2001L0077 — SV — 01.05.2004 — 001.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2001/77/EG
av den 27 september 2001
om främjande av el producerad från förnybara energikällor på den inre marknaden för el
(EGT L 283, 27.10.2001, s. 33)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►A1 Akt om villkoren för Republiken Tjeckiens, Republiken Estlands, Repu-
bliken Cyperns, Republiken Lettlands, Republiken Litauens, RepublikenUngerns, Republiken Maltas, Republiken Polens, Republiken Sloveniens
och Republiken Slovakiens anslutning till de fördrag som ligger till
grund för Europeiska Unionen och om anpassning av fördragenL 236 33 23.9.2003
▼B
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2001/77/
EG
av den 27 september 2001
om främjande av el producerad från förnybara energikällor på den
inre marknaden för el
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR
ANTAGIT DETTA DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenska-
pen, särskilt artikel 175.1 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag (1),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),
med beaktande av Regionkommitténs yttrande (3),
i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (4), och
av följande skäl:
(1) Möjligheten att använda förnybara energikällor utnyttjas i dag
inte till fullo i gemenskapen. Gemenskapen anser att behovet att
främja förnybara energikällor är en prioriterad åtgärd eftersomderas användning bidrar till miljöskydd och hållbar utveckling.Dessutom kan detta också skapa lokal sysselsättning, ha enpositiv inverkan på social sammanhållning, bidra till försörjning-
stryggheten och göra det möjligt att uppfylla målen från Kyoto
snabbare. Det är därför nödvändigt att se till att denna möjlighetutnyttjas bättre inom ramen för den inre marknaden för el.
(2) Främjande av el producerad från förnybara energikällor är enviktig prioritering för gemenskapen, såsom beskrivs i vitbokenom förnybara energikällor (nedan kallad vitboken), av skäl som
hänför sig till att trygga energiförsörjningen och diversifiera
energitillförseln, skydda miljön och främja den sociala ochekonomiska sammanhållningen. Detta stöddes av rådet i resolu-tionen av den 8 juni 1998 om förnybara energikällor (
5) och av
Europaparlamentet i dess resolution om vitboken (6).
(3) Den ökade användningen av el producerad från förnybara energi-källor utgör en viktig del av det åtgärdspaket som behövs för attuppfylla Kyoto-protokollet till Förenta nationernas ramkonven-tion om klimatförändringar och av varje politiskt åtgärdspaketför att uppfylla ytterligare åtaganden.
(4) Rådet i sina slutsatser av den 11 maj 1999 och Europaparla-
mentet i sin resolution av den 17 juni 1998 om el från
förnybara energikällor (7) har uppmanat kommissionen att lägga
fram ett konkret förslag till gemenskapsregler om tillträde tillden inre marknaden för el producerad från förnybara energi-källor. Dessutom har Europaparlamentet i sin resolution av den
30 mars 2000 om el producerad från förnybara energikällor och
den inre marknaden för el (
8) betonat att det är nödvändigt med
bindande och ambitiösa mål för förnybara energikällor på natio-nell nivå för att nå resultat och uppnå gemenskapsmålen.
(5) För att på medellång sikt kunna öka marknadsandelen för elproducerad från förnybara energikällor måste alla medlemsstater2001L0077 — SV — 01.05.2004 — 001.001 — 2
(1) EGT C 311 E, 31.10.2000, s. 320 och EGT C 154 E, 29.5.2001, s. 89.
(2) EGT C 367, 20.12.2000, s. 5.
(3) EGT C 22, 24.1.2001, s. 27.
(4) Europaparlamentets yttrande av den 16 november 2000 (EGT C 223,
8.8.2001, s. 294), rådets gemensamma ståndpunkt av den 23 mars 2001
(EGT C 142, 15.5.2001, s. 5) och Europaparlamentets beslut av den 4 juli2001 (ännu ej offentliggjort i EGT). Rådets beslut av den 7 september 2001.
(
5) EGT C 198, 24.6.1998, s. 1.
(6) EGT C 210, 6.7.1998, s. 215.
(7) EGT C 210, 6.7.1998, s. 143.
(8) EGT C 378, 29.12.2000, s. 89.
▼B
ställa upp nationella vägledande mål för användningen av el
producerad från förnybara källor.
(6) Dessa nationella vägledande mål bör vara förenliga med alla denationella åtaganden som gjorts i samband med gemenskapensåtaganden rörande klimatförändringar i enlighet med Kyoto-protokollet.
