Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
"BRÅDETS DIREKTIV
av den 18 december 1975
om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om förankring av bilbälten i motorfordon
(76/115/EEG)
(EGT L 24, 30.1.1976, s. 6)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
"M1 Rådets direktiv 81/575/EEG av den 20 juli 1981 L 209 30 29.7.1981
"M2 Kommissionens direktiv 82/318/EEG av den 2 april 1982 L 139 9 19.5.19821976L0115 — SV — 20.04.1982 — 002.001 — 1
RÅDETS DIREKTIV
av den 18 december 1975
om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om förankring av
bilbälten i motorfordon
(76/115/EEG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA
DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska
gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets förslag (
1),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2), och
med beaktande av följande:De tekniska kraven som motorfordon skall uppfylla i enlighet med
nationell lagstiftning avser bl.a. förankring av bilbälten.
Dessa krav skiljer sig åt i de olika medlemsstaterna. Det är därför
nödvändigt att alla medlemsstater antar samma krav, antingen som till-
lägg till eller i stället för sina nuvarande bestämmelser, särskilt för att
därmed för alla fordonstyper medge det förfarande för EEG-typgodkän-
nande som anges i rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om
tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av
motorfordon och släpvagnar till dessa fordon (
3).
Gemensamma krav för inredningsdetaljerna i passagerarutrymmet,
utformningen av manöverorganen, taket, ryggstödet och sätenas baksida
fastställdes i direktiv 74/60/EEG (4). Gemensamma krav för inredningen
avseende styrmekanismens uppförande i händelse av en krock fast-
ställdes i direktiv 74/297/EEG (5). Gemensamma krav för hållfastheten
hos sätena och deras förankringar fastställdes i direktiv 74/408/EEG (6).
Andra krav kommer senare att antas för inredningsdetaljer, och särskilt
för bilbälten, huvudstöd och märkningen av manöverorgan.
Tillnärmning av den nationella lagstiftningen för motorfordon innefattar
medlemsstaternas ömsesidiga erkännande av de kontroller som utförts av
var och en av dem på grundval av de gemensamma kraven. För att ett
sådant system skall kunna fungera effektivt, måste dessa krav tillämpas
från samma dag av alla medlemsstaterna.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Detta direktiv gäller för förankringar i motorfordon av bilbälten som är
avsedda för vuxna förare och passagerare i framåtriktade säten.
Artikel 2
I detta direktiv avses med fordon varje motorfordon i kategori M och N,
enligt definition i bilaga 1 till direktiv 70/156/EEG, avsett att användas
på väg, som har minst fyra hjul och som är konstruerat för en högsta
hastighet som överstiger 25 km/tim.!B
(1) EGT nr C 5, 8.1.1975, s. 41.
(2) EGT nr C 47, 27.2.1975, s. 45.
(3) EGT nr L 42, 23.2.1970, s. 1.
(4) EGT nr L 38, 11.2.1974, s. 2.
(5) EGT nr L 165, 20.6.1974, s. 16.
(6) EGT nr L 221, 12.8.1974, s. 1.!M11976L0115 — SV — 20.04.1982 — 002.001 — 2
Artikel 3
Ingen medlemsstat får vägra att bevilja EEG-typgodkännande eller
nationellt typgodkännande för ett motorfordon av skäl som hänför sig till
förankringarna av bilbälten om dessa förankringar uppfyller kraven
enligt bilagorna 1, 3 och 4.
Artikel 4
Ingen medlemsstat får vägra att registrera ett fordon eller förbjuda att det
saluförs, tas i bruk eller används av skäl som hänför sig till förankring-
arna av bilbälten om dessa förankringar uppfyller kraven som anges i
bilagorna 1, 3 och 4.
Artikel 5
En medlemsstat som har beviljat typgodkännande måste vidta de
åtgärder som krävs för att hålla sig informerad om varje ändring av
någon av de delar eller egenskaper som behandlas i punkt 1.1 i bilaga 1.
De behöriga myndigheterna i medlemsstaten skall avgöra om nya
provningar behöver utföras på den ändrade fordonstypen och en ny
rapport upprättas. Om dessa provningar visar att kraven enligt detta
direktiv inte har uppfyllts skall ändringen inte godkännas.
Artikel 6
Alla ändringar som är nödvändiga för att anpassa kraven i bilagorna till
den tekniska utvecklingen skall antas enligt det förfarande som fastställs
i artikel 13 i direktiv 70/156/EEG.
Artikel 7
1. Medlemsstaterna skall före den 1 oktober 1976 anta och offentlig-
göra de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv och
skall genast underrätta kommissionen om detta.
