1970L0220 — SV — 01.01.2007 — 023.001

Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet

►B RÅDETS DIREKTIV av den 20 mars 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot luftförorening genom utsläpp från motorfordon (70/220/EEG) (EGT L 076, 6.4.1970, p.1)

Ändrad genom:





Ändrad genom:





Rättad genom:









▼B

▼M6

RÅDETS DIREKTIV

av den 20 mars 1970

om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot luftförorening genom utsläpp från motorfordon

▼B

(70/220/EEG)







EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europaparlamentets yttrande ( 1 ), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande ( 2 ), och med beaktande av följande: med beaktande av följande: Förordningen av den 14 oktober 1968 med ändring i Straßenverkehrs-Zulassungs-Ordnung publicerades i Tyskland i Bundesgesetzblatt Del 1 den 18 oktober 1968. Denna förordning innehåller bestämmelser om åtgärder mot luftföroreningar från förbränningsmotorer i motorfordon. Bestämmelserna kommer att träda i kraft den 1 oktober 1970. Förordningen av den 31 mars 1969 om ”Sammansättningen hos avgaser som släpps ut från bensinmotorer i motorfordon” publicerades i Frankrike den 17 maj 1969 i Journal officiel. Förordningen gäller — från och med den 1 september 1971 för typgodkända fordon med en ny motortyp, dvs. en motortyp som inte tidigare monterats i ett typgodkänt fordon, — från och med den 1 september 1972 för fordon som tas i bruk för första gången. De nämnda bestämmelserna kan komma att hindra upprättandet av den gemensamma marknaden och dess funktion. Det är därför nödvändigt att samtliga medlemsstater antar samma krav, antingen som tillägg till eller i stället för sina nuvarande regler, framför allt för att göra det möjligt att för varje fordonstyp tillämpa det förfarande för EEG-typgodkännande som behandlas i rådets direktiv ( 3 ) av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon. Detta direktiv skall emellertid träda i kraft före det datum då direktivet av den 6 februari 1970 träder i kraft. Vid den tidpunkten kan de förfaranden som anges i det senare direktivet således ännu inte tillämpas. Det är därför nödvändigt att införa ett ad hoc-förfarande i form av ett meddelande av vilket det framgår att en fordonstyp har provats och att den uppfyller kraven i detta direktiv. Varje medlemsstat som skall utfärda ett nationellt typgodkännande för en fordonstyp måste genom det nämnda meddelandet kunna förvissa sig om att fordonstypen genomgått de prov som krävs enligt detta direktiv. Därför bör varje medlemsstat underrätta övriga medlemsstater om sina resultat genom att sända dem en kopia av det meddelande som upprättats för varje motorfordonstyp som provats. När det gäller de krav som rör provning av medelutsläppen av gasformiga föroreningar i tätbebyggda områden efter köldstart bör industrin medges en längre tid för anpassning än den tid som gäller för övriga tekniska krav enligt detta direktiv. Det är önskvärt att tillämpa de tekniska krav som har antagits av FNs Ekonomiska kommission för Europa i dess förordningnr 15 ( 4 ) (Enhetliga bestämmelser för godkännande av fordon med förbränningsmotorer med styrd tändning i fråga om utsläpp av gasformiga föroreningar från motorn), bilagd till överenskommelsen av den 20 mars 1958 om antagandet av enhetliga villkor för godkännande och ömsesidigt erkännande av godkännande som avser utrustning och delar till motordrivna fordon. Vidare måste de tekniska kraven snabbt anpassas med hänsyn till tekniska framsteg. Därför bör det förfarande kunna tillämpas som fastslås i artikel 13 i rådets direktiv av den 6 februari 1970 om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.







▼M19

Artikel 1

I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

a) fordon: ett fordon enligt definitionen i avsnitt A i bilaga II till direktiv 70/156/EEG.

b) gasol- eller naturgasdrivet fordon: ett fordon som är särskilt utrustat för att drivas med gasol eller naturgas. Ett sådant gasol- eller naturgasdrivet fordon kan utformas och konstrueras för ett eller två drivmedel.

c) fordon som körs på ett bränsle: ett fordon som främst är konstruerat för permanent drift med gasol eller naturgas, men som kan drivas med bensin i en nödsituation eller för att starta motorn och vars bensintank inte innehåller mer än 15 liter bensin.

d) fordon som körs på två bränslen: ett fordon för drift med antingen bensin eller något av gasol och naturgas.

▼B

Artikel 2

Ingen medlemsstat får vägra att bevilja EEG-typgodkännande eller nationellt typgodkännande för ett fordon av skäl som hänför sig till luftförorening genom gaser från förbränningsmotorer med styrd tändning i fordonet

— från och med den 1 oktober 1970, om fordonet uppfyller både kraven i bilaga 1, med undantag för kraven i punkt 3.2.1.1 och 3.2.2.1, och kraven i bilagorna 2, 4, 5 och 6,

— från och med den 1 oktober 1971, om fordonet även uppfyller kraven i punkt 3.2.1.1 och 3.2.2.1 i bilaga 1 och kraven i bilaga 3.

