1997R2026 — SV — 08.11.2002 — 001.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 2026/97
av den 6 oktober 1997
om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemen-
skapen
(EGT L 288, 21.10.1997, s. 1)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Rådetsförordning (EG) nr 1973/2002 av den 5 november 2002 L 305 4 7.11.2002
▼B
RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 2026/97
av den 6 oktober 1997
om skydd mot subventionerad import från länder som inte är
medlemmar i Europeiska gemenskapen
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenska-pen, särskilt artikel 113 i detta,
med beaktande av förordningarna om den gemensamma organisationen
av marknaderna för jordbruksprodukter och de förordningar som anta-
gits enligt artikel 235 i fördraget och som är tillämpliga på varor som
framställs av jordbruksprodukter, särskilt de bestämmelser i förordning-arna som medger undantag från den allmänna principen attskyddsåtgärder vid gränserna endast får ersättas med de åtgärder somföreskrivs i de nämnda förordningarna,
med beaktande av kommissionens förslag (
1), och
med beaktande av följande:
1.Genom förordning (EEG) nr 2423/88 (2) antog rådet gemen-
samma regler om skydd mot dumpad eller subventioneradimport från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemen-skapen.
2.De nämnda gemensamma reglerna antogs i enlighet med
gällande internationella förpliktelser, särskilt de förpliktelser
som följer av artikel VI i Allmänna tull- och handelsavtalet(nedan kallat GATT), av avtalet om tillämpning av artikel VI iGATT (1979 årsantidumpnings kod) och av avtalet om tolkningoch tillämpning av artiklarna VI, XVI och XXIII i GATT (kodom subventioner och utjämningstullar).
3.Avslutningen av de multilaterala handelsförhandlingarna inom
ramen för Uruguayrundan har lett till Världshandelsorganisatio-
nens(WTO) inrättande.
4.Bilaga 1 A i avtalet om upprättande av WTO (WTO-avtalet),som godkändes genom beslut 94/800/EG (
3) innehåller bl.a.
1994 årsallmänna tull- och handels avtal (GATT 1994), ett avtalom jordbruk, ett avtal om genomförande av artikel VI i GATT1994 (nedan kallat ”1994 årsantidumpnings avtal”) och ett nytt
avtal om subventioner och utjämningsåtgärder (subventionsav-
talet).
5.För att uppnå större effektivitet och öppenhet vid gemenskapenstillämpning av reglerna i 1994 års antidumpningsavtal respektivei subventionsavtalet får det anses nödvändigt att anta två sepa-rata förordningar som tillräckligt utförligt lägger fastbestämmelser om tillämpningen av dessa båda avtal till värn för
handeln.
6.Det är därför lämpligt att ändra gemenskapens föreskrifter omtillämpning av utjämningsåtgärder mot bakgrund av de nya
multilaterala bestämmelserna, särskilt dem som gäller inledandeav förfaranden och genomförande av undersökningar, inbegripetutredning och behandling av de faktiska omständigheterna,införande av provisoriska åtgärder, införande och uttag av
utjämningstullar, giltighetstid för och översyn av utjämningså-
tgärder samt offentliggörande av uppgifter omsubventionsundersökningar.
7.Med hänsyn till omfattningen av de förändringar som de nyaavtalen har medfört och för att säkerställa en riktig och öppen1997R2026 — SV — 08.11.2002 — 001.001 — 2
(1) EGT C 99, 26.3.1997, s. 1.
(2) EGT L 209, 2.8.1988, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning
(EG) nr 522/94 (EGT L 66, 10.3.1994, s. 10).
(3) EGT L 336, 23.12.1994, s. 1.
▼B
tillämpning av de nya reglerna, bör innehållet i de nya avtalen i
möjligaste mån tas in i gemenskapens lagstiftning.
8.Det är dessutom önskvärt att tillräckligt utförligt förklara när en
subvention skall anses föreligga, enligt vilka principer den skall
utjämnas (särskilt om subventionen är selektivt riktad) samtenligt vilka kriterier storleken på den utjämningsbara subven-tionen skall beräknas.
9.När förekomsten av en subvention fastställs är det nödvändigt attvisa att ett finansiellt bidrag har beviljats av offentlig myndighet
eller annat offentligt organ inom ett landsterritorium, eller att
någon annan form av inkomst- eller prisstöd enligt artikel XVIi GATT 1994 har förelegat och att ett mottagande företaghärigenom har beviljatsen förmån.
10.Det är nödvändigt att tillräckligt utförligt förklara vilka slag avsubventioner som inte är utjämningsbara och vilket förfarande
som skall tillämpas om det vid en undersökning fastställs att
det berörda företaget har tagit emot subventioner som inte ärutjämningsbara.
11.I subventionsavtalet anges att bestämmelserna om icke-utjämningsbara subventioner skall upphöra att gälla fem år efterdet att WTO-avtalet trätt i kraft, om de inte förlängsgenom en
ömsesidig överenskommelse mellan medlemmarna i WTO. Det
kan därför visa sig nödvändigt att ändra denna förordning iöverensstämmelse därmed, om giltighetstiden för de ifrågava-rande bestämmelserna inte förlängs.
12.De åtgärder som avses i bilaga 2 till jordbruksavtalet är, i denomfattning som fastställs i det avtalet, icke utjämningsbara.
13.Det är önskvärt att bestämma tydliga och detaljerade riktlinjer
med avseende på de faktorer som kan bidra till att fastställa
huruvida den subventionerade importen har vållat eller riskeraratt vålla väsentlig skada. När det skall visas att den skada somhar drabbat gemenskapsindustrin kan tillskrivas den berördaimportensvolym och pris nivå bör effekten av andra faktorer
också uppmärksammas, särskilt de rådande marknadsvillkoren
inom gemenskapen.
14.Det är lämpligt att definiera begreppet ”gemenskapsindustri” ochatt föreskriva att parter som står i ekonomisk intressegemenskapmed exportörer kan uteslutas från denna industri samt att defi-niera begreppet ”stå i ekonomisk intressegemenskap med”. Detär också nödvändigt att göra det möjligt att vidta åtgärder som
innebär utjämningstullar till förmån för producenterna i en
region i gemenskapen, och att lägga fast riktlinjer för hur ensådan region skall definieras.
15.Det är nödvändigt att avgöra vem som kan göra en framställningrörande utjämningstullar, inbegripet i vilken omfattning detta börstödjas av gemenskapsindustrin, samt vilka uppgifter om
utjämningsbara subventioner, skada och orsakssamband som en
sådan framställning bör innehålla. Det är också tillrådligt attnärmare ange förfaranden för hur framställningar skall avslåseller hur förfaranden skall inledas.
16.Det är nödvändigt att bestämma på vilket sätt berörda parter börunderrättasom vilka uppgifter myndigheterna kräver och att de
bör gestillräckliga möjligheter att framlägga all relevant bevis -
ning och försvara sina intressen. Det är också önskvärt att klartange vilka regler och förfaranden som skall följas vid undersök-ningen, särskilt reglerna om hur berörda parter skall ge sig tillkänna, redogöra för sin inställning och inom bestämda tidsfrister
tillhandahålla uppgifter, om denna inställning och dessa
uppgifter skall kunna beaktas. Det är även lämpligt att ange vill-koren för att en berörd part skall kunna få tillgång till och yttrasig över de uppgifter som lämnats av andra berörda parter.Medlemsstaterna och kommissionen bör även samarbeta när detgäller att inhämta uppgifter.1997R2026 — SV — 08.11.2002 — 001.001 — 3
▼B
17.Det är nödvändigt att bestämma på vilka villkor provisoriska
tullar får införas, inbegripet villkoret att de inte får införas tidi-
gare än 60 dagar eller senare än nio månader efter det att ettförfarande har inletts. Kommissionen får under alla omständig-heter endast införa sådana tullar för en period om fyra månader.
18.Det är nödvändigt att närmare ange förfaranden för godtagande
av åtaganden som undanröjer eller uppväger utjämningsbara
subventioner och skada i stället för att införa provisoriska ellerslutgiltiga tullar. Det är även lämpligt att fastställa konsekven-serna av överträdelse eller återtagande av ett åtagande och attföreskriva att provisoriska tullar kan införas vid misstanke om
överträdelse eller när ytterligare undersökningar är nödvändiga
för att komplettera undersökningsresultaten. När ett åtagandegodkänns bör det tillses att det föreslagna åtagandet och dessgenomförande inte medför någon konkurrensbegränsning.
19.Det är nödvändigt att föreskriva att ett förfarande normalt,
oberoende av om slutgiltiga åtgärder vidtas eller ej, skall
avslutas inom 12 månader eller senast inom 13 månader efterdet att undersökningen inleddes.
20.En undersökning eller ett förfarande bör avslutas om subven-tionsbeloppet är försumbart, i synnerhet när fråga är om import
av varor med ursprung i utvecklingsländer, om den subventione-
rade importens volym eller skadan anses vara negligerbar, ochdessa begrepp bör definieras. Om åtgärder skall vidtas är detnödvändigt att föreskriva att undersökningen skall avslutas ochatt ange att åtgärderna bör ligga på en nivå som understiger
beloppet för den utjämningsbara subventionen, om en sådan
lägre nivå är tillräcklig för att undanröja skadan. Om stickprovskall tas är det nödvändigt att närmare fastställa en metod förberäkning av tullarnasbelopp.
21.Det är nödvändigt att föreskriva ett retroaktivt uttag av proviso-
riska tullar om detta bedöms vara lämpligt och att närmare ange
de omständigheter som kan leda till att tullar tillämpas retroak-tivt för att undvika att effekten av de slutgiltiga åtgärder somskall tillämpas omintetgörs. Det är även nödvändigt att föresk-riva att tull kan tasut retroaktivt vid överträdels e eller
återtagande av åtaganden.
22.Det är nödvändigt att föreskriva att åtgärderna skall upphöra att
gälla efter fem år om inte en översyn visar att de bör behållas.När tillräckliga bevisför ändrade förhållanden har lagtsfram ärdet även nödvändigt att möjliggöra interimsöversyn eller
undersökningar för att avgöra om det är berättigat att betala till-
baka utjämningstullar.
23.Trots att subventionsavtalet inte innehåller bestämmelser omkringgående av utjämningsåtgärder finns det en möjlighet att
kringgå dessa på ett sätt som liknar men inte är identiskt med
kringgående av antidumpningsåtgärder. Det förefaller såledeslämpligt att i denna förordning införa bestämmelser som syftartill att motverka kringgående.
24.Det är viktigt att tillåta att utjämningsåtgärderna tillfälligt
upphävsom det inträder s ådana tillfälliga förändringar i mark-
nadsförhållandena som gör att åtgärderna tillfälligtvis inte ärändamålsenliga.
25.Det är nödvändigt att föreskriva att sådan import som är föremålför undersökning skall kunna registreras vid importtillfället för
att åtgärder mot denna import skall kunna vidtas senare.
26.För att säkerställa att åtgärderna genomförs på ett riktigt sätt
måste medlemsstaterna övervaka och till kommissionen avgerapporter rörande importen av de produkter som är föremål för
undersökning eller åtgärder och rörande de tullbelopp som tas
ut i enlighet med denna förordning.
27.Det är nödvändigt att föreskriva att samråd med en rådgivandekommitté regelbundet skall äga rum vid bestämda tidpunkterunder undersökningens gång. Kommittén bör bestå av företrä-1997R2026 — SV — 08.11.2002 — 001.001 — 4
▼B
dare för medlemsstaterna och ha en företrädare för kommis-
sionen som ordförande.
28.Det är viktigt att meddela föreskrifter om kontrollbesök för att
kontrollera de uppgifter som lämnas om utjämningsbara subven-
tioner och skada, men genomförandet av dessa besök bör dockvara beroende av kvaliteten på de svar som tas emot.
29.För att undersökningarna skall kunna slutföras inom utsatt tid ärdet väsentligt att stickprov tas om antalet parter eller transak-tioner är stort.
30.När parter inte samarbetar på ett tillfredsställande sätt är detnödvändigt att föreskriva att andra uppgifter kan användas föratt utreda de faktiska omständigheterna samt att dessa uppgifterkan vara mindre gynnsamma för parterna än om de hade samar-betat.
31.Bestämmelser bör antas om behandling av konfidentiella
uppgifter så att affärs- eller statshemligheter inte röjs.
32.Det är oundgängligen nödvändigt att föreskriva att de parter som
har rätt till detta skall informeras om de viktigaste omständighe-terna och övervägandena på ett riktigt sätt och att detta, medbeaktande av beslutsgången inom gemenskapen, skall ske inom
en tidsfrist som gör det möjligt för parterna att bevaka sina
intressen.
33.Det är lämpligt att meddela föreskrifter om ett administrativtsystem på vars grundval argument kan framföras rörande huru-vida åtgärderna ligger i gemenskapens, och särskiltkonsumenternas, intresse, och att uppställa tidsfrister inom vilka
sådana uppgifter skall lämnas samt att ange de berörda parternas
rätt att få information.
34.Vid tillämpning av reglerna i subventionsavtalet är det, för attupprätthålla den jämvikt mellan rättigheter och skyldighetersom eftersträvats i det avtalet, väsentligt att gemenskapenbeaktar sina större handelsparters tolkning av dessa regler,
såsom denna avspeglas i lagstiftning eller praxis.
35.Genom sin förordning (EG) nr 3284/94 av den 22 december
1994 om skydd mot subventionerad import från länder som inteär medlemmar i Europeiska gemenskapen (
1) ersatte rådet förord-
ning (EEG) nr 2423/88 och inrättade ett nytt gemensamt systemför skydd mot subventionerad import från länder som inte är
medlemmar i Europeiska gemenskapen.
36.Efter offentliggörandet upptäcktesredaktionella fel i texten till
förordning (EG) nr 3284/94. Förordningen har dessutom redanändrats.
37.För klarhetens, öppenhetens och rättssäkerhetens skull bör denförordningen därför upphävas och ersättas, utan att detta
påverkar de utjämningsförfaranden som redan har inletts med
stöd av den förordningen eller med stöd av förordning (EEG)nr 2423/88.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Principer
1. En utjämningstull får införas för att kompensera för en subvention
som direkt eller indirekt har beviljats för tillverkning, export eller
transport av en produkt vars övergång till fri omsättning inom gemen-skapen vållar skada.1997R2026 — SV — 08.11.2002 — 001.001 — 5
(1) EGT L 349, 31.12.1994, s. 22. Förordningen ändrad genom förordning (EG)
nr 1252/95 (EGT L 122, 2.6.1995, s. 2).
▼B
2. Med subventionerad produkt avses i denna förordning en produkt
för vilken en utjämningsbar subvention har beviljats enligt vad somavses i artiklarna 2 och 3.
3. En sådan subvention kan beviljas av de offentliga myndigheterna
antingen i den importerade produktens ursprungsland eller i ett mellan-liggande land från vilket produkten exporterastill gemens kapen, idenna förordning kallat exportlandet .
I denna förordning avses med offentliga myndigheter offentliga organ
inom ursprungslandets eller exportlandets territorium.
4. Trots vad som sägs i punkterna 1, 2 och 3 skall produkter som
inte importeras direkt från ursprungslandet utan exporteras till gemen-
skapen via ett mellanliggande land fullt ut omfattas av bestämmelserna
i denna förordning och transaktionen eller transaktionerna skall, itillämpliga fall, anses ha utförts mellan ursprungslandet och gemenska-pen.
5. Vid tillämpningen av denna förordning avses med likadan
produkt en produkt som är identisk med, det vill säga i alla avseenden
likadan som, den ifrågavarande produkten, eller, i avsaknad av en
sådan produkt, en annan produkt som har egenskaper som i hög gradliknar den berörda produktens egenskaper även om den inte i alla avse-enden är likadan.
