2913/92 - - - I
1Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 2913/92
av den 12 oktober 1992
om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen
(EGT nr L 302, 19.10.1992, s. 1)
Ändrad genom:
Officiella tidning
nr sida datum
Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 82/97 av den 19 december
1996L 17 1 21.1.1997
Ändrad genom:
A1 Anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige C 241 239 29.8.1994
(anpassad genom rådets beslut 95/1/EG, Euratom, EKSG) L 1 181 1.1.1995
Rättad genom:
C1 Rättelse, EGT nr L 179, 8.7.1997, s. 11 (82/97)
2913/92 - - - I
IRÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 2913/92
av den 12 oktober 1992
om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT
DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeis-
ka ekonomiska gemenskapen, särskilt artiklarna 28, 100a
och 113 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag (1),
i samarbete med Europaparlamentet (2),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs ytt-
rande (3), och
med beaktande av följande:
Gemenskapen bygger på en tullunion. För att främja in-
tressena för både marknadsaktörerna inom gemenskapen
och tullmyndigheterna är det lämpligt att samla alla tull-
bestämmelser, som för närvarande finns i ett stort antal
gemenskapsförordningar och gemenskapsdirektiv, i en tull-
kodex. Denna åtgärd är av grundläggande betydelse för
den inre marknaden.
En sådan gemenskapstullkodex (nedan kallad “kodex”
måste innehålla gällande tullagstiftning. Det är emellertid
lämpligt att ändra denna lagstiftning för att göra den mera
enhetlig, förenkla den och avhjälpa vissa brister som fortfa-
rande finns, i syfte att få en fullständig gemenskapslagstift-
ning på området.
Med utgångspunkt i den inre marknadens principer måste
kodexen innehålla de allmänna regler och förfaranden som
behövs för att säkerställa genomförandet av tulltaxebestäm-
melser och andra bestämmelser som införs på gemenskaps-
nivå i samband med handeln med varor mellan gemenska-
pen och tredje land. Kodexen måste bland annat omfatta
åtgärder som rör den gemensamma jordbrukspolitiken och
handelspolitiken med beaktande av vad dessa kräver.
Det förefaller tillrådligt att påpeka att denna kodex skall
tillämpas utan att det påverkar tillämpningen av särskilda
bestämmelser på andra områden. Sådana särskilda regler
kan förekomma eller införas i samband med bl.a. lagstift-
ning som rör jordbruk, statistik, handelspolitik eller egna
tillgångar.
(1) EGT nr C 128, 23.5.1990, s. 1.
(2) EGT nr C 72, 18.3.1991, s. 176, och beslut av den 16 sep-
tember 1992.
(3) EGT nr C 60, 8.3.1991, s. 5.
2913/92 - - - I
IIFör att garantera jämvikt mellan å ena sidan tullmyndighe-
ternas behov av att säkerställa en korrekt tillämpning av
tullagstiftningen och å andra sidan marknadsaktörernas rätt
till rättvis behandling, måste de nämnda myndigheterna
bl.a. få omfattande kontrollbefogenheter och marknadsak-
törerna måste få överklagningsrätt. Genomförandet av ett
system med överklagningsrätt i tullfrågor kommer att kräva
att Förenade kungariket (Storbritannien och Nordirland)
inför nya administrativa förfaranden som inte kan träda i
kraft före den 1 januari 1995.
Med hänsyn till utrikeshandelns utomordentliga betydelse
för gemenskapen, bör tullformaliteter och tullkontroller av-
skaffas eller åtminstone inskränkas så mycket som möjligt.
Det är viktigt att säkerställa en enhetlig tillämpning av
denna kodex och att i detta syfte fastställa ett gemenskaps-
förfarande, som gör det möjligt att besluta om förfaranden
för att genomföra kodexen inom lämplig tid. En tullkodex-kommitté bör inrättas för att säkerställa ett nära och effek-
tivt samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen
på detta område.
När beslut fattas om nödvändiga åtgärder för att genomfö-
ra denna kodex, måste största möjliga försiktighet iakttas
för att förhindra varje form av bedrägeri eller oegentlighet
som kan tänkas få en negativ inverkan på de Europeiska
gemenskapernas allmänna budget.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
2913/92 - - - I
1AVDELNING I
ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
KAPITEL 1
RÄCKVIDD OCH GRUNDLÄGGANDE DEFINITIONER
Artikel 1
T ullagstiftningen skall bestå av denna kodex och de be-
stämmelser på gemenskapsnivå eller nationell nivå som an-
tas för att genomföra den. Utan att det påverkar tillämp-
ningen av särskilda bestämmelser som fastställs på andra
områden gäller kodexen för
— handeln mellan gemenskapen och tredje land,
— varor som omfattas av Fördraget om upprättandet av
Europeiska kol- och stålgemenskapen, Fördraget om
upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen
och Fördraget om upprättandet av Europeiska atom-
energigemenskapen.
Artikel 2
1. Om inte något annat bestäms, antingen genom inter-
nationella konventioner eller sedvana med begränsad geo-
grafisk och ekonomisk räckvidd eller genom ensidiga ge-
menskapsåtgärder, skall gemenskapens tullagstiftning
tillämpas enhetligt inom hela gemenskapens tullområde.
2. Vissa av tullagstiftningens bestämmelser får också till-
lämpas utanför gemenskapens tullområde inom ramen för
antingen särskilda föreskrifter eller internationella konven-
tioner.
Artikel 3
1. Gemenskapens tullområde omfattar
— Belgiens territorium,
— Danmarks territorium utom Färöarna och Grönland,
— T ysklands territorium utom ön Helgoland och Büsing-
ens territorium (Fördraget av den 23 november 1964
mellan Förbundsrepubliken T yskland och Schweiziska
Edsförbundet),
— Greklands territorium,
— Spaniens territorium utom Ceuta och Melilla,
— Franska republikens territorium, med undantag av de
utomeuropeiska territorierna Saint Pierre och Mique-
lon och Mayotte,
— Irlands territorium,2913/92
95/1/EG, Euratom, EKSG
82/97
95/1/EG, Euratom, EKSG
2913/92 - - - I
2— Italiens territorium utom kommunerna Livigno och
Campione d’Italia samt det territorialvatten i Lugano-
sjön som finns mellan stranden och statsgränsen för
området mellan Ponte T resa och Porto Ceresio,
— Luxemburgs territorium,
— Nederländernas territorium i Europa,
— Österrikes territorium,
— Portugals territorium,
— Republiken Finlands territorium,
— Sveriges territorium,
— det territorium som tillhör Förenade kungariket
Storbritannien inklusive Nordirland, öarna i Engelska
kanalen och Isle of Man.
2. Furstendömet Monacos territorium, som det definie-ras i den tullkonvention som undertecknades i Paris den 18
maj 1963 ( Franska republikens officiella tidning av den 27
september 1963, s. 8679), skall med beaktande av den kon-ventionen också anses utgöra en del av gemenskapens tul-
lområde, trots att det är beläget utanför Franska republi-
kens territorium.
3. Gemenskapens tullområde skall innefatta territorial-vatten, inre farvatten samt luftrum som hör till medlems-
staterna och till de territorier som anges i punkt 2 med
undantag av territorialvattnen, de inre farvattnen och luft-
rummet för de territorier som inte ingår i gemenskapens
tullområde enligt punkt 1.
Artikel 4
I denna kodex används följande beteckningar med de bety-
delser som här anges:
1) person:
—e n f y s i s k p e r s o n ,
— en juridisk person,
— en sammanslutning av personer som tillerkänns
rättskapacitet utan att vara juridiska personer,
om det är möjligt enligt gällande lagstiftning.
2) person etablerad i gemenskapen:
— beträffande fysiska personer, varje person som
normalt är bosatt där,
— beträffande juridiska personer och sammanslut-
ningar av personer, varje person som har sitt sä-
te, sitt huvudkontor eller ett fast driftställe i ge-
menskapen.95/1/EG, Euratom, EKSG
82/97
95/1/EG, Euratom, EKSG
82/97
2913/92
2913/92 - - - I
33) tullmyndigheter: myndigheter som bl.a. har ansvar för
tillämpningen av tullagstiftningen.
4) tullkontor : alla tullkontor vid vilka alla eller några av
de formaliteter som fastställts i tullagstiftningen kan
fullgöras.
5) beslut: varje förvaltningsåtgärd av tullmyndigheterna i
fråga om tullagstiftningen för att ta ställning i ett visst
fall, då denna åtgärd får rättslig verkan för en eller
flera särskilda eller identifierbara personer. Denna
term täcker bl.a. bindande besked enligt artikel 12.
6) tullstatus : varornas status som gemenskapsvaror eller
icke-gemenskapsvaror.
7) gemenskapsvaror:
— varor som i sin helhet har framställts inom ge-
menskapens tullområde enligt villkoren i artikel
23 och inte innehåller varor som importerats från
länder eller territorier som inte utgör en del avgemenskapens tullområde. V aror som framställs
av varor som hänförs till ett suspensivt tullar-
rangemang anses inte vara gemenskapsvaror, när
det rör sig om fall som enligt kommittéförfaran-
det har fastställts ha särskild ekonomisk betydel-
se
— varor som importerats från länder eller territori-
er som inte utgör en del av gemenskapens tul-
lområde och som övergår till fri omsättning,
— varor som har framställts inom gemenskapens
tullområde, antingen endast av varor enligt andra
strecksatsen eller av varor enligt första och andra
strecksatserna.
8) icke-gemenskapsvaror: andra varor än de som anges i
punkt 7.
Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 163
och 164 skall gemenskapsvaror förlora sin status som
sådana varor, när de faktiskt förs ut från gemenska-
pens tullområde.
9) tullskuld: en persons skyldighet att erlägga den im-
porttull (tullskuld vid import) eller den exporttull
(tullskuld vid export) som gäller för särskilda varor
enligt gällande gemenskapsbestämmelser.2913/92
82/97
82/97
2913/92
2913/92 - - - I
410) importtullar:
— tullar och avgifter med motsvarande verkan vilka
skall betalas vid import av varor,
— avgifter vid import som införts enligt den
gemensamma jordbrukspolitiken eller enligt sär-
skilda ordningar för vissa varor som tillverkats
genom bearbetning av jordbruksprodukter.
11) exporttullar:
— tullar och avgifter med motsvarande verkan vilka
skall betalas vid export av varor,
— avgifter vid export som införts enligt den
gemensamma jordbrukspolitiken eller enligt sär-
skilda ordningar för vissa varor som tillverkats
genom bearbetning av jordbruksprodukter.
12) gäldenär: varje person som har betalningsansvar för
en tullskuld.
13) tullmyndigheternas övervakning: varje allmän åtgärd,
som vidtas av dessa myndigheter i syfte att säkerställa
att tullagstiftningen och, i förekommande fall, andra
bestämmelser, tillämpliga på varor som är föremål för
tullövervakning, iakttas.
14) tullmyndigheternas kontroll: genomförandet av särskil-
da åtgärder, såsom undersökning av varor, kontroll av
att handlingar finns och är äkta, granskning av före-
tags räkenskaper och andra handlingar, undersökning
av transportmedel, undersökning av bagage och andra
varor som personer för med sig samt genomförande
av officiella utredningar och andra liknande åtgärder i
syfte att säkerställa att tullagstiftningen och, i före-
kommande fall, andra bestämmelser, tillämpliga på
varor som är föremål för tullövervakning, iakttas.
15) godkänd tullbehandling:
a) att varor hänförs till ett tullförfarande,
b) att varor förs till en frizon eller ett frilager,
c) att varor återexporteras från gemenskapens tul-
lområde,
d) att varor förstörs,
e) att varor överlåts till statskassan.
16) tullförfarande:
a) övergång till fri omsättning,
b) transitering,
c) lagring i tullager,2913/92
82/97 - - - deleted
82/97 - - - deleted
2913/92 - - - I
5d) aktiv förädling,
e) bearbetning under tullkontroll,
f) temporär import,
g) passiv förädling,
h) export.
17) tulldeklaration: den åtgärd genom vilken en person i
föreskriven form och på föreskrivet sätt anger ett öns-
kemål om att hänföra varor till ett visst tullförfarande.
18) deklarant: d e np e r s o ns o ma v g e re nt u l l d e k l a r a t i o ni
eget namn eller den person i vars namn en tulldekla-
ration avges.
19) uppvisande av varor för tullen: anmälan i föreskriven
form till tullmyndigheterna om att varor har anlänt
till tullkontoret eller till någon annan plats som an-
getts eller godkänts av tullmyndigheterna.
20) frigörande av varor: den åtgärd genom vilken tullmyn-
digheterna gör varor tillgängliga för de ändamål somföreskrivs enligt det tullförfarande som de har hän-
förts till.
21) ansvarig för tullförfarandet: den person för vars räk-
ning en tulldeklaration avgetts eller den person, till
vilken ovannämnda persons rättigheter och skyldighe-
ter i fråga om tullförfarandet har överförts.
22) tillståndshavare: den person som har beviljats ett till-
stånd.
23) gällande bestämmelser: gemenskapsbestämmelser eller
nationella bestämmelser.
24) kommittéförfarande: det förfarande som fastställs eller
anges i artikel 249.
KAPITEL 2
DIVERSE ALLMÄNNA BESTÄMMELSER, SÄRSKILT
BETRÄFFANDE PERSONERS RÄTTIGHETER OCH
SKYLDIGHETER ENLIGT TULLAGSTIFTNINGEN
Avsnitt 1
Rätt att anlita ombud
Artikel 5
1. Enligt de villkor som fastställs i artikel 64.2 och om
inte annat följer av de bestämmelser som antas inom ra-
men för artikel 243.2 b får alla utse ett ombud för sina
kontakter med tullmyndigheterna för att fullgöra de hand-
lingar och formaliteter som fastställs i tullagstiftningen.
2. Detta ombudskap får vara
— direkt, varvid ombudet skall handla i en annan per-
sons namn och för dennes räkning, eller
— indirekt, varvid ombudet skall handla i eget namn
men för en annan persons räkning.2913/92
2913/92 - - - I
6En medlemsstat får begränsa rätten att avge tulldeklaratio-
ner så att ombudet skall vara ett tullombud som bedriver
sin verksamhet inom det landets territorium enligt reglerna
för
— direkt ombudskap eller
—i n d i r e k t o m b u d s k a p .
3. Ett ombud skall vara etablerat i gemenskapen utom i
de fall som avses i artikel 64.2 b och artikel 64.3.
4. Ett ombud skall uppge att han handlar för huvudman-
nens räkning, ange om ombudskapet är direkt eller indi-
rekt och ha fullmakt att handla som ombud.
En person som inte uppger att han handlar i någon annans
namn eller för någon annans räkning eller som uppger att
han handlar i någon annans namn eller för någon annans
räkning utan att ha fullmakt att göra detta, skall anses
handla i eget namn och för egen räkning.
5. T ullmyndigheterna får kräva att den som uppger sig
handla i någon annans namn eller för någon annans räk-
ning styrker sin fullmakt att handla som ombud.
Avsnitt 2
Beslut om tillämpningen av tullagstiftningen
Artikel 6
1. Om en person begär att tullmyndigheterna skall fatta
ett beslut om tillämpningen av tullagstiftningen, skall den
personen tillhandahålla alla upplysningar och handlingarsom dessa myndigheter behöver för att kunna fatta ett be-
slut.
2. Beslutet skall fattas och underrättelse om beslutet ges
till sökanden så snart som möjligt.
Om en framställning om ett beslut görs skriftligen, skall
beslutet fattas inom en tid som fastställs enligt gällande
bestämmelser med början den dag då framställningen mot-
tas av tullmyndigheterna. Sökanden skall skriftligen under-
rättas om beslutet.
Denna tid får dock överskridas om tullmyndigheterna inte
kan fullgöra sin uppgift inom denna tid. I så fall skall des-
sa myndigheter underrätta sökanden om detta innan tiden
gått ut, ange de skäl som berättigar till överskridandet och
ange den ytterligare tid som de bedömer nödvändig för att
kunna fatta ett beslut rörande framställningen.
3. Ett beslut som fattas av tullmyndigheterna skriftligen
och som antingen avslår framställningar eller som innebär
negativa konsekvenser för de personer som det riktas till,
skall ange skälen till beslutet. Ett sådant beslut skall inne-
hålla hänvisning till överklagningsrätten enligt artikel 243.2913/92
2913/92 - - - I
74. Det får föreskrivas att den första meningen i punkt 3
också skall tillämpas på andra beslut.
Artikel 7
Utom i de fall som anges i artikel 244 andra stycket skall
beslut som antagits omedelbart kunna verkställas av tull-
myndigheterna.
Artikel 8
1. Ett beslut som är till förmån för den berörda perso-
nen skall upphävas om det fattats på grundval av felaktiga
eller ofullständiga upplysningar och
— sökanden visste eller rimligen borde ha vetat att upp-
lysningarna var felaktiga eller ofullständiga, och
— detta beslut inte kunde ha fattats på grundval av kor-
rekta eller fullständiga upplysningar.
2. De personer som beslutet riktade sig till skall under-
rättas om dess upphävande.
3. Upphävandet skall gälla från och med den dag då det
upphävda beslutet fattades.
Artikel 9
1. Ett beslut som är till förmån för den berörda perso-
nen skall återkallas eller ändras i andra fall än de som
anges i artikel 8, om ett eller flera av de villkor som fast-
ställts för dess utfärdande inte uppfylldes eller inte längre
uppfylls.
2. Ett beslut som är till förmån för den berörda perso-
nen får återkallas om den person som beslutet riktar sig
till inte uppfyller en förpliktelse som ålagts honom enligt
detta beslut.
3. Den person som beslutet riktar sig till skall underrät-
tas om att det återkallats eller ändrats.
4. Återkallelsen eller ändringen av beslutet skall gälla
från och med den dag då underrättelse skedde. Emellertid
får tullmyndigheterna i undantagsfall och om berättigade
intressen för den person som beslutet var riktat till så krä-
ver, uppskjuta den dag då återkallelsen eller ändringen trä-
der i kraft.
Artikel 10
Artiklarna 8 och 9 skall inte påverka tillämpningen av na-
tionella regler som föreskriver att beslut är ogiltiga eller
förlorar sin giltighet av skäl som inte har samband med
tullagstiftningen.
Avsnitt 3
Upplysningar
Artikel 11
1. V ar och en får begära upplysningar av tullmyndighe-
terna om tillämpningen av tullagstiftningen.2913/92
2913/92 - - - I
8En sådan begäran får avslås om den inte gäller en faktiskt
förestående import- eller exporttransaktion.
2. Upplysningarna skall lämnas kostnadsfritt till sökan-
den. Om särskilda kostnader emellertid har uppstått hos
tullmyndigheterna, särskilt som en följd av analyser av eller
expertutlåtanden om varor eller av varornas återlämnande
till sökanden, får han debiteras det tillämpliga beloppet.
Artikel 12
1. T ullmyndigheterna skall på skriftlig begäran utfärda
bindande klassificeringsbesked eller bindande ursprung-
sbesked och därvid handla i överensstämmelse med kom-
mittéförfarandet.
2. Bindande klassificeringsbesked eller bindande ur-
sprungsbesked skall endast vara bindande för tullmyndighe-
terna gentemot mottagaren beträffande en varas klassificer-
ing enligt tulltaxan eller bestämningen av en varas
ursprung.
Bindande klassificeringsbesked eller bindande ursprung-
sbesked skall vara bindande för tullmyndigheterna endast
beträffande varor för vilka tullformaliteterna fullgörs efter
den dag då dessa myndigheter har lämnat sådana besked.
Vid ursprungsbestämning är formaliteterna en tillämpning
av artiklarna 22 och 27.
3. Den som erhållit dessa besked skall kunna styrka att
det på alla punkter föreligger överensstämmelse
— i klassificeringshänseende: mellan de deklarerade va-
rorna och de som beskrivs i beskeden,
— i ursprungshänseende: mellan å ena sidan de berörda
varorna och de omständigheter som avgör visst ur-
sprung och å andra sidan de varor och omständighe-
ter som beskrivs i beskeden.
4. Bindande besked skall, från och med den dag då de
utfärdades, gälla i sex år när det gäller klassificeringsbes-ked respektive i tre år när det gäller ursprungsbesked.
Utan hinder av artikel 8 skall de upphävas, om de grundas
på oriktiga eller ofullständiga uppgifter från sökanden.
5. Bindande besked skall upphöra att gälla i följande
fall:
a) Klassificeringsbesked skall upphöra att gälla
i) när en förordning har antagits och beskeden inte
längre överensstämmer med den rätt som där-
med fastställs,
ii) när de inte längre är förenliga med tolkningen av
en av de nomenklaturer som avses i artikel 20.62913/92
82/97
2913/92 - - - I
9— antingen på gemenskapsnivå, på grund av
ändringar i de förklarande anmärkningarna
till Kombinerade nomenklaturen eller på
grund av en dom från Europeiska gemens-
kapernas domstol,
— eller på internationell nivå, på grund av ett
klassificeringsuttalande eller en ändring i de
förklarande anmärkningarna till nomenkla-
turen till systemet för harmoniserad varube-
skrivning och kodifiering, vilken antagits av
Världstullorganisationen, vilken upprättades
år 1952 under beteckningen ”T ullsamarbets-
rådet”,
iii) eller när de återkallas eller ändras enligt artikel
9, under förutsättning att denna återkallelse eller
ändring delges innehavaren.
I de fall som avses i enlighet med i och ii skall den
dag då de bindande beskeden upphör att gälla vara
den dag när ovannämnda åtgärder offentliggörs eller,
i fråga om internationella åtgärder, den dag då kom-
missionen offentliggör ett meddelande i Europeiska
gemenskapernas officiella tidning ,s e r i eC .
b) Ursprungsbesked skall upphöra att gälla
i) när en förordning har antagits eller ett avtal slut-
its av gemenskapen och beskeden inte längre
överensstämmer med den rätt som därmed fast-
ställts,
i i ) n ä rd ei n t el ä n g r eä rf ö r e n l i g a
— på gemenskapsnivå, med de förklarande an-
märkningar och yttranden som antagits för
tolkningen av dessa rättsregler eller med en
dom från Europeiska gemenskapernas
domstol,
— på internationell nivå, med det avtal om ur-
sprungsregler som utarbetats inom ramen
för Världshandelsorganisationen (WTO) el-
ler med de förklarande anmärkningar eller
yttranden om ursprung som antagits för
tolkningen av detta avtal,
iii) eller när de återkallas eller ändras enligt artikel
9, under förutsättning att denna återkallelse eller
ändring delges innehavaren i förväg.
I de fall som avses i enlighet med i och ii skall den
dag då de bindande beskeden upphör att gälla vara
den dag som anges när ovannämnda åtgärder offent-
liggörs eller, i fråga om internationella åtgärder, dendag som anges i kommissionens meddelande i Europe-
iska gemenskapernas officiella tidning ,s e r i eC .82/97
2913/92 - - - I
106. Innehavaren av bindande besked som upphör att gälla
i enlighet med punkt 5 a ii, 5 a iii, 5 b ii eller 5 b iii får
fortfarande använda dessa under sex månader från dagen
för offentliggörandet eller delgivningen, om han har slutit
bindande avtal om köp eller försäljning av varorna i fråga
på grundval av de bindande beskeden innan åtgärden an-
togs. Om det gäller produkter för vilka en import-, export-
eller förutfastställelselicens inlämnas när tullformaliteterna
genomförs, ersätts emellertid tiden på sex månader med
licensens giltighetstid.
I de fall som avses i punkt 5 a i och 5 b i får i förordning-
en eller avtalet fastställas en frist, som skall gälla för första
stycket.
7. Klassificering eller ursprungsbestämning som anges i
bindande besked, enligt villkoren i punkt 6, får endast till-
lämpas för att
— fastställa import- eller exporttullar,— beräkna exportbidrag och alla andra belopp som be-
viljas vid import eller export som en del av den ge-
mensamma jordbrukspolitiken,
— använda import-, export- eller förutfastställelselicenser
som skall inlämnas när formaliteterna för godkännan-
de av tulldeklarationen för varorna i fråga genomförs,
under förutsättning att dessa licenser utfärdats på
grundval av ovannämnda besked.
Om det finns risk för att de ordningar som fastställs i den
gemensamma jordbrukspolitiken inte kan genomföras på
ett smidigt sätt, får det dessutom i speciella fall beslutas
om undantag från punkt 6 enligt det förfarande som fast-
ställs i artikel 38 i rådets förordning nr 136/66/EEG av
den 22 september 1966 om den gemensamma organisatio-
nen av marknaden för oljor och fetter (
1) och i motsvaran-
de artiklar i andra förordningar om gemensamma organisa-
tioner av marknaden.
Avsnitt 4
Övriga bestämmelser
Artikel 13
T ullmyndigheterna får, enligt de villkor som anges i gällan-
de bestämmelser, utföra alla de kontroller som de anser
nödvändiga för att säkerställa att tullagstiftningen tillämpas
korrekt.
(1) EGT nr 172, 30.9.1966, s. 3025/66. Förordningen senast
ändrad genom förordning (EG) nr 3290/94 (EGT nr L349, 31.12.1994, s. 105).82/97
C1, EGT nr L 179, 8.7.1997, s. 11
2913/92
2913/92 - - - I
11Artikel 14
För att tillämpa tullagstiftningen skall var och en som är
direkt eller indirekt inblandad i verksamhet som berör
handeln med varor, på tullmyndigheternas begäran och in-
om föreskriven tid, förse tullmyndigheterna med alla nöd-
vändiga dokument och upplysningar, oavsett vilket medium
som används, och ge dem all nödvändig hjälp.
Artikel 15
Alla upplysningar som är av konfidentiell natur eller som
överlämnas på konfidentiell grund skall omfattas av kravet
på tystnadsplikt. De skall inte yppas av tullmyndigheterna
utan uttryckligt tillstånd av den person eller den myndighet
som överlämnat dem. Utlämnande av upplysningar skall
vara tillåtet om tullmyndigheterna är tvungna eller bemyn-
digade att göra detta enligt gällande bestämmelser, särskilt
beträffande dataskydd eller i samband med rättsliga förfa-
randen.
Artikel 16
De berörda personerna skall bevara de handlingar som av-
ses i artikel 14 för att tullmyndigheterna skall kunna kon-
trollera dem under den tid som fastställs i gällande be-
stämmelser och under minst tre kalenderår oavsett vilket
medium som används. Denna tid skall löpa från slutet av
e t tå re n l i g tf ö l j a n d e :
a) Beträffande varor som övergår till fri omsättning un-
der andra omständigheter än dem som avses i b eller
varor som deklarerats för export, från slutet av det år
under vilket deklarationen för övergång till fri omsätt-
ning eller export tas emot.
b) Beträffande varor som övergår till fri omsättning med
en nedsatt importtullsats eller nolltullsats på grund av
deras användning för särskilda ändamål, från slutet av
det år under vilket de upphör att vara föremål för
tullövervakning.
c) Beträffande varor som hänförts till ett annat tullförfa-
rande, från slutet av det år under vilket det aktuella
tullförfarandet slutförs.
d) Beträffande varor som placerats i en frizon eller i ett
frilager, från slutet av det år under vilket de lämnar
det berörda företaget.
Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i
artikel 221.3 andra meningen skall handlingarna, om en
kontroll som utförs av tullmyndigheterna beträffande en
tullskuld visar att den ifrågavarande bokföringsposten mås-
te rättas, bevaras längre än den tid som fastställs i första
stycket och under en tillräckligt lång tid för att rättelsen
skall kunna göras och kontrolleras.2913/92
2913/92 - - - I
12Artikel 17
Om en tid, dag eller tidsfrist är fastställd enligt tullagstift-
ningen för tillämpning av lagstiftningen, skall denna tid in-
te förlängas och denna dag eller denna tidsfrist inte upp-
skjutas såvida inte detta är särskilt föreskrivet i den
berörda lagstiftningen.
Artikel 18
1. Det motvärde i nationell valuta till ecun som skall till-
lämpas för bestämning av varornas tulltaxeklassificering
och av importtullar skall fastställas en gång per månad. De
kurser som skall användas vid denna omräkning skall vara
de som offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella
tidning den näst sista arbetsdagen i månaden. Dessa kurser
skall tillämpas under hela den påföljande månaden.
Om den kurs som tillämpas i början av månaden avviker
med mer än 5 % från den kurs som offentliggjorts den
näst sista arbetsdagen före den 15 i samma månad, skall
emellertid den sistnämnda kursen tillämpas från och med
den 15 till slutet av månaden ifråga.
2. Det motvärde i nationell valuta till ecun som skall till-
lämpas inom ramen för tullagstiftningen i andra fall än de
som avses i punkt 1 skall fastställas en gång per år. De
kurser som skall användas för denna omräkning skall vara
de som offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella
tidning den första arbetsdagen i oktober med tillämpning
från och med den 1 januari påföljande år. Om denna kurs
inte är tillgänglig för en viss nationell valuta, skall för den-
na valuta den kurs tillämpas som gäller den sista dagen då
en kurs för den valutan offentliggjordes i Europeiska ge-
menskapernas officiella tidning.
3. T ullmyndigheterna får uppåt eller nedåt avrunda den
summa som följer av omräkningen till nationell valuta av
ett belopp som fastställts i ecu för andra ändamål än förbestämning av varornas tullklassificering eller av import-
eller exporttullarna.
Beloppet efter avrundningen får inte avvika från det ur-
sprungliga beloppet med mer än 5 %.
T ullmyndigheterna får behålla motvärdet i nationell valuta
oförändrat för ett belopp fastställt i ecu, om omräkningen
av beloppet före avrundningen i samband med den årliga
anpassning som avses i punkt 2, leder till en ändring på
mindre än 5 % av motvärdet i nationell valuta eller till en
sänkning av detta motvärde.2913/92
82/97
2913/92 - - - I
13Artikel 19
Kommittéförfarandet skall användas för att bestämma i vil-
ka fall och under vilka förutsättningar tillämpningen av tul-
lagstiftningen får förenklas.
AVDELNING II
FAKTORER SOM SKALL LÄGGAS TILL GRUND FÖR
TILLÄMPNINGEN AV IMPORTTULLAR ELLER
EXPORTTULLAR OCH ANDRA ÅTGÄRDER SOM
FÖRESKRIVS FÖR VARUHANDELN
KAPITEL 1
DE EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS TULLTAXA OCH
KLASSIFICERINGEN AV VAROR ENLIGT TULLTAXAN
Artikel 20
1. Den tull som lagligen skall betalas om en tullskuld
uppstår skall grundas på Europeiska gemenskapernas tull-taxa.
2. De andra åtgärder som föreskrivs i särskilda gemens-
kapsbestämmelser för varuhandeln skall i förekommande
fall tillämpas enligt varornas klassificering enligt tulltaxan.
3. Europeiska gemenskapernas tulltaxa skall omfatta föl-
jande:
a) Kombinerade nomenklaturen.
b) V arje annan nomenklatur som helt eller delvis grun-
dar sig på Kombinerade nomenklaturen eller som läg-
ger underuppdelningar till denna och som har upprät-
tats genom särskilda gemenskapsbestämmelser med
tanke på tillämpningen av tulltaxebestämmelser som
rör varuhandeln.
c) De avgiftssatser och andra debiteringsgrunder som
vanligen tillämpas på varor som omfattas av den kom-
binerade nomenklaturen beträffande
— tullar, och
—
avgifter vid import enligt den gemensam-
ma jordbrukspolitiken eller enligt de särskilda
ordningar som är tillämpliga på vissa varor som
framställs genom bearbetning av jordbrukspro-
dukter.
d) Bestämmelser om förmånstull enligt avtal som gemen-
skapen har slutit med vissa länder eller grupper av
länder och som föreskriver att förmånsbehandling i
tullhänseende skall medges.
e) Bestämmelser om förmånstull som antagits ensidigt av
gemenskapen med hänsyn till vissa länder, grupper av
länder eller territorier.
f) Autonoma undantagsbestämmelser som föreskriver en
nedsättning av eller befrielse från importtull för vissa
varor.2913/92
82/97 - - - deleted
2913/92 - - - I
14g) Andra tulltaxebestämmelser som anges i annan ge-
menskapslagstiftning.
4. Utan att det påverkar tillämpningen av reglerna för
debiteringar enligt en schablontullsats skall de bestämmel-
ser som avses i punkt 3 d, e och f på deklarantens begäran
gälla i stället för dem som föreskrivs i c, om varorna i
fråga uppfyller de villkor som fastställs genom de först-
nämnda bestämmelserna. En ansökan får inges i efterhand
under förutsättning att tillämpliga villkor är uppfyllda.
5. Om tillämpningen av bestämmelserna i punkt 3 d, e
och f begränsas till en viss importvolym, skall den upphöra
a) i fråga om tullkvoter så snart som den fastställda
gränsen för importvolymen är nådd, och
b) i fråga om tulltak genom beslut av kommissionen.
6. Klassificeringen av en vara enligt tulltaxan skall bestå
i att enligt gällande regler bestämma tillämpligt undernum-
mer
a) i Kombinerade nomenklaturen eller i någon annan
nomenklatur som avses i punkt 3 b, eller
b) i varje annan nomenklatur som helt eller delvis grun-
dar sig på Kombinerade nomenklaturen eller som läg-
ger underuppdelningar till denna och som har upprät-
tats genom särskilda gemenskapsbestämmelser med
tanke på tillämpningen av andra bestämmelser än tull-
taxebestämmelser som rör varuhandeln.
Artikel 21
1. Den gynnsamma behandling i tullhänseende som vissa
varor får åtnjuta som en följd av sin beskaffenhet eller an-
vändning för särskilda ändamål skall underkastas villkor
som fastställs enligt kommittéförfarandet. Om ett tillstånd
krävs, skall artiklarna 86 och 87 tillämpas.
2. Med uttrycket gynnsam behandling i tullhänseende i
punkt 1 avses en nedsättning eller ett upphävande tills vi-
dare av en importtull enligt artikel 4.10, även inom ramen
för en tullkvot.
KAPITEL 2
VARORS URSPRUNG
Avsnitt 1
Ursprung som inte medför förmånsbehandling för varor
Artikel 22
Artikel 23 - 26 definierar ursprung som inte medför för-
månsbehandling av varorna i syfte att2913/92
2913/92 - - - I
15a) tillämpa Europeiska gemenskapernas tulltaxa med un-
dantag av de bestämmelser som avses i artikel 20.3 d
och e,
b) tillämpa andra bestämmelser än de tulltaxebestämmel-
ser som fastställs genom särskilda gemenskapsbestäm-
melser som rör varuhandeln, och
c) upprätta och utfärda ursprungsintyg.
Artikel 23
1. Med varor som har sitt ursprung i ett land avses varor
som i sin helhet framställts i detta land.
2. Med uttrycket varor som i sin helhet framställts i ett
land avses
a) mineralprodukter som utvunnits inom detta land,
b) vegetabiliska produkter som skördats i landet,
c) levande djur som fötts och uppfötts i landet,
d) produkter som erhållits från levande djur som upp-
fötts i landet,
e) produkter från jakt eller fiske som bedrivits i landet,
f) produkter från havsfiske och andra produkter som
hämtats ur havet utanför ett lands territorialvatten av
fartyg som är registrerade eller anmälda för registrer-
ing i landet i fråga och som för detta lands flagga,
g) varor som framställts ombord på fabriksfartyg av pro-
dukter som avses i f och som har sitt ursprung i detta
land under förutsättning att dessa fartyg är registrera-
de eller anmälda för registrering i landet i fråga och
för dess flagga,
h) produkter som tagits upp från havsbottnen eller dess
underliggande lager utanför territorialvattnet under
förutsättning att landet har ensamrätt att exploatera
denna havsbotten eller dess underliggande lager,
i) avfall och skrot som härrör från tillverkningsprocesser
samt begagnade artiklar om de har samlats in i landet
och endast är lämpade för återvinning av råmaterial,
j) varor som har tillverkats i landet uteslutande av såda-
na varor som avses i a - i eller derivat av dessa varor
i alla tillverkningsled.
3. Med uttrycket land i punkt 2 avses även landets terri-
torialvatten.2913/92
2913/92 - - - I
16Artikel 24
V aror vars tillverkning skett inom mer än ett land skall
anses ha sitt ursprung i det land där de genomgick den
sista väsentliga och ekonomiskt berättigade bearbetning el-
ler behandling som skedde i ett företag utrustat för det
ändamålet och som resulterade i tillverkningen av en ny
produkt eller innebar ett viktigt steg i tillverkningen.
Artikel 25
V arje bearbetning eller behandling, i den mån det är fast-
ställt eller i den mån som konstaterade fakta gör det berät-
tigat att anta att det enda syftet med den var att kringgå
de bestämmelser som inom gemenskapen tillämpas på va-
ror från vissa länder, skall under inga omständigheter anses
medföra att de varor som tillverkats på detta sätt får sitt
ursprung, i den mening som avses i artikel 24, i det land
där bearbetningen eller behandlingen genomförs.
Artikel 26
1. T ullagstiftningen eller annan särskild gemenskapslags-
tiftning får föreskriva att ett dokument skall läggas fram
som bevis på varornas ursprung.
2. T rots att detta dokument läggs fram får tullmyndighe-
terna i händelse av allvarliga tvivel begära ytterligare bevis
för att försäkra sig om att uppgiften om ursprunget över-
ensstämmer med reglerna i den relevanta gemenskapslags-
tiftningen.
Avsnitt 2
Ursprung som medför förmånsbehandling för varor
Artikel 27
De villkor som varor skall uppfylla för att erhålla ur-
sprungsstatus, och därmed vara föremål för de åtgärder
som avses i artikel 20.3 d eller e, skall fastställas i reglerna
för ursprung som medför förmånsbehandling.
Dessa regler skalla) i fråga om varor som omfattas av de avtal som avses i
artikel 20.3 d fastställas i dessa avtal, och
b) i fråga om varor som kommer i åtnjutande av de be-
stämmelser om förmånstull som avses i artikel 20.3 e
fastställas enligt kommittéförfarandet.2913/92
2913/92 - - - I
17KAPITEL 3
VARORS VÄRDE FÖR TULLÄNDAMÅL
Artikel 28
Bestämmelserna i detta kapitel skall användas för att fast-
ställa tullvärdet vid tillämpningen av Europeiska gemenska-
pernas tulltaxa och bestämmelser som reglerar särskilda
områden för varuhandel utan anknytning till tulltaxan.
Artikel 29
1. T ullvärdet på importerade varor skall vara transak-
tionsvärdet, det vill säga det pris som faktiskt betalats eller
skall betalas för varorna när de säljs för export till gemen-
skapens tullområde, om nödvändigt justerat enligt artiklar-
na 32 och 33 under förutsättning
a) att köparen fritt får förfoga över varan utan andra
inskränkningar än sådana som
— påbjuds eller krävs i lag eller av de offentliga
myndigheterna i gemenskapen,
— begränsar det geografiska område inom vilket va-
rorna får återförsäljas,
eller
— inte avsevärt påverkar varornas värde,
b) att försäljningen eller priset inte är underkastat ett
villkor eller en ersättning som inte kan åsättas ett be-
stämt värde med avseende på de varor som skall vär-
deras,
c) att förtjänsten från en av köparen vidtagen återförsälj-
ning, avyttring eller användning av varorna inte till
någon del direkt eller indirekt tillfaller säljaren om
inte en lämplig justering kan göras enligt artikel 32,
och
d) att köparen och säljaren inte är närstående eller, om
köparen och säljaren är närstående, att transaktions-
värdet är godtagbart för tulländamål enligt punkt 2.2913/92
2913/92 - - - I
182. a) För att fastställa om transaktionsvärdet är god-
tagbart för tillämpningen av punkt 1, skall det
faktum att köparen och säljaren är närstående
inte i sig vara tillräckligt skäl för att betrakta
transaktionsvärdet som icke godtagbart. Om så
är nödvändigt skall omständigheterna kring för-
säljningen undersökas och transaktionsvärdet
godtas om det närstående förhållandet inte har
påverkat priset. Om tullmyndigheterna, med hän-
syn till de upplysningar som lämnats av deklaran-
ten eller tagits fram på annat sätt, har skäl att
anse att det närstående förhållandet har påverkat
priset, skall de underrätta deklaranten om sina
skäl och ge honom en rimlig möjlighet att yttra
sig. Om deklaranten så begär, skall underrättel-
s e no ms k ä l e ns k es k r i f t l i g e n .
b) Vid en försäljning mellan närstående personer
skall transaktionsvärdet godtas och varorna vär-
deras enligt punkt 1, om deklaranten visar att
detta värde ligger mycket nära ett av följande
värden vid samma eller ungefär samma tidpunkt:
i) T ransaktionsvärdet vid försäljningar av iden-
tiska eller liknande varor för export till ge-
menskapen mellan köpare och säljare som
inte i något särskilt fall är närstående.
ii) T ullvärdet på identiska eller liknande varor
som det fastställs enligt artikel 30.2 c.
iii) T ullvärdet på identiska eller liknande varor
som det fastställs enligt artikel 30.2 d.
Vid tillämpningen av nämnda kriterier skall ve-
derbörlig hänsyn tas till påvisade skillnader i frå-
ga om handelsled, kvantiteter, de kostnadsele-
ment som räknas upp i artikel 32 och kostnader
som säljaren ådragit sig vid försäljningar i vilka
han och köparen inte är närstående och om säl-
jaren inte ådragit sig dessa kostnader vid försälj-
ningar i vilka han och köparen är närstående.
c) De kriterier som anges i b skall användas på
deklarantens begäran och endast i jämförande
syfte. Ersättningsvärden får inte fastställas enligt
nämnda stycke.2913/92
2913/92 - - - I
193. a) Det pris som faktiskt betalats eller skall betalas
utgörs av hela den betalning som erlagts eller
skall erläggas av köparen till säljaren eller till
säljarens fördel för de importerade varorna, och
priset inbegriper alla betalningar som köparen
erlagt eller skall erlägga till säljaren som ett vill-
kor för försäljningen av de importerade varorna
eller till tredje man för att fullgöra en förpliktel-
se för säljaren gentemot denne tredje man. Be-
talningen behöver inte nödvändigtvis ha formen
av en överföring av pengar. Betalning får fullgö-
ras direkt eller indirekt genom bankkreditiv eller
överlåtbara värdepapper.
b) Andra verksamheter, inklusive marknadsföring,
som köparen företagit för egen räkning, än de
för vilka en justering föreskrivs i artikel 32 anses
inte utgöra en indirekt betalning till säljarenäven om de skulle betraktas som förmånliga för
säljaren eller ha företagits på grund av en över-
enskommelse med säljaren. Kostnaderna för des-
sa verksamheter skall inte läggas till det pris som
faktiskt betalats eller skall betalas när tullvärdet
på de importerade varorna fastställs.
Artikel 30
1. Om tullvärdet inte kan fastställas enligt artikel 29,
skall det fastställas genom att punkt 2 a, b, c och d genom-
gås i ordningsföljd fram till det första stycke enligt vilket
det kan fastställas om inte annat följer av förbehållet att
ordningen för tillämpning av c och d skall kastas om på
deklarantens begäran. Det är endast när tullvärdet inte kan
fastställas enligt ett visst stycke som bestämmelserna i näs-
ta stycke, enligt den ordning som fastställs i denna punkt,
kan tillämpas.
2. Det tullvärde som fastställs enligt denna artikel skall
vara
a) transaktionsvärdet på identiska varor som sålts för ex-
port till gemenskapen och exporterats vid samma eller
nästan samma tidpunkt som de varor som skall värde-
ras,
b) transaktionsvärdet på liknande varor som sålts för ex-
port till gemenskapen och exporterats vid samma eller
nästan samma tidpunkt som de varor som skall värde-
ras,
c) det värde som grundas på det styckepris för vilket de
importerade varorna eller identiska eller liknande im-
porterade varor säljs inom gemenskapen i den största
sammanlagda kvantiteten till personer som inte är
närstående säljarna,2913/92
2913/92 - - - I
20d) det beräknade värde som består av summan av
— kostnaden för eller värdet av material och till-
verkning eller annan bearbetning som använts
vid framställningen av de importerade varorna,
— ett belopp för vinst och allmänna omkostnader
som är lika med det som vanligen återfinns vid
försäljning av varor av samma klass eller slag
som de varor som är under värdering och som
tillverkats i exportlandet för export till gemenska-
pen,
— kostnaden för eller värdet på de poster som av-
ses i artikel 32.1 e.
3. Alla ytterligare villkor och regler för tillämpningen av
punkt 2 skall fastställas enligt kommittéförfarandet.
Artikel 31
1. Om tullvärdet för de importerade varorna inte kan
fastställas enligt artikel 29 eller 30, skall det fastställas på
grundval av tillgängliga data inom gemenskapen genom an-
vändning av rimliga medel som är förenliga med följande
principer och allmänna bestämmelser:
— Överenskommelsen om genomförande av artikel VII i
Allmänna tull- och handelsavtalet av år 1994.
— Artikel VII i Allmänna tull- och handelsavtalet av år
1994.
— Bestämmelserna i detta kapitel.
2. Inget tullvärde skall fastställas enligt punkt 1 på
grundval av
a) försäljningspriset i gemenskapen på varor som fram-
ställts inom gemenskapen,
b) ett system som gör det möjligt att för tulländamål
godta det högre av två alternativa värden,
c) varornas pris på hemmamarknaden i exportlandet,
d) en annan produktionskostnad än de beräknade värden
som har fastställts för identiska eller liknande varor
enligt artikel 30.2 d,
e) exportpriser till ett land som inte ingår i gemenska-
pens tullområde,
f) minimitullvärden, eller
g) godtyckliga eller fiktiva värden.2913/92
82/97
82/97
2913/92 - - - I
21Artikel 32
1. Vid fastställandet av tullvärdet enligt artikel 29 skall
följande läggas till det pris som faktiskt har betalats eller
skall betalas för de importerade varorna:
a) Följande kostnader, i den utsträckning de utgör kost-
nader som köparen ådragit sig men inte ingår i det
pris som faktiskt har betalats eller skall betalas för
varorna:
i) Provisioner och mäklararvoden med undantag av
inköpsprovisioner.
ii) Kostnaden för förpackningar som för tulländamål
behandlas gemensamt med varorna i fråga.
iii) Emballeringskostnader, inklusive kostnader för
arbete och material.
b) Värdet av följande varor och tjänster, fördelat på ve-
derbörligt sätt, om de tillhandahållits direkt eller indi-
rekt av köparen utan kostnad eller till nedsatt pris föranvändning i samband med framställning och försälj-
ning för export av de importerade varorna, i den ut-
sträckning detta värde inte ingår i det pris som fak-
tiskt har betalats eller skall betalas:
i) Material, komponenter, delar och liknande artik-
lar som ingår i de importerade varorna.
ii) Verktyg, matriser, formar och liknande artiklar
som använts vid framställningen av de importera-
de varorna.
iii) Material som förbrukats vid framställningen av
de importerade varorna.
iv) Konstruktionsarbete, utvecklingsarbete, konstnär-
ligt arbete, formgivningsarbete, ritningar och skis-
ser som utförts utanför gemenskapen och är nöd-
vändiga för framställningen av de importerade
varorna.
c) Royalties och licensavgifter som avser de varor som
värderas och som köparen skall betala, antingen di-
rekt eller indirekt, som ett villkor för försäljningen av
de varor som värderas, i den mån dessa royalties och
licensavgifter inte ingår i det pris som faktiskt har be-
talats eller skall betalas.
d) Värdet av den del av förtjänsten av varje senare åter-
försäljning, avyttring eller användning av importerade
varor som direkt eller indirekt tillfaller säljaren.
e) i) Kostnaderna för transport och försäkring av de
importerade varorna, och
ii) avgifter för lastning och hantering som hänför sig
till transporten av de importerade varorna
fram till platsen för införsel till gemenskapens tul-
lområde.2913/92
2913/92 - - - I
222. Tillägg till det pris som faktiskt har betalats eller skall
betalas skall enligt denna artikel göras endast på grundval
av objektiva och mätbara uppgifter.
3. Vid fastställandet av tullvärdet skall inga andra tillägg
göras till det pris som faktiskt har betalats eller skall beta-
las än de som föreskrivs i denna artikel.
4. Med uttrycket inköpsprovisioner avses i detta kapitel
de avgifter som en importör betalar till sin agent för tjäns-
ten att denne företräder honom vid inköpet av de varor
som värderas.
5. T rots punkt 1 c skall
a) kostnader för rätten att reproducera de importerade
varorna i gemenskapen inte läggas till det pris som
faktiskt har betalats eller skall betalas för de importe-
rade varorna vid fastställandet av tullvärdet, och
b) betalningar som gjorts av köparen för rätten att distri-
buera eller återförsälja de importerade varorna inteläggas till det pris som faktiskt har betalats eller skall
betalas för de importerade varorna, om dessa betal-
ningar inte är ett villkor för försäljningen av varorna
för export till gemenskapen.
Artikel 33
1. (SIC!) Under förutsättning att följande poster anges
separat från det pris som faktiskt har betalats eller skall
betalas, skall de inte räknas in i tullvärdet:
a) Kostnader för varutransport sedan varorna anlänt till
platsen för införsel till gemenskapens tullområde.
b) Kostnader för arbete med konstruktion, uppförande,
sammansättning, underhåll eller tekniskt bistånd som
utförts efter införseln av importerade varor av indus-
triell natur såsom anläggningar, maskinpark eller ut-
rustning.
c) Räntekostnader enligt en överenskommelse om finan-
siering som ingåtts av köparen och som gäller köpet
av de importerade varorna, oavsett om finansieringen
ombesörjs av säljaren eller av någon annan person,
under förutsättning att överenskommelsen om finansi-
ering har träffats skriftligen och att köparen om så
krävs kan visa att
— sådana varor verkligen säljs till det pris som upp-
ges som det pris som faktiskt har betalats eller
skall betalas, och2913/92
2913/92 - - - I
23— den räntesats som begärts inte överstiger den ni-
vå som är vanlig för dylika transaktioner i det
land där och vid den tidpunkt då finansieringen
ombesörjdes.
d) Kostnader för rätten att reproducera de importerade
varorna i gemenskapen.
e) Inköpsprovisioner.
f) Importtullar eller andra avgifter som skall betalas i
gemenskapen på grund av importen eller försäljningen
av varorna.
Artikel 34
Särskilda regler får fastställas enligt kommittéförfarandet
för att fastställa tullvärdet på datamedier som skall använ-
das i utrustning för databehandling och som innehåller da-
ta eller instruktioner.
Artikel 35
Om faktorer, som används för att fastställa tullvärdet på
varor, uttrycks i en annan valuta än den som används i den
medlemsstat där värderingen görs, skall den växelkurs till-
lämpas som vederbörligen offentliggjorts av behöriga myn-
digheter i medlemsstaten i fråga.
Denna växelkurs skall så noggrant som möjligt återge det
gällande värdet i denna valuta vid affärstransaktioner ut-
tryckt i denna medlemsstats valuta och skall gälla under en
tid som fastställs enligt kommittéförfarandet.
Om någon sådan kurs inte finns skall växelkursen faststäl-
las enligt kommittéförfarandet.
Artikel 36
1. Bestämmelserna i detta kapitel skall inte påverka till-
lämpningen av de särskilda bestämmelserna om fastställan-de av tullvärdet på varor som övergår till fri omsättning
efter att ha hänförts till en annan godkänd tullbehandling.
2. Utan hinder av artiklarna 29, 30 och 31 får tullvärdet
på lättförstörbara varor som vanligen lämnas i konsigna-
tion, på deklarantens begäran fastställas enligt förenklade
regler som fastställs för hela gemenskapen enligt kommit-
téförfarandet.2913/92
2913/92 - - - I
24AVDELNING III
BESTÄMMELSER SOM ÄR TILLÄMPLIGA PÅ VAROR
SOM FÖRTS IN TILL GEMENSKAPENS
TULLOMRÅDE TILL DESS DE HAR HÄNFÖRTS TILL
EN GODKÄND TULLBEHANDLING
KAPITEL 1
INFÖRSEL AV VAROR TILL GEMENSKAPENS
TULLOMRÅDE
Artikel 37
1. V aror som förs in till gemenskapens tullområde skall
underkastas tullövervakning från och med införseln. De får
utsättas för tullmyndigheternas kontroll enligt gällande be-
stämmelser.
2. De skall kvarstå under denna övervakning under den
tid som krävs för att i förekommande fall fastställa deras
tullstatus och i fråga om icke-gemenskapsvaror till dess att
deras tullstatus förändras, de förs in i en frizon eller ett
frilager eller återexporteras eller förstörs enligt artikel 182,
dock utan att detta påverkar tillämpningen av artikel 82.1.
Artikel 38
1. V aror som förs in till gemenskapens tullområde skall
utan dröjsmål av den person som fört in dem till gemen-
skapen befordras via den rutt som tullmyndigheterna när-
mare angivit och enligt deras eventuella anvisningar
a) till det tullkontor som anvisats av tullmyndigheterna
eller till någon annan plats som de anvisat eller god-
känt, eller
b) till en frizon om varorna skall föras in i frizonen di-
rekt
— sjövägen eller med flyg, eller
— landvägen utan att passera genom någon annan
del av gemenskapens tullområde, om frizonens
gräns sammanfaller med landgränsen mellan en
medlemsstat och ett tredje land.
2. Den som tar på sig ansvaret för befordran av varor
efter det att de förts in till gemenskapens tullområde, bl.a.
till följd av omlastning, skall bli ansvarig för att förpliktel-
sen enligt punkt 1 efterlevs.
3. V aror som, även om de fortfarande är utanför gemen-
skapens tullområde, får utsättas för kontroll av en med-
lemsstats tullmyndighet enligt gällande bestämmelser bl.a.
till följd av ett avtal som slutits mellan medlemsstaten och
ett tredje land, skall jämställas med varor som förts in till
gemenskapens tullområde.2913/92
2913/92 - - - I
254. Punkt 1 a skall inte hindra tillämpningen av gällande
bestämmelser för turisttrafik, gränstrafik, posttrafik eller
trafik av försumbar ekonomisk betydelse, förutsatt att tull-
övervakningen och tullens kontrollmöjligheter därigenom
inte äventyras.