(7) Kommissionen bör bedöma i vilken utsträckning medlemssta-terna har gjort framsteg när det gäller att uppnå de nationellavägledande målen och i vilken utsträckning dessa är förenligamed det övergripande vägledande målet på 12 % av den nation-
ella bruttoenergianvändningen 2010, med hänsyn till att
vitbokens vägledande mål på 12 % för hela gemenskapen senast2010 ger värdefull vägledning för ökade ansträngningar pågemenskapsnivå och i medlemsstaterna, samtidigt som de olikanationella förutsättningarna måste beaktas. Om det behövs för
att uppnå målen bör kommissionen till Europaparlamentet och
rådet lägga fram förslag, i vilka kan ingå bindande mål.
(8) Medlemsstaterna skall följa den gällande gemenskapslagstift-ningen om avfallshantering om de använder avfall som
energikälla. Tillämpningen av detta direktiv påverkar inte defini-
tionerna i bilaga 2a och 2b till rådets direktiv 75/442/EEG avden 15 juli 1975 om avfall (
1). Stöd för förnybara energikällor
bör vara samstämmigt med gemenskapens övriga mål, särskiltbör hierarkin för avfallshantering respekteras. Därför börförbränning av osorterade hushållssopor inte främjas genom ett
kommande stödsystem för förnybara energikällor om ett sådant
främjande skulle undergräva hierarkin.
(9) Den definition av biomassa som ges i detta direktiv utesluter inte
en annan definition i nationell lagstiftning, för andra syften än de
som anges i detta direktiv.
(10) Medlemsstaterna åläggs inte genom detta direktiv att erkännaköp av en ursprungsgaranti från andra medlemsstater eller
motsvarande köp av el som ett bidrag till uppfyllandet av de
ålagda nationella kvoterna. Emellertid behövs en ursprungsga-ranti för el producerad från förnybara energikällor för attunderlätta handeln med sådan el och öka tydligheten beträffandeanvändarnas möjlighet att välja mellan el producerad från icke-förnybara källor och el producerad från förnybara energikällor.
System för ursprungsgaranti ger inte i sig rätt att komma i åtnju-
tande av nationella stödmekanismer i olika medlemsstater. Det ärviktigt att alla former av el som produceras från förnybara ener-gikällor omfattas av sådana ursprungsgarantier.
(11) Det är viktigt att skilja mellan ursprungsgarantier och överlåtbaragröna certifikat.
(12) Behovet av offentligt stöd till förnybara energikällor erkänns i
gemenskapens riktlinjer om statligt stöd för miljöskydd (2) vilka,
bland andra alternativ, beaktar behovet av att internaliseraexterna kostnader för elproduktion. Bestämmelserna i fördragetoch särskilt artiklarna 87 och 88 i detta kommer emellertid attfortsätta att gälla för sådant stöd.
(13) Det behöver upprättas ett rättsligt ramverk för marknaden förförnybara energikällor.
(14) Medlemsstaterna har olika stödmekanismer på nationell nivå förförnybara energikällor, bland annat gröna certifikat, investe-ringsstöd, skattebefrielser eller skattelättnader,skatteåterbetalningar och system med direkt prisstöd. Ett viktigtmedel att uppnå detta direktivs mål är att garantera att dessamekanismer fungerar väl till dess att ett rättsligt ramverk på2001L0077 — SV — 01.05.2004 — 001.001 — 3
(1) EGT L 194, 25.7.1975, s. 39. Direktivet senast ändrat genom kommission-
ens beslut 96/350/EG (EGT L 135, 6.6.1996, s. 32).
(2) EGT C 37, 3.2.2001, s. 3.
▼B
gemenskapsnivå blir operativt, för att bibehålla investerarnas
förtroende.
(15) Det är för tidigt att besluta om ett gemenskapsomfattande
ramverk för stödsystem, med hänsyn till de begränsade erfaren-
heterna av nationella system och den nuvarande relativt lågaandelen el producerad från förnybara energikällor med prisstödinom gemenskapen.
(16) Det är emellertid nödvändigt att efter en tillräckligt långövergångsperiod anpassa stödsystemen till den framväxande inre
marknaden för el. Det är därför lämpligt att kommissionen
övervakar situationen och lägger fram en rapport om erfarenhe-terna från tillämpningen av nationella system. Om det ärnödvändigt bör kommissionen, mot bakgrund av slutsatserna iden rapporten, lägga fram ett förslag till ett rättsligt ramverkavseende stödsystem för el producerad från förnybara energi-
källor. Förslaget bör bidra till uppfyllandet av de nationella
vägledande målen, vara förenligt med principerna för den inremarknaden för el och ta hänsyn till särdragen hos olika förny-bara energikällor, olika tekniker och geografiska skillnader. Detbör också effektivt främja användningen av förnybara energi-
källor och vara enkelt och samtidigt så effektivt som möjligt,
särskilt när det gäller kostnaderna, samt omfatta en tillräckligtlång övergångstid på minst sju år och bibehålla investerarnasförtroende och undvika icke-återvinningsbara kostnader(stranded costs). Detta rättsliga ramverk skulle möjliggöra att elproducerad från förnybara energikällor kan konkurrera med el
producerad från icke-förnybara energikällor och begränsa kost-
naden för konsumenten samtidigt som behovet av offentligt stödpå medellång sikt minskas.