Artikel 2
Definition av en subvention
En subvention skall anses föreligga om1. a) ett finansiellt bidrag från de offentliga myndigheterna i ursprung-
slandet eller exportlandet förekommer, det vill säga när
i) ett offentligt förfarande innebär en direkt överföring av
medel (t.ex. genom bidrag, lån och kapitaltillskott), eller enmöjlig direkt överföring av medel eller förpliktelser (t.ex.lånegarantier),
ii) offentliga intäkter som normalt sett skulle tas ut inte drivs in
eller efterskänks (t.ex. i fall av skattemässiga incitamentsåsom skattereduktioner); i detta fall skall befrielse för enexporterad produkt från tullar eller skatter som tas ut för en
likadan produkt som är avsedd för inhemsk konsumtion, eller
återbetalning av sådana tullar eller skatter till belopp sominte överstiger de belopp som skall utgå, inte betraktas somen subvention, under förutsättning att en sådan befrielsebeviljas i enlighet med bestämmelserna i bilagorna I—III,
iii) offentliga myndigheter tillhandahåller andra varor eller
tjänster än sådana som rör allmän infrastruktur, eller köpervaror,
iv) de offentliga myndigheterna
— gör utbetalningar via en fond,
eller
— ålägger ett privat organ att utföra en eller flera av de
funktioner som räknas upp i led i, ii och iii och som
normalt ligger inom deraskompetensoch rent faktis kt
inte skiljer sig från de offentliga myndigheternas normalapraxis,
eller
b) det förekommer någon annan form av inkomst- eller prisstöd i
enlighet med artikel XVI i GATT 1994, och
2. en förmån därmed beviljas.
Artikel 3
Utjämningsbara subventioner
1. Subventioner skall vara föremål för utjämningsåtgärder endast om
de är selektiva i enlighet med vad som avses i punkterna 2, 3 och 4.1997R2026 — SV — 08.11.2002 — 001.001 — 6
▼B
2. För att avgöra om en subvention är selektivt riktad till ett företag
eller en industri eller en grupp av företag eller industrier, nedan kalladevissa företag, som ligger under den beviljande myndighetens
behörighet, skall följande principer tillämpas:
a) Om den myndighet som beviljar subventionen eller den tillämpliga
lagstiftningen uttryckligen begränsar subventionen till att avse vissaföretag, skall subventionen anses vara selektiv.
b) Om den myndighet som beviljar subventionen eller den tillämpliga
lagstiftningen fastställer objektiva kriterier eller villkor som avgörrätten till och storleken av en subvention, skall selektivitet inteanses föreligga under förutsättning att alla som uppfyller kravenför subventionen också automatiskt får den och att de nämnda krite-
rierna iakttasoch villkoren följss trikt.
I denna artikel avses med objektiva kriterier eller villkor sådana
kriterier eller villkor som är neutrala, som inte gynnar vissa företagframför andra, och som är ekonomiska till sin karaktär och tillämpas
generellt, exempelvis antalet anställda eller företagets storlek.
Kriterierna och villkoren skall vara tydligt angivna i lag, annan
författning eller andra offentliga handlingar så att de kan kontrol-
leras.
c) Om det finns anledning att anta att en subvention i själva verket är
selektiv, trots att en tillämpning av principerna under a och b visarmotsatsen, får även andra faktorer beaktas. Sådana faktorer är att ett
begränsat antal företag utnyttjar ett subventionsprogram, att vissa
företag dominerar vad gäller utnyttjandet av ett subventionsprogram,att vissa företag får oproportionerligt stora subventioner samt detsätt på vilket den myndighet som beviljar subventionen har utövatsina skönsmässiga befogenheter när den beslutar att bevilja ensubvention. I detta sammanhang skall särskilt beaktas uppgifter om
hur ofta ansökningar om subventioner har avslagits eller godkänts
och skälen för dessa beslut.
Vid tillämpning av första stycket skall hänsyn tas såväl till diversi-
fieringsgraden i den ekonomiska verksamheten inom den beviljande
myndighetens behörighet som till den tid som subventionspro-grammet har tillämpats.
3. En subvention som är begränsad till att avse vissa företag inom
ett bestämt geografiskt område som ligger under den beviljandemyndighetens behörighet skall anses vara selektiv. Fastställande och
ändringar av allmänt tillämpliga avgiftssatser av offentliga myndigheter
på alla nivåer skall inte betraktas som en selektiv subvention enligtdenna förordning.
4. Oberoende av bestämmelserna i punkterna 2 och 3 skall följande
subventioner betraktas som selektiva:
a) Subventioner som rättsligt eller faktiskt är knutna till exportresultat,
ensamt eller som ett av flera villkor, inbegripet de exempel som
räknasupp i bilaga I.
Subventioner skall anses faktiskt knutna till exportresultat om
omständigheterna visar att beviljandet av subventionen, även om
denna rättsligt sett inte är knuten till exportresultatet, rent faktiskt
är knutet till verklig eller förväntad export eller verkliga ellerförväntade exportintäkter. Enbart det förhållandet att en subventionbeviljas ett exportföretag skall inte i sig anses utgöra en exportsub-vention i enlighet med denna bestämmelse.
b) Subventioner som är beroende av att inhemska produkter används
framför importerade, oavsett om detta är det enda villkoret eller ettav flera villkor.
5. Alla beslut om selektivitet enligt bestämmelserna i denna artikel
skall vara klart och tydligt underbyggda genom faktiska bevis.1997R2026 — SV — 08.11.2002 — 001.001 — 7
▼M1
Artikel 5
Beräkning av storleken på den utjämningsbara subventionen
Vid tillämpning av denna förordning skall storleken på utjämningsbara
subventioner beräknas i förhållande till den förmån som mottagarenkonstateras få under den tid som subventionsundersökningen avser.
Normalt sett motsvaras denna tid av mottagarens senaste räkenskapsår,
men den kan utgöras av varje annan period om minst sex månader sominfaller före undersökningens början och för vilken det finns tillförlit-liga ekonomiska och andra relevanta uppgifter.
Artikel 6
Beräkning av förmånen för mottagaren
Vid beräkning av förmånen för mottagaren skall följande gälla:
a) Offentligt tillskott av kapital till ett företag skall inte anses medföra
någon förmån om inte investeringen får anses strida mot sedvanliginvesteringspraxis (inbegripet tillhandahållande av riskkapital) blandprivata investerare inom ursprungs- eller exportlandets territorium.
b) Offentliga lån skall inte anses medföra en förmån om det inte finns
någon skillnad mellan det belopp det lånande företaget betalar för
det offentliga lånet och det belopp företaget skulle ha behövt betala
för ett likvärdigt kommersiellt lån som det faktiskt skulle ha kunnatfå på marknaden. I sådana fall skall förmånen anses utgöra skill-naden mellan dessa två belopp.
c) Offentliga lånegarantier skall inte anses medföra en förmån om det
inte finns någon skillnad mellan det belopp som det lånandeföretaget betalar för ett lån med offentlig lånegaranti och det belopp
som företaget skulle behöva betala för ett jämförbart kommersiellt
lån utan offentlig lånegaranti. I sådana fall skall förmånen ansesutgöra skillnaden mellan dessa två belopp, justerad för att beaktaeventuella skillnader i avgifter.
d) Offentligt tillhandahållande av varor eller tjänster, eller offentliga
köp av varor, skall inte anses innebära en förmån om inte tillhan-
dahållandet har skett mot för låg ersättning eller köpet har skett
mot för hög ersättning. Frågan om huruvida ersättningen är för högeller för låg skall avgöras med beaktande av rådande marknads-villkor för produkterna eller tjänsterna i fråga i det land somtillhandahåller eller köper dem (inbegripet pris, kvalitet, tillgäng-
lighet, säljbarhet, transport och andra villkor för köpet eller
försäljningen).
Om det inte finns några sådana rådande marknadsvillkor för produk-
terna eller tjänsterna i fråga i det land som tillhandahåller ellerköper dem, som kan användas som lämpliga riktmärken, skall enav följande bestämmelser tillämpas:
i) De villkor som råder i landet i fråga skall justeras på grundval av
de faktiska kostnader, priser och andra faktorer som är tillgäng-
liga i det landet med hjälp av ett lämpligt belopp som avspeglar
normala marknadsvillkor.
ii) I tillämpliga fall skall de villkor användas som råder på mark-
naden i ett annat land eller på världsmarknaden och som är
tillgängliga för mottagaren.
Artikel 7
Allmänna bestämmelser om beräkning
1. Utjämningsbara subventioners storlek skall beräknas per enhet av
den subventionerade produkt som exporteras till gemenskapen.1997R2026 — SV — 08.11.2002 — 001.001 — 8
▼B
▼M1
▼B
▼B
När detta belopp bestäms får följande avdrag göras från det samman-
lagda subventionsbeloppet:
a) Ansökningsavgifter eller andra kostnader som är nödvändiga för att
bli berättigad till eller erhålla subventioner.
b) Exportskatter, tullar eller andra avgifter som tas ut vid export av
produkten till gemenskapen med särskild avsikt att utjämna subven-tionen.
Om en berörd part begär ett sådant avdrag åligger det honom att visa
att denna begäran är berättigad.
2. Om subventionen inte beviljas på grundval av framställda, produ-
cerade, exporterade eller transporterade kvantiteter skall den
utjämningsbara subventionens storlek, allt efter omständigheterna,
bestämmas genom att den sammanlagda subventionens värde fördelasi proportion till produktions-, försäljnings- eller exportvolymen av deifrågavarande produkterna under perioden för subventionsundersök-ningen.
3. Om subventionen kan knytas till förvärv eller framtida förvärv av
fasta anläggningar skall den utjämningsbara subventionens storlek
beräknas genom att subventionen fördelas över en period sommotsvarar en normal avskrivningstid för sådana tillgångar i den ifråga-varande industrin. Det på så sätt beräknade beloppet, som kan hänförastill undersökningsperioden, inbegripet sådana belopp som rör fastaanläggningar som förvärvats före denna period, skall fördelas på det
sätt som anges i punkt 2.
Om tillgångarna inte är avskrivningsbara skall subventionen jämställas
med ett räntefritt lån och behandlasi enlighet med artikel 6 b.
4. Om subventionen inte kan knytas till förvärv av fasta anlägg-
ningar, skall storleken på den fördel som erhålls underundersökningsperioden i princip hänföras till denna period och fördelasi enlighet med punkt 2, om det inte på grund av särskilda omständig-heter finnsanledning att hänföra den till en annan period.
Artikel 8
Fastställande av skada
1. Vid tillämpning av denna förordning avses, om inte annat anges,
med begreppet skadaväsentlig skada för gemenskapsindustrin, risk för
väsentlig skada för gemenskapsindustrin, eller avsevärd försening vid
upprättande av en sådan gemenskapsindustri och begreppet skall tolkasi enlighet med bestämmelserna i denna artikel.
2. Skada skall fastställas på grundval av faktiska bevis och faststäl-
lelsen skall omfatta en objektiv granskning av såväl
a) den subventionerade importens volym och effekter på gemenskaps-
marknadens priser för likadana produkter, som
b) denna imports inverkan på gemenskapsindustrin.
3. Såvitt avser den subventionerade importens volym skall en
undersökning göras av huruvida en betydande ökning av subventio-
nerad import ägt rum antingen i absoluta tal eller i förhållande tillproduktion eller konsumtion i gemenskapen. Såvitt avser den subven-tionerade importens effekter på priserna skall en undersökning ävengöras av om huruvida betydande prisunderskridanden skett för de
subventionerade importprodukterna i förhållande till en likadan, av
gemenskapsindustrin framställd, produkt eller om denna import pånågot annat sätt får till följd att priserna sänks väsentligt eller till attväsentliga prisökningar som annars skulle ha ägt rum förhindras.Varken en enskild faktor eller flera av dessa faktorer behövernödvändigtvisvara avgörande.1997R2026 — SV — 08.11.2002 — 001.001 — 9
▼B
4. Om en undersökning avseende utjämningstull samtidigt avser en
produkt från mer än ett land samtidigt, skall en samlad bedömning avverkningarna av denna import göras endast om det fastställs att
a) de utjämningsbara subventionernas storlek i förhållande till
importen från varje enskilt land överstiger tröskelvärdet enligt vadsom avses i artikel 14.5 och volymen på importen från varje enskilt
land inte är negligerbar samt
b) det är lämpligt att göra en samlad bedömning av verkningarna av
denna import under beaktande av de konkurrensvillkor som rådermellan de importerade produkterna och de konkurrensvillkor sområder mellan de importerade produkterna och den likadana gemens-kapsprodukten.
5. Granskningen av den subventionerade importens inverkan på den
berörda gemenskapsindustrin skall innefatta en utvärdering av alla rele-vanta ekonomiska faktorer och förhållanden som påverkar industrins
situation, inbegripet den omständigheten att en industri ännu inte har
återhämtat sig från effekterna av tidigare subventionering eller dump-ning, de utjämningsbara subventionernas storlek, faktisk och möjlignedgång i försäljning, vinst, tillverkningsvolym, marknadsandel,produktivitet, investeringsavkastning, kapacitetsutnyttjande, faktorer
som påverkar priserna inom gemenskapen, faktiska och möjliga nega-
tiva effekter på likviditetsflödet, lagerhållning, sysselsättning, löner,tillväxt och förmåga att anskaffa kapital eller investeringsmedel och,såvitt avser jordbruket, om ianspråktagandet av de offentliga stödpro-grammen har ökat. Denna uppräkning är inte uttömmande och varkenen enskild faktor eller flera av dessa faktorer behöver nödvändigtvis
vara avgörande.
6. Med hjälp av de relevanta bevis som framläggs med avseende på
punkt 2 skall det visas att den subventionerade importen vållar skada i
den mening som avses i denna förordning. Detta innebär särskilt att det
skall visas att den volym och/eller de prisnivåer som avses i punkt 3påverkar gemenskapsindustrin på sätt som anges i punkt 5 och attdenna påverkan är så omfattande att den kan betraktas som väsentlig.
7. Andra kända faktorer än den subventionerade importen som
samtidigt med denna skadar gemenskapsindustrin skall också granskasför att den skada som vållas av dessa faktorer inte skall tillskrivas densubventionerade importen enligt punkt 6. Faktorer som i detta samman-hang kan betraktas som relevanta är bland annat volymen och priserna
på den ickesubventionerade importen, minskad efterfrågan eller
förändringar i konsumtionsmönstren, restriktiva handelsbruk som tillä-mpas av producenterna i tredje land och i gemenskapsländer,konkurrens mellan dessa producenter, den tekniska utvecklingen samtgemenskapsindustrins exportresultat och produktivitet.
8. Den subventionerade importens effekter skall utvärderas i
förhållande till gemenskapsindustrins produktion av den likadanaprodukten när tillgängliga uppgifter gör det möjligt att särskilja denna
produktion på grundval av sådana kriterier som produktionsprocessen
samt producenternas försäljning och vinst. Om produktionen inte pådetta sätt kan särskiljas, skall den subventionerade importens effekterutvärderas genom granskning av produktionen av den minsta varugruppeller produktserie som inbegriper den likadana produkten och förvilken nödvändiga uppgifter kan tillhandahållas.
9. Ett fastställande av risk för väsentlig skada skall ske på grundval
av fakta och inte endast påståenden, antaganden eller avlägsna möjlig-heter. Den förändring av förhållandena som skulle kunna skapa en
situation där subventionen skulle vålla skada måste klart kunna förutses
och vara nära förestående.
För att fastställa om det föreligger risk för väsentlig skada skall bland
annat följande faktorer beaktas:
a) De ifrågavarande subventionernas art och de kommersiella effekter
som dessa kan komma att få.1997R2026 — SV — 08.11.2002 — 001.001 — 10
▼B
b) En betydande ökningstakt för subventionerad import till gemen-
skapsmarknaden som talar för att en väsentligt ökad import ärsannolik.
c) Tillräcklig och fritt tillgänglig kapacitet hosexportören eller en nära
förestående, väsentlig ökning av denna kapacitet som talar för enväsentligt ökad subventionerad export till gemenskapen, med beak-
tande av förekomsten av andra exportmarknader som skulle kunna
ta emot ytterligare export.
d) Om importen sker till priser som väsentligt skulle kunna sänka
priserna eller hindra de prisökningar som annars skulle ha ägt rum
och som sannolikt skulle öka efterfrågan på ytterligare import.
e) Lagerhållningen av den undersökta produkten.
