02013R1308 — SV — 01.01.2019 — 005.001

Den här texten är endast avsedd som ett dokumentationshjälpmedel och har ingen rättslig verkan. EU-institutionerna tar inget ansvar för innehållet. De autentiska versionerna av motsvarande rättsakter, inklusive ingresserna, publiceras i Europeiska unionens officiella tidning och finns i EUR-Lex. De officiella texterna är direkt tillgängliga via länkarna i det här dokumentet

Ändrad genom:





Rättad genom:









▼B

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 1308/2013

av den 17 december 2013

om upprättande av en samlad marknadsordning för jordbruksprodukter och om upphävande av rådets förordningar (EEG) nr 922/72, (EEG) nr 234/79, (EG) nr 1037/2001 och (EG) nr 1234/2007







DEL I

INLEDANDE BESTÄMMELSER

Artikel 1

Tillämpningsområde

1. Genom denna förordning upprättas en samlad marknadsordning för jordbruksprodukter, vilket betyder de produkter som förtecknas i bilaga I till fördragen, med undantag för de fiskeri- och vattenbruksprodukter enligt definitionen i unionens lagstiftningsakter om den gemensamma marknadsordningen för fiskeri- och vattenbruksprodukter.

2. De jordbruksprodukter som avses i punkt 1 ska fördelas på följande sektorer enligt respektive delar av bilaga I:

a) Spannmål, del I.

b) Ris, del II.

c) Socker, del III.

d) Torkat foder, del IV.

e) Utsäde, del V.

f) Humle, del VI.

g) Olivolja och bordsoliver, del VII.

h) Lin och hampa, del VIII.

i) Frukt och grönsaker, del IX.

j) Bearbetade produkter av frukt och grönsaker, del X.

k) Bananer, del XI.

l) Vin, del XII.

m) Levande träd och andra levande växter, lökar, rötter o.d., snittblommor och snittgrönt, del XIII.

n) Tobak, del XIV.

o) Nöt- och kalvkött, del XV.

p) Mjölk och mjölkprodukter, del XVI.

q) Griskött, del XVII.

r) Får- och getkött, del XVIII.

s) Ägg, del XIX.

t) Fjäderfäkött, del XX.

u) Etylalkohol som framställts av jordbruksprodukter, del XXI.

v) Biodlingsprodukter, del XXII.

w) Silkesmaskar, del XXIII.

x) Andra produkter, del XXIV.

Artikel 2

Allmänna bestämmelser för den gemensamma jordbrukspolitiken

Förordning (EU) nr 1306/2013 och de bestämmelser som antas på grundval av denna ska gälla för de åtgärder som anges i denna förordning.

Artikel 3

Definitioner

1. I denna förordning ska de definitioner för vissa sektorer som förtecknas i bilaga II gälla.

2. Definitionerna i del II avsnitt B i bilaga II ska endast tillämpas till och med slutet av regleringsåret 2016/2017 för socker.

3. De definitioner som anges i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1306/2013 Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1307/2013 ( 1 ) och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1305/2013 ( 2 ) ska gälla i denna förordning om inte annat föreskrivs i denna förordning.

4. För att ta hänsyn till rissektorns särdrag ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 227 om ändringar av de definitioner för rissektorn som anges i del I i bilaga II i den utsträckning som krävs för att uppdatera definitionerna mot bakgrund av marknadsutvecklingen.

5. I denna förordning avses med

a) mindre utvecklade regioner : de regioner som definieras som sådana i artikel 90.2 första stycket a i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 ( 3 )

b) allvarliga klimathändelser som kan likställas med naturkatastrofer : sådana väderförhållanden som frost, hagel, is, regn eller torka, som förstör mer än 30 % av en jordbrukares genomsnittliga årsproduktion under den föregående treårsperioden eller ett genomsnitt under tre år inom föregående femårsperiod, varvid de högsta och de lägsta värdena inte ska medräknas.

Artikel 4

Anpassning till Gemensamma tulltaxans nomenklatur för jordbruksprodukter

Om det är nödvändigt för att ta hänsyn till ändringar av den kombinerade nomenklaturen ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 227 om anpassningar av varubeskrivningar och hänvisningar i denna förordning till rubriker och underrubriker i den kombinerade nomenklaturen.

Artikel 5

Omräkningstal för ris

Kommissionen får anta genomförandeakter

a) för att fastställa omräkningstalen för ris vid olika bearbetningsstadier, bearbetningskostnaderna och biprodukternas värde,

b) för att anta alla nödvändiga åtgärder i samband med tillämpningen av omräkningstal för ris.

Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 229.2.

Artikel 6

Regleringsår

Regleringsåren ska ha följande löptid:

a) 1 januari–31 december under ett givet år för sektorn för frukt och grönsaker, sektorn för bearbetad frukt och bearbetade grönsaker och banansektorn.

b) 1 april–31 mars det påföljande året för sektorn för torkat foder och sektorn för silkesodling.

c) 1 juli–30 juni det påföljande året för

i) spannmålssektorn,

ii) sektorn för utsäde,

iii) sektorn för olivolja och bordsoliver,

iv) sektorn för lin och hampa,

v) sektorn för mjölk och mjölkprodukter.

d) 1 augusti–31 juli det påföljande året för vinsektorn.

e) 1 september–31 augusti det påföljande året för rissektorn.

f) 1 oktober–30 september det påföljande året för sockersektorn.

Artikel 7

Referenströsklar

1. Referenströsklarna ska vara följande:

a) När det gäller spannmål, 101,31 EUR/ton, avseende grossistledet för varor, fritt lager, före lossning.

b) När det gäller paddyris, 150 EUR/ton för standardkvalitet enligt definitionen i punkt A i bilaga III, avseende grossistledet för varor fritt lager, före lossning.

c) När det gäller socker i lösvikt av standardkvalitet enligt definitionen i punkt B i bilaga III, fritt fabrik:

i) för vitsocker: 404,4 EUR/ton.

ii) för råsocker: 335,2 EUR/ton.

d) När det gäller nöt- och kalvköttssektorn: 2 224 EUR/ton för slaktkroppar av handjur av nötkreatur av konformationsklass/fettgrupp R3 enligt den unionsskala för klassificering av slaktkroppar av nötkreatur som är åtta månader gamla eller äldre och som avses i punkt A i bilaga IV.

e) När det gäller sektorn för mjölk och mjölkprodukter:

i) 246,39 EUR/100 kg för smör.

ii) 169,80 EUR/100 kg för skummjölkspulver.

f) När det gäller griskött, 1 509,39 EUR/ton för slaktkroppar av gris av standardkvalitet på grundval av slaktvikt och slaktkropparnas innehåll av magert kött i enlighet med den unionsskala för klassificering av slaktkroppar av gris som avses i punkt B i bilaga IV enligt följande:

i) Slaktkroppar som väger minst 60 kg men mindre än 120 kg: klass E.

ii) Slaktkroppar som väger 120–180 kg: klass R.

g) När det gäller olivolja:

i) 1 779 EUR/ton för extra jungfruolja.

ii) 1 710 EUR/ton för jungfruolja.

iii) 1 524 EUR/ton för bomolja vars innehåll av fria fettsyror är två grader; detta belopp ska minskas med 36,70 EUR/ton för varje extra surhetsgrad.

2. De referenströsklar som föreskrivs i punkt 1 ska ses över av kommissionen med hänsyn till objektiva kriterier, särskilt produktionsutveckling, produktionskostnader (särskilt insatsvaror) och marknadstendenser. Vid behov ska referenströsklarna uppdateras i enlighet med det sedvanliga lagstiftningsförfarandet med hänsyn till produktions- och marknadsutvecklingen.







DEL II

DEN INRE MARKNADEN







AVDELNING I

MARKNADSINTERVENTION







KAPITEL I

Offentlig intervention och stöd till privat lagring







Avsnitt 1

Allmänna bestämmelser om offentlig intervention och stöd till privat lagring

Artikel 8

Tillämpningsområde

I detta kapitel fastställs regler rörande marknadsintervention i form av

a) offentlig intervention, där produkterna köps upp av medlemsstatens behöriga myndigheter och lagras av dessa tills de avyttras, och

b) stöd till privat lagring som görs av privata aktörer.

Artikel 9

Ursprung för de produkter som kan komma i fråga

De produkter som kan komma i fråga för uppköp inom ramen för offentlig intervention eller för stöd för privat lagring ska ha sitt ursprung i unionen. Produkter som kommer från grödor ska dessutom komma från grödor som skördats i unionen och produkter som kommer från mjölk ska komma från mjölk som producerats i unionen.

Artikel 10

Unionsskalor för klassificering av slaktkroppar

Unionsskalor för klassificering av slaktkroppar ska tillämpas i enlighet med punkt A respektive B i bilaga IV i sektorn för nöt- och kalvkött när det gäller slaktkroppar av nötkreatur som är åtta månader gamla eller äldre och i sektorn för griskött när det gäller gris som inte används för avel.

I fråga om sektorn för får- och getkött får medlemsstaterna tillämpa en unionsskala för klassificering av slaktkroppar av får i enlighet med reglerna i punkt C i bilaga IV.







Avsnitt 2

Offentlig intervention

Artikel 11

Produkter som kan komma i fråga för offentlig intervention

Offentlig intervention ska tillämpas i fråga om följande produkter i enlighet med villkoren i detta avsnitt och de krav och eventuella andra villkor som kan komma att fastställas av kommissionen genom delegerade akter i enlighet med artikel 19 och genomförandeakter i enlighet med artikel 20:

a) Vanligt vete, durumvete, korn och majs.

b) Paddyris.

c) Färskt eller kylt nöt- och kalvkött enligt KN-numren 0201 10 00 och 0201 20 20 till 0201 20 50 .

d) Smör som direkt och uteslutande har framställts av pastöriserad grädde som direkt och uteslutande har framställts av komjölk i ett godkänt företag i unionen och som har en lägsta smörfetthalt av 82 viktprocent och en högsta vattenhalt av 16 viktprocent.

e) Skummjölkspulver av högsta kvalitet som framställts av komjölk genom spraytorkning i ett godkänt företag i unionen och som har en lägsta proteinhalt på 34,0 viktprocent beräknat på den fettfria torrsubstansen.

Artikel 12

Perioder för offentlig intervention

Offentlig intervention får ske under följande perioder:

a) 1 november–31 maj för vanligt vete, durumvete, korn och majs.

b) 1 april–31 juli för paddyris.

c) Under hela året för nöt- och kalvkött.

d) 1 mars–30 september för smör och skummjölkspulver.

Artikel 13

Inledande och avslutande av offentlig intervention

▼C2

1. Under de perioder som anges i artikel 12 ska följande gälla för offentlig intervention:

▼B

a) Offentlig intervention ska inledas för vanligt vete, smör och skummjölkspulver.

b) Offentlig intervention för durumvete, korn, majs och paddyris (även särskilda sorter och typer av paddyris) får inledas av kommissionen, genom genomförandeakter, om marknadssituationen så kräver. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 229.2.

c) Offentlig intervention för nöt- och kalvköttssektorn får inledas av kommissionen genom andra genomförandeakter som ska antas utan att tillämpa det förfarande som avses i artikel 229.2 eller 162.3, om det genomsnittliga marknadspris under en representativ period som fastställts enligt artikel 20 första stycket c i en medlemsstat eller i en region i en medlemsstat som noteras på grundval av den unionsskala för klassificering av slaktkroppar av nötkreatur som avses i punkt A i bilaga IV är lägre än 85 % av den referenströskel som anges i artikel 7.1 d.

2. Kommissionen får anta genomförandeakter som avslutar offentlig intervention inom sektorn för nöt- och kalvkött, om de villkor som anges i punkt 1 c inte längre uppfylls under en representativ period som fastställts enligt artikel 20 första stycket c. Dessa genomförandeakter ska antas utan tillämpning av det förfarande som avses i artikel 229.2 eller 229.3.

Artikel 14

Uppköp till fast pris eller inom ramen för ett anbudsförfarande

När offentlig intervention inleds i enlighet med artikel 13.1 ska åtgärder för fastställande av uppköpspriser för de produkter som avses i artikel 11 samt i tillämpliga fall åtgärder för kvantitativa begränsningar vid uppköp till fast pris, vidtas av rådet i enlighet med artikel 43.3 i EUF-fördraget.

Artikel 15

Interventionspris

1. Med interventionspris avses:

a) Det pris till vilket produkter ska köpas upp inom ramen för offentlig intervention till fast pris, eller

b) det högsta pris till vilket produkter som kan komma i fråga för offentlig intervention får köpas upp när detta görs genom ett anbudsförfarande.