5. Punkt 1 - 4 och artikel 39 - 53 skall inte gälla varor
som tillfälligt har lämnat gemenskapens tullområde under
förflyttning mellan två platser inom detta område sjövägen
eller med flyg, under förutsättning att denna befordran har
genomförts som direkttransport via en direkt rutt med re-
guljär luftfart eller fartygslinje utan något uppehåll utanför
gemenskapens tullområde.
Denna bestämmelse skall inte gälla varor som lastats i
hamnar eller på flygplatser i tredje land eller i frihamnar.
6. Punkt 1 skall inte gälla varor ombord på fartyg eller
flygplan som färdas genom medlemsstaternas territorialvat-
ten eller luftrum utan att bestämmelseorten är en hamneller en flygplats i dessa medlemsstater.
Artikel 39
1. Om förpliktelsen i artikel 38.1 på grund av oförutse-
bara omständigheter eller force majeure inte kan uppfyllas,
skall den person som ålagts denna förpliktelse eller varjeannan person som handlar i dennes ställe utan dröjsmål
underrätta tullmyndigheterna om detta. Om de oförutseba-
ra omständigheterna eller force majeure inte leder till total
förlust av varorna, skall tullmyndigheterna även underrättas
om exakt var de finns.
2. Om ett fartyg eller flygplan som omfattas av artikel
38.6 på grund av oförutsebara omständigheter eller force
majeure tvingas göra ett tillfälligt uppehåll i en hamn eller
på marken i gemenskapens tullområde och förpliktelsen
enligt artikel 38.1 inte kan uppfyllas, skall den person som
för fartyget eller flygplanet in på gemenskapens tullområde
eller varje annan person som handlar i dennes ställe utan
dröjsmål underrätta tullmyndigheterna om detta.
3. T ullmyndigheterna skall besluta vilka åtgärder som
skall vidtas för att möjliggöra tullövervakning både av de
varor som avses i punkt 1 och av varor ombord på ett
fartyg eller flygplan under de omständigheter som närmare
anges i punkt 2 och i förekommande fall för att säkerställa
att de i ett senare skede befordras till ett tullkontor eller
någon annan plats som har anvisats eller godkänts av myn-
digheterna.2913/92
2913/92 - - - I
26KAPITEL 2
UPPVISANDE AV VAROR FÖR TULLEN
Artikel 40
V aror som enligt artikel 38.1 a anländer till tullkontoret
eller till någon annan plats som anvisats eller godkänts av
tullmyndigheterna, skall uppvisas för tullen av den person
som förde in varorna till gemenskapens tullområde eller i
förekommande fall av den person som åtar sig ansvaret för
befordran av varorna efter införseln.
Artikel 41
Artikel 40 skall inte hindra tillämpningen av gällande be-
stämmelser som rör varor som
a) medförs av resande eller
b) hänförts till ett tullförfarande men inte uppvisats för
tullen.
Artikel 42
Så snart varor har uppvisats för tullen, får de med tullmyn-
digheternas tillstånd bli föremål för undersökning och
provtagning för att de skall kunna hänföras till en godkändtullbehandling.
KAPITEL 3
SUMMARISK DEKLARATION OCH LOSSNING AV VAROR
SOM UPPVISATS FÖR TULLEN
Artikel 43
Om inte annat följer av artikel 45 skall varor som uppvi-
sats för tullen enligt artikel 40 omfattas av en summarisk
deklaration.
Den summariska deklarationen skall inges så snart varorna
uppvisats för tullen. T ullmyndigheterna får emellertid med-
ge en tidsfrist för ingivande av deklarationen, vilken inte
skall utsträckas över den första vardagen efter den dag då
varorna uppvisats för tullen.
Artikel 44
1. Den summariska deklarationen skall lämnas på en
blankett som motsvarar den modell som tullmyndigheterna
fastställt. T ullmyndigheterna får emellertid som summarisk
deklaration tillåta användning av sådana kommersiella eller
officiella dokument som innehåller de uppgifter som krävs
för varornas identifiering.
2. Den summariska deklarationen skall inges av2913/92
2913/92 - - - I
27a) den person som har fört in varorna till gemenskapens
tullområde eller av den som tar på sig ansvaret för
varornas befordran efter införseln, eller
b) den person i vars namn de personer som anges i a
har handlat.
Artikel 45
T ullmyndigheterna får, utan att det påverkar tillämpningen
av de bestämmelser som gäller varor som har förts in av
resande samt brevförsändelser och paketpost, avstå från att
kräva en summarisk deklaration, under förutsättning att
detta inte äventyrar tullövervakningen av varorna, när de
formaliteter som är nödvändiga för att hänföra varorna till
en godkänd tullbehandling fullgjorts före utgången av den
tidsfrist som anges i artikel 43.
Artikel 46
1. V aror får lossas eller omlastas från det transportmedel
som befordrar varorna endast med tullmyndigheternas
medgivande och på platser som anvisats eller godkänts av
dessa myndigheter.
Detta medgivande skall emellertid inte krävas i händelse
av en så överhängande fara att det är nödvändigt med en
omedelbar lossning av alla eller en del av varorna. I så fall
skall tullmyndigheterna omedelbart underrättas om detta.
2. T ullmyndigheterna får när som helst begära att varor
skall lossas och packas upp för att kontrollera varor och detransportmedel som befordrar dem.
Artikel 47
V aror får inte avlägsnas från sin ursprungliga plats utan
tullmyndigheternas medgivande.
KAPITEL 4
SKYLDIGHET ATT HÄNFÖRA VAROR SOM UPPVISATS FÖR
TULLEN TILL EN GODKÄND TULLBEHANDLING
Artikel 48
Icke-gemenskapsvaror som uppvisas för tullen skall hänfö-
ras till en godkänd tullbehandling som är tillåten för såda-
na varor.
Artikel 49
1. Om varor omfattas av en summarisk deklaration, skall
de formaliteter som krävs för att de skall kunna hänföras
till en godkänd tullbehandling uppfyllas inom2913/92
2913/92 - - - I
28a) 45 dagar från den dag då den summariska deklaratio-
nen inges för varor som befordras sjövägen,
b) 20 dagar från den dag då den summariska deklaratio-
nen inges för varor som befordras på annat sätt än
sjövägen.
2. Om omständigheterna motiverar det, får tullmyndig-
heterna fastställa en kortare tidsfrist eller medge en för-
längning av de tidsfrister som anges i punkt 1. Denna för-
längning skall dock inte överstiga de verkliga behov som
berättigas av omständigheterna.
KAPITEL 5
TILLFÄLLIG FÖRVARING AV VAROR
Artikel 50
Till dess att de varor som uppvisats för tullen hänförts till
en godkänd tullbehandling, skall de efter uppvisandet ha
status som varor i tillfällig förvaring. Dessa varor skall ned-
an betecknas som “varor i tillfällig förvaring”.
Artikel 51
1. V aror i tillfällig förvaring får endast lagras på platser
som godkänts av tullmyndigheterna enligt de villkor som
fastställs av dessa myndigheter.
2. T ullmyndigheterna får kräva att den person som inne-
har varorna skall ställa säkerhet för att säkerställa betal-
ning av varje tullskuld som kan uppstå enligt artikel 203
eller 204.
Artikel 52
Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i
artikel 42 skall varor i tillfällig förvaring endast utsättas för
sådana former av hantering som är ämnade att säkerställa
att de bevaras i ett oförändrat skick utan att deras utseen-
de eller tekniska egenskaper förändras.
Artikel 53
1. T ullmyndigheterna skall utan dröjsmål vidta alla de åt-
gärder som behövs, inklusive försäljning av varorna, för att
reglera fallet med varor för vilka de formaliteter som krävs
för att de skall hänföras till en godkänd tullbehandling inte
påbörjats inom de i artikel 49 fastställda tidsfristerna.
2. T ullmyndigheterna får, på bekostnad av den person
som innehar varorna och på hans risk, låta flytta varorna i
fråga till en särskild plats som står under deras övervak-
ning tills fallet har reglerats.2913/92
2913/92 - - - I
29KAPITEL 6
BESTÄMMELSER SOM ÄR TILLÄMPLIGA PÅ
ICKE-GEMENSKAPSVAROR SOM HAR BEFORDRATS
ENLIGT ETT TRANSITERINGSFÖRFARANDE
Artikel 54
Artikel 38, med undantag för punkt 1 a, och artikel 39 -
53 skall inte tillämpas när varor som redan har hänförts till
ett transiteringsförfarande förs in till gemenskapens tullom-
råde.
Artikel 55
Så snart icke-gemenskapsvaror som har befordrats enligt
ett transiteringsförfarande når sin bestämmelseort i gemen-
skapens tullområde och har uppvisats för tullen enligt be-
stämmelserna om transitering skall artikel 42 - 53 tilläm-
pas.
KAPITEL 7
ÖVRIGA BESTÄMMELSER
Artikel 56
Om omständigheterna så kräver får tullmyndigheterna låta
förstöra varor som uppvisats för tullen. T ullmyndigheterna
skall underrätta den som innehar varorna om detta. Kost-
naderna för att förstöra varorna skall bäras av innehava-
ren.
Artikel 57
Om tullmyndigheterna finner att varor har förts in till ge-
menskapens tullområde utan att gällande föreskrifter har
iakttagits eller har undanhållits tullens övervakning, skall
de vidta de åtgärder som behövs, inklusive försäljning av
varorna, för att reglera fallet.
AVDELNING IV
GODKÄND TULLBEHANDLING
KAPITEL 1
ALLMÄNT
Artikel 58
1. Om inte annat bestämts får varor när som helst enligt
de villkor som fastställts hänföras till varje godkänd tullbe-
handling oberoende av deras beskaffenhet, kvantitet, ur-
sprungsland, försändelseland eller bestämmelseland.2913/92
82/97
2913/92 - - - I
302. Punkt 1 utesluter inte tillämpning av förbud eller rest-
riktioner som är berättigade av hänsyn till allmän moral,
allmän ordning eller allmän säkerhet, skydd för människors
och djurs hälsa och liv eller växters bevarande, skydd av
nationella skatter av konstnärligt, historiskt eller arkeolo-
giskt värde eller skydd av industriell och kommersiell ägan-
derätt.
KAPITEL 2
TULLFÖRFARANDEN
Avsnitt 1
Hänförande av varor till ett tullförfarande
Artikel 59
1. Alla varor som skall hänföras till ett tullförfarande
skall omfattas av en deklaration för förfarandet i fråga.
2. Gemenskapsvaror som har deklarerats för ett förfa-
rande för export, passiv förädling, transitering eller lagring
i tullager skall vara föremål för tullövervakning från motta-
gandet av tulldeklarationen till den tidpunkt då de lämnar
gemenskapens tullområde, förstörs eller tulldeklarationen
ogiltigförklaras.
Artikel 60
En medlemsstat skall i den mån gemenskapens tullagstift-
ning inte innehåller några regler på området fastställa be-
hörigheten hos de olika tullkontoren på sitt territorium,
dock i förekommande fall med hänsyn till varornas beskaf-
fenhet och det tullförfarande som varorna skall hänföras
till.
Artikel 61
T ulldeklarationen skall upprättas
a) skriftligen, eller
b) med databehandlingsteknik antingen enligt bestäm-
melser som fastställs i enlighet med kommittéförfaran-
det eller med tullmyndigheternas godkännande, eller
c) genom en muntlig deklaration eller någon annan åt-
gärd genom vilken varornas innehavare uttrycker en
önskan att hänföra dem till ett tullförfarande, om
denna möjlighet föreskrivs i de regler som antagits
enligt kommittéförfarandet.2913/92
2913/92 - - - I
31A. Skriftliga deklarationer
I. Normalförfarande
Artikel 62
1. Skriftliga deklarationer skall upprättas på ett formulär
som överensstämmer med den officiella modell som före-
skrivs för detta ändamål. De skall vara undertecknade och
innehålla alla de uppgifter som är nödvändiga för tillämp-
ningen av de bestämmelser som gäller för det tullförfaran-
de för vilket varorna är deklarerade.
2. Deklarationen skall åtföljas av alla dokument som
krävs för tillämpningen av de bestämmelser som gäller för
det tullförfarande för vilket varorna är deklarerade.
Artikel 63
Deklarationer som uppfyller de villkor som anges i artikel
62 skall genast tas emot av tullmyndigheterna under förut-
sättning att de varor som de avser visas upp för tullen.
Artikel 64
1. Om inte annat följer av artikel 5 får en tulldeklara-
tion upprättas av varje person som kan uppvisa varorna i
fråga eller låta uppvisa dem för behörig tullmyndighet till-
sammans med alla de dokument som krävs för tillämp-
ningen av de regler som gäller för det tullförfarande för
vilket varorna deklarerades.
2. Dock gäller följande:
a) Om mottagandet av en tulldeklaration ålägger en be-
stämd person särskilda förpliktelser, skall deklaratio-
nen upprättas av denna person eller för hans räkning.
b) Deklaranten skall vara etablerad i gemenskapen.
Villkoret om etablering i gemenskapen skall dock inte
g ä l l af ö rp e r s o n e rs o m
— upprättar en deklaration för transitering eller
temporär import, eller
— deklarerar varor på tillfällig grund, under förut-
sättning att tullmyndigheterna anser detta vara
berättigat.
3. Punkt 2 b skall inte hindra medlemsstaterna från att
tillämpa bilaterala avtal med tredje land eller att förfara
enligt sedvänjor med liknande effekt, enligt vilka medbor-
gare i dessa länder får upprätta tulldeklarationer på de ak-tuella medlemsstaternas territorium under förutsättning av
ömsesidighet länderna emellan.2913/92
2913/92 - - - I
32Artikel 65
Deklaranten skall på egen begäran få tillåtelse att rätta en
eller flera av uppgifterna i deklarationen efter det att den
mottagits av tullen. Rättelsen kan dock inte göra deklara-
tionen tillämplig på andra varor än dem som den avsåg
från början.
Ingen rättelse får dock medges om ansökan därom görs
efter det att tullmyndigheterna
a) har underrättat deklaranten om att de ämnar undersö-
ka varorna,
b) har konstaterat att upplysningarna i fråga är felaktiga,
eller
c) har frigjort varorna.
Artikel 66
1. T ullmyndigheterna skall på deklarantens begäran ogil-
tigförklara en redan mottagen deklaration, om deklaranten
lägger fram bevis för att varorna av misstag deklarerats till
det tullförfarande som motsvarar denna deklaration, eller
för att det på grund av särskilda omständigheter inte läng-
re är berättigat att hänföra varorna till det tullförfarande
för vilket de deklarerades.
Om tullmyndigheterna har underrättat deklaranten om att
de avser att undersöka varorna, skall emellertid en begäran
om ogiltigförklaring inte bifallas förrän undersökningen ägt
rum.
2. Deklarationen skall inte ogiltigförklaras efter det att
varorna frigjorts, utom i de fall som fastställs i enlighet
med kommittéförfarandet.
3. Ogiltigförklaringen av deklarationen skall inte påverka
tillämpningen av gällande straffrättsliga bestämmelser.
Artikel 67
Om inte något annat uttryckligen bestämts, skall den dag,
som skall användas vid tillämpningen av alla de bestäm-
melser som gäller det tullförfarande för vilket varorna de-
klarerats, vara den dag då tullmyndigheterna tog emot de-
klarationen.
Artikel 68
T ullmyndigheterna får för att kontrollera riktigheten av de
deklarationer de har mottagit göra följande:
a) Granska de handlingar som ingår i deklarationen och
de dokument som bifogats den. T ullmyndigheterna får
ålägga deklaranten att visa upp andra dokument som
bestyrker riktigheten av de upplysningar som finns i
deklarationen.2913/92
2913/92 - - - I
33b) Undersöka varorna och ta prover för analys eller för
fördjupad kontroll.
Artikel 69
1. T ransport av varor till de platser där de skall undersö-
kas och där prover skall tas samt all hantering som är nöd-
vändig för denna undersökning eller provtagning skall ut-
föras av deklaranten eller på hans ansvar. De kostnader
som uppstår skall bäras av deklaranten.
2. Deklaranten skall vara berättigad att vara närvarande
när varorna undersöks och när prover tas. Om tullmyndig-
heterna anser det lämpligt, skall de kräva att deklaranten
är närvarande eller är representerad när varorna undersöks
eller prover tas för att ge tullmyndigheterna den hjälp som
behövs för att underlätta undersökningen eller provtag-
ningen.
3. Under förutsättning att prover tas i enlighet med gäl-
lande bestämmelser skall tullmyndigheterna inte vara skyl-
diga att betala ersättning som en följd av provtagningen,
men de skall bära kostnaderna för analys eller undersök-
ning.
Artikel 70
1. Om endast en del av de varor som omfattas av en
deklaration undersöks, skall resultatet av denna partiella
undersökning gälla alla de varor som omfattas av deklara-
tionen.
Deklaranten får dock begära en ytterligare undersökning
av varorna om han anser att resultatet av den partiella un-
dersökningen inte är representativt för resten av de dekla-
rerade varorna.
2. Om ett deklarationsformulär omfattar två eller flera
varuposter skall uppgifterna för var och en av varuposterna
vid tillämpningen av punkt 1 anses utgöra en särskild de-
klaration.
Artikel 71
1. De resultat som erhållits vid kontrollen av deklaratio-
nen skall användas för tillämpningen av de bestämmelser
som gäller det tullförfarande till vilket varorna hänförs.
2. Om deklarationen inte har kontrollerats, skall de be-
stämmelser som avses i punkt 1 tillämpas på grundval av
de uppgifter som lämnats i deklarationen.
Artikel 72
1. Om identifiering krävs för att säkerställa att de villkor
följs som gäller för det tullförfarande för vilket de angivna
varorna har deklarerats, skall tullmyndigheterna vidta de
åtgärder som är nödvändiga för att identifiera varorna.2913/92
2913/92 - - - I
342. Identifieringsmärken som fogats till varorna eller till
transportmedlen får avlägsnas eller förstöras endast av tull-
myndigheterna eller med deras medgivande, utom då det
är nödvändigt att avlägsna eller förstöra dem för att skyd-
da varorna eller transportmedlen till följd av oförutsebara
omständigheter eller force majeure.
Artikel 73
1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 74,
skall tullmyndigheterna, om villkoren för att hänföra varor-
na till förfarandet i fråga är uppfyllda och förutsatt att va-
rorna inte är föremål för några förbud eller restriktioner,
frigöra varorna så snart uppgifterna i deklarationen har
kontrollerats eller godkänts utan kontroll. Detsamma skall
gälla om denna kontroll inte kan genomföras inom rimlig
tid och varorna inte längre behöver vara tillgängliga för att
deklarationen skall kunna kontrolleras.
2. Alla varor som omfattas av samma deklaration skall
frigöras på samma gång.
Om ett deklarationsformulär omfattar två eller flera varu-
poster skall uppgifterna för var och en av varuposterna vid
tillämpningen av denna punkt anses utgöra en särskild de-
klaration.
Artikel 74
1. Om mottagandet av en tulldeklaration ger upphov till
en tullskuld, skall de varor som omfattas av deklarationeninte frigöras med mindre än att tullskulden har betalats
eller säkerställts. Utan att det påverkar tillämpningen av
punkt 2, skall dock denna bestämmelse inte tillämpas på
förfarandet för temporär import med partiell befrielse från
importtullar.
2. Om tullmyndigheterna, enligt bestämmelserna om det
tullförfarande för vilket varorna deklarerats, kräver att sä-
kerhet skall ställas, skall dessa varor inte frigöras för det
avsedda tullförfarandet förrän sådan säkerhet ställts.
Artikel 75
Alla nödvändiga åtgärder, inklusive förverkande och för-
säljning, skall vidtas för att reglera situationen i fråga om
varor som
a) inte kan frigöras därför att
— det av anledningar som får tillskrivas deklaranten
inte har varit möjligt att genomföra eller fortsät-
ta en undersökning av varorna inom den tid som
föreskrivits av tullmyndigheterna, eller
— de dokument som skall företes innan varorna
kan hänföras till det begärda tullförfarandet inte
har uppvisats, eller2913/92
2913/92 - - - I
35— betalning eller säkerhet som skulle ha erlagts el-
ler ställts för importtullar eller exporttullar, allt
efter omständigheterna, inte har erlagts eller
ställts inom föreskriven tid, eller
— de är föremål för förbud eller restriktioner,
b) inte avhämtas inom rimlig tid sedan de har frigjorts.
II. Förenklade förfaranden
Artikel 76
1. För att förenkla formaliteter och förfaranden så långt
som möjligt och samtidigt säkerställa att ärenden handläggs
på ett riktigt sätt, skall tullmyndigheterna enligt villkor som
fastställs i enlighet med kommittéförfarandet tillåta följan-
de:
a) I fråga om den deklaration som avses i artikel 62, att
vissa av uppgifterna enligt punkt 1 i den artikeln ute-
lämnas eller att några av de dokument som avses i
punkt 2 i den artikeln inte bifogas deklarationen.
b) I fråga om den deklaration som avses i artikel 62, att
den ersätts av ett kommersiellt eller administrativt do-kument som åtföljs av en framställning om att varorna
skall hänföras till tullförfarandet i fråga.
c) I fråga om deklarationen av varorna för förfarandet i
fråga, att den sker genom införande av varorna i bok-
föringen. I så fall får tullmyndigheterna frångå kravet
att deklaranten skall visa upp varorna för tullen.
Den förenklade deklarationen, det kommersiella eller ad-
ministrativa dokumentet och registreringen i bokföringen
skall åtminstone innehålla de upplysningar som är nödvän-
diga för varornas identifiering. Om varorna införs i bokför-
ingen skall dagen för detta införande anges.
2. Utom i de fall som skall fastställas enligt kommitté-
förfarandet, skall deklaranten lämna in en kompletterande
deklaration som får vara av allmän, periodisk eller sam-
manfattande art.
3. Kompletterande deklarationer och de förenklade de-
klarationer som avses i 1 a, b och c skall anses utgöra en
enda, odelbar handling som börjar gälla den dag då den
förenklade deklarationen tas emot. I de fall som avses i 1 c
skall införande i bokföringen medföra samma rättsverkan
som mottagandet av deklarationen enligt artikel 62.
4. Särskilda förenklade förfaranden för gemenskapens
transiteringsförfarande skall fastställas i enlighet med kom-
mittéförfarandet.2913/92
2913/92 - - - I
36B. Andra deklarationer
Artikel 77
Om tulldeklarationen upprättas med hjälp av databehand-
lingsteknik enligt artikel 61 b, eller genom en muntlig de-
klaration eller någon annan åtgärd som avses i artikel 61 c,
skall artiklarna 62-76 gälla i tillämpliga delar och utan att
de principer som fastställs i dem påverkas.
C. Kontroll i efterhand av deklarationer
Artikel 78
1. T ullmyndigheterna får på eget initiativ eller på dekla-
rantens begäran ändra deklarationen efter det att varorna
har frigjorts.
2. T ullmyndigheterna får, efter att de frigjort varorna
och för att försäkra sig om riktigheten av de i deklaratio-
nen lämnade uppgifterna, kontrollera de kommersiella do-
kument och data som avser import- eller exportförfarande-
na för varorna i fråga eller de efterföljande kommersiella
förfaranden som berör varorna. Denna kontroll får genom-
föras hos deklaranten och hos varje annan person som av
yrkesmässiga skäl är direkt eller indirekt inblandad i nämn-
da förfaranden samt hos varje annan person som innehar
nämnda dokument och data i affärssyfte. T ullmyndigheter-
na får också undersöka varorna om dessa fortfarande kan
uppvisas.
3. Om granskningen av deklarationen eller kontrollen i
efterhand tyder på att de bestämmelser som gäller det be-
rörda tullförfarandet har tillämpats på basis av felaktiga
eller bristfälliga upplysningar, skall tullmyndigheterna i en-
lighet med fastställda bestämmelser vidta de åtgärder som
krävs för att reglera situationen med hänsyn till de nya
upplysningar som föreligger.
Avsnitt 2
Övergång till fri omsättning
Artikel 79
Övergång till fri omsättning skall ge icke-gemenskapsvaror
tullstatus som gemenskapsvaror.
Övergången skall medföra att handelspolitiska åtgärder till-
lämpas, att andra formaliteter för import av varor uppfylls
och att lagenliga tullar debiteras.2913/92
2913/92 - - - I
37Artikel 80
1. Utan hinder av artikel 67 får deklaranten kräva att
den mer förmånliga tullsatsen tillämpas, dock under förut-
sättning att den importtull som kan debiteras för varorna
är en av de tullar som anges i första strecksatsen i artikel
4.10 och att tullsatsen sänks efter dagen för mottagandet
av deklarationen för övergång till fri omsättning, men in-
nan varorna frigörs.
2. Punkt 1 skall inte gälla om det av orsaker som endast
kan tillskrivas deklaranten inte har varit möjligt att frigöra
varorna.
Artikel 81
Om en sändning består av varor vilka klassificeras enligt
olika nummer i tulltaxan och behandlingen av var och en
av dessa varor enligt deras respektive klassificering vid ut-
arbetandet av deklarationen skulle medföra en arbetsbörda
och omkostnad som är oproportionerlig i förhållande till
de importtullar som kan debiteras, får tullmyndigheterna
på deklarantens begäran medge att importtullar debiteras
för hela sändningen på grundval av de varors klassificering,
vilka är underkastade den högsta importtullsatsen.
Artikel 82
1. Om varor övergår till fri omsättning till en nedsatt
importtullsats eller nolltullsats på grund av deras använd-
ning för särskilda ändamål, skall de kvarstå under tullensövervakning. Övervakningen skall upphöra när de villkor
som fastställts för beviljandet av denna nedsatta tullsats el-
ler nolltullsats inte längre är tillämpliga, om varorna expor-
teras eller förstörs eller om det mot betalning av vederbör-
liga tullar tillåts att varorna används för andra ändamål än
de som fastställts för tillämpningen av den nedsatta im-
porttullsatsen eller nolltullsatsen.
2. Artiklarna 88 och 90 skall i tillämpliga delar gälla de
varor som anges i punkt 1.
Artikel 83
V aror som övergår till fri omsättning skall förlora sin tull-
status som gemenskapsvaror om
a) deklarationen för övergång till fri omsättning ogiltig-
förklaras efter frigörandet
eller
b) de importtullar som skall betalas för dessa varor åter-
betalas eller efterges
— enligt förfarandet för aktiv förädling i form av
restitutionsystemet, eller2913/92
82/97 - - - deleted
2913/92 - - - I
38— för defekta varor eller varor som inte uppfyller
villkoren i avtalet enligt artikel 238, eller
— i situationer av det slag som anges i artikel 239,
om återbetalning eller eftergift är beroende av
att varorna exporteras eller återexporteras eller
hänförs till en likvärdig godkänd tullbehandling.