(17) En ökad marknadspenetration för el producerad från förnybaraenergikällor medger stordriftsfördelar som minskar kostnaderna.
(18) Det är viktigt att utnyttja marknadskrafternas och den inre mark-
nadens styrka och göra el producerad från förnybara energikällor
konkurrenskraftig och attraktiv för medborgarna i Europa.
(19) I samband med att utvecklingen av marknaden för förnybaraenergikällor främjas är det viktigt att ta hänsyn till den positivainverkan på regionala och lokala utvecklingsmöjligheter, möjlig-heter till export, social sammanhållning och möjligheter till
sysselsättning, i synnerhet när det gäller små och medelstora
företag och oberoende kraftproducenter.
(20) Sektorn för energi från förnybara energikällor har en särprägladstruktur, vilket särskilt bör beaktas vid översynen av de admi-nistrativa förfarandena för att få tillstånd att uppföraanläggningar som producerar el från förnybara energikällor.
(21) Under vissa omständigheter är det inte möjligt att helt säkerställa
överföring och distribution av el producerad från förnybara ener-
gikällor utan att nätets tillförlitlighet och säkerhet påverkas ochgarantier i detta sammanhang kan därför inbegripa ekonomiskersättning.
(22) Kostnaderna för att till nätet ansluta nya elproducenter somanvänder förnybara energikällor bör vara objektiva, klara och
tydliga samt icke-diskriminerande, och erforderlig hänsyn bör
tas till den nytta anslutna kraftverk medför för nätet.
(23) Eftersom de allmänna målen för den föreslagna åtgärden inte itillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och dedärför på grund av åtgärdernas omfattning eller effekter bättrekan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder
i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. Det
närmare genomförandet av åtgärderna bör emellertid överlåtas påmedlemsstaterna, vilket ger varje medlemsstat möjlighet att väljadet sätt som bäst motsvarar dess speciella situation. I enlighetmed proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktivinte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.2001L0077 — SV — 01.05.2004 — 001.001 — 4
▼B
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Syfte
Syftet med detta direktiv är att främja en ökning av de förnybara ener-
gikällornas bidrag till elproduktionen på den inre marknaden för el ochatt skapa en grund för ett framtida rättsligt ramverk på gemenskapsnivåför detta.
Artikel 2
Definitioner
I detta direktiv avses med
a) förnybara energikällor : förnybara icke-fossila energikällor (vind-
kraft, solenergi, jordvärme, våg- och tidvattenenergi, vattenkraft,
biomassa, deponigas, gas från avloppsreningsanläggningar och
biogas),
b) biomassa : den biologiskt nedbrytbara fraktionen av produkter, avfall
och rester från jordbruk (både vegetabiliska och animaliska ämnen),skogsbruk och närstående industrier samt den biologiskt nedbrytbara
fraktionen av industriavfall och kommunalt avfall,
c) el producerad från förnybara energikällor : elektricitet producerad i
kraftverk där enbart förnybara energikällor används, liksom denandel av elektriciteten som produceras från förnybara energikällor ihybridkraftverk som också använder konventionella energikällor,
samt den el producerad från förnybara källor som används för att
fylla lagringssystemen, undantaget den el som produceras som ettresultat av lagringssystem,
d) elanvändning : nationell elproduktion, inbegripet egenproduktion,
plus importerad el minus exporterad el (nationella bruttoelanvänd-ningen).
Dessutom skall definitionerna i Europaparlamentets och rådets direktiv
96/92/EG av den 19 december 1996 om gemensamma regler för den
inre marknaden för el (
1) tillämpas.
Artikel 3
Nationella vägledande mål
1. Medlemsstaterna skall vidta lämpliga åtgärder för att främja en
ökad användning av el producerad från förnybara energikällor ienlighet med de nationella vägledande mål som avses i punkt 2. Dessa
åtgärder skall stå i proportion till det uppställda målet.
