Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
"B RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1522/2000
av den 10 juli 2000
om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av syntetstapelfibrer av polyestrar med ursprung i
Australien, Indonesien och Thailand och om slutgiltigt uttag av den preliminärt införda tullen
(EGT L 175, 14.7.2000, s. 10)
Rättad genom:
"C1 Rättelse, EGT L 278, 31.10.2000, s. 39 (1522/2000)2000R1522 — SV — 15.07.2000 — 000.001 — 1
RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1522/2000
av den 10 juli 2000
om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av syntets-
tapelfibrer av polyestrar med ursprung i Australien, Indonesien och
Thailand och om slutgiltigt uttag av den preliminärt införda tullen
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995
om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar iEuropeiska gemenskapen (
1), särskilt artikel 9 i denna,
med beaktande av det förslag som kommissionen lagt fram efter samråd med
den rådgivande kommittén, och
av följande skäl:
1.FÖRFARANDE
1.1 Provisoriska åtgärder och slutgiltiga utjämningstullar
(1) Genom kommissionens förordning (EG) nr 124/2000 (2) (nedan kallad
förordningen om preliminär tull) infördes preliminära antidumpnings-
tullar på import till gemenskapen av polyesterstapelfibrer enligt
KN-nummer 5503 20 00 med ursprung i Australien, Indonesien ochThailand.
(2) Till följd av en parallellt genomförd antisubventionsundersökning
infördes genom kommissionens förordning (EG) nr 123/2000 (
3)
provisoriska utjämningstullar på import till gemenskapen av polyes-terstapelfibrer med ursprung i Australien och Taiwan.
(3) När det gäller den ovannämnda antisubventionsundersökningen
infördes genom rådets förordning (EG) nr 978/2000 (
4) slutgiltiga
utjämningstullar på import med ursprung i Australien, Taiwan ochIndonesien.
1.2 Påföljande förfarande
(4) Efter det att preliminära antidumpningstullar hade införts lämnade
flera parter skriftliga synpunkter. I enlighet med artikel 6.5 i
förordning (EG) nr 384/96 (nedan kallad ”grundförordningen”) gavs
de parter som så önskade tillfälle att bli hörda. Parterna underrättadesom de viktigaste omständigheter och överväganden på grundval avvilka man avsåg att rekommendera anförandet av en slutgiltig
antidumpningstull och ett slutgiltigt uttag, på nivån för denna tull, av
de belopp för vilka säkerhet ställts i form av preliminär tull. Debeviljades också en period inom vilken de kunde lämna synpunkter
efter underrättelsen av dessa uppgifter.
(5) De muntliga och skriftliga synpunkter som lämnades av de berörda
parterna inom den tidsfrist som fastställts för detta ändamålövervägdes och beaktades, när det ansågs lämpligt, i samband med
de slutgiltiga avgörandena.
1.3 Bristande samarbete
(6) Efter det att de provisoriska åtgärderna hade införts begärde en
icke-samarbetsvillig indonesisk exporterande tillverkare att kommis-sionen på nytt skulle se över dennes ställning som icke-samarbetsvilligtillverkare. Det gjordes gällande att trots de svårigheter som tidsfris-
terna vållade besvarade detta företag kommissionens frågeformulär
och att detta var ett tecken på att det hade för avsikt att samarbeta.!B
(1) EGT L 56, 6.3.1996, s. 1: Förordningen senast ändrad genom rådets förordning
(EG) nr 905/98 (EGT L 128, 30.4.1998, s. 18).
(2) EGT L 16, 21.1.2000, s. 3.
(3) EGT L 16, 21.1.2000, s. 30.
(4) EGT L 113, 12.5.2000, s. 1.2000R1522 — SV — 15.07.2000 — 000.001 — 2
(7) Enligt vad som angivits i skäl 18 i förordningen om preliminär tull
underlät denna exporterande tillverkare att lämna ett fullständigt svarpå frågeformuläret inom en tidsfrist som utsträckts flera gånger för attgöra det möjligt för företaget att lämna in ett meningsfullt svar. Det
preliminära konstaterandet när det gäller bristande samarbete bör
därför bekräftas.
2.BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT
(8) Den produkt som berörs är syntetstapelfibrer av polyestrar, inte
kardade, kammade eller på annat sätt beredda för spinning, vilka förnärvarande klassificeras enligt KN-nummer 5503 20 00. Produkten
kallas vanligtvis polyesterstapelfibrer.
(9) Den thailändska regeringen, Indonesiens regering, vissa exporterande
tillverkare och en sammanslutning av användare (”Eurofibrefill”)
hävdade att tillkännagivandet om inledande av det nuvarande
förfarandet inte omfattade de typer av polyesterstapelfibrer som inteär beredda för spinning och att dessa typer därför borde ha undantagits
från förfarandet.
(10) Det hävdades också att det, i alla händelser, borde göras en åtskillnad
mellan de typer av polyesterstapelfibrer som är avsedda att användas
för spinning (även kallade vävda polyesterstapelfibrer) och polyes-
terstapelfibrer som inte är avsedda att användas för spinning (ävenkallade bondade polyesterstapelfibrer (”fibrefill”)) på grund avolikheter i deras fysiska, tekniska och kemiska egenskaper och skilda
användningsområde. Dessutom gjordes det gällande att utbytbarheten,
i den mån den var möjlig, mellan vävda polyesterstapelfibrer ochbondade polyesterstapelfibrer var mycket begränsad och att den endast
rörde vissa typer av fibrer som ursprungligen var avsedda för vävda
polyesterstapelfibrer vilka kan användas som bondade polyester-stapelfibrer. Vissa berörda parter angav i själva verket att skillnadenmellan vävda polyesterstapelfibrer och bondade polyesterstapelfibrer
brukade återspeglas i deras tjocklek, uttryckt i ”denier”. Enligt deras
mening används polyesterstapelfibrer med en tjocklek av mindre än 3denier av spinnerierna, medan typer på mer än 3 denier används förandra ändamål än spinning.
(11) De hävdade vidare att gemenskapsindustrin huvudsakligen tillverkar
vävda polyesterstapelfibrer och att de flesta typer av bondade
polyesterstapelfibrer därför måste anskaffas utanför gemenskapen.
(12) På samma sätt hävdade en exporterande tillverkare i Indonesien att
polyesterstapelfibrer som tillverkas av återvunnet råmaterial (nedan
kallade ”återvunna polyesterstapelfibrer”) inte borde ingå i samma
kategori som de polyesterstapelfibrer som tillverkas av vanligt
råmaterial (nedan kallade ”vanliga polyesterstapelfibrer”), eftersom
dessa har olika tillverkningsprocesser, tillverkas av olika råmaterial
och har olika slutliga användningsområden. Tillverkaren hävdadedärför att återvunna polyesterstapelfibrer inte borde omfattas av dettaförfarande.
(13) I detta avseende bör det påpekas att det finns en tydlig återgivelse av
varubeskrivningen för det berörda KN-numret omfattande alla typer av
polyesterstapelfibrer både i tillkännagivandet om inledande och i
klagomålet. Trots detta misstolkade vissa exporterande tillverkarebeskrivningen av det berörda KN-numret efter det att denna under-sökning hade inletts. Senare klargjordes det att både klagomålet och
tillkännagivandet om inledande omfattade alla typer av polyesters-
tapelfibrer som exporteras av de berörda länderna respektive tillverkasav gemenskapsindustrin oavsett deras användningsområde.
(14) Gemenskapsindustrin tillverkar i själva verket alla typer av polyes-
terstapelfibrer, särskilt bondade polyesterstapelfibrer. Tvärtemotpåståendena om att gemenskapsindustrin skulle ha en mycket
begränsad tillverkning av bondade polyesterstapelfibrer visade under-
sökningen att försäljningen av vävda polyesterstapelfibrer underundersökningsperioden (1 april 1998 till den 31 mars 1999) utgjordecirka 25 % av gemenskapsindustrins försäljning medan försäljningen
av bondade polyesterstapelfibrer utgjorde cirka 75 %.
(15) Det konstaterades även att cirka 50 % av importen av polyester-
stapelfibrer med ursprung i Australien, Indonesien och Thailand
utgjordes av vävda polyesterstapelfibrer medan resterande 50 %
utgjordes av bondade polyesterstapelfibrer.!B2000R1522 — SV — 15.07.2000 — 000.001 — 3
(16) När det gäller de påstådda olikheterna i fysiska, tekniska och kemiska
egenskaper bör det erinras om att det finns många olika typer avpolyesterstapelfibrer med vanligtvis samma kemiska sammansättning.De tillverkas också med samma produktionsanläggningar och till och
med på samma produktionslinjer. Undersökningen har visat att
beroende på aktör tillverkas mellan 15 och 80 typer av polyester-stapelfibrer både av de exporterande tillverkarna och gemenskaps-industrin. De viktigaste kännetecknen genom vilka de olika typerna av
polyesterstapelfibrer kan särskiljas är tjocklek (denier), längd, håll-
fasthet, skrynkelhärdighet och krympmån. Självklart finns det skill-nader i tekniska egenskaper mellan dem som befinner sig längst ned
respektive högst upp på skalan. Det är emellertid nödvändigt att
observera att typer med samma tjocklek kan ha olika fysiskaegenskaper, eftersom tillverkningen vanligtvis sker i enlighet medkundernas specifikationer.
(17) Det bekräftades inte i samband med den nuvarande undersökningen, i
synnerhet inte i samband med analysen av de faktiska uppgifter som
lämnades av de exporterande tillverkarna och gemenskapsindustrin, attdet skulle råda en avgörande skillnad i fråga om användning mellanpolyesterstapelfibrer på mer än 3 denier och polyesterstapelfibrer på
mindre än 3 denier. I själva verket konstaterades att avsevärd
överlappning förekom mellan olika typer av polyesterstapelfibrer.Denna undersökning visade att försäljningen av polyesterstapelfibrerpå mindre än 3 denier till andra industrier än spinneriindustrierna och
på mer än 3 denier till spinneriindustrierna omfattar cirka 20 % av
importen från de tre berörda länderna och av gemenskapsindustrinsförsäljning. 7 % av fibrerna har dessutom det exakta tröskelvärdet 3
denier, som säljs antingen för spinning eller annan användning än
spinning. Det framgick därför av undersökningen att det inte finnsnågon klar skiljelinje mellan de olika typerna, eftersom det råderöverlappning dem emellan och således konkurrens mellan ”närliggan-
de” typer inom detta urval av typer.
(18) Utöver den ovannämnda överlappningen har det också konstaterats att
samma polyesterstapelfibrer används både för spinning och andraändamål än spinning genom att vissa typer av polyesterstapelfibrer kanbytas ut mot varandra (i ena riktningen). Vävda polyesterstapelfibrer
kan i själva verket säljas till andra ändamål än spinning om fibrernas
kvalitet inte lämpar sig för spinning. Enligt gemenskapens praxis isådana fall bör således de olika berörda typerna av polyester-stapelfibrer anses utgöra en enda produkt.
(19) När det gäller den påstådda skillnaden i fråga om tillverkningskost-
nader för vävda och bondade polyesterstapelfibrer bör det påpekas att
denna skillnad är försumbar. Detta återspeglas även i det faktum attskillnaderna i försäljningspriser mellan vävda och bondade polyes-terstapelfibrer, dvs. mellan de vanliga typer av polyesterstapelfibrer
som är avsedda för spinning och de som inte är avsedda för spinning,
inte är stora.
(20) Som nämnts ovan tillverkas alla typer av polyesterstapelfibrer med
samma produktionsutrustning. Att byta från en typ av polyester-
stapelfibrer till en annan medför dessutom inte några ytterligare
investeringskostnader, bortsett från vissa kostnader för justering ochavpassning. Även om detta i sig inte är relevant för fastställande av denberörda produkten och den likadana produkten kan gemenskaps-
industrin således tillverka vilken typ av polyesterstapelfibrer som helst.