Avsnitt 3
Suspensiva arrangemang och tullförfaranden med
ekonomisk verkan
A. Bestämmelser som är gemensamma för flera förfaranden
Artikel 84
1. I artiklarna 85-90 gäller följande:
a) Då termen suspensivt arrangemang används anses den
i fråga om icke-gemenskapsvaror gälla
— extern transitering,
— lagring i tullager,
— aktiv förädling enligt ett suspensionssystem,
— bearbetning under tullkontroll,
— temporär import.
b) Då termen tullförfarande med ekonomisk verkan an-
vänds anses den gälla
— lagring i tullager,
— aktiv förädling,
— bearbetning under tullkontroll,— temporär import,
— passiv förädling.
2. Med importvaror avses varor som hänförts till ett su-
spensivt arrangemang och varor som enligt förfarandet för
aktiv förädling enligt restitutionssystemet har genomgått
formaliteterna för övergång till fri omsättning och de for-
maliteter som anges i artikel 125.
3. Med varor i oförändrat skick avses importvaror som
inte har genomgått någon form av förädling eller bearbet-
ning enligt förfarandet för aktiv förädling eller förfarandet
för bearbetning under tullkontroll.
Artikel 85
Användningen av ett tullförfarande med ekonomisk verkan
skall vara beroende av tillstånd som utfärdas av tullmyn-
digheterna.2913/92
2913/92 - - - I
39Artikel 86
Utan att det påverkar de särskilda villkor som föreskrivs
inom ramen för förfarandet i fråga skall det tillstånd som
anges i artikel 85 och det tillstånd som anges i artikel
100.1 endast beviljas
— personer som lämnar alla nödvändiga garantier för ett
korrekt genomförande av verksamheten,
— om tullmyndigheterna kan övervaka och kontrollera
förfarandet utan att behöva använda administrativa
arrangemang som är oproportionerliga i förhållande
till de ekonomiska behoven i fråga.
Artikel 87
1. Förutsättningarna för användning av förfarandet i frå-
ga skall anges i tillståndet.
2. Tillståndshavaren skall underrätta tullmyndigheterna
om alla förhållanden som inträder efter det att tillståndet
beviljats och som kan ha inverkan på dess fortsatta giltig-
het eller innehåll.
Artikel 87a
I de fall som avses i artikel 4.7 första strecksatsen andra
meningen skall alla produkter eller varor som framställs
från en vara som hänförs till ett suspensivt arrangemang
anses vara hänförda till samma arrangemang.
Artikel 88
T ullmyndigheterna får som villkor för att varorna skall
hänföras till ett suspensivt arrangemang kräva att säkerhet
ställs för betalning av alla tullskulder som kan uppstå för
dessa varor.
Särskilda bestämmelser om säkerhet får fastställas i sam-
band med specifika suspensiva arrangemang.
Artikel 89
1. Ett suspensivt arrangemang med ekonomisk verkan
avslutas när antingen varor som har hänförts till detta ar-
rangemang eller förädlingsprodukter eller bearbetade pro-
dukter som erhållits under detta arrangemang hänförs till
en ny godkänd tullbehandling.
2. T ullmyndigheterna skall vidta alla åtgärder som be-
hövs för att reglera situationen för varor i fråga om vilka
ett förfarande inte har avslutats enligt de föreskrivna vill-
koren.2913/92
82/97
2913/92
2913/92 - - - I
40Artikel 90
Rättigheterna och skyldigheterna för den som är ansvarig
för ett tullförfarande med ekonomisk verkan får på villkor
som fastställs av tullmyndigheterna överföras successivt på
andra personer som uppfyller villkoren för förfarandet i
fråga.
B. Extern transitering
I. Allmänna bestämmelser
Artikel 91
1. Förfarandet för extern transitering skall medge be-
f o r d r a nf r å ne np l a t st i l le na n n a ni n o mg e m e n s k a p e n st u l -
lområde av
a) icke-gemenskapsvaror utan att dessa varor beläggs
med importtullar och andra avgifter eller blir föremål
för handelspolitiska åtgärder,
b) gemenskapsvaror som är föremål för en gemenskaps-
åtgärd som förutsätter export av varorna till tredje
land och för vilka tullformaliteterna för denna exporthar uppfyllts.
2. Befordran enligt punkt 1 skall äga rum på något av
följande sätt:
a) Enligt förfarandet för extern gemenskapstransitering.
b) Med varorna upptagna i en TIR-carnet (TIR-konven-
tionen) under förutsättning att befordran
1) påbörjas eller skall avslutas utanför gemenska-
pen, eller
2) gäller varusändningar som skall lossas i gemen-
skapens tullområde och som transporteras till-
sammans med varor som skall lossas i tredje
land, eller
3) genomförs mellan två platser i gemenskapen och
går genom ett tredje lands territorium.
c) Med varorna upptagna i en ATA-carnet
som
används som transiteringsdokument.
d) Med varorna upptagna i Rhen-manifestet (artikel 9 i
den reviderade konventionen om sjöfarten på Rhen).
e) Med varorna upptagna i formulär 302 enligt föreskrif-
terna i konventionen mellan parterna i det nordatlan-
tiska fördraget om deras styrkors status, undertecknat
i London den 19 juni 1951.
f) Med post (inklusive paketpost).
3. Förfarandet för extern transitering skall tillämpas utan
att det påverkar tillämpningen av de särskilda bestämmel-
ser som gäller för befordran av varor som hänförts till ett
tullförfarande med ekonomisk verkan.2913/92
82/97 - - - deleted
2913/92 - - - I
41Artikel 92
Förfarandet för extern transitering avslutas när varorna och
tillhörande dokument företes för bestämmelsetullkontoret i
enlighet med bestämmelserna för förfarandet i fråga.
II. Särskilda bestämmelser för extern
gemenskapstransitering
Artikel 93
Förfarandet för extern gemenskapstransitering skall tilläm-
pas på varor som passerar genom tredje lands territorium
endast om
a) en internationell överenskommelse medger det, eller
b) transport genom detta land fullgörs med ett enda
transportdokument, som upprättats i gemenskapens
tullområde. I sådant fall skall förfarandet tillfälligt
upphöra inom tredje lands territorium.
Artikel 94
1. För att säkerställa betalning av tullskuld och andra
avgifter som kan uppkomma för varorna, skall den huvud-
ansvarige ställa säkerhet, om inte annat följer av artikel 95.
2. Utom i fall som vid behov bestäms enligt kommitté-
förfarandet behöver säkerhet inte ställas för
a) sjö- och lufttransport,
b) transport av varor på Rhen och på Rhens vattenvägar,
c) transport via rörledning,
d) transporter som utförs av medlemsstaternas järn-
vägsbolag.
3. De fall då säkerhet inte behöver ställas för transport
av varor på andra vattenvägar än de som anges i punkt 2
b, skall bestämmas enligt kommittéförfarandet.
Artikel 95
1. V arje person som uppfyller villkoren enligt punkt 2
får, om inte annat följer av de begränsningar som anges i
punkt 3, av tullmyndigheterna i den medlemsstat där han
är etablerad befrias från kravet att ställa säkerhet för så-
dan extern gemenskapstransitering som utförs av honom
s j ä l vf r å ne nm e d l e m s s t a to c hg e n o me na n n a nm e d l e m s -
stats territorium.
2. Den befrielse från ställande av säkerhet som anges i
punkt 1 skall endast medges personer2913/92
2913/92 - - - I
42a) som är etablerade i den medlemsstat där befrielsen
medges,
b) som regelbundet använder förfarandet för gemens-
kapstransitering,
c) vars ekonomiska situation är sådan att de kan uppfyl-
la sina åtaganden,
d) som inte har begått någon allvarlig överträdelse av
tullagstiftningen eller skattelagstiftningen, och
e) som, enligt ett standardformulär som kommer att fast-
ställas, har åtagit sig att vid första skriftliga anmodan
från tullmyndigheterna betala de belopp som begärs
med anledning av deras transiteringar enligt förfaran-
det för gemenskapstransitering.
3. Befrielse från ställande av säkerhet enligt punkterna 1
och 2 gäller inte transiteringar enligt förfarandet för extern
gemensakpstransitering, vilka omfattar varor
a) med ett sammanlagt värde som överstiger ett belopp
som skall fastställas enligt kommittéförfarandet, eller
b) som medför ökade risker på grund av storleken på de
i m p o r t t u l l a ro c ha n d r aa v g i f t e rs o mu t g å rf ö rd e mi
en eller flera medlemsstater.
4. De myndigheter som medger befrielse från kravet att
ställa säkerhet skall till varje person som medgivits detta
utfärda ett eller flera exemplar av ett intyg om befrielse
från kravet att ställa säkerhet.
Artikel 96
1. Den huvudansvarige är den ansvarige i fråga om för-
farandet för extern gemenskapstransitering. Han skall vara
ansvarig för
a) att varorna företes i oförändrat skick vid bestämmel-
setullkontoret inom föreskriven tid och med vederbör-
lig hänsyn tagen till de åtgärder som tullmyndigheter-
na vidtagit för att säkerställa identifiering,
b) att föreskrifterna beträffande förfarandet för gemens-
kapstransitering iakttas.
2. T rots den huvudansvariges skyldigheter enligt punkt 1
skall en fraktförare eller varumottagare som tar emot varor
i vetskap om att de befordras enligt förfarandet för ge-
menskapstransitering också vara ansvarig för att varorna
företes i oförändrat skick vid bestämmelsetullkontoret in-
om den föreskrivna tiden och med vederbörlig hänsyn till
de åtgärder som tullmyndigheterna vidtagit för att säkers-
tälla identifiering.
Artikel 97
1. Närmare bestämmelser för genomförandet av förfa-
randet och för undantagen skall fastställas enligt kommitté-
förfarandet.
2. Under förutsättning att verkställandet av gemenskaps-
åtgärder som gäller för varorna säkerställs gäller följande:2913/92
2913/92 - - - I
43a) Medlemsstaterna har rätt att genom bilaterala eller
multilaterala avtal sinsemellan införa förenklade förfa-
randen för viss trafik eller verksamhet i överensstäm-
melse med normer som fastställs alltefter omständig-
heterna.
b) V arje medlemsstat har rätt att under vissa omständig-
heter införa förenklade förfaranden för varor som inte
är avsedda att omsättas på någon annan medlemsstats
territorium.
C. Tullager
Artikel 98
1. T ullagerförfarandet skall möjliggöra lagring i tullager
av
a) icke-gemenskapsvaror utan att dessa varor beläggs
med importtullar eller utsätts för handelspolitiska åt-
gärder,
b) gemenskapsvaror om gemenskapslagstiftning som gäl-
ler speciella områden föreskriver att varornas placer-
ing i ett tullager skall medföra tillämpning av bestäm-melser som i vanliga fall gäller export av sådana
varor.
2. Med tullager avses varje av tullmyndigheterna god-
känt och övervakat ställe, där varor får lagras enligt fast-
ställda villkor.
3. De fall då de varor som avses i punkt 1 får hänföras
till tullagerförfarandet utan att lagras i ett tullager skall
fastställas enligt kommittéförfarandet.
Artikel 99
Ett tullager kan vara antingen ett allmänt lager eller ett
privat lager.
I denna förordning avses med
— allmänt lager: ett tullager som är tillgängligt för alla
för lagring av varor,
— privat lager: ett tullager som är reserverat för lagring
av varor för lagerhavarens räkning.
Lagerhavaren är den person som fått tillstånd att driva tul-
lagret.
Uppläggaren är den person som är bunden av deklaratio-
nen som hänför varorna till tullagerförfarandet eller den
person till vilken denna persons rättigheter och skyldighe-
ter har överlåtits.2913/92
2913/92 - - - I
44Artikel 100
1. För att driva ett tullager krävs ett tillstånd utfärdat av
tullmyndigheterna, om inte myndigheterna själva driver tul-
lagret.
2. Den person som önskar driva ett tullager skall lämna
en skriftlig ansökan som skall innehålla de upplysningar
som krävs för beviljande av tillståndet, och framför allt visa
att det föreligger ett ekonomiskt behov av ett tullager. Till-
ståndet skall ange villkoren för driften av tullagret.
3. Tillstånd skall utfärdas endast till personer som är
etablerade i gemenskapen.
Artikel 101
Lagerhavaren skall ansvara för
a) att säkerställa att varorna inte undandras tullens över-
vakning medan de förvaras i tullagret,
b) att de förpliktelser som hör samman med lagringen av
varor som hänförts till tullagerförfarandet uppfylls,
samt
c) att de särskilda villkor som anges i tillståndet uppfylls.
Artikel 102
1. Utan hinder av artikel 101 får tillståndet, om det gäl-
ler ett allmänt lager, föreskriva att de skyldigheter som an-
ges i artikel 101 a och/eller b uteslutande åvilar upplägga-
ren.
2. Uppläggaren skall vid varje tillfälle vara ansvarig för
att de förpliktelser uppfylls som sammanhänger med att
varorna hänförs till tullagerförfarandet.
Artikel 103
Lagerhavarens rättigheter och skyldigheter får med tull-
myndigheternas medgivande överföras på en annan person.
Artikel 104
Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 88 får tull-
myndigheterna begära att lagerhavaren ställer en säkerhet isamband med det ansvar som anges i artikel 101.2913/92
2913/92 - - - I
45Artikel 105
Den person som har utsetts av tullmyndigheterna skall la-
gerbokföra alla varor som hänförs till tullagerförfarandet
på det sätt som godkänts av dessa myndigheter. Lagerbok-
föring krävs inte om ett allmänt lager drivs av tullmyndig-
heterna.
Om inte annat följer av tillämpningen av artikel 86 får
tullmyndigheterna avstå från att kräva lagerbokföring om
de skyldigheter som anges i artikel 101 a och/eller 101 b
uteslutande åvilar uppläggaren och varorna hänförs till tull-
förfarandet på grundval av en skriftlig deklaration inom ra-
men för normalförfarandet eller ett administrativt doku-
ment enligt artikel 76.1 b.
Artikel 106
1. Om ett ekonomiskt behov föreligger och tullövervak-
ningen inte påverkas negativt av detta får tullmyndigheter-
na tillåta att
a) andra gemenskapsvaror än de som anges i artikel 98.1
b lagras i ett tullagers lokaler,
b) icke-gemenskapsvaror bearbetas i ett tullagers lokaler
enligt förfarandet för aktiv förädling och de villkor
som gäller för detta förfarande; beslut om vilka for-maliteter som inte behöver iakttas i ett tullager skall
fattas enligt kommittéförfarandet,
c) icke-gemenskapsvaror bearbetas i ett tullagers lokaler
enligt förfarandet för bearbetning under tullkontroll
och villkoren för detta förfarande; beslut om vilka
formaliteter som inte behöver iakttas i ett tullager
skall fattas enligt kommittéförfarandet.
2. I de fall som anges i punkt 1 skall varorna inte hänfö-
ras till tullagerförfarandet.
3. T ullmyndigheterna får kräva att de varor som avses i
punkt 1 införs i lagerbokföringen enligt artikel 105.
Artikel 107
V aror som hänförs till tullagerförfarandet skall lagerbokfö-
ras enligt artikel 105 så snart som de förts in i tullagret.2913/92
2913/92 - - - I
46Artikel 108
1. Det skall inte förekomma någon begränsning av den
tid under vilken varor får kvarstå under tullagerförfaran-
det.
I undantagsfall får dock tullmyndigheterna sätta en tids-
gräns, efter vilken uppläggaren skall hänföra varorna till en
ny godkänd tullbehandling.
2. Särskilda tidsgränser för vissa varor enligt artikel 98.1
b som omfattas av den gemensamma jordbrukspolitiken får
fastställas enligt kommittéförfarandet.
Artikel 109
1. Importvaror får genomgå de vanliga formerna av han-
tering avsedda att bevara dem, förbättra deras utseende
eller marknadsmässiga kvalitet eller förbereda dem för dis-
tribution och återförsäljning.
En förteckning över de fall då dessa former av hantering
skall vara förbjudna för varor som omfattas av den gemen-
samma jordbrukspolitiken får upprättas, om detta är nöd-
vändigt för att säkerställa att den gemensamma organisa-
tionen av marknaderna fungerar utan problem.
2. Gemenskapsvaror enligt artikel 98.1 b som hänförs till
tullagerförfarandet och omfattas av den gemensamma jord-brukspolitiken får endast genomgå de former av hantering
som uttryckligen tillåts för dessa varor.
3. De former av hantering som föreskrivs i punkt 1 förs-
ta stycket och i punkt 2 kräver ett tillstånd i förväg av
tullmyndigheterna, som skall fastställa de villkor enligt vil-
ka de får genomföras.
4. Förteckningarna över de former av hantering som an-
ges i punkt 1 och 2 skall upprättas enligt kommittéförfa-
randet.
Artikel 110
Om omständigheterna berättigar till det, får varor som
hänförts till tullagerförfarandet tillfälligt avlägsnas från tul-
lagret. Detta förfarande kräver ett tillstånd i förväg av tull-
myndigheterna, som skall föreskriva villkoren för avlägs-
nandet.
Medan varorna befinner sig utanför tullagret får de ge-
nomgå de former av hantering som anges i artikel 109 en-
ligt de villkor som fastställs i den artikeln.
Artikel 111
T ullmyndigheterna får tillåta att varor som hänförts till tul-
lagerförfarandet överflyttas från en (SIC! ett) tullager till
ett annat.2913/92
2913/92 - - - I
47Artikel 112
1. Om en tullskuld uppstår i fråga om importvaror och
tullvärdet för dessa varor grundas på ett pris som faktiskt
betalats eller skall betalas och som inkluderar kostnaderna
för förvaring i tullager och bevaring av varorna medan de
befinner sig i tullagret, behöver dessa kostnader inte inne-
fattas i tullvärdet, om de visas åtskilda från det pris som
faktiskt betalats eller skall betalas för varorna.
2. Om de nämnda varorna har genomgått de vanliga for-
merna av hantering enligt artikel 109 skall varornas beskaf-
fenhet, tullvärdet och kvantiteten för fastställande av im-
porttullbeloppet på deklarantens begäran anses vara
desamma som de som skulle beaktas för varorna vid den
tid som anges i artikel 214, om de inte hade genomgått
denna hantering. Beslut om avvikelser från denna bestäm-
melse får emellertid fattas enligt kommittéförfarandet.
3. Om importvaror enligt artikel 76.1 c övergår till fri
omsättning, skall den beskaffenhet, det tullvärde och den
kvantitet som skall beaktas i enlighet med artikel 214 vara
de som gällde för varorna då dessa hänfördes till tullager-
förfarandet.
Första stycket skall gälla under förutsättning att dessa tax-
eringsgrunder konstaterades eller godkändes i samband
med att varorna hänfördes till tullagerförfarandet, om inte
den berörda parten begär tillämpning av taxeringsgrunder-
na då tullskulden uppstår.
Första stycket skall tillämpas utan hinder av en kontroll i
efterhand i enlighet med artikel 78.
Artikel 113
Gemenskapsvaror som avses i artikel 98.1 b och som om-
fattas av den gemensamma jordbrukspolitiken och hänförs
till tullagerförfarandet skall exporteras eller hänföras till en
behandling som föreskrivs i den gemenskapslagstiftningsom gäller de speciella områden som anges i den artikeln.
D. Aktiv förädling
I. Allmänt
Artikel 114
1. Förfarandet för aktiv förädling skall, utan att det på-
verkar tillämpningen av artikel 115, medge att följande va-
ror används i en eller flera förädlingsprocesser inom ge-
menskapens tullområde:2913/92
82/97
2913/92
2913/92 - - - I
48a) Icke-gemenskapsvaror som är avsedda för återexport
från gemenskapens tullområde som förädlingsproduk-
ter, utan att dessa varor underkastats importtullar el-
ler handelspolitiska åtgärder.
b) V aror som övergår till fri omsättning med återbetal-
ning eller eftergift av de importtullar som varorna är
belagda med, om dessa varor exporteras från gemen-
skapens tullområde som förädlingsprodukter.
2. I denna förordning används följande beteckningar
med de betydelser som här anges:
a) suspensionssystem: förfarandet för aktiv förädling en-
ligt punkt 1 a.
b) restitutionssystem: förfarandet för aktiv förädling enligt
punkt 1 b.
c) förädlingsprocesser:
— behandling av varor, inklusive uppförande eller
montering av varorna eller anpassning av varornatill andra varor,
— bearbetning av varor,
— reparation av varor, inklusive återställande och
justering av varorna, och
— användning av vissa varor definierade enligt
kommittéförfarandet, vilka inte återfinns bland
förädlingsprodukterna, men som möjliggör eller
underlättar framställning av dessa produkter,
även om de helt eller delvis förbrukas under
framställningen.
d) förädlingsprodukter: alla produkter som härrör från
förädlingsprocesser.
e) likvärdiga varor: gemenskapsvaror som används i stäl-
let för importvaror för tillverkning av förädlingspro-
dukter.
f) avkastningsgrad: kvantiteten eller den procentuella an-
delen förädlingsprodukter som erhålls vid förädling av
en given kvantitet importvaror.
Artikel 115
1. T ullmyndigheterna skall, om de villkor som anges i
punkt 2 är uppfyllda och om inte annat sägs i punkt 4,
tillåta att
a) förädlingsprodukter framställs av likvärdiga varor,
b) förädlingsprodukter som har framställts av likvärdiga
varor exporteras från gemenskapen före import av im-
portvarorna.2913/92
2913/92 - - - I
492. Likvärdiga varor skall vara av samma kvalitet och ha
samma egenskaper som importvarorna. I vissa fall som
fastställs enligt kommittéförfarandet får dock likvärdiga va-
ror ha uppnått ett längre framskridet tillverkningsstadium
än importvarorna.
3. Om punkt 1 är tillämplig skall importvarorna för tul-
ländamål behandlas som likvärdiga varor och de senare va-
rorna som importvaror.
4. Beslut om åtgärder avsedda att förbjuda eller begrän-
sa tillämpningen av punkt 1 kan fattas enligt kommittéför-
farandet.
5. Om punkt 1 b tillämpas och förädlingsprodukterna
skulle vara belagda med exporttullar om de inte exportera-
des eller återexporterades inom ramen för en aktiv föräd-
lingsprocess, skall tillståndshavaren ställa säkerhet för att
säkerställa betalningen av tullarna, för det fall att import-
varorna inte förs in inom föreskriven tid.
II. Beviljande av tillstånd
Artikel 116
Tillstånd skall utfärdas på ansökan av den person som ut-
för eller låter utföra förädlingsprocesser.
Artikel 117
Tillstånd skall beviljas endast i följande fall:
a) Till personer etablerade i gemenskapen. Tillstånd får
emellertid beviljas till personer etablerade utanför ge-
menskapen vid import av icke-kommersiell natur.
b) Om importvarorna, utan att den användning av varor-
na som avses i artikel 114.2 c sista strecksatsen påver-
kas, kan identifieras i förädlingsprodukterna eller, i
det fall som avses i artikel 115, om det kan styrkas att
de villkor som fastställs beträffande likvärdiga varor
är uppfyllda.
c) Om förfarandet för aktiv förädling kan bidra till att
åstadkomma de mest gynnsamma förhållandena för
exporten eller återexporten av förädlingsprodukterna,
under förutsättning att väsentliga intressen för gemen-
skapens tillverkare inte påverkas negativt (ekonomiska
villkor).2913/92
2913/92 - - - I
50III. Förfarandets genomförande
Artikel 118
1. T ullmyndigheterna skall ange den tid inom vilken för-
ädlingsprodukterna skall ha exporterats eller återexporte-
rats eller hänförts till någon annan godkänd tullbehandling.
Denna tidsperiod skall ta hänsyn till den tid som krävs för
att utföra förädlingsprocesserna och avyttra förädlingspro-
dukterna.
2. Tidsperioden skall beräknas från den dag då icke-ge-
menskapsvarorna hänförs till förfarandet för aktiv föräd-
ling. T ullmyndigheterna får bevilja förlängning av tidsperio-
den, om tillståndshavaren lämnar in en vederbörligen
underbyggd ansökan.
I syfte att förenkla får det beslutas att en tidsperiod som
börjar under en kalendermånad eller ett kvartal skall löpa
ut den sista dagen i en senare kalendermånad eller ett se-
nare kvartal.
3. Om artikel 115.1 b är tillämplig, skall tullmyndighe-
terna ange den tidsperiod inom vilken icke-gemenskapsva-
ror skall deklareras för förfarandet. Denna tidsperiod skall
räknas från dagen för mottagandet av den exportdeklara-
tion som rör de förädlingsprodukter som framställts av
motsvarande likvärdiga varor.
4. Särskilda tidsfrister får fastställas enligt kommittéför-
farandet för vissa förädlingsprocesser eller för vissa import-
varor.
Artikel 119
1. T ullmyndigheterna skall fastställa antingen avkast-
ningsgraden för processen eller i förekommande fall meto-
den för att fastställa denna grad. Avkastningsgraden skall
fastställas på grundval av de faktiska omständigheter under
vilka förädlingsprocessen fullgörs eller skall fullgöras.
2. Schablonavkastningsgrad som är grundad på fakta
som tidigare konstaterats, får fastställas enligt kommittéför-
farandet om omständigheterna så berättigar och särskilt ifråga om förädlingsprocesser som vanligen utförs under
klart definierade tekniska förhållanden som omfattar varor
med i huvudsak enhetliga egenskaper och som leder till
tillverkning av förädlingsprodukter av enhetlig kvalitet.
Artikel 120
De fall i vilka och de villkor under vilka varor i oförändrat
skick eller förädlingsprodukter skall anses ha övergått till
fri omsättning får fastställas enligt kommittéförfarandet.2913/92
2913/92 - - - I
51Artikel 121
1. Om en tullskuld uppstår skall, om inte annat följer av
artikel 122, skuldbeloppet fastställas på grundval av de tax-
eringsgrunder som gäller för importvarorna vid tidpunkten
för mottagandet av deklarationen om hänförande av dessa
varor till förfarandet för aktiv förädling.
2. Om importvarorna vid den tid som anges i punkt 1
uppfyllde villkoren för förmånsbehandling i tullhänseende
inom tullkvoter eller -tak, kan de vara föremål för varje
förmånsbehandling i tullhänseende som finns för likvärdiga
varor vid tiden för mottagandet av deklarationen för över-
gång till fri omsättning.
Artikel 122
Utan hinder av artikel 121 gäller följande för förädlings-
produkter:
a) Förädlingsprodukter skall beläggas med för dem gäl-
lande importtullar i följande fall:
— Om de övergår till fri omsättning och är uppför-
da på den lista som antagits i enlighet med kom-
mittéförfarandet och i den mån de proportioner-
ligt motsvarar den exporterade delen av de
förädlingsprodukter som inte omfattas av listan.Tillståndshavaren får emellertid göra en fram-
ställning om att tullen på dessa produkter skall
beräknas på det sätt som avses i artikel 121.
— Om de är belagda med avgifter som införts en-
ligt den gemensamma jordbrukspolitiken och om
så föreskrivs i bestämmelser som fastställts i en-
lighet med kommittéförfarandet.
b) Förädlingsprodukter skall beläggas med importtullar
som beräknas enligt de regler som är tillämpliga på
tullförfarandet i fråga eller på frizoner eller frilager
om de har hänförts till ett suspensivt arrangemang el-
ler lagts upp i en frizon eller ett frilager
Dock gäller följande:
— Den person det gäller får begära att tullen skall
fastställas i enlighet med artikel 121.