2. Senast den 27 oktober 2002 och därefter vart femte år skall
medlemsstaterna anta och offentliggöra en rapport med nationella
vägledande mål för den framtida användningen av el producerad frånförnybara energikällor uttryckt som en procentuell andel av elanvänd-ningen för de följande tio åren. I rapporten skall också redogöras förde åtgärder som vidtagits och som planeras på nationell nivå för attuppnå dessa nationella vägledande mål. När målen fram till 2010
fastställs skall medlemsstaterna
— ta hänsyn till de referensvärden som återfinns i bilagan, och
— se till att dessa mål är förenliga med de nationella åtaganden som
gjorts i samband med gemenskapens åtaganden rörandeklimatförändringar i enlighet med Kyoto-protokollet till Förentanationernas ramkonvention om klimatförändringar.
3. Medlemsstaterna skall, första gången senast den 27 oktober 2003
och därefter vartannat år, offentliggöra en rapport som skall innehållaen analys av förverkligandet av nationella vägledande mål, med hänsyntagen särskilt till de klimatfaktorer som eventuellt kan påverka förverk-2001L0077 — SV — 01.05.2004 — 001.001 — 5
(1) EGT L 27, 30.1.1997, s. 20.
▼B
ligandet av dessa mål, och ange i vilken utsträckning åtgärderna är
förenliga med nationella åtaganden beträffande klimatförändringar.
4. Kommissionen skall på grundval av de rapporter från medlems-
staterna som avses i punkterna 2 och 3 bedöma i vilken utsträckning
— medlemsstaterna har gjort framsteg när det gäller att förverkliga
sina nationella vägledande mål,
— de nationella vägledande målen är förenliga med det övergripande
vägledande målet på 12 % av den nationella bruttoenergianvänd-ningen senast 2010 och särskilt med den vägledande andelen elproducerad från förnybara energikällor på 22,1 % av gemenskapenstotala elanvändning senast 2010.
Kommissionen skall offentliggöra sina slutsatser i en rapport, första
gången senast den 27 oktober 2004 och därefter vartannat år. Dennarapport skall vid behov åtföljas av förslag till Europaparlamentet och
rådet.
Om det i den rapport som avses i andra stycket dras slutsatsen att de
nationella vägledande målen sannolikt inte stämmer överens, av skäl
som inte är motiverade och/eller som inte hänger samman med nya
vetenskapliga rön, med det övergripande vägledande målet, skall dessaförslag ta upp nationella mål, inklusive eventuellt bindande sådana, i enlämplig form.
Artikel 4
Stödsystem
1. Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i
fördraget skall kommissionen utvärdera tillämpningen av de systemsom används i medlemsstaterna, enligt vilka en elproducent får direkteller indirekt stöd enligt offentliga myndigheters bestämmelser, och
som skulle kunna ha en begränsande effekt på handeln, på grundval
av att systemen bidrar till målen i artiklarna 6 och 174 i fördraget.
2. Kommissionen skall, senast den 27 oktober 2005, lägga fram en
väldokumenterad rapport om erfarenheterna från tillämpningen och
samexistensen av de olika systemen enligt punkt 1. I rapporten skallbedömas framgången, inbegripet kostnadseffektiviteten, av destödsystem som avses i punkt 1 för att främja konsumtion av el somproducerats från förnybara energikällor i enlighet med de nationellavägledande mål som anges i artikel 3.2. Rapporten skall vid behov
åtföljas av ett förslag till ett ramverk på gemenskapsnivå avseende
stödsystem för el producerad från förnybara energikällor.
Varje förslag till ramverk skall
a) bidra till uppfyllandet av de nationella vägledande målen,
b) vara förenligt med principerna för den inre marknaden för el,
c) ta hänsyn till särdragen hos olika förnybara energikällor, samt även
olika tekniker och olika geografiska förhållanden,
d) främja en effektiv användning av förnybara energikällor och vara
enkelt och samtidigt så effektivt som möjligt, särskilt när det gäller
kostnaderna, och
e) omfatta en tillräckligt lång övergångsperiod för nationella
stödsystem på minst sju år och bibehålla investerarnas förtroende.
Artikel 5
Ursprungsgaranti för el producerad från förnybara energikällor
1. Medlemsstaterna skall senast den 27 oktober 2003 se till att el
producerad från förnybara energikällor kan garanteras vara produceradfrån sådana energikällor i den mening som avses i detta direktiv ienlighet med objektiva, klara och tydliga samt icke-diskriminerandekriterier som har fastställts av respektive medlemsstat. De skall se tillatt det på begäran utfärdas en ursprungsgaranti med detta innehåll.2001L0077 — SV — 01.05.2004 — 001.001 — 6
▼B
2. Medlemsstaterna får utse ett eller flera behöriga organ som skall
vara oberoende i förhållande till producenter och distributörer och somskall ha i uppdrag att kontrollera utfärdandet av ursprungsgarantierna.
