregler tillämpas på de anläggningar som anges ibilaga I som miniminivåer för utsläppsgränsvärden enligt detta direktiv.
För de avfallsdeponier som avses i artikel 5.1 och 5.4 i bilaga I skall de
tillämpliga tekniska föreskrifterna fastställas med iakttagande av rådetsdirektiv 96/61/EG av den om deponering av avfall.
Artikel 19
Kommittéförfarandet enligt artikel 15.3
Kommissionen skall biträdas av en kommitté som skall bestå av
företrädare för medlemsstaterna och ha kommissionens företrädare
som ordförande.
Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till
åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom det tid som1996L0061 — SV — 25.10.2003 — 002.001 — 13
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼B
ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Den
skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 148.2 ifördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av
kommissionen. Medlemsstaternas röster skall vägas enligt bestämmel-
serna i samma artikel. Ordföranden får inte rösta.
Kommissionen skall själv anta förslaget om det är förenligt med
kommitténs yttrande.
Om beslutet inte är förenligt med kommitténs yttrande eller om inget
yttrande avges, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet vilkaåtgärder som skall vidtas. Rådet skall fatta sitt beslut med kvalificeradmajoritet.
Om rådet inte har fattat något beslut vid utgången av en period på tre
månader från det att förslaget mottagits, skall kommissionen själv
besluta att de föreslagna åtgärderna skall vidtas.
Artikel 20
Övergångsbestämmelser
1. Bestämmelserna i direktiv 84/360/EEG och i artiklarna 3 och 5,
6.3 och 7.2 i direktiv 76/464/EEG samt tillämpliga bestämmelser om
tillståndsförfaranden i de direktiv som anges i bilaga II skall, utan att
det påverkar de undantag som föreskrivs i direktiv 88/609/EEG, tillä-mpas på befintliga anläggningar för de verksamheter som avses ibilaga I till dess att de nödvändiga åtgärder som avses i artikel 5 i dettadirektiv har vidtagits av de behöriga myndigheterna.
2. Relevanta bestämmelser om tillstånd i de direktiv som anges i
föregående punkt 1 skall upphöra att tillämpas på nya anläggningarför de verksamheter som avses i bilaga I från och med den dag somdetta direktiv börjar tillämpas.
3. Direktiv 84/360/EEG skall upphöra att gälla elva år efter det här
direktivets ikraftträdande.
Så snart som de åtgärder som föreskrivs i artiklarna 4, 5 eller 12 har
vidtagits för en anläggning, skall det undantag som föreskrivs i artikel6.3 i direktiv 76/464/EEG inte längre gälla för de anläggningar somavses i detta direktiv.
Rådet skall, på förslag av kommissionen, vid behov ändra relevanta
bestämmelser i de direktiv som anges i bilaga II för att anpassa demtill kraven i detta direktiv före det datum för upphävande av direktiv84/360/EEG som avses i första stycket.
Artikel 21
Genomförande
1. Medlemsstaterna skall anta de bestämmelser i lagar och andra
författningar som är nödvändiga ►
C1för att kunna följa detta direktiv
senast tre år efter det att det har trätt i kraft ◄. De skall omedelbart
underrätta kommissionen om detta.
När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en
hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när
de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningarna skallgöras skall varje medlemsstat själv utfärda.
2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texten till de
väsentliga bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar på det
område som omfattas av detta direktiv.
Artikel 22
Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har
offentliggjorts.
Artikel 23
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.1996L0061 — SV — 25.10.2003 — 002.001 — 14
▼B
BILAGA I
KATEGORIER AV INDUSTRIELL VERKSAMHET
1. Anläggningar eller delar av anläggningar som används för forskning,
utveckling och experiment med nya produkter och processer omfattas inte
av detta direktiv.
2. Nedanstående tröskelvärden hänför sig vanligen till produktionskapacitet
eller avkastning. Om samma näringsidkare bedriver flera slag av verksamhet
som omfattas av samma rubriki en och samma anläggning eller på en och
samma plats, adderas produktionskapaciteten för dessa slag av verksamhet.
1.Industrier inom energisektorn
1.1 Förbränningsanläggningar med installerad tillförd effekt av mer än
50 MW(1).
1.2 Olje- och gasraffinaderier.1.3 Koksverk.1.4 Anläggningar för överföring av kol till gas- och vätskeformiga produkter.
2.Produktion och omvandling av metaller
2.1 Anläggningar för rostning och sintring av metallhaltig malm, inbegripet
svavelhaltig malm.