— Det importtullbelopp som debiteras skall vara
minst lika stort som det belopp som beräknats
enligt artikel 121 i de fall där förädlingsproduk-
ter har hänförts till en godkänd tullbehandling
som anges ovan med undantag av bearbetning
under tullkontroll.2913/92
2913/92 - - - I
52c) Förädlingsprodukter får underkastas de regler för be-
räkning av tull som fastställs enligt förfarandet för be-
arbetning under tullkontroll, om importvarorna kunde
ha hänförts till det förfarandet.
d) Förädlingsprodukter skall vara föremål för gynnsam
behandling i tullhänseende på grund av den använd-
ning för särskilda andamål (SIC! ändamål) som de är
avsedda för, om samma behandling gäller för identis-
ka importerade varor.
e) Förädlingsprodukter skall beviljas befrielse från im-
porttullar om identiska importerade varor beviljas be-
frielse enligt artikel 184.
IV . Förädlingsprocesser utanför gemenskapens
tullområde
Artikel 123
1. Några eller alla förädlingsprodukter eller varor i oför-
ändrat skick får tillfälligt exporteras för ytterligare föräd-
ling utanför gemenskapens tullområde om tullmyndigheter-
na så tillåter, enligt villkoren i bestämmelserna om passiv
förädling.
2. Om en tullskuld uppstår för återimporterade varor
skall följande debiteras:
a) Importtullar som beräknas enligt artiklarna 121 och
122 på sådana förädlingsprodukter eller varor i oför-
ändrat skick som avses i punkt 1.
b) Importtullar på varor som återimporteras efter föräd-
ling utanför gemenskapens tullområde, varvid belop-
pet skall beräknas enligt de bestämmelser som gäller
för förfarandet för passiv förädling, på samma villkorsom skulle ha tillämpats om de varor som exporteras
enligt detta senare förfarande hade övergått till fri
omsättning innan denna export ägde rum.
V . Särskilda bestämmelser för restitutionssystemet
Artikel 124
1. Restitutionssystemet får användas för alla varor, med
undantag för de varor som vid tiden för mottagandet av
deklarationen om övergång till fri omsättning
— är underkastade kvantitativa importrestriktioner,
— kan komma att inom kvoter uppfylla villkoren för en
bestämmelse om förmånstull eller en autonom undan-
tagsbestämmelse enligt artikel 20.3 d - f,2913/92
2913/92 - - - I
53—ä r b e l a s t a d e m e d någon avgift vid import som före-
skrivs enligt den gemensamma jordbrukspolitiken eller
enligt särskilda ordningar för vissa varor som tillver-
kats genom bearbetning av jordbruksprodukter.
2. I övrigt får restitutionssystemet användas endast om
det vid tiden för mottagandet av deklarationen om över-
gång till fri omsättning av importvarorna inte har fastställts
något exportbidrag för förädlingsprodukterna.
3. Tillstånd att använda restitutionssystemet skall endast
beviljas om följande gäller när deklarationen för export av
förädlingsprodukterna tas emot:
— Importvarorna är inte belastade med någon av de av-
gifter som anges i punkt 1 tredje strecksatsen.
— Inget exportbidrag har fastställts för förädlingsproduk-
terna.
Artikel 125
1. Deklarationen för övergång till fri omsättning skall in-
nehålla uppgift om att restitutionssystemet används och en
hänvisning till tillståndet.
2. På begäran av tullmyndigheterna skall nämnda till-
stånd bifogas deklarationen för övergång till fri omsättning.
Artikel 126
Vid tillämpningen av restitutionssystemet skall artikel 115.1
b, 115.3 och 115.5, artikel 118.3, artiklarna 120 och 121,
artikel 122 a andra strecksatsen och 122 c samt artikel 129inte tillämpas.
Artikel 127
Sådan temporär export av förädlingsprodukter som genom-
förs enligt artikel 123.1 skall inte anses vara export enligt
artikel 128 utom i de fall då dessa produkter inte återim-porteras till gemenskapen inom den tid som föreskrivits.
Artikel 128
1. Tillståndshavaren får ansöka om återbetalning eller
eftergift av importtullen om han för tullmyndigheterna på
ett tillfredsställande sätt kan bevisa att de importvaror som
har övergått till fri omsättning enligt restitutionssystemet i
form av förädlingsprodukter eller varor i oförändrat skick,
antingen har
— exporterats, eller2913/92 - - - 82/97
82/97
2913/92 - - - I
54— med avsikt att senare återexporteras hänförts till tran-
siteringsförfarandet, tullagerförfarandet, förfarandet
för temporär import eller förfarandet för aktiv föräd-
ling (suspensionssystemet) eller upplagts i en frizon
eller ett frilager,
under förutsättning att alla villkor för tillämpning av förfa-
randet också har uppfyllts.
2. För att hänföras till en godkänd tullbehandling enligt
punkt 1 andra strecksatsen skall förädlingsprodukterna el-
ler varorna i oförändrat skick anses vara icke-gemenskaps-
varor.
3. Den tidsperiod inom vilken en ansökan om återbetal-ning skall lämnas in skall fastställas enligt kommittéförfa-
randet.
4. Om förädlingsprodukter eller varor i oförändrat skick,vilka hänförts till ett tullförfarande eller lagts upp i en fri-
zon eller ett frilager enligt bestämmelserna i punkt 1, över-går till fri omsättning skall, utan att det påverkar tillämp-
ningen av artikel 122 b, det importtullbelopp som
återbetalats eller eftergivits anses utgöra tullskuldbeloppet.
5. För att fastställa det importtullbelopp som skall åter-betalas eller efterges skall artikel 122 a första strecksatsen
ha motsvarande tillämpning.
VI. Övriga bestämmelser
Artikel 129
Vid tillämpning av suspensionssystemet skall förfarandet
för aktiv förädling också tillämpas för att förädlingsproduk-
terna skall kunna befrias från de exporttullar som skulle
debiteras för identiska produkter som har framställts av ge-
menskapsvaror i stället för importvaror.
E. Bearbetning under tullkontroll
Artikel 130
Förfarandet för bearbetning under tullkontroll skall medge
att icke-gemenskapsvaror inom gemenskapens tullområde
får genomgå processer som förändrar deras beskaffenhet
eller skick utan att de underkastas importtullar eller han-
delspolitiska åtgärder och skall medge att de varor som
härrör från dessa processer övergår till fri omsättning mot
betalning av de importtullar som är tillämpliga på dem.
Dessa produkter skall benämnas bearbetade produkter.
Artikel 131
Förteckningen över de fall i vilka förfarandet för bearbet-
ning under tullkontroll får användas skall fastställas enligt
kommittéförfarandet.82/97
2913/92
82/97
2913/92
2913/92 - - - I
55Artikel 132
Tillstånd för bearbetning under tullkontroll skall beviljas
på begäran av den person som utför bearbetningen eller
som låter utföra den.
Artikel 133
Tillstånd skall endast beviljas
a) personer som är etablerade i gemenskapen,
b) om importvarorna kan identifieras i de bearbetade va-
rorna,
c) om varorna efter bearbetningen inte på ett ekono-
miskt godtagbart sätt kan återställas till den beskaf-
f e n h e td eh a d ee l l e rd e ts k i c kd ev a rid åd eh ä n f ö r -
des till förfarandet,
d) om tillämpningen av förfarandet inte kan medföra ett
kringgående av verkningarna av de regler som gäller
ursprung och kvantitativa restriktioner som är tillämp-
liga på de importerade varorna,
e) om de nödvändiga villkoren är uppfyllda för att förfa-
randet skall kunna bidra till att skapa eller upprätthål-
la en verksamhet för bearbetning i gemenskapen, utan
att motverka väsentliga intressen hos gemenskapens
tillverkare av liknande varor (ekonomiska villkor).
Artikel 134
Artikel 118.1, 118.2 och 118.4 samt artikel 119 skall gälla i
tillämpliga delar.
Artikel 135
Om en tullskuld uppstår för varor i oförändrat skick eller
produkter som, jämfört med det som anges i tillståndet,
befinner sig i ett mellanstadium i bearbetningen, skall
skuldbeloppet fastställas enligt de taxeringsgrunder som ärtillämpliga på importvarorna vid tiden för mottagandet av
deklarationen för varornas hänförande till förfarandet för
bearbetning under tullkontroll.
Artikel 136
1. Om importvarorna, vid tiden då de hänfördes till för-
farandet för bearbetning under tullkontroll, uppfyllde vill-
koren för förmånsbehandling i tullhänseende och sådan
förmånsbehandling är tillämplig på produkter som är iden-
tiska med de bearbetade produkter som övergått till fri
omsättning, skall de importtullar som gäller för de bearbe-
tade produkterna beräknas på grundval av den tullsats som
är tillämplig enligt sådan förmånsbehandling.2913/92
2913/92 - - - I
562. Om den förmånsbehandling i tullhänseende som avses
i punkt 1 beträffande importvarorna är föremål för tullkvo-
ter eller -tak, skall den tullsats som anges i punkt 1 beträf-
fande bearbetade produkter tillämpas under förutsättning
att nämnda behandling är tillämplig på importvarorna vid
mottagandet av deklarationen för övergång till fri omsätt-
ning. Härvid skall den kvantitet importvaror, som faktiskt
använts vid framställningen av de bearbetade produkter
som övergått till fri omsättning, dras från de tullkvoter el-
ler -tak som gällde vid tiden för mottagandet av deklaratio-
nen för övergång till fri omsättning och inga kvantiteter
skall belasta de tullkvoter eller -tak som är tillgängliga för
produkter som är identiska med de bearbetade produkter-
na.
F. Temporär import
Artikel 137
Förfarandet för temporär import skall medge att icke-ge-
menskapsvaror används i gemenskapens tullområde full-
ständigt eller partiellt befriade från importtullar och utanatt de blir föremål för handelspolitiska åtgärder, då varor-
na är avsedda för återexport och inte har genomgått någon
förändring förutom vanlig värdeminskning till följd av att
de använts.
Artikel 138
Tillstånd för temporär import skall beviljas på begäran av
den person som använder varorna eller låter använda dem.
Artikel 139
T ullmyndigheterna skall vägra tillämpning av förfarandet
för temporär import om det är omöjligt att säkerställaidentifiering av importvarorna.
T ullmyndigheterna får emellertid medge tillämpning av för-
farandet för temporär import utan att säkerställa identifier-
ing av varorna om, med hänsyn till varornas beskaffenhet
eller de verksamheter som skall genomföras, frånvaron av
identifieringsåtgärder inte kan tänkas medföra risk för
missbruk av förfarandet.
Artikel 140
1. T ullmyndigheterna skall fastställa den tidsperiod inom
vilken importvaror skall ha återexporterats eller hänförts
till en ny godkänd tullbehandling. Denna tidsperiod skall
vara så lång att ändamålet med den tillåtna behandlingen
kan uppnås.2913/92
2913/92 - - - I
572. Utan att det påverkar de särskilda tider som fastställts
enligt artikel 141 skall 24 månader vara den längsta tid
under vilken varor får kvarstå under förfarandet för tem-
porär import. T ullmyndigheterna får dock fastställa kortare
tidsperioder i samförstånd med den person det gäller.
3. Om särskilda omständigheter berättigar till det, får
tullmyndigheterna, på begäran av den person det gäller
och inom rimliga gränser, emellertid förlänga de tidsperio-
der som avses i punkterna 1 och 2 i syfte att möjliggöra
den tillåtna behandlingen.
Artikel 141
De fall i vilka och de särskilda villkor under vilka förfaran-
det för temporär import får användas med fullständig be-
frielse från importtullar skall fastställas enligt kommittéför-
farandet.
Artikel 142
1. Tillämpning av förfarandet för temporär import med
partiell befrielse från importtullar skall beviljas i fråga om
varor som, medan de fortfarande tillhör en person som är
etablerad utanför gemenskapens tullområde, inte omfattas
av de bestämmelser som fastställts enligt artikel 141 eller
som omfattas av dessa bestämmelser men inte uppfyller al-
la de villkor som anges i dem för beviljande av temporär
import med fullständig befrielse.
2. Listan på de varor som inte får hänföras till förfaran-
det för temporär import med partiell befrielse från import-
tullar skall upprättas enligt kommittéförfarandet.
Artikel 143
1. Det importtullbelopp som skall betalas för varor som
hänförts till förfarandet för temporär import med partiellbefrielse från importtullar skall fastställas till 3 procent,
per månad eller del av månad under vilken varorna har
varit hänförda till förfarandet, av det tullbelopp som skulle
ha betalats för varorna om de hade övergått till fri omsätt-
ning den dag som de hänfördes till förfarandet för tempo-
rär import.
2. Det importtullbelopp som skall debiteras, skall inte
överstiga det belopp som skulle ha debiterats, om varorna i
fråga hade övergått till fri omsättning den dag då de hän-
fördes till förfarandet för temporär import, utan beaktande
av eventuella räntor.2913/92
2913/92 - - - I
583. Överlåtelse av de rättigheter och skyldigheter som föl-
jer av förfarandet för temporär import enligt artikel 90
skall inte innebära att samma arrangemang för befrielse
måste tillämpas för varje användningsperiod som skall tas
med i beräkningen.
4. Om den överlåtelse som avses i punkt 3 genomförs
med partiell befrielse för båda de personer som fått till-
stånd att använda detta förfarande under samma månad,
skall innehavaren av det ursprungliga tillståndet vara skyl-
dig att betala det importtullbelopp som gäller hela den må-
naden.
Artikel 144
1. Om en tullskuld uppstår för importvaror, skall detta
skuldbelopp fastställas enligt de taxeringsgrunder som gäl-
ler för dessa varor vid tiden för mottagandet av deklaratio-
nen för att hänföra dem till förfarandet för temporär im-
port. Om bestämmelserna i artikel 141 så föreskriver, skall
skuldbeloppet emellertid fastställas enligt de taxeringsgrun-
der som gäller för varorna vid den tidpunkt som avses i
artikel 214.
2. Om en tullskuld uppstår för varor som hänförts till
förfarandet för temporär import med partiell befrielse frånimporttullar och skulden beror på något annat än att va-
rorna hänförts till förfarandet, skall skuldbeloppet vara lika
med skillnaden mellan det tullbelopp som beräknas enligt
punkt 1 och det som skall betalas enligt artikel 143.
G. Passiv förädling
I. Allmänt
Artikel 145
1. Förfarandet för passiv förädling skall, utan att det på-
verkar tillämpningen av de särskilda bestämmelserna om
standardutbytessystemet enligt artikel 154-159 eller av arti-
kel 123, medge att gemenskapsvaror temporärt exporteras
från gemenskapens tullområde för att genomgå förädlings-
processer och att de varor som härrör från dessa processer
övergår till fri omsättning med fullständig eller partiell be-
frielse från importtullar.
2. T emporär export av gemenskapsvaror skall medföra
att exporttullar, handelspolitiska åtgärder och andra forma-
liteter tillämpas för utförseln av gemenskapsvaror från ge-
menskapens tullområde.
3. I denna förordning avses med
a) temporärt exporterade varor: varor som hänförts till
förfarandet för passiv förädling,2913/92
2913/92 - - - I
59b) förädlingsprocesser: de processer som anges i artikel
114.2 c första, andra och tredje strecksatsen,
c) förädlingsprodukter: alla produkter som härrör från
förädlingsprocesser,
d) avkastningssgrad: kvantiteten eller den procentuella
andelen förädlingsprodukter som erhålls vid förädling
av en given kvantitet temporärt exporterade varor.
Artikel 146
1. Förfarandet för passiv förädling skall inte vara till-
gängligt för gemenskapsvaror
— som vid export ger upphov till återbetalning eller ef-
tergift av importtullar,
— som före export övergått till fri omsättning med full-
ständig befrielse från importtullar på grund av deras
användning för särskilda ändamål, så länge som villko-
ren för beviljande av denna befrielse fortsätter att gäl-
la,
— som vid export medför att exportbidrag beviljas, eller
för vilka en annan finansiell förmån än dessa bidrag
beviljas enligt den gemensamma jordbrukspolitiken
genom hänvisning till exporten av dessa varor.
2. Undantag från punkt 1 andra strecksatsen får dock
fastställas enligt kommittéförfarandet.
II. Beviljande av tillstånd
Artikel 147
1. Tillstånd att använda förfarandet för passiv förädling
skall utfärdas på begäran av den person som låter genom-
föra förädlingsprocesserna.
2. Utan hinder av punkt 1 får tillstånd att använda förfa-
randet för passiv förädling beviljas en annan person för
varor med ursprung i gemenskapen enligt kapitel 2 avsnitt
1 i avdelning II om förädlingsprocessen består av att dessa
varor införlivas i varor som erhållits utanför gemenskapen
och importerats som förädlingsprodukter, dock under för-
utsättning att användning av förfarandet främjar försälj-
ningen av exportvaror utan att motverka väsentliga intres-
sen hos gemenskapens tillverkare av produkter som är
identiska med eller liknar de importerade förädlingspro-
dukterna.
Fastställande av i vilka fall och enligt vilka bestämmelser
föregående stycke skall tillämpas, skall ske enligt kommit-
téförfarandet.2913/92
2913/92 - - - I
60Artikel 148
Tillstånd skall beviljas endast i följande fall:
a) Till personer som är etablerade i gemenskapen.
b) När det bedöms vara möjligt att fastställa att föräd-
lingsprodukterna härrör från förädling av de tempo-
rärt exporterade varorna
De fall i vilka undantag från detta stycke får tillämpas
och villkoren för dessa undantag skall fastställas enligt
kommittéförfarandet.
c) Om tillstånd att använda förfarandet för passiv föräd-
ling inte kan komma att allvarligt skada väsentliga in-
tressen hos gemenskapens förädlare (ekonomiska vill-
kor).
III. Förfarandets genomförande
Artikel 149
1. T ullmyndigheterna skall fastställa den tid inom vilken
förädlingsprodukterna skall ha återimporterats till gemen-
skapens tullområde. De får förlänga denna tidsfrist om till-
ståndshavaren lämnar in en vederbörligen underbyggd an-sökan om detta.
2. T ullmyndigheterna skall fastställa antingen avkast-
ningsgraden för processen eller, om det är nödvändigt, me-
toden för att fastställa denna avkastningsgrad.
Artikel 150
1. Fullständig eller partiell befrielse från importtullar en-
ligt artikel 151.1 skall beviljas endast om förädlingsproduk-
terna har deklarerats för övergång till fri omsättning
a) i tillståndshavarens namn eller på hans vägnar, eller
b) i varje annan persons namn eller på denna persons
vägnar, om denna är etablerad i gemenskapen, under
förutsättning att denna person har fått tillståndshava-
rens samtycke och att villkoren för tillståndet är upp-
fyllda.
2. Fullständig eller partiell befrielse från importtullar en-
ligt artikel 151 skall inte beviljas, om ett av villkoren eller
en av förpliktelserna som rör förfarandet för passiv föräd-
ling inte uppfylls, såvida det inte fastställs att försummel-
sen inte har någon avgörande inverkan på det korrekta ge-
nomförandet av förfarandet.2913/92
2913/92 - - - I
61Artikel 151
1. Fullständig eller partiell befrielse från importtullar en-
ligt artikel 145 skall genomföras genom att från det im-
porttullbelopp som är tillämpligt på de förädlingsprodukter
som övergått till fri omsättning avräkna det importtullbe-
lopp som skulle ha varit tillämpligt samma dag på de tem-
porärt exporterade varorna, om de hade importerats till
gemenskapens tullområde från det land i vilket de genom-
gick förädlingsprocessen eller den sista förädlingsprocessen.
2. Det belopp som skall avräknas enligt punkt 1 skall
beräknas på grundval av de aktuella varornas kvantitet och
beskaffenhet dagen för mottagandet av deklarationen som
hänför dem till förfarandet för passiv förädling och enligt
andra taxeringsgrunder som är tillämpliga på dem dagen
för mottagandet av deklarationen för förädlingsprodukter-
nas övergång till fri omsättning.
Värdet av de temporärt exporterade varorna skall vara det
värde som beräknades för dessa varor då tullvärdet av för-
ädlingsprodukterna fastställdes enligt artikel 32.1 b i, eller,
om värdet inte kan fastställas på detta sätt, skillnaden mel-
lan förädlingsprodukternas tullvärde och förädlingskostna-
derna, fastställda på ett rimligt sätt.
Dock gäller följande:
— Vissa avgifter som fastställs enligt kommittéförfaran-
det skall inte beaktas vid beräkningen av det belopp
som skall avräknas.
— Om de temporärt exporterade varorna, innan de hän-
fördes till förfarandet för passiv förädling, övergick till
fri omsättning till en nedsatt sats på grund av deras
användning för särskilda ändamål, och så länge de
villkor fortsätter att gälla enligt vilka den nedsatta sat-
sen beviljades, skall det belopp som avräknas vara lika
med det importtullbelopp som faktiskt debiterades när
varorna övergick till fri omsättning.
3. Skulle de temporärt exporterade varorna, när dessa
övergick till fri omsättning, kunna uppfylla villkoren för en
nedsatt tullsats eller nolltullsats på grund av deras använd-
ning för särskilt ändamål, skall denna sats beaktas under
förutsättning att varorna genomgick processer som över-
ensstämmer med denna användning för särskilt ändamål i
det land där de genomgick förädlingsprocessen eller den
sista förädlingsprocessen.2913/92
2913/92 - - - I
624. Om förädlingsprodukter uppfyller villkoren för för-
månsbehandling i tullhänseende i enlighet med artikel 20.3
d eller 20.3 e och det finns sådana bestämmelser för varor
med samma klassificering enligt tulltaxan som de temporärt
exporterade varorna, skall den importtullsats som beaktas
vid fastställandet av det belopp som skall avräknas enligt
punkt 1 vara den sats som skulle tillämpas om de tempo-
rärt exporterade varorna uppfyllde de villkor enligt vilka
förmånsbestämmelsen får tillämpas.
5. Denna artikel skall inte påverka tillämpningen av de
bestämmelser som antagits eller kan komma att antas i
samband med handeln mellan gemenskapen och tredje
land, och som föreskriver befrielse från importtullar för
särskilda förädlingsprodukter.
Artikel 152
1. Om syftet med förädlingsprocessen är att reparera de
temporärt exporterade varorna, skall de övergå till fri om-
sättning med fullständig befrielse från importtullar, om det
på ett för tullmyndigheterna tillfredsställande sätt fastställs
att varorna reparerades utan kostnad antingen på grund av
en kontraktsenlig eller lagstadgad garantiförpliktelse eller
på grund av ett fabrikationsfel.
2. Punkt 1 skall inte tillämpas om felet beaktades när
varorna i fråga först övergick till fri omsättning.
Artikel 153
Om syftet med förädlingsprocessen är att reparera tempo-
rärt exporterade varor och denna reparation utförs mot be-
talning, skall den partiella befrielsen från importtullar en-
ligt artikel 145 beviljas genom att det tullbelopp fastställs
som är tillämpligt enligt taxeringsgrunderna för förädlings-
produkterna dagen för mottagandet av deklarationen för
övergång till fri omsättning för dessa produkter och genom
att som tullvärde beakta ett belopp som är lika med repa-
rationskostnaderna, förutsatt att dessa kostnader utgör till-
ståndshavarens enda vederlag och att de inte har påverkats
av några förbindelser mellan tillståndshavaren och den som
utfört förädlingen.
IV . Passiv förädling med användning av
standardutbytessystemet
Artikel 154
1. Enligt de villkor som fastställs i detta avsnitt, vilka är
tillämpliga jämte de föregående bestämmelserna, skall stan-
dardutbytessystemet medge att en importerad produkt,
nedan kallad ersättningsprodukt, ersätter en förädlingspro-
dukt.2913/92
2913/92 - - - I
632. T ullmyndigheterna skall tillåta att standardutbytessys-
temet används, om förädlingsprocessen består av repara-
tion av andra gemenskapsvaror än de som är underkastade
den gemensamma jordbrukspolitiken eller de särskilda ar-
rangemang som är tillämpliga på vissa varor som härrör
från bearbetning av jordbruksprodukter.
3. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 159
skall de bestämmelser som gäller förädlingsprodukter även
gälla ersättningsprodukter.
4. T ullmyndigheterna skall enligt de villkor de fastställer
tillåta att ersättningsprodukter importeras innan de tempo-
rärt exporterade varorna exporteras (import i förväg).
I händelse av import i förväg av en ersättningsprodukt
skall en säkerhet ställas som täcker importtullbeloppet.
Artikel 155
1. Ersättningsprodukter skall klassificeras enligt samma
nummer i tulltaxan, vara av samma handelskvalitet och ha
samma tekniska egenskaper som de temporärt exporterade
varorna skulle ha haft, om de hade genomgått reparatio-
nen i fråga.
2. Om de temporärt exporterade varorna har använts fö-
re export, skall ersättningsprodukterna också ha använtsoch de får inte vara nya produkter.
T ullmyndigheterna får emellertid bevilja undantag från
denna regel om ersättningsprodukten har levererats kost-
nadsfritt antingen på grund av en kontraktsenlig eller lags-
tadgad garantiförpliktelse eller på grund av ett fabrika-
tionsfel.
Artikel 156
Standardutbyte skall tillåtas endast om det är möjligt att
styrka att de villkor som anges i artikel 155 uppfylls.
Artikel 157
1. I fråga om import i förväg skall exportvarorna expor-
teras temporärt inom två månader från den dag då tull-
myndigheterna tar emot deklarationen för ersättningspro-
dukternas övergång till fri omsättning.
2. Om utomordentliga omständigheter så berättigar, får
tullmyndigheterna emellertid på begäran av den person det
gäller förlänga den tidsfrist som anges i punkt 1 inom rim-
liga gränser.2913/92
2913/92 - - - I
64Artikel 158
I fråga om import i förväg och när artikel 151 tillämpas,
skall det belopp som skall avräknas fastställas enligt de tax-
eringsgrunder som är tillämpliga på de temporärt exporte-
rade varorna dagen för mottagandet av deklarationen som
hänför dem till förfarandet.
Artikel 159
Artiklarna 147.2 och 148 b skall inte tillämpas då det gäl-
ler standardutbyte.
V . Övriga bestämmelser
Artikel 160
De förfaranden som föreskrivs inom ramen för passiv för-
ädling skall även vara tilämpliga för att genomföra bestäm-
melser utan anknytning till tulltaxan inom den gemensam-
ma handelspolitiken.
Avsnitt 4
Export
Artikel 161
1. Exportförfarandet gör det möjligt för gemenskapsva-
ror att lämna gemenskapens tullområde.
Export skall medföra tillämpning av utförselformaliteter,
inklusive handelspolitiska åtgärder och i förekommande fall
exporttullar.
2. Med undantag för varor som hänförts till förfarandet
för passiv förädling eller ett transiteringsförfarande enligt
artikel 163 skall, utan att det påverkar tillämpningen av
artikel 164, alla gemenskapsvaror som är avsedda för ex-
port hänföras till exportförfarandet.