2. Åtgärder för fastställande av interventionspriset, inklusive höjningar och sänkningar, ska vidtas av rådet i enlighet med artikel 43.3 i EUF-fördraget.

Artikel 16

Allmänna principer för avsättning av produkter som köpts upp inom ramen för offentlig intervention

1. De produkter som köps upp inom ramen för offentlig intervention ska avyttras på ett sådant sätt att

a) det inte förekommer några marknadsstörningar,

b) det är möjligt att säkra att uppköparna garanteras lika tillträde till varorna och likabehandling, och

c) avsättningen är förenlig med de åtaganden som följer av internationella avtal som ingåtts i enlighet med EUF-fördraget.

2. Produkter som köpts upp inom ramen för offentlig intervention får avyttras genom att de ställs till förfogande inom ordningen för utdelning av livsmedel till de sämst ställda i unionen i enlighet med relevanta unionsrättsakter. ►C2 Bokföringsvärdet för sådana produkter ska i sådana fall motsvara det relevanta fasta interventionspris som avses i artikel 15.2 i den här förordningen. ◄

3. Varje år ska kommissionen offentliggöra de villkor på vilka de produkter som köpts upp inom ramen för offentlig intervention såldes under det föregående året.







Avsnitt 3

Stöd till privat lagring

Artikel 17

Stödberättigande produkter

Stöd för privat lagring får beviljas i fråga om följande produkter i enlighet med de villkor som fastställs i detta avsnitt och eventuella andra krav och villkor som ska fastställas av kommissionen genom delegerade akter i enlighet med artikel 18.1 eller 19 och genomförandeakter i enlighet med artikel 18.2, eller 20:

a) Vitsocker.

b) Olivolja.

c) Linfibrer.

d) Färskt eller kylt kött av nötkreatur som är åtta månader eller äldre.

e) Smör som direkt och uteslutande har framställts av komjölk.

f) Ost.

g) Skummjölkspulver som har framställts av komjölk.

h) Griskött.

i) Får- och getkött.

Led f i första stycket ska begränsas till ost som har skyddad ursprungsbeteckning eller skyddad geografisk beteckning i enlighet med förordning (EU) nr 1151/2012 och som lagras utöver den lagringsperiod som fastställs i produktspecifikationen för produkten ifråga enligt artikel 7 i den förordningen och/eller en lagringsperiod som bidrar till att öka ostens värde.

Artikel 18

Villkor för beviljande av stöd

1. För att främja insynen på marknaden ska kommissionen vid behov ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 227, i syfte att fastställa enligt vilka villkor kommissionen får bevilja stöd till privat lagring för de produkter som förtecknas i artikel 17, med hänsyn tagen till

a) de noterade genomsnittliga marknadspriserna i unionen och referenströsklarna och produktionskostnaderna för de aktuella produkterna, och/eller

b) behovet av att snabbt bemöta en särskilt svår marknadssituation eller en ekonomisk utveckling med väsentligt negativ inverkan på marginalerna inom sektorn.

2. Kommissionen får anta genomförandeakter för att

a) bevilja stöd till privat lagring för de produkter som förtecknas i artikel 17, med hänsyn tagen till de villkor som avses i punkt 1 i denna artikel,

b) begränsa beviljandet av stöd till privat lagring.

Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 229.2.

3. Åtgärder för att fastställa stödbeloppet för privat lagring enligt artikel 17 ska vidtas av rådet i enlighet med artikel 43.3 i EUF-fördraget.







Avsnitt 4

Gemensamma bestämmelser om offentlig intervention och stöd till privat lagring

Artikel 19

Delegerade befogenheter

1. För att säkerställa att produkter som köps upp inom ramen för offentlig intervention eller som omfattas av stöd till privat lagring lämpar sig för långtidslagring och är av sund, god och marknadsmässig kvalitet och för att ta hänsyn till de olika sektorernas särdrag i syfte att säkerställa att den offentliga interventionen och den privata lagringen fungerar på ett kostnadseffektivt sätt ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 227 för att fastställa vilka krav och villkor som, utöver de krav som fastställs i denna förordning, ska gälla för dessa produkter. Syftet med kraven och villkoren ska vara att när det gäller de uppköpta och lagrade produkterna garantera

a) kvalitet i fråga om kvalitetsparametrar, kvalitetsgrupper, kvalitetsklasser, kategorier, produktegenskaper och ålder,

b) deras stödberättigande i fråga om kvantiteter, förpackning inklusive märkning, hållbarhet, tidigare lagringsavtal, godkännande av företag och det produktled till vilket interventionspriset och stödet till privat lagring hänför sig.

2. För att ta hänsyn till särdragen i sektorerna för spannmål och paddyris ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 227 för att fastställa kvalitetskriterier för både uppköp och försäljning av vanligt vete, durumvete, korn, majs och paddyris.

3. För att säkerställa lämplig lagringskapacitet och effektivitet inom det offentliga interventionssystemet när det gäller kostnadseffektivitet, fördelning och tillgång för aktörer och för att bibehålla kvaliteten hos produkter som köps upp vid offentlig intervention för avsättning när lagringsperioden är över ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 227 för att fastställa

a) vilka krav lagringsplatserna ska uppfylla för samtliga produkter som omfattas av offentlig intervention,

b) regler om lagringen av produkter inom och utanför den medlemsstat som ansvarar för produkterna och om vilken tull som ska tas ut för dessa samt om eventuella andra belopp som ska beviljas eller uppbäras inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken.

4. För att säkerställa att stödet till privat lagring har önskad effekt på marknaden ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 227 för att fastställa

a) regler och villkor i de fall då den lagrade kvantiteten är mindre än den kvantitet som avtalats,

b) villkor för förskottsbetalning av sådant stöd,

c) de villkor enligt vilka det kan beslutas att produkter som omfattas av avtal om privat lagring åter får släppas ut på marknaden eller avyttras.

5. För att säkerställa att systemen för offentlig intervention och privat lagring fungerar tillfredsställande ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 227 för att

a) föreskriva om användningen av anbudsförfaranden som garanterar lika tillträde till varor och lika behandling för aktörerna,

b) fastställa ytterligare villkor som ska uppfyllas av aktörerna för att underlätta en effektiv förvaltning och kontroll av systemet för medlemsstaterna och aktörerna,

c) fastställa kravet på aktörerna att ställa en säkerhet som garanterar att de uppfyller sina åtaganden.

6. För att beakta den tekniska utvecklingen och behoven i de sektorer som avses i artikel 10 och behovet av att standardisera presentationen av de olika produkterna i syfte att förbättra insynen på marknaden, prisnoteringarna och tillämpningen av marknadsinterventionsåtgärder, ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 227 för att

a) anpassa och uppdatera bestämmelserna i bilaga IV om unionsskalor för klassificering, identifiering och presentation av slaktkroppar,

b) ange kompletterande bestämmelser om klassindelning, inklusive av utbildade klassificerare, klassificering, inklusive genom automatisk klassificeringsteknik, identifiering, vägning och märkning av slaktkroppar, och om beräkning av genomsnittliga unionspriser och viktningskoefficienter som används vid beräkningen av dessa priser,

c) fastställa, i nöt- och kalvsektorn, undantag från bestämmelserna, och specifika undantag som medlemsstaterna får bevilja för slakterier där få nötkreatur slaktas, och ytterligare bestämmelser för produkterna i fråga, även rörande konformationsklasser och fettansättning och, i fårköttsektorn, ytterligare bestämmelser om vikt, köttets färg och fettansättning samt kriterier för klassificering av lätta lamm,

d) ge medlemsstater tillstånd att inte tillämpa klassificeringsskalan för slaktkroppar av gris och tillstånd att använda ytterligare utvärderingskriterier utöver vikt och uppskattad andel kött eller fastställa avvikelser från den skalan.

Artikel 20

Genomförandebefogenheter i enlighet med granskningsförfarandet

Kommissionen ska, anta genomförandeakter för att fastställa åtgärder som krävs för att detta kapitel ska tillämpas på ett enhetligt sätt. Dessa åtgärder kan framför allt gälla

a) de kostnader som aktörerna ska betala när de produkter som levereras för offentlig intervention inte uppfyller minimikraven för kvalitet,

b) fastställande av lagringsplatsernas minsta lagringskapacitet,

c) de representativa perioder, marknader och marknadspriser som behövs för tillämpningen av detta kapitel,

d) leveransen av produkter som köps upp inom ramen för offentlig intervention, de transportkostnader som den som lämnar erbjudandet ska stå för, samt de utbetalande organens övertagande och betalning av produkterna,

e) de olika åtgärder som hör samman med urbening inom sektorn för nöt- och kalvkött,

f) praktiska arrangemang för förpackning, saluföring och märkning av produkter,

g) förfaranden för godkännande av företag som producerar smör och skummjölkspulver enligt detta kapitel,

h) eventuella tillstånd för lagring utanför den medlemsstats territorium där produkterna har köpts upp och lagrats,

i) försäljning eller avsättning av produkter som köpts upp inom ramen för offentlig intervention, särskilt avseende försäljningspriser, villkor för utlagring, produkternas användning eller destination efter frisläppandet, inbegripet förfaranden för produkter som ställs till förfogande för en ordning som avses i artikel 16.2, inklusive överföringar mellan medlemsstaterna,

j) när det gäller produkter som köps upp vid offentlig intervention, bestämmelser om medlemsstaternas möjligheter att under eget ansvar sälja små kvantiteter som är kvar i lager eller kvantiteter som inte längre kan ompaketeras eller som har försämrats kvalitetsmässigt,

k) när det gäller privat lagring, ingående av avtal mellan den behöriga myndigheten i medlemsstaten och de sökande samt innehållet i avtalen,

l) inlagring, lagring och utlagring av produkter vid privat lagring,

m) lagringsperiodens längd och bestämmelser för hur lagringsperioden, efter det att den fastställts i avtalet, får förkortas eller förlängas,

n) de förfaranden som ska följas vid uppköp till fast pris, inbegripet förfaranden för och storleken på den säkerhet som ska ställas eller vid beviljande av stöd som fastställs i förväg för privat lagring,

o) användandet av upphandlingsförfaranden, både för offentlig intervention och för privat lagring, framför allt om

i) inlämnandet av erbjudanden eller anbud, och minimikvantiteten för en ansökan eller en anmälan,

ii) förfarandena för och storleken på den säkerhet som ska ställas, och

iii) urvalet av erbjudanden som garanterar att företräde ges åt de erbjudanden som är mest förmånliga för unionen samtidigt som de möjliggör att ett anbudsförfarande inte med nödvändighet alltid leder till att ett kontrakt tilldelas,

p) genomförandet av unionens skalor för klassificering av slaktkroppar av nötkött, gris och får,

q) en annan presentation av hela och halva slaktkroppar än den som anges i punkt A.IV i bilaga IV inför fastställandet av marknadspriser,

r) de korrigeringsfaktorer som ska tillämpas av medlemsstaterna för en annan presentation av slaktkroppar av nötkreatur och får om referenspresentationen inte används,

s) praktiska arrangemang för märkningen av klassificerade slaktkroppar och om kommissionens beräkning av det viktade genomsnittspriset i unionen för slaktkroppar av nötkreatur, gris och får,

t) tillstånd för medlemsstaterna att för grisar som har slaktats på deras territorium föreskriva en annan presentation av slaktkroppar av gris än den som fastställs i punkt B.III i bilaga IV om något av dessa villkor är uppfyllt, nämligen

i) det normala handelsbruket på deras territorium avviker från standardpresentationen enligt definitionen i punkt B.III i bilaga IV,

ii) tekniska krav motiverar det,

iii) slaktkropparna avhudas på ett enhetligt sätt,

u) bestämmelser om kontroller på plats av tillämpningen av klassificeringen av slaktkroppar i medlemsstaterna av en inspektionskommitté från unionen bestående av experter från kommissionen och experter som utses av medlemsstaterna, för att säkra att slaktkropparna klassificeras på ett korrekt och tillförlitligt sätt. I bestämmelserna ska anges att unionen ska bära kostnaderna för kontrollverksamheten.

Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 229.2.

Artikel 21

Andra genomförandebefogenheter

Kommissionen ska anta genomförandeakter för att genom undantag från punkt C.III i bilaga IV ge medlemsstaterna tillstånd att för lamm med en slaktkroppsvikt under 13 kg använda klassificeringskriterierna

a) slaktkroppsvikt,

b) köttets färg,

c) fettansättning.

Dessa genomförandeakter ska antas utan tillämpning av det förfarande som avses i artikel 229.2 eller 229.3.