2.2 Anläggningar för produktion av råjärn eller stål (primär eller sekundär
smältning), inklusive utrustning för kontinuerlig gjutning, med en kapacitet
som överstiger 2,5 ton per timme.
2.3 Anläggningar för behandling av järnbaserade metaller
a) genom varmvalsning med en kapacitet som överstiger 20 bruttoton stål
per timme,
b) genom hammarsmide där slagkraften per hammare överstiger 50 kJ och
när den använda värmeeffekten överstiger 20 MW,
c) genom anbringande av skyddsbeläggningar av smält metall med en
inmatning som överstiger 2 bruttoton stål per timme.
2.4 Järn- och stålgjuterier med en produktionskapacitet som överstiger 20 ton
per dygn.
2.5 Anläggningar
a) för produktion av icke-järnmetaller utifrån malmer, slig eller sekundärt
råmaterial genom metallurgiska, kemiska eller elektrolytiska processer,
b) för smältning, inklusive framställning av legeringsmetaller, av icke-
järnmetaller inklusive återvinningsprodukter, (färskning, formgjutningetc.) med en smältningskapacitet som överstiger 4 ton per dygn för bly
och kadmium eller 20 ton per dygn för övriga metaller.
2.6 Anläggningar för ytbehandling av metaller och plaster som använder en
elektrolytisk eller kemisk process där behandlingsbaden har en volym som
överstiger 30 m
3.
3.Mineralindustri
3.1 Anläggningar för produktion av klinker (cement) i roterugn med en produk-
tionskapacitet som överstiger 500 ton per dygn, eller av kalk i roterugn med
en produktionskapacitet som överstiger 50 ton per dygn, eller i andra typer
av ugnar med en produktionskapacitet som överstiger 50 ton per dygn.
3.2 Anläggningar för produktion av asbest och för tillverkning av asbestbase-
rade produkter.
3.3 Anläggningar för produktion av glas inklusive sådana som är avsedda för
tillverkning av glasfibrer, med en smältningskapacitet som överstiger 20
ton per dygn.
3.4 Anläggningar för smältning av mineraler, inklusive sådana för tillverkning
av mineralull, med en smältningskapacitet som överstiger 20 ton per dygn.1996L0061 — SV — 25.10.2003 — 002.001 — 15
(1) De materiella kraven i direktiv 88/609/EEG för befintliga anläggningar skall fortsätta
att gälla till och med den 31 december 2003.
▼B
3.5 Anläggningar för tillverkning av keramiska produkter genom bränning, i
synnerhet takpannor, tegel, eldfast sten, kakel, stengods eller porslin med
en produktionskapacitet som överstiger 75 ton per dygn, och/eller en ugns-
kapacitet som överstiger 4 m3och med en satsningsdensitet på mer än
300 kg per m3.
4.Kemiskindustri
Produktion enligt verksamhetskategorierna i punkt 4 avser tillverkning av de
ämnen eller grupper av ämnen som anges i punkt 4.1 - 4.6 där tillverk-
ningen omfattar kemiska reaktioner och sker i industriell skala.
4.1 Kemiska fabriker för framställning av kemiska, organiska produkter som
t.ex.
a) kolväten, (linjära eller cykliska, mättade eller omättade, alifatiska eller
aromatiska),
b) syreinnehållande organiska föreningar, särskilt alkoholer, aldehyder,
ketoner, karboxylsyror, estrar, acetater, etrar, peroxider, epoxihartser,
c) svavelinnehållande organiska föreningar,
d) kväveinnehållande organiska föreningar, särskilt aminer, amider,
nitronyl- och nitroföreningar, nitra-föreningar, nitriler, cyanater, isocya-
nater,
e) fosfororganiska föreningar,
f) halogenerade kolväten,
g) metallorganiska föreningar,
h) basplaster och andra polymerer (polymerer, syntetfibrer, regenererad
cellulosa),
i) syntetgummi,
j) färgämnen och pigment,
k) ytaktiva ämnen och tensider.
4.2 Kemiska fabriker för framställning av oorganiska baskemikalier och andra
organiska ämnen såsom
a) gaser, som t.ex. ammoniak, klor eller klorväte, fluor eller fluorväte, kolo-
xider, svavelföreningar, kväveoxider, väte, svaveldioxid, karbonylklorid
(fosgen),
b) syror, kromtrioxid, fluorvätesyra, fosforsyra, salpetersyra, saltsyra,
svavelsyra, oleum, svavelsyrlighet,
c) baser, som t.ex. ammoniumhydroxid, kaliumhydroxid, natriumhydroxid,
d) salter, som t.ex. ammoniumklorid, kaliumklorat, kaliumkarbonat,
natriumkarbonat, perborat, silvernitrat,
e) icke-metaller, metalloxider eller andra oorganiska föreningar som t.ex.
kalciumkarbid, kisel, kiselkarbid.
