1968L0360 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS DIREKTIV
av den 15 oktober 1968
om avskaffande av restriktioner för rörlighet och bosättning inom gemenskapen för medlemssta-
ternas arbetstagare och deras familjer
(68/360/EEG)
(EGT L 257, 19.10.1968, s. 13)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►A1 Anslutningsakten för Danmark, Irland, Förenade konungariket Storbritan-
nien och NordirlandL 73 14 27.3.1972
(anpassad genom rådets beslut av den 1 januari 1973) L 2 1 1.1.1973
►A2 Anslutningsakten för Grekland L 291 17 19.11.1979
►A3 Anslutningsakten för Spanien och Portugal (*) L 302 23 15.11.1985
►A4 Anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige C 241 21 29.8.1994
(anpassad genom rådets beslut 95/1/EG, Euratom, EKSG) L 1 1 1.1.1995
►A5 Akt om villkoren för Republiken Tjeckiens, Republiken Estlands, Repu-
bliken Cyperns, Republiken Lettlands, Republiken Litauens, RepublikenUngerns, Republiken Maltas, Republiken Polens, Republiken Sloveniensoch Republiken Slovakiens anslutning till de fördrag som ligger tillgrund för Europeiska Unionen och om anpassning av fördragenL 236 33 23.9.2003
(*) Denna rättsakt finns inte publicerad på svenska.
▼B
RÅDETS DIREKTIV
av den 15 oktober 1968
om avskaffande av restriktioner för rörlighet och bosättning inom
gemenskapen för medlemsstaternas arbetstagare och deras familjer
(68/360/EEG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA
DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekono-
miska gemenskapen, särskilt artikel 49 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande (
1),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2), och
med beaktande av följande:Rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av den 15 oktober 1968 (
3)
fastställde bestämmelserna för arbetskraftens fria rörlighet inom ge-menskapen. Åtgärder bör följaktligen vidtas för att avskaffa derestriktioner som fortfarande finns i fråga om flyttning och bosättning
inom gemenskapen, i överensstämmelse med de rättigheter och
förmåner som denna förordning ger en medlemsstats medborgare somflyttar för att ta anställning och deras familjemedlemmar.
Bestämmelserna för bosättning bör så långt det är möjligt ge arbetsta-
gare från andra medlemsstater och deras familjer en ställning likvärdigmed den egna statens medborgares.
Samordningen av speciella åtgärder i fråga om utländska medborgares
flyttning och bosättning, som är motiverad med hänsyn till allmän
ordning, säkerhet eller hälsa, behandlas i rådets direktiv av den 25februari 1964 (
4), som antogs som tillämpning av artikel 56.2 i
fördraget.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Medlemsstaterna skall i enlighet med detta direktiv avskaffa restrik-
tioner för flyttning och bosättning för medborgare i medlemsstaternaoch deras familjemedlemmar, för vilka förordning (EEG) nr 1612/68är tillämplig.
Artikel 2
1. Medlemsstaterna skall ge de medborgare som avses i artikel 1 rätt
att lämna territoriet för att ta anställning och arbeta inom en annan
medlemsstats territorium. För att utnyttja denna rätt skall endast ett
uppvisande av giltigt identitetskort eller pass behövas. Familjemedlem-marna skall ha samma rätt som den medborgare de är beroende av.
2. Medlemsstaterna skall i enlighet med sina lagar för dessa medbor-
gare utfärda eller förnya ett identitetskort eller pass som särskilt skallange innehavarens nationalitet.
3. Passet måste vara giltigt för samtliga medlemsstater och för de
länder innehavaren måste passera vid resa mellan medlemsstater. När
ett pass är det enda dokument som gäller vid utresa ur landet, skalldess giltighetstid vara minst fem år.1968L0360 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 2
(1) EGT nr 268, 6.11.1967, s. 10.
(2) EGT nr 298, 7.12.1967, s. 10.
(3) EGT nr L 257, 19.10.1968, s. 2.
(4) EGT nr 56, 4.4.1964, s. 850/64.
▼B
4. Medlemsstaterna får inte kräva utresevisum eller något motsva-
rande dokument av de medborgare som avses i artikel 1.
Artikel 3
1. Medlemsstaterna skall tillåta de personer som avses i artikel 1 att
resa in i territoriet mot uppvisande av enbart giltigt identitetskort ellerpass.
2. Inresevisum eller motsvarande dokument får inte krävas utom för
de familjemedlemmar som inte är medborgare i en medlemsstat.