De skall börja tillämpa dessa bestämmelser den 1 januari 1977.2. När detta direktiv har anmälts skall medlemsstaterna även se till att
kommissionen underrättas om alla förslag till lagar och andra författ-
ningar som de avser att anta inom det område som omfattas av detta
direktiv; underrättelsen skall lämnas i så god tid att kommissionen hinner
lämna synpunkter på förslaget.
Artikel 8
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.!B1976L0115 — SV — 20.04.1982 — 002.001 — 3
BILAGA 1
DEFINITIONER, ANSÖKAN OM EEG-TYPGODKÄNNANDE,
EEG-TYPGODKÄNNANDE, DETALJFÖRESKRIFTER, PROVNINGAR,
ÖVERENSSTÄMMELSE MED GODKÄND TYP , INSTRUKTIONER
1. DEFINITIONER
I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som
här anges:
1.1 Fordonstyp: med avseende på bilbältesförankringar, en kategori av
fordon som inte skiljer sig sinsemellan i sådana viktiga avseendensom mått, former och material för delarna i fordonets eller sätenasuppbyggnad eller andra delar av fordonet som används för fastsätt-
ning av förankringarna.
1.2 Bältesförankringarna: de delar av fordonets eller sätenas uppbyggnad
eller andra delar av fordonet som används för fastgöring av bilbältena.
1.3 Bilbälte (eller säkerhetsbälte eller bälte): en anordning av band med
ett låsbeslag, justeringsanordningar och fästen som kan förankras i ett
fordon och som är konstruerat för att minska risken för skador på den
som är fastspänd, i händelse av kollision eller kraftig inbromsning,genom att den begränsar kroppens rörelser. En sådan anordningbetecknas allmänt som ”bältesenhet”, ett begrepp som även omfattar
varje anordning för energiupptagning eller upprullning av bälten.
1.4 Bandstyrning: en anordning som ändrar bältets läge i förhållande till
användaren.
1.5 Bältets effektiva fästpunkt: den punkt som används för att bestämma
vinkeln för varje del av bilbältet i förhållande till användaren på så
sätt som anges under 4.4, dvs. den punkt till vilken ett band skullebehöva vara fastsatt för att ge samma läge som bilbältet har underanvändning. Beroende på bilbältets form och det sätt på vilket det är
förankrat kan eller kan inte denna punkt sammanfalla med bältets
verkliga förankringspunkt. Till exempel i följande fall:
1.5.1 När ett bilbälte innehåller en fast del som är fastsatt i en nedre
bältesförankring och som antingen är fast eller kan svänga fritt, är
bältets effektiva förankring, oberoende av sätets inställning, den
punkt där bandet är fastsatt i denna fasta del.
1.5.2 När en bandstyrning används på fordonets eller på sätenas bärande
delar, skall styrningens mittpunkt, där bandet lämnar styrningen på
andra sidan av användaren, anses som bältets effektiva förankring.Bandet skall följa en rät linje mellan bältets effektiva förankring ochbäraren.
1.5.3 När bältet går direkt från användaren till en upprullare som är
fastgjord på fordonets eller sätenas uppbyggnad utan en bandstyrning
som mellanled, skall bältets effektiva förankring anses vara skär-
ningspunkten mellan upprullningsrullens axel och det plan sompasserar genom bandets mittlinje på rullen.
1.6 Säte: en anordning, komplett med klädsel, oavsett om den ingår som
en del av fordonets uppbyggnad eller inte, avsedd som sittplats för en
vuxen person. Ordet ”säte” täcker såväl ett enkelt säte som den del avett odelat säte, som är avsedd som sittplats för en person.
1.7 Odelat säte: en komplett anordning, med klädsel, avsedd som sittplats
för minst två vuxna personer.
1.8 Sammanhängande säten: antingen ett säte av odelad typ eller separata
säten som är monterade sida vid sida (dvs. monterade på så sätt att defrämre förankringarna till ett av dessa säten är i linje med de främreeller bakre förankringarna till det andra eller mellan förankringarna
till det andra sätet) och som är avsedda som sittplatser för en eller
flera vuxna personer.
1.9 Fällbart säte: (klaffsäte) ett säte som är avsett för tillfällig
användning och som normalt är ihopfällt.
1.10 Sätestyp: en kategori av säten som inte skiljer sig sinsemellan i
sådana viktiga avseenden som
1.10.1 form, mått och material i sätets uppbyggnad,!
B1976L0115 — SV — 20.04.1982 — 002.001 — 4
1.10.2 de typer av inställningssystem och alla spärrsystem som används,
samt måtten på dessa,
1.10.3 typ av bältesförankring på sätet, sätets förankring och de delar av
fordonets uppbyggnad som påverkas, samt måtten på dessa.