Även om, såsom görs gällande, vissa typer av polyesterstapelfibrersåledes inte snabbt står till förfogande från gemenskapsindustrin, berordetta inte på tekniska orsaker utan på de pressade priser som följer av
den dumpade importen och som kunderna utnyttjat i sina ansökningar
om prisnoteringar. Påståendet att vissa typer av polyesterstapelfibrerinte säljs av gemenskapsindustrin har därför inte bekräftats.
(21) Förekomsten av olika typer av polyesterstapelfibrer liksom kvalitets-
skillnader i fråga om råmaterial, tillverkningsprocesser och använd-
ningsområden medför sammanfattningsvis inte några väsentliga skill-
nader när det gäller polyesterstapelfibrernas grundläggande fysiska,kemiska och tekniska egenskaper. Återvunna och vanliga polyester-
stapelfibrer bör därför i samband med detta förfarande anses ingå i
definitionen av den berörda produkten.
(22) Mot bakgrund av ovanstående anses de synpunkter som mottagits
beträffande definitionen av den berörda produkten och den likadana!B2000R1522 — SV — 15.07.2000 — 000.001 — 4
produkten inte vara sådana att de upphäver slutsatserna i skälen 10–12
i förordningen om preliminär tull. Denna slutsats, som överens-stämmer med den slutsats som dragits beträffande samma produkt itidigare undersökningar, bekräftas således.
3.DUMPNING
3.1 Australien
3.1.1 Normalvärde
(23) Efter det att provisoriska åtgärder hade vidtagits hävdade den enda
australiska exporterande tillverkaren att kommissionen felaktigt hadebetraktat en inhemsk användare som ett närstående företag och därförinte borde ha undantagit transaktionerna till detta företag vid
fastställandet av normalvärdet. Enligt den exporterande tillverkaren
var denna användare en oberoende kund.
(24) Detta påstående avvisades eftersom, enligt de uppgifter som lämnades
på platsen, både användaren i fråga och den australiska exporterandetillverkaren ägdes av en stiftelse. Båda stiftelserna kontrollerades av
samma familj. Dessutom medgav företaget självt att de båda företagen
i viss utsträckning hade samma styrelseledamöter och aktieinnehavare.Den slutsats som drogs var att båda företagen var parter som var
förbundna med varandra i den mening som avses i artikel 2.1 i
grundförordningen. Företaget visade heller inte att förbindelsen intehade påverkat prisnivåerna mellan de båda parterna. Kommissionenkonstaterade vidare att dessa transaktioner inte skedde vid normal
handel, eftersom de skedde till förlust.
(25) Den australiska exporterande tillverkaren hävdade också att man vid
fastställandet av råmaterialkostnaden borde ha använt de belopp somfaktiskt betalades i stället för de fakturerade priserna för råmaterialet.
(26) Denna begäran godtogs och den tillverkningskostnad som använts i
samband med undersökningen av om försäljningen skett vid normal
handel och vid fastställandet av normalvärdet ändrades i enlighetdärmed.
3.1.2 Exportpris
(27) Inga synpunkter framfördes beträffande fastställandet av exportpriset.
De slutsatser som anges i förordningen om preliminär tull bekräftasdärför.
3.1.3 Jämförelse
(28) Efter det att provisoriska åtgärder hade vidtagits upprepade den
australiska exporterande tillverkaren sin begäran om justeringar för
tekniska tjänster på den inhemska marknaden.
(29) Enligt vad som anges i skäl 40 i förordningen om preliminär tull
förklarade företaget inte på ett tillfredsställande sätt arten av begäranoch kunde heller inte nöjaktigt förklara eller styrka storleken på de
begärda justeringarna. Företaget kunde heller inte visa att den
åberopade faktorn medförde att olika priser togs ut hos kunder påden inhemska marknaden och på exportmarknaderna.
(30) Begäran avvisades således och de slutsatser som anges i förordningen
om preliminär tull bekräftas.
3.1.4 Dumpningsmarginal
(31) Jämförelsen mellan det ändrade vägda genomsnittliga normalvärdet
och det vägda genomsnittliga exportpriset per produkttyp fritt fabrik
visade att det förekom dumpning. Den slutgiltiga dumpningsmargina-
len är 18 % av importpriset cif, före tull.
3.2 Indonesien
3.2.1 Stickprov
(32) Såsom anges i förordningen om preliminär tull användes stick-
provstagning för Indonesien. Efter det att provisoriska åtgärder hade
vidtagits hävdade de indonesiska myndigheterna att de inte hade gått!B2000R1522 — SV — 15.07.2000 — 000.001 — 5
med på det stickprov som kommissionen föreslog vid tidpunkten för
urvalet av stickprov. Det bör emellertid erinras om att de företag somslutligen valdes ut för stickprovet var de som föreslagits skriftligen fördetta ändamål av de indonesiska myndigheterna själva. Inga ytterligare
synpunkter mottogs beträffande stickprovet och slutsatserna i förord-
ningen om preliminär tull bekräftas därför.
3.2.2 Normalvärde
(33) Efter det att provisoriska åtgärder hade vidtagits undersökte kommis-
sionen på nytt omfattningen av samarbetet med en indonesisk
exporterande tillverkare. Slutsatsen i detta avseende var att problem isamband med de uppgifter som lämnades som svar på frågeformuläret
och i samband med den efterföljande undersökningen på platsen
betydde att vissa uppgifter som lämnades av företaget inte kundekontrolleras på ett lämpligt sätt, särskilt inte när det gäller tillverk-ningskostnaden. De uppgifter som lämnades var vilseledande och
hindrade i sig undersökningen. De förklaringar som lämnades efter det
att provisoriska åtgärder hade vidtagits gav dessutom upphov tillytterligare tvivelsmål beträffande de ursprungligen lämnade upp-gifterna. Företaget underrättades därför om att en del av de lämnade
uppgifterna inte skulle komma att beaktas och beviljades tillfälle att
lämna ytterligare förklaringar. De förklaringar som lämnades ansågsinte tillfredsställande. Under dessa omständigheter träffades avgöran-
dena i enlighet med artikel 18 i grundförordningen på grundval av
tillgängliga uppgifter. De uppgifter som lämnades av detta företaganvändes emellertid i den mån det var möjligt i samband med dennaundersökning.
(34) Denna indonesiska exporterande tillverkare begärde att kommissionen
borde beräkna skilda normalvärden och dumpningsmarginaler för
andra och tredje gradens kvalitet av den berörda produkten. Företagethävdade att det genom att lämna skilda upplysningar för olikakvaliteter hade följt instruktionerna i frågeformuläret, eftersom det
ansåg att de tekniska specifikationerna för andra och tredje gradens
kvaliteter var olika och att det dessutom gjordes åtskillnad mellandessa kvaliteter i företagets bokföring. Företaget rapporterade ocksåolika tillverkningskostnader för de olika kvaliteterna på grundval av ett
kostnadsberäkningssystem som fördelade kostnaderna i syfte att göra
det möjligt att täcka kostnaderna för de lägre kvaliteterna. Dessutomhävdade företaget att jämförelsen mellan grupperna av kvaliteter inte
var berättigad.
(35) Det konstaterades att företaget varken följde de instruktioner om
rapportering som angavs i frågeformuläret eller den egna bokföring
som det ställde till kommissionens förfogande med avseende påklassificering av kvaliteter av lägre standard. Oaktat vad som sagts
ovan undersöktes tillverkningskostnaden för de olika kvaliteterna
ytterligare, så som de rapporterades av företaget till svar påfrågeformuläret. I detta avseende konstaterades det att dessa uppgifterom tillverkningskostnader för andra och tredje gradens kvaliteter inte
på ett rimligt sätt återspeglade kostnaderna i samband med produktion
och försäljning av den undersökta produkten, i enlighet med vad somanges i artikel 2.5 i grundförordningen. De tillverkningskostnader somrapporterades för de lägre kvaliteterna inkluderade i själva verket inte
arbetskostnad, avskrivning, allmänna omkostnader, försäljnings- och
administrationskostnader och andra allmänna kostnader. Vidarekonstaterades det att företagets påstående att det satte sina priser
endast för att täcka kostnaderna inte stämde med de lämnade
uppgifterna som visade på höga vinster för produkter av låg kvalitet.Vidare bestreds det inte att företagets målsättning var att tillverkapolyesterstapelfibrer av högsta kvalitet. Detta innebar att den faktiska
kostnaden för tillverkning av alla polyesterstapelfibrer var densamma,
oavsett kvalitet. Tillverkningskostnaden räknades därför om pågrundval av den totala faktiska kostnad som man ådragit sig underundersökningsperioden och denna delades därefter med den totala
tillverkade volymen i syfte att fastställa en genomsnittlig tillverk-
ningskostnad.
(36) I enlighet med den metod som anges i förordningen om preliminär tull
användes därefter den ändrade tillverkningskostnaden för att kon-trollera huruvida de inhemska priserna uppnåddes vid normal handel.
När detta konstaterades vara fallet användes de inhemska priserna för
att fastställa normalvärde. I övriga fall konstruerades normalvärdet. På!B2000R1522 — SV — 15.07.2000 — 000.001 — 6
denna grundval påverkades inte resultatet av om de påstått olika lägre
kvaliteterna grupperades samman eller inte. Det godtogs emellertid attföretaget hade en viss produktion av lägre kvalitet av den berördaprodukten och frågan behandlades därför som ett jämförelsefall.
(37) Samma indonesiska exporterande tillverkare begärde att de allmänna
och administrativa kostnader som använts vid beräkning av normal-
värdet borde fördelas över hela försäljningen vid den avdelning som
tillverkar den berörda produkten, inklusive den interna försäljningen.
(38) Denna begäran avvisades, eftersom utgifterna åsamkades av för-
säljning till oberoende kunder, inte genom interna överföringar till
andra avdelningar som bearbetar den berörda produkten.
(39) Samma indonesiska exporterande tillverkare begärde att kommis-
sionen borde använda de försäljnings- och administrationskostnaderoch andra allmänna kostnader som var specifika för produkten när denberäknade normalvärdet, inte de totala försäljnings- och administra-
tionskostnaderna och andra allmänna kostnader hos den avdelning som
tillverkar den berörda produkten.
(40) Denna begäran avvisades, eftersom företaget inte lämnade den
nödvändiga dokumentation som skulle ha gjort det möjligt att korrektkontrollera de försäljnings- och administrationskostnader och andraallmänna kostnader som var specifika för produkten i samband med
undersökningen på platsen. Den allmänna fördelningen av avdelning-
ens försäljnings- och administrationskostnader och andra allmännakostnader bibehölls därför.
(41) Samma indonesiska exporterande tillverkare hävdade att kommis-
sionen i samband med beräkningen av normalvärdet hade inkluderatvissa identifierbara exportutgifter i kostnaden för produkten när den
säljs på den inhemska marknaden.
(42) Påståendet godtogs och fördelningen av försäljnings- och administra-
tionskostnader och andra allmänna kostnader ändrades på grundval av
den kontoplan som överlämnades tillsammans med svaret påfrågeformuläret och användes i samband med undersökningen, underförutsättning att det var klart angivet att de berörda kontona hade
anknytning till export.
(43) Samma indonesiska exporterande tillverkare begärde att kommis-
sionen inte borde tilldela den berörda produkten försäljnings- och
administrationskostnaderna och de andra allmänna kostnaderna för en
organisatorisk enhet vid företaget som enligt uppgift var engagerad iverksamhet på den finansiella marknaden, eftersom denna enhet var en
separat resultatenhet och inte fungerade som en central leverantör av
tjänster till andra avdelningar.
(44) Denna begäran avvisades. Företaget lämnade inte några bevis för att
den organisatoriska enheten i fråga var en avdelning oberoende av
driftsavdelningarna eller att den agerade som en resultatenhet. Iföretagets reviderade bokslut gjordes ingen hänvisning till att en
självständig resultatenhet skulle ha utövat någon verksamhet på den
finansiella marknaden. De handlingar som företaget lämnade visade isjälva verket att den organisatoriska enheten i fråga var centraltengagerad i företagets verksamhet, vilket också tydligt framgick av de
reviderade räkenskaperna. Den bedrev den typ av verksamhet som
normalt utförs av ett huvudkontor. Fördelningen av denna enhetsförsäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kost-nader på den berörda produkten bibehölls därför vid beräkningen av
normalvärdet.