3. V aror som sänts till Helgoland skall inte anses vara
exporterade från gemenskapens tullområde.
4. Fastställande av i vilka fall och enligt vilka villkor va-
ror som lämnar gemenskapens tullområde inte behöver nå-gon exportdeklaration skall ske enligt kommittéförfarandet.
5. Exportdeklarationen skall inges vid det tullkontor som
är ansvarigt för övervakning av den plats där exportören är
etablerad eller där varorna packas eller lastas för att sän-
das på export. Undantag skall fastställas enligt kommitté-
förfarande.2913/92
2913/92 - - - I
65Artikel 162
Frigörande för export skall beviljas på villkor att varorna i
fråga lämnar gemenskapens tullområde i samma skick som
när exportdeklarationen togs emot.
Avsnitt 5
Intern transitering
Artikel 163
1. Förfarandet för intern transitering skall, på de villkor
som anges i punkt 2 - 4, medge att gemenskapsvaror be-
fordras från en punkt till en annan inom gemenskapens
tullområde genom tredje lands territorium utan att det för-
ändrar deras tullstatus. Denna bestämmelse skall inte på-
verka tillämpningen av artikel 91.1 b.
2. Den befordran som avses i punkt 1 kan ske på något
av följande sätt:
a) Enligt förfarandet för intern gemenskapstransitering
om sådan möjlighet finns i internationell överenskom-
melse.
b) Med varorna upptagna i en TIR-carnet (TIR-konven-
tionen).
c) Med varorna upptagna i en ATA-carnet som
transiteringshandling.
d) Med varorna upptagna i Rhen-manifestet (artikel 9 i
den reviderade konventionen om navigering på
Rhen).
e) Med varorna upptagna i formulär 302 som föreskrivs i
konventionen mellan parterna i det nordatlantiska för-
draget om deras styrkors status, undertecknat i Lon-
don den 19 juni 1951.
f) Med post (inklusive paketpost).
3. I det fall som avses i punkt 2 a skall artiklarna 92 och
94 - 97 gälla i tillämpliga delar.
4. I de fall som avses i punkt 2 b - f skall varor behålla
sin tullstatus endast om denna status har fastställts enligt
de villkor och på det sätt som föreskrivs i de bestämmelser
som antagits enligt kommittéförfarandet.
Artikel 164
De villkor enligt vilka gemenskapsvaror utan att omfattas
av ett tullförfarande får befordras från en plats till en an-
nan inom gemenskapens tullområde och tillfälligt ut ur
detta område utan att deras tullstatus förändras skall fast-
ställas enligt kommittéförfarandet.2913/92
82/97 - - - deleted
2913/92 - - - I
66Artikel 165
Förfarandet för intern gemenskapstransitering skall även
tillämpas om en gemenskapsbestämmelse uttryckligen före-
skriver dess tillämpning.
KAPITEL 3
ANDRA TYPER AV GODKÄND TULLBEHANDLING
Avsnitt 1
Frizoner och frilager
A. Allmänt
Artikel 166
Frizoner och frilager är antingen delar av gemenskapens
tullområde eller lokaler belägna inom detta område vilka
är avskilda från resten av det och i vilka
a) icke-gemenskapsvaror inte anses befinna sig inom ge-
menskapens tullområde i fråga om importtullar och
handelspolitiska importåtgärder, under förutsättning
att de inte har övergått till fri omsättning, hänförs till
ett annat tullförfarande eller används eller förbrukas
på andra villkor än de som anges i tullagstiftningen,
och
b) gemenskapsvaror på grund av att de är upplagda i en
frizon eller ett frilager omfattas av sådana åtgärder
som vanligen är knutna till exporten av varor, om ge-
menskapslagstiftningen innehåller särskilda bestäm-
melser om detta.
Artikel 167
1. Medlemsstaterna får på delar av gemenskapens tul-
lområde upprätta frizoner eller tillåta upprättandet av frila-
ger.
2. Medlemsstaterna skall fastställa den geografiska av-
gränsningen för varje zon. Lokaler som skall utgöra frila-
ger skall godkännas av medlemsstaterna.
3. Frizoner skall vara inhägnade. Medlemsstaterna skall
fastställa infarts- och utfartsplatserna för varje frizon eller
frilager.
4. Uppförandet av byggnader i en frizon skall föregås av
tullmyndigheternas godkännande.
Artikel 168
1. Frizonernas och frilagrens gränser samt deras infarter
och utfarter skall övervakas av tullmyndigheterna.2913/92
2913/92 - - - I
672. Personer och transportmedel som förs in i eller ut ur
en frizon eller ett frilager får utsättas för tullkontroll.
3. Tillträde till en frizon eller ett frilager får nekas per-
soner som inte kan lämna nödvändiga garantier för att be-
stämmelserna i denna kodex iakttas.
4. T ullmyndigheterna får kontrollera varor som förs in i,
förs ut ur eller befinner sig i en frizon eller ett frilager.
För att göra det möjligt att genomföra sådana kontroller
skall en kopia av det transportdokument som skall medföl-
ja de varor som förs in eller ut överlämnas till eller hållas
tillgänglig för tullmyndigheterna hos de personer som dessa
myndigheter utser. Om en sådan kontroll krävs, skall va-
rorna göras tillgängliga för tullmyndigheterna.
B. Uppläggning av varor i frizoner eller frilager
Artikel 169
Både gemenskapsvaror och icke-gemenskapsvaror får pla-
ceras i en frizon eller ett frilager.
T ullmyndigheterna får dock kräva att varor som utgör en
fara, som kan komma att framkalla ändringar på andra va-ror eller som av andra skäl kräver särskilda anordningar,
skall placeras i utrymmen som utrustats särskilt för dem.
Artikel 170
1. När varor förs in i en frizon eller ett frilager, behöver
de inte visas upp för tullmyndigheterna, och inte heller be-höver en tulldeklaration inges; detta dock utan att tillämp-
ningen av artikel 168.4 påverkas.
2. V aror skall uppvisas för tullmyndigheterna och under-
kastas de föreskrivna formaliteterna endast i följande fall:
a) V arorna har hänförts till ett tullförfarande som avslut-
as när de förs in i en frizon eller ett frilager. Om
tullförfarandet i fråga emellertid medger befrielse från
förpliktelsen att uppvisa varorna, behöver de inte vi-
sas upp.
b) V arorna har placerats i en frizon eller ett frilager på
grund av ett beslut att bevilja återbetalning eller ef-
tergift av importtullar.
c) V arorna omfattas av de åtgärder som anges i artikel
166 b.2913/92
2913/92 - - - I
683. T ullmyndigheterna får kräva att varor som är under-
kastade exporttullar eller andra exportbestämmelser skall
anmälas till tullmyndigheterna.
4. På begäran av den berörda parten skall tullmyndighe-
terna för varor som placerats i en frizon eller ett frilager
intyga deras status av gemenskapsvaror eller icke-gemens-
kapsvaror.
C. Driften av frizoner eller frilager
Artikel 171
1. Det skall inte finnas någon begränsning av den tid
som varor får vara kvar i frizoner eller frilager.
2. För vissa varor som avses i artikel 166 b och som
omfattas av den gemensamma jordbrukspolitiken får sär-
skilda tidsgränser fastställas enligt kommittéförfarandet.
Artikel 172
1. All industriell eller kommersiell verksamhet och servi-
ceverksamhet skall tillåtas i en frizon eller ett frilager en-
ligt de villkor som fastställs i denna kodex. Bedrivande av
sådan verksamhet skall anmälas i förväg till tullmyndighe-
terna.
2. T ullmyndigheterna får, mot bakgrund av de berörda
varornas beskaffenhet eller behovet av tullövervakning, ut-
färda särskilda förbud eller begränsningar för de verksam-
heter som avses i punkt 1.
3. T ullmyndigheterna får förbjuda personer, som inte
lämnar nödvändiga garantier för iakttagande av bestäm-
melserna i denna kodex, att bedriva en verksamhet i en
frizon eller ett frilager.
Artikel 173
För icke-gemenskapsvaror som placerats i en frizon eller
ett frilager gäller följande medan de är kvar i zonen eller
lagret:
a) De får övergå till fri omsättning enligt villkoren för
detta tullförfarande och enligt artikel 178.
b) De får utan tillstånd underkastas de vanliga former av
hantering som avses i artikel 109.1.
c) De får hänföras till förfarandet för aktiv förädling en-
ligt villkoren för detta tullförfarande.2913/92
2913/92 - - - I
69Ekonomiska villkor skall emellertid inte gälla för för-
ädlingsprocesser inom området för Hamburgs gamla
frihamn och i frizonerna på Kanarieöarna, Azorerna,
M a d e i r ao c hiu t o m e u r o p e i s k ad e p a r t e m e n t .
Om konkurrensvillkoren inom en särskild ekonomisk
sektor i gemenskapen påverkas som följd av undanta-
get i fråga om den gamla frihamnen i Hamburg, skall
rådet dock med kvalificerad majoritet på förslag av
kommissionen besluta att ekonomiska villkor skall gäl-
la för motsvarande ekonomiska verksamhet inom om-
rådet för frihamnen.
d) De får hänföras till förfarandet för bearbetning under
tullkontroll enligt villkoren för detta förfarande.
e) De får hänföras till förfarandet för temporär import
enligt villkoren för detta förfarande.
f) De får överlåtas till statskassan enligt artikel 182.
g) De får förstöras under förutsättning att den person
som det gäller förser tullmyndigheterna med alla de
upplysningar som de bedömer nödvändiga.
Om varor hänförs till ett av de tullförfaranden som anges i
c, d eller e, får medlemsstaterna anpassa de fastställda
kontrollbestämmelserna i den mån det är nödvändigt för
att ta hänsyn till villkoren för driften och tullövervakningen
av frizonerna eller frilagren.
Artikel 174
De gemenskapsvaror som avses i artikel 166 b och som
omfattas av den gemensamma jordbrukspolitiken skall un-
derkastas endast de former av hantering som uttryckligen
föreskrivs för dessa varor enligt artikel 109.2. Denna han-
tering får företas utan tillstånd.
Artikel 175
1. Om artiklarna 173 och 174 inte tillämpas, skall icke-
gemenskapsvaror och de gemenskapsvaror som avses i arti-
kel 166 b inte förbrukas eller användas i frizoner eller fri-
lager.
2. Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelser-
na om proviantering och om tullförfarandet i fråga så före-
skriver, skall punkt 1 inte förhindra användning eller för-
brukning av varor som vid övergång till fri omsättning eller
vid temporär import inte skulle ha underkastats importtul-
lar eller åtgärder enligt den gemensamma jordbrukspoliti-
ken eller handelspolitiken. I så fall skall det inte krävas
någon deklaration för övergång till fri omsättning eller
temporär import.2913/92
2913/92 - - - I
70En deklaration skall emellertid krävas om dessa varor skall
avräknas mot en tullkvot eller ett tak.
Artikel 176
1. Alla personer som bedriver en verksamhet som inne-
fattar lagring, bearbetning, förädling, försäljning eller inköp
av varor i en frizon eller ett frilager skall ha lagerbokföring
i den form som tullmyndigheterna godkänt. Så snart varor
förts in i dessa personers lokaler skall de lagerbokföras.
Lagerbokföringen skall göra det möjligt för tullmyndighe-
terna att identifiera varorna och påvisa hur varorna flyttats.
2. Om varor omlastas inom en frizon skall de tillhörande
handlingarna stå till tullmyndigheternas förfogande. Den
kortvariga förvaringen av varor i samband med denna om-
lastning skall anses utgöra en del av omlastningen.
D. Bortförande av varor från frizoner eller frilager
Artikel 177
Utan att det påverkar tillämpningen av de särskilda be-
stämmelser som antagits i särskild tullagstiftning får varor
som förs ut ur en frizon eller ett frilager
— exporteras eller återexporteras från gemenskapens tul-
lområde, eller
— införas till en annan del av gemenskapens tullområde.
Med undantag av artiklarna 48 - 53 om det gäller gemens-
kapsvaror, skall bestämmelserna i avdelning III tillämpaspå varor som förts in till andra delar av nämnda område
utom i fråga om varor som lämnar denna zon sjövägen
eller med flyg utan att hänföras till ett transiteringsförfa-
rande eller ett annat tullförfarande.
Artikel 178
1. Om det uppstår en tullskuld för icke-gemenskapsvaror
och tullvärdet på dessa varor baseras på ett pris som fak-
tiskt har betalats eller skall betalas och som inbegriper
kostnaden för förvaring eller bevaring av varorna medan
de är kvar i frizonen eller frilagret, skall dessa kostnader
inte räknas in i tullvärdet om de presenteras separat från
det pris som faktiskt har betalats eller skall betalas för va-
rorna.2913/92
2913/92 - - - I
712. Om de nämnda varorna i en frizon eller ett frilager
har genomgått en av de vanliga formerna av hantering en-
ligt artikel 109.1, skall va rornas beskaffenhet, tullvärdet
och kvantiteten vid fastställandet av beloppet av importtul-
larna, på deklarantens begäran och under förutsättning att
hanteringen omfattades av ett tillstånd som beviljats enligt
punkt 3 i den artikeln, vara desamma som skulle ha beak-
tats för varorna vid den tid som avses i artikel 214, om
varorna inte hade genomgått denna hantering. Undantag
från denna bestämmelse får dock fastställas enligt kommit-
téförfarandet.
Artikel 179
1. Sådana gemenskapsvaror som avses i artikel 166 b
och som omfattas av den gemensamma jordbrukspolitiken
och är upplagda i en frizon eller ett frilager skall hänföras
till en av de behandlingar som anges i de bestämmelser
enligt vilka de på grund av att de är upplagda i en frizon
eller ett frilager är berättigade till åtgärder som vanligen är
knutna till exporten av dessa varor.
2. Om dessa varor återförs till en annan del av gemen-
skapens tullområde eller om det vid utgången av den tid
som föreskrivs enligt artikel 171.2 inte har ingivits någonansökan om att de skall hänföras till en behandling som
avses i punkt 1, skall tullmyndigheterna vidta de åtgärder
som fastställs i den tillämpliga särskilda lagstiftning som
rör underlåtelse att följa det som närmare anges för be-
handlingen.
Artikel 180
1. Om varor införs eller återförs till en annan del av ge-
menskapens tullområde eller hänförs till ett tullförfarande,
får det intyg som avses i artikel 170.4 användas som bevis
på dessa varors status av gemenskapsvaror eller icke-ge-
menskapsvaror.
2 . O md e ti n t eg e n o mi n t y g e te l l e rp åa n n a ts ä t ts t y r k s
att varorna har status som gemenskapsvaror eller icke-ge-
menskapsvaror, skall varorna anses vara
— gemenskapsvaror när det gäller tillämpningen av ex-
porttullar, exportlicenser eller exportåtgärder enligt
handelspolitiken,
— icke-gemenskapsvaror i alla andra fall.
Artikel 181
T ullmyndigheterna skall förvissa sig om att de bestämmel-
ser som gäller export eller återexport iakttas om varor ex-
porteras eller återexporteras från en frizon eller ett frila-
ger.2913/92
2913/92 - - - I
72Avsnitt 2
Återexport, förstöring och överlåtelse
Artikel 182
1. Icke-gemenskapsvaror får
— återexporteras från gemenskapens tullområde,
— förstöras,
— överlåtas till statskassan om detta är möjligt enligt
den nationella lagstiftningen.
2. Återexport skall i förekommande fall medföra tillämp-
ning av formaliteterna för varuutförsel, inklusive handels-
politiska åtgärder.
De fall i vilka icke-gemenskapsvaror får hänföras till ett
suspensivt arrangemang, i syfte att inte tillämpa handelspo-
litiska åtgärder vid export får fastställas enligt kommittéför-
farandet.
3. Utom i de fall som beslutats enligt kommittéförfaran-
det skall återexport eller förstöring föregås av anmälan till
tullmyndigheterna. Dessa skall förbjuda återexport om deformaliteter eller åtgärder som avses i punkt 2 första styck-
et föreskriver detta. Om varor, som hänförts till ett tullför-
farande med ekonomisk verkan när de befinner sig inom
gemenskapens tullområde, är avsedda för återexport, skall
en tulldeklaration enligt artikel 59 - 78 inges. I sådana fall
skall artikel 161.4 och 161.5 tillämpas.
Överlåtelse skall verkställas enligt nationella bestämmelser.
4. Förstöring eller överlåtelse skall inte medföra några
utgifter för statskassan.
5. Allt avfall eller skrot som är en följd av förstöring
skall hänföras till en sådan godkänd tullbehandling som fö-
reskrivs för icke-gemenskapsvaror.
Avfallet eller skrotet skall förbli under tullövervakning
fram till den tidpunkt som avses i artikel 37.2.2913/92
82/97
2913/92 - - - I
73AVDELNING V
VAROR SOM FÖRS UT FRÅN GEMENSKAPENS
TULLOMRÅDE
Artikel 183
V aror som förs ut från gemenskapens tullområde skall un-
derkastas tullövervakning. De får underkastas kontroller av
tullmyndigheterna enligt gällande bestämmelser. De skall
föras ut från det nämnda området, om så är lämpligt, via
den rutt som fastställs av tullmyndigheterna och enligt de
förfaranden som fastställs av dessa myndigheter.
AVDELNING VI
GYNNADE FÖRFARANDEN
KAPITEL 1
BEFRIELSE
Artikel 184
Rådet skall med kvalificerad majoritet på förslag av kom-
missionen fastställa de fall i vilka det på grund av särskilda
omständigheter skall beviljas befrielse från import- eller ex-
porttullar om varorna har övergått till fri omsättning.
KAPITEL 2
ÅTERINFÖRDA VAROR
Artikel 185
1. Gemenskapsvaror som efter export från gemenska-
pens tullområde återinförs till detta område och övergår
till fri omsättning inom en tid av tre år skall på begäran av
den person det gäller beviljas befrielse från importtullar.
Dock gäller följande:
— Perioden på tre år får förlängas för att ta hänsyn till
särskilda omständigheter.
— Om de återinförda varorna före exporten från gemen-
skapens tullområde hade övergått till fri omsättning
till en nedsatt importtullsats eller nolltullsats på grund
av deras användning för särskilda ändamål, skall befri-
else enligt punkt 1 beviljas endast om de skall återin-
föras för samma ändamål.2913/92
2913/92 - - - I
74Om det ändamål för vilket varorna i fråga skall föras
in inte längre är detsamma, skall det importtullbelopp
som kan debiteras sänkas med det belopp som påför-
des varorna när de först övergick till fri omsättning.
Om det senare beloppet överstiger det som påfördes
när de återinförda varorna övergick till fri omsättning,
skall ingen återbetalning beviljas.
2. Den befrielse från importtullar som avses i punkt 1
skall inte beviljas för
a) varor som exporterats från gemenskapens tullområde
enligt förfarandet för passiv förädling om inte dessa
varor förblir i samma skick som när de exporterades,
och
b) varor som har varit föremål för en gemenskapsåtgärd
som innefattar export till tredje land. De omständig-
heter och villkor enligt vilka detta krav får frångås
skall fastställas enligt kommittéförfarandet.
Artikel 186
Den befrielse från importtullar som avses i artikel 185
skall beviljas endast om varor återimporteras i samma
skick som när de exporterades. De omständigheter och vill-
kor enligt vilka detta krav får frångås skall fastställas enligtkommittéförfarandet.
Artikel 187
Artiklarna 185 och 186 skall också tillämpas på förädlings-
produkter som ursprungligen exporterats eller återexporte-
rats efter ett förfarande för aktiv förädling.
Det importtullbelopp som enligt lag skall erläggas fastställs
på grundval av reglerna för förfarandet för aktiv förädling,
varvid dagen för återexport skall anses vara den dag då
varorna övergår till fri omsättning.
KAPITEL 3
PRODUKTER FRÅN HAVSFISKE OCH ANDRA PRODUKTER
SOM HÄMTATS UR HAVET
Artikel 188
Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 23.2 f skall
följande produkter befrias från importtullar då de övergår
till fri omsättning:
a) Produkter från havsfiske och andra produkter som
hämtats ur tredje lands territorialvatten av fartyg som
är registrerade i en medlemsstat eller anmälda till en
medlemsstats fartygsregister och som för denna stats
flagga.2913/92
2913/92 - - - I
75b) Produkter som framställts av de produkter som avses i
a ombord på fabriksfartyg som uppfyller de villkor
som fastställs i den punkten.
AVDELNING VII
TULLSKULD
KAPITEL 1
SÄKERHET FÖR ATT TÄCKA TULLSKULD
Artikel 189
1. Om tullmyndigheterna i överensstämmelse med tul-
lagstiftningen kräver att säkerhet skall ställas för att säkra
betalning av en tullskuld, skall denna säkerhet ställas av
den person som är gäldenär eller kan komma att bli gälde-
när.
2. T ullmyndigheterna skall kräva endast en säkerhet för
en tullskuld.
Om säkerhet ställs enligt ett tullförfarande som får använ-
das för vissa varor i flera medlemsstater, skall säkerheten
gälla i de berörda medlemsstaterna enligt de bestämmelser
som antagits enligt kommittéförfarandet.
3. T ullmyndigheterna får medge att säkerheten ställs av
en annan person än den av vilken säkerhet krävs.
4. Ingen säkerhet skall krävas om den person som är el-
ler kan komma att bli gäldenär är en offentlig myndighet.
5. T ullmyndigheterna får frångå kravet på säkerhet, om
det belopp för vilket säkerhet skall ställas inte överstiger
500 ecu.
Artikel 190
1. Om tullagstiftningen föreskriver att ställande av säker-
het inte är obligatoriskt skall säkerhet krävas enligt tull-
myndigheternas gottfinnande, om de anser att det är osä-
kert om en tullskuld som har uppstått eller kan komma att
uppstå kommer att betalas inom föreskriven tid.
Om säkerhet som avses i föregående stycke inte krävs, får
tullmyndigheterna likväl av den person som avses i artikel
189.1 kräva att denne förbinder sig att uppfylla de förplik-
telser som han enligt lag är skyldig att uppfylla.
2. Säkerhet som anges i punkt 1 första stycket skall krä-
vas
— vid den tidpunkt då de regler tillämpas som gör det
möjligt att kräva att sådan säkerhet skall ställas, eller2913/92
2913/92 - - - I
76— vid någon senare tidpunkt när tullmyndigheterna fin-
ner att den tullskuld som har uppstått eller kan kom-
ma att uppstå inte med säkerhet kommer att betalas
inom föreskriven tid.
Artikel 191
På begäran av den person som avses i artikel 189.1 eller
189.3 skall tullmyndigheterna tillåta att en samlad säkerhet
ställs för att täcka två eller flera tullärenden genom vilka
en tullskuld har uppstått eller kan komma att uppstå.
Artikel 192
1. Om det enligt tullagstiftningen är obligatoriskt att sä-
kerhet ställs, skall tullmyndigheterna fastställa beloppet för
denna säkerhet till en nivå som motsvarar
— det exakta beloppet av tullskulden eller tullskulderna i
fråga, om detta belopp med säkerhet kan fastställas
vid den tidpunkt då säkerheten krävs, eller
— i andra fall, det av tullmyndigheterna uppskattade
högsta belopp som den tullskuld eller de tullskulder
som har uppstått eller kan komma att uppstå uppgår
till.
Om samlad säkerhet ställs för tullskulder som tidvis vari-
erar i storlek skall beloppet för denna säkerhet fastställas
på en sådan nivå att tullskulderna i fråga alltid är täckta.
2. Om tullagstiftningen föreskriver att ställande av säker-
het inte är obligatoriskt och tullmyndigheterna kräver attsäkerhet skall ställas, skall myndigheterna fastställa belop-
pet för denna säkerhet så att det inte överskrider den nivå
som anges i punkt 1.
3. De fall då fast säkerhet får ställas och de närmare
villkoren för detta skall fastställas enligt kommittéförfaran-
det.
Artikel 193
Säkerhet får ställas genom antingen
— en kontant deposition eller
— en borgensman.
Artikel 194
1. En kontant deposition skall göras i valutan för den
medlemsstat i vilken säkerheten krävs.
Med en kontant deposition jämställs
— ingivande av en check vars betalning garanteras av
den institution på vilken checken är dragen, på ett
sätt som tullmyndigheterna kan godkänna,2913/92
2913/92 - - - I
77— ingivande av någon annan handling som kan godkän-
nas som betalningsmedel av tullmyndigheterna.
2. Säkerhet i form av en kontant deposition eller en be-
talning som bedöms vara likvärdig med en kontant deposi-
tion skall ställas enligt bestämmelserna i den medlemsstat
där säkerheten krävs.
Artikel 195
Borgensmannen skall skriftligen åta sig solidariskt ansvar
med gäldenären att betala det tullskuldsbelopp för vilket
säkerhet ställts och som förfaller till betalning.
Borgensmannen skall vara en tredje person som är etable-
rad inom gemenskapen och godkänd av medlemsstatens
tullmyndigheter.
T ullmyndigheterna kan vägra att godkänna den föreslagne
borgensmannen, om denne inte på ett säkert sätt förefaller
kunna säkerställa betalning av tullskulden inom den före-
skrivna tiden.
Artikel 196
Den person som skall ställa säkerhet får fritt välja mellan
de typer av säkerhet som fastställs i artikel 193.
T ullmyndigheterna får dock vägra att godkänna den före-
slagna typen av säkerhet, om den inte är förenlig med ett
korrekt genomförande av det aktuella tullförfarandet. Det-
samma skall gälla för den föreslagna säkerheten. T ullmyn-
digheterna får kräva att den valda typen av säkerhet skallbibehållas under en angiven tid.
Artikel 197
1. Om de bestämmelser som antagits enligt kommittéför-
farandet så föreskriver, får tullmyndigheterna godkänna
andra typer av säkerhet än de som anges i artikel 193, omde ger likvärdig säkerhet för att tullskulden kommer att
betalas.
T ullmyndigheterna skall vägra att godkänna den säkerhet
som föreslagits av gäldenären, om de anser att denna inte
på ett säkert sätt säkerställer betalning av tullskulden.
2. Om inte annat följer av det förbehåll som anges i
punkt 1 andra stycket, får tullmyndigheterna godta en kon-
tant deposition utan att de villkor som fastställs i artikel
194.1 är uppfyllda.2913/92
2913/92 - - - I
78Artikel 198
Om tullmyndigheterna konstaterar att den ställda säkerhe-
ten inte säkerställer eller inte längre säkert eller i tillräck-
lig omfattning säkerställer betalning av tullskulden inom
föreskriven tid, skall de kräva att den person som anges i
artikel 189.1 efter eget val ställer ytterligare säkerhet eller
ersätter den ursprungliga säkerheten med en ny säkerhet.
Artikel 199
1. Säkerheten skall återlämnas först när den tullskuld för
vilken säkerheten ställdes inte längre gäller eller inte läng-
re kan uppstå. När tullskulden har upphört att gälla eller
inte längre kan uppstå, skall säkerheten omedelbart åter-
lämnas.