1.11 Sätesförankring: det system genom vilket hela sätet är fastsatt i
fordonets uppbyggnad, inklusive de delar av fordonets bärande delsom påverkas.
1.12 Inställningssystem: den anordning med vilken sätet eller dess delar
kan ställas in i ett läge som passar för förarens eller passagerarenskroppsbyggnad. Denna anordning kan särskilt möjliggöra
1.12.1 inställning i längsled,
1.12.2 inställning i höjdled,
1.12.3 vinkelinställning.
1.13 Förskjutningssystem: en anordning som medger att sätet eller en av
dess delar kan ställas in i vinkel eller förskjutas i längsled, utan något
fast mellanläge, för att underlätta passagerarnas tillträde till fordonet.
1.14 Spärrsystem: en anordning som håller fast sätet eller dess delar i varje
bruksläge och som omfattar mekanismer för låsning av ryggstödet iförhållande till sätet och av sätet i förhållande till fordonet.
2. ANSÖKAN OM EEG-TYPGODKÄNNANDE
2.1 Ansökan om EEG-typgodkännande för en fordonstyp med avseende
på bilbältesförankringarna skall lämnas in av fordonstillverkaren ellerdennes representant.
2.2 Den skall åtföljas av följande dokument i tre exemplar och av följande
uppgifter:
2.2.1 Översiktsritningar över fordonets uppbyggnad i lämplig skala, som
visar läget för bältesförankringarna, bältets effektiva förankringar (i
tillämpliga fall) och detaljritningar över bältesförankringarna ochuppbyggnaden där de är fastsatta.
2.2.2 Uppgifter om de material som används och som kan påverka
bältesförankringarnas hållfasthet.
2.2.3 En teknisk beskrivning av bältesförankringarna.
2.2.4 I de fall när bältesförankringarna är fastsatta i sätets uppbyggnad, en
detaljerad beskrivning av fordonstypen med avseende på utform-ningen av sätena, sätesförankringarna och deras inställnings- och
låsanordningar.
2.2.5 Tillräckligt detaljerade ritningar i lämplig skala av sätena, deras
förankringar till fordonet och deras inställnings- och spärrsystem.
2.3 Tillverkaren skall tillhandahålla provningsorganet antingen ett fordon
som är representativt för den fordonstyp som skall godkännas eller dedelar av fordonet som anses väsentliga för provningar av bältesför-
ankringen av det provningsorgan som är ansvarigt för utförandet av
godkännandeprovningar.
3. EEG-TYPGODKÄNNANDE
3.1 Ett formulär i överensstämmelse med den förebild som visas i bilaga
2 skall bifogas EEG-typgodkännandeintyget.!
B
!M2
!B1976L0115 — SV — 20.04.1982 — 002.001 — 5
4. DETALJFÖRESKRIFTER
4.1 Definitioner (se bilaga 3)
4.1.1 Punkten H är en referenspunkt enligt definitionen i punkt 1.1 i bilaga
3 till direktiv 77/649/EEG vilken måste bestämmas genom det
förfarande som föreskrivs där.
4.1.1.1 Punkten H ’är den referenspunkt som motsvarar H enligt definitionen
i punkt 4.1.1 och vilken skall bestämmas för sätets alla normala
inställningslägen.
4.1.1.2 Punkten R är sätets referenspunkt enligt definitionen i punkt 1.2 i
bilaga 3 till direktiv 77/649/EEG.
4.1.2 Referenslinjen är en rät linje enligt definitionen i punkt 3.4 i bilaga 3
till direktiv 77/649/EEG.
4.1.3 Punkterna L 1och L 2är bältets nedre effektiva förankringar.
4.1.4 Punkt C är den punkt som är belägen 450 mm vertikalt över punkten
R. Om avståndet S som definieras i punkt 4.1.6 inte är mindre än 280
mm och om den alternativa formeln BR = 280 mm + 0,8 S enligt
punkt 4.4.4.3 väljs av tillverkaren skall det vertikala avståndet mellanC och R dock vara 500 mm.
4.1.5 Vinklarna α
1ochα2är vinklarna mellan ett horisontellt plan och plan
vinkelräta mot fordonets längsgående mittplan och som går genom
"M2punkt H ’3och punkterna L 1och L 2.
4.1.6 S är avståndet i millimeter mellan bältets övre effektiva förankring
och ett referensplan P parallellt med fordonets längsgående mittplanenligt följande definition:
4.1.6.1 Om sittläget är väl definierat genom sätets form, är planet P lika med
detta sätes mittplan.
4.1.6.2 I avsaknad av ett läge som är väl definierat:
4.1.6.2.1 Planet P för förarens säte är ett vertikalt plan som är parallellt med
fordonets längsgående symmetriplan och som passerar genom rattens
mittpunkt i rattkransens plan när ratten, om den är inställbar, står i sittmittläge.
