1985R2220 — SV — 04.05.2004 — 003.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EEG) nr 2220/85
av den 22 juli 1985
om gemensamma tillämpningsföreskrifter för systemet med säkerheter för jordbruksprodukter
(EGT L 205, 3.8.1985, s. 5)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1 Kommissionens förordning (EEG) nr 1181/87 av den 29 april 1987 L 113 31 30.4.1987
►M2 Kommissionens förordning (EEG) nr 3745/89 av den 13 december 1989 L 364 54 14.12.1989
►M3 Kommissionens förordning (EG) nr 3403/93 av den 10 december 1993 L 310 4 14.12.1993
►M4 Kommissionens förordning (EG) nr 1932/1999 av den 9 september 1999 L 240 11 10.9.1999
►M5 Kommissionens förordning (EG) nr 673/2004 av den 13 april 2004 L 105 17 14.4.2004
Anm.: I denna konsoliderade utgåva förekommer hänvisningar till den europeiska omräkningsenheten och/eller ecun. Från och
med den 1 januari 1999 skall båda benämningarna förstås som hänvisningar till euron — rådets förordning (EEG) nr3308/80 (EGT L 345, 20.12.1980, s. 1) och rådets förordning (EG) nr 1103/97 (EGT L 162, 19.6.1997, s. 1).
▼B
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EEG) nr 2220/85
av den 22 juli 1985
om gemensamma tillämpningsföreskrifter för systemet med säker-
heter för jordbruksprodukter
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT
DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekono-
miska gemenskapen,
med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2727/75 av den 29
oktober 1975 om den gemensamma organisationen av marknaden förspannmål (
1), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 1018/84 (2),
särskilt artiklarna 7.5, 8.4, 12.2, 15.3, 15.5 och 16.6 i denna, och
motsvarande bestämmelser i de andra förordningarna om den gemen-samma organisationen av marknaderna för jordbruksprodukter ochäven med beaktande av andra bestämmelser i de förordningar omgemensam organisation av marknader som vid tillämpningen föresk-
river en säkerhet,
med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 525/77 av den 14 mars
1977 om införande av ett system för produktionsstöd till konserverad
ananas (
3), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 1699/85 (4),
särskilt artikel 8 i denna,
med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 1079/77 av den 17 maj
1977 om en medansvarsavgift och om åtgärder för att utvidga mark-
naden för mjölk och mjölkprodukter (5), senast ändrad genom
förordning (EEG) nr 1302/85 (6), särskilt artikel 3 i denna,
med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2169/81 av den 27 juli
1981 om fastställande av de allmänna reglerna för systemet med stödtill bomull (
7), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 1462/84 (8),
särskilt artikel 5.3 i denna,
med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 1431/82 av den 18 maj
1982 om särskilda åtgärder för ärtor, åkerbönor och sötlupiner (9),
senast ändrad genom förordning (EEG) nr 1485/85 (10), särskilt artikel
3.5 i denna,
med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 1677/85 av den 11 juni
1985 om monetära utjämningsbelopp inom jordbruket (11), särskilt
artikel 12 i denna, och
med beaktande av följande:Ett stort antal av bestämmelserna i gemenskapens jordbruksförord-
ningar kräver att en säkerhet ställs för att garantera betalningen av detbelopp som skall betalas om en förpliktelse inte uppfylls. Erfarenhetenhar dock visat att detta krav i praktiken tolkas på vitt skilda sätt. För attundvika ojämlika konkurrensvillkor bör kravet därför ges en klarare
definition.
Särskilt bör säkerhetens form definieras.
Många bestämmelser i gemenskapens jordbruksförordningar fastställer
att den ställda säkerheten skall förverkas om en säkrad förpliktelseinte uppfylls, utan att det görs någon skillnad mellan underlåtelse attuppfylla primära och sekundära eller underordnade förpliktelser. Av1985R2220 — SV — 04.05.2004 — 003.001 — 2
(1) EGT nr L 281, 1.11.1975, s. 1.
(2) EGT nr L 107, 19.4.1984, s. 1.
(3) EGT nr L 73, 21.3.1977, s. 46.
(4) EGT nr L 163, 22.6.1985, s. 12.
(5) EGT nr L 131, 26.5.1977, s. 6.
(6) EGT nr L 137, 27.5.1985, s. 9.
(7) EGT nr L 211, 31.7.1981, s. 2.