Ingen av dessa faktorer i sig är nödvändigtvis en avgörande
bedömningsgrund men de faktorer som beaktas måste tillsammans
leda till slutsatsen att ytterligare subventionerad export är nära föres-
tående och att väsentlig skada kommer att inträffa om inteskyddsåtgärder vidtas.
Artikel 9
Definition av gemenskapsindustri
1. Vid tillämpning av denna förordning skall med begreppet gemens-
kapsindustri avses alla producenter inom gemenskapen som tillverkar
den likadana produkten eller de av dessa producenter vilkas samman-
lagda tillverkning av produkten utgör en betydande del, enligtdefinitionen i artikel 10.8, av gemenskapens sammanlagda tillverkningav denna produkt, utom i följande fall:
a) När producenterna står i ekonomisk intressegemenskap med
exportörer eller importörer eller själva importerar den produkt som
påstås vara subventionerad, får begreppet gemenskapsindustri tolkas
så att det avser de övriga producenterna.
b) I undantagsfall får gemenskapens territorium såvitt avser den ifråga-
varande produktionen indelasi två eller flera konkurrerande
marknader och producenterna inom varje marknad får betraktas
som en separat industri om
i) producenterna inom en sådan marknad säljer hela eller nästan
hela sin tillverkning av den ifrågavarande produkten på denna
marknad, och
ii) efterfrågan på denna marknad inte i väsentlig omfattning tillgo-
doses av producenter av den ifrågavarande produkten som harsin verksamhet någon annanstans inom gemenskapen.
Under sådana omständigheter kan skada anses föreligga även då en
större del av den sammanlagda gemenskapsindustrin inte vållasnågon skada, under förutsättning att den subventionerade importenär koncentrerad till en sådan isolerad marknad och att den subven-tionerade importen vållar de producenter som står för hela ellernästan hela produktionen inom den marknaden skada.
2. Vid tillämpning av punkt 1 skall producenter anses stå i ekono-
misk intressegemenskap med en exportör eller en importör endast om
a) någon av dem direkt eller indirekt kontrollerar den andra, eller
b) båda direkt eller indirekt kontrollerasav en tredje part, eller
c) de tillsammans, direkt eller indirekt, kontrollerar en tredje part
under förutsättning att det finns anledning att tro eller misstänka attdetta förhållande är av sådan art att det gör att den berörda produ-centen uppträder på ett annat sätt än producenter som inte står i
ekonomisk intressegemenskap på detta sätt.
Vid tillämpning av denna punkt skall en part anses kontrollera den
andra om den förra rättsligt eller faktiskt kan inskränka eller påverkainriktningen av den senares verksamhet.
3. När begreppet gemenskapsindustri har tolkats som producenterna
inom en viss region skall exportörerna eller de offentliga myndigheter1997R2026 — SV — 08.11.2002 — 001.001 — 11
▼B
som beviljar utjämningsbara subventioner ges tillfälle att erbjuda
åtaganden för den berörda regionen enligt artikel 13. I sådana fall skallvid utvärdering av i vad mån åtgärderna ligger i gemenskapens intresse
särskilt avseende fästas vid regionens intressen. Om ett godtagbart
åtagande inte görs omedelbart eller om de situationer som avses iartikel 13.9 och 13.10 föreligger, får en provisorisk eller slutgiltigutjämningstull införas för gemenskapen i dess helhet. I sådana fall kantullarna, om detta är genomförbart, begränsas till att avse särskilda
producenter eller exportörer.
4. Bestämmelserna i artikel 8.8 är tillämpliga på denna artikel.
Artikel 10
Inledande av förfaranden
1. Med undantag för artikel 10 skall en undersökning för att
fastställa förekomst, grad och effekt av en påstådd subvention inledasnär en fysisk eller juridisk person eller en sammanslutning som inte ärjuridisk person på gemenskapsindustrins vägnar gör en skriftlig frams-tällning.
Framställningen kan göras till kommissionen eller en medlemsstat som
skall vidarebefordra den till kommissionen. Kommissionen skall sändamedlemsstaterna en kopia av varje framställning den tar emot. Frams-tällningen skall anses gjord den första arbetsdagen efter det att denöversändes till kommissionen med rekommenderat brev eller efter det
att kommissionen skriftligen erkänt sig ha mottagit det.
Om en medlemsstat utan att en framställning har gjorts förfogar över
tillräckliga bevis för en subvention och en därav följande skada för
gemenskapsindustrin skall den omedelbart översända dessa bevis till
kommissionen.
2. En framställning enligt punkt 1 skall innehålla tillräckliga bevis
om förekomsten av en utjämningsbar subvention (och, om möjligt, om
dess belopp), skada och orsakssamband mellan den påstått subventione-
rade importen och den påstådda skadan. Framställningen skall innehållasådana uppgifter som rimligen är tillgängliga för klaganden och somrör följande förhållanden:
a) Klagandensidentitet och en bes krivning av volymen och värdet på
klagandenstillverkning inom gemens kapen av den likadanaprodukten. Om en skriftlig framställning görs för gemenskapsindust-rins räkning skall i framställningen anges den industri för varsräkning den görsmed hjälp av den förteckning över s amtliga
kända gemenskapsproducenter av den likadana produkten (eller
sammanslutningar av gemenskapsproducenter av den likadanaprodukten), och, i möjligaste mån, uppgift om hur stor del avvolymen och värdet på gemenskapens tillverkning av den likadanaprodukten som dessa producenter står för.
b) En fullständig beskrivning av den produkt som påstås vara subven-
tionerad, namnen på ursprungs- eller exportlandet/länderna, varje
känd exportörs eller utländsk producents identitet samt en förteck-
ning över kända importörer av produkten i fråga.
c) Bevis angående förekomsten, omfattningen och arten av subven-
tionen ifråga samt bevis för att den är utjämningsbar.
d) Uppgifter om hur volymen av den påstått subventionerade importen
har utvecklats, denna imports inverkan på priset för den likadanaprodukten på gemenskapsmarknaden och dess påverkan på gemens-kapsindustrin, enligt vad som framgår av relevanta faktorer ochförhållanden som påverkar tillståndet inom denna bransch, t.ex. de
som räknas upp i artikel 8.3 och 8.5.
3. Kommissionen skall i möjligaste mån pröva riktigheten och till-
förlitligheten hos de bevis som framläggs i framställningen för att
fastställa om den är tillräcklig för att motivera att en undersökning
inleds.
4. En undersökning kan inledas för att avgöra om de påstådda
subventionerna är selektiva enligt artikel 3.2 och 3.3.1997R2026 — SV — 08.11.2002 — 001.001 — 12
▼M1
7. En undersökning kan även inledas angående åtgärder av det slag
som räknas upp i bilaga IV, i den mån de inrymmer ett inslag avsubvention i enlighet med artikel 2, i syfte att fastställa huruvidaåtgärderna i fråga helt och hållet överensstämmer med bestämmelsernai den nämnda bilagan.
8. En undersökning enligt punkt 1 skall endast inledas om det, på
grundval av en granskning av i vilken grad gemenskapsproducenter aven likadan produkt stöder eller motsätter sig framställningen, konsta-terar att framställningen har gjorts av gemenskapsindustrin eller på
dess vägnar. Framställningen skall anses gjord av gemenskapsindustrin
eller på dess vägnar om den stöds av gemenskapsproducenter vilkassammanlagda produktion utgör mer än 50 % av den totala produktion-en av den likadana produkten för den del av gemenskapsindustrin somantingen uttrycker stöd för eller motsätter sig framställningen.
Undersökningen skall dock inte inledas om de gemenskapsproducenter
som uttryckligen stöder framställningen tillsammans svarar för mindreän 25 % av gemenskapsindustrins sammanlagda produktion av denlikadana produkten.
9. Om ett beslut inte redan har fattats om att en undersökning skall
inledas, skall myndigheterna undvika att offentliggöra en ansökan omatt en undersökning skall inledas. Kommissionen skall dock, så snartsom möjligt efter det att en framställning som är vederbörligen under-byggd i enlighet med denna artikel har tagitsemot och i alla händels er
innan en undersökning inleds, underrätta det berörda ursprungs- eller
exportlandet, som skall uppmanas att inleda samråd i syfte att klargörasituationen såvitt avser de frågor som avses i punkt 2 och för att uppnåen ömsesidigt tillfredsställande lösning.
10. Om kommissionen på grund av särskilda omständigheter
beslutar att en undersökning skall inledas utan att en skriftlig frams-tällning av denna innebörd har mottagits från en gemenskapsindustrieller på dess vägnar, skall detta endast göras om den förfogar övertillräckliga bevis för förekomsten av en utjämningsbar subvention, en
skada och ett orsakssamband enligt vad som anges i punkt 2.
11. Bevis som rör subventioner och skada skall granskas samtidigt
när beslut fattas om huruvida en undersökning skall inledas eller inte.
En framställning skall avslås om de bevis som rör utjämningsbar
subventionering eller skada inte räcker till för att motivera att förfa-randet fortsätter. Förfaranden skall inte inledas mot länder vilkasimport motsvarar en marknadsandel som är mindre än 1 %, om intedessa länder tillsammans svarar för 3 % eller mer av gemenskapens
konsumtion.
12. En framställning får återkallas innan undersökningen har inletts
och skall då betraktas som icke ingiven.
13. Om det efter samråd klart framgår att det finns tillräckliga bevis
för att motivera att ett förfarande inleds, skall kommissionen inledaförfarandet inom 45 dagar efter det att framställningen ingavs och till-
kännage detta i Europeiska gemenskapernas officiella tidning .O m
tillgängliga bevis inte räcker till skall klaganden efter samrådet infor-merasom detta inom 45 dagar efter det att frams tällningen gjordestillkommissionen.
14. Tillkännagivandet om att ett förfarande inledss kall innehålla ett
meddelande om att en undersökning har inletts, uppgift om vilkenprodukt och vilka länder som berörs, en sammanfattning av den infor-mation som har mottagits och en föreskrift om att alla relevantauppgifter skall lämnas till kommissionen; vidare skall de tidsfrister
anges inom vilka berörda parter skall ge sig till känna och skriftligen
redogöra för sin ståndpunkt samt lämna uppgifter, om dennaståndpunkt och dessa uppgifter skall kunna beaktas vid undersök-ningen. I tillkännagivandet skall även anges den tid inom vilkenberörda parter kan begära att bli hörda av kommissionen enligt artikel11.5.1997R2026 — SV — 08.11.2002 — 001.001 — 13
▼B
▼B
15. Kommissionen skall underrätta de exportörer, importörer och
intresseorganisationer för dessa som den vet är berörda samt ursprungs-och/eller exportlandet och klagandena om att förfarandet har inlettsoch
skall, samtidigt som den ser till att skydda konfidentiella uppgifter, till-
handahålla de kända exportörerna och myndigheterna i ursprungs- och/eller exportlandet den fullständiga texten till den skriftliga frams-tällning som avses i punkt 1 och, om de begär det, även förse deandra berörda parterna med texten. Om antalet berörda exportörer är
särskilt stort behöver den fullständiga texten till framställningen endast
tillställas myndigheterna i ursprungs- och/eller exportlandet eller denberörda branschorganisationen.
16. En undersökning avseende utjämningstull skall inte hindra tull-
klarering.
Artikel 11
Undersökningen
1. Sedan förfarandet har inletts skall kommissionen i samarbete med
medlemsstaterna påbörja undersökningen på gemenskapsnivå. Denna
undersökning skall omfatta såväl subvention som skada och dessa
företeelser skall undersökas samtidigt. För att undersökningsresultatenskall bli representativa skall en sådan undersökningsperiod väljas somi fråga om subvention normalt sett motsvarar den undersökningsperiodsom anges i artikel 5. Upplysningar avseende en period som infallerefter undersökningsperioden skall normalt inte beaktas.
2. Parter som får sig frågeformulär tillsända i en undersökning om
utjämningstull skall få minst 30 dagar för att besvara dem. Tidsfristenför exportörerna börjar löpa den dag då de mottar frågeformuläret,
vilket anses ha skett en vecka efter det att frågeformuläret sändes till
exportörerna eller överlämnadestill den behöriga diplomatis ka repre-sentanten för ursprungs- och/eller exportlandet. Med beaktande av detidsfrister som gäller för undersökningen kan en förlängning av trettio-dagarsfristen medges under förutsättning att parten anför goda skälhärför, i form av särskilda omständigheter.
3. Kommissionen kan begära att medlemsstaterna förser den med
uppgifter och medlemsstaterna skall i ett sådant fall vidta nödvändigaåtgärder för att efterkomma en sådan begäran. De skall sända kommis-sionen de begärda uppgifterna tillsammans med resultaten av alla
inspektioner, kontroller eller undersökningar som utförs. Om dessa
uppgifter är av allmänt intresse eller om en medlemsstat begär det skallkommissionen översända dem till medlemsstaterna, såvida de inte ärkonfidentiella, i vilket senare fall en icke-konfidentiell sammanfattningskall översändes.
4. Kommissionen kan begära att en medlemsstat skall utföra alla
nödvändiga inspektioner och kontroller, särskilt hos importörer,köpmän och gemenskapsproducenter, och att den skall utföra undersök-ningar i tredje land, under förutsättning att de berörda företagen ger sitt
samtycke och att de offentliga myndigheterna i landet i fråga har blivit
officiellt underrättade och inte gör några invändningar. Medlemssta-terna skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att efterkomma en sådanbegäran från kommissionen. Om kommissionen eller en medlemsstatbegär det, får tjänstemän från kommissionen biträda medlemsstaternas
tjänstemän när dessa utför sina uppgifter.
5. De berörda parter som har givit sig till känna enligt artikel 10.14
skall höras om de har lämnat en skriftlig begäran härom inom den tids-frist som bestämdes i tillkännagivandet i Europeiska gemenskapernas
officiella tidning och därvid visat att de verkligen är berörda parter
som kan komma att påverkas av resultatet av förfarandet och att detfinns särskilda skäl att höra dem.
6. De importörer, exportörer och klagande som har givit sig till
känna enligt artikel 10.14 samt de offentliga myndigheterna iursprungs- och/eller exportlandet, skall om de begär det beredas tillfälleatt möta parter som har motstridiga intressen så att motsattaståndpunkter kan redovisas. Därvid skall hänsyn tas till behovet av attskydda konfidentiella uppgifter och till parternas intressen. Ingen av1997R2026 — SV — 08.11.2002 — 001.001 — 14
▼B
parterna skall vara skyldig att delta i ett sådant möte, och en parts
frånvaro skall inte skada hans sak. Muntliga uppgifter som lämnasenligt denna punkt skall beaktas av kommissionen om de senare
bekräftass kriftligen.
7. Klagandena, de offentliga myndigheterna i ursprungs- och/eller
exportlandet, importörerna och exportörerna och deras intresseorganisa-tioner, användarna och de konsumentorganisationer som har givit sigtill känna enligt artikel 10.14, kan om de skriftligen begär det, få tadel av alla de uppgifter som någon av de parter som berörs av
undersökningen har försett kommissionen med, förutom handlingar
som har upprättats av gemenskapens eller medlemsstaternas myndig-heter, under förutsättning att dessa uppgifter är relevanta för attförsvara deras intressen och inte är konfidentiella i den mening somavses i artikel 29 och att de används i undersökningen. Dessa parter
får bemöta uppgifterna, och deras synpunkter skall beaktas i den mån
de är tillräckligt väl underbyggda.
8. Utom under de omständigheter som avses i artikel 28 skall riktig-
heten i de uppgifter som lämnas av berörda parter och som läggs tillgrund för de avgöranden som träffas i möjligaste mån kontrolleras.