(45) Samma indonesiska exporterande tillverkare begärde att kommis-
sionen inte borde fördela den ovannämnda organisatoriska enhetens
ränteutgifter på den berörda produkten. Företaget påstod att de lån somdeklarerades för denna enhet finansierade verksamhet på finansiellamarknader och investeringar i dotterföretag. Dessa lån hade därför
enligt företaget ingen anknytning till tillverkningen och försäljningen
av den berörda produkten och en fördelning på de olika driftsavdel-ningarna vore därför inte korrekt. Det hävdades vidare att behoven avmedel hos den avdelning som var involverad i tillverkningen och
försäljningen av den berörda produkten tillgodosågs av avdelningen
själv.!B2000R1522 — SV — 15.07.2000 — 000.001 — 7
(46) Denna begäran avvisades eftersom, enligt vad som anges i skäl 44, den
verksamhet som bedrevs av denna organisatoriska enhet var den somnormalt utförs av ett huvudkontor. Dessutom lämnade inte företagetnågra tillfredsställande bevis för att lånen inte skulle ha använts för att
finansiera verksamheten vid de olika driftsavdelningarna. Den
förklaring som lämnades beträffande finansieringen av tillverkningenrespektive av verksamheten på de finansiella marknaderna bekräftadesdessutom inte heller av företagets reviderade bokslut.
(47) När begäran beträffande dessa finansiella utgifter undersöktes
konstaterades det att företaget hade avtalat om valutasäkring för attbegränsa de valutakursrisker som var förenade med de ovannämnda
lånen. Dessa säkringstransaktioner innebar en årlig kostnad i form av
en premie. Även om företaget hävdade att denna kostnad inte bordefördelas på den berörda produkten av de orsaker som anges i skäl 45,
ansågs det att dessa kostnader måste inkluderas i försäljnings- och
administrationskostnaderna och de andra allmänna kostnaderna ochfördelas på alla produkter på grundval av företagets totala omsättning.En begäran om att valutakursvinster måste beaktas i samband med
säkringstransaktioner avvisades, eftersom sådana valutakursvinster
inte brukar beaktas i samband med antidumpningsundersökningar,vare sig de realiserats eller ej.
(48) Samma indonesiska exporterande tillverkare begärde att om ränteut-
gifterna fördelades på de olika driftsavdelningarna, borde de kvittasmot motsvarande inkomster.
(49) Denna begäran godtogs såtillvida som det rörde inkomster från
kortsiktiga innehav av medel. Försäljnings- och administrationskost-naderna och de andra allmänna kostnaderna justerades således innan
de användes i undersökningen av om försäljningen skett vid normal
handel och i konstrueringen av normalvärdet.
3.2.3 Exportpris
(50) Inga justeringar begärdes beträffande fastställandet av exportpriset. De
slutsatser som fastställdes i förordningen om preliminär tull bekräftas
därmed.
3.2.4 Jämförelse
(51) Såsom angivits i skäl 36 begärde en exporterande tillverkare att hänsyn
borde tas till olikheter i kvalitet mellan de producerade varorna. Underdessa omständigheter ansågs det lämpligt att bevilja en särskildjustering av normalvärdet för produkter av lägre kvalitet.
(52) Efter det att provisoriska åtgärder vidtagits begärde en indonesisk
exporterande tillverkare att kommissionen borde beräkna kreditkost-nadsbeloppet på exportförsäljningen på grundval av de faktiska
utgifter som företaget ådragit sig när det diskonterade remburserna.
Företaget hävdade vidare att de räntesatser som togs ut i samband medexportförsäljningen var lägre än räntesatserna för inhemsk försäljning isamma valuta.
(53) Denna begäran avvisades, eftersom en justering, i enlighet med artikel
2.10 g i grundförordningen, endast skall göras för olikheter i kostnadenför eventuella krediter som beviljats i samband med försäljningen i
fråga ”under förutsättning att detta är en faktor som beaktats vid
fastställandet av försäljningspriserna”. I sitt svar på frågeformuläretlämnade företaget inte några uppgifter om de räntesatser som togs ut
för krediter i samband med exportförsäljningen, trots att detta
uttryckligen begärdes i frågeformuläret. Påståendet att räntesatsenför exportförsäljningskredit var lägre än räntesatsen för den inhemskaförsäljningen, vilka båda togs ut i samma valuta, kunde därför inte
kontrolleras, eftersom denna faktor var okänd vid tidpunkten för
kontrollen.
3.2.5 Dumpningsmarginal
(54) Jämförelsen mellan det vägda genomsnittliga normalvärdet, vid behov
justerat, och det vägda genomsnittliga exportpriset per produkttyp fritt
fabrik visade att det förekom dumpning när det gäller båda deundersökta exporterande tillverkare som ingick i stickprovet.
(55) Dumpningsmarginalen för ett undersökt företag justerades. Den vägda
genomsnittliga dumpningsmarginal som beräknats för de samarbets-!B2000R1522 — SV — 15.07.2000 — 000.001 — 8
villiga företag som inte ingick i stickprovet i enlighet med artikel 9.6 i
grundförordningen justerades också. De justerade beräkningarnapåverkade emellertid inte den dumpningsmarginal som fastställts förde icke-samarbetsvilliga företagen, vilken härmed bekräftas. De
slutgiltiga dumpningsmarginalerna är följande, uttryckta i procent av
importpriset cif, före tull:
— Undersökta exporterande tillverkare som ingår i stickprovet:
— PT Indorama Synthetics Tbk: 8,4 %
— PT Panasia Indosyntec: 14,8 %
— Samarbetsvilliga exporterande tillverkare som inte ingår i stick-
provet:
— PT GT Petrochem Industries Tbk: 14,0 %
— PT Susilia Indah Synthetic Fiber Industries: 14,0 %
— PT Teijin Indonesien Fiber Corporation Tbk: 14,0 %
—Icke-samarbetsvilliga exporterande tillverkare: 20,8 %.
3.3 Thailand
3.3.1 Normalvärde
(56) Efter det att de provisoriska åtgärderna hade införts begärde en
exporterande tillverkare som inte förde separata räkenskaper över
försäljningskostnaderna för varje färdig produkt, att kommissionenborde godta de utförliga beräkningar av tillverkningskostnaden förvarje modell som han gjort i svaret på frågeformuläret.
(57) Denna exporterande tillverkare framhöll vidare, sedan provisoriska
åtgärder hade införts, att det lagervärde vid utgången av under-
sökningsperioden som framgick av företagets månatliga internredovis-ning snarare hade beräknats på grundval av ett förväntat marknads-värde än på grundval av kostnaderna och att det därför inte var
lämpligt att använda denna siffra för fastställande av tillverknings-
kostnaden.
(58) Företaget framhöll också att det skulle ha varit mera lämpligt att
fastställa tillverkningskostnaden på grundval av de utgående lager-värdena vid slutet av räkenskapsåret än på de utgående lagervärdenavid slutet av undersökningsperioden, eftersom de utgående lager-
värdena vid slutet av året var reviderade, omfattade nio månader av
undersökningsperioden i stället för tre månader och var desamma somden särskilda tillverkningskostnad som företaget beräknade för de
första nio månaderna av undersökningsperioden.
(59) Dessutom begärde företaget att man skulle använda de månatliga
tillverkningskostnaderna, eftersom råvarukostnaderna och valutakur-
serna fluktuerade och det inte skedde någon export till gemenskapenunder vissa månader.
(60) Det konstaterades emellertid att de särskilt beräknade kostnaderna inte
överensstämde med vissa utgående lagervärden som denna expor-
terande tillverkare rapporterat i sitt svar på frågeformuläret, på grund
av den i frågeformuläret angivna metoden för fastställande avlagervärdet, dvs. det lägsta värdet av de genomsnittliga kostnadernaeller det realiserbara nettovärdet.
(61) Den exporterande tillverkaren hade i sitt svar på frågeformuläret
förnekat att det fanns någon internredovisning för den berörda
produkten och ingen internredovisning beträffande de utgående
lagervärdena lämnades eller kontrollerades i samband med kontroll-besöket på platsen.
(62) Inga uppgifter om metoden för värdering av de utgående lagren vid
räkenskapsårets slut erhölls i samband med kontrollbesöket när det
gäller de påstådda reviderade lagervärdena, trots en begäran om detta,
och därför var det inte möjligt att fastställa vilken metod förlagervärdering som normalt brukade användas eller att kontrollera!B2000R1522 — SV — 15.07.2000 — 000.001 — 9
enhetsvärdena av utgående lager efter produkttyp eller samlat vid årets
slut.
(63) Under dessa omständigheter ansågs det att de särskilt beräknade
månatliga och årliga tillverkningskostnaderna inte var tillförlitliga.Värdet på utgående lager vid undersökningsperiodens slut som enligt
alla uppgifter som kommissionen mottagit fram till slutet av kontroll-
besöket grundades på det lägre värdet av kostnaderna eller netto-realisationsvärdet bör även fortsättningsvis användas som tillverk-
ningskostnad för fastställande av normalvärdet.
(64) De justeringar som begärdes av en annan exporterande tillverkare i
fråga om dess försäljnings- och administrationskostnader och andraallmänna kostnader avvisades i de fall hänsyn redan hade tagits tilldessa poster eller när de rörde finansiella utgifter och inkomster samt
vissa avgifter och skatter, eftersom de begärda justeringarna inte
överensstämde med företagets svar på frågeformuläret.
(65) Samma exporterande tillverkare begärde att vissa returnerade varor
och försäljningsrabatter borde räknas av från förteckningen över
inhemska försäljningstransaktioner. Begäran när det gäller de retur-
nerade varorna avvisades, eftersom dessa inte avsåg försäljningarunder undersökningsperioden och de berörda kvantiteterna inte hadetagits med på förteckningen. Begäran beträffande försäljningsrabatter
avvisades eftersom det när det gäller vissa rabatter inte kunde påvisas
något direkt samband med den berörda försäljningen innan kontroll-besöket hade avslutats, medan det när det gäller andra rabatter inte
framfördes någon begäran i den exporterande tillverkarens svar på
frågeformuläret. Den nettoförsäljningssiffra som användes för attfastställa procenttalet försäljnings- och administrationskostnader ochandra allmänna kostnader under undersökningsperioden höjdes
emellertid för konsekvensens skull.
(66) Två exporterande tillverkare menade att jämförelsen mellan priserna
och tillverkningskostnaden i syfte att undersöka om försäljningen skettvid normal handel borde göras kvartalsvis. De angav att båderåvarupriserna och försäljningspriserna minskade avsevärt under
undersökningsperioden och att det därför var nödvändigt att genom-
föra undersökningen kvartalsvis för att jämförelsen skulle bli rättvis.Denna aspekt undersöktes och beräkningen justerades till ett kvartals-
vist underlag.
(67) Två exporterande tillverkare begärde att kostnaderna för tekniskt
bistånd, i samband med beräkningen av de inhemska försäljnings- ochadministrationskostnader och andra allmänna kostnader som skulleingå i tillverkningskostnaden, borde fördelas på grundval av omsätt-
ningen. Detta argument godtogs.
(68) Tre exporterande tillverkare hävdade att det inte var berättigat att i det
preliminära skedet inte ta med utländska valutavinster och -förluster ideras försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna
kostnader. I allmänhet togs inte hänsyn till valutakursvinster och
-förluster, eftersom de valutakurser som kommissionen använde var desom tillämpades på fakturadagen. När de berodde på inköp av råvarorjusterade kommissionen emellertid beräkningarna av normalvärdet för
att ta hänsyn till berörda valutavinster och -förluster. En av dessa
exporterande tillverkare hävdade då att beräkningen av den vinst iform av utländsk valuta som var inkluderad i försäljnings- och
administrationskostnaderna och de andra allmänna kostnaderna borde
ha baserats på reviderade siffror. Detta godtogs dock inte, eftersominga reviderade siffror mottogs förrän sent under undersökningen då deinte längre var möjliga att kontrollera.