(8) EGT nr L 142, 29.5.1984, s. 1.
(9) EGT nr L 162, 12.6.1982, s. 28.
(10) EGT nr L 151, 10.6.1985, s. 7.
(11) EGT nr L 164, 24.6.1985, s. 6.
▼B
rättviseskäl bör en distinktion göras mellan konsekvenserna av att inte
uppfylla en primär förpliktelse och konsekvenserna av att inte uppfyllaen sekundär eller underordnad förpliktelse. Det bör särskilt, om det är
möjligt, fastställas att bara en del av säkerheten skall förverkas om den
primära förpliktelsen faktiskt uppfylls men den fastställda tidsfristen föratt uppfylla den överskrids något, eller om en sekundär eller under-ordnad förpliktelse inte uppfylls.
Det bör inte göras någon skillnad mellan de olika konsekvenserna av
att inte uppfylla en förpliktelse på grundval av om förskottsbetalning
har mottagits eller inte. Det finns därför särskilda bestämmelser försäkerheter som ställs för förskott.
Kostnaderna för att ställa en säkerhet kan, både för den som ställer
säkerheten och för den behöriga myndigheten, stå i orimlig proportiontill det belopp vars betalning säkerheten garanterar om beloppet ligger
under en viss gräns. De behöriga myndigheterna måste därför ha rätt att
avstå från att kräva säkerhet för betalningen av ett belopp som liggerunder denna gräns. Den behöriga myndigheten bör också ha rätt attavstå ifrån att kräva säkerhet om egenskaperna hos den som skalluppfylla förpliktelserna gör att detta är onödigt.
Den behöriga myndigheten bör ha rätt att vägra godta en säkerhet om
den anser att säkerheten är otillräcklig.
Det bör fastställas en tidsfrist för inlämnande av det bevismaterial som
krävs för att det säkrade beloppet skall frisläppas, om en sådan tidsfristinte redan är fastställd någon annanstans.
I samband med den representativa kurs som skall användas för att
räkna om ett säkrat belopp uttryckt i ecu till nationell valuta, bör en
definition göras av den avgörande faktor som avses i artikel 5 i rådetsförordning (EEG) nr 1676/85 av den 11 juni 1985 om värdet av denberäkningsenhet och de omräkningskurser som skall tillämpas i dengemensamma jordbrukspolitiken (
1).
Det förfarande som skall tillämpas när en säkerhet är förverkad bör
fastställas.
Kommissionen bör få möjlighet att övervaka genomförandet av
bestämmelserna om säkerheter.
Bestämmelserna i denna förordning gäller generellt för alla områden
och produkter såvida inte särskild gemenskapslagstiftning på något
område fastställer andra bestämmelser. De särskilda bestämmelserna
på varje område fortsätter att gälla till dess de upphävs eller ändras.
Åtgärderna i denna förordning är förenliga med yttrandena från alla de
berörda förvaltningskommittéerna.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE:
AVDELNING I
Förordningens räckvidd
Artikel 1
I denna förordning fastställs bestämmelserna för de säkerheter som fö-
reskrivs i följande förordningar eller i deras tillämpningsförordningar,
såvida det inte fastställs andra bestämmelser i dessa förordningar:
a) Förordningar om en gemensam marknadsordning för vissa jord-
bruksprodukter:
— Rådets förordning nr 136/66/EEG (oljor och fetter) *1.
— Rådets förordning (EEG) nr 2358/71 (utsäde) *2.1985R2220 — SV — 04.05.2004 — 003.001 — 3
(1) EGT nr L 164, 24.6.1985, s. 1.
*1 EGT 172, 30.9.1966, s. 3025/66.
*2 EGT L 246, 5.11.1971, s. 1.▼M5
▼M5
— Rådets förordning (EEG) nr 2759/75 (griskött) *3.
— Rådets förordning (EEG) nr 2771/75 (ägg) *4.— Rådets förordning (EEG) nr 2777/75 (fjäderfäkött) *5.— Rådets förordning (EEG) nr 1766/92 (spannmål) *6.— Rådets förordning (EEG) nr 2075/92 (råtobak) *7.
— Rådets förordning (EG) nr 3072/95 (ris) *8.
— Rådets förordning (EG) nr 603/95 (torkat foder) *9.— Rådets förordning (EG) nr 2200/96 (frukt och grönsaker) *10.— Rådets förordning (EG) nr 2201/96 (bearbetade produkter av
frukt och grönsaker) *11.