KAPITEL II

Stödordningar

▼M2







Avsnitt 1

Stöd till utdelning av frukt och grönsaker samt av mjölk och mjölkprodukter vid utbildningsanstalter

Artikel 22

Målgrupp

Stödordningen för att förbättra utdelningen av jordbruksprodukter och barns matvanor riktar sig till barn som regelbundet går i daghem, förskolor, grundskolor eller gymnasieskolor som förvaltas eller har godkänts av behöriga myndigheter i medlemsstaterna.

Artikel 23

Stöd till utdelning av frukt och grönsaker i skolan och av skolmjölk, kompletterande utbildningsåtgärder och därmed sammanhängande kostnader

1. Unionsstöd ska beviljas beträffande barn vid de utbildningsanstalter som avses i artikel 22

a) för utdelning av sådana stödberättigande produkter som avses i punkterna 3, 4 och 5 i den här artikeln,

b) för kompletterande utbildningsåtgärder, och

c) för att täcka vissa därmed sammanhängande kostnader knutna till utrustning, publicitet, övervakning och utvärdering samt logistik och distribution, om dessa kostnader inte omfattas av led a i detta stycke.

Rådet ska i enlighet med artikel 43.3 i EUF-fördraget fastställa gränser för andelen unionsstöd som täcker åtgärder och kostnader som avses i första stycket leden b och c i den här punkten.

2. I detta avsnitt avses med

a) frukt och grönsaker i skolan : de produkter som avses i punkterna 3 a och 4 a,

b) skolmjölk : de produkter som avses i punkterna 3 b och 4 b samt de produkter som avses i bilaga V.

3. Medlemsstater som önskar delta i det stödprogram som inrättas enligt punkt 1 (nedan kallat skolprogrammet) och som ansöker om motsvarande unionsstöd ska, med beaktande av nationella förutsättningar, prioritera utdelning av produkter från den ena eller båda följande grupper:

a) Frukt och grönsaker samt färska bananprodukter.

b) Konsumtionsmjölk, inbegripet laktosfria varianter.

4. Utan hinder av punkt 3 får medlemsstaterna, för att främja konsumtionen av vissa angivna produkter och/eller för att tillgodose särskilda näringsbehov hos barn inom deras territorium, anordna utdelning av produkter inom den ena eller båda följande grupper:

a) bearbetade frukt- och grönsaksprodukter, utöver de produkter som avses i punkt 3 a,

b) ost, ostmassa, yoghurt och andra fermenterade eller syrade mjölkprodukter utan smaktillsatser, frukt, bär, nötter eller kakao, utöver de produkter som avses i punkt 3 b.

5. I de fall där medlemsstaterna anser det nödvändigt för att uppnå målen för skolprogrammet och de mål som anges i de strategier som avses i punkt 8 får de komplettera utdelningen av produkter som avses i punkterna 3 och 4 med produkter som förtecknas i bilaga V.

I sådana fall ska unionsstödet betalas ut endast för den utdelade produktens mjölkandel. Den mjölkandelen får inte understiga 90 viktprocent vad gäller produkter i kategori I i bilaga V respektive 75 viktprocent vad gäller produkter i kategori II i bilaga V.

Rådet ska fastställa unionsstödet för mjölkandelen i enlighet med artikel 43.3 i EUF-fördraget.

6. Produkter som delas ut inom ramen för skolprogrammet får inte innehålla något av följande:

a) Tillsatt socker.

b) Tillsatt salt.

c) Tillsatt fett.

d) Tillsatt sötningsmedel.

e) De tillsatta artificiella smakförstärkarna E 620–E 650 enligt definitionen i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1333/2008 ( 4 ).

Utan hinder av första stycket i den här punkten får en medlemsstat, efter att ha inhämtat lämpligt tillstånd från sina nationella myndigheter med ansvar för hälso- och näringsfrågor i överensstämmelse med sina nationella förfaranden, besluta att stödberättigande produkter som avses i punkterna 4 och 5 får innehålla begränsade mängder tillsatt socker, tillsatt salt och/eller tillsatt fett.

7. Medlemsstaterna får föreskriva att ytterligare jordbruksprodukter, utöver produkter som avses i punkterna 3, 4 och 5 i den här artikeln, får omfattas av de kompletterande utbildningsåtgärderna, i synnerhet de som förtecknas i artikel 1.2 g och v.

8. Som ett villkor för att få delta i skolprogrammet ska en medlemsstat, före dess deltagande och därefter vart sjätte år, upprätta en strategi på nationell eller regional nivå för programmets genomförande. Den myndighet som på nationell eller regional nivå är ansvarig för att utarbeta denna strategi får ändra den, särskilt med hänsyn till vad som framkommer under övervakningen och utvärderingen och utifrån de resultat som uppnås. Som ett minimum ska strategin ange de behov som ska tillgodoses, hur dessa behov ska prioriteras inbördes, målgrupp, vilka resultat man räknar med att uppnå och, om sådana finns tillgängliga, vilka kvantifierade mål som ska uppnås i förhållande till utgångsläget samt fastställa vilka instrument och åtgärder som är lämpligast för att nå dessa mål.

Denna strategi kan innehålla specifika aspekter avseende skolprogrammets genomförande, bl.a. för att förenkla förvaltningen av detsamma.

9. Medlemsstaterna ska i sina strategier fastställa en förteckning över samtliga produkter som ska delas ut inom ramen för skolprogrammet, antingen genom regelrätt utdelning eller inom ramen för kompletterande utbildningsåtgärder. De ska också, utan att det påverkar tillämpningen av punkt 6, se till att de nationella myndigheterna med ansvar för hälso- och näringsfrågor på lämpligt sätt i enlighet med nationella förfaranden deltar i utarbetandet av denna förteckning, eller att dessa myndigheter ger ett lämpligt tillstånd för den förteckningen.

10. För att skolprogrammet ska fungera ska medlemsstaterna också fastställa kompletterande utbildningsåtgärder som bland annat kan inbegripa åtgärder och verksamheter med syfte att öka barns medvetenhet om jordbruket genom aktiviteter som till exempel besök på gårdar, och utdelning av ett större urval av jordbruksprodukter som avses i punkt 7. Dessa åtgärder kan också utformas för att informera barn om närliggande frågor, såsom hälsosamma matvanor, lokala livsmedelskedjor, ekologiskt jordbruk, hållbar produktion eller att motverka livsmedelssvinn.

11. Medlemsstaterna ska välja ut de produkter som ska delas ut eller omfattas av kompletterande utbildningsinsatser på grundval av objektiva kriterier som ska inbegripa ett eller flera av följande kriterier: hälso- och miljöhänsyn, årstidsaspekter, utbud eller tillgänglighet för lokala eller regionala produkter, i möjligaste mån med företräde för produkter med ursprung i unionen. Medlemsstaterna får särskilt uppmuntra lokala eller regionala inköp, ekologiska produkter, korta leveranskedjor eller miljöfördelar samt, där så är lämpligt, produkter som är erkända enligt de kvalitetsordningar som inrättats genom förordning (EU) nr 1151/2012.

Medlemsstaterna får överväga att prioritera hänsyn till hållbarhet och rättvis handel i sina strategier.

Artikel 23a

Finansieringsbestämmelser

1. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 4 i den här artikeln får stödet enligt skolprogrammet för utdelning av produkter, kompletterande utbildningsåtgärder och de därmed sammanhängande kostnader som avses i artikel 23.1 inte överstiga 250 miljoner euro per läsår.

Inom denna allmänna gräns får stödet inte överstiga

a) för frukt och grönsaker i skolan: 150 miljoner euro per läsår,

b) för skolmjölk: 100 miljoner euro per läsår.

2. Det stöd som avses i punkt 1 ska tilldelas varje medlemsstat med beaktande av

a) antalet barn i åldersgruppen 6–10 år i den berörda medlemsstaten,

b) utvecklingsnivån hos regionerna i den berörda medlemsstaten, för att säkerställa att högre stöd tilldelas mindre utvecklade regioner, och de mindre Egeiska öarna i den mening som avses i artikel 1.2 i förordning (EU) nr 229/2013, och

c) för skolmjölk, utöver de kriterier som avses i leden a och b, den tidigare användningen av unionsstödet för utdelning av mjölk och mjölkprodukter till barn.

Tilldelningen till de berörda medlemsstaterna ska säkerställa att högre stöd tilldelas de yttersta randområden som förtecknas i artikel 349 i EUF-fördraget för att ta hänsyn till de särskilda förhållandena i dessa regioner när det gäller anskaffning av produkter och för att främja sådan anskaffning mellan olika närliggande yttersta randområden.

Den tilldelning för skolmjölk som följer av tillämpningen av de kriterier som fastställs i denna punkt ska säkerställa att samtliga medlemsstater har rätt att per barn i den åldersgrupp som avses i första stycket led a som lägst erhålla ett minimibelopp i unionsstöd. Det beloppet får inte understiga den genomsnittliga användningen av unionsstöd per barn i medlemsstaterna som helhet inom ramen för det skolmjölksprogram som tillämpades före den 1 augusti 2017.

Åtgärder för att fastställa preliminära och slutliga tilldelade anslag och omfördelning av unionsstöd för frukt och grönsaker i skolan och skolmjölk bör beslutas av rådet i enlighet med artikel 43.3 i EUF-fördraget.

3. Medlemsstater som önskar delta i skolprogrammet ska varje år lämna in en ansökan om unionsstöd i vilken anges vilket belopp som begärs för den frukt och de grönsaker i skolan respektive för den skolmjölk som de önskar dela ut.

4. En medlemsstat får, utan att överskrida den allmänna gräns på 250 miljoner euro som fastställs i punkt 1, en gång per läsår överföra upp till 20 % av det ena av sina preliminära tilldelade anslag.

Denna procentandel kan höjas till 25 % för de medlemsstater som har sådana yttersta randområden som förtecknas i artikel 349 i EUF-fördraget och i andra vederbörligen motiverade fall, t.ex. i de fall där en medlemsstat behöver hantera ett särskilt marknadsförhållande inom den sektor som skolprogrammet avser, särskilda problem avseende låg konsumtion av den ena produktgruppen eller andra samhällsförändringar.

Överföringar kan göras antingen

a) mellan medlemsstatens preliminära tilldelade anslag innan den definitiva tilldelningen för nästföljande läsår fastställs, eller

b) mellan medlemsstatens definitiva tilldelade anslag efter läsårets början, i de fall där den definitiva tilldelningen har fastställts för medlemsstaten i fråga.

De överföringar som avses i tredje stycket led a får inte göras från den preliminära tilldelningen för den produktgrupp för vilken den berörda medlemsstaten begär ett belopp som överstiger dess preliminära tilldelning. Medlemsstaterna ska till kommissionen anmäla beloppet av alla eventuella överföringar mellan preliminära tilldelade anslag.

5. Skolprogrammet ska inte påverka tillämpningen av andra nationella skolprogram som är förenliga med unionsrätten. Unionsstöd som föreskrivs i artikel 23 får användas för att utöka tillämpningsområdet för eller öka effektiviteten hos eventuella befintliga nationella skolprogram eller program för utdelning i skolor genom vilka frukt och grönsaker i skolan och skolmjölk tillhandahålls, men får inte ersätta finansiering av sådana befintliga nationella program, med undantag för kostnadsfri utdelning av måltider till barn vid utbildningsanstalter. Om en medlemsstat beslutar att utöka tillämpningsområdet för ett befintligt nationellt skolprogram eller att effektivisera det genom att ansöka om unionsstöd ska den i den strategi som avses i artikel 23.8 ange hur detta ska åstadkommas.

6. Medlemsstaterna får, utöver unionsstödet, bevilja nationellt stöd till finansiering av skolprogrammet.

Medlemsstaterna får finansiera sådant stöd genom en avgift som läggs på den berörda sektorn eller genom andra bidrag från den privata sektorn.

7. Unionen får även, enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1306/2013, finansiera åtgärder för information, publicitet, övervakning och utvärdering avseende skolprogrammet, inbegripet åtgärder för att öka allmänhetens medvetenhet om programmets syfte, samt därmed sammanhängande nätverkande som syftar till utbyte av erfarenheter och bästa praxis för att underlätta genomförande och förvaltning av programmet.

Kommissionen får i enlighet med artikel 24.4 i denna förordning ta fram ett gemensamt kännetecken eller grafiska element för att göra skolprogrammet mer synligt.