9. I fråga om förfaranden som inleds enligt artikel 10.13 skall en
undersökning om möjligt avslutas inom en tid av ett år. Sådana
undersökningar skall under alla omständigheter avslutas inom en tid
av 13 månader efter det att de inletts och detta skall, såvitt avseråtaganden, ske i överensstämmelse med det undersökningsresultat somantas enligt artikel 13 eller, såvitt avser slutgiltiga åtgärder, iöverensstämmelse med det undersökningsresultat som antas enligtartikel 15.
10. Under hela den tid som undersökningen pågår skall kommis-
sionen ge ursprungs- och/eller exportlandet rimliga möjligheter att
fortsätta att samråda i syfte att klargöra den faktiska situationen ochuppnå en ömsesidigt tillfredsställande lösning.
Artikel 12
Provisoriska åtgärder
1. Provisoriska tullar kan införas om
a) en undersökning har inletts enligt artikel 10,
b) ett tillkännagivande härav har skett och berörda parter har givits
tillräckliga möjligheter att lämna uppgifter och att yttra sig i
enlighet med artikel 10.14,
c) det preliminärt har fastställts att den importerade produkten är
föremål för utjämningsbara subventioner och att detta leder till
skada för gemenskapsindustrin, och
d) gemenskapsintresset kräver att en åtgärd vidtas för att hindra sådan
skada.
De provisoriska tullarna skall införas tidigast 60 dagar och senast nio
månader från den dag då förfarandet inleddes.
Den provisoriska utjämningstullens belopp får inte vara högre än det
sammanlagda beloppet av den provisoriskt fastställda utjämningsbara
subventionen men det bör vara lägre än detta om en sådan lägre tullräcker till för att hindra skadan för gemenskapsindustrin.
2. En säkerhet skall ställas för de provisoriska tullarna, och de
ifrågavarande produkternasövergång till fri oms ättning inom gemen-skapen förutsätter att en sådan säkerhet ställs.
3. Kommissionen skall efter samråd eller, i ytterst brådskande fall,
efter att ha informerat medlemsstaterna, vidta provisoriska åtgärder. I
det senare fallet skall samråd äga rum senast tio dagar efter det attkommissionen har underrättat medlemsstaterna och vilka åtgärder somvidtagits.
4. Om en medlemsstat begär att kommissionen omedelbart skall
ingripa och om villkoren i punkt 1 första och andra styckena är1997R2026 — SV — 08.11.2002 — 001.001 — 15
▼B
uppfyllda, skall kommissionen inom en tid av högst fem arbetsdagar
efter att ha mottagit denna begäran besluta om huruvida en provisoriskutjämningstull skall införas.
5. Kommissionen skall omedelbart informera rådet och medlemssta-
terna om varje beslut som fattas med stöd av punkterna 1—4. Rådet
kan med kvalificerad majoritet fatta ett annat beslut.
6. Provisoriska utjämningstullar skall införas för en tid av högst fyra
månader.
Artikel 13
Åtaganden
1. En undersökning får avslutas utan att provisoriska eller slutgiltiga
tullar införs, om ett tillfredsställande, frivilligt åtagande mottas med
innebörden att
a) ursprungs- och/eller exportlandet går med på att undanröja eller
begränsa subventionen eller att vidta andra åtgärder med avseendepå dess verkningar, eller
b) exportören åtar sig att revidera sina priser eller att upphöra med
export till det ifrågavarande området av produkter som är föremål
för utjämningsbara subventioner, så att kommissionen efter samråd
är övertygad om att subventionernas skadliga verkan har undanröjts.Prishöjningarna till följd av dessa åtaganden får inte vara större änvad som är nödvändigt för att kompensera för den ifrågavarandeutjämningsbara subventionen och de skall vara lägre än denutjämningsbara subventionens belopp om sådana prishöjningar
skulle vara tillräckliga för att undanröja skadan för gemenskapsin-
dustrin.
2. Kommissionen kan föreslå åtaganden, men det föreligger ingen
skyldighet för ett land eller en exportör att göra ett sådant åtagande.Det förhållandet att ett land eller en exportör inte erbjuder sig att göraett sådant åtagande eller inte godtar en uppmaning att göra det skallinte på något sätt påverka bedömningen av ärendet. Det kan dock
fastställas att det är troligare att hot om skada kommer att förverkligas
om den subventionerade importen fortsätter. Åtaganden skall intebegäraseller godtasfrån länder eller exportörer annat än om det provi-soriskt har fastställts att subvention och därav följande skada föreligger.Endast i undantagsfall får åtaganden erbjudas senare än vid utgångenav den period under vilken uppgifter kan lämnasenligt artikel 30.5.
3. Åtaganden som erbjudits behöver inte nödvändigtvis godtas om
de bedöms som orealistiska, till exempel om antalet faktiska eller
möjliga exportörer är alltför stort eller av andra skäl, inbegripet skälav allmänpolitisk karaktär. Den berörde exportören och/eller detberörda ursprungs- och/eller exportlandet kan informeras om skälenför att föreslå att ett erbjudet åtagande skall avslås och få tillfälle attyttra sig. Skälen för avslaget skall anges i det slutgiltiga beslutet.
4. De parter som erbjuder ett åtagande är skyldiga att tillhandahålla
en icke-konfidentiell version av åtagandet så att de parter som berörs
av undersökningen kan få tillgång till det.
5. Om ett åtagande godtasefter s amråd och rådgivande kommittén
inte gör några invändningar, skall undersökningen avslutas. I allaövriga fall skall kommissionen omedelbart underställa rådet en rapportom resultatet av samråden åtföljd av ett förslag om att undersökningenskall avslutas. Undersökningen skall anses avslutad om rådet inte inomen månad med kvalificerad majoritet beslutar något annat.
6. Om ett åtagande godtas skall undersökningen angående subven-
tioner och skada normalt fullföljas. Om det i ett sådant fall fastställs
att subventioner och skada inte föreligger, skall åtagandet automatisktupphöra att gälla utom i de fall då ett sådant undersökningsresultat istor utsträckning beror på förekomsten av ett åtagande. I sådana fallkan det begäras att åtagandet skall bibehållas under skälig tid. Om detkonstateras att subventioner och skada föreligger, skall åtagandet fort-1997R2026 — SV — 08.11.2002 — 001.001 — 16
▼B
sätta att gälla i enlighet med uppställda villkor och bestämmelserna i
denna förordning.
7. Kommissionen skall kräva att varje land eller exportör vars
åtagande godtagitsregelbundet tillhandahåller uppgifter om åtagandetsfullgörande och tillåter kontroll av relevanta uppgifter. Om dessa krav
inte uppfylls skall detta betraktas som en överträdelse av åtagandet.
8. Om åtaganden från vissa exportörer godtas medan en undersök-
ning pågår skall de, med avseende på artiklarna 18, 19, 20 och 22
anses börja gälla från och med den dag då undersökningen avslutasför ursprungs- och/eller exportlandet i fråga.
9. Om en part bryter mot eller återtar ett åtagande skall en slutgiltig
tull införasi enlighet med artikel 15 på grundval av de faktis kaomständigheter som konstaterats i samband med den undersökningsom ledde till att åtagandet gjordes, under förutsättning att dennaundersökning avslutades med ett slutgiltigt fastställande av att subven-
tion och skada förelåg och att de(n) berörda exportören/exportörerna
och/eller det berörda ursprungs- eller exportlandet har haft möjlighetatt lämna synpunkter, utom i fall då åtagandet återtas.
10. En provisorisk tull kan efter samråd införas enligt artikel 12 på
grundval av de mest tillförlitliga uppgifter som finns tillgängliga, omdet finnsanledning anta att ett åtagande har överträttseller, vidöverträdelse eller återtagande av åtagande, om den undersökning somledde till åtagandet inte har avslutats.
Artikel 14
Avslutande utan åtgärder
1. Om klagomålet återkallas kan förfarandet avslutas såvida inte ett
sådant avslutande skulle strida mot gemenskapsintresset.
2. Om det efter samråd visar sig att skyddsåtgärder inte är
nödvändiga och om rådgivande kommittén inte gör några invändningar,
skall undersökningen eller förfarandet avslutas. I alla övriga fall skall
kommissionen omedelbart lämna rådet en rapport om resultatet avsamråden åtföljd av ett förslag om att förfarandet skall avslutas. Förfa-randet skall anses avslutat om rådet inte inom en månad medkvalificerad majoritet beslutar något annat.
3. Förfarandet skall omedelbart avslutas om det konstateras att de
utjämningsbara subventionernas storlek är försumbara enligt punkt 5eller den faktiska eller potentiella subventionerade importens volym,
eller skadan, är negligerbar.
4. För ett förfarande som inleds i enlighet med artikel 10.13 skall
skada normalt anses negligerbar när importens marknadsandel under-
stiger procentsatserna enligt artikel 10.11. Såvitt avser undersökningarav import från utvecklingsländer skall den subventionerade importensvolym betraktass om negligerbar om den utgör mindre än 4 % av densammanlagda importen av likadana varor till gemenskapen, underförutsättning att importen från de utvecklingsländer, vilkas enskilda
andelar av den sammanlagda importen utgör mindre än 4 %, tillsam-
mansinte utgör mer än 9 % av den s ammanlagda importen av denlikadana produkten till gemenskapen.
5. De utjämningsbara subventionernas storlek skall anses försumbar
om de värdemässigt understiger 1 %, med undantag för
a) undersökningar av import med ursprung i utvecklingsländer där
gränsen för att värdet skall anses försumbart är 2 %, och
b) de utvecklingsländer som är medlemmar i WTO och som avses i
bilaga VII till subventionsavtalet och de utvecklingsländer som ärmedlemmar i WTO och helt har undanröjt exportsubventionerna
enligt definitionen i artikel 3.4 a i denna förordning, där
tröskelvärdet skall vara 3 %; om tillämpningen av dennabestämmelse är betingad av att exportsubventioner undanröjs skallden tillämpasfrån och med den dag då undanröjandet av exports ub-ventioner anmälstill WTO-kommittén för s ubventioner ochutjämningsåtgärder, och så länge som exportsubventioner inte1997R2026 — SV — 08.11.2002 — 001.001 — 17
▼B
beviljas av det ifrågavarande utvecklingslandet; denna bestämmelse
skall upphöra att gälla åtta år efter WTO-avtalets ifkraftträdande,
dock under förutsättning att det endast är undersökningen som
avslutas när den utjämningsbara subventionens storlek understiger
tröskelvärdet för enskilda exportörer och att exportörerna även fort-
sättningsvis omfattas av förfarandet och kan bli föremål för enundersökning inom ramen för en översyn som utförs för det berördalandet i enlighet med artiklarna 8 och 19.
Artikel 15
Införande av slutgiltiga tullar
1. Om det av de faktiska omständigheter som slutgiltigt konstateras
framgår att utjämningsbara subventioner och en därav följande skada
föreligger och att gemenskapsintresset nödvändiggör ett ingripandeenligt artikel 31, skall rådet med enkel majoritet införa en slutgiltigutjämningstull på förslag av kommissionen efter samråd med rådgi-vande kommittén, om inte subventionen eller subventionerna dras
tillbaka eller det visas att subventionerna inte längre utgör en förmån
för de berörda exportörerna. Om provisoriska tullar är i kraft skall ettförslag om slutgiltiga åtgärder underställas rådet senast en månad innandessa tullar upphör att gälla. Storleken på utjämningstullen får inteöverstiga det belopp som i enlighet med denna förordning fastställsför de utjämningsbara subventioner exportörerna faktiskt haft förmånen
av, men den bör understiga det sammanlagda utjämningsbara subven-
tionsbeloppet om en sådan lägre tull är tillräcklig för att undanröjaden skada som vållas gemenskapsindustrin.
2. En utjämningstull skall på ett icke-diskriminerande sätt och med
ett i varje enskilt fall lämpligt belopp införas på import av en produkt,oavsett var den kommer ifrån, om det konstateras att importen gynnasav en utjämningsbar subvention och vållar skada, dock inte på importför vilken ett åtagande enligt denna förordning har godtagits. I denförordning genom vilken tullen införs skall den tillämpliga tullsatsen
angesför varje leverantör, eller om detta är praktis kt ogenomförbart,
för varje berört leverantörsland.
3. Om kommissionen har begränsat sin bedömning i enlighet med
artikel 27, får varje utjämningstull som tillämpas på import från de
exportörer eller producenter som har givit sig till känna enligt artikel
27 men som inte har omfattats av undersökningen, inte överstiga detvägda genomsnittet av de utjämningsbara subventioner som fastställtsför parterna i stickprovet. Vid tillämpningen av denna punkt skallkommissionen bortse från varje utjämningsbart subventionsbelopp som
är noll eller understiger minimitröskeln och från utjämnigsbara subven-
tioner som fastställts under de omständigheter som avses i artikel 28.Enskilda tullsatser skall tillämpas på import från exportörer eller produ-center för vilka ett individuellt subventionsbelopp har beräknats ienlighet med artikel 27.
Artikel 16
Retroaktiv verkan
1. Provisoriska åtgärder och slutgiltiga utjämningstullar skall endast
tillämpas på produkter som övergår till fri omsättning efter dentidpunkt då åtgärden enligt artiklarna 12.1 eller 15.1 träder i kraft, ominte annat följer av de undantag som anges i denna förordning.
2. Om en provisorisk tull har tillämpats och de slutligen konstate-
rade faktiska omständigheterna visar att utjämningsbara subventioneroch skada föreligger, skall rådet oberoende av om en slutgiltigutjämningstull skall införas eller ej, besluta i vilken omfattning denprovisoriska tullen slutgiltigt skall tas ut. I detta sammanhang skall
begreppet ”skada” inte innefatta vare sig en avsevärd försening vid
etablering av en gemenskapsindustri eller en risk för väsentlig skada,utom i de fall där det konstateras att detta skulle ha lett till väsentligskada om inte provisoriska åtgärder hade vidtagits. I alla övriga falldär sådan risk eller sådan försening föreligger, skall de provisoriskabeloppen återställas, och slutgiltiga tullar får införas endast från och1997R2026 — SV — 08.11.2002 — 001.001 — 18
▼B
med den dag då det slutligen fastställs att risk för skada eller en
avsevärd försening föreligger.
3. Om den slutgiltiga utjämningstullen är högre än den provisoriska
tullen, skall mellanskillnaden inte tas ut. Om den slutgiltiga tullen ärlägre än den provisoriska tullen skall tullen beräknas på nytt. Om ett
slutgiltigt fastställande är negativt, skall den provisoriska tullen inte
bekräfta.
4. Produkter som har övergått till fri omsättning högst 90 dagar före
den dag då de provisoriska åtgärderna började tillämpas men inte innan
undersökningen inleddes, kan beläggas med en slutgiltig utjämningstullunder förutsättning att importen har registrerats enligt artikel 24.5, attkommissionen har givit de berörda importörerna tillfälle att yttra sigoch
a) att det föreligger kritiska omständigheter som innebär att den
berörda subventionerade produkten vållas skada som är svår attavhjälpa på grund av omfattande import under en relativt kort tid
av en produkt som har förmån av utjämningsbara subventioner
enligt bestämmelserna i denna förordning, och
b) att det anses nödvändigt att införa retroaktiva utjämningstullar på
denna import för att hindra att en sådan uppkommer på nytt.
5. Om åtaganden brytseller återtaskan s lutgiltiga tullar tasut på
varor som har övergått till fri omsättning högst 90 dagar före den dagdå provisoriska åtgärder började tillämpas under förutsättning attimporten har registrerats enligt artikel 24.5 och att en sådan bedömningavseende retroaktivitet inte tillämpas på import som skedde innan
åtagandet brötseller återtogs .
Artikel 17
Varaktighet
En utjämningsåtgärd skall vara i kraft endast så länge och i den
utsträckning som krävs för att kompensera för utjämningsbara subven-tioner som vållar skada.