— Rådets förordning (EG) nr 1254/1999 (nötkött) *12.— Rådets förordning (EG) nr 1255/1999 (mjölk och mjölkpro-
dukter) *13.
— Rådets förordning (EG) nr 1493/1999 *14.— Rådets förordning (EG) nr 104/2000 (fiskeri- och vattenbruks-
produkter) *15.
— Rådets förordning (EG) nr 1673/2000 (lin och hampa) *16.— Rådets förordning (EG) nr 1260/2001(socker) *17.— Rådets förordning (EG) nr 2529/2001 (får- och getkött) *18.— Rådets förordning (EG) nr 670/2003 (etanol som framställts av
jordbruksprodukter) *19.
b) Rådets förordning (EG) nr 1782/2003 (system för direktstöd) *20.
c) Rådets förordning (EG) nr 1051/2001 (systemet för stöd till
bomull) *21.
d) Rådets förordning (EG) nr 1251/1999 (stödsystem för producenter
av vissa jordbruksgrödor) *22.
e) Rådets förordning (EG) nr 2202/96 (stödsystem för producenter av
vissa citrusfrukter) *23.
f) Rådets förordning (EG) nr 3448/93 (system för handel med vissa
varor som framställs genom bearbetning av jordbruksprodukter) *24.
Artikel 2
Denna förordning gäller inte säkerheter som har ställts för att garantera
betalning av de import- och exporttullar som avses i förordning (EEG)nr 2913/92 (
1).1985R2220 — SV — 04.05.2004 — 003.001 — 4
*3 EGT L 282, 1.11.1975, s. 1.
*4 EGT L 282, 1.11.1975, s. 49.
*5 EGT L 282, 1.11.1975, s. 77.
*6 EGT L 181, 1.7.1992, s. 21.
*7 EGT L 215, 30.7.1992, s. 70.
*8 EGT L 329, 30.12.1995, s. 18.
*9 EGT L 63, 21.3.1995, s. 1.
*10 EGT L 297, 21.11.1996, s. 1.
*11 EGT L 297, 21.11.1996, s. 29.
*12 EGT L 160, 26.6.1999, s. 21.
*13 EGT L 160, 26.6.1999, s. 48.
*14 EGT L 179, 14.7.1999, s. 1.
*15 EGT L 17, 21.1.2000, s. 22.
*16 EGT L 193, 29.7.2000, s. 16.
*17 EGT L 178, 30.6.2001, s. 1.
*18 EGT L 341, 22.12.2001, s. 3.
*19 EUT L 97, 15.4.2003, s. 6.
*20 EUT L 270, 21.10.2003, s. 1.*21 EGT L 148, 1.6.2001, s. 3.
*22 EGT L 160, 26.6.1999, s. 1.
*23 EGT L 297, 21.11.1996, s. 49.
*24 EGT L 318, 20.12.1993, s. 18.
(
1) EGT L 302, 19.10.1992, s. 1.▼M4
▼B
Artikel 3
I denna förordning används följande beteckningar med de betydelser
som här anges:
a) säkerhet: garanti för att ett belopp betalas eller förverkas hos en
behörig myndighet om en särskild förpliktelse inte uppfylls.
Denna förordning skall tillämpas i alla fall där de förordningar som
anges i artikel 1 föreskriver en säkerhet i denna definitions mening,
vare sig termen ”säkerhet” används eller inte.
b) blocksäkerhet: säkerhet som ställs till den behöriga myndigheten för
att garantera att mer än en förpliktelse uppfylls.
c) förpliktelse: ett eller flera krav i en förordning på att utföra eller att
avstå från att utföra en handling.
d) behörig myndighet: antingen en myndighet som har befogenhet att
ta emot en säkerhet eller en myndighet som har befogenhet attbesluta i enlighet med den aktuella förordningen om en säkerhetskall frisläppas eller förverkas.
AVDELNING II
Krav på säkerhet
Artikel 4
En säkerhet skall ställas av den part, eller för den parts räkning, som är
skyldig att betala ett belopp om en förpliktelse inte fullgörs.
Artikel 5
1. Den behöriga myndigheten får avstå från att kräva säkerhet om
värdet av det belopp som skall garanteras är mindre än ►M4 500
euro◄.
2. Om bestämmelsen i punkt 1 tillämpas skall den berörda parten
skriftligt förpliktiga sig att betala en summa av samma storlek somden som skulle ha avkrävts honom om en säkerhet hade ställts ochdärefter förverkats helt eller delvis.