4.1.6.2.2 Planet P för det främre, yttre passagerarsätet skall vara symmetriskt
med förarsätet.
4.1.6.2.3 Planet P för en av de bakre ytterplatserna skall vara det som anges av
tillverkaren, förutsatt att följande gränsvärden för avståndet A mellan
fordonets längsgående mittplan och planet P iakttas:
A5200 mm om det odelade sätet endast är avsett för två
passagerare,
A5300 mm, om det odelade sätet är avsett för mer än två
passagerare.
4.2 Övergripande detaljföreskrifter
4.2.1 Förankringar för ett bilbälte skall vara så utformade, konstruerade och
ha ett sådant läge att de uppfyller följande krav:
4.2.1.1 De medger montering av ett passande bilbälte. Bältesförankringarna
till de främre, yttre sittplatserna skall medge montering av upprullareoch bältesledare, med beaktande särskilt av bältesförankringarnas!
B
!M2
!B
!M2
!B
!M2
!B
!M2
!B1976L0115 — SV — 20.04.1982 — 002.001 — 6
hållfasthet, såvida tillverkaren inte levererar fordonet med andra typer
av bilbälten med inbyggda upprullare. Om förankringarna endast är
avpassade för vissa typer av bilbälten, skall dessa typer anges på det
under 3.1 nämnda formuläret.
4.2.1.2 De reducerar till ett minimum risken för att bältet glider när det
används på rätt sätt.
4.2.1.3 De reducerar till ett minimum risken för att bandet skadas till följd av
kontakt med skarpa, fasta kanter i fordonets eller sätets uppbyggnad.
4.2.2 För bältesförankringar som har olika lägen när personer skall stiga in
i fordonet och när de skall spänna fast sig, skall detaljföreskrifterna idetta direktiv användas för bältesförankringarna i det effektiva
fasthållningsläget.
4.3 Minsta antal bältesförankringar som skall finnas
4.3.1 För de främre sätena i fordon i kategori M
1, kategori M 2(utom fordon
vars tillåtna totalvikt överstiger 3 500 kg och sådana som harsärskilda utrymmen avsedda för stående passagerare) och kategori-erna N
1,N 2och N 3, måste det finnas två nedre och en övre
bältesförankring. För främre mittsäten anses det dock tillräckligt med
två nedre bältesförankringar om vindrutan befinner sig utanför detreferensområde som definieras i bilaga 2 till direktiv 74/60/EEG. Vadgäller bältesförankringar betraktas vindrutan som en del av referens-
zonen om den kan komma i statisk kontakt med provanordningen
enligt det förfarande som beskrivs i bilaga 2.
4.3.2 För övriga, yttre säten i fordon i kategori M 1måste det finnas två
nedre och en övre bältesförankring.
4.3.3 För alla övriga säten i fordon i kategori M 1och för alla övriga
oskyddade säten i andra kategorier än M 1som avses i punkt 4.3.1,
måste det finnas minst två nedre bältesförankringar.
För definition av skyddat säte avses med skyddat område det område
framför ett säte som befinner sig
— mellan två horisontella plan, varav det ena går genom H-punkten
och det andra 400 mm ovanför det förra,
— mellan två vertikala, längsgående plan som är symmetriska i
förhållande till H-punkten och vars inbördes avstånd är 400 mm,
— bakom ett vertikalt tvärplan på ett avstånd av 1,30 m från
H-punkten.
Inom ett tvärgående vertikalplan avses med skärmat område en
obruten yta sådan att, om en sfär med en diameter av 165 mmprojiceras horisontellt i längdled genom en punkt i området och
genom sfärens mittpunkt, så finns det i skyddsområdet inte någon
öppning genom vilken sfären kan passera.
Ett säte anses som skyddat om de skärmade områdena inom
skyddsarean har en sammanlagd yta på minst 800 cm
2.
4.3.4 För fällbara säten, samt för alla säten i fordon som inte behandlas i
punkterna 4.3.1, 4.3.2 eller 4.3.3, ställs inga krav på bältesför-ankringar. Om fordonet ändå är försett med bältesförankringar för
sådana säten, skall dessa förankringar uppfylla bestämmelserna i
detta direktiv. "
M2I detta fall är det tillräckligt med två nedre
förankringar. 3!B
!M11976L0115 — SV — 20.04.1982 — 002.001 — 7
4.4 Läget för bältesförankringar
4.4.1 Läget för de i 4.3 fastställda bältesförankringarna måste uppfylla
följande krav.