▼A1

Article 2a

No Member State may refuse or prohibit the sale or registration, entry into service or use of a vehicle on grounds relating to air pollution by gases from positive-ignition engines of motor vehicles if that vehicle satisfies the requirements set out in Annexes I, II, III, IV, V and VI.

▼B

Artikel 3

1. När en ansökan kommer in från en tillverkare eller dennes representant skall de behöriga myndigheterna i den berörda medlemsstaten fylla i uppgifterna i meddelandet enligt bilaga 7. En kopia av meddelandet skall sändas till övriga medlemsstater och till sökanden. Andra medlemsstater som får en ansökan om nationellt typgodkännande för samma fordonstyp skall godta det nämnda dokumentet som bevis för att de föreskrivna proven har utförts.

2. Bestämmelserna i 1 skall upphävas så snart rådets direktiv av den 6 februari 1970 om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon träder i kraft.

Artikel 4

Den medlemsstat som har beviljat ett typgodkännande skall vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa att den underrättas om varje ändring i fråga om delar eller egenskaper som avses i punkt 1.1 i bilaga 1. De behöriga myndigheterna i medlemsstaten skall avgöra om nya prov måste utföras på den ändrade prototypen och om en ny rapport måste upprättas. Om dessa prov visar att kraven i detta direktiv inte uppfylls skall ändringen inte godkännas.

Artikel 5

De ändringar som är nödvändiga för att anpassa kraven i ►M15 bilagorna I-XI ◄ till tekniska framsteg skall beslutas enligt det förfarande som fastslås i artikel 13 i rådets direktiv av den 6 februari 1970 om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon.

Artikel 6

1. Medlemsstaterna skall anta bestämmelser som innehåller de krav som är nödvändiga för att följa detta direktiv före den 30 juni 1970 och skall genast underrätta kommissionen om detta.

2. Medlemsstaterna skall se till att till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

Artikel 7

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.









▼M15

BILAGEFÖRTECKNING







BILAGA I: Räckvidd, definitioner, ansökan om EG-typgodkännande, beviljande av EG-typgodkännande, krav och prov, utvidgat EG-typgodkännande, överensstämmelse hos nyproducerade bilar, system för omborddiagnos (OBD-system) Tillägg 1: Kontroll av produktionsöverensstämmelse (1:a statistiska metoden) Tillägg 2: Kontroll av produktionsöverensstämmelse (2:a statistiska metoden) Tillägg 3: Kontroll av överensstämmelse hos fordon som är i bruk Tillägg 4: Statistiskt förfarande för provning av fordon som är i bruk BILAGA II: Informationsdokument Tillägg: Information om provförhållanden BILAGA III: Typ I-prov (kontroll av genomsnittligt utsläpp från avgasrörets ändrör efter kallstart) Tillägg 1: Arbetscykel som används för typ I-prov Tillägg 2: Chassidynamometer Tillägg 3: Mätmetod för simulerad körning på en chassidynamometer Tillägg 4: Kontroll av icke mekaniska tröghetsmassor Tillägg 5: Beskrivning av provtagningssystemen för utsläpp från avgasrörets ändrör Tillägg 6: Metod att kalibrera utrustningen Tillägg 7: Kontroll av hela systemet Tillägg 8: Beräkning av utsläpp av föroreningar BILAGA IV: Typ II-prov (prov av kolmonoxidutsläpp vid tomgång) BILAGA V: Typ III-prov (kontroll av utsläpp av vevhusgaser) BILAGA VI: Typ IV-prov (bestämning av utsläpp genom avdunstning från fordon med motorer med styrd tändning) Tillägg 1: Kalibreringsfrekvens och kalibreringsmetoder Tillägg 2: Profil över omgivande dygnstemperatur för dygnsutläpp BILAGA VII: Typ VI-prov (för att kontrollera de genomsnittliga utsläppen av kolmonoxid och kolväten från avgasrör efter kallstart vid låg temperatur) BILAGA VIII: Typ V-prov (föråldringsprov för att kontrollera hållbarhet hos utsläppsbegränsande anordningar) BILAGA IX: Specifikationer för referensbränslen ▼M14 BILAGA IX a: Specifikationer för gasformiga referensbränslen ▼M15 BILAGA X: Mall EG-typgodkännandeintyg Tillägg: Addendum till EG informationsdokument BILAGA XI: Omborddiagnos (OBD-system) för motorfordon Tillägg 1: OBD-systemets funktionella aspekter Tillägg 2: Fordonsfamiljens väsentliga kännetecken ▼M14 BILAGA XII: EG-typgodkännande av fordon som drivs med gasol eller naturgas med avseende på dess utsläpp av avgaser BILAGA XIII: EG-typgodkännande av ersättningskatalysatorer som separata tekniska enheter. Tillägg 1: Informationsdokument Tillägg 2: Intyg om EG-typgodkännande Tillägg 3: EG-typgodkännandemärkning