8. Medlemsstater som deltar i skolprogrammet ska, på skolområden eller på andra relevanta platser, ge publicitet åt sin medverkan i programmet och åt det faktum att det subventioneras av unionen. Medlemsstaterna får använda sig av lämpliga marknadsföringsverktyg som kan inbegripa affischer, särskilda webbplatser, informativt grafiskt material, informationskampanjer och kampanjer för att öka medvetenheten. Medlemsstaterna ska säkerställa mervärde och synlighet för unionens skolprogram i samband med servering av andra måltider vid utbildningsanstalter.

Artikel 24

Delegerade befogenheter

1. I syfte att främja hälsosamma matvanor hos barn och se till att stödet inom ramen för skolprogrammet riktas till barn i den målgrupp som avses i artikel 22 ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 227 med avseende på regler om

▼C4

a) ytterligare behörighetskriterier för den målgrupp som avses i artikel 22,

▼M2

b) medlemsstaternas godkännande och urval av sökande,

c) utarbetandet av de nationella eller regionala strategierna och om kompletterande utbildningsåtgärder.

2. I syfte att säkerställa att unionsmedlen används effektivt och målinriktat och för att underlätta skolprogrammets genomförande ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 227 med avseende på

a) fastställande av vilka kostnader och/eller åtgärder som berättigar till unionsstöd,

b) medlemsstaternas skyldighet att övervaka och utvärdera effektiviteten i sitt skolprogram.

3. I syfte att ta hänsyn till den vetenskapliga utvecklingen ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 227 med avseende på komplettering av den förteckning över smakförstärkare som avses i artikel 23.6 första stycket led e.

I syfte att se till att produkter som utdelas i enlighet med artikel 23.3, 23.4 och 23.5 är förenliga med skolprogrammets mål ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 227 för att fastställa maximimängderna av tillsatt socker, salt och fett som kan tillåtas av medlemsstaterna enligt artikel 23.6 andra stycket och vilka är tekniskt nödvändiga för tillredning eller framställande av bearbetade produkter.

4. I syfte att öka medvetenheten om skolprogrammet och göra unionsstödet mer synligt ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 227 som innebär att de medlemsstater som deltar i skolprogrammet blir skyldiga att tydligt ge publicitet åt att de erhåller unionsstöd för att genomföra programmet, bl.a. med avseende på

a) fastställande, om så är lämpligt, av särskilda kriterier för presentation, sammansättning, storlek och utformning av det gemensamma kännetecknet eller de grafiska elementen.

b) särskilda kriterier som avser användningen av marknadsföringsverktyg,

5. I syfte att säkerställa mervärde och synlighet för skolprogrammet ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 227 med avseende på reglerna om utdelning av produkter i samband med servering av andra måltider vid utbildningsanstalter.

6. Med tanke på att unionsstödet måste avspeglas i det pris till vilket produkterna görs tillgängliga inom skolprogrammet ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 227 som innebär att medlemsstaterna blir skyldiga att i sina strategier redogöra för hur detta ska åstadkommas.

Artikel 25

Genomförandebefogenheter i enlighet med granskningsförfarandet

Kommissionen får, genom genomförandeakter, anta de åtgärder som krävs för tillämpningen av detta avsnitt, inbegripet de som rör

a) den information som medlemsstaternas strategier ska innehålla,

b) stödansökningarna och stödutbetalningarna, inklusive den förenkling av förfaranden som följer av den gemensamma ramen för skolprogrammet,

c) metoderna för att ge publicitet åt och skapa nätverk i anknytning till skolprogrammet,

d) inlämnandet och utformningen av samt innehållet i årliga ansökningar om stöd och övervaknings- och utvärderingsrapporter från de medlemsstater som deltar i skolprogrammet,

e) tillämpningen av artikel 23a.4, bl.a. i fråga om tidsfristerna för överföringarna och om inlämnandet och utformningen av samt innehållet i anmälningar om överföringar.

Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 229.2.

▼B







Avsnitt 2

Stöd inom sektorn för olivolja och bordsoliver

Artikel 29

Program för stöd till sektorn för olivolja och bordsoliver

1. Unionen ska finansiera treåriga arbetsprogram som ska upprättas av de producentorganisationer som erkänns enligt artikel 152, sammanslutningar av producentorganisationer som erkänns enligt artikel 156 eller branschorganisationer som erkänns enligt artikel 157 på ett eller flera av följande områden:

a) Uppföljning och styrning av marknaden inom sektorn för olivolja och bordsoliver.

b) Miljöförbättrande åtgärder i samband med olivodling.

c) Konkurrenskraftsförbättrande åtgärder i samband med olivodling genom modernisering.

d) Kvalitetsförbättrande åtgärder i samband med produktionen av olivolja och bordsoliver.

e) Åtgärder för spårbarhet, certifiering och skydd av kvaliteten på olivolja och bordsoliver, särskilt kontroll av kvaliteten på olivolja som säljs till slutkonsumenter, under översyn av de nationella förvaltningarna.

f) Spridning av information om åtgärder som producentorganisationer, deras sammanslutningar eller branschorganisationer genomfört för att förbättra kvaliteten på olivolja och bordsoliver.

2. Unionsstödet till de arbetsprogram som avses i punkt 1 ska vara följande:

a) 11 098 000 EUR per år till Grekland,

b) 576 000 EUR per år till Frankrike och

c) 35 991 000 EUR per år till Italien.

3. Unionsstödet till de arbetsprogram som avses i punkt 1 ska högst motsvara de belopp som hålls inne av medlemsstaterna. Stödnivåerna ska högst vara

a) 75 % för verksamhet i de områden som avses i punkt 1 a, b och c,

b) 75 % för investeringar i fasta tillgångar och 50 % för annan verksamhet inom det område som avses i punkt 1 d,

c) 75 % för arbetsprogram som genomförs i minst tre tredjeländer eller icke-producerande medlemsstater av erkända organisationer enligt punkt 1 från minst två medlemsstater med produktion inom de områden som anges i punkt 1 e och f och 50 % för annan verksamhet inom dessa områden.

Medlemsstaten ska stå för kompletterande finansiering med upp till 50 % av de kostnader som inte täcks av unionsstödet.

Artikel 30

Delegerade befogenheter

För att säkerställa ett effektivt och ändamålsenligt utnyttjande av det unionsstöd som föreskrivs i artikel 29 och för att förbättra produktionskvaliteten på olivolja och bordsoliver ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 227 med avseende på

a) vilka särskilda åtgärder som kan finansieras via unionsstöd och vilka verksamheter och kostnader som inte kan finansieras i samband med de områden som avses i artikel 29.1,

b) medlemsstaternas lägsta tilldelning av unionsfinansiering till särskilda områden,

c) kravet att ställa en säkerhet när en ansökan om godkännande av ett arbetsprogram lämnas in och om det betalas ut ett förskott av stödet,

d) de kriterier som medlemsstaterna ska beakta i samband med urval och godkännande av arbetsprogram.

Artikel 31

Genomförandebefogenheter i enlighet med granskningsförfarandet

Kommissionen får anta genomförandeakter för att fastställa de åtgärder som krävs för tillämpningen av detta avsnitt om

a) genomförandet av arbetsprogram och ändringar av dessa,

b) utbetalningen av stöd, inklusive förskott av stöd,

c) förfarandena för och storleken på den säkerhet som ska ställas när en ansökan om godkännande av ett arbetsprogram lämnas in och det betalas ut ett förskott av stödet.

Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 229.2.







Avsnitt 3

Stöd inom sektorn för frukt och grönsaker

Artikel 32

Driftsfonder

1. Producentorganisationer inom sektorn för frukt och grönsaker och/eller deras sammanslutningar får inrätta driftsfonder. Fonderna ska finansieras genom

a) ekonomiska bidrag från

i) medlemmarna i producentorganisationen och/eller själva producentorganisationen, eller

ii) sammanslutningar av producentorganisationer genom medlemmarna i dessa sammanslutningar,

b) ekonomiskt stöd från unionen, som får beviljas producentorganisationer eller deras sammanslutningar, om dessa sammanslutningar presenterar, förvaltar och genomför ett verksamhetsprogram eller ett partiellt verksamhetsprogram, i enlighet med de villkor som ska antas av kommissionen genom delegerade akter i enlighet med artikel 37 och genomförandeakter i enlighet med artikel 38.

2. Driftsfonderna får endast användas för att finansiera verksamhetsprogram som lämnats in till medlemsstaterna och godkänts av dessa.

Artikel 33

Verksamhetsprogram

1. Verksamhetsprogrammen inom sektorn för frukt och grönsaker ska avse minst tre år och högst fem år. De ska ha minst två av de syften som avses i artikel 152.1 c eller två av följande syften:

a) Produktionsplanering, inbegripet prognoser och uppföljning av produktion och konsumtion.

b) Förbättrad produktkvalitet, oavsett om de är färska eller bearbetade.

c) Ökat handelsvärde för produkterna.

d) Säljfrämjande åtgärder för produkterna, oavsett om de är färska eller bearbetade.

e) Miljöåtgärder, särskilt sådana som avser vatten, och produktionsmetoder som tar hänsyn till miljön, inbegripet ekologiskt jordbruk.

▼M5

f) Krisförebyggande och krishantering, inbegripet tillhandahållande av handledning till andra producentorganisationer, sammanslutningar av producentorganisationer, producentgrupper eller enskilda producenter.

▼B

Verksamhetsprogrammen ska lämnas in till medlemsstaterna för godkännande.

2. Sammanslutningar av producentorganisationer får också lägga fram ett helt eller partiellt verksamhetsprogram, som består av åtgärder som fastställts men inte genomförts av medlemsorganisationerna inom ramen för dessas verksamhetsprogram. Verksamhetsprogram för sammanslutningar av producentorganisationer ska omfattas av samma regler producentorganisationernas verksamhetsprogram och ska övervägas samtidigt som medlemsorganisationernas verksamhetsprogram.

I detta syfte ska medlemsstaterna säkerställa att

a) åtgärderna inom ramen för verksamhetsprogrammen för en sammanslutning av producentorganisationer helt och hållet finansieras genom bidrag från den sammanslutningens medlemsorganisationer och att sådan finansiering tas från dessa medlemsorganisationers driftsfonder,

b) åtgärderna och motsvarande finansiella andel anges i verksamhetsprogrammet för varje medlemsorganisation,

c) det inte förekommer någon dubbelfinansiering.

3. Krisförebyggande och krishantering enligt punkt 1 första stycket f ska gå ut på att undvika samt hantera kriser på frukt- och grönsaksmarknaderna och ska i samband därmed omfatta

a) investeringar för en effektivare förvaltning av de volymer som släpps ut på marknaden,

b) utbildningsåtgärder och utbyte av bästa praxis,

▼M5

c) marknadsföring och kommunikation, inbegripet åtgärder och verksamheter som syftar till att diversifiera och stabilisera marknaderna för frukt och grönsaker, i förebyggande syfte eller under krisperioden,

d) stöd för administrativa utgifter för bildande av gemensamma fonder och ekonomiska bidrag för komplettering av gemensamma fonder som följer på utbetalning av ersättning till producentmedlemmar som drabbas av en kraftig inkomstminskning till följd av negativa marknadsförhållanden,

▼B

e) återplantering av fruktträdgårdar om detta är nödvändigt efter obligatorisk röjning av hälsoskäl eller växtskyddsskäl på uppmaning av medlemsstatens behöriga myndighet,

f) återtag från marknaden,

g) grön skörd eller obärgad skörd av frukt och grönsaker,

h) skördeförsäkring,

▼M5

i) handledning till andra producentorganisationer, sammanslutningar av producentorganisationer, producentgrupper eller enskilda producenter.

▼B

Stöd för skördeförsäkring ska bidra till att trygga producenternas intäkter vid förluster förorsakade av naturkatastrofer, ogynnsamma väderförhållanden, sjukdomar eller skadedjursangrepp.

I försäkringsavtalen ska det ingå krav på att stödmottagarna vidtar nödvändiga riskförebyggande åtgärder.

Åtgärder inom krisförebyggande och krishantering, inklusive återbetalning av kapital och ränta enligt femte stycket, får inte uppgå till mer än en tredjedel av utgifterna enligt verksamhetsprogrammet.

Producentorganisationer får teckna lån på kommersiella villkor för att finansiera åtgärder inom krisförebyggande och krishantering. Återbetalning av kapital och ränta på sådana lån får i så fall ingå i verksamhetsprogrammet och därigenom vara berättigande till ekonomiskt stöd från unionen enligt artikel 34. Varje särskild åtgärd inom krisförebyggande och krishantering får finansieras genom sådana lån, direkt eller på båda dessa sätt.