3.3.2 Exportpris
(69) Inga justeringar begärdes beträffande fastställande av exportpriset.
Slutsatserna i förordningen om preliminär tull bekräftas härmed.
3.3.3 Jämförelse
(70) Två exporterande tillverkare begärde att exportpriset skulle jämföras
med normalvärdet varje kvartal och en annan begärde att det skulle
göras varje månad. Begäran beviljades för de exporterande tillverkare
som begärde ett kvartalsvis underlag och avvisades för den tredje!B2000R1522 — SV — 15.07.2000 — 000.001 — 10
exporterande tillverkaren för vilken inget tillförlitligt normalvärde
kunde fastställas på ett månatligt/kvartalsvist underlag.
(71) En exporterande tillverkare begärde en justering för fraktkostnader för
returnerade varor. Detta avvisades emellertid, eftersom det inte ansågs
lämpligt att inkludera en justering för inhemska returfraktkostnader
när försäljningen helt eller delvis hade inställts.
(72) Samma exporterande tillverkare begärde att justering skulle beviljas
för tekniskt bistånd, men detta avvisades eftersom det tekniska
biståndet inte genomfördes med stöd av en kontraktsmässig eller
juridisk förpliktelse.
(73) Två exporterande tillverkare hävdade att det rådde olikheter i
handelsled mellan exportförsäljningen och den inhemska försäljningen
av den berörda produkten. Detta godtogs, men eftersom de aktuellaolikheterna i handelsled inte kunde kvantifieras på grund av att detsaknades relevanta handelsled på den inhemska marknaden beviljades
en särskild justering enligt artikel 2.10 d ii i grundförordningen.
(74) Två exporterande tillverkare begärde att de borde beviljas en justering
för valutaomräkning, då valutarörelserna enligt deras mening hadevarit avsevärda (mer än 10 %) och ägt rum under en tidsperiod av fem
månader. Denna begäran godtogs inte, eftersom det ansågs att
valutarörelsen snarare fluktuerade än återspeglade en varaktig rörelse.
3.3.4 Dumpningsmarginal
(75) Jämförelsen mellan det, vid behov, reviderade vägda genomsnittliga
normalvärdet och det vägda genomsnittliga exportpriset per produkt-
typ fritt fabrik visade att det förekom dumpning när det gäller samtliga
undersökta exporterande tillverkare.
(76) Sedan ändringar av beräkningarna gjorts i enlighet med slutsatserna
ovan, justerades dumpningsmarginalen för ett företag och en företags-
grupp. Till följd av detta justerades även dumpningsmarginalen för alla
icke-samarbetsvilliga företag, vilken fastställs på nivån för den högstadumpningsmarginal som konstaterats för ett samarbetsvilligt företag.
De slutgiltiga dumpningsmarginalerna är följande, uttryckta i procent
av importpriset cif, före tull:
— Indo Poly (Thailand) Ltd: 15,5 %
— Teijin Polyester (Thailand) Ltd: 26,9 %
— Teijin (Thailand) Ltd: 26,9 %
— Tuntex (Thailand) Public Co. Ltd: 27,7 %
— Icke-samarbetsvilliga exporterande tillverkare: 27,7 %.
4.SKADA
4.1 Frågor beträffande förfarandet
(77) Thailands regering och en exporterande tillverkare i Indonesien
hävdade att de icke-konfidentiella sammanfattningarna av de fram-
ställningar som ingavs av några gemenskapstillverkare vilka ingick i
definitionen av gemenskapsindustrin inte var fullständiga ellertillräckligt detaljerade för att de effektivt skulle kunna utöva sin rätt
att försvara sig. De hävdade därför att kommissionens underlåtenhet
att ta detta i beaktande utgjorde ett brott mot WTO: s antidumpnings-avtal och artikel 19 i grundförordningen.
(78) Beträffande detta påstående måste det noteras att dessa parter fått
tillgång till alla uppgifter i enlighet med artikel 19.4 i grundför-
ordningen. Underrättelsen av uppgifter omfattade allmän informationoch den utförliga bevisning som kommissionen förlitade sig på för sinaavgöranden. Dessutom begärde kommissionen att gemenskapstill-
verkarna i fråga skulle lägga fram ytterligare icke-konfidentiella
uppgifter. Dessa icke-konfidentiella uppgifter överlämnades av deberörda gemenskapstillverkarna efter kommissionens slutgiltiga un-derrättelse av uppgifter till de berörda parterna, som hade fullt tillträde
till dessa och därmed hade möjlighet att utöva sin rätt att försvara sig.
Även om en av de berörda gemenskapstillverkarna hade uteslutits från!B2000R1522 — SV — 15.07.2000 — 000.001 — 11
definitionen av gemenskapsindustrin, vilket begärdes av de ovan-
nämnda parterna, skulle en sådan utveckling i alla händelser inte hahaft någon inverkan på de allmänna slutsatserna om gemenskaps-industrins situation. Det fastställdes i själva verket att ett sådant
uteslutande varken skulle ha någon inverkan på tendenserna när det
gäller de ekonomiska indikatorerna för gemenskapsindustrin eller pågemenskapsindustrins representativitet, eftersom denna gemenskaps-tillverkares produktion var liten i förhållande till produktionen hos
gemenskapsindustrins övriga tillverkare.
4.2 Definition av gemenskapsindustrin
(79) Thailands regering och en indonesisk exporterande tillverkare fram-
förde att gemenskapsindustrins produktionsvolym enligt beskrivningen
i skäl 64 i förordningen om preliminär tull var överdriven. Depåpekade att det konstaterades att de sju samarbetsvilliga gemen-skapstillverkare som ingick i definitionen av gemenskapsindustrin
utgjorde cirka 85 % av den sammanlagda tillverkningen i gemen-
skapen, medan det i klagomålet hade uppgivits att de nio klagandetillverkarna svarade för samma andel av den sammanlagda tillverk-ningen i gemenskapen.
(80) Det gjordes vidare gällande att två klagande gemenskapstillverkare
som ingick i definitionen av gemenskapsindustrin var närstående en
exporterande tillverkare i ett berört land. Dessa båda tillverkare borde
således i enlighet med kommissionens praxis uteslutas från gemen-skapsindustrin.
(81) Vad beträffar gemenskapsindustrins representativitet bör det, å ena
sidan, noteras att uppgifterna i klagomålet omfattade 10 månader av1998. Dessa uppgifter i klagomålet extrapolerades därför så att deomfattade en 12-månaders period. På denna grundval utgjorde de nio
klagande företagen i själva verket cirka 89 % av gemenskapens
sammanlagda tillverkning 1998. På grundval av de uppgifter sommottogs i samband med den nuvarande undersökningen och somkontrollerades när det gäller de sju samarbetsvilliga gemenskapstill-
verkare vilka utgjorde gemenskapsindustrin visade undersökningen, å
andra sidan, att dessa utgjorde cirka 85 % av den sammanlagdatillverkningen i gemenskapen 1998. Gemenskapsindustrins andel avden sammanlagda tillverkningen i gemenskapen enligt vad som anges i
skäl 64 i förordningen om preliminär tull bekräftas således.
(82) Det bör understrykas att bestämmelserna i artikel 4.1 a i grundför-
ordningen inte innebär att gemenskapstillverkare automatiskt måste
uteslutas från gemenskapsindustrin när dessa är berörda exporterandetillverkare närstående. I denna artikel anges att begreppet ”gemen-skapsindustri” kan tolkas som att det hänför sig till återstoden av
tillverkare när det konstateras att vissa tillverkare är exportörerna
närstående. Situationen bör därför mot bakgrund av artikel 4.2 igrundförordningen granskas från fall till fall. Gemenskapstillverkarevilka är exportörer närstående skall i själva verket uteslutas från
definitionen av gemenskapstillverkningen om denna förbindelse leder
till att den berörda tillverkaren uppträder annorlunda än andratillverkare.
(83) Mot bakgrund av ovanstående överväganden framgick det av under-
sökningen att de två gemenskapstillverkarna i fråga inte uppförde sigannorlunda än andra tillverkare som inte var de berörda exporterande
tillverkarna närstående. De stödde helt det klagomål som ledde till det
nuvarande förfarandet och deltog aktivt i samband med undersök-ningen. Under kontrollbesöket på platsen och på grundval avtillgängliga bevis konstaterades det dessutom att det inte fanns några
stadgemässiga eller organisatoriska restriktioner som införts av
aktieinnehavarna i det berörda landet med avseende på de bådaföretagens verksamhet. Thailands regering och den ovannämndaexporterande tillverkaren lämnade slutligen inte några bevis för att
det skulle finnas någon sådan begränsande kontroll. Det bekräftades
följaktligen att de båda gemenskapstillverkarna inte borde uteslutasfrån definitionen av gemenskapstillverkningen och därmed frångemenskapsindustrin. Eftersom inga andra synpunkter mottogs
beträffande definitionen av gemenskapsindustrin bekräftas slutsatserna
i skäl 64 i förordningen om preliminär tull.!B2000R1522 — SV — 15.07.2000 — 000.001 — 12
4.3 Period för undersökning av skada
(84) Den indonesiska regeringen hävdade att för en meningsfull bedömning
av de tendenser som ligger till grund för fastställandet av skada bordeuppgifterna beträffande de undersökta indikatorerna fastställas från
och med 1996 på grundval av tolvmånadersperioder som överens-
stämmer med undersökningsperioden.
(85) Det är nödvändigt att observera att undersökningsperioden omfattar de
sista nio månaderna av 1998 och de första tre månaderna av 1999.Undersökningen av indikatorer för kalenderåren 1996 till 1998
omfattar även tre fjärdedelar av undersökningsperioden. Jämförelsen
mellan siffrorna för 1998 och undersökningsperioden visar därförendast vilken inverkan det första kvartalet 1999 hade på dessaindikatorer och kan inte anses underkänna undersökningen av de
tendenser som fastställts på grundval av dessa indikatorer. Denna
begäran avvisades därför.
(86) Den indonesiska regeringen hävdade vidare att skadeundersöknings-
perioden, som omfattade perioden från och med 1996 till och medundersökningsperioden, skilde sig från den period för vilken bedöm-
ningen av dumpning gjordes, dvs. undersökningsperioden. Eftersom
dessa båda perioder inte sammanföll ansåg den indonesiska regeringenatt slutsatserna om skada var rättsligt bristfälliga. Det framfördesdessutom att om perioden för bedömning av skada sattes till 1998
skulle tendenserna när det gäller samtliga indikatorer vara betydligt
annorlunda.
(87) Avsikten med skadeundersökningen är att utvärdera den dumpade
importens inverkan på gemenskapsindustrins ekonomiska situationunder undersökningsperioden. Detta medför ett avgörande om skada
under undersökningsperioden. För att göra en sådan analys fastställs
tendenser för ett antal indikatorer på grundval av uppgifter som rörflera år före undersökningsperioden. En jämförelse av indikatorermellan undersökningsperioden och ett visst tidigare år, så som den
indonesiska regeringen föreslagit, påverkar därför inte de därav
följande analysresultaten. Det är i själva verket tendenserna i frågaom de undersökta indikatorerna för ett antal år fram till och medundersökningsperioden och inte den absoluta jämförelsen mellan
siffror från undersökningsperioden och ett visst tidigare år som är av
betydelse när det gäller att nå fram till en slutsats om skada.
4.4 Förbrukning i gemenskapen
(88) Två exporterande tillverkare hävdade att de uppgifter om förbruk-
ningen i gemenskapen som anges i skäl 65 i förordningen om
preliminär tull i hög grad var felaktiga. De framhöll särskilt attsiffrorna om gemenskapsindustrins tillverkning, försäljning och lager
inte kunde fås att stämma överens. Dessutom hävdade de att
kommissionen inte avslöjade vad som låg till grund för slutsatsernaom de icke-samarbetsvilliga gemenskapstillverkarnas försäljning.