4.4.2 Allmänt
4.4.2.1 Bältesförankringarna till ett och samma bilbälte kan antingen
genomgående monteras i fordonets uppbyggnad, sätets uppbyggnad
eller på någon annan del av fordonet eller fördelas mellan dessa
ställen.
4.4.2.2 En och samma förankring kan användas till två närliggande bilbälten,
förutsatt att provningskraven uppfylls.
4.4.3 Läget för de nedre effektiva bältesförankringarna
4.4.3.1 Värdet av vinklarna α1ochα2måste ligga mellan 30° och 80° för
alla normala inställningslägen av sätet. När, som för framsäten imotorfordon i kategori M
1, minst en av vinklarna α1ochα2är
konstanta i alla normala inställningslägen, skall värdet vara 60° ± 10°.
4.4.3.2 För odelade säten i fordon i andra kategorier än M 1, baksäten och
inställningsbara säten med en inställningsanordning enligt beskriv-ningen i punkt 1.12 med en ryggstödsvinkel som understiger 20° (se
bilaga 3, figur 1), får vinklarna α
1ochα2understiga det minsta
värde som anges i punkt 4.4.3.1 under förutsättning att de inteunderstiger 20° när sätet är inställt för normal användning.
4.4.3.3 Avståndet mellan de två vertikala planen som är parallella med sätets
längsgående mittplan och som var för sig går genom en av de tvånedre effektiva förankringarna L
1och L 2för samma bilbälte skall inte
vara mindre än 350 mm. Sätets längsgående mittplan skall gå genom
punkterna L 1och L 2och befinna sig minst 120 mm från dessa
punkter.
4.4.4 Läget för den övre effektiva bältesförankringen
4.4.4.1 Om en bandledare eller liknande anordning används och denna
påverkar den övre förankringspunktens faktiska läge skall detta läge
bestämmas på vanligt sätt genom att man betraktar förankringens lägenär bandets längsgående mittlinje passerar genom en punkt J
1som i
tur och ordning definieras från punkt R av följande tre linjesegment:
RZ: ett 530 mm långt uppåtriktat segment av referenslinjen från
punkten R,
ZX: ett 120 mm långt segment vinkelrätt mot fordonets längs-
gående symmetriplan, mätt från punkten Z i förankringensriktning,
XJ
1: ett 60 mm långt segment vinkelrätt mot det plan som
definieras av segmenten RZ och ZX, mätt framåt från punktenX.
Punkten J
2är symmetrisk med punkten J 1i förhållande till det
längsgående vertikalplan som passerar genom den referenslinje som
beskrivs i punkt 4.1.2 för provdockan i det aktuella sätet.
4.4.4.2 Den effektiva övre förankringen måste ligga under planet FN, vilket
är vinkelrätt mot sätets längsgående symmetriplan och bildar en
vinkel på 65° med referenslinjen. Denna vinkel kan minskas till 60°för baksäten. Planet FN måste placeras så att det skär referenslinjen i!
B
!M2
!B
!M2
!B
!M21976L0115 — SV — 20.04.1982 — 002.001 — 8
en punkt D så att DR = 315 mm + 1,8 S. När S 4200 mm blir dock
DR 675 mm.
4.4.4.3 Den effektiva övre bältesförankringen måste befinna sig bakom ett
plan FK som är vinkelrätt mot sätets längsgående symmetriplan och
som skär referenslinjen i en punkt B med en vinkel på 120° så att BR= 260 mm + S. I de fall S 5280 mm kan tillverkaren välja BR = 260
mm + 0,8 S.
4.4.4.4 Värdet av S får inte understiga 140 mm.
4.4.4.5 Den övre effektiva bältesförankringen skall befinna sig bakom ett
vertikalt plan som är vinkelrätt mot fordonets längsgående mittplan
och som går genom "
M2R3-punkten i enlighet med bilaga 3.
4.4.4.6 Den effektiva övre bältesförankringen måste befinna sig över ett
horisontalplan som passerar genom den i punkt 4.1.4 definierade
punkten C.
4.4.4.7 Utöver den övre förankring som anges i punkt 4.3.1 kan andra
effektiva övre förankringar monteras förutsatt att ett av följandevillkor är uppfyllt:
4.4.4.7.1 De extra förankringarna uppfyller de krav som fastställs i punkterna
4.4.4.1-4.4.4.6.
4.4.4.7.2 De extra förankringarna kan användas utan hjälp av verktyg, uppfyller
de krav som fastställs i punkterna 4.4.4.5 och 4.4.4.6 och befinner sig
i ett av de områden som fås genom att det område som beskrivs i
bilaga 3, figur 1, förskjuts 80 mm uppåt eller nedåt i vertikal riktning.