4.3 Kemiska anläggningar för framställning av gödselmedel baserade på fosfor,
kväve eller kalium.
4.4 Kemiska anläggningar för framställning av bekämpningsmedel.4.5 Kemiska anläggningar med kemisk eller biologisk tillverkning av
läkemedel.
4.6 Kemiska anläggningar för framställning av sprängämnen.
5.Avfallshantering
Utan att detta påverkar artikel 11 i direktiv 75/442/EEG och artikel 3 i
rådets direktiv 91/689/EEG av den 12 december 1991 om farligt avfall (
1):
5.1 Anläggningar för omhändertagande eller återvinning av farligt avfall som
avses i artikel 1.4 i direktiv 91/689/EEG såsom dessa definieras i bilagorna
II A och II B (operationerna R 1, R 5, R 6, R 8 och R 9) i direktiv 75/442/
EEG och i rådets direktiv 75/439/EEG, av den 16 juni 1975 om omhänder-
tagande av spilloljor (2) med en kapacitet som överstiger 10 ton per dygn.1996L0061 — SV — 25.10.2003 — 002.001 — 16
(1) EGT nr L 377, 31.12.1991, s. 20. Direktivet ändrat genom direktiv 94/31/EEG (EGT nr
L 168, 2.7.1994, s. 28).
(2) EGT nr L 194, 25.7.1975, s. 23. Direktivet senast ändrat genom direktiv 91/692/EEG
(EGT nr L 377, 31.12.1991, s. 48).
▼B
5.2 Anläggningar för förbränning av kommunalt avfall som det definieras
genom rådets direktiv 89/369/EEG av den 8 juni 1989 om minskning av
luftförorening från nya kommunala avfallsförbränningsanläggningar (1) och
rådets direktiv 89/429/EEG om minskning av luftförorening från befintliga
kommunala avfallsförbränningsanläggningar (2), med en kapacitet som
överstiger 3 ton per timme.
5.3 Anläggningar för omhändertagande av icke-farligt avfall som det definieras
i bilaga II A i direktiv 75/442/EEG under rubrikerna D8, D9, med en kapa-
citet som överstiger 50 ton per dygn.
5.4 Avfallsdeponier som tar emot mer än 10 ton per dygn eller med en totalka-
pacitet på mer än 25000 ton, med undantag för avfallsdeponier för inert
avfall.
6.Annan verksamhet
6.1 Industriella anläggningar för
a) framställning av pappersmassa av trä eller andra fibrösa material,
b) framställning av papper och papp där produktionskapaciteten överstiger
20 ton per dygn.
6.2 Anläggningar för förbehandling (tvättning, blekning och mercerisering) eller
för färgning av fibrer eller textilier där behandlingskapaciteten överstiger 10
ton per dygn.
6.3 Garverier för en produktion av mer än 12 ton produkter per dygn.6.4 a) Slakterier för en produktion baserad på en slaktvikt som överstiger 50
ton per dygn.
b) Framställning av livsmedel med beredning och behandling av
— animaliska råvaror (förutom mjölk) för en produktion av mer än 75
ton produkter per dygn,
— vegetabiliska råvaror för en produktion av mer än 300 ton produkter
per dygn (kvartalsmedelvärde).
c) Framställning av mjölkprodukter baserad på en invägning av mer än 200
ton per dygn (kvartalsmedelvärde).
6.5 Anläggningar för animaliskt avfall för en produktion baserad på mer än 10
ton råvara per dygn.
6.6 Anläggningar för djurhållning av fjäderfä eller svin, vilka anläggningar
förfogar över mer än
a) 40000 platser för fjäderfä,
b) 2 000 platser för slaktsvin avsedda för produktion (> 30 kg) eller
c) 750 platser för suggor.
6.7 Anläggningar som är avsedda för ytbehandling av material, föremål eller
produkter och som använder organiska lösningsmedel, i synnerhet för appre-
tering, tryckning, bestrykning, avfettning, vattenskyddsimpregnering,
limning, målning, rengöring eller impregnering med en förbrukning av
lösningsmedel som överstiger 150 kg per timme eller mer än 200 t/år.