(89) När det gäller överensstämmelsen mellan siffrorna för förbrukningen
bör det påpekas att en gemenskapstillverkare som var närstående ettföretag som tillhörde gemenskapsindustrin lade ned sin verksamhet
före undersökningsperioden. Inga tillförlitliga uppgifter om företagets
tillverkning och produktionskapacitet kunde därför erhållas från dettaföretag. När det gäller uppgifter om försäljning och lager genomförde
företaget sin försäljning uteslutande genom det närstående företag som
tillhörde gemenskapsindustrin. Tillförlitliga uppgifter om försäljningoch lager omfattande hela skadeundersökningsperioden erhölls därförfrån det senare företaget och uppgifterna avstämdes på lämpligt sätt.
(90) Kommissionen uppskattade slutligen försäljningsvolymen för de
icke-samarbetsvilliga gemenskapstillverkarna i förordningen om
preliminär tull på grundval av tillgängliga uppgifter. För en icke-samarbetsvillig tillverkare användes siffrorna i tillverkarens partiellasvar på kommissionens frågeformulär, medan siffrorna i klagomålet
användes för de övriga.
(91) Mot bakgrund av ovanstående förklaringar bekräftas härmed de siffror
beträffande förbrukningen som anges i skäl 65 i förordningen om
preliminär tull.!B2000R1522 — SV — 15.07.2000 — 000.001 — 13
4.5 Import till gemenskapen av polyesterstapelfibrer från de
berörda länderna
4.5.1 Sammantagen bedömning av importens verkan
(92) Vissa exporterande tillverkare begärde att importen av polyester-
stapelfibrer från Thailand inte borde bedömas sammantaget medimporten från Australien och Indonesien, eftersom den utgjordemindre än 1 % av förbrukningen 1996 och 1997.
(93) När det gäller en sammantagen bedömning av importens verkan anses
det att bedömningen av huruvida importen från ett land som berörs aven antidumpningsundersökning är försumbar uteslutande bör göras för
undersökningsperioden. Såväl dumpningsmarginaler som förekomst av
skada fastställs för undersökningsperioden. Eftersom importen frånThailand låg över den försumbara nivån under denna period avvisadesdenna begäran.
4.5.2 Prisunderskridande
(94) Vissa exporterande tillverkare hävdade att kommissionen vid faststäl-
landet av prisunderskridande inte tog hänsyn till olikheter i kvalitetmellan olika typer av polyesterstapelfibrer, vilket ledde till felaktiga
resultat. Enligt deras mening borde prisjämförelsen göras separat för
produkterna av hög respektive lägre kvalitet och för de återvunnapolyesterstapelfibrerna. De begärde också en justering för handelsled
med tanke på att deras försäljning i huvudsak var avsedd för grossister
och distributörer, medan gemenskapsindustrin huvudsakligen såldepolyesterstapelfibrer till slutliga användare.
(95) Till följd av dessa begärda justeringar jämfördes priserna separat när
det gäller polyesterstapelfibrer av lägre kva litet och återvunna
polyesterstapelfibrer och det ansågs att en justering för olikheter ihandelsled borde beviljas samtliga exporterande tillverkare, även dem
som endast säljer till grossister och distributörer. Resultaten av denna
prisjämförelse visade att prisunderskridandemarginalerna var någothögre än de som fastställts preliminärt för Australien och något lägreför Indonesien och Thailand. Med hänsyn tagen till båda de
ovannämnda begärda justeringarna visade de reviderade beräkningarna
av prisunderskridandet att detta utgjorde mellan 24,9 % och 46,8 % avgemenskapsindustrins priser när det gäller de berörda länderna och
mellan 17,7 % och 61 % när det gäller enskilda företag.
4.6 Gemenskapsindustrins ekonomiska situation
4.6.1 Allmänt
(96) Thailands regering och en exporterande tillverkare hävdade med stöd
av en tolkning av WTO:s antidumpningsavtal att undersökningen av
gemenskapsindustrins ekonomiska situation kräver en uppskattning av
alla relevanta ekonomiska faktorer och indikatorer som har betydelseför denna industris situation, inbegripet sådana faktorer somproduktivitet, räntabilitet, den aktuella dumpningsmarginalens omfatt-
ning, negativa effekter på likviditet, löner och tillväxt.
(97) De bestred vidare exaktheten i de uppgifter som lämnas om vissa
skadevållande faktorer i förordningen om preliminär tull. Även om de
sju gemenskapstillverkare som utgjorde gemenskapsindustrin i sam-
band med den nuvarande undersökningen är desamma som i etttidigare förfarande är de uppgifter som lämnats om vissa skadevål-lande faktorer enligt deras mening olika. De begärde därför att namnen
på de företag som deltog i det tidigare förfarandet skulle lämnas ut.
(98) Det bör i detta avseende erinras om att artikel 3.5 i grundförordningen
anger en rad faktorer och ekonomiska indikatorer och att kommis-
sionen har inhämtat upplysningar som gjort det möjligt att ta hänsyn
till alla faktorer och indikatorer som varit avgörande för en menings-full analys av gemenskapsindustrins situation. Därav följer att
påståendet att kommissionens analys inte var fullständig inte är
välgrundat.
(99) Det bekräftas att de sju gemenskapstillverkare som utgjorde gemen-
skapsindustrin i det tidigare förfarandet inte var desamma som i det
nuvarande förfarandet. Begäran om utlämnande av uppgifter kunde
emellertid inte godtas, eftersom den thailändska regeringen och den!B2000R1522 — SV — 15.07.2000 — 000.001 — 14
exporterande tillverkaren inte var berörda parter i det tidigare
förfarandet.
4.6.2 Tillverkning, kapacitet och kapacitetsutnyttjande
(100) Den australiska regeringen ifrågasatte den metod som användes av
kommissionen för att bedöma gemenskapsindustrins tillverknings-kapacitet för den berörda produkten. Enligt dess mening fastställdes
minskningen av tillverkningskapaciteten på 7 % med avseende på den
kapacitet som utnyttjades för tillverkningen av andra produkter och vardärför inkorrekt. Den australiska regeringen ansåg att tillverknings-kapaciteten för polyesterstapelfibrer borde ha bedömts uteslutande på
den faktiska produktion av polyesterstapelfibrer som omfattades av
undersökningen.
(101) Den australiska regeringen ansåg i alla händelser att minskningen av
gemenskapsindustrins tillverkningskapacitet inte var förenlig med enslutsats om väsentlig skada: för det första eftersom gemenskaps-industrin genom denna minskning inte kunde ta del av den avsevärda
marknadstillväxten (+ 27 %) under skadeundersökningsperioden; och
för det andra, för att kapacitetsminskningen berodde på att tillverk-ningen inriktades på mera lönsamma produkter än polyesterstapel-
fibrer.
(102) När det gäller bedömningen av tillverkningskapaciteten bör det
understrykas att den berörda produkten tillverkas på samma produk-
tionslinjer som andra produkter av samma kategori. Det är därför
omöjligt och meningslöst att direkt fastställa vilken faktisk kapacitetsom installerats uteslutande för en produkt i förhållande till alla
produkter som tillverkas på samma produktionslinjer. Bedömningen av
tillverkningskapaciteten för polyesterstapelfibrer baserades i självaverket på en faktor enligt vilken den faktiska tillverkningen avpolyesterstapelfibrer jämfördes med den sammanlagda tillverkningen
av alla produkter som tillverkas på samma produktionslinjer. Tvärte-
mot vad den australiska regeringen påstod tas därför i samband medbedömningen av tillverkningskapaciteten för polyesterstapelfibrerhänsyn till den faktiska tillverkningen av polyesterstapelfibrer.
(103) Dessutom bör det noteras att omställningen från tillverkning av
polyesterstapelfibrer till tillverkning av andra produkter huvudsakligen
berodde på de långsiktiga förluster som gemenskapsindustrin drabba-
des av när det gäller produktion och försäljning av polyesters-tapelfibrer i samband med oavbruten illojal konkurrens från dumpadoch subventionerad import från tredje land. Kapacitetsminskningen är
därför särskilt viktig för fastställande av skada, men mera specifikt för
analysen av orsakssambandet mellan den dumpade importen och denskada som gemenskapsindustrin vållades och som behandlas nedan.
(104) På grundval av detta anses den australiska regeringens påståenden
sakna grund. De uppgifter som lämnats, den metod som beskrivits förbedömningen av tillverkningskapaciteten för polyesterstapelfibrer och
de slutsatser som angivits i skälen 72–74 i förordningen om preliminär
tull bekräftas därför.
4.6.3 Gemenskapsindustrins försäljningspriser
(105) Efter en noggrannare analys av gemenskapsindustrins försäljnings-
priser har kommissionen funnit att de siffror som anges i tabellen i skäl
76 i förordningen om preliminär tull bör ändras något enligt följande:
Genomsnittliga försäljningspriser 1996 1997 1998Undersöknings-
perioden
Gemenskapsindustrin – Index
(1996–100)100 92 92 88
(106) Vissa exporterande tillverkare framförde att denna minskning av
gemenskapsindustrins försäljningspriser borde ses mot bakgrund av
den avsevärda minskningen av inköpspriserna på råmaterial särskilt
under undersökningsperioden. Minskningen av försäljningspriset ärdärför inte en giltig indikator på skada i samband med detta ärende.
(107) I detta sammanhang bör det klargöras att den minskning av tillverk-
ningskostnaden på 31 % som anges i skäl 79 i förordningen om!B2000R1522 — SV — 15.07.2000 — 000.001 — 15
preliminär tull i själva verket bör läsas som en minskning av kostnaden
för råmaterial på 31 %. Kommissionen undersökte vilken inverkanminskningen av kostnaderna på råmaterial hade på försäljnings-priserna. Undersökningen visade att minskningen av kostnaderna för
råmaterial för gemenskapsindustrin som helhet utgjorde cirka 23 % av
den sammanlagda tillverkningskostnaden, eller 21 % av försäljnings-priserna mellan 1996 och undersökningsperioden. På denna grundvalbekräftas uppgiften i skäl 79 i förordningen om preliminär tull att
tillverkningskostnaden minskade snabbare än försäljningspriserna.
Genom denna situation blev det i själva verket möjligt att ökalönsamheten med 10,7 procentenheter i absoluta tal under skadeunder-
sökningsperioden (från – 4 % 1996 till 6,7 % under undersöknings-
perioden).
(108) Det anses emellertid att utvecklingen när det gäller gemenskaps-
industrins försäljningspriser bör ses mot bakgrund av prisutvecklingeni de berörda länderna. Enligt vad som anges i skäl 69 i förordningen
om preliminär tull följde i själva verket polyesterstapelfibrer som
importeras från de berörda länderna en ständigt nedåtgående trendunder hela skadeundersökningsperioden. Minskningen var så stor som
22 % under denna period. Om gemenskapsindustrin hade följt denna
trend skulle den fortfarande ha legat på samma förlustnivå som 1996.
(109) När gemenskapsindustrins priser på gemenskapsmarknaden analyseras
bör man slutligen ha i åtanke att gemenskapsindustrin inte nåddeminimilönsamheten på 10 % under undersökningsperioden. Under
dessa omständigheter anses gemenskapsindustrins försäljningspriser
utgöra en väsentlig indikator på skada, eftersom de hade konsekvenserför industrins situation.
4.6.4 Gemenskapsindustrins lönsamhet
(110) Den australiska regeringen hävdade att eftersom det saknades
uppgifter om gemenskapsindustrins lönsamhet före uppkomsten av
den dumpade importen kunde det inte göras någon riktig bedömning
av huruvida den skada som vållades gemenskapsindustrin varväsentlig.
(111) Några exporterande tillverkare hävdade att förbättringen av gemen-
skapsindustrins lönsamhet inte tydde på skada. I själva verket
förbättrades lönsamheten avsevärt under skadeundersökningsperiodenfrån en förlust på cirka 4 % till en vinst på över 6 %. De framhöllvidare att den samlade vinst som gemenskapsindustrin uppnådde under
undersökningsperioden inte kunde ökas ytterligare med den nuvarande
produktblandningen av stapelvaror och specialvaror, såvida integemenskapsindustrin tillverkade och sålde andra mera speciella typer
av polyesterstapelfibrer.