4.4.4.7.3 Förankringen(-arna) är avsedda för fyrpunktsbälten, uppfyller kraven
i punkt 4.4.4.6, och befinner sig bakom det tvärplan som passerargenom referenslinjen och är placerade
4.4.4.7.3.1 för en enstaka förankring, inuti det område som är gemensamt för de
två rumsvinklar som definieras av de vertikala linjer som passerargenom punkterna J
1och J 2enligt definitionen i punkt 4.4.4.1 och vars
horisontella segment definieras av figur 2 i bilaga 3,
4.4.4.7.3.2 för två förankringar, inuti den som är bäst lämpad av de två
rumsvinklar som definieras ovan, förutsatt att ingen av förankringarnabefinner sig mer än 50 mm från den symmetriska spegelbilden av den
andra förankringen i förhållande till planet P , definierat i punkt 4.1.6,
för det aktuella sätet.
4.5 Mått för gängade bältesförankringshål
4.5.1 En bältesförankring skall ha ett gängat hål på 11,11 mm (7/16) 20
UNF 2B.
4.5.2 Om fordonet av tillverkaren förses med bilbälten som är monterade i
alla förankringar för det aktuella sätet, behöver dessa förankringarinte uppfylla det krav som anges i punkt 4.5.1 under förutsättning att
de uppfyller övriga bestämmelser i detta direktiv. Likaledes gäller inte
heller det krav som anges i punkt 4.5.1 för ytterligare förankringarsom uppfyller det villkor som anges i punkt 4.4.4.7.3.
4.5.3 Bilbältet måste kunna frigöras från förankringen utan att denna
skadas.!
M2
!B
!M2
!B
!M21976L0115 — SV — 20.04.1982 — 002.001 — 9
5. PROVNING
5.1 Allmänt
5.1.1 Med ledning av bestämmelserna i 5.2 och på tillverkarens begäran
5.1.1.1 kan provningarna utföras antingen på fordonets karosseri eller på ett
fullständigt utrustat fordon,
5.1.1.2 får fönster och dörrar vara antingen monterade eller omonterade och
antingen öppna eller stängda,
5.1.1.3 får varje del vara monterad som hör till fordonstypen och som kan
bidra till fordonets styvhet.
5.1.2 Sätena skall vara monterade och vara inställda i det kör- eller
användningsläge den tekniska tjänsten har valt som med hänsyn tillsystemets hållfasthet ger de mest ofördelaktiga förhållandena.
Sätenas inställning skall anges i rapporten. Ryggstödet skall, om
det är inställbart, låsas enligt tillverkarens anvisningar eller, närsådana anvisningar saknas, låsas i en faktisk vinkel som för fordon ikategorierna M
1och N 1ligger så nära 25° som möjligt och för fordon
i alla övriga kategorier så nära 15° som möjligt.
5.2 Fordonets fastsättning
5.2.1 Den metod som används för att sätta fast fordonet under provningen
får inte medföra att bältesförankringarna eller området vid bältesför-ankringarna förstärks, inte heller att karosseriets normala deformationminskas.
5.2.2 En fastsättningsanordning skall anses vara tillfredställande om den
inte utövar någon påverkan på ett område som sträcker sig över
fordonets hela bredd, om fordonet eller karosseriet är blockerat ellerfastgjort i främre delen på ett avstånd av minst 500 mm frånbältesförankringen som skall provas, och om den är fastgjord baktill
minst 300 mm från den förankringen.
5.2.3 Det rekommenderas att karosseriet vilar på stöttor som placeras
ungefär i linje med hjulaxlarna eller, om detta inte är möjligt, i linjemed hjulupphängningens fastsättningspunkter.
5.3 Allmänna provningsföreskrifter
5.3.1 Alla bältesförankringar för samma grupp av säten skall provas
samtidigt.
5.3.2 Dragkraften skall riktas framåt i en vinkel av "
M210 ± 5°3över
ett vågrätt plan som är parallellt med fordonets längsgående mittplan.
5.3.3 Full belastning skall uppnås så snabbt som möjligt. Bältenas
förankringar måste stå emot den angivna belastningen under minst0,2 sekunder.
5.3.4 De draganordningar som skall användas vid de provningar som
beskrivs i 5.4 nedan visas i bilaga 4.
5.3.5 Bältesförankringarna till de säten som är försedda med övre
bältesförankringspunkter skall provas under följande förhållanden:
5.3.5.1 Främre, yttre säten:
Bältesförankringarna skall genomgå den provning som beskrivs i
5.4.1. Vid provningen överförs belastningen till förankringarna med
hjälp av en anordning som har samma geometri som ett trepunktsbältesom är försett med en upprullare och en trissa eller en bandledare vidden övre bältesförankringen.