Artikel 18
Översyn när åtgärderna upphör att gälla
1. En slutgiltig utjämningsåtgärd skall upphöra att gälla fem år efter
det att den infördes eller fem år från den dag då den senaste översynsom avsåg såväl subvention som skada avslutades, om det inte vid enöversyn konstateras att åtgärdernas upphörande skulle innebära att
subventionen och skadan fortsätter eller uppkommer på nytt. En sådan
översyn i samband med att åtgärderna upphör att gälla skall göras påkommissionens initiativ eller på ansökan av gemenskapsproducentereller för gemenskapsproducenters räkning och åtgärden skall fortsättaatt gälla i avvaktan på resultatet av en sådan översyn.
2. En översyn i samband med att åtgärderna upphör att gälla skall
inledasom ans ökan innehåller tillräckliga bevisför att åtgärdernasupphörande sannolikt skulle innebära att subventioneringen och skadan
fortsätter eller uppkommer på nytt. Sannolikheten för detta kan exem-
pelvis underbyggas med bevis för fortsatt subvention och skada ellermed bevisför att s kadansundanröjande helt eller delvisär beroendeav förekomsten av åtgärder eller med bevis för att exportörernas situa-tion eller marknadsvillkoren är sådana att det är sannolikt att denskadevållande subventioneringen fortsätter.
3. När undersökningar utförs enligt denna artikel, skall eportörerna,
importörerna, ursprungs- och/eller exportlandet och gemenskapsprodu-
centerna gestillfälle att utveckla, vederlägga eller kommentera de
uppgifter som redovisas i ansökan om översyn, och undersökningsre-sultatet skall beakta alla relevanta och vederbörligen styrktaomständigheter som redovisas beträffande frågan om huruvidaåtgärdernas upphörande sannoligt skulle innebära att subventionen ochskadan fortsätter eller uppkommer på nytt.1997R2026 — SV — 08.11.2002 — 001.001 — 19
▼B
4. Ett tillkännagivande om att åtgärderna snart kommer att upphöra
att gälla skall offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella
tidning vid en lämplig tidpunkt under det sista år som åtgärderna är i
kraft i enlighet med denna artikel. Därefter skall gemenskapsproducen-
terna senast tre månader före femårsperiodens utgång ha rätt att inge enansökan om översyn i enlighet med punkt 2. Ett tillkännagivande omatt åtgärderna faktiskt upphör att gälla i enlighet med denna artikelskall också offentliggöras.
Artikel 19
Interimistisköversyn
1. Om det är nödvändigt kan en översyn av behovet av en fortsatt
tillämpning av åtgärder utföras på initiativ av kommissionen eller på
begäran av en medlemsstat eller, under förutsättning att en rimlig tid
om minst ett år har gått sedan den slutgiltiga åtgärden infördes, påansökan av en exportör eller importör eller av gemenskapsproducen-terna eller ursprungs- och/eller exportlandet, om ansökan innehållertillräckliga bevis som styrker behovet av en sådan interimistisköversyn.
2. En interimistisk översyn skall inledas om ansökan innehåller
tillräckliga bevisför att åtgärderna inte längre är nödvändiga för att
motverka den utjämningsbara subventionen och/eller för att det ärosannolikt att skadan fortsätter eller uppkommer på nytt om åtgärdernaupphävseller ändraseller för att de gällande åtgärderna inte, eller intelängre, är tillräckliga för att kompensera den utjämningsbara subven-tion som orsakar skadan.
3. Om en utjämningstull som är lägre än de utjämningsbara subven-
tionerna har införts skall en interimistisk översyn göras om
gemenskapsproducenterna tillhandahåller tillräckliga bevis för att dennatull inte har medfört någon ändring eller endast en otillräcklig ändringav försäljningspriset i gemenskapen för den importerade produkten. Omdet vid undersökningen framkommer att detta antagande är riktigt kan
utjämningstullen höjas så att den prishöjning som krävs för att
undanröja skadan uppnås, men den höjda tullsatsen får inte överstigadet utjämningsbara subventionsbeloppet.
4. Vid undersökningar som genomförs i enlighet med denna artikel
kan kommissionen bland annat utreda om de omständigheter som rörsubvention och skada har ändrats väsentligt eller om gällande åtgärderhar lett till förväntat resultat, och undanröjer den skada som tidigare
konstaterats enligt artikel 8. I detta sammanhang skall alla relevanta
och vederbörligen styrkta omständigheter beaktas vid det slutligaavgörandet.
Artikel 20
Påskyndad översyn
En exportör vars export har påförts en slutgiltig utjämningstull men
som, av andra skäl än en vägran att samarbeta med kommissionen,inte har undersökts individuellt vid den ursprungliga undersökningen,har rätt att begära en påskyndad översyn så att kommissionen snabbtkan bestämma en individuell utjämningstullsats för denna exportör. En
sådan översyn skall göras efter samråd med rådgivande kommittén och
sedan gemenskapens producenter givits tillfälle att redovisa sinståndpunkt.
Artikel 21
Återbetalning
1. Utan hinder av artikel 18 kan en importör begära återbetalning av
tull som tagits ut, om det visas att den utjämningsbara subventionensbelopp, på grundval av vilket den erlagda tullen har betalats, harundanröjtseller återförtstill en nivå s om är lägre än den gällande tull-satsen.1997R2026 — SV — 08.11.2002 — 001.001 — 20
▼B
2. För att erhålla återbetalning av utjämningstull skall importören
inge en ansökan till kommissionen. Ansökan skall inges via denmedlemsstat på vars territorium produkterna övergått till fri omsättning
inom sex månader räknat från den dag då den slutgiltiga tullens storlek
vederbörligen fastställdes av de behöriga myndigheterna eller räknatfrån den dag då ett beslut slutgiltigt fattades om att ta ut de beloppför vilka säkerhet ställts för provisoriska tullar. Medlemsstaterna skallomedelbart vidarebefordra denna ansökan till kommissionen.
3. En ansökan om återbetalning skall anses vederbörligen underbygd
endast om den innehåller exakta uppgifter om storleken på den
utjämningstull som begärs återbetalad och åtföljs av alla tullhandlingarsom rör beräkning och betalning av detta belopp. Den skall äveninnehålla bevis på storleken på de utjämningsbara subventioner somunder en representativ period har erhållits av den exportör eller produ-cent som tullen gäller. I de fall då importören inte står i
intressegemenskap med den berörda exportören eller producenten och
denna information inte är omedelbart tillgänglig eller då exportöreneller producenten inte är villig att överlämna dem till importören, skallansökan innehålla en förklaring av exportören eller producenten om attbeloppet på den utjämningsbara subventionen har sänkts eller
undanröjts enligt denna artikel och att de relevanta bevisen skall
tillställas kommissionen. Om denna bevisning inte tillhandahålls inomrimlig tid av exportören eller producenten, skall ansökan avslås.
4. Kommissionen skall efter samråd med rådgivande kommittén
besluta huruvida och i vilken omfattning ansökan skall bifallas, ellerockså kan den när som helst fatta beslut om att inleda en interimistisköversyn, varvid de uppgifter och resultat som framkommer vid
översynen vilka skall fastställas i enlighet med de bestämmelser som
gäller för denna typ av översyn, skall användas för att avgöra huruvidaoch i vilken omfattning en återbetalning är berättigad. Återbetalning avtull skall normalt sett ske inom en tid av tolv månader, och under ingaomständigheter senare än arton månader efter den tidpunkt då någon
som importerar den produkt som är föremål för utjämningstull har
ingivit en ansökan om återbetalning, som på vederbörligt sätt är under-byggd med bevis. Utbetalning av det belopp som begärs återbetalat börnormalt sett göras av medlemsstaterna inom 90 dagar efter detovannämnda beslutet.
Artikel 22
Allmänna bestämmelser om översyn och återbetalning
1. Relevanta bestämmelser i artiklarna 10 och 11, med undantag för
dem som avser tidsfrister, skall gälla för varje översyn som genomförsi enlighet med artiklarna 18, 19 och 20. En sådan översyn skall genom-
föras skyndsamt och normalt avslutas inom en tid av 12 månader efter
det att den inleddes.
2. En översyn enligt artiklarna 18, 19 och 20 skall inledas av
kommissionen efter samråd med rådgivande kommittén. Om det vidöversyn visar sig motiverat skall åtgärderna upphävas eller behållasenligt artikel 18 eller upphävas, bibehållas eller ändras enligt artiklarna
19 och 20 av den gemenskapsinstitution som är ansvarig för deras anta-
gande. Om åtgärderna upphävsför ens kilda exportörer, men inte förlandet i dess helhet, skall dessa exportörer fortsätta att omfattas avförfarandet och kan bli föremål för en förnyad undersökning vid ensenare översyn som utförs för landet i fråga i enlighet med den här arti-keln.
3. Om en översyn av åtgärder enligt artikel 19 fortfarande pågår då
tiden för tillämpning av åtgärderna löper ut enligt artikel 18, skall
åtgärderna även granskas mot bakgrund av bestämmelserna i artikel 18.
4. Vid varje undersökning som görs inom ramen för förfarandet får
översyn eller återbetalning som utförs enligt artiklarna 18—21 skallkommissionen, under förutsättning att omständigheterna är oförändrade,med beaktande av artiklarna 5, 6, 7 och 27 tillämpa samma metod somvid den undersökning som ledde till införandet av tullen.1997R2026 — SV — 08.11.2002 — 001.001 — 21
▼B
Artikel 23
Kringgående
1. Om gällande åtgärder kringgås får de utjämningstullar som har
införtsenligt denna förordning utvidgastill att omfatta import av lika-
dana produkter eller delar av sådana produkter från tredje land. Med
kringgående avses en förändring i handelsströmmarna mellan tredjeland och gemenskapen som är en följd av förfaranden, processer ellerbearbetningar för vilka ingen annan tillräcklig grund eller inget annatekonomiskt berättigande finns än införandet av utjämningstullen,varvid det skall finnas bevis för att verkningarna av denna tull omin-
tetgörs såvitt avser pris på och/eller kvantitet av den likadana
produkten och för att den importerade likadana produkten och/ellerdelar av den fortsätter att subventionernas.
2. En undersökning skall inledas enligt denna artikel när en ansökan
innehåller tillräckliga bevisför de faktorer s om räknasupp i punkt 1.Undersökningarna skall efter samråd med rådgivande kommitténinledas genom en kommissionsförordning enligt vilken tullmyndighe-terna även åläggsatt antingen regis trera importen enligt artikel 24.5eller kräva säkerhet.
Undersökningen skall utföras av kommissionen med eventuellt bistånd
av tullmyndigheterna och avslutas inom nio månader. Om det av deslutgiltigt konstaterade förhållandena framgår att en utvidgning av
åtgärderna är berättigad, skall rådet med enkel majoritet på förslag av
kommissionen besluta om en sådan utvidgning räknat från den tidpunktdå registrering skedde enligt artikel 24.5 eller från och med den dag dåsäkerhet krävdes. De relevanta bestämmelser i denna förordning somrör förfaranden vid inledande och genomförande av undersökningar ärtillämpliga enligt denna artikel.
3. Produkter som åtföljs av ett intyg från tullmyndigheterna enligt
vilket import av varorna inte utgör kringgående skall inte registrerasenligt artikel 24.5 eller vara föremål för åtgärder. Sådana intyg kan påskriftlig ansökan utfärdas till importörerna till följd av ett tillstånd som
kommissionen meddelar efter samråd med rådgivande kommittén eller
av ett beslut av rådet om att vidta åtgärder. Dessa intyg gäller underden period och på de villkor som anges i dem.
4. Bestämmelserna i denna artikel skall inte hindra normal tillämp-
ning av gällande tullbestämmelser.
Artikel 24
Allmänna bestämmelser
1. Provisoriska eller slutgiltiga utjämningstullar skall införas med
hjälp av förordning och tas ut av medlemsstaterna på det sätt och enligt
den tullsats och de villkor som anges i den förordning genom vilken
dessa tullar införs. Dessa tullar skall även tas ut oberoende av de tullar,skatter och andra avgifter som normalt uppbärs vid import. Ingenprodukt får beläggas med både antidumpings- och utjämningstull isyfte att råda bot på en och samma situation som uppstått till följd avdumpning eller exportsubvention.1997R2026 — SV — 08.11.2002 — 001.001 — 22
▼B
2. Förordningar genom vilka provisoriska eller slutgiltiga
utjämningstullar införs och förordningar eller beslut genom vilkaåtaganden godtaseller genom vilka unders ökningar och förfaranden
avslutas skall offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella
tidning. Sådana förordningar eller beslut skall, med beaktande av att
det är nödvändigt att skydda konfidentiella uppgifter, särskilt innehållanamnen på exportörerna, om det är möjligt, eller de berörda länderna,en produktbeskrivning och en sammanfattning av de förhållanden och
överväganden som är väsentliga att fastställa subvention och skada. I
varje enskilt fall skall en kopia av förordningen eller beslutet skickastill de berörda parter som är kända. Bestämmelserna i denna punktskall i tillämpliga delar även gälla översyn.
3. Särskilda bestämmelser, i synnerhet såvitt avser den gemensamma
definitionen av begreppet ursprung enligt rådets förordning (EEG)
nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex förgemenskapen (
1), får antasi enlighet med den här förordningen.
4. Om det ligger gemenskapens intresse kan de åtgärder som införs
enligt denna förordning, efter samråd med rådgivande kommittén, för
en period om nio månader tillfälligt upphävasgenom ett bes lut avkommissionen. Detta tillfälliga upphävande kan förlängas med en ytter-ligare period om högst ett år om rådet med enkel majoritet på förslagav kommissionen fattar beslut om detta. Åtgärderna får upphävastillfälligt endast om marknadsförhållandena tillfälligt har ändrats på ett
sådant sätt att det finns anledning att anta att skadan inte kommer att
uppstå på nytt om åtgärderna tillfälligt upphävs och under förutsättningatt gemenskapsindustrin har givits tillfälle att yttra sig och att dessayttranden har beaktats. Åtgärderna kan när som helst efter samrådåterinförasom det tillfälliga upphävandet inte längre är motiverat.
5. Kommissionen kan efter samråd med rådgivande kommittén
ålägga tullmyndigheterna att vidta lämpliga åtgärder för att registreraimporten så att åtgärder därefter kan vidtas mot denna import från ochmed dagen för registreringen. Importen kan göras till föremål för regi-strering efter ansökan av gemenskapsindustrin, om ansökan innehåller
tillräckliga bevis för att motivera en sådan åtgärd. Registrering skall
införasgenom en förordning i vilken ändamålet med åtgärden och, iförekommande fall, den uppskattade storleken på eventuell framtidaskyldighet att betala tull skall anges. Import får inte göras till föremålför obligatorisk registrering under en längre period än nio månader.
6. Medlemsstaterna skall varje månad till kommissionen lämna en
rapport om sådana produkter som är föremål för undersökning elleråtgärder samt om beloppet på de tullar som uppbärs i enlighet medden här förordningen.
Artikel 25
Samråd
1. De samråd som föreskrivs i denna förordning skall, med undantag
för dem som avses i artiklarna 10.9 och 11.10, äga rum i en rådgivande
kommitté, som skall bestå av företrädare för varje medlemsstat och ha
en företrädare för kommissionen som ordförande. Samråd skall hållasomedelbart på begäran av en medlemsstat eller på initiativ av kommis-sionen, och under alla omständigheter inom en tidsrymd som gör detmöjligt att respektera de tidsfrister som bestäms i denna förordning.
2. Kommittén skall sammanträda på kallelse av ordföranden. Denne
skall snarast möjligt förse medlemsstaterna med all relevant informa-tion.
3. När det behövs kan samråd ske enbart skriftligen. I sådana fall
skall kommissionen informera medlemsstaterna och ange en tidsfrist
inom vilken de har rätt att lämna synpunkter eller begära muntligtsamråd, som ordföranden skall ordna, under förutsättning att det munt-1997R2026 — SV — 08.11.2002 — 001.001 — 23
(1) EGT L 302, 19.10.1992, s. 1. Förordningen senast ändrad genom Europapar-
lamentetsoch rådetsförordning (EG) nr 82/97 (EGT L 17, 21.1.1997, s . 1).