3. Ursprungsgarantierna skall
— innehålla uppgifter om från vilken energikälla som elen produce-
rats, var och när den producerats och, när det gällervattenkraftverk, installerad effekt, och
— göra det möjligt för producenter av el från förnybara energikällor
att visa att den el de säljer är producerad från förnybara energi-
källor i den mening som avses i detta direktiv.
4. Sådana ursprungsgarantier som utfärdas i enlighet med punkt 2
bör erkännas ömsesidigt av medlemsstaterna uteslutande såsom bevispå de faktorer som nämns i punkt 3. Vägran att erkänna en ursprung-sgaranti som bevis, t.ex. av skäl som hänför sig till
bedrägeribekämpning, måste grundas på objektiva, klara och tydliga
samt icke-diskriminerande kriterier. Om någon vägrar att erkänna enursprungsgaranti får kommissionen tvinga den vägrande parten atterkänna garantin, särskilt med beaktande av de objektiva, klara ochtydliga samt icke-diskriminerande kriterier på vilka ett sådant erkän-nande grundas.
5. Medlemsstaterna eller de behöriga organen skall inrätta lämpliga
mekanismer för att säkerställa att ursprungsgarantin är både korrekt ochtillförlitlig, och de skall i den rapport som avses i artikel 3.3 beskrivade åtgärder som har vidtagits för att säkerställa garantisystemets till-förlitlighet.
6. Efter samråd med medlemsstaterna skall kommissionen i den
rapport som avses i artikel 8 granska de former och tillvägagångssätt
som medlemsstaterna kan följa för att garantera ursprunget för den elsom producerats från förnybara energikällor. Vid behov skall kommis-sionen föreslå Europaparlamentet och rådet att gemensamma reglerantas om detta.
Artikel 6
Administrativa förfaranden
1. Medlemsstaterna eller de behöriga organ som medlemsstaterna
har utsett, skall utvärdera nuvarande lagar och författningar om de till-
ståndsförfaranden eller andra förfaranden som anges i artikel 4 idirektiv 96/92/EG för uppförande av produktionsanläggningar förproduktion av el från förnybara energikällor i syfte att
— minska lagstiftningshinder och andra hinder för en ökning av pro-
duktionen av el från förnybara energikällor,
— få fram effektivare och snabbare förfaranden på lämplig administ-
rativ nivå, och
— se till att reglerna är objektiva, klara och tydliga samt icke-diskrimi-
nerande och beaktar fullt ut särdragen i de olika teknikerna för attutnyttja förnybara energikällor.
2. Medlemsstaterna skall senast den 27 oktober 2003 offentliggöra
en rapport om den utvärdering som avses i punkt 1, vid behov med enbeskrivning av de åtgärder som har vidtagits. Syftet med denna rapport
är att, om det är relevant i nationell lagstiftning, ge en översikt över
vilken nivå som uppnåtts och särskilt vad gäller följande frågor:
— Samordning mellan de olika administrativa organen när det gäller
tidsfrister, mottagande och behandling av ansökningar om tillstånd.
— Möjligheten att fastställa särskilda riktlinjer för den verksamhet som
avses i punkt 1 och möjligheten att införa ett snabbplaneringsförfa-
rande för producenter av el från förnybara energikällor.
— Utseendet av myndigheter för att medla vid tvister mellan till-
ståndsgivande myndigheter och dem som ansöker om tillstånd.
3. Kommissionen skall, i den rapport som avses i artikel 8 och på
grundval av de rapporter från medlemsstaterna som avses i punkt 2 iden här artikeln, utvärdera vilka metoder som är bäst för att förverkligade mål som anges i punkt 1.2001L0077 — SV — 01.05.2004 — 001.001 — 7
▼B
Artikel 7
Nätfrågor
1. Utan att det påverkar nätets tillförlitlighet och säkerhet skall
medlemsstaterna vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att desom ansvarar för drift av överföringsnät och distributionsnät inom derasterritorium garanterar överföring och distribution av el producerad från
förnybara energikällor. De kan dessutom ge prioriterat tillträde till nätet
för el producerad från förnybara energikällor. Då de som ansvarar fördriften av överföringsnätet avgör inmatningsordningen mellan produk-tionsanläggningarna skall de prioritera anläggningar som använderförnybara energikällor, i den mån driften av det nationella elsystemettillåter det.
2. Medlemsstaterna skall inrätta ett rättsligt ramverk eller kräva att
de som ansvarar för drift av överföringsnät och distributionsnät utar-betar och offentliggör standardiserade regler om vem som skall stå förkostnaderna för sådana tekniska anpassningar, t.ex. nätanslutningar och
nätförstärkningar, som behövs för att ansluta nya elproducenter som
skall mata nätet med el producerad från förnybara energikällor.