När det finns fler förankringar än de som föreskrivs i punkt 4.3 skall
även dessa utsättas för det prov som anges i punkt 5.4.5, i vilketkrafterna överförs till förankringarna via en anordning som har!
B
!M2
!B
!M21976L0115 — SV — 20.04.1982 — 002.001 — 10
samma geometri som den typ av bilbälte som skall monteras i dessa
förankringar.
5.3.5.1.1 I de fall där upprullaren inte är fastsatt vid den yttre nedre
bältesförankringen eller där upprullaren är fastsatt vid den övreförankringen, skall även den nedre förankringen provas enligt 5.4.3.
5.3.5.1.2 I de fall som nämns i 5.3.5.1.1 kan de i 5.4.1. och 5.4.3 föreskrivna
provningarna på tillverkarens begäran utföras på två olika karosserier.
5.3.5.2 Bakre yttersäten och alla mittsäten:
Bältesförankringarna skall genomgå två provningar. Vid den provning
som föreskrivs i 5.4.2. överförs belastningarna till förankringarnagenom en anordning som har samma geometri som ett trepunktsbälte
utan upprullare. Vid den provning som föreskrivs under 5.4.3 överförs
belastningarna till de två nedre bältesförankringarna genom enanordning som har samma geometri som ett höftbälte. De tvåprovningarna kan, om tillverkaren begär detta, utföras på två olika
karosserier.
5.3.5.3 När en tillverkare utrustar sitt fordon med bilbälten med upprullare,
skall motsvarande bältesförankringar, trots vad som sägs i 5.3.5.1 och
5.3.5.2, genomgå en provning under vilken belastningarna överförstill bältesförankringarna genom en anordning som har sammageometri som bilbälten för vilka förankringarna skall godkännas.
5.3.6 När de bakersta ytterplatserna och sittplatserna i mitten saknar övre
bältesförankringar, skall de nedre bältesförankringarna genomgå den i
punkt 5.4.3 föreskrivna provningen, under vilken belastningarna
överförs till dessa förankringar genom en anordning som har sammageometri som ett höftbälte.
5.3.7 Om fordonet är konstruerat för att passa andra anordningar som inte
tillåter att banden fästs direkt i bältesförankringarna utan mellanlig-gande trissor eller liknande anordningar eller som kräver bältesför-
ankringar utöver dem som beskrivs i 4.3, skall bilbältet eller ett
system av vajrar, rullar eller andra liknande anordningar som ärrepresentativa för bilbältesutrustningen, förbindas med bältesför-ankringarna i fordonet med en sådan anordning och därefter skall
bältesförankringarna allt efter omständigheterna genomgå provningar
som föreskrivs i 5.4.
5.3.8 Ett annat provningsförfarande än det som föreskrivs i 5.3 kan
användas, men dess likvärdighet måste därvid dokumenteras.
5.4 Särskilda provningsföreskrifter
5.4.1 Provning av konstruktionen hos ett trepunktsbälte med upprullare och
trissa eller bandledare vid den övre bältesförankringen.
5.4.1.1 En särskild trissa eller ledare för vajer eller band som är avpassad för
att överföra belastningen från draganordningen, eller den trissa eller
bandledare som levereras av tillverkaren skall vara monterad på denövre bältesförankringen.
5.4.1.2 En provbelastning på 1 350 daN ± 20 daN skall anbringas på en
draganordning (se bilaga 4, figur 2), som är förbunden medbältesförankringen på samma bälte genom en anordning som har
samma geometri som det övre axelbandet för ett sådant bilbälte.
För fordon i andra kategorier än M
1och N 1skall provbelastningen
vara 675 ± 20 daN.
5.4.1.3 Samtidig skall en dragkraft på 1 350 daN ± 20 daN anbringas på en
draganordning (se bilaga 4, figur 1), som är förbunden med de tvånedre bältesförankringarna.
För fordon i andra kategorier än M
1och N 1skall provbelastningen
vara 675 ± 20 daN.!M2
!B
!M2
!B
!M21976L0115 — SV — 20.04.1982 — 002.001 — 11
5.4.2 Provning av konstruktionen hos ett trepunktsbälte utan upprullare
eller med upprullare vid den övre bältesförankringen
5.4.2.1 En provbelastning på 1 350 daN ± 20 daN anbringas på en
draganordning (se bilaga 4, figur 2), som är förbunden med den
övre bältesförankringen och den motstående nedre bältesförankringen
på samma bälte, med hjälp av en upprullare som är fastsatt i den övrebältesförankringen, om en sådan levereras av tillverkaren.
För fordon i andra kategorier än M
1och N 1skall provbelastningen
vara 675 ± 20 daN.