2. När tullskulden delvis har upphört eller endast kan
uppstå i fråga om en del av det belopp vars betalning har
säkerställts, skall en motsvarande del av säkerheten åter-
lämnas på begäran av den berörda personen, såvida inte
det aktuella beloppet gör en sådan åtgärd oberättigad.
Artikel 200
Bestämmelser som avviker från bestämmelserna i detta ka-
pitel skall om så är nödvändigt antas enligt kommittéförfa-
randet så att internationella konventioner beaktas.
KAPITEL 2
UPPKOMST AV EN TULLSKULD
Artikel 201
1. En tullskuld vid import uppkommer när
a) tullpliktiga varor övergår till fri omsättning, eller
b) tullpliktiga varor hänförs till förfarandet för temporär
import med partiell befrielse från importtullar.
2. En tullskuld uppkommer vid den tidpunkt då tulldek-
larationen tas emot.
3. Gäldenären utgörs av deklaranten. Vid indirekt om-
budskap skall den person för vars räkning tulldeklarationen
görs också vara gäldenär.
Om en tulldeklaration för ett av de förfaranden som anges
i punkt 1 upprättats på grundval av upplysningar som leder
till att de lagenliga tullarna helt eller delvis inte uppbärs,
kan de personer som har lämnat de för upprättandet av
deklarationen behövliga upplysningarna och som visste el-ler rimligen borde ha vetat att dessa upplysningar var fe-
laktiga, också anses vara gäldenärer enligt gällande natio-
nella bestämmelser.2913/92
2913/92 - - - I
79Artikel 202
1. En tullskuld vid import uppkommer genom
a) olaglig införsel till gemenskapens tullområde av tull-
pliktiga varor, eller
b) olaglig införsel av tullpliktiga varor som finns i en fri-
zon eller ett frilager till en annan del av tullområdet.
I denna artikel avses med olaglig införsel all införsel som
strider mot artiklarna 38 - 41 och artikel 177 andra streck-
satsen.
2. T ullskulden uppkommer i det ögonblick då varorna
olagligen införs.
3. Följande personer skall vara tullskyldiga:
— Den som olagligen förde in varorna.
— V a ro c he ns o mm e d v e r k a tid e no l a g l i g ai n f ö r s e l na v
varorna och som var medveten om eller rimligen bor-
de ha varit medveten om att denna införsel var olag-
lig.
— V ar och en som förvärvat eller tagit hand om varorna
i fråga och som vid förvärvet eller mottagandet av va-
rorna var medveten om eller rimligen borde ha varit
medveten om att införseln var olaglig.
Artikel 203
1. En tullskuld vid import uppkommer genom
— olagligt undandragande från tullövervakning av im-
porttullpliktiga varor.
2. T ullskulden uppkommer i det ögonblick då varorna
undandras från tullövervakning.
3. Följande personer skall vara gäldenärer:
— Den som undandrog varorna från tullövervakning.
— V ar och en som medverkat till detta undandragande
och som var medveten om eller rimligen borde ha va-
rit medveten om att varorna undandrogs från tullöver-
vakning.
— V ar och en som förvärvat eller tagit hand om varorna
i fråga och som vid förvärvet eller mottagandet av va-
rorna varit medveten om eller rimligen borde ha varit
medveten om att de undandragits från tullövervak-
ning.
— Då så är tillämpligt, den person som skall uppfylla de
förpliktelser som är förenade med tillfällig förvaring
av varorna eller med användning av det tullförfarande
som varorna är hänförda till.2913/92
2913/92 - - - I
80Artikel 204
1. En tullskuld vid import uppkommer i andra fall än
som avses i artikel 203 genom
a) bristande uppfyllelse av någon av de förpliktelser som
är förenade med tillfällig förvaring av importtullplikti-
ga varor eller med användning av det tullförfarande
som varorna är hänförda till, eller
b) åsidosättande av ett villkor som reglerar hänförandet
av varorna till det aktuella tullförfarandet eller bevil-
jandet av en nedsatt importtullsats eller nolltullsats på
grund av varornas användning för särskilda ändamål,
såvida det inte kan fastställas att dessa försummelser inte
haft någon avgörande inverkan på det korrekta ge-
nomförandet av den tillfälliga förvaringen eller tullförfaran-
det i fråga.
2. T ullskulden uppkommer antingen vid den tidpunkt då
den förpliktelse vars underlåtelse ger upphov till tullskul-den inte längre uppfylls, eller vid den tidpunkt då varorna
hänförs till det berörda tullförfarandet, om det fastställs att
ett villkor för hänförandet av varorna till nämnda tullförfa-
rande eller för beviljandet av en nedsatt importtullsats el-
ler nolltullsats på grund av varornas användning för särskil-
da ändamål i själva verket inte uppfylldes.
3. Gäldenären är den person, som beroende på omstän-
digheterna antingen skall uppfylla de förpliktelser som i
fråga om tullpliktiga varor är förenade med tillfällig förvar-
ing eller med användning av det tullförfarande som varor-
na är hänförda till eller skall uppfylla de villkor som gäller
hänförandet av varorna till detta tullförfarande.
Artikel 205
1. En tullskuld vid import uppkommer när
— importtullpliktiga varor förbrukas eller används i en
frizon eller ett frilager under andra förutsättningar än
dem som fastställs i gällande lagstiftning.
Om varor försvinner och detta inte kan förklaras på ett för
tullmyndigheterna tillfredsställande sätt, får myndigheterna
betrakta varorna som förbrukade eller använda i frizonen
eller frilagret.
2. T ullskulden uppkommer i det ögonblick då varorna
förbrukas eller används första gången under andra omstän-
digheter än de som fastställs i gällande lagstiftning.2913/92
2913/92 - - - I
813. Gäldenären är den person som förbrukade eller an-
vände varorna och varje person som deltog i denna för-
brukning eller användning och som var medveten om eller
rimligen borde ha varit medveten om att varorna förbruka-
des eller användes under andra förutsättningar än de som
fastställs i gällande lagstiftning.
Om tullmyndigheterna anser att varor som har försvunnit
är förbrukade eller använda i en frizon eller ett frilager
och det inte är möjligt att tillämpa föregående punkt, skall
den person ansvara för tullskulden som, enligt myndighe-
ternas kännedom, senast har varit i besittning av varorna.
Artikel 206
1. Utan hinder av artiklarna 202 och 204.1 a skall ingen
tullskuld vid import anses uppkomma i fråga om en viss
vara, om den berörda personen styrker att underlåtelsen
att uppfylla de förpliktelser som uppkommer till följd av
— bestämmelserna i artiklarna 38 - 41 och artikel 177
andra strecksatsen,
— tillfällig förvaring av de aktuella varorna, eller
— användning av det tullförfarande som varorna hän-
förts till
beror på att varorna blivit fullständigt förstörda eller oåter-
kalleligen gått förlorade på grund av varans egen beskaf-
fenhet, oförutsebara omständigheter eller force majeure el-
ler som en följd av tullmyndigheternas medgivande.
I denna punkt skall varor anses vara oåterkalleligen förlo-
rade, om de har gjorts oanvändbara för var och en.
2. En tullskuld vid import anses inte heller ha uppkom-
mit för varor som övergått till fri omsättning till en nedsatt
importtullsats eller nolltullsats på grund av deras använd-
ning för särskilda ändamål, om dessa varor exporteras eller
återexporteras med tullmyndigheternas medgivande.
Artikel 207
Om tullskuld i enlighet med artikel 206.1 inte anses ha
uppkommit för varor som övergått till fri omsättning till en
nedsatt importtullsats eller nolltullsats på grund av deras
användning för särskilda ändamål, skall allt skrot eller av-
fall från sådan förstöring anses vara icke-gemenskapsvaror.2913/92
2913/92 - - - I
82Artikel 208
Om en tullskuld enligt artikel 203 eller 204 uppkommit för
varor som övergått till fri omsättning till en nedsatt im-
porttullsats på grund av deras användning för särskilda än-
damål, skall det belopp som betalades då varorna övergick
till fri omsättning dras av från tullskuldbeloppet.
Denna bestämmelse skall också tillämpas om en tullskuld
uppkommit på grund av att skrot och avfall erhållits i sam-
band med förstöring av sådana varor.
Artikel 209
1. En tullskuld vid export uppkommer när
— exporttullpliktiga varor exporteras från gemenskapens
tullområde med stöd av en tulldeklaration.
2. T ullskulden uppkommer vid den tidpunkt då tulldekla-
rationen tas emot.
3. Gäldenären utgörs av deklaranten. Vid indirekt om-
budskap skall den person för vars räkning tulldeklarationen
görs också vara gäldenär.
Artikel 210
1. En tullskuld vid export uppkommer när
— exporttullpliktiga varor förs ut från gemenskapens tul-
lområde utan att tulldeklaration lämnas.
2. T ullskulden uppkommer vid den tidpunkt då nämnda
varor faktiskt lämnar tullområdet.
3. Gäldenär är— den person som förde ut varorna, och
— alla personer som deltog i utförseln och som var med-
vetna om eller rimligen borde ha varit medvetna om
att tulldeklaration inte hade ingivits men borde ha
ingivits.
Artikel 211
1. En tullskuld vid export uppkommer genom
— underlåtenhet att uppfylla de villkor enligt vilka varor-
na tilläts lämna gemenskapens tullområde med full-
ständig eller partiell befrielse från exporttullar.2913/92
2913/92 - - - I
832. T ullskulden uppkommer vid den tidpunkt då varorna
f å re na n n a nb e s t ä m m e l s eä nd e nf ö rv i l k e nd eh a d et i l l å -
tits lämna gemenskapens tullområde med fullständig eller
partiell befrielse från exporttullar eller, om tullmyndighe-
terna inte kan fastställa denna tidpunkt, vid den tidpunkt
då fristen löper ut för att förete bevis för att villkoren är
uppfyllda för sådan befrielse.
3. Deklaranten är gäldenär. Vid indirekt ombudskap
skall den person för vars räkning tulldeklarationen görs
o c k s åv a r ag ä l d e n ä r .
Artikel 212
Den tullskuld som avses i artiklarna 201 — 205 och 209
— 211 skall uppstå även om den gäller varor som är före-
mål för någon form av förbud eller restriktioner i fråga om
import eller export. Emellertid skall ingen tullskuld uppstå
vid olaglig införsel till gemenskapens tullområde av falsk
valuta eller narkotika och psykotropa ämnen vilka inte in-
går i den handel som rör användningen av dessa ämnen
för medicinska och vetenskapliga ändamål och som nogg-
rant övervakas av de behöriga myndigheterna. I fråga om
strafflagstiftning som är tillämplig på tullöverträdelser skall
tullskulden dock anses ha uppkommit om en medlemsstatslagstiftning stadgar att tullar utgör grund för fastställande
av straff eller att förekomsten av en tullskuld utgör grund
för att inleda straffrättsliga förfaranden.
Artikel 212a
När tullbestämmelser med stöd av artiklarna 184- - -187 fö-
reskriver befrielse från import- eller exporttullar, skall den-
na befrielse även tillämpas då tullskulden har uppstått i
enlighet med artiklarna 202- - -205, 210 eller 211, om den
berörda partens uppträdande inte låter förmoda bedrägligt
förfarande eller påtaglig försummelse och om denne kan
styrka att de övriga villkoren för tillämpning av denna be-
frielse är uppfyllda.
Artikel 213
Om flera personer är gäldenärer i fråga om en och samma
tullskuld skall de solidariskt ansvara för denna skuld.
Artikel 214
1. Om inte annat uttryckligen föreskrivs i denna kodex
och utan att tillämpningen av punkt 2 påverkas, skall be-
loppet av importtullarna eller exporttullarna för en vara
bestämmas utifrån de taxeringsgrunder som är tillämpliga
på varan vid den tidpunkt då den tullskuld som hänför sig
till denna vara uppkommer.2913/92
82/97
2913/92
2913/92 - - - I
842. Om det inte är möjligt att exakt fastställa när tullskul-
den uppkom, skall den tidpunkt som skall beaktas vid fast-
ställandet av de taxeringsgrunder som är tillämpliga på de
berörda varorna vara den tidpunkt, då tullmyndigheterna
konstaterar att omständigheterna kring varorna är sådana
att en tullskuld uppkommit.
Om de upplysningar som är tillgängliga för tullmyndighe-
terna gör det möjligt för dem att fastställa att tullskulden
uppkommit före denna bedömning, skall dock beloppet på
de import- eller exporttullar som skall betalas för varorna i
fråga fastställas på grundval av de taxeringsregler som gäl-
ler för varorna vid den tidigaste tidpunkt då förekomsten
av den tullskuld som uppkommit på grund av omständighe-
terna kan fastställas med hjälp av de tillgängliga upplys-
ningarna.
3. För att förhindra att ekonomisk fördel oriktigt erhålls
genom framflyttning av den dag då tullskulden uppkom el-ler bokfördes skall kompensationsränta påföras i de fall
och enligt de villkor som fastställs enligt kommittéförfaran-
det.
Artikel 215
1. En tullskuld anses uppkomma på den plats där de
omständigheter inträffar som förorsakar skulden.
2. När det inte är möjligt att fastställa den plats som
avses i punkt 1, skall tullskulden anses ha uppkommit på
den plats som tullmyndigheterna konstaterar vara den plats
där omständigheterna kring varorna är sådana att en tull-
skuld uppkommit.
3. Om ett tullförfarande inte har avslutats för varor,
skall tullskulden anses ha uppkommit på den plats där va-
rorna
— hänfördes till detta tullförfarande, eller
— införs till gemenskapen enligt detta förfarande.
4. Om de upplysningar som är tillgängliga för tullmyn-
digheterna gör det möjligt för dem att fastställa att tull-
skulden redan hade uppkommit då varorna fanns på en
annan plats vid ett tidigare tillfälle, skall tullskulden anses
ha uppkommit på den plats som kan fastställas vara den
plats där varorna befann sig, då förekomsten av en tull-
skuld tidigast kan fastställas.2913/92
2913/92 - - - I
85Artikel 216
1. Om en överenskommelse som har träffats mellan ge-
menskapen och vissa tredje länder omfattar förmånsbe-
handling i tullhänseende vid import till dessa tredje länder
av varor som enligt överenskommelsen har sitt ursprung
inom gemenskapen, skall utfärdandet av de dokument som
behövs för att möjliggöra sådan förmånsbehandling i tredje
land leda till att en tullskuld vid import uppstår förutsatt
att gällande importtullar betalas på de icke-gemenskapsva-
ror som ingår i varorna, om dessa har framställts genom
aktiv förädling.
2. Den tidpunkt då tullskulden i fråga anses uppkomma
är den tidpunkt då tullmyndigheterna tar emot tulldeklara-
tionen för export av de aktuella varorna.
3. Deklaranten är gäldenär. Vid indirekt ombudskap
skall den person för vars räkning tulldeklarationen görs
o c k s åv a r ag ä l d e n ä r .
4. Det importtullbelopp som svarar mot denna tullskuld
skall bestämmas på samma sätt som en sådan tullskuld
som skulle uppkomma om en deklaration för övergång till
fri omsättning av varorna i fråga togs emot samma dag i
syfte att avsluta förfarandet för aktiv förädling.
KAPITEL 3
UPPBÖRD AV TULLSKULDEN
Avsnitt 1
Bokföring och underrättelse om tullbeloppet till
gäldenären
Artikel 217
1. V arje belopp avseende importtullar eller exporttullar
som kommer från en tullskuld, nedan kallat tullbelopp,
skall av tullmyndigheterna beräknas så snart de fått nöd-
vändiga uppgifter och föras in i räkenskaperna eller något
annat likvärdigt medium (bokföring).
D e tf ö r s t as t y c k e tg ä l l e ri n t ea) när en preliminär antidumpningstull eller utjämnings-
tull har införts,
b) när det tullbelopp som skulden lagligen uppgår till
överstiger det som bestämts på grundval av ett bin-
dande besked,
c) när de bestämmelser som antagits enligt kommittéför-
farandet befriar tullmyndigheterna från kravet på bok-
föring av tullbelopp under en viss nivå.2913/92
82/97
2913/92
2913/92 - - - I
86T ullmyndigheterna får avstå från att bokföra ett tullbelopp
som enligt artikel 221.3 inte kan meddelas gäldenären när
tidsfristen gått ut.
2. Medlemsstaterna skall fastställa de praktiska förfaran-
dena för bokföring av tullbeloppen. Dessa förfaranden får
vara olika beroende på tullmyndigheternas uppfattning om
huruvida beloppen kommer att betalas eller inte med hän-
syn till omständigheterna då tullskulden uppstod.
Artikel 218
1. Om en tullskuld uppkommer till följd av mottagandet
av en deklaration för en vara för ett annat tullförfarande
än temporär import med partiell befrielse från importtullar
eller någon annan åtgärd med motsvarande rättsliga verkan
som detta skall ett belopp som motsvarar tullskulden bok-
föras så snart det har beräknats och senast den andra da-
gen efter det att varorna har frigjorts.
Om säkerhet har ställts för betalningen får dock hela tull-
beloppet för alla varor som frigjorts till en och samma per-
son under en tid som fastställts av tullmyndigheterna och
som inte får överstiga 31 dagar tas upp som en enda bok-
föringspost vid slutet av perioden. Sådan bokföring skall
ske inom fem dagar efter periodens utgång.
2. När det är föreskrivet att varor får frigöras om de
uppfyller vissa villkor enligt den gemenskapslagstiftning
som reglerar antingen fastställandet av skuldbeloppet eller
uppbörden av beloppet, skall bokföring äga rum senast två
dagar efter den dag, då skuldbeloppet eller förpliktelsen
att betala den tull som skulden ger upphov till slutgiltigt
fastställs.
Om tullskulden gäller en preliminär anti-dumpningstull el-
ler utjämningstull, skall dock denna tull bokföras senast två
månader efter det att förordningen om definitiv anti-dump-
ningstull eller utjämningstull har offentliggjorts i Europeis-
ka gemenskapernas officiella tidning .
3. Om en tullskuld uppkommer under andra omständig-
heter än de som avses i punkt 1, skall det aktuella tullbe-
loppet bokföras inom två dagar från den dag, då tullmyn-
digheterna har möjlighet att
a) beräkna tullbeloppet i fråga, och
b) fastställa vem som är gäldenären.2913/92
2913/92 - - - I
87Artikel 219
1. Tidsfristerna för bokföring enligt artikel 218 får för-
längas
a) av skäl som hänför sig till medlemsstaternas administ-
rativa organisation, särskilt om bokföringen sker cent-
ralt, eller
b) om särskilda omständigheter hindrar tullmyndigheter-
na att iaktta tidsfristerna.
En sådan förlängd tidsfrist skall inte överskrida 14 dagar.
2. De tidsfrister som avses i punkt 1 skall inte gälla vid
oförutsebara omständigheter eller i fall av force majeure.
Artikel 220
1. Om ett tullbelopp som härrör från en tullskuld inte
har bokförts enligt artiklarna 218 och 219 eller har bok-
förts med ett lägre belopp än det belopp som skulden lag-
ligen uppgår till, skall det belopp som skall utkrävas eller
återstår att kräva bokföras inom två dagar efter det att
myndigheterna blivit medvetna om situationen och har
möjlighet att beräkna vad beloppet lagligen uppgår till
samt fastställa vem som är gäldenär (bokföring i efter-
hand). Denna tidsfrist kan förlängas enligt artikel 219.
2. Förutom i de fall som avses i artikel 217.1 andra och
tredje stycket, skall bokföring i efterhand inte ske i följan-
de fall:
a) Det ursprungliga beslutet att inte bokföra tullbeloppet
eller att bokföra det till ett lägre belopp än vad det
lagligen uppgår till fattades på grundval av allmänna
bestämmelser som senare förklarats ogiltiga genom
domstolsbeslut.
b) Det rätta tullbeloppet har inte bokförts på grund av
ett misstag från tullmyndigheternas sida och gäldenä-
ren kunde inte rimligen ha upptäckt detta, eftersom
denne för sin del handlat i god tro och följt bestäm-
melserna i den gällande lagstiftningen i fråga om tull-
deklarationen.
c) De bestämmelser som antagits enligt kommittéförfa-
randet befriar tullmyndigheterna från bokföring i ef-
terhand av tullbelopp som underskrider ett visst be-
lopp.
Artikel 221
1. Gäldenären skall på lämpligt sätt underrättas om tull-
beloppet så snart detta bokförts.2913/92
2913/92 - - - I
882. Om tullbeloppet har tagits upp i tulldeklarationen för
kännedom, får tullmyndigheterna närmare ange att under-
r ä t t e l s ei n t es k a l ls k ee n l i g tp u n k t1 ,u t o mid ef a l ld åd e t
angivna tullbeloppet inte överensstämmer med det belopp
som tullmyndigheterna fastställt.
Om den möjlighet som anges i stycket ovan utnyttjas, skall
det faktum att tullmyndigheterna frigör varorna, utan att
det påverkar tillämpningen av artikel 218.1 andra stycket,
anses likvärdigt med underrättelse till gäldenären om det
tullbelopp som bokförts.
3. Underrättelse till den gäldenären skall inte ske senare
än tre år efter den dag då tullskulden uppkom. Om till
följd av ett handlande som kan ge upphov till straffrättsliga
påföljder tullmyndigheterna inte har kunnat fastställa det
exakta belopp som lagligen skall betalas, får dock sådan
underrättelse, så långt gällande bestämmelser medger, läm-
nas efter utgången av denna treårsperiod.
Avsnitt 2
Tidsfrist och förfarande vid betalning av tullbeloppet
Artikel 222
1. T ullbelopp om vilka underrättelse lämnats enligt arti-
kel 221 skall betalas av gäldenären inom följande tidsfris-
ter:
a) Om personen i fråga inte är berättigad till någon av
de betalningslättnader som fastställs i artikel 224 -229, skall betalning erläggas inom föreskriven tid.
Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 244 an-
dra stycket, skall tidsfristen inte överskrida tio dagar
från det att gäldenären underrättades om det tullbe-
lopp som han är skyldig och, vid sammanföring av
flera bokföringsposter enligt de villkor som fastställs i
artikel 218.1 andra stycket, skall tidsfristen fastställas
så att gäldenären inte erhåller längre tidsfrist för be-
talningen än om han hade beviljats anstånd med be-
talningen.
En förlängning av tidsfristen skall automatiskt beviljas
om det har fastställts att den person det gäller har
erhållit underrättelsen för sent för att kunna betala
inom föreskriven tid.2913/92
2913/92 - - - I
89T ullmyndigheterna får också bevilja förlängning av
tidsfristen på begäran av gäldenären, om det tullbe-
lopp som skall betalas är en följd av uppbörd i efter-
hand. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel
229 a skall dessa förlängningar inte överskrida den tid
som gäldenären behöver för att vidta lämpliga
åtgärder för att fullgöra sin skyldighet.
b) Om personen i fråga är berättigad till någon av de
betalningslättnader som fastställs i artiklarna 224 -
229, skall betalning erläggas senast vid utgången av
den tidsfrist eller de tidsfrister som bestämts för dessa
betalningslättnader.
2. Det kan enligt kommittéförfarandet fastställas i vilkafall och på vilka villkor gäldenären kan beviljas uppskov
med att betala tullarna, nämligen
— när en ansökan om återbetalning framställs i enlighet
med artiklarna 236, 238 eller 239, eller
— när en vara tas i beslag för att därefter förverkas i
enlighet med artikel 233 c andra strecksatsen eller
233 d.
Artikel 223
Betalning skall erläggas kontant eller på något annat sätt
med motsvarande betalningseffekt enligt gällande bestäm-
melser. Betalning får också ske genom justering av kredit-
saldot om gällande bestämmelser så medger.
Artikel 224
Under förutsättning att det tullbelopp som personen i frå-
ga skall betala avser varor som deklarerats för ett tullförfa-
rande som innebär skyldighet att betala denna tull, skall
tullmyndigheterna på begäran av denna person bevilja an-
stånd med betalning av detta belopp enligt de villkor som
fastställs i artikel 225 - 227.
Artikel 225
Beviljandet av anstånd med betalning förutsätter att den
sökande ställer säkerhet.
Beviljandet av anstånd med betalning kan dessutom föran-
leda debitering av extra avgifter för uppläggning av hand-
lingar eller för utförda tjänster.
Artikel 226
T ullmyndigheterna skall bestämma vilket av följande förfa-
randen som skall användas när anstånd med betalning be-
viljas:
a) Separat för varje tullbelopp som bokförts enligt de
villkor som fastställs i artikel 218.1 första stycket ellerartikel 220.1.2913/92
82/97
2913/92
2913/92 - - - I
90b) Gemensamt för alla tullbelopp som bokförts enligt de
villkor som fastställs i artikel 218.1 första stycket un-
der en tidsperiod som fastställs av tullmyndigheterna
och som inte överstiger 31 dagar.
c) Gemensamt för alla tullbelopp som bokförts i en post
enligt artikel 218.1 andra stycket.
Artikel 227
1. Den tid för vilken anstånd med betalning beviljas
skall vara 30 dagar. Tiden beräknas på följande sätt:
a) Om anstånd med betalning beviljas enligt artikel 226
a, skall tiden räknas från dagen efter den dag då tull-
beloppet bokfördes av tullmyndigheterna.
Om artikel 219 tillämpas, skall den tid om 30 dagar
som beräknas enligt första stycket minskas med det
antal dagar som motsvarar den tid utöver två dagar
som använts för att bokföra beloppet.
b) Om anstånd med betalning beviljas enligt artikel 226
b, skall tiden räknas från dagen efter den dag då tids-
perioden för samlingsräkningen går ut. Tiden skall
minskas med det antal dagar som motsvarar hälften
av antalet dagar i samlingsperioden.
c) Om anstånd med betalning beviljas enligt artikel 226
c, skall tiden räknas från dagen efter utgången av den
tidsperiod under vilken varorna i fråga frigjordes. Ti-
den skall minskas med det antal dagar som motsvarar
hälften av antalet dagar i tidsperioden i fråga.
2. Om antalet dagar i de perioder som avses i punkt 1 b
och c utgör ett ojämnt antal, skall det antal dagar som
skall dras av från tiden om 30 dagar enligt punkt 1 b och c
motsvara hälften av det närmast lägre jämna antalet.
3. Om de perioder som avses i punkt 1 b och c utgör en
kalendervecka eller en kalendermånad, får medlemsstater-
na för enkelhetens skull besluta att det tullbelopp för vil-
ket anstånd med betalning beviljas skall betalas enligt föl-
jande:
a) Om perioden är en kalendervecka, på fredagen den
fjärde veckan efter denna kalendervecka.
b) Om perioden är en kalendermånad, den sextonde da-
gen den månad som följer efter denna kalendermå-
nad.2913/92
2913/92 - - - I
91Artikel 228
1. Anstånd med betalning skall inte beviljas för tullbe-
lopp i de fall då beloppen, trots att de avser varor som
hänförts till ett tullförfarande som medför skyldighet att
betala sådana tullar, bokförs enligt de gällande bestämmel-
serna om mottagande av ofullständiga deklarationer därför
att deklaranten, när den fastställda tidsfristen löpt ut, inte
har lämnat de upplysningar som behövs för den slutliga
värderingen av varorna för tulländamål eller inte har läm-
n a td eu p p g i f t e re l l e rh a n d l i n g a rs o ms a k n a d e sn ä rd e n
ofullständiga deklarationen mottogs.