Dessa regler skall grunda sig på objektiva, klara och tydliga samt icke-
diskriminerande kriterier, som skall ta särskild hänsyn till alla de kost-nader och fördelar som sammanhänger med anslutningen av dessa
producenter till nätet. Reglerna kan medge olika typer av anslutningar.
3. När så är lämpligt får medlemsstaterna kräva att de som ansvarar
för drift av överföringsnät och distributionsnät delvis eller till fulloövertar de kostnader som avses i punkt 2.
4. De som ansvarar för drift av överföringsnät och distributionsnät
skall åläggas att förse nya elproducenter som önskar bli anslutna meden uttömmande och detaljerad uppskattning av de kostnader somanslutningen medför. Medlemsstaterna kan tillåta att de producenterav el producerad från förnybara energikällor som vill ansluta sig till
nätet skall kunna använda en anbudsförfrågan rörande anslutningsar-
betet.
5. Medlemsstaterna skall inrätta ett rättsligt ramverk eller kräva att
de som ansvarar för drift av överföringsnät och distributionsnät utar-
betar och offentliggör standardiserade regler för fördelningen av
kostnader för systeminstallationer, t.ex. nätanslutningar ochnätförstärkningar, mellan alla producenter som drar nytta av dem.
Kostnadsfördelningen skall genomföras med hjälp av en mekanism som
är grundad på objektiva, klara och tydliga samt icke-diskriminerande
kriterier, som beaktar de fördelar som anslutningarna medför såväl för
de ursprungligen anslutna producenterna och de senare anslutna produ-centerna som de som ansvarar för drift av överföringsnät ochdistributionsnät.
6. Medlemsstaterna skall se till att uttag av överförings- och distri-
butionsavgifter inte diskriminerar el från förnybara energikällor,särskilt el från förnybara energikällor som producerats i randområdensåsom öregioner och regioner med låg befolkningstäthet.
När så är lämpligt skall medlemsstaterna upprätta ett rättsligt ramverk
eller ålägga dem som ansvarar för drift av överföringssystem och distri-
butionssystem att se till att avgifter som tas ut för överföring ochdistribution av el från anläggningar som använder förnybara energi-källor återspeglar realiserbara kostnadsfördelar som resulterar avanläggningens anslutning till nätet. Sådana kostnadsfördelar kan uppstå
genom direkt användning av ett lågspänningsnät.
7. Medlemsstaterna skall i den rapport som avses i artikel 6.2 även
bedöma vilka åtgärder som skall vidtas för att underlätta tillträde tillnätet för el producerad från förnybara energikällor. I denna rapportskall bl.a. möjligheten att införa tvåvägsmätning undersökas.2001L0077 — SV — 01.05.2004 — 001.001 — 8
▼B
Artikel 8
Sammanfattande rapport
På grundval av de rapporter som medlemsstaterna upprättat enligt artik-
larna 3.3 och 6.2 skall kommissionen för Europaparlamentet och rådet
lägga fram en sammanfattande rapport om genomförandet av detta
direktiv senast den 31 december 2005, och därefter vart femte år.
I denna rapport skall kommissionen
— granska de framsteg som gjorts när det gäller att ta hänsyn till de
externa kostnaderna för el producerad från icke-förnybara energi-källor samt effekterna av offentligt stöd till elproduktionen, och
— särskilt beakta medlemsstaternas möjligheter att uppfylla de nation-
ella vägledande mål som fastställs i artikel 3.2, det övergripande
vägledande mål som anges i artikel 3.4 och förekomsten av diskri-
minering mellan olika energikällor.
Vid behov skall kommissionen överlämna ytterligare förslag till Euro-
paparlamentet och rådet tillsammans med denna rapport.
Artikel 9
Överföring
Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som
är nödvändiga för att följa detta direktiv före den 27 oktober 2003. Deskall genast underrätta kommissionen om detta.
När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en
hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när
de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras
skall varje medlemsstat själv utfärda.
Artikel 10
Ikraftträdande
Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europe-
iska gemenskapernas officiella tidning .