Artikel 6
Den behöriga myndigheten får avstå från att kräva säkerhet om den
part som skall fullgöra förpliktelsen är antingen
a) ett offentligt organ som ansvarar för att utföra en offentlig myndig-
hets uppgifter, eller
b) ett privat organ som utför sådana uppgifter under statlig tillsyn.
AVDELNING III
Säkerhetens form
Artikel 8
1. En säkerhet kan ställas i form av
a) kontant inbetalning i enlighet med artiklarna 13 och 14, och/eller
b) borgensåtagande från en borgensman enligt artikel 16.1.
2. Den behöriga myndigheten får tillåta att säkerheten ställs i form
av
a) panträtt i fast egendom, och/eller
b) deponering av kontanter i en bank, och/eller1985R2220 — SV — 04.05.2004 — 003.001 — 5
▼M4
▼B
▼M3
▼B
▼B
c) pantsättande av erkända fordringar på ett offentligt organ eller
offentliga medel som är förfallna till betalning och gentemot vilkainga andra fordringar har förmånsrätt,
d) pantsättande av värdepapper som är omsättningsbara i den aktuella
medlemsstaten och som är utgivna och garanterade av denna stat,
och/eller
e) pantsättande av börsnoterade obligationer som är utgivna av
bostadslåneinstitut och som omsätts på den öppna marknaden, förut-
satt att de har samma kreditvärdighet som statsobligationer.
3. Medlemsstaterna får fastställa ytterligare krav för de former av
säkerheter som anges i punkt 2.
Artikel 9
Den behöriga myndigheten skall vägra att godta säkerheten eller kräva
att den byts ut om myndigheten anser att den inte är ändamålsenlig, att
den är otillfredsställande eller att den inte utgör säkerhet för en tillräck-
ligt lång period.
Artikel 10
1. a) Pant i fast egendom enligt artikel 8.2 a eller värdepapper eller
obligationer enligt artikel 8.2 d-e skall vid den tidpunkt då säker-
heten ställs ha ett realiserbart värde på minst 115 % av den
säkerhet som krävs.
b) Det realiserbara värdet på värdepapper eller obligationer värderas
enligt den senaste noteringen.
c) Den behöriga myndigheten får bara ta emot sådana säkerheter
som anges i artikel 8.2 a, d eller e om den som ställer säkerheten
skriftligen förpliktigar sig att antingen ställa ytterligare en
säkerhet eller ersätta den ursprungliga säkerheten om det realiser-bara värdet på tillgångarna, värdepapperen eller obligationernaunder en period av tre månader har varit under 105 % av densäkerhet som krävs. Denna skriftliga förbindelse är intenödvändig om nationell lag redan föreskriver en sådan. Den
behöriga myndigheten skall regelbundet kontrollera värdet på
sådana tillgångar, värdepapper eller obligationer.
2. a) Den behöriga myndigheten skall värdera det realiserbara värdet
på de säkerheter som anges i artikel 8.2 a, d och e med hänsyntill alla försäljningskostnader.
b) Om den behöriga myndigheten kräver det skall den som ställer
säkerheten styrka dess realiserbara värde.
Artikel 11
1. Varje säkerhet får ersättas med någon annan.
I följande fall krävs dock den behöriga myndighetens medgivande:
a) Den ursprungliga säkerheten har förverkats men ännu inte realise-
rats, eller
b) Den säkerhet som ersätter den ursprungliga är en sådan som anges i
artikel 8.2.
2. En blocksäkerhet får ersätta en annan blocksäkerhet om den
täcker åtminstone den del av den ursprungliga blocksäkerheten som
vid tidpunkten för ersättningen garanterar att en eller flera ännu inteavslutade förpliktelser fullgörs.
Artikel 12
1. Säkerheten skall ställas i den medlemsstats valuta där den
behöriga myndigheten i fråga är belägen.
2. Om det totala säkerhetsbeloppet uttryckt i den ifrågavarande
medlemsstatens valuta har ökat beroende på en ändring i jordbruksom-räkningskursen för säkerheten som träder i kraft samma datum som den1985R2220 — SV — 04.05.2004 — 003.001 — 6
▼M3
▼M3
avgörande faktorn inträffar, godtas säkerheten på grundval av den jord-
bruksomräkningskurs som var i kraft dagen före ändringen, omskillnaden uppgår till mindre än ►
M4 60 euro ◄ uttryckt i den
nationella valutan, och beräknad på grundval av den nya jordbruksom-
räkningskursen.