(112) Den nuvarande undersökningen visade att gemenskapsindustrins
förbättrade lönsamhet huvudsakligen var ett resultat av den avgemenskapsindustrin vidtagna omstruktureringsprocessen och dendärav följande minskningen av försäljnings- och administrationskost-
naderna och av andra allmänna kostnader samt av de sänkta
inköpspriserna på råmaterial. Tillverkningskostnaderna minskadesnabbare än försäljningspriserna, vilket gjorde det möjligt för gemen-
skapsindustrin att åter gå med vinst 1998. Det framhölls dock att denna
förbättring av lönsamheten kanske endast är temporär och att allaeventuella negativa faktorer, framför allt en eventuell ogynnsamutveckling av priserna på råmaterial, skulle kunna få negativa följder
för den nuvarande lönsamheten. Detta uttalande styrktes av det faktum
att de viktigaste råmaterial som används inom industrin för polyes-terstapelfibrer i hög grad påverkas av priset på råolja.
(113) Det bör också påpekas att en förbättring av lönsamheten under
skadeundersökningsperioden inte automatiskt leder till slutsatsen att
gemenskapsindustrin inte vållades väsentlig skada. Bedömningen avhuruvida den skada som gemenskapsindustrin vållades var väsentligkan inte endast baseras på lönsamheten, ej heller kan den baseras på en
jämförelse av lönsamheten mellan 1996 och undersökningsperioden. I
grundförordningen räknas ett antal faktorer upp, däribland volymendumpad import och den dumpade importens inverkan på priserna pågemenskapsmarknaden för likadana produkter, och det preciseras att
varken en eller flera av dessa faktorer nödvändigtvis är utslagsgivande
för en slutsats om skada.!B2000R1522 — SV — 15.07.2000 — 000.001 — 16
(114) Såsom anges i skälen 82–85 i förordningen om preliminär tull
beträffande slutsatserna om gemenskapsindustrins ekonomiska situa-tion ansågs inte den lönsamhet som industrin uppnådde vara enavgörande faktor för den skada som gemenskapsindustrin vållades.
Negativ utveckling observerades i själva verket när det gäller de flesta
av de ekonomiska indikatorerna för denna industri: marknadsandel,tillverkningskapacitet, försäljningsvolym, försäljningspriser, lager,investeringar, sysselsättning och betydande prisunderskridande genom
den dumpade importen från de berörda länderna.
(115) Mot bakgrund av ovanstående och med tanke på att inga ytterligare
synpunkter lämnats beträffande gemenskapsindustrins lönsamhetbekräftas slutsatsen att lönsamheten under undersökningsperioden
var otillräcklig.
4.6.5 Marknadsandel
(116) Det är nödvändigt att påpeka att gemenskapsindustrins marknadsandel,
enligt vad som anges i skäl 77 i förordningen om preliminär tull,minskade betydligt från 1996 till undersökningsperioden, nämligen
från 68 % till 50,3 % av gemenskapens marknad.
(117) Vissa exporterande tillverkare framhöll att gemenskapsindustrins
förlorade marknadsandel måste ses mot bakgrund av den kostnads-nackdel den åsamkats jämfört med de berörda länderna. Enligt deras
mening kan industrin inte förväntas kunna bibehålla sin marknads-
andel, eftersom dess tillverkningskostnader är betydligt högre än deberörda exporterande tillverkarnas.
(118) Detta argument ansågs inte relevant i samband med en antidumpnings-
undersökning. I en sådan undersökning måste det fastställas huruvida
importen sker till dumpade priser och vållar gemenskapsindustrinskada, i enlighet med vad som fastställdes i detta fall. Mot bakgrund avdetta kan exporterande tillverkare fullt ut återspegla de kostnads-
fördelar de har i sina försäljningspriser, så länge detta sker både på den
inhemska marknaden och på exportmarknaden.
4.6.6 Slutsats
(119) Mot bakgrund av ovanstående anses de ovanstående argumenten och
påståendena inte ändra slutsatserna i förordningen om preliminär tull.
Skälen 82–85 i förordningen om preliminär tull och slutsatsen att
gemenskapsindustrin vållades väsentlig skada under undersöknings-perioden bekräftas således.
5.ORSAKSSAMBAND
5.1 Den dumpade importens inverkan
(120) Den australiska regeringen hävdade att det inte finns några bevis för
att den skada som gemenskapsindustrin vållades orsakades av de
begränsade volymer som importerades från Australien. Den australiska
regeringen hävdade att den australiska importens marknadsandel varför begränsad (2 % av förbrukningen) för att ha någon inverkan pågemenskapsmarknadens priser. De måste snarare följa den prisutveck-
ling som de påtvingades av de stora aktörerna på gemenskapsmark-
naden. Den australiska regeringen ansåg därför att den eventuellaskadan vållades av den omfattande importen från andra tredje länder.
(121) Den thailändska regeringen hävdade likaledes att eftersom importen
från Thailand var försumbar 1996 och 1997 kunde den inte vålla
gemenskapsindustrin skada och att analysen av denna imports inverkandärför borde börja 1998.
(122) Den thailändska regeringen och en exporterande indonesisk tillverkare
hävdade att mot bakgrund av de uppgifter som offentliggjordes i
förordningen om preliminär tull var kommissionens slutsats attgemenskapsindustrin hade försvagats felaktig. Deras uttalande grun-
dades huvudsakligen på uppgifterna om gemenskapsindustrins förbätt-
rade lönsamhet under undersökningsperioden. Det baserades dessutompå en analys av uppgifter om marknadsandelar och försäljning somrörde både denna undersökning och motsvarande indikatorer för 1996
från översynen vid giltighetstidens utgång beträffande polyester-!B2000R1522 — SV — 15.07.2000 — 000.001 — 17
stapelfibrer från Taiwan och Sydkorea, enligt förordning (EG) nr
1728/1999 (1).
(123) Samma parter hävdade vidare att vissa tillverkare som ingick i
definitionen av gemenskapsindustrin var koncentrerade på tillverkningav speciella produkter med höga vinstmarginaler. Det gick därför inte
att dra slutsatsen att gemenskapsindustrin var särskilt känslig när det
gäller importen från Indonesien som i stor utsträckning utgörs avvanliga polyesterstapelfibrer. Enligt deras mening tydde de mycket
stora vinsterna för specialfibrer på att gemenskapsindustrin till stor del
är skyddad mot verkningarna av import.
(124) När det gäller den australiska regeringens argument beträffande dess
marknadsandel erinras det om att importen från Australien kon-staterades ligga klart över miniminivån under undersökningsperioden.
Dessutom konstaterades det att alla villkor som är nödvändiga för en
sammantagen bedömning var uppfyllda. Under dessa omständigheteransågs inte synpunkter beträffande enskilda länders individuella
marknadsandelar under undersökningsperioden och åren före under-
sökningsperioden vara relevanta. Detsamma gäller också för detliknande argument som framfördes av den thailändska regeringen.
(125) Det bör dessutom erinras om att priserna på dumpad import av
polyesterstapelfibrer från alla de berörda länderna underskred gemen-
skapsindustrins priser på gemenskapsmarknaden vilket hade en
avsevärd negativ inverkan på gemenskapsindustrins ekonomiskasituation. Denna slutsats förstärks av det faktum att marknaden förpolyesterstapelfibrer är öppen och prisskillnaderna eller erbjudanden
om låga priser därför kan ha en prisdämpande effekt.
(126) Den australiska regeringen anses vidare inte ha lämnat några bevis som
motsade den preliminära slutsatsen att gemenskapsindustrin vålladesväsentlig skada till följd av dumpad import till låga priser. Slutsatsen
att dumpad import beaktad separat vållade gemenskapsindustrin
väsentlig skada bekräftas således.
(127) Utvecklingen av gemenskapsindustrins lönsamhet analyserades utför-
ligt i skäl 79 i förordningen om preliminär tull och ytterligare
upplysningar lämnas i avsnitt 4.6.4 ovan. I detta sammanhang bör det
påpekas att påståendet att gemenskapsindustrin är inriktad på polyes-terstapelfibrer av hög kvalitet inte är korrekt. Under undersöknings-perioden utgjorde gemenskapsindustrins försäljning av polyesters-
tapelfibrer av så kallade bastyper, vilka huvudsakligen importeras från
de berörda länderna, över 72 % av dess totala försäljning. Dettaundersökningsresultat leder därför till att slutsatsen att gemenskaps-industrin som helhet påverkas av dumpad import till låga priser
bekräftas.
(128) När det gäller giltigheten i de uppgifter för 1996 som tagits från
översynen vid giltighetstidens utgång beträffande polyesterstapelfibrerfrån Taiwan och Sydkorea var de gemenskapstillverkare som utgjorde
gemenskapsindustrin i översynen vid giltighetstidens utgång, enligt
vad som anges i skäl 99, inte desamma som de som utgörgemenskapsindustrin i samband med detta förfarande. Det är därföromöjligt att konstatera en enhetlig och tillförlitlig tendens på grundval
av de ekonomiska indikatorer som rapporterats för 1996 i samband
med denna översyn vid giltighetstidens utgång och på grundval avsiffrorna för efterföljande år vilka rapporterats i samband med dettaförfarande. Ett sådant tillvägagångssätt skulle leda till felaktiga och
meningslösa resultat.
5.2 Andra faktorer
5.2.1 V alutafluktuationer
(129) Den australiska regeringen framhöll att kommissionen underlåtit att se
på den effekt som valutakursfluktuationerna har haft när det gäller
priserna på importen från Australien, och angav att polyester-
stapelfibrer som importerades från Australien under undersöknings-perioden gynnats av en fördelaktig ändring av valutakursen.
(130) I detta sammanhang bör det påpekas att importen från detta land på
gemenskapsmarknaden fakturerades i amerikanska dollar, tyska mark!B
(1) EGT L 204, 4.8.1999, s. 3.2000R1522 — SV — 15.07.2000 — 000.001 — 18
och brittiska pund, inte i australiska dollar. Den australiska valutans
paritet var därför inte relevant i samband med de konstateranden somgjorts.
(131) Det bör i alla händelser påpekas att den australiska valutan
deprecierades under de första sju månaderna av undersöknings-
perioden varefter den apprecierades under de följande fem månaderna
av undersökningsperioden i förhållande till dess värde i ecu/euro underden första månaden av undersökningsperioden. Följaktligen visade denaustraliska valutan inte någon stadigt nedåtgående tendens under
undersökningsperioden.
5.2.2 Råmaterialpriserna i de exporterande länderna
(132) Den thailändska regeringen framhöll vidare att kommissionen när den
fastställde de thailändska importprisernas inverkan på gemenskaps-
industrin borde ha tagit hänsyn till det kraftiga prisfallet för råmateriali Thailand.
(133) Ovanstående argument anses inte relevant för analysen av orsaken till
den skada som gemenskapsindustrin vållades. Kostnaden för produk-
tionsfaktorer är i vilket exportland som helst endast relevant när det
gäller att konstatera om det förekommer dumpning. Den viktigaparametern när det gäller skada och orsakssamband är det pris till
vilket den berörda importerade produkten säljs på gemenskapsmark-
naden.
5.3 Slutsats
(134) Eftersom inga andra nya argument lämnades beträffande orsaken till
den skada som gemenskapsindustrin vållades bekräftas slutsatsen i skäl
99 i förordningen om preliminär tull att dumpad import beaktadseparat vållat gemenskapsindustrin skada.
6.GEMENSKAPENS INTRESSE
6.1 Gemenskapsindustrins intresse
(135) Eftersom inga synpunkter lämnats bekräftas slutsatserna om gemen-
skapsindustrins intresse i skäl 101 i förordningen om preliminär tull.
6.2 Inverkan på användarna
(136) Efter det att förordningen om preliminär tull hade offentliggjorts
hävdade flera användare i gemenskapen att anförandet av anti-
dumpningstullar skulle ha negativ inverkan på deras konkurrenskraftnär det gäller produkter i senare produktionsled och i slutändan hotaderas överlevnad. Enligt deras mening skulle anförandet av antid-
umpningstullar ge upphov till prisökningar som användarna skulle bli
tvungna att återspegla i sina produkter i senare produktionsled. Dennautveckling skulle i sin tur leda till ökad import av lågprisprodukter isenare produktionsled från andra tredje länder och från de länder som
berörs av denna undersökning.