4. I detta avsnitt avses med

a) grön skörd : skörd i ett visst område av samtliga omogna och oavsättbara produkter som inte har skadats redan före den gröna skörden, vare sig på grund av väderförhållanden eller sjukdom eller på annat sätt.

b) obärgad skörd : avbrytande av pågående produktionscykel i det berörda området, om produkten är välutvecklad och av sund, god och marknadsmässig kvalitet. Produkter som förstörts genom väderförhållanden eller sjukdom betraktas inte som obärgad skörd.

5. Medlemsstaterna ska säkerställa att

a) verksamhetsprogrammen omfattar minst två miljöåtgärder eller

b) minst 10 % av utgifterna inom verksamhetsprogrammen avser miljöåtgärder.

▼M5

Miljöåtgärder ska uppfylla kraven för åtaganden avseende miljö- och klimatvänligt jordbruk eller ekologiskt jordbruk enligt artiklarna 28.3, 29.2 och 29.3 i förordning (EU) nr 1305/2013.

Om minst 80 % av producentmedlemmarna i en producentorganisation omfattas av ett eller flera identiska åtaganden om miljö- och klimatvänligt jordbruk eller ekologiskt jordbruk enligt artiklarna 28.3, 29.2 och 29.3 i förordning (EU) nr 1305/2013 ska vart och ett av dessa åtaganden anses vara en miljöåtgärd enligt första stycket a i denna punkt.

▼B

Stöd till sådana miljöåtgärder som avses i första stycket i denna punkt ska täcka extrakostnader och inkomstbortfall till följd av sådana åtgärder.

6. Medlemsstaterna ska se till att investeringar som ökar miljöbelastningen endast tillåts om effektiva åtgärder har vidtagits för att skydda miljön mot belastningen.

Artikel 34

Ekonomiskt stöd från unionen

1. Det ekonomiska stödet från unionen ska motsvara summan av de faktiskt inbetalade ekonomiska bidrag som avses i artikel 32.1 a men begränsas till 50 % av de faktiskt verkställda utgifterna.

2. Det ekonomiska stödet från unionen ska begränsas till högst 4,1 % av värdet av den saluförda produktionen för varje producentorganisation eller deras sammanslutning.

Denna procentsats får emellertid när det gäller producentorganisationer ökas till 4,6 % av värdet av den saluförda produktionen under förutsättning att det belopp som överstiger 4,1 % av värdet av den saluförda produktionen endast används för åtgärder inom krisförebyggande och krishantering.

När det gäller sammanslutningar av producentorganisationer får denna procentandel ökas till 4,7 % av den saluförda produktionen, under förutsättning att det belopp som överstiger 4,1 % av värdet av den saluförda produktionen endast används för åtgärder inom krisförebyggande åtgärder och krishanteringsåtgärder som genomförs av sammanslutningen av producentorganisationer på medlemmarnas vägnar.

3. På begäran av en producentorganisation ska den procentsats på 50 % som fastställs i punkt 1 ökas till 60 % för ett verksamhetsprogram eller en del av ett verksamhetsprogram, som uppfyller minst ett av följande villkor:

a) Det lämnas in av flera av unionens producentorganisationer som är verksamma i olika medlemsstater för gränsöverskridande åtgärder.

b) Det lämnas in av en eller flera producentorganisationer för verksamhet som bedrivs över branschgränserna.

c) Det omfattar endast särskilt stöd för produktion av ekologiska produkter som omfattas av rådets förordning (EG) nr 834/2007 ( 5 ).

d) Det är det första verksamhetsprogram som lämnas in av en erkänd producentorganisation som är resultatet av att två erkända producentorganisationer har gått samman med varandra.

e) Det är det första verksamhetsprogram som lämnas in av en erkänd sammanslutning av producentorganisationer.

f) Det lämnas in av producentorganisationer i medlemsstater där producentorganisationerna saluför mindre än 20 % av produktionen av frukt och grönsaker.

g) Det lämnas in av en producentorganisation i ett av unionens yttersta randområden enligt artikel 349 i EUF-fördraget.

▼M5

4. Den procentsats på 50 % som fastställs i punkt 1 ska ökas till 100 % i följande fall:

a) Sådana återtag från marknaden av frukt och grönsaker som inte överstiger 5 % av volymen saluförd produktion från varje producentorganisation och som avyttras

i) genom gratis utdelning till välgörenhetsorganisationer och välgörenhetsstiftelser, som har godkänts för detta ändamål av medlemsstaterna, för användning i deras arbete med att hjälpa personer som enligt nationell rätt har rätt till offentligt understöd, särskilt på grund av att de saknar tillräckliga medel för sitt uppehälle,

ii) genom gratis utdelning till kriminalvårdsanstalter, skolor, offentliga utbildningsinstitutioner, sådana inrättningar som avses i artikel 22 och feriekolonier samt till sjukhus och ålderdomshem som utsetts av medlemsstaterna, varvid dessa ska vidta nödvändiga åtgärder för att se till att de utdelade kvantiteterna utgör ett extra tillskott till de kvantiteter som normalt köps in av dessa inrättningar.

b) Åtgärder i samband med handledning av andra producentorganisationer, av producentgrupper som erkänts i enlighet med artikel 125e i förordning (EG) nr 1234/2007 eller artikel 27 i förordning (EU) nr 1305/2013, under förutsättning att organisationerna eller grupperna är från regioner i medlemsstater som avses i artikel 35.1 i den här förordningen, eller av enskilda producenter.

Artikel 35

Nationellt ekonomiskt stöd

1. I de regioner i medlemsstaterna där andelen organiserade producenter inom sektorn för frukt och grönsaker ligger betydligt under unionsgenomsnittet, får medlemsstaterna bevilja producentorganisationer ett nationellt ekonomiskt stöd på högst 80 % av de ekonomiska bidrag som avses i artikel 32.1 a och högst 10 % av värdet av den saluförda produktionen för producentorganisationen i fråga. Detta stöd kompletterar driftsfonden.

2. Andelen organiserade producenter i en medlemsstatsregion ska anses vara betydligt under unionsgenomsnittet om organisationsgraden i genomsnitt varit lägre än 20 % tre år i rad före genomförandet av verksamhetsprogrammet. Andelen organiserade producenter ska beräknas som det värde av frukt- och grönsaksproduktionen som erhållits i den berörda regionen och som saluförts av producentorganisationer, sammanslutningar av producentorganisationer och producentgrupper som erkänts i enlighet med artikel 125e i förordning (EG) nr 1234/2007 eller artikel 27 i förordning (EU) nr 1305/2013, dividerat med det totala värde av frukt- och grönsaksproduktionen som erhållits i denna region.

3. Medlemsstater som beviljar nationellt ekonomiskt stöd i enlighet med punkt 1 ska underrätta kommissionen om de regioner som uppfyller kriterierna enligt punkt 2 och om det nationella ekonomiska stöd som beviljats producentorganisationer i dessa regioner.

▼B

Artikel 36

Nationell ram och nationell strategi för verksamhetsprogram

1. Medlemsstaterna ska fastställa en nationell ram med allmänna villkor för de miljöåtgärder som avses i artikel 33.5. I denna ram ska särskilt föreskrivas att miljöåtgärderna i fråga ska uppfylla de lämpliga kraven i förordning (EU) nr 1305/2013, särskilt de krav som fastställs i artikel 3 i denna.

Medlemsstaterna ska lämna in sitt förslag till villkor till kommissionen, som genom genomförandeakter som antas utan tillämpning av det förfarande som avses i artikel 229.2 eller 229.3 inom tre månader efter förslaget lämnats in får begära ändringar om den konstaterar att förslaget inte bidrar till att uppnå de mål som fastställs i artikel 191 i EUF-fördraget och i unionens sjunde miljöhandlingsprogram. Även vid investeringar i enskilda jordbruksföretag som får stöd från verksamhetsprogrammen ska hänsyn tas till de målen.

2. Var och en av medlemsstaterna ska utarbeta en nationell strategi för hållbara verksamhetsprogram på marknaden för frukt och grönsaker. Strategin ska omfatta

a) en analys av läget med avseende på såväl starka som svaga sidor och utvecklingspotentialen,

b) en motivering av valet av prioriteringar,

c) verksamhetsprogrammens mål och medel samt prestationsindikatorer,

d) bedömningar av verksamhetsprogrammen,

e) producentorganisationernas rapporteringsskyldigheter.

Den nationella strategin ska också omfatta den nationella ram som avses i punkt 1.

3. Punkterna 1 och 2 ska inte tillämpas på medlemsstater som saknar erkända producentorganisationer.

Artikel 37

Delegerade befogenheter

För att säkerställa att stödet till producentorganisationerna och deras sammanslutningar inom sektorn för frukt och grönsaker är effektivt, målinriktat och hållbart, ska kommissionen ges befogenhet att enligt artikel 227 anta delegerade akter för att fastställa regler om

a) driftsfonder och verksamhetsprogram avseende

i) beräknade belopp, beslut av producentorganisationer och deras sammanslutningar när det gäller ekonomiska bidrag och användningen av driftsfonder,

ii) åtgärder, verksamheter, utgifter samt administrativa kostnader och personalkostnader som ska tas med eller uteslutas inom ramen för verksamhetsprogrammen, ändringar av programmen och de ytterligare krav som ska fastställas av medlemsstaterna,

iii) undvikande av dubbelfinansiering mellan verksamhetsprogram och landsbygdsprogram,

iv) verksamhetsprogram för sammanslutningar av producentorganisationer,

v) de specifika regler som gäller i fall där sammanslutningar av producentorganisationer helt eller delvis sköter förvaltning, behandling, genomförande och presentation av verksamhetsprogram,

vi) skyldigheten att använda gemensamma indikatorer för övervakning och utvärdering av verksamhetsprogrammen,

b) de nationella villkoren och den nationella strategin för verksamhetsprogrammen när det gäller skyldigheten att övervaka och utvärdera de nationella ramarnas och de nationella strategiernas effektivitet,

c) ekonomiskt stöd från unionen avseende

i) grundvalen för beräkningen av det ekonomiska stödet från unionen och värdet av den saluförda produktionen enligt artikel 34.2,

ii) referensperioder vid stödberäkning,

iii) förskottsbetalningar och kravet att ställa en säkerhet när det betalas ut ett förskott av stödet,

iv) de specifika regler som gäller för finansieringen av verksamhetsprogram för sammanslutningar av producentorganisationer, särskilt de som gäller de gränser som fastställs i artikel 34.2,

d) åtgärder inom krisförebyggande och krishantering avseende

i) möjligheten för medlemsstaterna att inte tillämpa en eller flera av åtgärderna inom krisförebyggande och krishantering,

▼M5

ii) villkor avseende artikel 33.3 första stycket a, b, c och i,

▼B

iii) de användningsområden som medlemsstaterna fastställer för återtagna produkter,

iv) maximal stödnivå för återtag från marknaden,

v) kravet på förhandsanmälan vid återtag från marknaden,

vi) beräkningsgrunden för volymen för saluförd produktion för den gratisutdelning som avses i artikel 34.4 och fastställandet av den maximala volymen för saluförd produktion vid återtag,

vii) kravet på märkning med unionens emblem på förpackningar med produkter för gratisutdelning,

viii) villkoren för mottagarna av återtagna produkter,

ix) användningen av begreppen i detta avsnitt,

x) de villkor som ska antas av medlemsstaterna när det gäller grön skörd och obärgad skörd,

xi) skördeförsäkring,

xii) gemensamma fonder och

xiii) villkoren avseende, samt fastställandet av ett tak för utgifterna för, återplantering av fruktträdgårdar av hälsoskäl eller växtskyddsskäl i enlighet med artikel 33.3 första stycket e,

e) nationellt ekonomiskt stöd avseende

i) andelen organiserade producenter,

ii) kravet att ställa en säkerhet vid förskottsbetalningar,

iii) maximal andel av det nationella ekonomiska stödet som unionen får ge ersättning för.

Artikel 38

Genomförandebefogenheter i enlighet med granskningsförfarandet

Kommissionen får anta genomförandeakter för att fastställa åtgärder om

a) förvaltningen av driftsfonder,

b) den information som ska ingå i de verksamhetsprogram, nationell ramar och nationella strategier som avses i artikel 36, översändande av verksamhetsprogrammen till medlemsstaterna, tidsfrister, medföljande handlingar och godkännande av medlemsstaterna,

c) producentorganisationers och sammanslutningar av producentorganisationers genomförande av verksamhetsprogrammen,

d) överlämnande av rapporter om övervakning och utvärdering av nationella strategier och verksamhetsprogram samt deras utformning och innehåll,

e) stödansökningar och utbetalningar av stöd, inklusive förskott och delbetalningar av stöd,

f) praktiska arrangemang för märkningen med unionens emblem på förpackningar med produkter för gratisutdelning,

g) uppfyllande av handelsnormer vid återtag,

h) kostnader för transport, sortering och förpackning vid gratisutdelning,

▼M5

i) säljfrämjande åtgärder, kommunikationsåtgärder och utbildnings- och handledningsåtgärder i samband med krisförebyggande och krishantering,

▼B

j) genomförande av återtag, grön skörd, obärgad skörd och åtgärder som rör skördeförsäkring,

k) ansökan om, tillstånd till, betalning och återbetalning av nationellt ekonomiskt stöd,

l) förfaranden för och storleken på den säkerhet som ska ställas när det betalas ut ett förskott av stödet.

Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 229.2.







Avsnitt 4

Stödprogram inom vinsektorn







Underavsnitt 1

Allmänna bestämmelser och stödberättigade åtgärder

Artikel 39

Tillämpningsområde

Detta avsnitt innehåller regler för tilldelningen av unionsmedel till medlemsstaterna och för medlemsstaternas användning av dessa medel via femåriga nationella stödprogram (nedan kallade stödprogram) för att finansiera särskilda stödåtgärder som främjar vinsektorn.

Artikel 40

Förenlighet och överensstämmelse

1. Stödprogrammen ska vara förenliga med unionsrätten och stämma överens med unionens verksamhet, politik och prioriteringar.

2. Medlemsstaterna ska ansvara för stödprogrammen och se till att de överensstämmer sinsemellan samt utformas och att de genomförs på ett objektivt sätt med beaktande av de berörda producenternas ekonomiska situation och nödvändigheten av att undvika omotiverad särbehandling av producenter.

3. Stöd ska inte beviljas för

a) andra forskningsprojekt och åtgärder till stöd för forskningsprojekt än de som avses i artikel 45.2 d och e,

b) åtgärder som ingår i medlemsstaternas program för landsbygdsutveckling enligt förordning (EU) nr 1305/2013.

Artikel 41

Inlämning av stödprogram

▼C2

1. Var och en av de producentmedlemsstater som förtecknas i bilaga VI ska till kommissionen lämna in ett utkast till ett femårigt stödprogram, som innehåller minst en av de stödberättigande åtgärder som anges i artikel 43.

▼B

2. Stödåtgärderna i utkasten till stödprogram ska utformas på den geografiska nivå som medlemsstaten anser vara mest lämplig. Medlemsstaten ska rådfråga de behöriga myndigheterna och organisationerna på lämplig territoriell nivå om utkastet till stödprogram innan det lämnas in till kommissionen.

3. Varje medlemsstat ska lämna in ett enda utkast till stödprogram, i vilket hänsyn får tas till särskilda regionala förhållanden.

4. Stödprogrammen ska börja gälla tre månader efter det att utkastet till stödprogram har lämnats in till kommissionen.

Kommissionen får emellertid anta genomförandeakter för att fastställaatt det inlämnade utkastet till stödprogram inte uppfyller kraven i detta avsnitt och ska underrätta medlemsstaten om detta. Medlemsstaten ska i så fall lägga fram ett reviderat utkast till stödprogram för kommissionen. Det reviderade stödprogrammet ska börja gälla två månader efter det att utkastet till det reviderade stödprogrammet lämnades in, såvida det inte fortfarande föreligger oförenligheter i vilket fall detta stycke ska gälla.

Dessa genomförandeakter ska antas utan tillämpning av det förfarande som avses i artikel 229.2 och 229.3.

5. Punkt 4 ska även gälla i tillämpliga delar för ändringar som görs i gällande stödprogram som lämnats in av medlemsstaterna.

Artikel 42

Innehållet i stödprogrammen

Stödprogrammen ska minst innehålla följande delar:

a) En detaljerad beskrivning av de föreslagna åtgärderna och deras kvantifierade mål.

b) Resultaten av de samråd som hållits.

c) En uppskattning av de förväntade tekniska, ekonomiska, miljömässiga och sociala verkningarna.

d) En tidsplan för åtgärdernas genomförande.

e) En allmän finansieringsöversikt över vilka resurser som kommer att avsättas och för den planerade preliminära fördelningen av resurserna mellan åtgärderna i enlighet med de budgetbegränsningar som fastställs i bilaga VI.

f) De kriterier och kvantitativa indikatorer som ska användas för övervakning och utvärdering och de åtgärder som vidtagits för att se till att stödprogrammen genomförs på ett lämpligt och effektivt sätt.

g) Uppgifter om de behöriga myndigheter och organ som ansvarar för genomförandet av stödprogrammet.

Artikel 43

Stödberättigande åtgärder

Stödprogrammen får omfatta en eller flera av följande åtgärder:

a) Säljfrämjande åtgärder i enlighet med artikel 45.

b) Omstrukturering och omställning av vinodlingar i enlighet med artikel 46.

c) Grön skörd i enlighet med artikel 47.

d) Gemensamma fonder i enlighet med artikel 48.

e) Skördeförsäkring i enlighet med artikel 49.

f) Investeringar i enlighet med artikel 50.

g) Innovation inom vinsektorn i enlighet med artikel 51.

h) Destillation av biprodukter i enlighet med artikel 52.

Artikel 44

Allmänna regler om stödprogram

1. De tillgängliga unionsmedlen ska fördelas inom ramen för de budgetbegränsningar som anges i bilaga VI.

2. Unionsstöd ska endast beviljas för stödberättigande kostnader som uppkommit efter det att det berörda utkastet till stödprogram lämnades in.

3. Medlemsstaterna ska inte bidra till kostnaderna för åtgärder som finansieras av unionen enligt stödprogrammen.







Underavsnitt 2

Särskilda stödåtgärder

Artikel 45

Säljfrämjande åtgärder

1. Stöd enligt denna artikel ska lämnas för informationsåtgärder och säljfrämjande åtgärder för unionsvin

a) i medlemsstaterna, i syfte att informera konsumenterna om ansvarsfull vinkonsumtion och om unionssystemen för skyddad ursprungsbeteckning och skyddad geografisk beteckning, eller

b) i tredjeländer i syfte att förbättra vinets konkurrenskraft.

2. De åtgärder som avses i punkt 1 b ska gälla vin med skyddad ursprungsbeteckning eller skyddad geografisk beteckning och vin med uppgift om vindruvssort och får endast utgöras av följande:

a) PR, säljfrämjande åtgärder eller reklam, som särskilt betonar fördelarna med den höga standarden hos unionsprodukterna, särskilt när det gäller kvalitet, livsmedelssäkerhet eller miljö.

b) Deltagande i stora internationella evenemang, varumässor eller utställningar.

c) Informationskampanjer, särskilt om unionssystemen för skyddad ursprungsbeteckning, skyddad geografisk beteckning och ekologisk produktion.

d) Undersökningar om nya marknader som är nödvändiga för att utöka avsättningsmöjligheterna.

e) Utvärderingsstudier av resultaten av informationsåtgärderna och de säljfrämjande åtgärderna.

3. Unionens bidrag till informations- eller säljfrämjande åtgärder enligt punkt 1 får högst utgöra 50 % av de stödberättigande kostnaderna.

Artikel 46

Omstrukturering och omställning av vingårdar

1. Syftet med åtgärder för omstrukturering och omställning av vinodlingar ska vara att öka vinproducenternas konkurrenskraft.

2. Stöd för omstrukturering och omställning av vinodlingar ska beviljas om medlemsstaterna har lämnat in sina inventeringar av produktionskapaciteten enligt artikel 145.3.

3. Stödet för omstrukturering och omställning av vinodlingar, vilket också kan bidra till att förbättra hållbara produktionssystem och vinsektorns miljöavtryck, får endast omfatta en eller flera av följande verksamheter:

a) Omställning till andra sorter, även genom dubbelympning.

b) Omlokalisering av vinodlingar.

c) Återplantering av vinodlingar om detta är nödvändigt efter obligatorisk röjning av hälsoskäl eller växtskyddsskäl på uppmaning av medlemsstatens behöriga myndighet.

d) Förbättringar av tekniken för att förvalta vinodlingarna, särskilt införandet av avancerade system för hållbar produktion.

Stöd får inte beviljas för normal förnyelse av uttjänta vinodlingar, det vill säga återplantering av samma skifte med samma druvsort för vinplantering enligt samma vinodlingsmetod.

Medlemsstaterna får fastställa ytterligare specifikationer, särskilt beträffande åldern på de vinodlingar som förnyas.

4. Stöd för omstrukturering och omställning av vinodlingar, inbegripet förbättringar av tekniken för att förvalta vinodlingarna, får endast ges i följande former:

a) Ersättning till producenter för förlorade intäkter till följd av genomförandet av åtgärden.

b) Bidrag till kostnaderna för omstrukturering och omställning.

5. Ersättningen till producenter för förlorade intäkter enligt punkt 4 a får täcka upp till 100 % av den relevanta förlusten och får beviljas i en av följande former:

a) Tillåtelse att, utan hinder av bestämmelserna i del II avdelning I kapitel III avsnitt IVa underavsnitt II i förordning (EG) nr 1234/2007 om övergångssystemet för planteringsrätter, ha både gamla och nya vinstockar samtidigt under en fastställd period på högst tre år, till dess att övergångssystemet för planteringsrätter har upphört att gälla.

b) Ekonomisk ersättning.

6. Unionens bidrag till de faktiska kostnaderna för omstruktureringen och omställningen av vinodlingar får inte överstiga 50 %. I mindre utvecklade regioner får unionens bidrag till kostnaderna för omstrukturering och omställning inte överstiga 75 %.

Artikel 47

Grön skörd

1. I denna artikel avses med grön skörd fullständig destruktion eller borttagande av omogna druvklasar i syfte att reducera avkastningen från det berörda området till noll.

Att säljbara druvor lämnas på vinstockarna vid utgången av den normala produktionscykeln (obärgad skörd) ska inte betraktas som grön skörd.

2. Stöd för grön skörd ska bidra till att återupprätta balansen mellan tillgång och efterfrågan på unionens vinmarknad och därmed förebygga marknadskriser.

3. Stöd för grön skörd får lämnas som ersättning i form av ett schablonbelopp per hektar som ska fastställas av den berörda medlemsstaten. Stödet får inte överskrida 50 % av summan av de direkta kostnaderna för destruktion eller borttagande av druvklasar och de förlorade intäkterna i samband med destruktion eller borttagande.

4. De berörda medlemsstaterna ska inrätta ett system som grundar sig på objektiva kriterier för att se till att åtgärden grön skörd inte leder till att enskilda vinproducenter får ersättning som överstiger de tak som fastställs i punkt 3.

Artikel 48

Gemensamma fonder

1. Det ska beviljas stöd för inrättande av gemensamma fonder för att bistå producenter som vill försäkra sig mot fluktuationer på marknaden.

2. Stöd för inrättande av gemensamma fonder får lämnas i form av tillfälligt och gradvis avtagande stöd för att täcka de administrativa kostnaderna för fonderna.

Artikel 49

Skördeförsäkring

1. Stöd för skördeförsäkring ska bidra till att trygga producenternas intäkter vid förluster förorsakade av naturkatastrofer, allvarliga klimathändelser, sjukdomar eller skadedjursangrepp.

I försäkringsavtalen ska det ingå krav på att stödmottagarna vidtar nödvändiga riskförebyggande åtgärder.

2. Stöd för skördeförsäkring får beviljas i form av ett ekonomiskt bidrag från unionen, dock högst

a) 80 % av de kostnader för försäkringspremier som producenterna betalar för att försäkra sig mot förluster som uppstår till följd av allvarliga klimathändelser som kan jämställas med naturkatastrofer,

b) 50 % av de kostnader för försäkringspremier som producenten betalar för att försäkra sig mot

i) förluster enligt led a och andra förluster som uppstår till följd av allvarliga klimathändelser,

ii) förluster som uppstår till följd av djur, växtsjukdomar eller skadedjursangrepp.

3. Stöd för skördeförsäkring får beviljas om de berörda försäkringsbetalningarna inte kompenserar producenterna för mer än 100 % av deras intäktsförluster, med beaktande av eventuell ersättning som producenterna kan ha fått från andra stödordningar i samband med den försäkrade risken.

4. Stödet för skördeförsäkring får inte snedvrida konkurrensen på försäkringsmarknaden.

Artikel 50

Investeringar

1. Stöd får beviljas för materiella eller immateriella investeringar i bearbetningsanläggningar och infrastruktur för vinframställning samt strukturer och verktyg för saluföring. Dessa investeringar ska syfta till att förbättra företagets totala resultat och dess anpassning till marknadsbehoven samt till att öka dess konkurrenskraft och ska avse produktion eller saluföring av vinprodukter enligt del II i bilaga VII, bland annat i syfte att förbättra energibesparingarna, den globala energieffektiviteten och de hållbara processerna.