▼B
liga samrådet kan äga rum inom en tidsrymd som gör det möjligt att
respektera de tidsfrister som fastställs i denna förordning.
4. Samrådet skall särskilt avse
a) förekomsten av utjämningsbara subventioner och metoderna för att
bestämma deras storlek,
b) förekomsten och omfattningen av skadan,
c) orsakssambandet mellan den subventionerade importen och skadan,
d) de åtgärder som med beaktande av omständigheterna är lämpliga för
att förhindra eller avhjälpa den skada som orsakats av utjämnings-bara subventioner samt hur dessa åtgärder skall genomföras.
Artikel 26
Kontrollbesök
1. Kommissionen skall, om den finner det lämpligt, genomföra
besök hos importörer, exportörer, handlare, agenter, producenter,branschföreningar och branschorganisationer för att gå igenom deras
bokföring och kontrollera de uppgifter som lämnats om subventionen
och skadan. Avsaknaden av ett riktigt och i rätt tid inkommet svarkan medföra att kontrollbesök inte genomförs.
2. Kommissionen kan vid behov utföra undersökningar i tredje land
under förutsättning att de berörda företagen ger sitt samtycke, att detberörda landet offentligen underrättas och att detta inte motsätter sigundersökningen. Så snart de berörda företagens samtycke har erhållits
bör kommissionen underrätta myndigheterna i ursprungs- och/eller
exportlandet om namn på och adress till de företag som skall besökasoch om de datum som överenskommits.
3. De berörda företagen skall underrättas om vilka slags uppgifter
som skall kontrolleras vid kontrollbesöket och om alla ytterligareuppgifter som skall tillhandahållas vid sådana besök, vilket inte
utesluter att ytterligare detaljuppgifter kan infordras mot bakgrund av
de uppgifter som erhålls vid besöket.
4. Vid kontroller som utförs enligt punkterna 1, 2 och 3 skall
kommissionen biträdas av tjänstemän från de medlemsstater sombegär det.
Artikel 27
Stickprov
1. I de fall där antalet klagande, exportörer eller importörer, slag av
produkter eller transaktioner är stort får undersökningen begränsas till
a) ett rimligt antal parter, produkter eller transaktioner, varvid begräns-
ningen skall ske med hjälp av statistiskt representativa stickprov på
grundval av de upplysningar som finns tillgängliga när urvalet görs,
eller
b) den största representativa produktions-, försäljnings- eller export-
volym som rimligen kan undersökas med beaktande av den tid somstår till förfogande.
2. Urvalet av parter, produktslag eller transaktioner som görs i
enlighet med denna artikel åligger kommissionen, men urvalet skall
helst göras i samråd med de berörda parterna och med deras samtycke,under förutsättning att dessa parter inom tre veckor efter det attundersökningen inletts ger sig till känna och lämnar tillräckligauppgifter för att ett representativt urval skall kunna göras.
3. När undersökningen begränsas enligt denna artikel skall ett indi-
viduellt belopp som motsvarar den utjämningsbara subventionen dock
beräknas för varje exportör eller producent som inte ursprungligenvaldes ut och som lämnar de nödvändiga upplysningarna inom de tids-frister som anges i denna förordning, utom när antalet exportörer ellerproducenter är så stort att enskilda undersökningar skulle bli orimligtbetungande och hindra att undersökningen avslutades i rätt tid.1997R2026 — SV — 08.11.2002 — 001.001 — 24
▼B
4. Om beslut fattas om stickprov och några eller alla utvalda parter
brister i samarbetet och detta i betydande grad kan komma att påverkaresultatet av undersökningen, får ett nytt stickprov väljas. Om samar-
betet fortsätter att uppvisa avsevärda brister eller om det inte finns
tillräckligt med tid för att välja ett nytt stickprov skall tillämpligabestämmelser i artikel 28 gälla.
Artikel 28
Bristande samarbete
1. I fall då någon berörd part vägrar att ge tillgång till eller på något
annat sätt inte tillhandahåller nödvändiga uppgifter inom den tid somanges i denna förordning eller på ett påtagligt sätt hindrar undersök-ningen kan beslut om provisoriska eller slutgiltiga, positiva eller
negativa avgöranden fattaspå grundval av tillgängliga uppgifter.
Om det visar sig att någon berörd part har lämnat oriktiga eller vilsele-
dande upplysningar skall dessa lämnas utan beaktande och tillgängligauppgifter får användas.
Berörda parter bör göras uppmärksamma på följderna av bristande
samarbete.
2. Det förhållandet att svar inte lämnas i datoriserad form skall inte
anses innebära bristande samarbete, förutsatt att den berörda parten
visar att det skulle vara orimligt betungande eller medföra orimliga
extrakostnader att lämna svar på det sätt som begärts.
3. Även om de uppgifter som lämnas av en berörd part inte är full-
komliga i alla hänseenden bör de inte lämnas utan avseende, förutsattatt eventuella brister inte är sådana att de gör det överdrivet svårt att
åstadkomma ett rimligen tillförlitligt undersökningsresultat, att uppgif-
terna lämnasi rätt tid och är kontrollerbara s amt parten har handlatefter bästa förmåga.
4. Om bevis eller upplysningar inte godtas skall den part som lämnat
dem omedelbart informerasom ors akerna till detta och gestillfälle att
lämna ytterligare förklaringar inom den fastställda tidsfristen. Om
förklaringarna inte anses tillfredsställande skall underrättelse om skälentill att dessa bevis eller uppgifter avvisas lämnas och de skall ocksåanges i de avgöranden som offentliggörs.
5. Om undersökningsresultaten, inbegripet de som rör utjämnings-
bara subventioners storlek, grundas på bestämmelserna i punkt 1,
framförallt på de uppgifter som lämnas i framställningen, skall upplys-ningarna om det är möjligt och med beaktande av tidsfristerna förundersökningen, kontrolleras genom att jämföras med uppgifter frånandra oberoende källor som kan finnas tillgängliga, exempelvis offent-
liggjorda prislistor, officiell importstatistik och uppgifter om
tullintäkter, eller uppgifter som andra berörda parter lämnat underundersökningen. ►
M1Sådana uppgifter kan, i tillämpliga fall, inbe-
gripa relevanta upplysningar om världsmarknaden eller andrarepresentativa marknader. ◄
6. Om någon berörd part inte samarbetar eller endast delvis samar-
betar så att relevanta uppgifter därigenom inte lämnas, kan resultatet blimindre gynnsamt för parten än om denne hade samarbetat.
Artikel 29
Konfidentiell behandling
1. Uppgifter som till sin karaktär är konfidentiella (t.ex. på grund av
att deras utlämnande skulle medföra en klar konkurrensfördel för enkonkurrent eller innebära en påtaglig nackdel för den person somlämnar uppgifterna, eller för den person från vilken denne har erhållit
uppgifterna) eller som lämnas konfidientiellt av parter i en undersök-
ning, skall, om godtagbara skäl härför anförs, behandlas konfidentielltav myndigheterna.
2. De berörda parter som lämnar konfidentiella uppgifter är skyldiga
att lämna icke-konfidentiella sammanfattningar av dessa. Dessa1997R2026 — SV — 08.11.2002 — 001.001 — 25
▼B
sammanfattningar skall vara tillräckligt detaljerade för att det skall vara
möjligt att bilda sig en rimlig uppfattning om det väsentliga innehållet ide konfidentiella uppgifterna. Under exceptionella omständigheter får
de nämnda parterna ange att uppgifterna i fråga inte kan sammanfattas.
Under sådana omständigheter skall skälen till att uppgifterna inte kansammanfattas anges.
3. Om en begäran om konfidentiell behandling inte anses berättigad
och om den person som lämnar uppgifterna inte vill offentliggörauppgifterna och inte heller vill tillåta att de lämnasut i s tora drag eller
i sammanfattad form, får dessa uppgifter lämnas utan avseende om det
inte med hjälp av lämpliga källor på ett tillfreddställande sätt kan visasatt uppgifterna är riktiga. Ansökningar om konfidentiell behandlingskall inte avslås godtyckligt.
4. Denna artikel skall inte hindra gemenskapens myndigheter från
att lämna ut uppgifter av allmän karaktär, särskilt inte skälen för de
beslut som fattas till följd av denna förordning, och inte heller från att
lämna ut de bevis som gemenskapens myndigheter stödjer sig på, i denmån det är nödvändigt att redogöra för dessa skäl i samband med förfa-randen i domstol. Ett sådant utlämnande måste ske under beaktande avde berörda parternas legitima intresse av att deras affärs- eller stats-hemligheter inte röjs.
5. Rådet, kommissionen och medlemsstaterna eller deras tjänstemän
får inte utan särskilt tillstånd från uppgiftslämnaren lämna ut några
uppgifter som mottas i enlighet med denna förordning och med avse-ende på vilka uppgiftslämnaren har begärt konfidentiell behandling.Uppgifter som utväxlas mellan kommissionen och medlemsstaternaeller uppgifter som rör samråd enligt artikel 25 eller sådant samråd
som beskrivs i artiklarna 10.9 och 11.10, eller interna handlingar som
utarbetas av gemenskapens eller medlemsstaternas myndigheter fårendast lämnas ut om detta uttryckligen anges i denna förordning.
6. Uppgifter som mottas i enlighet med denna förordning får endast
användasför de ändamål för vilka de begärdes .
Artikel 30
Information till parterna
1. Klagandena, importörerna, exportörerna och deras intresseorgani-
sationer samt ursprungs- och/eller exportlandet får begära att fådetaljerad information om de omständigheter och överväganden som
ligger till grund för beslut om provisoriska åtgärder. En sådan ansökan
skall göras skriftligen omedelbart efter det att de provisoriskaåtgärderna har införts och informationen skall därefter så snart sommöjligt tillhandahållass kriftligen.
2. De parter som avses i punkt 1 får begära att få slutlig information
om de väsentliga omständigheter och överväganden som ligger till
grund för en planerad rekommendation om införande av slutgiltiga
åtgärder eller avslutande av en undersökning eller ett förfarande utanatt åtgärder införs, varvid särskild uppmärksamhet skall ägnas informa-tion om sådana omständigheter och överväganden som skiljer sig fråndem som användes för de provisoriska åtgärderna.
3. En begäran om att slutligen få information skall lämnas skrift-
ligen till kommissionen och, om en provisorisk tull har tillämpats,
vara kommissionen tillhanda senast en månad efter det att införandet
av tullen i fråga offentliggjordes. Om en provisorisk tull inte har införtsskall parterna ha möjlighet att begära att få slutlig information inomden tidsfrist som fastställs av kommissionen.
4. Den slutliga informationen skall lämnas skriftligen. Det skall ske
så snart som möjligt med beaktande av det nödvändiga i att skydda
konfidentiella uppgifter och normalt sett senast en månad innan ett slut-
giltigt beslut fattas eller kommissionen lämnar förslag till slutgiltigaåtgärder enligt artiklarna 14 och 15. Om kommissionen vid dentidpunkten inte kan redovisa vissa omständigheter eller övervägandenskall dessa redovisas så snart som möjligt. Informationslämnandet skallinte inverka på något beslut som kommissionen eller rådet därefter kan1997R2026 — SV — 08.11.2002 — 001.001 — 26
▼B
fatta, men om ett sådant beslut grundas på andra omständigheter eller
överväganden skall uppgift härom överlämnas snarast möjligt.
5. Iakttagelser som redovisas när informationen har lämnats skall
endast beaktas om de inkommer inom en tidsfrist som i varje enskiltfall skall fastställas av kommissionen och som skall vara minst tio
dagar med beaktande av hur brådskande ärendet är.
Artikel 31
Gemenskapsintresset
1. För att avgöra om ett ingripande ligger i gemenskapens intresse
skall en hellhetsbedömning göras av alla berörda parters intressen,inbegripet den inhemska industrins, användarnas och konsumenternasintressen, och ett avgörande enligt denna artikel får endast ske då allaparter har givits tillfälle att redogöra för sin ståndpunkt enligt punkt 2.
Vid en sådan granskning skall särskild uppmärksamhet ägnas behovet
att undanröja en snedvridning av handeln som följer av skadlig subven-tionering och behovet att återställa en effektiv konkurrens. Åtgärdersom bestäms på grundval av konstaterade subventioner och skada fårinte tillämpasom myndigheterna med beaktande av alla tillhandahållnauppgifter med säkerhet kan fastslå att det inte ligger i gemenskapens
intresse att vidta sådana åtgärder.
2. För att få tillgång till ett trovärdigt underlag som gör det möjligt
för myndigheterna att beakta alla synpunkter och uppgifter när de fattar
beslut om huruvida det ligger i gemenskapens intresse att införaåtgärder, kan klagandena, importörerna och deras intresseorganisa-tioner, organisationer som företräder användarna och representativakonsumentorganisationer ge sig till känna och lämna uppgifter tillkommissionen inom de tidsfrister som anges i tillkännagivandet om
inledande av undersökning avseende utjämningstull. Dessa uppgifter
eller lämpliga sammanfattningar därav skall överlämnas till de övrigaparter som anges i denna punkt och de har rätt att yttra sig över uppgif-terna.
3. Parter som har handlat i enlighet med punkt 2 får begära att bli
hörda. En sådan begäran skall lämnas inom de tidsfrister som bestämsi punkt 2 och innehålla uppgift om de särskilda skälen — medutgångspunkt i gemenskapsintresset — för att höra parten.
4. Parter som har handlat i enlgihet med punkt 2 får lämna
synpunkter på tillämpningen av de provisoriska tullar som har införts.
För att dessa synpunkter skall kunna beaktas skall de inkomma inom en
månad efter det att åtgärderna i fråga började tillämpasoch s ynpunk-terna eller sammanfattningar av dem skall överlämnas till övrigaparter som skall ha rätt att besvara dem.
5. Kommissionen skall granske de uppgifter som lämnats på ett
riktigt sätt och avgöra i vilken omfattning de är representativa; resul-taten av denna granskning skall tillsammans med ett yttrande rörandeuppgifternastrovärdighet överlämnastill rådgivande kommittén.
Kommissionen skall när den utarbetar förslag i enlighet med artiklarna
14 och 15 beakta sammanfattningen av kommitténs redovisadeståndpunkter.
6. De parter som har handlat i enlighet med punkt 2 kan begära att
få information om de omständigheter och överväganden som troligenkommer att ligga till grund för de slutgiltiga besluten. Denna informa-tion skall i görligaste mån tillhandahållas dem utan att detta påverkarsådana beslut som kommissionen eller rådet senare kan komma att
fatta.
7. Informationen skall endast beaktas när den underbyggs av faktis-
ka bevis.1997R2026 — SV — 08.11.2002 — 001.001 — 27
▼B
Artikel 32
Samband mellan åtgärder avseende utjämningstull och multilate-
rala lösningar
Om en importerad produkt är föremål för åtgärder som införs med
tillämpning av de förfaranden för tvistlösning som föreskrivs i subven-
tionsavtalet och dessa åtgärder är tillräckliga för att undanröja denskada som de utjämningsbara subventionerna vållar, skall varjeutjämningstull som införs för produkten i fråga omedelbart avskaffaseller tillfälligt upphävas, beroende på omständigheterna.
Artikel 33
Slutbestämmelser
Denna förordning skall inte utesluta tillämpningen av
a) sådana särskilda bestämmelser som anges i överenskommelser
mellan gemenskapen och tredje land,
b) gemenskapens förordningar på jordbruksområdet och rådets förord-
ningar (EG) nr 3448/93 av den 6 december 1993 om systemet förhandeln med vissa varor som framställs genom bearbetning av jord-bruksprodukter (
1), (EEG) nr 2730/75 av den 29 oktober 1975 om
glukosoch laktos (2) och (EEG) nr 2783/75 av den 29 oktober
1975 om det gemensamma handelssystemet för äggalbumin och
mjölkalbumin (3), varvid denna förordning skall komplettera de
förordningarna och tillämpas utan hinder av alla de bestämmelser idessa förordningar som utesluter tillämpning av utjämningstullar,
c) särskilda åtgärder, under förutsättning att sådana åtgärder inte står i
strid med förpliktelser enligt GATT.