2. Emellertid får anstånd med betalning beviljas i de fall
som avses i punkt 1, om det tullbelopp som skall uppbäras
bokförs före utgången av en tid om 30 dagar, räknat från
den dag då det ursprungligen debiterade beloppet bokför-
des eller, om det inte bokfördes, från den dag då deklara-
tionen för varorna i fråga togs emot. Det anstånd med be-talningen som beviljas under sådana omständigheter skall
inte utsträckas längre än till dagen för utgången av den
tidsfrist som enligt artikel 227 beviljades för det ursprungli-
gen fastställda tullbeloppet eller skulle ha beviljats om det
tullbelopp som lagligen skall betalas hade bokförts när va-
rorna i fråga deklarerades.
Artikel 229
T ullmyndigheterna får bevilja gäldenären andra betalnings-
lättnader än anstånd med betalningen.
Följande skall gälla för beviljandet av sådana betalnings-
lättnader:
a) Beviljandet skall förutsätta att säkerhet ställs. Sådan
säkerhet behöver emellertid inte krävas, om detta
krav på grund av gäldenärens situation skulle medföra
allvarliga ekonomiska eller sociala svårigheter.
b) Beviljandet skall medföra att kreditränta debiteras ut-
över tullbeloppet. Räntebeloppet skall beräknas så att
räntan motsvarar det belopp som skulle debiteras för
detta ändamål på den nationella penning- eller finans-
marknaden för den valuta i vilken beloppet skall beta-
las.
T ullmyndigheterna får avstå från att kräva kreditränta om
kravet på grund av gäldenärens situation skulle medföra
allvarliga ekonomiska eller sociala svårigheter.
Artikel 230
Oavsett vilka betalningslättnader som beviljas gäldenären,
får denne i vilket fall som helst betala hela eller en del av
tullbeloppet utan att invänta utgången av den tidsfrist som
beviljats för betalningen.2913/92
2913/92 - - - I
92Artikel 231
Ett tullskuldbelopp får betalas av tredje man i gäldenärens
ställe.
Artikel 232
1. Om tullbeloppet inte har betalats inom föreskriven tid
gäller följande:
a) T ullmyndigheterna skall använda alla till buds stående
medel enligt gällande bestämmelser inklusive indriv-
ning för att säkerställa betalning av detta belopp.
Beslut om särskilda bestämmelser får fattas enligt
kommittéförfarandet när det gäller borgensmän inom
ramen för transiteringsförfarandet.
b) Dröjsmålsränta skall debiteras utöver tullbeloppet.
Räntesatsen för dröjsmålsräntan får vara högre än
räntesatsen för kreditränta. Den får inte vara lägre än
denna räntesats.
2. T ullmyndigheterna får avstå från att kräva dröjsmåls-
ränta
a) om det på grund av gäldenärens situation är sannolikt
att det skulle medföra allvarliga ekonomiska eller so-
ciala svårigheter,
b) om beloppet inte överstiger en nivå som fastställs en-
ligt kommittéförfarandet, eller
c) om tullen betalas inom fem dagar efter utgången av
den föreskrivna tidsfristen för betalning.
3. T ullmyndigheterna får fastställa
a) minimitider för beräkning av räntor, och
b) minimibelopp på dröjsmålsränta.
KAPITEL 4
UPPHÖRANDE AV TULLSKULD
Artikel 233
Utan att det påverkar tillämpningen av gällande bestäm-
melser om preskription av en tullskuld och om de fall när
en sådan skuld inte uppbärs på grund av att gäldenärensinsolvens har fastställts på rättslig väg, skall en sådan tull-
skuld upphöra
a) genom betalning av tullbeloppet,
b) genom eftergift av tullbeloppet,
c) beträffande varor som deklarerats för ett tullförfaran-
de som medför skyldighet att betala tull
— om tulldeklarationen förklaras ogiltig
,2913/92
82/97 - - - deleted82/97 - - - deleted
2913/92 - - - I
93— om varorna innan de frigörs tas i beslag och
samtidigt eller därefter förverkas, förstörs enligt
tullmyndigheternas anvisningar, förstörs eller
överlåts enligt artikel 182 eller förstörs eller oå-
terkalleligen förloras som en följd av deras egen
beskaffenhet eller på grund av oförutsebara oms-
tändigheter eller force majeure,
d) om varor för vilka en tullskuld har uppstått enligt ar-
tikel 202 tas i beslag i samband med att de olagligen
införs och samtidigt eller därefter förverkas.
I händelse av beslag eller förverkande skall tullskulden lik-
väl med hänsyn till den strafflagstiftning som gäller för
tullöverträdelser inte anses ha upphört, om tull enligt en
medlemsstats strafflag utgör grund för fastställande av på-
följd eller om förekomsten av en tullskuld utgör grund för
att inleda straffrättsliga förfaranden.
Artikel 234
En tullskuld enligt artikel 216 skall också upphöra om de
formaliteter ogiltigförklaras som iakttogs för att möjliggöra
förmånsbehandling enligt artikel 216.
KAPITEL 5
ÅTERBETALNING OCH EFTERGIFT AV TULL
Artikel 235
I denna förordning avses med
a) återbetalning: fullständig eller partiell återbetalning av
import- eller exporttullar som har betalats,
b) eftergift: antingen ett beslut att helt eller delvis efterge
tullskuldbeloppet eller ett beslut att helt eller delvis
ogiltigförklara bokföringen av ett belopp för import-
eller exporttullar som inte har betalats.
Artikel 236
1. Import- eller exporttullar skall återbetalas i den ut-
sträckning som det fastställs att tullbeloppet då tullen beta-
lades inte var det som lagligen skulle betalas eller att be-
loppet har bokförts i strid med artikel 220.2.
Import- eller exporttullar skall efterges i den utsträckning
som det fastställs att tullbeloppet då tullen bokfördes inte
var det som lagligen skulle betalas eller att beloppet har
bokförts i strid med artikel 220.2.2913/92
2913/92 - - - I
94Ingen återbetalning eller eftergift skall beviljas när de oms-
tändigheter som medförde betalning eller bokföring av ett
belopp som inte var det som lagligen skulle betalas är en
följd av en medveten handling av den person det gäller.
2. Import- eller exporttullar skall återbetalas eller efter-
ges på ansökan som inges till vederbörande tullkontor in-
om en tid av tre år från den dag då gäldenären underrätta-
des om tullbeloppet.
Denna tid skall förlängas om den person det gäller fram-
lägger bevis på att han var förhindrad att inge sin ansökan
inom nämnda tid på grund av oförutsebara omständigheter
eller force majeure.
Om tullmyndigheterna inom denna tid själva upptäcker att
någon av de situationer som beskrivs i punkt 1 första och
andra stycket föreligger, skall de på eget initiativ återbetala
eller efterge tullbeloppet.
Artikel 237
Import- eller exporttullar skall återbetalas om en tulldekla-
ration ogiltigförklaras och tullen har betalats. Återbetalning
beviljas på ansökan av den person det gäller inom den
tidsfrist som fastställts för ingivande av ansökan om ogiltig-
förklaring av tulldeklarationen.
Artikel 238
1. Importtullar skall återbetalas eller efterges i den ut-
sträckning som det kan fastställas att det bokförda tullbe-loppet avser varor som hänförts till ifrågavarande tullförfa-
rande men som av importören avvisats därför att de vid
den tidpunkt som avses i artikel 67 var defekta eller inte
uppfyllde villkoren i det avtal som låg till grund för impor-
ten.
Defekta varor enligt första stycket skall anses innefatta va-
ror som skadats innan de frigjordes.
2. Importtullar kan återbetalas eller efterges på följande
villkor:
a) V arorna skall inte ha använts, utom när inledande an-
vändning har varit nödvändig för att fastställa att de
var defekta eller inte uppfyllde villkoren i avtalet.
b) V arorna skall exporteras från gemenskapens tullområ-
de.
På begäran av den person det gäller skall tullmyndig-
heterna tillåta att varorna förstörs eller att de i syfte
att återexporteras hänförs till förfarandet för extern
transitering eller tullagerförfarandet eller placeras i en
frizon eller ett frilager i stället för att exporteras.2913/92
2913/92 - - - I
95Om varorna hänförs till sådan godkänd tullbehandling
som avses i föregående stycke skall de anses vara
icke-gemenskapsvaror.
3. Importtullar skall återbetalas eller efterges för varor
som, innan de tulldeklarerats, importerats temporärt för att
provas endast om det konstateras att det faktum att varor-
na var defekta eller inte uppfyllde villkoren i avtalet nor-
malt sett inte kunde ha upptäckts vid dessa provningar.
4. Importtullar skall återbetalas eller efterges av de skäl
som anges i punkt 1 på ansökan hos vederbörande tullkon-
tor inom tolv månader efter den dag då gäldenären under-
rättades om tullbeloppet.
T ullmyndigheterna får dock tillåta att denna tid överskrids
i välgrundade undantagsfall.
Artikel 239
1. Import- eller exporttullar får återbetalas eller efterges
i andra fall än de som avses i artiklarna 236 - 238 och
vilka
— bestäms enligt kommittéförfarandet,
— följer av omständigheter vid vilka varken oriktigheter
eller uppenbar vårdslöshet kan tillskrivas den person
det gäller. De fall vid vilka denna bestämmelse fårtillämpas och de närmare reglerna för förfarandet
fastställs enligt kommittéförfarandet. Återbetalning el-
ler eftergift får underkastas särskilda villkor.
2. Återbetalning eller eftergift av tullar av de skäl som
anges i punkt 1 skall beviljas efter ingivande av ansökan
till vederbörande tullkontor inom tolv månader efter den
dag då gäldenären underrättades om tullbeloppet.
T ullmyndigheterna får dock tillåta att denna tid överskrids
i välgrundade undantagsfall.
Artikel 240
Import- eller exporttullar skall återbetalas eller efterges på
de villkor som fastställs i detta kapitel endast om det be-
lopp som skall återbetalas eller efterges överstiger ett be-
lopp som fastställts enligt kommittéförfarandet.
T ullmyndigheterna får emellertid även på ansökan bevilja
återbetalning eller eftergift när det gäller lägre belopp.2913/92
2913/92 - - - I
96Artikel 241
Om tullmyndigheterna återbetalar import- eller exporttullar
eller kredit- eller dröjsmålsränta som uppburits vid betal-
ning av dessa tullar, skall de inte behöva betala ränta för
detta. Ränta skall emellertid betalas
— om ett beslut att bevilja en ansökan om återbetalning
inte verkställs inom tre månader från den dag då be-
slutet fattades, eller
— om nationella bestämmelser så föreskriver.
Detta räntebelopp skall beräknas på ett sådant sätt att det
motsvarar det belopp som skulle debiteras för detta ända-
mål på den nationella penning- eller finansmarknaden.
Artikel 242
Om en tullskuld har eftergivits eller motsvarande tullbe-
lopp återbetalats av misstag, skall den ursprungliga skulden
åter kunna utkrävas. Alla räntor som betalats enligt artikel
241 skall återbetalas.
AVDELNING VIII
ÖVERKLAGANDE
Artikel 243
1. V arje person skall ha rätt att överklaga beslut som
fattats av tullmyndigheterna i fråga om tillämpningen av
tullagstiftningen och som berör denne direkt och person-
ligen.
V arje person som hos tullmyndigheterna gjort framställning
om ett beslut i fråga om tillämpningen av tullagstiftningen
skall också ha rätt att överklaga, om beslut inte fattats in-
om den tid som avses i artikel 6.2.
Överklagandet skall ges in i den medlemsstat där beslutet
fattats eller framställningen gjorts.
2. Överklagandet sker
a) i första instans hos de tullmyndigheter som utsetts för
detta av medlemsstaterna, och
b) i andra instans hos ett oberoende organ som kan vara
en rättslig myndighet eller ett motsvarande specialise-
rat organ enligt gällande bestämmelser i medlemssta-
terna.
Artikel 244
Överklagande skall inte medföra att verkställigheten av det
ifrågasatta beslutet uppskjuts.2913/92
2913/92 - - - I
97T ullmyndigheterna skall dock uppskjuta verkställigheten av
d e tb e s l u t e tis i nh e l h e te l l e rd e l v i s ,o md eh a rg o d as k ä l
att anta att det ifrågasatta beslutet är oförenligt med tul-
lagstiftningen eller att den person det gäller riskerar att
åsamkas skada som inte kan repareras.
Om det ifrågasatta beslutet medför att import- eller ex-
porttull skall debiteras, får verkställigheten av beslutet upp-
skjutas förutsatt att säkerhet ställs eller har ställts. Säker-
het behöver emellertid inte krävas, om detta krav sannolikt
skulle medföra allvarliga ekonomiska eller sociala svårighe-
ter på grund av gäldenärens förhållanden.
Artikel 245
De närmare bestämmelserna om överklagande skall fast-
ställas av medlemsstaterna.
Artikel 246
Denna avdelning skall inte tillämpas om överklagandet gi-
vits in i syfte att få ett beslut, som tullmyndigheterna fattat
på grundval av straffrätten, ogiltigförklarat eller ändrat.
AVDELNING IX
SLUTBESTÄMMELSER
KAPITEL 1
TULLKODEXKOMMITTÉN
Artikel 247
1. En tullkodexkommitté, nedan kallad “kommittén”, in-
rättas härmed. Den skall bestå av företrädare för medlems-
staterna och ha en företrädare för kommissionen som ord-
förande.
2. Kommittén skall själv fastställa sin arbetsordning.
Artikel 248
Kommittén får undersöka varje fråga som rör tullagstift-
ningen och som tas upp av dess ordförande antingen på
eget initiativ eller på begäran av företrädaren för en med-
lemsstat.
Artikel 249
1. De bestämmelser som krävs för tillämpningen av den-
na kodex, inklusive tillämpningen av den förordning som
avses i artikel 184, med undantag av avdelning VIII och
om inte annat följer av artiklarna 9 och 10 i rådets förord-
ning (EEG) nr 2658/87 (1) och av punkt 4, skall antas en-
ligt det förfarande som fastställs i punkterna 2 och 3 i
överensstämmelse med gemenskapens internationella åta-
ganden.
(1) EGT nr L 256, 7.9.1987, s. 1.2913/92
2913/92 - - - I
982. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén
ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förs-
laget inom den tid som ordföranden bestämmer med hän-
syn till hur brådskande frågan är. Den skall fatta sitt beslut
med den majoritet som enligt artikel 148.2 i fördraget skall
tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av
kommissionen, varvid medlemsstaternas röster skall vägas
enligt nämnda artikel. Ordföranden får inte rösta.
3. a) Kommissionen skall själv anta förslaget om det
är förenligt med kommitténs yttrande.
b) Om förslaget inte är förenligt med kommitténs
yttrande eller om inget yttrande avges, skall
kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet vilka
åtgärder som skall vidtas. Rådet skall fatta sitt
beslut med kvalificerad majoritet.
c) Om rådet inte har fattat något beslut inom tre
månader från det att förslaget mottagits, skallkommissionen själv besluta att de föreslagna
åtgärderna skall vidtas.
4. De bestämmelser som behövs för tillämpningen av ar-
tiklarna 11, 12 och 21 skall antas enligt det förfarande som
avses i artikel 10 i förordning (EEG) nr 2658/87.
KAPITEL 2
RÄTTSLIGA VERKNINGAR I EN MEDLEMSSTAT AV
ÅTGÄRDER SOM VIDTAGITS, HANDLINGAR SOM
UTFÄRDATS OCH SAKFÖRHÅLLANDEN SOM
KONSTATERATS I EN ANNAN MEDLEMSSTAT
Artikel 250
Om ett tullförfarande tillämpas i flera medlemsstater
— skall de beslut, de åtgärder för identifiering som vid-
tagits eller överenskommits och de handlingar som ut-
färdats av tullmyndigheterna i en medlemsstat ha
samma rättsliga verkan i andra medlemsstater som be-
slut, vidtagna åtgärder och handlingar som utfärdats
av tullmyndigheterna i var och en av dessa medlems-
stater,
— skall de sakförhållanden som konstateras när kontrol-
ler utförs av tullmyndigheterna i en medlemsstat ha
samma bevisvärde i andra medlemsstater som de sak-
förhållanden som konstateras av tullmyndigheterna i
var och en av dessa medlemsstater.2913/92
2913/92 - - - I
99KAPITEL 3
ÖVRIGA SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 251
1. Följande förordningar och direktiv upphävs:
— Rådets förordning (EEG) nr 802/68 av den 27 juni
1968 om den gemensamma definitionen av begreppet
varors ursprung (1), senast ändrad genom förordning
(EEG) nr 456/91 (2),
— Rådets förordning (EEG) nr 754/76 av den 25 mars
1976 om behandling i tullhänseende av varor som
återinförs till gemenskapens tullområde (3), senast
ändrad genom förordning (EEG) nr 1147/86 (4).
— Rådets förordning (EEG) nr 2779/78 av den 23 no-
vember 1978 om förfarandet för tillämpning av den
europeiska beräkningsenheten på rättsakter som anta-
gits på tullområdet (5), senast ändrad genom förord-
ning (EEG) nr 289/84 (6).
— Rådets förordning (EEG) nr 1430/79 av den 2 juli
1979 om återbetalning eller eftergift av import- eller
exporttullar (7), senast ändrad genom förordning
(EEG) nr 1854/89 (8).
— Rådets förordning (EEG) nr 1697/79 av den 24 juli
1979 om uppbörd i efterhand av import- eller export-
tullar, som inte har utkrävts av gäldenären, för varor
som hänförts till ett tullförfarande som medför skyl-
dighet att betala sådana tullar (9), senast ändrad ge-
nom förordning (EEG) nr 1854/89 (10).
— Rådets direktiv 79/695/EEG av den 24 juli 1979 om
harmonisering av förfaranden för varors övergång till
fri omsättning (11), senast ändrat genom direktiv
90/504/EEG (12).
— Rådets förordning (EEG) nr 1224/80 av den 28 maj
1980 om värdering av varor för tulländamål (13), se-
nast ändrad genom förordning (EEG) nr 4046/89 (14).
(1) EGT nr L 148, 28.6.1968, s. 1.
(2) EGT nr L 54, 28.2.1991, s. 4.
(3) EGT nr L 89, 2.4.1976, s. 1.
(4) EGT nr L 105, 22.4.1986, s. 1.
(5) EGT nr L 333, 30.11.1978, s. 5.
(6) EGT nr L 33, 4.2.1984, s. 2.
(7) EGT nr L 175, 12.7.1979, s. 1.
(8) EGT nr L 186, 30.6.1989, s. 1.
(9) EGT nr L 197, 3.8.1979, s. 1.
(10) EGT nr L 186, 30.6.1989, s. 1.
(11) EGT nr L 205, 13.8.1979, s. 19.
(12) EGT nr L 281, 12.10.1990, s. 28.
(13) EGT nr L 134, 31.5.1980, s. 1.
(14) EGT nr L 388, 30.12.1989, s. 24.2913/92
2913/92 - - - I
100— Rådets direktiv 81/177/EEG av den 24 februari 1981
om harmonisering av förfaranden vid export av ge-
menskapsvaror (1), senast ändrat genom förordning
(EEG) nr 1854/89 (2).
— Rådets förordning (EEG) nr 3599/82 av den 21 de-
cember 1982 om ordningen för temporär import (3),
senast ändrad genom förordning (EEG) nr
1620/85 (4).
— Rådets förordning (EEG) nr 2763/83 av den 26 sep-
tember 1983 om ordningen för bearbetning av varor
under tullkontroll före övergång till fri omsättning (5),
senast ändrad genom förordning (EEG) nr 720/91 (6).
— Rådets förordning (EEG) nr 2151/84 av den 23 juli
1984 om gemenskapens tullområde (7), senast ändrad
genom Anslutningsakten för Spanien och Portugal.
— Rådets förordning (EEG) nr 1999/85 av den 16 juli
1985 om aktiv förädling (8).
— Rådets förordning (EEG) nr 3632/85 av den 12 de-
cember 1985 om de villkor enligt vilka en person får
avge en tulldeklaration (9).
— Rådets förordning (EEG) nr 2473/86 av den 24 juli
1986 om passiv förädling och standardutbytessyste-
met (10).
— Rådets förordning (EEG) nr 2144/87 av den 13 juli
1987 om tullskuld (11), senast ändrad genom förord-
ning (EEG) nr 4108/88 (12).
— Rådets förordning (EEG) nr 1031/88 av den 18 april
1988 om fastställande av de personer som är ansvari-
ga för betalning av tullskuld (13), senast ändrad ge-
nom förordning (EEG) nr 1716/90 (14).
— Rådets förordning (EEG) nr 1970/88 av den 30 juni
1988 om tresidig trafik enligt förfarandet för passiv
förädling och standardutbytessystemet (15).
(1) EGT nr L 83, 30.3.1981, s. 40.
(2) EGT nr L 186, 30.6.1989, s. 1.
(3) EGT nr L 376, 31.12.1982, s. 1.
(4) EGT nr L 155, 14.6.1985, s. 54.
(5) EGT nr L 272, 5.10.1985, s. 1.
(6) EGT nr L 78, 26.3.1991, s. 9.
(7) EGT nr L 197, 20.7.1984, s. 1.
(8) EGT nr L 188, 20.7.1985, s. 1.
(9) EGT nr L 350, 27.12.1985, s. 1.
(10) EGT nr L 212, 2.8.1986, s. 1.
(11) EGT nr L 201, 22.7.1987, s. 15.
(12) EGT nr L 361, 29.12.1988, s. 2.
(13) EGT nr L 102, 21.4.1988, s. 5.
(14) EGT nr L 160, 26.6.1990, s. 6.
(15) EGT nr L 174, 6.7.1988, s. 1.2913/92
2913/92 - - - I
101— Rådets förordning (EEG) nr 2503/88 av den 25 juli
1988 om tullager (1), senast ändrad genom förordning
(EEG) nr 2561/90 (2).
— Rådets förordning (EEG) nr 2504/88 av den 25 juli
1988 om frizoner och frilager (3), senast ändrad ge-
nom förordning (EEG) nr 1604/92 (4).
— Rådets förordning (EEG) nr 4151/88 av den 21 de-
cember 1988 om bestämmelser tillämpliga på varor
som förs in till gemenskapens tullområde (5).
— Rådets förordning (EEG) nr 1854/89 av den 14 juni
1989 om bokföring och betalningsvillkor för import-
tullar och exporttullar till följd av en tullskuld (6).
— Rådets förordning (EEG) nr 1855/89 av den 14 juni
1989 om temporär import av transportmedel (7).
— Rådets förordning (EEG) nr 3312/89 av den 30 okto-
ber 1989 om temporär import av containrar (8).
— Rådets förordning (EEG) nr 4046/89 av den 21 de-
cember 1989 om den säkerhet som skall ställas för att
garantera betalning av en tullskuld (9).
— Rådets förordning (EEG) nr 1715/90 av den 20 juni
1990 om upplysningar lämnade av medlemsstaternas
tullmyndigheter om klassificeringen av varor i tullno-
menklaturen (10).
— Rådets förordning (EEG) nr 2726/90 av den 17 sep-
tember 1990 om gemenskapstransitering (11),
— Rådets förordning (EEG) nr 717/91 av den 21 mars
1991 om det administrativa enhetsdokumentet (12).
— Rådets förordning (EEG) nr 719/91 av den 21 mars
1991 om användning av TIR-carnet och ATA-carnet
som transiteringsdokument (13).
2. I alla gemenskapsakter i vilka hänvisning görs till de
förordningar eller direktiv som anges i punkt 1, skall hän-
visningen anses vara en hänvisning till denna kodex.
(1) EGT nr L 225, 15.8.1988, s. 1.
(2) EGT nr L 246, 10.9.1990, s. 1.
(3) EGT nr L 225, 15.8.1988, s. 8.
(4) EGT nr L 173, 26.6.1992, s. 30.
(5) EGT nr L 367, 31.12.1988, s. 1.
(6) EGT nr L 186, 30.6.1989, s. 1.
(7) EGT nr L 186, 30.6.1989, s. 8.
(8) EGT nr L 388, 30.12.1989, s. 1.
(9) EGT nr L 321, 4.11.1989, s. 5.
(10) EGT nr L 160, 26.6.1990, s. 1.
(11) EGT nr L 262, 26.9.1990, s. 1.
(12) EGT nr L 78, 26.3.1991, s. 1.
(13) EGT nr L 78, 26.3.1991, s. 6.2913/92
82/97 — deleted
2913/92 - - - I
102Artikel 252
1. Artiklarna 141, 142 och 143 i rådets f örordning
(EEG) nr 918/83 (1) skall upphöra att gälla.
2. Rådets förordning (EEG) nr 2658/87 (2), senast änd-
rad genom förordning (EEG) nr 3492/91 (3), ändras på föl-
jande sätt:
a) Artikel 8 skall ändras på följande sätt: Följande ord
skall införas efter ordet kommitté: ‘‘föreskrivs i artikel
247 i tullkodexen för gemenskapen’’.
b) Den inledande meningen i artikel 10. l skall ändras på
följande sätt: ‘‘Kommissionens företrädare skall före-
lägga den kommitté som föreskrivs i artikel 247 i tull-
kodexen för gemenskapen ett förslag....’’.
c) Artiklarna 7 och 11 skall upphöra att gälla.
Artikel 253
Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det
att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas of-
ficiella tidning.
Den skall tillämpas från och med den 1 januari 1994.
Avdelning VIII skall inte tillämpas i Förenade kungariket
förrän den 1 januari 1995.
Artikel 161 och artiklarna 182 och 183, i den mån de se-
nare rör återexport, skall dock tillämpas från och med den
1 januari 1993. I den mån dessa artiklar hänvisar till be-
stämmelser i denna kodex och till dess att dessa bestäm-
melser träder i kraft, skall hänvisningarna anses gälla mots-
varande bestämmelser i de förordningar och direktiv som
anges i artikel 251.
Före den 1 oktober 1993 skall rådet på grundval av en
rapport från kommissionen om diskussionerna rörande de
slutsatser som skall dras av den omräkningskurs som an-
vänds för genomförandet av åtgärder inom den gemensam-
ma jordbrukspolitiken åter granska problemet vid handel
med varor mellan medlemsstaterna inom ramen för den
inre marknaden. Rapporten skall åtföljas av kommissionens
eventuella förslag, om vilka rådet skall fatta beslut enligt
bestämmelserna i fördraget.
Före den 1 januari 1998 skall rådet på grundval av en rap-
port från kommissionen se över denna kodex för att göra
sådana anpassningar som kan synas behövliga, varvid sär-
skild hänsyn skall tas till genomförandet av den inre mark-
naden. Rapporten skall åtföljas av eventuella förslag, om
vilka rådet skall fatta beslut enligt bestämmelserna i för-
draget.
(1) EGT nr L 105, 23.4.1983, s. 1.
(2) EGT nr L 256, 7.9.1987, s. 1.
(3) EGT nr L 328, 30.11.1991, s. 80.2913/92