Medlemsstaterna skall i största möjliga mån underlätta för dessa
personer att få de visa de behöver.
Artikel 4
1. Medlemsstaterna skall bevilja uppehållstillstånd inom sitt territo-
rium för de personer som avses i artikel 1 som kan uppvisa de
handlingar som nämns i punkt 3.
2. Som bevis på rätten till bosättning skall ett dokument utfärdas,
kallat ”Uppehållstillstånd för medborgare i en medlemsstat i EEG”.Detta dokument måste innehålla förklaringen att det har utfärdats ienlighet med förordning (EEG) nr 1612/68 och med de åtgärder somvidtagits av medlemsstaterna för genomförande av detta direktiv.
Texten till förklaringen finns i bilagan till detta direktiv.
3. För att utfärda uppehållstillstånd för en medborgare i en av EEG:s
medlemsstater får medlemsstaterna endast kräva att följande handlingaruppvisas:
— Av arbetstagaren
a) det dokument med vilket han eller hon reste in i territoriet,
b) en bekräftelse om anställning från arbetsgivaren eller ett
anställningsintyg.
— Av arbetstagarens familjemedlemmar
c) det dokument med vilket de reste in i territoriet,
d) ett dokument utfärdat av behörig myndighet i ursprungslandet
eller det land de kom ifrån, som intygar släktskapen,
e) i de fall som avses i artikel 10.1 och 2 i förordning (EEG) nr
1612/68 ett dokument utfärdat av behörig myndighet i ursprung-slandet eller det land de kom ifrån, som intygar att de för sinförsörjning är beroende av arbetstagaren, eller att de ingår ihans eller hennes hushåll i landet i fråga.
4. För en familjemedlem som inte är medborgare i en medlemsstat
skall utfärdas ett uppehållstillstånd som skall ha samma giltighet somtillståndet för den arbetstagare han eller hon är beroende av.
Artikel 5
Att formaliteterna för att få uppehållstillstånd inte är klara, skall inte
hindra en sökande från att omedelbart påbörja en anställning enligt
ingånget avtal.
Artikel 6
1. Uppehållstillståndet
a) måste vara giltigt inom hela den utfärdande medlemsstatens territo-
rium,
b) måste vara giltigt minst fem år från dagen för utfärdandet och kunna
förnyas automatiskt.
2. Avbrott i bosättningen vilket inte överstiger sex månader i följd
och frånvaro för militärtjänst skall inte påverka giltigheten av ett uppe-hållstillstånd.
3. När en arbetstagare är anställd för en tid av mer än tre månader
men mindre än ett år hos en arbetsgivare i värdstaten eller hos någon1968L0360 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 3
▼B
som tillhandahåller tjänster, skall värdstaten förse honom med ett
tillfälligt uppehållstillstånd, vars giltighet kan begränsas till denförväntade anställningstiden.
Om inte annat följer av bestämmelserna i artikel 8.1 c skall ett tillfäl-
ligt uppehållstillstånd utfärdas också för en säsongarbetare som äranställd för en längre tid än tre månader. Anställningstiden måsteframgå i de dokument som nämns i artikel 4.3 b.
Artikel 7
1. Ett giltigt uppehållstillstånd får inte återkallas enbart på grund av
att arbetstagaren inte längre är anställd, vare sig orsaken är att han ellerhon är tillfälligt oförmögen att arbeta på grund av sjukdom ellerolycksfall, eller att han eller hon är ofrivilligt arbetslös och detta
bekräftats av arbetsförmedlingen.
2. När uppehållstillståndet första gången förnyas får uppehållstiden
begränsas, dock inte till kortare tid än tolv månader, om arbetstagarenvarit ofrivilligt arbetslös i medlemsstaten längre än tolv månader i
följd.
Artikel 8
1. Medlemsstaterna skall, utan att utfärda uppehållstillstånd, till-
erkänna följande personer rätt att vara bosatta inom sitt territorium:
a) En arbetstagare som har anställning som inte förväntas vara mer än
tre månader. För vistelsen skall det dokument med vilket han ellerhon reste in i landet och en uppgift från arbetsgivaren om hur långanställningstiden väntas bli vara tillräckligt. Någon uppgift frånarbetsgivaren skall emellertid inte krävas i fråga om arbetstagaresom omfattas av rådets direktiv av den 25 februari 1964 (
1)o m
uppnåendet av fri etableringsrätt och frihet att tillhandahålla tjänster
vid verksamhet som mellanhand i handel, industri och hantverk.
b) En arbetstagare som bor inom en medlemsstats territorium, dit han
eller hon vanligtvis återvänder varje dag eller åtminstone en gång iveckan och som är anställd inom en annan medlemsstats territorium.Den behöriga myndigheten i den stat där han eller hon är anställdfår för en sådan arbetstagare utfärda ett speciellt tillstånd som gällerfem år och automatiskt kan förnyas.
c) En säsongarbetare som har ett anställningsavtal stämplat av den
behöriga myndigheten i den medlemsstat där han eller hon fått
arbete.