Artikel 11
Adressater
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.2001L0077 — SV — 01.05.2004 — 001.001 — 9
▼B
BILAGA
Referensvärden för medlemsstaternas nationella vägledande mål för de förnybara energikällornas bidrag till
bruttoelanvändningen år 2010 (*)
I denna bilaga anges referensvärden för fastställande av nationella vägledande mål för el producerad från förnybara
energikällor enligt artikel 3.2
El producerad från förnybara
energikällor TWh 1997 (**)El producerad från förnybara
energikällor % 1997 (***)El producerad från förnybara
energikällor % 2010 (***)
Belgien 0,86 1,1 6,0
►A1 Tjeckien ◄► A1 2,36◄► A1 3,8◄► A1 8(7)◄
Danmark 3,21 8,7 29,0Tyskland 24,91 4,5 12,5►
A1 Estland◄► A1 0,02◄► A1 0,2◄► A1 5,1◄
Grekland 3,94 8,6 20,1
Spanien 37,15 19,9 29,4Frankrike 66,00 15,0 21,0Irland 0,84 3,6 13,2Italien 46,46 16,0 25,0 (
1)
►A1 Cypern◄► A1 0,002◄► A1 0,05◄► A1 6◄
►A1 Lettland ◄► A1 2,76◄► A1 42,4◄► A1 49,3◄
►A1 Litauen◄► A1 0,33◄► A1 3,3◄► A1 7◄
Luxemburg 0,14 2,1 5,7 (2)
►A1 Ungern◄► A1 0,22◄► A1 0,7◄► A1 3,6◄
►A1 Malta◄► A1 0◄► A1 0◄► A1 5◄
Nederländerna 3,45 3,5 9,0Österrike 39,05 70,0 78,1 (
3)
►A1 Polen◄► A1 2,35◄► A1 1,6◄► A1 7,5◄
Portugal 14,30 38,5 39,0 (4)
►A1 Slovenien ◄► A1 3,66◄► A1 29,9◄► A1 33,6◄
►A1 Slovakien ◄► A1 5,09◄► A1 17,9◄► A1 31◄
Finland 19,03 24,7 31,5 (5)
Sverige 72,03 49,1 60,0 (6)
Förenade kungariket 7,04 1,7 10,0
►A1 Gemenskapen ◄► A1 355,2◄► A1 12,9◄% ►A1 21◄% (****)
(*) När de referensvärden beaktas som anges i denna bilaga, gör medlemsstaterna det nödvändiga antagandet att riktlinjerna för
statligt stöd till skydd av miljön gör det möjligt att ha statliga stödsystem för främjandet av el producerad från förnybara energi-källor.
►
A1 (**) Uppgifterna avser den nationella produktionen av el från förnybara energikällor under 1997, med undantag av Tjeckien,
Estland, Cypern, Lettland, Litauen, Ungern, Malta, Polen, Slovenien och Slovakien där uppgifterna avser 1999.2001L0077 — SV — 01.05.2004 — 001.001 — 10
▼B
(***) Procentandelen bidrag av el från förnybara energikällor under 1997 (under 1999-2000 för Tjeckien, Estland, Cypern, Lettland,
Litauen, Ungern, Malta, Polen, Slovenien och Slovakien) och 2010 baseras på den nationella produktionen av el från förnybara
energikällor dividerad med den nationella bruttoelförbrukningen. För Tjeckien, Estland, Cypern, Lettland, Litauen, Ungern,Malta, Polen, Slovenien och Slovakien baseras den nationella bruttoelförbrukningen på uppgifter från 2000. När det gäller deninterna handeln med el från förnybara energikällor (med registrerat erkänt certifikat eller ursprung) kommer beräkningen avdessa procentandelar att påverka uppgifterna för 2010 för medlemsstaterna, men inte totalsumman för gemenskapen. ◄
(****) Avrundad sifferuppgift härledd från ovan angivna referensvärden.
(
1)Italien förklarar att 22 % är en realistisk sifferuppgift, under förutsättning att den nationella bruttoelanvändningen är 340 TWh år
2010.
När hänsyn tas till de referensvärden som anges i denna bilaga, har Italien utgått från att den nationella bruttoelproduktionen från
förnybara energikällor når upp till så mycket som 76 TWh 2010. I denna sifferuppgift räknas bidraget in från sådant icke nedbryt-bart kommunalt avfall och industriavfall som används i enlighet med gemenskapens lagstiftning om avfallshantering.
Om det vägledande mål som anges i denna bilaga kan uppnås beror i detta sammanhang bland annat på hur stor den nationella
efterfrågan på el blir 2010.
(
2) Med hänsyn till de vägledande referensvärden som anges i denna bilaga förklarar Luxemburg att målet för 2010 kan uppnås endast
om
— den totala elanvändningen 2010 inte överstiger användningen för 1997,— el från vindkraft kan 15-faldigas,— el från biogas kan multipliceras med en faktor på 208,— el producerad från den enda kommunala avfallsförbränningsanläggningen i Luxemburg, som 1997 bidrog med hälfen av elen
producerad från förnybara energikällor kan tas med i beräkningen helt och hållet,
— el från solceller kan ökas till 80 GWh, och
vad som anges i dessa punkter kan uppnås från teknisk synpunkt inom den givna tidsperioden.