Artikel 34
Upphävande av befintlig lagstiftning och övergångsåtgärder
Förordning (EG) nr 3284/94 upphör att gälla.Upphävandet av förordning (EG) nr 3284/94 påverkar inte giltigheten
av de förfaranden som inletts med stöd av den förordningen.
Hänvisningar till förordning (EEG) nr 2423/88 och förordning (EG)
nr 3284/94 skall i förekommande fall förstås som hänvisningar till denhär förordningen.
Artikel 35
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i
Europeiska gemenskapernas officiella tidning .
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.1997R2026 — SV — 08.11.2002 — 001.001 — 28
(1) EGT L 318, 20.12.1993, s. 18.
(2) EGT L 281, 1.11.1975, s. 20. Förordningen senast ändrad genom kommis-
sionens förordning (EG) nr 2931/95 (EGT L 307, 20.12.1995, s. 10).
(3) EGT L 282, 1.11.1975, s. 104. Förordningen senast ändrad genom kommis-
sionens förordning (EG) nr 2916/95 (EGT L 305, 19.12.1995, s. 49).
▼B
BILAGA I
FÖRTECKNING ÖVER EXEMPEL PÅ EXPORTSUBVENTIONER
a) Direkta subventioner från offentliga myndigheter till ett företag eller en
industri, vilka är knutna till exportresultaten.
b) System varigenom en exportör får förfoga över del av intjänad valuta, eller
liknande förfarande som innebär exportbidrag.
c) Interna transport- och fraktavgifter för exportleveranser, som beslutas eller
fastställs av offentliga myndigheter på mer fördelaktiga villkor än dem som
gäller för inhemska leveranser.
d) Offentliga myndigheterstillhandahållande, direkt eller indirekt genom offent-
ligt beslutade program, av importerade eller inhemska varor eller tjänster för
användning vid tillverkning av exportvaror på mer fördelaktiga villkor än
dem som gäller vid tillhandahållande av likadana varor eller direkt konkurre-
rande varor eller tjänster för användning vid tillverkning av varor för
inhemsk konsumtion, om (då det är fråga om varor) villkoren är mer förde-
laktiga än de affärsmässiga villkor (1) som deras exportörer kan få på
världsmarknaderna.
e) Befrielse helt eller delvis från, avskrivning av eller anstånd med direkta
skatter (2) eller sociala avgifter som betalats eller skall betalas av industri-
eller handelsföretag (3), vilka särskilt beviljas på grund av deras export.
f) Särksilda avdrag som har direkt samband med export eller exportresultat som
överstiger dem som beviljas för tillverkning för inhemsk konsumtion, vid
beräkning av underlaget för direkta skatter.
g) Befrielse från eller avskrivning av indirekta skatter (2) på tillverkning och
distribution av exportvaror utöver de skatter som skall betalas i fråga om till-
verkning och distribution av likadana produkter när dessa säljs för inhemsk
konsumtion.
h) Befrielse från, avskrivning av eller anstånd med ackumulerade indirekta
skatter som tagits ut i tidigare led (2) på varor eller tjänster som används
vid tillverkning av exportvaror, utöver befrielse, avskrivning eller anstånd
som medges i fråga om samma slag av ackumulerade indirekta skatter som
tagits ut i tidigare led på varor eller tjänster som använts vid tillverkning av
likadana produkter när dessa säljs för inhemsk konsumtion, dock förutsatt att
befrielse, avskrivning eller anstånd medges i fråga om ackumulerade indi-
rekta skatter som tagits ut i tidigare led även om befrielse, avskrivning eller
anstånd inte medges när det är fråga om likadana produkter när dessa säljs
för inhemsk konsumtion, om de ackumulerade indirekta skatterna tas ut på
insatsvaror som förbrukas vid tillverkning av exportvaran (varvid hänsyn tas
till normalt bortfall) (4). Denna punkt skall tolkas i enlighet med riktlinjerna
om förbrukning av insatsvaror i tillverkningsprocessen i bilaga II.
i) Avskrivning eller restitution av importavgifter (2) utöver vad som tas ut på
importerade insatsvaror som förbrukas vid tillverkning av exportvaran
(varvid hänsyn tas till normalt bortfall); förutsatt dock att ett företag i
särskilda fall får använda en kvantitet insatsvaror från hemmamarknaden
som motsvarar och har samma kvalitet och egenskaper som importvarorna
som ersättning för dessa i syfte att dra fördel av denna bestämmelse, ombåde importen och motsvarande exporttransaktion sker inom rimlig tid, som
inte får överstiga två år. Denna punkt skall tolkas i enlighet med riktlinjerna i
bilaga II om förbrukning av insatsvaror i tillverkningsprocessen och riktlin-
jerna i bilaga III för att avgöra om restitutionssystem som tillåter
substitution utgör exportsubventioner.1997R2026 — SV — 08.11.2002 — 001.001 — 29
▼B
j) Offentliga myndigheters (eller särskilda, av offentliga myndigheter kontrolle-
rade institutioners) tillhandahållande av exportkreditgarantisystem eller
exportkreditförsäkringssystem, av system för försäkring eller garanti mot
ökande kostnader för exportvaror eller system för försäkring mot valutarisk,
till premier som är otillräckliga för att täcka systemens långsiktiga kostnader
och förluster.
k) Offentliga myndigheters (eller särskilda, av offentliga myndigheter kontrolle-
rade eller under dessas överinseende verksamma institutioners) beviljande av
exportkrediter till lägre räntor än de som de faktiskt måste betala för
medel som används för detta ändamål (eller skulle tvingas betala för lån på
internationella kapitalmarknader av motsvarande medel med samma förfal-
lotid, övriga kreditvillkor och i samma valuta som exportkrediten), eller
deras betalning av samtliga eller en del av de kostnader som exportörer eller
finansiella institutioner bär för att få krediter, i den mån dessa används för att
säkerställa ekonomiskt betydelsefulla fördelaktige exportkreditvillkor.
En förutsättning är emellertid att om en WTO-medlem är part i en internatio-
nell överenskommelse om officiella exportkrediter, i vilken minst tolv av de
ursprungliga medlemmarna per den 1 januari 1979 deltar (eller en efterföl-
jande överenskommelse som dessa ursprungliga medlemmar godkänt), eller
om en WTO-medlem i praktiken tillämpar ifrågavarande överenskommelses
räntebestämmelser, skall en exportkreditåtgärd som överensstämmer med de
bestämmelserna inte betraktas som en exportsubvention.
l) Varje annan offentlig utgift som utgör en exportsubvention enligt artikel XVI
i GATT 1994.1997R2026 — SV — 08.11.2002 — 001.001 — 30
(1) Med uttrycket ”affärsmässiga villkor” avses att valet mellan inhemska eller importerade
varor är fritt och enbart påverkas av affärsmässiga överväganden.
(2) I denna förordning avses med
—direkta skatter: skatter på löner, vinster, räntor, hyror, royalties och alla andra
former av inkomst samt sktter på fast egendom,
—importavgifter: tullar, avgifter och andra statliga pålagor som inte finns uppräknade
på annan platsi denna not och s om tasut på import,
—indirekta skatter: försäljnings-, tillverknings-, omsättnings-, mervärdes-, konces-
sions-, stämpel-, överlåtelse-, lager- och utrustningsskatter, gränsskatter och allaandra skatter än direkta skatter och importavgifter,
—indirekt skatt som tagits ut i tidigare led: skatter som tas ut på varor och tjänster
som direkt eller indirekt används för tillverkning av produkten,
—ackumulerade indirekta skatter: sådana flerledsskatter som tas ut där det inte finns
något system för efterföljande kreditering av skatten, om de varor och tjänster sombeskattas i ett tillverkningsled används i ett efterföljande tillverkningsled,
—avskrivning av skatter: även skatteåterbetalning eller skatteavdrag,
—avskrivning eller restitution: hel eller delvis befrielse från eller anstånd med impor-
tavgifter.
(
3) Uppskov behöver inte innebära en exportsubvention, t.ex. då skäliga ränteavgifter tas
ut.
(4) Punkt h gäller inte för system för mervärdesskatt eller gränsskattejusteringar som
används i stället för sådana system. Problemet rörande alltför stor avskrivning av
mervärdesskatter regleras uteslutande av punkt g.
▼B
BILAGA II
RIKTLINJER FÖR FÖRBRUKNING AV INSATSVAROR I TILLVERK-
NINGSPROCESSEN (1)
I
1. Rabattsystem för indirekta skatter kan medge befrielse från, avskrivning av
eller anstånd med ackumulerade indirekta skatter som tagits ut i tidigare led
på insatsvaror som förbrukats vid tillverkningen av exportvaran (varvid
hänsyn tas till normalt bortfall). Likaså kan restitutionssystem medge avskriv-
ning eller restitution av importavgifter som tagits ut på insatsvaror som
förbrukatsvid tillverkningen av exportvaran (varvid häns yn tastill normalt
bortfall).
2. Förteckningen över exempel på exportsubventioner i bilaga I hänvisar till
”insatsvaror som förbrukas i tillverkningen av exportvaran” i punkterna h
och i. I enlighet med punkt h kan rabattsystem för indirekta skatter utgöra
en exportsubvention om de leder till befrielse från, avskrivning av eller
anstånd med ackumulerade indirekta skatter som tagits ut i tidigare led och
som är högre än det belopp som faktiskt betalats i sådana skatter på insats-varor som förbrukats vid tillverkningen av exportvaran. I enlighet med punkt
i kan restitutionssystem utgöra en exportsubvention om de leder till avskriv-
ning eller restitution av importavgifter som är högre än det belopp som
faktiskt betalats i sådana skatter på insatsvaror som förbrukats vid tillverk-
ningen av exportvaran. Båda punkterna föreskriver att hänsyn skall tas till
normalt bortfall vid bedömningen av förbrukningen av insatsvaror vid till-
verkningen av exportvaran. Punkt i medger även substitution, när det är
befogat.
II
3. Vid granskning av om insatsvaror förbrukats vid tillverkningen av export-
varan, som ett led i en utjämningstullundersökning enligt denna förordning,
skall kommissionen normalt förfara med ledning av följande principer:
4. Om det hävdas att ett rabattsystem för indirekta skatter eller ett restitutions-
system medför en subvention genom alltför stor rabatt eller restitution av
indirekta skatter eller importavgifter på insatsvaror som förbrukats vid till-
verkningen av exportvaran, skall kommissionen normalt först fastställa om
exportlandets offentliga myndigheter har infört och tillämpar ett system eller
förfarande för att kunna avgöra vilka insatsvaror som förbrukas vid tillverk-
ningen av exportvaran och till vilka mängder. När det konstaterats att ett
sådant system eller förfarande tillämpas, skall kommissionen normalt granska
om systemet eller förfarandet är rimligt, ändamålsenligt och förenligt med
allmänt vedertaget handelsbruk i exportlandet. Kommissionen får, om
nödvändigt, företa vissa praktiska kontroller i enlighet med artikel 26.2 för
att kontrollera riktigheten i uppgifterna eller för att förvissa sig om att
systemet eller förfarandet tillämpas effektivt.
5. När ett sådant system eller förfarande saknas, eller när det är oskäligt, eller
när ett skäligt system finns men inte tillämpas eller inte tillämpas effektivt,
bör exportlandet normalt företa en ytterligare granskning som skall grundas
på insatsvaror som faktiskt förbrukats, i syfte att fastställa om ett alltför stort
belopp har utbetalats. Om kommissionen anser det nödvändigt, får en ytterli-
gare granskning genomföras i enlighet med punkt 4.
6. Kommissionen skall normalt betrakta insatsvaror som fysiskt införlivade om
sådana insatsvaror används i tillverkningsprocessen och fysiskt ingår i export-
varorna. En insatsvara måste inte ingå i den slutliga varan i samma form som
när den insattes i tillverkningsprocessen.
7. När mängden av en särskild insatsvara som förbrukats vid tillverkningen av
exportvaran skall fastställas, skall hänsyn normalt tas till ”normalt bortfall”,
och sådant bortfall skall normalt anses som förbrukat vid tillverkningen av
exportvaran. Med bortfall avses den del av en viss insatsvara som inte har
enfristående funktion i tillverkningsprocessen, som inte förbrukas vid till-
verkningen av exportvaran (t.ex. på grund av ineffektivitet) och som inte
återvinns, används eller säljs vidare av samma tillverkare.
8. Vid fastställandet av huruvida påstått bortfall är ”normalt” skall kommis-
sionen beakta tillverkningsprocessen, den genomsnittliga erfarenheten hos1997R2026 — SV — 08.11.2002 — 001.001 — 31
(1) Insatsvaror förbrukade vid tillverkningsprocessen är insatsvaror som fysiskt införlivas i
slutvaran, energi, bränsle och olja som används i tillverkningsprocessen och katalysa-
torer som förbrukas när de används för att framställa exportvaran.
▼B
industrin i exportlandet och andra tekniska faktorer som kan ha betydelse.
Kommissionen skall ta särskild hänsyn till om exportlandets myndigheter
har gjort en rimlig beräkning av värdet på bortfallet, när detta värde skall
räknas med för skatte- eller tullrabatten eller avskrivningen.1997R2026 — SV — 08.11.2002 — 001.001 — 32
▼B
BILAGA III
RIKTLINJER FÖR ATT AVGÖRA OM RESTITUTIONSSYSTEM SOM
TILLÅTER SUBSTITUTION UTGÖR EXPORTSUBVENTIONER
I
Restitutionssystem kan medge återbetalning och restitution av importavgifter på
insatsvaror som förbrukas i tillverkningsprocessen för en annan vara och där
export av den senare varan innehåller inhemska insatsvaror av samma kvalitet
och egenskaper som de ersatta importerade insatsvarorna. Enligt punkt i i bilaga
I, kan restitutionssystem som tillåter substitution utgöra en exportsubvention om
de leder till alltför stor restitution av de importavgifter som ursprungligen tagits
ut på de importerade insatsvaror för vilka restitution begärs.
II
Vid granskning av restitutionssystem inom ramen för en utjämningstullun-
dersökning enligt denna förordning, skall kommissionen normalt förfara med
ledning av följande principer:
1. Enligt punkt i i bilaga I får insatsvaror från hemmamarknaden ersätta impor-
terade insatsvaror vid tillverkningen av en exportvara, om sådana insatsvaror
är jämbördiga i kvantitet och har samma kvalitet och egenskaper som de
importerade insatsvaror som de ersätter. Det är viktigt att system eller förfa-
randen för kontroll finnsatt tillgå för att exportlandetsregering s kall ha
möjlighet att säkerställa och visa att kvantiteten av insatsvaror för vilka resti-
tution begärsinte övers tiger kvantiteten av exporterade varor av liknande
slag, oavsett i vilken form varorna exporteras, och att värdet av återbetalda
importavgifter inte överstiger de ursprungliga importavgifter för berörda
importerade insatsvaror.
2. Om det hävdas att ett restitutionssystem av detta slag medför en subvention
skall kommissionen normalt först avgöra om exportlandets offentliga
myndigheter infört och tillämpar ett kontrollsystem eller kontrollförfarande.
Om så konstateras vara fallet, skall kommissionen i normala fall granska
kontrollförfarandet för att bedöma om detta är rimligt, ändamålsenligt och
förenligt med allmänt vedertaget handelsbruk i exportlandet. I den omfattning
som förfarandet anses uppfylla dessa krav och tillämpas effektivt, anses det
inte föreligga någon subvention. Kommissionen får vid behov och i enlighet
med artikel 26.2 göra vissa praktiska kontroller i syfte att fastställa att
uppgifterna är korrekta eller för att förvissa sig om att systemet eller förfa-
randet tillämpaseffektivt.