2. Den högsta stödsatsen för stöd enligt punkt 1

a) ska endast beviljas mikroföretag samt små och medelstora företag i den mening som avses i kommissionens rekommendation 2003/361/EG ( 6 ),

b) får dessutom gälla för alla företag i de yttersta randområdena enligt artikel 349 i EUF-fördraget och på de mindre Egeiska öarna enligt definitionen i artikel 1.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 229/2013 ( 7 ).

För företag som inte omfattas av artikel 2.1 i avdelning I i bilagan till rekommendation 2003/361/EG och som har färre än 750 anställda eller en omsättning som understiger 200 miljoner EUR ska den högsta stödnivån halveras.

Stöd får inte beviljas företag i svårigheter i den mening som avses i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter ( 8 ).

3. De stödberättigande kostnaderna ska inte omfatta de icke-stödberättigande kostnader som avses i artikel 69.3 i förordning (EU) nr 1303/2013.

4. Följande högsta stödsatser avseende de stödberättigande kostnaderna ska gälla för unionens bidrag:

a) 50 % i mindre utvecklade regioner.

b) 40 % i andra regioner än mindre utvecklade regioner.

c) 75 % i de yttersta randområdena enligt artikel 349 i EUF-fördraget, och

d) 65 % på de mindre Egeiska öarna enligt definitionen i artikel 1.2 i förordning (EU) nr 229/2013.

5. Artikel 71 i förordning (EU) nr 1303/2013 ska i tillämpliga delar gälla för det stöd som avses i punkt 1 i denna artikel.

Artikel 51

Innovation inom vinsektorn

Stöd får beviljas för materiella eller immateriella investeringar för utveckling av nya produkter, processer och tekniska metoder kopplade till produkter enligt del II i bilaga VII. Stödet ska vara avsett att öka säljbarheten och konkurrenskraften för unionens vinprodukter och får omfatta kunskapsöverföring. Högsta stödsatser när det gäller unionens bidrag till det stöd som föreskrivs i den här artikeln skall vara desamma som anges i artikel 50.4.

Artikel 52

Destillation av biprodukter

1. Stöd får beviljas för frivillig eller obligatorisk destillation av biprodukter vid framställning av vin som har utförts i enlighet med villkoren i del II avsnitt D i bilaga VIII.

Stödbeloppet ska fastställas per volymprocent och hektoliter producerad alkohol. Inget stöd ska betalas för den volym alkohol i de biprodukter som ska destilleras vilken överskrider 10 % i förhållande till alkoholvolymen i det framställda vinet.

2. Stödet ska betalas ut till destillatörer som bearbetar biprodukter från vinframställning som levereras för destillation till råalkohol med en alkoholhalt på minst 92 volymprocent.

Medlemsstaterna får ställa som villkor för beviljande av stöd att stödmottagaren har ställt en säkerhet.

3. Det högsta tillämpliga stödbeloppet ska grundas på kostnaderna för insamling och bearbetning och fastställas av kommissionen genom genomförandeakter i enlighet med artikel 54.

4. Stödet ska innefatta ett schablonbelopp för att kompensera kostnaderna för insamling av biprodukterna från vinframställning. Detta belopp ska överföras från destillatören till producenten, om dessa kostnader bärs av producenten.

5. Alkoholen från destillation med stöd enligt punkt 1 ska uteslutande användas för industriella ändamål eller som energikälla för att undvika snedvridning av konkurrensen.







Underavsnitt 3

Förfarandebestämmelser

Artikel 53

Delegerade befogenheter

För att säkerställa att medlemsstaternas stödprogram för vin uppfyller sina mål och att unionens medel används på ett effektivt och ändamålsenligt sätt ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 227 för att fastställa

a) regler om ansvaret för utgifterna från den dag då kommissionen mottagit stödprogrammen eller ändringar av dessa till den dag de börjar gälla,

b) regler om stödprogrammens innehåll och de utgifter, administrativa kostnader och personalkostnader och insatser som kan ingå i medlemsstaternas stödprogram samt villkoren för och möjligheten att göra betalningar via mellanhand i samband med stöd för skördeförsäkring enligt artikel 49,

c) regler om kravet att ställa en säkerhet vid förskottsbetalningar,

d) regler om användningen av begreppen i detta avsnitt,

e) regler om fastställandet av ett tak för utgifterna för återplantering av vinodlingar av hälsoskäl eller växtskyddsskäl i enlighet med artikel 46.3 första stycket c,

f) regler om undvikande av dubbelfinansiering mellan

i) olika insatser inom en medlemsstats stödprogram för vin, och

ii) en medlemsstats stödprogram för vin och dess landsbygdsprogram eller säljfrämjande program,

g) regler om att producenterna ska dra tillbaka biprodukterna från vinframställning samt undantag från detta krav för att undvika ytterligare administrativa bördor, och regler om frivillig certifiering av destillerier,

h) regler som ger medlemsstaterna möjlighet att fastställa villkor för välfungerande stödåtgärder i sina program.

Artikel 54

Genomförandebefogenheter i enlighet med granskningsförfarandet

Kommissionen får anta genomförandeakter för att fastställa åtgärder om

a) inlämnandet av stödprogram, tillhörande ekonomisk planering och översyn av stödprogram,

b) ansöknings-, urvals- och betalningsförfaranden,

c) överlämnande av rapporter och utvärderingar av medlemsstaternas stödprogram och deras utformning och innehåll,

d) medlemsstaternas fastställande av stödsatser för grön skörd och destillation av biprodukter,

e) medlemsstaternas ekonomiska förvaltning och bestämmelser om medlemsstaternas tillämpning av stödåtgärderna,

f) förfaranden för och storleken på den säkerhet som ska ställas när det betalas ut ett förskott av stödet.

Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 229.2.







Avsnitt 5

Stöd inom biodlingssektorn

Artikel 55

Nationella program och finansiering

1. I syfte att förbättra de allmänna villkoren för produktion och saluföring av biodlingsprodukter får medlemsstaterna utarbeta nationella treårsprogram för biodlingssektorn (nedan kallade biodlingsprogram). Dessa program ska utarbetas i samarbete med representativa organisationer inom biodlingssektorn.

2. Unionen ska delta i finansieringen av biodlingsprogrammen med ett belopp som motsvarar 50 % av medlemsstaternas kostnader för dessa program, som godkänts i enlighet med artikel 57 första stycket c.

3. För att vara berättigade till den unionsfinansiering som föreskrivs i punkt 2 ska medlemsstaterna genomföra en studie över produktions- och saluföringsstrukturer inom biodlingssektorn på sina respektive territorier.

4. Följande åtgärder får ingå i biodlingsprogrammen:

a) Tekniskt stöd till biodlare och biodlarorganisationer.

b) Bekämpning av angrepp på bibestånd och sjukdomar som drabbar bibestånd, särskilt varroasjukan.

c) Rationalisering vid flyttning av bisamhällen.

d) Åtgärder till stöd för laboratorier som utför analyser av biodlingsprodukter för att hjälpa biodlarna att saluföra och öka värdet av sina produkter.

e) Stödåtgärder för utökningen av bibestånden i unionen.

f) Samarbete med specialiserade organ för genomförandet av programmen för tillämpad forskning om biodling och biodlingsprodukter.

g) Övervakning av marknaden.

h) Förbättring av produktkvaliteten för ett bättre utnyttjande av produkternas marknadspotential.

Artikel 56

Delegerade befogenheter

1. För att säkerställa ett effektivt och ändamålsenligt utnyttjande av unionens medel för biodling ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 227 om

a) undvikande av dubbelfinansiering mellan medlemsstaternas biodlingsprogram och landsbygdsprogram,

b) grunden för fördelningen av unionens ekonomiska bidrag till de deltagande medlemsstaterna på grundval av bland annat det samlade antalet bibestånd i unionen.

2. För att se till att unionens stödprogram anpassas till den senaste utvecklingen och att de åtgärder som omfattas är effektiva för att förbättra de allmänna villkoren för produktion och saluföring av biodlingsprodukter, ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 227 i syfte att uppdatera förteckningen över sådana åtgärder som avses i artikel 55.4 och som kan ingå i medlemsstaternas biodlingsprogram, genom att lägga till andra åtgärder eller anpassa dessa åtgärder utan att stryka några av dem. Denna uppdatering av förteckningen över åtgärder ska inte påverka de nationella program som antagits innan den delegerade akten trädde i kraft.

Artikel 57

Genomförandebefogenheter i enlighet med granskningsförfarandet

Kommissionen får anta genomförandeakter för att fastställa de åtgärder som krävs för tillämpningen av detta avsnitt rörande

a) innehållet i de nationella program och studier som medlemsstaterna genomför avseende produktions- och marknadsstruktur i deras biodlingssektorer,

b) förfarandet för omfördelning av outnyttjade medel,

c) godkännandet av de biodlingsprogram som lämnas in av medlemsstaterna, inklusive fördelningen av unionens ekonomiska bidrag till varje deltagande medlemsstat, och medlemsstaternas högsta stödnivå.

Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 229.2.







Avsnitt 6

Stöd inom humlesektorn

Artikel 58

Stöd till producentorganisationer

1. Unionen ska bevilja stöd till producentorganisationer inom humlesektorn som är erkända enligt artikel 152 för att finansiera strävanden att uppnå de syften som avses i artikel 152.1 c i, ii eller iii.

2. Unionens finansiering för stödet till producentorganisationer enligt punkt 1 ska vara 2 277 000 EUR per år för Tyskland.

Artikel 59

Delegerade befogenheter

För att säkerställa att det stöd som avses i artikel 58 används för att uppnå de syften som avses i artikel 152 ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 227 rörande

a) stödansökningar, inklusive regler om tidsfrister och åtföljande dokumentation,

b) regler om stödberättigande humlearealer och beräkning av de belopp som ska betalas ut till varje enskild producentorganisation.

Artikel 60

Genomförandebefogenheter i enlighet med granskningsförfarandet

Kommissionen får anta genomförandeakter för att fastställa de åtgärder som krävs för tillämpningen av detta avsnitt när det gäller stödutbetalning.

Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 229.2.







KAPITEL III

Ordning för tillstånd för plantering av vinstockar

Artikel 61

Giltighetstid

Den ordning för tillstånd för plantering av vinstockar som fastställs i detta kapitel ska gälla från den 1 januari 2016 till den 31 december 2030 med en översyn efter halva tiden som ska göras av kommissionen i syfte att utvärdera hur ordningen fungerar och i lämpliga fall lämna förslag.







Avsnitt 1

Förvaltning av ordningen för tillstånd för plantering av vinstockar

Artikel 62

Tillstånd

1. Vinstockar bärande vindruvor för vinframställning som klassificerats i enlighet med artikel 81.2 får endast planteras eller återplanteras om tillstånd beviljas i enlighet med artiklarna 64, 66 och 68 enligt de villkor som anges i detta kapitel.

2. Medlemsstaterna ska bevilja det tillstånd som avses i punkt 1 för en specifik areal uttryckt i hektar, sedan en ansökan inlämnats av producenter som uppfyller objektiva och icke-diskriminerande behörighetskriterier. Ett sådant tillstånd ska beviljas utan att någon avgift åläggs producenterna.

3. De tillstånd som avses i punkt 1 ska vara giltiga i tre år från och med den dag då de beviljades. Producenter som inte använder sitt beviljade tillstånd under tillståndets giltighetstid ska bli föremål för administrativa påföljder, såsom anges i artikel 89.4 i förordning (EU) nr 1306/2013.

4. Detta kapitel ska inte tillämpas på plantering eller återplantering av arealer avsedda för försöksändamål eller för odling av moderplantor för ympmaterial, på arealer vars vin eller vinprodukter enbart är avsedda för konsumtion i vinproducentens hushåll eller på arealer som ska nyplanteras till följd av expropriation som i det allmänna intresset genomförs enligt nationell rätt.

▼M5

5. Medlemsstaterna får tillämpa detta kapitel på arealer där det framställs vin lämpat för produktion av vinsprit med en geografisk beteckning som registrerats i enlighet med bilaga III till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 110/2008 ( 9 ). Vid tillämpning av detta kapitel får dessa arealer betraktas som arealer där vin med skyddad ursprungsbeteckning eller skyddad geografisk beteckning får framställas.

▼B

Artikel 63

Säkerhetsmekanism för nyplantering

1. Medlemsstaterna ska varje år lämna tillstånd för nyplantering motsvarande 1 % av den sammanlagda areal som faktiskt är planterad med vinstockar på deras territorium, enligt mätning utförd den 31 juli föregående år.