6.8 Anläggningar för framställning av kol (hårt kol) eller av grafitelektroder
genom bränning eller grafitisering.1996L0061 — SV — 25.10.2003 — 002.001 — 17
(1) EGT nr L 163, 14.6.1989, s. 32.
(2) EGT nr L 203, 15.7.1989, s. 50.
▼B
BILAGA II
FÖRTECKNING ÖVER DE DIREKTIV SOM AVSES I ARTIKLARNA
18.2 OCH 20
1. Direktiv 87/217/EEG om att hindra och minska asbestförorening i miljön
2. Direktiv 82/176/EEG om gränsvärden och kvalitetsmål för kvicksilve-
rutsläpp från kloralkaliindustrin
3. Direktiv 83/513/EEG om gränsvärden och kvalitetsmål för kadmiumutsläpp
4. Direktiv 84/156/EEG om gränsvärden och kvalitetsmål för kvicksilve-
rutsläpp från andra källor än kloralkaliindustrin
5. Direktiv 84/491/EEG om gränsvärden och kvalitetsmål för utsläpp av
hexaklorcyclohexan
6. Direktiv 86/280/EEG om gränsvärden och kvalitetsmål för utsläpp av vissa
farliga ämnen som ingår i förteckning 1 i bilagan till direktiv 76/464/EEG,
senast ändrat genom direktiv 88/347/EEG och 90/415/EEG om ändring av
bilaga II i direktiv 86/280/EEG
7. Direktiv 89/369/EEG om förhindrande av luftförening från nya kommunala
avfallsförbränningsanläggningar
8. Direktiv 89/429/EEG om minskning av luftförorening från befintliga
kommunala avfallsförbränningsanläggningar
9. Direktiv 94/67/EEG om förbränning av farligt avfall
10. Direktiv 92/112/EEG om åtgärder för harmonisering av programmen för att
minska och slutligen eliminera förorening genom avfall från titandioxidin-
dustrin
11. Direktiv 88/609/EEG om begränsning av utsläpp till luften av vissa förore-
ningar från stora förbränningsanläggningar, ändrat genom direktiv 94/66/EG
12. Direktiv 76/464/EEG om förorening genom utsläpp av vissa farliga ämnen i
gemenskapens vattenmiljö
13. Direktiv 75/442/EEG om avfall, ändrat genom direktiv 91/156/EEG14. Direktiv 75/439/EEG om omhändertagande av spilloljor
15. Direktiv 91/689/EEG om farligt avfall1996L0061 — SV — 25.10.2003 — 002.001 — 18
▼B
BILAGA III
ORIENTERANDE FÖRTECKNING ÖVER DE VIKTIGASTE OCH
FÖRORENANDE ÄMNEN SOM OBLIGATORISKT SKALL BEAKTAS
OM DE ÄR RELEVANTA FÖR FASTSTÄLLANDET AV
GRÄNSVÄRDEN FÖR UTSLÄPP
LUFT
1. Svaveldioxider och andra svavelföreningar
2. Kväveoxider och andra kväveföroreningar
3. Kolmonoxid4. Flyktiga organiska föreningar5. Metaller och deras föreningar
6. Stoft
7. Asbest (partiklar, fibrer)8. Klor och dess föreningar
9. Fluor och dess föreningar
10. Arsenikoch dess föreningar11. Cyanider
12. Ämnen och beredningar för vilka det har påvisats att de har cancerogena
eller mutagena egenskaper eller via luften kan påverka fortplantningen
13. Polyklorerade dibenso-p-dioxiner och polyklorerade dibensofuraner.
VATTEN
1. Organiska halogenföreningar och ämnen som kan bilda sådana föreningar i
vattenmiljö
2. Organiska fosforföreningar3. Organiska tennföreningar
4. Ämnen och beredningar för vilka det har påvisats att de har cancerogena
och mutagena egenskaper eller via vattenmiljön kan påverka fortplantningen
eller fortplantningen i vattenmiljö
5. Svårnedbrytbara kolväten och svårnedbrytbara och bioackumulerbara orga-
niska, toxiska ämnen
6. Cyanider
7. Metaller och deras föreningar8. Arsenikoch dess föreningar
9. Biocider och växtskyddsmedel
10. Suspenderande ämnen11. Ämnen som orsaker eutrofiering (i synnerhet nitrater och fosfater)
12. Syretärande ämnen (mätbara med hjälp av parametrar som t.ex. BOD och
COD)1996L0061 — SV — 25.10.2003 — 002.001 — 19
▼B
BILAGA IV
Överväganden som skall göras generellt och i enskilda fall vid fastställande av
vad som är bästa tillgängliga teknik i enlighet med artikel 2.11, varvid hänsyn
skall tas till nyttan med en åtgärd och till kostnaden för den liksom till försiktig-
hetsprincipen och till principen om förebyggande åtgärder.