3. Ett anbud för vilket det har ställts en säkerhet som till följd av en
sådan ändring som avses i punkt 2 uppvisar ett underskott på ►M4 60
euro◄ eller mer skall godtas som giltig endast för den mängd som
säkerheten faktiskt täcker, om inte anbudsgivaren innan buden
genomgås i syfte att bestämma utgången av anbudsförfarandet, skrift-
ligt förbinder sig att betala den del av säkerheten som saknas och gördetta inom fem arbetsdagar efter det att anbudsförfarandet har avslutats,utom i fall av force majeure.
En sådan nedsättning av den av anbudet omfattade mängden betraktas
inte som en brist i uppfyllelsen av en eventuell bestämmelse om en
minimikvantitet i respektive förordning.
4. artikel 5.1 och 5.2 kan också tillämpas med avseende på tillskott
som görs för att avhjälpa underskott som uppstått på grund av enändring enligt punkt 2 ovan.
Artikel 13
Om en kontant inbetalning sker via girering skall den inte anses utgöra
en säkerhet förrän den behöriga myndigheten kan disponera över
beloppet.
Artikel 14
1. En check skall betraktas som en kontant inbetalning om dess
inlösen är garanterad av en finansiell institution som är godkänd avden medlemsstat där den behöriga myndigheten finns. Den behörigamyndigheten behöver inte lösa in en sådan check förrän dess garante-rade giltighetstid håller på att löpa ut.
2. Andra checkar än de som avses i punkt 1 utgör inte någon
säkerhet förrän den behöriga myndigheten kan disponera över beloppet.
3. Alla avgifter som den finansiella institutionen tar ut skall betalas
av den som ställer säkerheten.
Artikel 15
Ingen ränta utgår till den part som ställer säkerhet i form av en kontant
inbetalning.
Artikel 16
1. Borgensmannen skall vara bosatt eller ha en verksamhet inom ge-
menskapen och vara godkänd enligt fördragets bestämmelser om frihetatt tillhandahålla tjänster av den behöriga myndigheten i den medlems-stat där säkerheten ställs. Borgensmannens åtagande bekräftas genomen skriftlig borgensförbindelse.
2. Den skriftliga borgensförbindelsen skall minst ange
a) förpliktelsen eller, om det gäller en blocksäkerhet, den typ eller de
typer av förpliktelser mot vars fullgörande den garanterar betal-ningen av en summa pengar,
b) det högsta belopp som borgensmannen är villig att betala,
c) att borgensmannen har solidariskt ansvar tillsammans med den som
är skyldig att fullgöra förpliktelsen för att på uppmaning av denbehöriga myndigheten inom 30 dagar betala varje belopp inomborgensförbindelsens gränser som förfaller till betalning när säker-heten förverkas.1985R2220 — SV — 04.05.2004 — 003.001 — 7
▼M4
▼B
▼B
3. Den behöriga myndigheten får godkänna ett skriftligt meddelande
via telekommunikation från borgensmannen som en skriftligborgensförbindelse. Om detta sker skall myndigheten vidta alla
nödvändiga åtgärder för att få bekräftelse om meddelandets äkthet.
4. Om en skriftlig blocksäkerhet redan har ställts skall den behöriga
myndigheten bestämma vilket förfarande som skall tillämpas för attsätta av hela eller en del av den blocksäkerheten till en viss förplik-telse.
Artikel 17
När en del av en blocksäkerhet har hänförts till en viss förpliktelse
skall restbeloppet av kvarvarande blocksäkerhet noteras.
AVDELNING IV
Förskottsbetalning
Artikel 18
Bestämmelserna i denna avdelning skall gälla
— i de fall då en särskild förordning ger möjlighet till betalning av ett
förskottsbelopp innan en förpliktelse är fullgjord,
— förskottsbetalningar enligt förordning (EEG) nr 565/80 (1).
Artikel 19
1. Säkerheten skall frisläppas när
a) den slutliga rätten till det belopp som utbetalats i förskott är
fastställd, eller
b) det utbetalade beloppet plus eventuella tillägg enligt den särskilda
förordningen är återbetalt.