2. I alla de i punkt 1 nämnda fallen får de behöriga myndigheterna i
värdlandet kräva att arbetstagaren anmäler att han eller hon uppehållersig inom territoriet.
Artikel 9
1. De uppehållstillstånd som beviljas de medborgare i en medlems-
stat i EEG som avses i detta direktiv skall utfärdas och förnyas gratiseller mot betalning av ett belopp som inte är högre än de avgifter ochskatter som tas ut vid utfärdandet av identitetskort till landets egna
medborgare.
2. Det visum som nämns i artikel 3.2 och den stämpel som nämns i
artikel 8.1c skall vara gratis.
3. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att så långt
möjligt förenkla formaliteterna och tillvägagångssättet för att få de
handlingar som nämns i punkt 1.
Artikel 10
Medlemsstaterna får inte avvika från detta direktivs bestämmelser utom
med hänsyn till allmän ordning, säkerhet och hälsa.1968L0360 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 4
(1) EGT nr 56, 4.4.1964, s. 869/64.
▼B
Artikel 11
1. Detta direktiv skall inte påverka de bestämmelser i Fördraget om
Europeiska kol- och stålgemenskapen för arbetstagare med erkända
yrkeskunskaper i kolbrytning och ståltillverkning, eller på bestämmel-
serna i Fördraget om upprättandet av Europeiskaatomenergigemenskapen som behandlar rätten att ta kvalificeradanställning på atomenergiområdet, och inte heller på andra åtgärdersom vidtagits för att genomföra dessa fördrag.
2. Detta direktiv skall dock omfatta de arbetstagarkategorier som
nämns i punkt 1 och deras familjer, i den mån deras ställning inte
bestäms av de fördrag eller åtgärder som anges i punkt 1.
Artikel 12
1. Medlemsstaterna skall inom nio månader efter dagen för anmälan
av detta direktiv vidta nödvändiga åtgärder för att följa dess
bestämmelser och skall genast underrätta kommissionen om detta.
2. De skall till kommissionen anmäla ändringar som gjorts i
bestämmelser som införts genom lagar och andra författningar för attförenkla formaliteterna och tillvägagångssättet vid utfärdande av dehandlingar som fortfarande behövs för arbetstagarnas och deras famil-
jers inresa, utresa och uppehåll.
Artikel 13
1. Rådets direktiv av den 25 mars 1964 (
1) om avskaffandet av
begränsningar av rörlighet och uppehåll inom gemenskapen för arbets-
tagare och deras familjer skall fortsätta att gälla, till dess detta direktivär genomfört av medlemsländerna.
2. Uppehållstillstånd som utfärdats i enlighet med det direktiv som
nämns i punkt 1 skall fortsätta att gälla till dess att giltighetstiden gårut.
Artikel 14
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.1968L0360 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 5
(1) EGT nr 62. 17.4.1964, s. 981/64.
▼B
BILAGA
Text till den uppgift som nämns i artikel 4.2:
”Detta tillstånd är utfärdat i enlighet med Europeiska gemenskapernas råds
förordning (EEG) nr 1612/68 av den 15 oktober 1968 och med de åtgärder
som vidtagits för genomförande av rådets direktiv av den 15 oktober 1968.
I enlighet med bestämmelserna i ovanstående förordning har innehavaren av
detta tillstånd rätt att påbörja och utöva anställning inom ………………
►A5 (1)◄ territorium på samma villkor som ……………… ►A5 (1)◄
arbetstagare.”1968L0360 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 6
(1) Belgiens, Tjeckiens, Danmarks, Tysklands, Estlands, Greklands, Spaniens, Frankrikes,
Irlands, Italiens, Cyperns, Lettlands, Litauens, Luxemburgs, Ungerns, Maltas, Nederlän-dernas, Österrikes, Polens, Portugals, Sloveniens, Slovakiens, Finlands, Sveriges och
Storbritanniens, beroende på vilket land som utfärdar tillståndet.