1. Användning av avfallssnål teknik
2. Användning av ämnen som är mindre farliga3. Främjande av återvinning och återanvändning av utsläppta ämnen som
används i processen och, i förekommande fall, av avfall
4. Jämförbara processer, utrustning eller driftssätt som med framgång har
provats ut i industriell skala
5. Tekniska framsteg och utvecklingen av vetenskapliga kunskaper6. Beskaffenhet, effekt och mängd på berörda utsläpp7. Datum för nya eller befintliga anläggningars igångsättning
8. Erforderlig tid för att installera bästa tillgänglig teknik
9. Hushållning med råvaror (inklusive vatten) och energieffektivitet
10. Behovet att förebygga eller minimera den samlade miljöpåverkan som
utsläppen innebär eller riskerar att innebära
11. Behovet att förebygga olyckor och att minska deras miljökonsekvenser12. Upplysningar som offentliggörs av kommissionen i överensstämmelse med
artikel 16.2 eller av internationella organisationer1996L0061 — SV — 25.10.2003 — 002.001 — 20
▼M1
BILAGA V
Allmänhetens deltagande i beslutsprocesser
1. Allmänheten skall informeras (genom offentliga meddelanden eller på annat
lämpligt sätt, t.ex. med hjälp av elektroniska medier när sådana är tillgäng-
liga) om följande på ett tidigt stadium under beslutsprocessen och senast så
snart som information rimligen kan ges:
a) Ansökan om tillstånd eller, i förekommande fall, ett eventuellt förslag om
uppdatering av tillstånd eller tillståndsvillkor i enlighet med artikel 15.1,
inbegripet de uppgifter som anges i artikel 6.1.
b) I förekommande fall, uppgift om att beslutet föregåtts av en nationell eller
gränsöverskridande miljökonsekvensbeskrivning eller av samråd mellan
medlemsstaterna i enlighet med artikel 17.
c) Uppgifter om vilka myndigheter som är behöriga att fatta beslut, från
vilka relevant information kan erhållas och till vilka synpunkter eller
frågor kan lämnas in samt om tidsfristerna för att överlämna synpunkter
eller frågor.
d) Vilka beslut som kan komma att fattas eller, i förekommande fall, utkastet
till beslut.
e) I förekommande fall, uppgifter om förslaget om uppdatering av tillstånd
eller tillståndsvillkor.
f) Uppgift om när och var eller på vilket sätt relevant information kommer
att göras tillgänglig.
g) Närmare bestämmelser om allmänhetens deltagande och om samråd i
enlighet med punkt 5.
2. Medlemsstaterna skall, inom lämpliga tidsramar, se till att den berörda
allmänheten får tillgång till följande:
a) I enlighet med den nationella lagstiftningen, de viktigaste rapporter och
utlåtanden som har lämnats till den eller de behöriga myndigheterna vid
den tidpunkt då den berörda allmänheten informerades i enlighet med
punkt 1.
b) I enlighet med bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets direktiv
2003/4/EG av den 28 januari 2003 om allmänhetens tillgång till miljöin-
formation (1), annan information än den som avses i punkt 1 i den här
bilagan, som är relevant för beslutet i enlighet med artikel 8 och som
blir tillgänglig efter det att den berörda allmänheten har informerats i
enlighet med punkt 1 i den här bilagan.
3. Den berörda allmänheten skall ha rätt att yttra sig till den behöriga myndig-
heten innan beslut fattas.
4. Resultatet av de samråd som har hållits i enlighet med denna bilaga skall
beaktas på vederbörligt sätt vid beslutsfattandet.
5. Närmare bestämmelser om information till allmänheten (till exempel genom
affischering inom ett visst område eller offentliggörande i lokalpressen) och
om samråd med den berörda allmänheten (till exempel skriftligen eller
genom offentlig utfrågning) skall fastställas av medlemsstaterna. För de olika
etapperna skall det fastställas rimliga tidsramar som ger tillräckligt med tid
för att informera allmänheten och för den berörda allmänheten att förbereda
sig och på ett effektivt sätt delta under beslutsprocessen på miljöområdet i
enlighet med bestämmelserna i denna bilaga.1996L0061 — SV — 25.10.2003 — 002.001 — 21
(1) EUT L 41, 14.2.2003, s. 26.