2. När tidsgränsen för styrkande av den slutliga rätten till beloppet
har löpt ut utan att bevismaterial har lagts fram, skall den behöriga
myndigheten omedelbart följa förfarandet enligt artikel 29.
Tidsfristen får förlängas i fall av force majeure.Om gemenskapslagstiftningen föreskriver det får bevismaterial läggas
fram även efter detta datum mot återbetalning av en del av säkerheten.
3. Om bestämmelserna om force majeure i gemenskapslagstift-
ningen tillåter att enbart förskottet återbetalas skall dessutom följande
gälla:
a) De omständigheter som åberopas som force majeure skall anmälas
till den behöriga myndigheten senast 30 dagar efter den dag då denberörda parten fick kännedom om omständigheter som pekade på attett möjligt fall av force majeure hade uppstått.
b) Den berörda parten skall återbetala förskottsbeloppet eller den aktu-
ella delen av det inom 30 dagar från den dag då den behörigamyndigheten begär återbetalning.
Om kraven i a och b inte uppfylls skall återbetalningsvillkoren vara de
samma som om force majeure inte hade uppstått.1985R2220 — SV — 04.05.2004 — 003.001 — 8
(1) EGT nr L 62, 7.3.1980, s. 5.▼M1
▼B
▼B
AVDELNING V
Frisläppande och förverkande av andra säkerheter än de som avses
i avdelning IV
Artikel 20
1. En förpliktelse kan omfatta primära, sekundära och underordnade
krav.
2. Med primära krav avses krav, grundläggande för syftet med den
förordning som föreskriver dem, att utföra eller att avstå från att utföra
en handling.
3. Med sekundära krav avses krav på att respektera tidsgränsen för
att uppfylla ett primärt krav.
4. Med underordnade krav avses alla andra krav som föreskrivs av
en förordning.
5. Bestämmelserna i denna avdelning gäller inte när den aktuella
särskilda förordningen inte har fastställt de primära kraven.
6. I denna avdelning skall ”den aktuella delen av det säkrade
beloppet ”avse den del av det säkrade beloppet som motsvarar denkvantitet för vilken ett krav inte har uppfyllts.”
Artikel 21
Säkerheten skall frisläppas när det bevismaterial är framlagt som före-
skrivs av den särskilda förordningen och som styrker att alla primära,
sekundära och underordnade krav har uppfyllts.
Artikel 22
1. En säkerhet skall förverkas helt och hållet för den kvantitet för
vilken ett primärt krav inte har uppfyllts, såvida inte uppfyllandet av
det har omöjliggjorts av force majeure.
2. Ett primärt krav skall anses ej uppfyllt om det aktuella bevisma-
terialet inte läggs fram inom den härför fastställda tidsgränsen, såvidainte force majeure har omöjliggjort framläggandet av bevismaterialet
inom den tidsgränsen. Förfarandet enligt artikel 29 för indrivning av
den förverkade summan skall omedelbart tillämpas.
3. Om bevismaterial som styrker att alla primära krav är uppfyllda
läggs fram inom 18 månader efter tidsgränsen enligt punkt 2 förstastycket, skall 85 % av det förverkade beloppet återbetalas.
Om bevismaterial som styrker att alla primära krav är uppfyllda läggs
fram inom 18 månader efter tidsgränsen men om de aktuella sekundärakraven inte är uppfyllda, skall det återbetalningsbara beloppet vara likamed det belopp som skulle ha frisläppts enligt artikel 23.2 med ett
avdrag på 15 % av den aktuella delen av det säkrade beloppet.
4. Ingen återbetalning skall göras om bevismaterial som styrker att
alla primära krav är uppfyllda läggs fram efter det att den period på18 månader som avses i punkt 3 har löpt ut ►
M1 såvida inte force
majeure har omöjliggjort framläggandet av bevismaterialet inom den
perioden. ◄
Artikel 23
1. Om det inom den tid som är fastställd i den särskilda förord-
ningen överlämnas handlingar som styrker att alla primära krav är
uppfyllda medan däremot ett sekundärt krav inte är uppfyllt skall endel av säkerheten frisläppas och resten av det säkrade beloppetförverkas. Det förfarande som föreskrivs i artikel 29 om indrivning avdet förverkade beloppet skall tillämpas.1985R2220 — SV — 04.05.2004 — 003.001 — 9
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼B
2. Den del av säkerheten som frisläpps skall vara lika med den
säkerhet som täcker den aktuella delen av det säkrade beloppet medett avdrag på
a) 15 % och
b) — 10 % av den summa som återstår efter avdraget på 15 % för
varje dag med vilken
— en längsta period på 40 dagar eller mindre har överskridits,
— en minsta period på 40 dagar eller mindre inte har respekte-
rats,
— 5 % av den summa som återstår efter avdraget på 15 % för varje
dag med vilken
— en längsta period på 41-80 dagar har överskridits,
— en minsta period på 41-80 dagar inte har respekterats,
— 2 % av den summa som återstår efter avdraget på 15 % för varje
dag med vilken
— en längsta period på 81 dagar eller mer har överskridits,
— en minsta period på 81 dagar eller mer inte har respekterats.