(137) Eurofibrefill reagerade dessutom på förordningen om preliminär tull
och hävdade att specifika bondade polyesterstapelfibrer antingen intetillverkades alls av gemenskapsindustrin eller inte tillverkades i
tillräckliga mängder för att täcka behovet i gemenskapen. Enligt
Eurofibrefills mening berodde denna situation på att gemenskaps-industrin huvudsakligen var inriktad på tillverkning av vävda polyes-terstapelfibrer. Den skulle därför även i fortsättningen vara tvungen att
införskaffa bondade polyesterstapelfibrer från länder utanför gemen-
skapen, även efter det att de föreslagna antidumpningstullarna hadeinförts.
(138) Eurofibrefill framhöll vidare att de föreslagna åtgärdernas inverkan på
användarna även borde bedömas med hänsyn till gällande anti-
dumpnings- och utjämningsåtgärder mot importen från andra länder
(t.ex. från Taiwan). Enligt deras mening bad gemenskapsindustrinständigt om skydd och alla leveranskällor skulle inom en snar framtid
komma att omfattas av antidumpnings- eller utjämningsåtgärder.
(139) Till stöd för Eurofibrefills påstående överlämnade två av dess
medlemmar brev till kommissionen adresserade till tillverkare, vilkaingick i gemenskapsindustrin, och som visade att dessa tillverkare inte!B2000R1522 — SV — 15.07.2000 — 000.001 — 19
var i stånd att på kort sikt skaffa fram de begärda typerna av
polyesterstapelfibrer.
(140) Det bör påpekas att några av de ovannämnda användare som gav sig
till känna efter det att preliminära tullar hade införts antingen inte gav
sig till känna inom den tidsfrist som angavs i tillkännagivandet ominledande av förfarandet eller inte besvarade det frågeformulär somkommissionen skickade ut i det skedet. De flesta av dem kunde därför
inte anses vara berörda parter i enlighet med artikel 21.2 i grundför-
ordningen och deras synpunkter kunde normalt inte beaktas i detslutliga skedet av förfarandet.
(141) Enligt vad som anges i skäl 102 i förordningen om preliminär tull var
graden av samarbetsvilja i allmänhet mycket låg i samband medundersökningen av gemenskapens intresse. De användarföretag som
deltog i undersökningen utgjorde endast cirka 4 % av den samman-
lagda förbrukningen på gemenskapsmarknaden. Det ansågs därför attdet i det stora hela inte fanns någon egentlig anledning att oroa sig föratt införandet av antidumpningsåtgärder mot polyesterstapelfibrer
skulle få någon inverkan på deras verksamhet. Det ansågs i alla
händelser att det inte kunde dras några meningsfulla slutsatser av dessabegränsade upplysningar.
(142) När det gäller Eurofibref ills påstående att gemenskapsindustrin
huvudsakligen var inriktad på vävda polyesterstapelfibrer bör detnoteras att gemenskapsindustrins tillverkning och försäljning av olika
typer av bondade polyesterstapelfibrer, enligt vad som redan förklarats
ovan, utgjorde cirka 75 % av dess sammanlagda tillverkning underundersökningsperioden. Påståendet om att gemenskapsindustrin varitinriktad på vävda polyesterstapelfibrer har därför inte bekräftats i
samband med undersökningen.
(143) När det gäller tillgången till specifika typer av polyesterstapelfibrer
erinras det om att det inte är några eller endast små tekniska
svårigheter förbundna med att tillverka vilken typ av polyester-stapelfibrer som helst. I enlighet med vad som anges i skäl 20konstaterades det att gemenskapsindustrin var i stånd att tillverka alla
typer av polyesterstapelfibrer utan någon nämnvärd ytterligare
investering. Den viktiga parametern när det gällde att fatta ett beslutom att tillverka vissa typer var huruvida det pris som användaren varberedd att betala täckte tillverkningskostnaderna och gjorde det
möjligt att uppnå en vinst. Så länge exporterande tillverkare som
tillämpade dumpning drog nytta av illojala handelsmetoder och erbjödpolyesterstapelfibrer till låga priser på gemenskapsmarknaden, var
gemenskapsindustrin varken i stånd till eller villig att konkurrera och
tillverkade därför inte dessa typer under de rådande förhållandena påmarknaden. I framtiden kunde det dock förväntas att när det väl hadeåterupprättats en situation i vilken de exporterande tillverkarna
genomförde sin export enligt lojala marknadsvillkor skulle gemen-
skapsindustrin kunna återuppta tillverkningen av dessa produkttyper.
(144) De uppgifter som föreligger beträffande användarindustrins kostnads-
struktur, nivån på de föreslagna åtgärderna och fördelningen mellan
den dumpade importen och övriga leveranskällor tyder under allaomständigheter på följande:
— Polyesterstapelfibrer utgör mellan 25 och 45 % av användar-
industrins sammanlagda tillverkningskostnad för produkter isenare led i produktionskedjan.
— Den genomsnittliga antidumpningstullen är cirka 22 % för de
berörda länderna.
— Andelen dumpad import är 9 % av den totala förbrukningen av
polyesterstapelfibrer.
De föreslagna åtgärderna kan därför leda till att användarnas
tillverkningskostnader ökar med mellan 0,5 % och högst 0,9 %.Denna sannolika maximala höjning anses vara relativt liten iförhållande till den positiva effekt som de föreslagna åtgärderna får
när det gäller att återupprätta effektiv konkurrens på gemenskaps-
marknaden.
(145) Denna analys av de föreslagna åtgärdernas inverkan på användarna
tydde därför på att anförandet av antidumpningsåtgärder sannolikt inte
skulle leda till ökad import till gemenskapen av billiga produkter från!B2000R1522 — SV — 15.07.2000 — 000.001 — 20
senare produktionsled. Denna slutsats drogs också mot bakgrund av att
det saknades bevis från de berörda användarna till stöd för derasklagomål, t.ex. att tidigare åtgärder mot denna produkt haft en sådaninverkan.
(146) När det gäller de befintliga åtgärdernas inverkan på användar-
industriernas tillverkningskostnad bör det dessutom påpekas att de
gällande antidumpningsåtgärderna mot polyesterstapelfibrer fråntredje land redan återspeglas i de kostnadsuppgifter som kommis-sionen använt i samband med den nuvarande undersökningen om
gemenskapens intresse.
(147) När det gäller de utjämningsåtgärder som införts inom ramen för det
parallella antisubventionsförfarandet har det konstaterats att dessa kanleda till en ökning av användarföretagens tillverkningskostnader med
mellan 0,1 och 0,16 %. Den sammanslagna effekten av de föreslagna
antidumpnings- och utjämningsåtgärderna skulle därför leda till eneventuell ökning av samtliga användarindustriers tillverkningskostnadpå mellan 0,6 och 1,06 %.
(148) I detta sammanhang bör det erinras om att importen från länder som
berörs av samtliga antidumpningsförfaranden, inbegripet det nuvaran-
de förfarandet och det parallella antisubventionsförfarandet, utgjordecirka 37 % av den sammanlagda importen till gemenskapsmarknaden
under undersökningsperioden. Därav följer att det finns andra viktiga
leveranskällor som inte omfattas av antidumpnings- eller utjämnings-tullar.
(149) Eftersom undersökningen av de argument som lagts fram av
användarföretagen inte leder till några nya slutsatser, bekräftas
övervägandena i skäl 105 i förordningen om preliminär tull beträffande
de föreslagna åtgärdernas inverkan på användarna.
6.3 Slutsats
(150) De nya argument som mottagits beträffande fastställandet av gemen-
skapens intresse anses inte vara av det slaget att de ändrar slutsatsen attdet inte finns några tvingande skäl som talar mot införandet avantidumpningsåtgärder. De preliminära slutsatserna bekräftas därför.
7.SLUTGILTIG TULL
(151) Mot bakgrund av de slutsatser som dragits beträffande dumpning,
skada, orsakssamband och gemenskapens intresse anses det att
slutgiltiga antidumpningsåtgärder bör införas för att förhindra att
gemenskapsindustrin vållas ytterligare skada genom dumpad importfrån Australien, Indonesien och Thailand.
7.1 Nivå för undanröjande av skada
(152) I enlighet med vad som anges i skäl 108 i förordningen om preliminär
tull fastställdes en icke-skadevållande prisnivå som skulle täckagemenskapsindustrins tillverkningskostnad och den skäliga vinstnivå
som kunde förväntas uppnås i avsaknad av dumpad import från de
berörda länderna.
(153) Den thailändska regeringen och vissa exporterande tillverkare fram-
förde att även om det i förordningen om preliminär tull anges att denlönsamhet på 6,7 % som gemenskapsindustrin uppnådde under
undersökningsperioden fortfarande var otillräcklig i samband med
det nuvarande förfarandet, ansågs den rimlig i samband med tidigareförfaranden (
1) som rörde polyesterstapelfibrer och texturerat fila-
mentgarn av polyestrar. På grundval av detta ifrågasatte de den
vinstmarginal på 10 % som begärdes i samband med detta förfarandeoch som kommissionen enligt deras mening inte motiverade.
(154) Andra exporterande tillverkare framförde att kommissionens motive-
ring i förordningen om preliminär tull att den begärda vinsten skulle
säkra gemenskapsindustrins bärkraft på lång sikt inte var välgrundad
enligt förstainstansrättens senaste rättspraxis i denna fråga.
(155) När det gäller den begärda vinsten bör det påpekas att kommissionen i
skäl 79 i förordningen om preliminär tull angav att en marginal på 10 %!B
(1) Polyesterstapelfiber från Vitryssland och texturerat filamentgarn av polyestrar från
Indonesien och Thailand.2000R1522 — SV — 15.07.2000 — 000.001 — 21
borde anses vara ett minimum för att garantera industrins bärkraft.
Detta påstående bör ses mot bakgrund av lydelsen i skäl 101 iförordningen om preliminär tull där det anges att gemenskapsindustrinlidit av dumpad import till låga priser från flera olika länder och
åsamkats förluster under ett årtionde. Den vinst som gemenskaps-
industrin uppnådde före uppkomsten av dumpad import frånAustralien, Indonesien och Thailand är i detta sammanhang inte entillförlitlig grund för fastställande av en sådan vinst.
(156) Dessutom måste det påpekas, vilket de exporterande tillverkarna också
själva medger, att industrin för texturerat filamentgarn av polyestrarskiljer sig helt från industrin för polyesterstapelfibrer. Vinsten förtexturerat filamentgarn av polyestrar ansågs därför inte relevant för att
fastställa vinsten för polyesterstapelfibrer.
(157) Dessutom anses det att den vinstnivå som ansågs rimlig för gemen-
skapsindustrin 1994 inte nödvändigtvis borde ligga till grund förfastställande av den vinstmarginal som skulle användas mer än fyra år
senare. För det första eftersom gemenskapsindustrin fortfarande
åsamkades ekonomiska förluster efter 1994. För det andra eftersomden rimliga vinsten 1994 fastställdes med hänsyn till de långsiktigabehoven av investeringar vid den aktuella tidpunkten, medan man i det
nu aktuella fallet tog hänsyn till de långsiktiga förluster som
gemenskapsindustrin åsamkades och, enligt några exporterande till-verkare, den vinstnivå som skulle ha kunnat uppnås i avsaknad avdumpad import. Även vid användning av den föreslagna vinst-
marginalen på 6 % skulle emellertid nivån på de föreslagna åtgärderna
inte ändras, eftersom dessa åtgärder fortfarande skulle baseras pådumpningsmarginalerna.
(158) Slutligen bör det understrykas att de ovannämnda exporterande
tillverkarna inte lämnade några bevis för att kommissionens till-
vägagångssätt när det gäller den rimliga vinstnivån inte var korrekt ochde gjorde inte någon relevant analys av vilken denna marginal skulle
vara.
(159) Mot bakgrund av ovanstående bekräftas således det som sägs i skäl 108
i förordningen om preliminär tull.