Eftersom det saknas naturliga resurser, kan ytterligare ökning av el från vattenkraft uteslutas.
(
3)Österrike förklarar att 78,1 % är en realistisk sifferuppgift, under förutsättning att den nationella bruttoelanvändningen 2010 är
56,1 TWh. På grund av att produktionen av el från förnybara energikällor i hög grad är beroende av vattenkraft och därför av
den årliga nederbörden bör siffrorna för 1997 och 2010 beräknas på en långsiktig modell grundad på hydrologiska och klimatiska
förhållanden.
(4)Portugal förklarar att, med beaktande av det referensvärde som anges i bilagan till detta direktiv, för att bibehålla 1997 års andel
av el producerad från förnybara energikällor som ett indikativt mål för 2010, antogs det att— det kommer att vara möjligt att fortsätta med den nationella elektricitetsplanen och bygga ut vattenkapacitet till över 10 MW,
— annan förnybar kapacitet som bara kan förverkligas med statligt finansiellt stöd, kommer att öka årligen åtta gånger mer än vad
som nu är fallet.
Dessa antaganden bygger på att ny kapacitet för produktion av el från förnybara enerigkällor, stora vattenkraftanläggningar inte
inbegripna, kommer att öka dubbelt så mycket som den nationella bruttoelanvändningen.
(
5) I den finska handlingsplanen för förnybara energikällor ställs mål upp för den mängd förnybara energikällor som kommer att
användas 2010. Dessa mål har ställts upp på grundval av omfattande bakgrundsstudier. Regeringen godkände handlingsplanen i
oktober 1999.
Enligt den finska handlingsplanen kommer andelen el producerad från förnybara energikällor 2010 att vara 31 %. Detta vägledande
mål är mycket ambitiöst och för att genomföra det kommer det att krävas omfattande stimulansåtgärder i Finland.
(6) Vid beaktande av de referensvärden som anges i denna bilaga, noterar Sverige att möjligheten att uppnå målet är synnerligen
beroende av klimatfaktorer som i hög grad påverkar vattenkraftproduktionen, särskilt variationerna i nederbörd, regnmängdernasfördelning under året och vattentillrinningen. El producerad från vattenkraft kand variera betydligt. Under extremt torra så kan pro-duktionen uppgå till 51 TWh, medan den under våtår kan uppgå till 78 TWh. Siffran för 1997 bör alltså beräknas på en långsiktig
modell som grundas på vetenskapliga fakta om hydrologi och klimatförändringar.
En vanligt förekommande metod i länder med stor andel vattenkraftproduktion är att använda statistik över vattentillrinningen som
omfattar en tidsperiod på 30–60 år. Enligt svenska metoder och grundat på förhållandena 1950–1999, med korrektion för skillna-
derna i den totala vattenkraftproduktionskapaciteten och tillrinnigen genom åren, uppgår den genomsnittliga
vattenkraftproduktionen till 64 TWh, vilket motsvarar en sifferuppgift för 1997 på 46 %. Sverige anser att 52 % är en mer realistisksifferuppgift i detta sammanhang för 2010.
Sveriges förmåga att uppnå målet är dessutom begränsad av att de kvarvarande oexploaterade älvarna skyddas av lagstiftning.
Sveriges förmåga att uppnå målet betingas också i hög grad av— utbyggnaden av kraftvärmeverk beroende på befolkningstätheten, värmeunderlag och teknisk utveckling, särskilt svartlutsför-
gasning, samt
— tillstånd för vindkraftverk i enlighet med nationell lagstiftning, allmänhetens acceptans, teknisk utveckling och nätutbyggnad.
►
A1 (7) Med hänsyn till de vägledande referensvärden som anges i bilagan noterar Tjeckien att möjligheten att uppnå detta vägle-
dande mål i hög grad är beroende av klimatfaktorer som starkt påverkar vattenkraftproduktionen och användningen av solenergioch vindkraft.
I det nationella programmet för ekonomisk energiförvaltning och användning av förnybara energikällor, som godkändes av rege-
ringen i oktober 2001, anges som mål att andelen elektricitet från förnybara energikällor i bruttoelförbrukningen år 2005 skall vara3,0 % (exklusive stora vattenkraftverk över 10 MW) respektive 5,1 % (inklusive stora vattenkraftverk över 10 MW).
I frånvaro av naturresurser är en ytterligare avsevärd utbyggnad av produktionen från såväl stora som små vattenkraftverk
utesluten. ◄2001L0077 — SV — 01.05.2004 — 001.001 — 11