3. Bestämmelserna i denna artikel gäller inte perioder för ansökan
eller användande av import- och exportlicenser och licenser för förut-fastställelse eller perioder för fastställande av import- ochexportavgifter och exportbidrag genom anbudsförfarande.
Artikel 24
1. Om ett eller flera underordnade krav inte uppfylls skall det leda
till att 15 % av den aktuella delen av det säkrade beloppet förverkas,såvida inte uppfyllandet av kraven har omöjliggjorts av force majeure.
2. Det förfarande som föreskrivs i artikel 29 för indrivning av den
förverkade summan skall omedelbart tillämpas.
3. Denna artikel gäller inte om artikel 22.3 är tillämplig.
Artikel 25
Om det lämnas bevismaterial för att alla primära krav har uppfyllts
men både ett sekundärt och ett underordnat krav inte är uppfyllda skallartiklarna 23 och 24 tillämpas och det totala belopp som förverkas skall
vara lika med det förverkade beloppet enligt artikel 23 med ett tillägg
på 15 % av den aktuella delen av det säkrade beloppet.
Artikel 26
Den totala förverkade summan skall inte överstiga 100 % av den aktu-
ella delen av det säkrade beloppet.
AVDELNING VI
Allmänna bestämmelser
Artikel 27
1. En säkerhet skall på begäran frisläppas till en del mot inlämnande
av bevismaterial med avseende på en delkvantitet av produkten förut-satt att delkvantiteten inte är mindre än någon av de minimikvantiteter
som bestäms i den förordning där säkerheten föreskrivs.
Om det i den särskilda gemenskapsregeln inte anges någon bestämd
minimikvantitet får den behöriga myndigheten själv begränsa det antalgånger som varje säkerhet får frisläppas till en del samt bestämma ettminimibelopp för varje gång som säkerheten frisläpps till en del.1985R2220 — SV — 04.05.2004 — 003.001 — 10
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼B
2. Innan säkerheten helt eller delvis frisläpps får den behöriga
myndigheten kräva att en skriftlig ansökan om detta lämnas.
3. Om säkerheten i enlighet med artikel 10.1 täcker mer än 100 %
av det belopp för vilket säkerhet krävs skall den del av säkerhetensom överstiger 100 % frisläppas när återstoden av det säkrade beloppet
slutligen frisläpps eller förverkas.
Artikel 28
1. Om det inte har fastställts någon period för framläggande av det
bevismaterial som krävs för att det säkrade beloppet skall frisläppasskall denna period vara
a) 12 månader från den sista dag då de primära kraven skall vara
uppfyllda, eller
b) om ingen sådan sista dag är fastställd, 12 månader från den dag då
alla primära krav har uppfyllts.
2. Den period som avses i punkt 1 skall inte vara längre än tre år
från den tidpunkt då säkerheten ställdes för en särskild förpliktelse,utom i fall av force majeure.
Artikel 29
1. När den behöriga myndigheten får kännedom om faktorer som
medför att säkerheten förverkas helt eller delvis skall myndigheten
utan dröjsmål kräva betalning av det förverkade beloppet av den partsom är skyldig att uppfylla förpliktelsen med en frist på upp till 30dagar från den dag då kravet mottas.
Om betalning inte har skett inom denna period skall den behöriga
myndigheten utan dröjsmål
a) lösa in sådana säkerheter som anges i artikel 8.1 a,
b) kräva betalning av borgensmannen enligt artikel 8.1 b med en frist
på upp till 30 dagar från den dag då kravet mottas,
c) vidta åtgärder för att
i) omvandla sådana säkerheter som anges i artikel 8.2 a, c, d, och e
till kontanta medel i den omfattning som krävs för att täcka det
förverkade beloppet,
ii) föra över kontanter som har deponerats i en bank enligt artikel
8.2 b till sitt eget konto.