5.4.2.2 Samtidigt skall en dragkraft på 1 350 daN ± 20 daN anbringas på en
draganordning (se bilaga 4, figur 1) som är förbunden med de två
nedre bältesförankringarna.
För fordon i andra kategorier än M 1och N 1skall provbelastningen
vara 675 ± 20 daN.
5.4.3 Provning av konstruktionen hos ett höftbälte
En provbelastning på 2 225 daN ± 20 daN skall anbringas på en
draganordning (se bilaga 4, figur 1) som är förbunden med de tvånedre bältesförankringarna.
För fordon i andra kategorier än M
1och N 1skall provbelastningen
vara 1 110± 20 daN.
5.4.4 Provning av konstruktionen hos bältesförankringar som alla sitter på
de delar som ingår i sätets uppbyggnad eller är fördelade på
fordonets och sätets uppbyggnad
5.4.4.1 Allt efter omständigheterna utförs de i 5.4.1, 5.4.2 och 5.4.3
föreskrivna provningarna samtidigt som det för varje säte och för
varje grupp av säten överlagras en kraft enligt nedan.
5.4.4.2 Utöver de i 5.4.1, 5.4.2 och 5.4.3 angivna belastningarna skall en
vågrät kraft, lika med 20 gånger sätets hela vikt, anbringas ilängdriktningen genom sätets tyngdpunkt.
För fordon i andra kategorier än M
1och N 1måste denna kraft vara
lika med 10 gånger sätets hela vikt.
5.4.5 Provning vid användning av en särskild bältestyp
5.4.5.1 En provbelastning på 1 350± 20 daN skall anbringas på ett dragok (se
bilaga 4, figur 2) som är förbundet med förankringspunkterna på ett
sådant bilbälte via en anordning som har samma geometri som bältetsövre axelband.
5.4.5.2 Samtidigt anbringas en dragkraft på 1 350 ± 20 daN på ett dragok (se
bilaga 4, figur 3) som är förbundet med de två nedre förankringarna.
5.4.5.3 För fordon i andra kategorier än M
1och N 1skall denna
provbelastning vara 675 ± 20 daN.
5.5 Provningsresultat
5.5.1 Alla förankringar skall kunna motstå de i 5.3 och 5.4 föreskrivna
provningarna. Fullständig deformering, liksom partiell bristning ellerbrott av en förankring eller omgivande område skall inte anses som ettfel om den föreskrivna kraften bibehålls under angiven tid. Under
provningen skall det minsta avståndet mellan i 4.4.3.3 angivna nedre
effektiva bältesförankringarna och de i 4.4.4.6 och 4.4.4.7 angivnakraven för de övre effektiva bältesförankringarna respekteras.!
B
!M2
!B
!M2
!B
!M2
!B
!M2
!B1976L0115 — SV — 20.04.1982 — 002.001 — 12
!M2
5.5.2 I fordon, där sådana anordningar används, skall förskjutnings- och
låssystemet som gör det möjligt för föraren och passagerarna att stiga
ut ur fordonet kunna betjänas för hand när dragkraften har avlägsnats.
5.5.3 Efter avslutad provning skall varje skada på bältesförankringarna och
de konstruktionsdelar som har utsatts för belastningen antecknas.
6. ÖVERENSSTÄMMELSE MED GODKÄND TYP
6.1 För att kontrollera överensstämmelse med den godkända typen skall
ett tillräckligt antal slumpmässiga prover på serietillverkade fordonutföras.
6.2 Som en allmän regel skall dessa kontroller begränsas till mätningar.
Om det är nödvändigt skall dock fordonet utsättas för provningar i
enlighet med kraven i 5.
7. INSTRUKTIONER
För varje fordon som överensstämmer med den godkända typen skall
tillverkaren i instruktionsboken för fordonet tydligt ange
— läget för bältesförankringarna,
— de typer av bilbälten som förankringarna är avsedda för.!
B1976L0115 — SV — 20.04.1982 — 002.001 — 13
BILAGA 2
"(1)M2!B1976L0115 — SV — 20.04.1982 — 002.001 — 14
!B1976L0115 — SV — 20.04.1982 — 002.001 — 15
!M2
BILAGA 3
Figur 1
De effektiva bältesförankringarnas placering
1976L0115 — SV — 20.04.1982 — 002.001 — 16
Figur 2
Effektiva övre förankringar i enlighet med punkt 4.4.4.7.3 i bilaga 1
!M21976L0115 — SV — 20.04.1982 — 002.001 — 17
BILAGA 4
DRAGANORDNING
Figur 1
Figur 2
!B1976L0115 — SV — 20.04.1982 — 002.001 — 18
!M2
Figur 3
1976L0115 — SV — 20.04.1982 — 002.001 — 19