2. Medlemsstaterna får

a) tillämpa en procentsats på nationell nivå som är lägre än den procentsats som anges i punkt 1,

b) begränsa utfärdandet av tillstånd på regional nivå för specifika arealer som kan komma i fråga för produktion av vin med skyddad ursprungsbeteckning, för arealer som kan komma i fråga för produktion av vin med skyddad geografisk beteckning, eller för arealer utan geografisk beteckning.

3. Alla begränsningar som avses i punkt 2 ska bidra till en systematisk ökning av vinstocksplanteringen, ska fastställas till en nivå över 0 % och ska motiveras på en eller flera av följande särskilda grunder:

a) Behovet av att undvika en väldokumenterad risk för överskott på vinprodukter i förhållande till marknadsutsikterna för dessa produkter, som inte går utöver vad som krävs för att tillgodose detta behov.

b) Behovet av att undvika en väldokumenterad risk för en betydande devalvering av en särskild skyddad ursprungsbeteckning eller en skyddad geografisk beteckning.

4. Medlemsstaterna ska offentliggöra alla beslut som antas i enlighet med punkt 2, vilka ska vara vederbörligen motiverade. Medlemsstaterna ska utan dröjsmål meddela kommissionen dessa beslut och motiven till dessa.

Artikel 64

Beviljande av tillstånd för nyplantering

▼C3

1. Om den sammanlagda areal som de behöriga ansökningarna under ett visst år gäller inte överstiger den areal som medlemsstaten har ställt till förfogande ska alla sådana ansökningar godkännas.

Medlemsstaterna får vid tillämpningen av denna artikel tillämpa ett eller flera av följande objektiva och icke-diskriminerande behörighetskriterier:

▼B

a) Sökanden ska ha en jordbruksareal som inte är mindre än den areal som begäran om tillstånd gäller.

b) Sökanden ska ha nödvändiga yrkeskunskaper.

c) Ansökan får inte utgöra en betydande risk för renommésnyltning på specifika skyddade ursprungsbeteckningar, vilket ska antas vara fallet om inte de offentliga myndigheterna visar att en sådan risk föreligger.

▼M5

ca) Sökanden har inte planterat vinstockar utan ett sådant tillstånd som avses i artikel 71 i denna förordning eller en sådan planteringsrätt som avses i artiklarna 85a och 85b i förordning (EG) nr 1234/2007.

▼B

d) I vederbörligen motiverade fall, ett eller flera av de kriterier som avses i punkt 2 förutsatt att dessa tillämpas på ett objektivt och icke-diskriminerande sätt.

▼M5

2. Om den totala areal som omfattas av de stödberättigade ansökningarna enligt punkt 1 under ett visst år överstiger den areal som medlemsstaten har ställt till förfogande ska tillstånd beviljas enligt en proportionell fördelning av hektar till alla sökande på grundval av den areal som de ansökt om tillstånd för. Sådana tillstånd får fastställa en minimi- och/eller maximiareal per sökande och får också beviljas delvis eller helt i enlighet med ett eller flera av följande objektiva och icke-diskriminerande prioritetskriterier:

▼B

a) Producenter som etablerar planteringar av vinstockar för första gången och som har en ledande ställning i företaget (nya aktörer).

b) Areal där vingårdarna bidrar till bevarandet av miljön.

c) Areal som ska nyplanteras inom ramen för projekt för sammanläggning av jordbruksfastigheter.

d) Arealer med naturliga eller andra särskilda begränsningar.

e) Hållbarheten hos utvecklingsprojekt eller omplanteringsprojekt på grundval av en ekonomisk utvärdering.

f) Arealer som ska nyplanteras och som bidrar till att öka konkurrenskraften på jordbruksföretagsnivå och regional nivå.

g) Projekt med potential att förbättra kvaliteten på produkter med geografiska beteckningar.

h) Arealer som ska nyplanteras inom ramen för ökningen av storleken på små och medelstora företag.

▼M5

2a. Om medlemsstaten beslutar att tillämpa ett eller flera av de kriterier som avses i punkt 2, får medlemsstaten lägga till det kompletterande villkoret att den sökande ska vara en fysisk person som är högst 40 år det år då ansökan inges.

▼M5

3. Medlemsstaterna ska offentliggöra de kriterier i punkterna 1, 2 och 2a som de tillämpar och ska utan dröjsmål underrätta kommissionen om dessa.

▼B

Artikel 65

Branschorganisationernas roll

Vid tillämpningen av artikel 63.2 får en medlemsstat beakta rekommendationer som lagts fram av de erkända branschorganisationer inom vinsektorn som avses i artiklarna 152, 156 och 157, de berörda producentgrupper som avses i artikel 95 eller andra typer av branschorganisationer som erkänns på grundval av den medlemsstatens lagstiftning, under förutsättning att de rekommendationerna föregås av en överenskommelse mellan de representativa berörda parterna i det geografiska referensområdet.

Rekommendationerna ska göras för högst tre år.

Artikel 66

Återplantering

1. Medlemsstaterna ska automatiskt bevilja tillstånd till producenter som har röjt en areal planterad med vinstockar från och med den 1 januari 2016 och lämnat in en ansökan. Ett sådant tillstånd ska beviljas för en areal som i ren odling motsvarar den röjda arealen. Arealer som omfattas av sådana tillstånd ska inte räknas med avseende på artikel 63.

2. Medlemsstaterna får bevilja sådant tillstånd som avses i punkt 1 till producenter som åtar sig att röja en areal planterad med vinstockar om röjningen av den aktuella arealen genomförs senast i slutet av det fjärde året efter det datum då de nya vinstockarna planterades.

3. Det tillstånd som avses i punkt 1 ska användas på det företag där röjningen genomfördes. Medlemsstaterna får för arealer som kan komma i fråga för produktion av vin med skyddad ursprungsbeteckning eller skyddad geografisk beteckning, på grundval av en rekommendation från en branschorganisation i enlighet med artikel 65, begränsa återplanteringen till vinstockar som uppfyller samma specifikationer för en skyddad ursprungsbeteckning eller skyddad geografisk beteckning som den röjda arealen.

4. Denna artikel ska inte gälla vid röjning av planteringar som saknar tillstånd.

Artikel 67

De minimis-bestämmelse

1. Den ordning för tillstånd för plantering av vinstockar som fastställs i detta kapitel ska inte gälla i medlemsstater där det övergångssystem för planteringsrätter som fastställs i del II avdelning I kapitel III avsnitt IVa underavsnitt II i förordning (EG) nr 1234/2007 inte gällde den 31 december 2007.

2. Medlemsstater på vilka den ordning som avses i punkt 1 tillämpades den 31 december 2007 och i vilka den areal som för närvarande är planterad med vinstockar inte överstiger 10 000 hektar, får besluta att inte tillämpa den ordning för tillstånd för plantering av vinstockar som fastställs i detta kapitel.

Artikel 68

Övergångsbestämmelser

1. Planteringsrätter som beviljats producenter i enlighet med artikel 85h, 85i eller 85k i förordning (EG) nr 1234/2007 före den 31 december 2015, som inte har använts av dessa producenter och som fortfarande är giltiga vid den tidpunkten, får omvandlas till tillstånd enligt detta kapitel från och med den 1 januari 2016.

Denna omvandling ska genomföras efter en ansökan från dessa producenter, inlämnad före den 31 december 2015. Medlemsstaterna får besluta att tillåta att producenterna lämnar in en sådan ansökan om omvandling av planteringsrätter till tillstånd till och med den 31 december 2020.

2. Tillstånd som beviljas enligt punkt 1 ska ha samma giltighetstid som de planteringsrätter som avses i punkt 1. Om dessa tillstånd inte används ska de löpa ut senast den 31 december 2018, eller om en medlemsstat har fattat det beslut som avses i punkt 1 andra stycket, senast den 31 december 2023.

3. De arealer som omfattas av tillstånd som beviljats enligt punkt 1 ska inte räknas med avseende på i artikel 63.

Artikel 69

Delegerade befogenheter

Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 227 med avseende på

a) villkoren för tillämpning av det undantag som avses i artikel 62.4,

b) reglerna om de kriterier som avses i artikel 64.1 och 64.2,

c) tillägg av kriterier till dem som förtecknas i artikel 64.1 och 64.2,

d) den samtidiga förekomsten av vinodlingar som producenten har åtagit sig att röja med nyplanterade vinstockar i enlighet med artikel 66.2,

e) grunderna för medlemsstaternas beslut enligt artikel 66.3.

Artikel 70

Genomförandebefogenheter i enlighet med granskningsförfarandet

Kommissionen får anta genomförandeakter för att fastställa de åtgärder som krävs rörande

a) förfarandena för beviljande av tillstånd,

b) det register som medlemsstaterna ska föra och de anmälningar som ska skickas till kommissionen.

Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 229.2.







Avsnitt 2

Kontroll av ordningen för tillstånd för plantering av vinstockar

Artikel 71

Planteringar som saknar tillstånd

1. Producenterna ska på egen bekostnad röja arealer som utan tillstånd planterats med vinstockar.

2. Om producenterna inte röjer inom fyra månader från och med dagen de underrättades om oriktigheten, ska medlemsstaterna se till att dessa planteringar som saknar tillstånd röjs inom två år efter det att fyramånadersperioden löpt ut. De relevanta kostnaderna ska påföras de producenter som berörs.

3. Senast den 1 mars varje år ska medlemsstaterna underrätta kommissionen om den totala storleken av den areal som fastställts vara planterad med vinstockar utan tillstånd efter den 1 januari 2016 samt om den areal som röjts i enlighet med punkterna 1 och 2.

4. En producent som inte har fullgjort de skyldigheter som föreskrivs i punkt 1 i denna artikel ska vara föremål för sanktioner fastställda i enlighet med artikel 64 i förordning (EU) nr 1306/2013.

5. Arealer som utan tillstånd planterats med vinstockar ska inte berättiga till några nationella stödåtgärder eller unionsstödåtgärder.

Artikel 72

Genomförandebefogenheter i enlighet med granskningsförfarandet

Kommissionen får anta genomförandeakter för att fastställa nödvändiga bestämmelser om de närmare kommunikationskraven som medlemsstaterna ska uppfylla, inbegripet eventuella minskningar av de budgetbegränsningar som anges i bilaga VI om kraven inte uppfylls.

Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 229.2.







AVDELNING II

REGLER FÖR SALUFÖRING OCH PRODUCENTORGANISATIONER







KAPITEL I

Regler för saluföring







Avsnitt 1

Handelsnormer







Underavsnitt 1

Inledande bestämmelser

Artikel 73

Tillämpningsområde

Utan att det påverkar tillämpningen av andra bestämmelser beträffande jordbruksprodukter och utan att det påverkar de bestämmelser som inom den veterinära sektorn, den fytosanitära sektorn och inom livsmedelssektorn antagits för att säkra att produkterna är förenliga med hygien- och hälsonormerna samt för att skydda människors, växters och djurs hälsa fastställs i detta avsnitt regler avseende handelsnormer. Dessa regler är uppdelade i obligatoriska regler och frivilliga förbehållna begrepp för jordbruksprodukter.







Underavsnitt 2

Sektor- eller produktspecifika handelsnormer

Artikel 74

Allmän princip

De produkter för vilka det har fastställts sektor- eller produktspecifika handelsnormer i enlighet med detta avsnitt får endast saluföras i unionen om de överensstämmer med dessa normer.

Artikel 75

Fastställande och innehåll

1. Handelsnormer får gälla för en eller fler av följande sektorer och produkter:

a) Olivolja och bordsoliver.

b) Frukt och grönsaker.

c) Bearbetad frukt- och grönsaksprodukter.

d) Bananer.

e) Levande växter.

f) Ägg.

g) Fjäderfäkött.

h) Bredbara fetter avsedda att användas som livsmedel.

i) Humle.

2. För att ta hänsyn till konsumenternas förväntningar och för att förbättra de ekonomiska villkoren för produktion och saluföring av och kvaliteten på de jordbruksprodukter som omfattas av punkterna 1 och 4 i den här artikeln ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 227 med avseende på sektor- eller produktspecifika handelsnormer i alla handelsled samt att anta undantag från tillämpningen av sådana normer, i syfte att göra anpassningar till ständigt skiftande marknadsvillkor, till utvecklingen av konsumenternas efterfrågan, för att ta hänsyn till utvecklingen när det gäller relevanta internationella normer och för att undvika att det uppstår hinder för produktinnovationen.

3. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 26 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1169/2011 ( 10 ), får de handelsnormer som avses i punkt