7.2 Tullens form och nivå
(160) Antidumpningstullsatserna motsvarar i enlighet med artikel 9.4 i
grundförordningen dumpningsmarginalerna, eftersom skademargina-lerna konstaterats vara högre för samtliga exportörer i de berörda
länderna.
(161) När det gäller det parallella antisubventionsförfarandet skall emellertid
i enlighet med artikel 24.1 i förordning (EG) nr 2026/97 (
1) (nedan
kallad den grundläggande antisubventionsförordningen) och artikel
14.1 i grundförordningen ingen produkt omfattas både antidumpnings-
tullar och utjämningstullar när det rör sig om en och samma situationso
som
beror på dumpning och exportsubventioner. I samband med den nuvarande
undersökningen konstaterades det att en slutgiltig antidumpningstull bör
införas på import av den berörda produkten med ursprung i Australien,Indonesien och Thailand och det är därför nödvändigt att fastställa om, och ivilken utsträckning, subventions- och dumpningsmarginalerna har sitt upphov
i samma situation.
(162) I samband med det parallella antisubventionsförfarandet konstaterades
det att subventionsnivån i bland annat Thailand (samtliga företag) ochIndonesien (endast samarbetsvilliga företag) var lägre än miniminivån
och därför infördes inte någon utjämningstull mot dessa länder.
(163) När det gäller Australien föreslogs, i enlighet med artikel 15.1 i den
grundläggande antisubventionsförordningen, en slutgiltig utjämnings-tull motsvarande subventionsbeloppet, som konstaterades vara lägre än
skademarginalen. Alla subventionsordningar som undersöktes i
Australien utgjorde exportsubventioner i den mening som avses iartikel 3.4 a i den grundläggande antisubventionsförordningen.Subventionerna i sig kunde bara påverka den australiska exporterande
tillverkarens exportpris vilket ledde till en högre dumpningsmarginal.!B
(1) EGT L 288, 21.10.1997, s. 1.2000R1522 — SV — 15.07.2000 — 000.001 — 22
Den slutgiltiga dumpningsmarginal som fastställdes för den enda
samarbetsvilliga australiska tillverkaren kan med andra ord delvistillskrivas exportsubventioner. Under dessa omständigheter anses detinte lämpligt att införa både utjämningstullar och antidumpningstullar
motsvarande totalsumman av de relevanta subventionsmarginaler och
dumpningsmarginaler som slutgiltigt fastställts. Den slutgiltiga anti-dumpningstullen bör därför justeras så att den återspeglar den faktiskadumpningsmarginal som kvarstår efter anförandet av den slutgiltiga
utjämningstull som undanröjer effekten av exportsubventionerna.
(164) När det gäller de icke-samarbetsvilliga indonesiska exporterande
tillverkarna föreslogs, i enlighet med artikel 15.1 i den grundläggande
antisubventionsförordningen, en slutgiltig utjämningstull motsvarandesubventionsbeloppet, som konstaterades vara lägre än skademargina-len. Det konstaterades att hälften av subventionsordningarna i
Indonesien utgjorde exportsubventioner i den mening som avses i
artikel 3.4 a i den grundläggande antisubventionsförordningen.Subventionerna som sådana kunde endast påverka de icke-samarbets-villiga indonesiska exporterande tillverkarnas exportpris, vilket ledde
till en högre dumpningsmarginal. Den slutgiltiga dumpningsmarginal
som fastställdes för dessa icke-samarbetsvilliga indonesiska expor-terande tillverkare kan med andra ord delvis tillskrivas exportsubven-
tioner. Under dessa omständigheter anses det inte lämpligt att införa
både utjämningstullar och antidumpningstullar motsvarande totalsum-man av de relevanta subventionsmarginaler och dumpningsmarginalersom slutgiltigt fastställts. Den slutgiltiga antidumpningstullen för de
icke-samarbetsvilliga indonesiska exporterande tillverkarna bör därför
justeras så att den återspeglar den faktiska dumpningsmarginal somkvarstår efter anförandet av den slutgiltiga utjämningstull somundanröjer effekten av exportsubventionerna.
(165) Mot bakgrund av ovanstående är de slutgiltiga tullsatserna följande,
uttryckta i procent av priset cif gemenskapens gräns, före tull, och med
beaktande av resultatet av antisubventionsförfarandet:
Land Företag Antidumpningstullsats
Australien Alla företag 12,0 %
Indonesien PT Indorama Synthetics Tbk 8,4 %
PT Panasia Indosyntec 14,8 %
PT GT Petrochem Industries Tbk 14,0 %PT Susilia Indah Synthetic Fiber Industries 14,0 %
PT Teijin Indonesia Fiber Corporation Tbk 14,0 %
Alla övriga företag 15,8 %
Thailand Indo Poly (Thailand) Ltd 15,5 %
Teijin Polyester (Thailand) Ltd 26,9 %
Teijin (Thailand) Ltd 26,9 %Alla övriga företag 27,7 %
(166) De individuella företagsspecifika antidumpningstullsatser som anges i
denna förordning fastställdes på grundval av slutsatserna från dennuvarande undersökningen. De återspeglar därför den situation som
konstaterades under denna undersökning med avseende på dessa
företag. Dessa tullsatser (i motsats till den landsomfattande tull somtillämpas på alla övriga företag) är därför uteslutande tillämpliga på
import av produkter med ursprung i det berörda landet, vilka tillverkas
av företagen och därmed av de angivna särskilda rättsliga enheterna.Importerade produkter vilka tillverkas av något annat företag som intesärskilt anges med namn och adress i artikeltexten till denna
förordning, inbegripet enheter närstående de som är särskilt angivna,
kan inte omfattas av dessa tullsatser utan skall omfattas av den tullsatssom tillämpas på ”alla övriga företag”.
(167) Eventuella ansökningar om tillämpning av individuella antidump-
ningstullsatser (t.ex. till följd av en ändring av enhetens namn eller!B2000R1522 — SV — 15.07.2000 — 000.001 — 23
inrättandet av nya produktions- eller försäljningsenheter) bör snarast
ställas till kommissionen (1) tillsammans med alla relevanta upplys-
ningar, särskilt beträffande eventuella ändringar av företagets verk-samhet i förbindelse med tillverkning, inhemsk försäljning eller
exportförsäljning som hänger samman med t.ex. denna namnändring
eller ändring av produktions- och försäljningsenheterna. Kommis-sionen kommer, vid behov och efter samråd med rådgivandekommittén, att ändra förordningen i enlighet därmed genom att
uppdatera förteckningen över de företag som omfattas av individuella
tullsatser.
(168) Eftersom stickprovstagning använts i samband med undersökningen
om dumpning i Indonesien, kan en översyn avseende nya exportörer ienlighet med artikel 11.4 i grundförordningen i syfte att fastställa
individuella dumpningsmarginaler, inte inledas när det gäller Indone-
sien. För att likvärdig behandling skall garanteras alla faktiska nyaindonesiska exporterande tillverkare och samarbetsvilliga företag sominte ingår i stickprovet för detta land anses det emellertid att den vägda
genomsnittliga tull som införts för de senare företagen bör tillämpas på
alla nya indonesiska exporterande tillverkare som i annat fall skullevara berättigade till en översyn i enlighet med artikel 11.4 igrundförordningen.
8.UTTAG A V DEN PRELIMINÄRA TULLEN
(169) Med tanke på storleken på de dumpningsmarginaler som konstaterats
för de exporterande tillverkarna och den allvarliga skada somgemenskapsindustrin vållats anses det nödvändigt att de belopp förvilka säkerhet ställts genom en preliminär antidumpningstull enligt
förordningen om preliminär tull slutgiltigt tas ut motsvarande de
slutgiltiga tullar som införs om detta belopp är lika stort som ellerlägre än den preliminära tullen. I annat fall bör endast den preliminära
tullen tas ut slutgiltigt.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. En slutgiltig antidumpningstull skall införas på import av syntet-
stapelfibrer av polyestrar, inte kardade, kammade eller på annat sätt beredda
för spinning, enligt KN-nummer 5503 20 00 med ursprung i Australien,
Indonesien och Thailand.
2. Följande slutgiltiga tullsatser skall tillämpas på nettopriset fritt gemen-
skapens gräns, före tull, för produkter som tillverkas av de angivna företagen:
Land Företag TullsatsTARIC-tillä-
ggsnummer
Australien Samtliga företag 12,0 % —!B
(1) Europeiska kommissionen, Generaldirektoratet för handel, Direktorat C, DM 24 –
8/38, Rue de la Loi/Westraat 2000, B-1049 Bryssel/Belgien.2000R1522 — SV — 15.07.2000 — 000.001 — 24
Land Företag TullsatsTARIC-tillä-
ggsnummer
Indonesien PT Indorama Synthetics Tbk,
"C1Graha Irama, 17thfloor,
Jl. H.R. Rasuna Said Blok X-1
3Kav. 1-2, PO Box 3375,
Jakarta 12950, Indonesia8,4 % A051
PT Panasia Indosyntec,
Jl. Garuda 153/74,Bandung 40184, Indonesia14,8 % A052
PT GT Petrochem Industries Tbk,
Exim Melati Building – 9
thfloor,
Jl. M.H. Thamrin Kav. 8–9,
Jakarta 10230, Indonesia14,0 % A053
PT Susilia Indah Synthetic Fiber Industries,
Jl. Kh. Zainul Arifin Kompleks
Ketapang IndahBlok B 1 No.: 23,
Jakarta 11140, Indonesia14,0 % A054
PT Teijin Indonesia Fiber Corporation Tbk,
5
thfloor Mid Plaza 1,
Jl Jend. Sudirman Kav. 10–11,
Jakarta 10220, Indonesia14,0 % A055
Alla övriga företag 15,8 % A999
Thailand Indo Poly (Thailand) Ltd,
35/8 MOO 4, Tambol KhunkaewAmphur Nakhornchaisri, Nakhornprathom 73120Thailand15,5 % A056
Teijin Polyester (Thailand) Ltd,
19
thfloor, Ploenchit Tower
898 Ploenchit road, Lumpinee, Patumwan
Bangkok 10330, Thailand26,9 % A155
Teijin (Thailand) Ltd,
19thfloor, Ploenchit Tower
898 Ploenchit road, Lumpinee, PatumwanBangkok 10330, Thailand26,9 % A155
Alla övriga företag 27,7 % A999
3. Om inte annat anges skall gällande bestämmelser om tullar tillämpas.
Artikel 2
Om en ny exporterande tillverkare i Indonesien lämnar tillräckliga bevis till
kommissionen för att
— han inte exporterat den produkt som anges i artikel 1.1 till gemenskapen
under undersökningsperioden,
— han inte är närstående någon av de exportörer eller tillverkare i
Indonesien som omfattas av de antidumpningsåtgärder som införs genom
denna förordning,
— han faktiskt har exporterat den berörda produkten till gemenskapen efter
den undersökningsperiod på vilken åtgärderna grundas, eller genom avtalgjort ett oåterkalleligt åtagande att exportera en betydande mängd tillgemenskapen,
får rådet genom ett enkelt majoritetsbeslut på förslag av kommissionen och
efter samråd med den rådgivande kommittén ändra artikel 1.2 i denna
förordning genom att låta den nya exporterande tillverkaren omfattas av den
vägda genomsnittliga tullsats som anges i den artikeln.!B2000R1522 — SV — 15.07.2000 — 000.001 — 25
Artikel 3
De belopp för vilka säkerhet ställts genom den preliminära antidumpnings-
tullen på import med ursprung i Australien, Indonesien och Thailand inom
ramen för förordningen om preliminär tull skall tas ut till den tullsats som
slutgiltigt införs genom denna förordning. Säkerställda belopp överstigandeden slutgiltiga antidumpningstullen skall frisläppas. I de fall där den slutgiltigtinförda antidumpningstullen är högre än den preliminära tullen bör endast de
belopp för vilka säkerhet ställts på nivån för den preliminära tullen tas ut
slutgiltigt.
Artikel 4
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i
Europeiska gemenskapernas officiella tidning .
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.!B2000R1522 — SV — 15.07.2000 — 000.001 — 26