3. Om sådana kontrollförfaranden saknas, eller om de är oskäliga, eller när
sådana förfaranden finns och anses skäliga men inte tillämpas eller inte tillä-
mpas effektivt, kan en subvention anses föreligga. I sådana fall bör
exportlandet göra en ytterligare granskning av berörda transaktioner i syfte
att fastställa om ett alltför stort belopp har utbetalats. Om kommissionen
anser det nödvändigt, får ytterligare granskning företas i enlighet med punkt
2.
4. Förekomsten av bestämmelser om restitutionssystem som innebär att
exportörer kan begära restitution för en särskilt utvald importsändning börinte i sig anses medföra en subvention.
5. En alltför stor restitution av importavgifter enligt punkt i i bilaga I skall
anses föreligga när en regering, genom sina restitutionssystem, betalat ränta
på restituerade belopp, i den omfattning som ränta betalats eller skall betalas.1997R2026 — SV — 08.11.2002 — 001.001 — 33
▼B
BILAGA IV
(Denna bilaga återger bilaga 2 till jordbruksavtalet. Ord och uttryck som inte
definieras här eller som inte är självklara skall tolkas i enlighet med det avtalet)
INTERNSTÖD: BASEN FÖR UNDANTAG FRÅN NEDDRAGNINGSÅTA-
GANDENA
1. Internstöd för vilka undantag från neddragningsåtagandena begärs skall
uppfylla det grundläggande kravet att inte ha några, eller endast minimala,
handelsstörande effekter eller effekter på produktionen. Följaktligen skall
alla internstöd för vilka undantag begärs vara förenliga med följande grund-
läggande kriterier:
a) Stödet i fråga skall tillhandahållas genom ett offentligt finansierat statligt
program (inklusive uteblivna statliga intäkter) som inte innefattar trans-
fereringar från konsumenter,
och
b) stödet i fråga skall inte ha effekten av prisstöd till producenter,
samt stödspecifika kriterier och villkor enligt nedan.
Statliga serviceprogram
2.Allmänna tjänster
Internstöd i denna kategori innefattar utgifter (eller uteblivna intäkter) i
samband med program som ger stöd eller förmåner till jordbruket eller lant-
brukarkåren. De skall inte innefatta direkta betalningar till producenter eller
bearbetare. Sådana program, vilka innefattar men inte är begränsade till den
följande listan, skall uppfylla de allmänna kriterierna i punkt 1 och stödspe-
cifika villkor där så anges nedan:
a) Forskning, inbegripet allmän forskning, forskning med koppling till
miljöprogram och forskningsprogram angående särskilda produkter.
b) Bekämpning av skadegörare och sjukdomar, inklusive allmänna och
produktspecifika åtgärder, såsom varningssystem, karantän och utrotning.
c) Utbildningstjänster, inkluderande såväl allmänna som fackmässiga
utbildningsresurser.
d) Fortbildnings- och rådgivningstjänster, inklusive tillhandahållandet av
resurser för att underlätta överförandet av information och forskningsre-
sultat till producenter och konsumenter.
e) Besiktningstjänster, inbegripet allmänna besiktningstjänster och inspek-
tion av särskilda produkter av hälso-, säkerhets-, klassificerings- eller
standardiseringsskäl.
f) Försäljnings- och marknadsföringstjänster, inbegripet marknadsinforma-
tion, rådgivning och marknadsföring avseende speciella produkter men
exklusive utgifter för ospecificerade syften som skulle kunna användas
av säljare för att minska försäljningspriset eller ge köparna en direkt
ekonomisk förmån.
g) Infrastrukturella tjänster, innefattande: elnät, vägar och andra transportre-
surser, marknads- och hamnresurser, anordningar för vattenförsörjning,
dammar och dräneringssystem och infrastrukturinstallationer i anslutning
till miljöprogram. I samtliga fall skall ersättningen endast vara riktad till
anskaffning eller uppbyggnad av anläggningar och skall inte innefatta
tillhandahållande på subventionerad basis av gårdslokaliserade anlägg-
ningar andra än sådana som är allmänt tillgängliga och allmännyttiga.
De skall inte innefatta subventioner till insatsvaror eller driftskostnader
eller förmånliga användaravgifter.
3.Offentlig lagerhållning för försörjningsberedskapsändamål (1)
Utgifter (eller uteblivna intäkter) i samband med uppbyggandet och
lagerhållandet av produkter vilka utgör en integrerad del av ett program
för försörjningsberedskap fastställt i nationell lagstiftning. Häri kan inbe-
gripas statligt stöd till privat lagring såsom en del av ett sådant program.1997R2026 — SV — 08.11.2002 — 001.001 — 34
(1) I punkt 3 till denna bilaga skall statliga lagerhållningsprogram i syfte att trygga
försörjningsberedskapen i utvecklingsländer och vilkas verksamhet är transparent och
skött i enlighet med officiellt publicerade kriterier eller riktlinjer, anses vara iöverensstämmelse med bestämmelserna i denna punkt, inklusive program under vilkalager av livsmedel för försörjningsberedskapsändamål anskaffas och frisläpps till admi-nistrativa priser, förutsatt att differensen mellan anskaffningspris och det externa
referenspriset är beaktad i AMS.
▼B
Volymen och uppbyggandet av sådana lager skall motsvara förutbestämda
nivåer relaterade enbart till försörjningsberedskap. Processen för lagerupp-
byggnad och avyttring skall vara finansiellt transparent. Statliga
livsmedelsinköp skall göras till gällande marknadspriser, och försäljningar
från försörjningsberedskapslager skall inte ske under det gällande inhemska
marknadspriset för produkten och kvaliteten i fråga.
4.Internt livsmedelsbistånd (1)
Utgifter (eller uteblivna intäkter) i samband med tillhandahållandet av
internt livsmedelsbistånd till delar av befolkningen i nöd.
Berättigandet till att erhålla livsmedelsbiståndet skall vara klart definierat
enligt kriterier knutna till näringsmässiga mål. Sådant stöd skall ha formen
av direkt tillhandahållande av livsmedel till de berörda eller tillhandahål-
lande av resurser för att möjliggöra för berättigade mottagare att köpa
livsmedel antingen till marknadspriser eller subventionerade priser. Statliga
livsmedelsinköp skall göras till gällande marknadspriser och finansieringen
och administrationen av stödet skall vara transparent.
5.Direkta utbetalningar till producenter
Stöd tillhandahållet genom direkta utbetalningar (eller uteblivna intäkter,
inklusive betalningar in natura) till producenter för vilka undantag från
neddragningsåtaganden begärs skall uppfylla de grundläggande kriterierna
enligt punkt 1 ovan, plus särskilda kriterier för de speciella former av
direkta utbetalningar såsom anges i punkterna 6—13 nedan. Undantag från
neddragning för varje existerande eller ny form av direkt utbetalning annan
än som anges i punkterna 6—13, skall överensstämma med kriterierna i
punkt 6 b—e utöver de allmänna kriterierna i punkt 1.
6.Avlänkat inkomststöd
a) Berättigandet till sådana utbetalningar skall vara fastslaget enligt klart
definierade kriterier såsom inkomst, ställning som producent eller markä-
gare, faktoranvändning eller produktionsnivå under en definierad och
fast basperiod.
b) Storleken på sådana utbetalningar ett visst år skall inte vara knuten till
eller grundas på form av eller storlek på produktion (inklusive djuren-
heter) som bedrivits av producenten under något år efter basperioden.
c) Storleken på sådana utbetalningar ett visst år skall inte vara knuten till
eller grundas på priser, inhemska eller internationella, tillämpade på
produktion bedriven under något år efter basperioden.
d) Storleken på sådana utbetalningar ett visst år skall inte vara knuten till
eller grundas på produktionsfaktorer använda under något år efter baspe-
rioden.
e) Krav på produktion skall inte ställas för att sådana utbetalningar skall
göras.
7.Statligt finansiellt deltagande i inkomstförsäkrings- och inkomstskyddspro-
gram
a) Berättigandet till sådana utbetalningar skall vara bestämt av en
inkomstförlust, endast beaktande inkomster erhållna från jordbruket,
vilken är större än 30 % av genomsnittlig bruttoinkomst ellermotsva-
rande i nettoinkomsttermer (undantaget betalningar från detta program
eller liknande system) under den föregående treårsperioden eller ett
treårsgenomsnitt grundat på den föregående femårsperioden, med
undantag för den högsta och den lägsta noteringen. Varje producent
som uppfyller denna förutsättning skall vara berättigad att erhålla utbe-
talning.
b) Det utbetalade beloppet skall kompensera för mindre än 70 % av produ-
centens inkomstförlust under det år producenten blir berättigad att
erhålla detta stöd.
c) Storleken på sådant stöd skall endast vara knuten till inkomst; det skall
inte knytas till form av eller storlek på produktion (inklusive djurenheter)
bedriven av producenten eller till priser, inhemska eller internationella,
tillämpade på sådan produktion eller på nyttjade produktionsfaktorer.
d) I de fall producenten samma år erhåller stöd enligt denna punkt och
enligt punkt 8 nedan (bistånd vid naturkatastrofer) skall de totala utbetal-
ningarna uppgå till högst 100 % av producentens totala förlust.1997R2026 — SV — 08.11.2002 — 001.001 — 35
(1) I punkterna 3 och 4 i denna bilaga skall anskaffandet av livsmedel till subventionerade
priser med syfte att möta livsmedelsbehov hos fattiga stads- eller landsbygdsbor iutvecklingsländer på en regelbunden bas till skäliga priser anses vara förenligt med
bestämmelserna i denna punkt.
▼B
8.Utbetalningar (gjorda antingen direkt eller genom statligt finansiellt delta-
gande i skördeförsäkringsprogram) för hjälp vid naturkatastrofer
a) Berättigandet till sådana utbetalningar skall endast vara aktuellt efter
formellt erkännande av statliga myndigheter att en naturkatastrof eller
liknande katastrof (inklusive sjukdomsutbrott, hemsökelse av skadedjur,
kärnolyckor och krig på medlemmensterritorium) har förekommit eller
förekommer och fastställas på grundval av en produktionsförlust vilken
överstiger 30 % av den genomsnittliga produktionen under den
föregående treårsperioden eller ett treårsgenomsnitt grundat på den
föregående femårsperioden, med undantag för den högsta och lägsta
noteringen.
b) Utbetalningar efter katastrofer skall endast tillämpas på förlust av
inkomst, djur (inbegripet utbetalningar i samband med veterinär behand-
ling av djur), land eller andra produktionsfaktorer till följd av
naturkatastrofen i fråga.
c) Utbetalningar skall kompensera högst för den totala kostnaden för att
ersätta sådana förluster och skall inte kopplas till krav på eller angivande
av typ eller kvantitet på framtida produktion.
d) Utbetalningar gjorda under en katastrof skall inte överstiga den nivå som
krävsför att förhindra eller mildra ytterligare förlus t enligt kriteriet b
ovan.
e) I de fall en producent samma år erhåller utbetalninar enligt denna punkt
och enligt punkt 7 (inkomstförsäkrings- och inkomstskyddsprogram)
skall den totala summan av sådana utbetalningar uppgå till högst 100 %
av producentenstotala förlus t.
9.Stöd till strukturell anpassning givet genom program för att producenter
skall kunna dra sig tillbaka
a) Berättigandet till sådana utbetalningar skall vara bestämt genom hänvis-
ning till klart definierade kriterier i program utformade för att underlätta
för personer sysselsatta med produktion av säljbara jordbruksvaror att
dra sig tillbaka eller övergå till icke jordbrukande aktiviteter.
b) Utbetalningarna skall vara villkorade till att mottagaren fullständigt och
permanent upphör med produktion av säljbara jordbruksvaror.
10.Stöd till strukturell anpassning givet genom program för tillbakadragande
av resurser
a) Berättigandet till sådana utbetalningar skall vara bestämt genom hänvis-
ning till klart definierade kriterier i program utformade för att ta bort
mark och andra resurser, inklusive djur, från produktion av säljbara jord-
bruksvaror.
b) Utbetalningarna skall vara villkorade till borttagande av mark från
produktion av säljbara jordbruksvaror under minst tre år och i fråga om
djur att de slaktas eller slutgiltigt och permanent avyttras.
c) Utbetalningar skall inte vara kopplade till krav på eller angivande av
någon alternativ användning av sådana marker eller andra resurser som
innebär produktion av säljbara jordbruksprodukter.
d) Utbetalningar skall varken vara knutna till form eller kvantitet av
produktion eller till priser, inhemska eller internationella, gällande för
produktion på den mark eller de resurser som fortfarande används för
produktion.
11.Stöd till strukturell anpassning givet genom investeringsstöd
a) Berättigandet till sådana betalningar skall vara bestämt genom hänvis-
ning till klart definierade kriterier i statliga program utformade att
stödja den finansiella eller fysiska omstruktureringen av en producents
verksamhet som svar på sakligt påvisade strukturella nackdelar. Berätti-
gandet till sådana program kan också vara grundat på klart definierade
statliga program för privatisering av jordbruksmark.
b) Storleken på sådana utbetalningar under ett givet år skall inte vara
knuten till eller grundad på slag av eller volym på produktion (inklusive
djurenheter) bedriven av producenten under något år efter basperioden
annat än vad som stadgas under e nedan.
c) Storleken på sådana utbetalningar under ett givet år skall inte vara
knuten till eller grundad på priser, inhemska eller internationella,
gällande för produktion bedriven under något år efter basperioden.
d) Utbetalningarna skall endast ske under den period som är nödvändig för
genomförandet av avsedd investering.1997R2026 — SV — 08.11.2002 — 001.001 — 36
▼B
e) Utbetalningarna skall inte vara kopplade till krav på eller angivande av
vilka jordbruksprodukter som skall produceras av mottagarna utöver att
de inte producerar en speciell produkt.
f) Betalningarna skall vara begränsade till det belopp som krävs för att
kompensera för den strukturella nackdelen.
12.Utbetalningar enligt miljöprogram
a) Berättigandet till sådana utbetalningar skall vara bestämt som en del av
klart definierade statliga miljö- och naturvårdsprogram och vara kopplat
till att särskilda villkor i det statliga programmet uppfylls, inbegripet
villkor knutna till produktionsmetoder eller insatsvaror.
b) Utbetalningsbeloppet skall vara begränsat till de extra kostnader eller
förluster av inkomst som uppfyllandet av det statliga programmet
medför.
13.Utbetalningar enligt regionala stödprogram
a) Berättigandet till sådana utbetalningar skall vara begränsat till produ-
center i missgynnade regioner. Varje sådan region skall vara ett klart
avgränsat, sammanhängande geografiskt område med en definierbar
ekonomisk och administrativ identitet, bedömt som missgynnat på
grundval av neutrala och objektiva kriterier som är klart uttryckta i lag
eller förordning och som anger att regionens svårigheter beror på mer än
temporära omständigheter.
b) Storleken på sådana utbetalningar under ett givet år skall inte vara
knuten till eller grundad på form av eller storlek på produktion (inklu-
sive djurenheter) bedriven av producenten under något år efter
basperioden annat än för att minska denna produktion.
c) Storleken på sådana utbetalningar under ett givet år skall inte vara
knuten till eller grundad på priser, inhemska eller internationella,
gällande för produktion bedriven under något år efter basperioden.
d) Utbetalningar skall bara vara tillgängliga för producenter i stödberätti-
gade regioner, men de skall vara generellt tillgängliga för samtliga
producenter inom sådana regioner.
e) Där stödet relateras till produktionsfaktorer skall utbetalningar göras med
ett successivt minskande belopp ovanför en tröskelnivå för berörd faktor.
f) Utbetalningarna skall vara begränsade till de extra kostnader eller den
förlust av inkomster som bedrivandet av jordbruksproduktion i det
bestämda området innebär.1997R2026 — SV — 08.11.2002 — 001.001 — 37