Den behöriga myndigheten får utan dröjsmål lösa in sådana säkerheter
som anges i artikel 8.1 a utan att först kräva betalning av den berördaparten.
2. Den behöriga myndigheten kan avstå från förverkandet av ett
belopp på mindre än ►
M4 60 euro◄, förutsatt att det i den nation-
ella lagstiftningen eller i förvaltningsföreskrifter fastställs motsvarande
regler för liknande fall.
3. Om det fattas beslut att en säkerhet förverkas men förverkandet
sedan i enlighet med nationell lagstiftning uppskjuts i avvaktan på
utslaget från ett besvärsförfarande, skall den berörda parten, utan att
det påverkar tillämpningen av punkt 1, betala ränta på det faktisktförverkade beloppet under en period som börjar 30 dagar efter dendag då kravet enligt punkt 1, stycke 1 mottas, och som slutar dageninnan betalningen av det faktiskt förverkade beloppet.
Om följden av besvärsförfarandet är att den berörda parten skall betala
det förverkade beloppet inom 30 dagar får medlemsstaten, för beräk-ning av räntan, låta betalningen verkställas den tjugonde dagen efterdatum för denna begäran.1985R2220 — SV — 04.05.2004 — 003.001 — 11
▼M1
▼M3
▼M4
▼M3
Räntesatsen beräknas med stöd av nationell lagstiftning, men får inte i
något fall vara lägre än den räntesats som tillämpas vid indrivning avnationella belopp.
De utbetalande myndigheterna drar av den betalda räntan från de
utgifter som den Europeiska utvecklings- och garantifonden för jord-
bruket (EUGFJ) har haft, enligt bestämmelserna i rådets förordning
(EEG) nr 352/78 (
1).
Medlemsstaterna kan med regelbundna mellanrum kräva att det ställs
ytterligare säkerhet för den ränta som tillämpas.
Om en säkerhet har förverkats och beloppet redan har krediterats
EUGFJ, och det förverkade beloppet till följd av ett besvärsförfarande
helt eller delvis skall återbetalas med ränta enligt den i nationelllagstiftning gällande räntesatsen, skall EUGFJ bära återbetalningsbe-loppet, om inte organ eller myndigheter i medlemsstaterna kan görasansvariga för återbetalningen av säkerheten på grund av försumlighet
eller allvarliga fel.
Artikel 30
Kommissionen får medge undantag från ovanstående bestämmelser i
enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 38 i förordning nr136/66/EEG och i motsvarande artiklar i de andra förordningarna omgemensam organisation av marknader.
AVDELNING VII
Upplysningar
Artikel 31
1. Medlemsstaterna skall för varje budgetår hålla upplysningar
tillgängliga för kommissionen om det totala antalet förverkade säker-
heter samt det sammanlagda beloppet för dessa, oavsett vilket stadium
i förfarandet enligt artikel 29 de har nått, med särskiljande av sådanasom krediterats de nationella budgetarna och sådana som krediteratsgemenskapens budget.
2. De upplysningar som avses i punkt 1 skall sammanställas för alla
säkerheter som förverkats till ett belopp på mer än 1 000 euro och föralla gemenskapsbestämmelser enligt vilka det krävs en säkerhet.
3. Upplysningar skall lämnas både om belopp som har betalats
direkt av den berörda parten och belopp som har erhållits genomrealisering av en säkerhet.
Artikel 32
Medlemsstaterna skall hålla följande upplysningar tillgängliga för
kommissionen:
a) De typer av institutioner som godkänns som borgensmän samt vilka
krav som fastställts för dessa.
b) De typer av säkerheter som godkänns enligt artikel 8.2 samt vilka
krav som fastställts för dessa.
Artikel 33
Denna förordning träder i kraft den 1 mars 1986.
Den gäller för säkerheter som ställs denna dag eller senare samt block-
säkerheter som används denna dag eller senare för att garantera att eneller flera enskilda förpliktelser fullgörs.1985R2220 — SV — 04.05.2004 — 003.001 — 12
(1) EGT nr L 50, 22.2.1978, s. 1.▼B
▼M4
▼B
▼B
På den berörda partens begäran gäller förordningen för säkerheter som
har ställts före denna dag men som inte har frisläppts eller förverkats.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.1985R2220 — SV — 04.05.2004 — 003.001 — 13