▼M9









BILAGA 1

▼M15

RÄCKVIDD, DEFINITIONER, ANSÖKAN OM EG-TYPGODKÄNNANDE, BEVILJANDE AV EG-TYPGODKÄNNANDE, KRAV OCH PROV, UTVIDGAT EG-TYPGODKÄNNANDE, ÖVERENSSTÄMMELSE HOS NYPRODUCERADE BILAR OCH FORDON I BRUK, SYSTEM FÖR OMBORDDIAGNOS (OBD-SYSTEM)

▼M9

1. RÄCKVIDD

▼M15

Detta direktiv gäller för

— utsläpp från avgasrör vid normal och låg temperatur, utsläpp genom avdunstning, utsläpp av vevhusgaser, hållbarhet hos utsläppsbegränsande anordningar samt system för omborddiagnos (OBD-system) i motorfordon som har motorer med styrd tändning, — och

— utsläpp från avgasrör, hållbarhet hos utsläppsbegränsande anordningar samt system för omborddiagnos (OBD-system) i fordon i kategorierna M1 och N1 ( 5 ) som har motorer med kompressionständning,

som omfattas av artikel 1 i direktiv 70/220/EEG i dess lydelse enligt direktiv 83/351/EEG, med undantag av de fordon i kategori N1 som har erhållit typgodkännande enligt direktiv 88/77/EEG ( 6 ).

▼M9

På tillverkarens begäran får ett typgodkännande enligt detta direktiv utvidgas från att gälla redan godkända M1- eller N1-fordon med kompressionständningsmotorer till M2- eller N2-fordon, om dessa fordons referensvikt inte överstiger 2 840 kg och om kraven i avsnitt 6 i denna bilaga (utvidgat EEG-typgodkännande) är uppfyllda.

▼M19

Detta direktiv gäller även EG-typgodkännandeförfarandet för ersättningskatalysatorer som separat teknisk enhet avsedda att monteras på fordon av kategori M1 och N1.

▼M9

2. DEFINITIONER

I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

2.1. Fordonstyp: en kategori av motordrivna fordon som vad gäller utsläpp av avgaser från motorn inte skiljer sig åt sinsemellan i fråga om sådana väsentliga egenskaper som 2.1.1. den ekvivalenta tröghetsmassan bestämd i förhållande till referensvikt enligt avsnitt 5.1 i bilaga 3, och 2.1.2. de motor- och fordonsegenskaper som definieras i bilaga 2.

2.2. Referensvikt: fordonets vikt i körklart skick utom den enhetliga förarvikten på 75 kg och med ett fast tillägg på 100 kg. 2.2.1. Fordonets vikt i körklart skick: den vikt som definieras i punkt 2.6 i bilaga 1 till direktiv 70/156/EEG.

2.3. Totalvikt: den vikt som definieras i avsnitt 2.7 i bilaga 1 till direktiv 70/156/EEG.

▼M14

2.4. Med Gasformiga förorenande ämnen avses avgasutsläpp som består av kolmonoxid, kväveoxider, uttryckt som ett antaget ekvivalent förhållande mellan kvävedioxid (NO2) och kolväten enligt följande: — C1H1,85 för bensin. — C1H1,86 för diesel. — C1H2,525 för gasol. — CH4 för naturgas.

▼M9

2.5. Partikelformiga föroreningar: beståndsdelar i avgaserna som skiljs från de utspädda avgaserna vid högst 325 K (52 °C) med hjälp av sådana filter som beskrivs i bilaga 3.

2.6. Avgasutsläpp: — för motorer med styrd tändning, utsläppen av gasformiga föroreningar, — för motorer med kompressionständning, utsläppen av gas- och partikelformiga föroreningar.

2.7. Utsläpp genom avdunstning: ångor av kolväten som avges från ett motorfordons bränslesystem utöver avgasutsläppen. 2.7.1. Tankavluftningsutsläpp: utsläpp av kolväten förorsakade av temperaturförändringar i bränsletanken (förhållandet C1H2,33). 2.7.2. Avdunstning efter körning: utsläpp av kolväten som avges från bränslesystemet i ett stillastående fordon efter körning (förhållandet C1H2,20).

2.8. Vevhus: utrymmen i eller utanför motorn som står i förbindelse med oljesumpen via in- eller utvändiga kanaler, genom vilka gaser och ångor kan komma ut.

2.9. Kallstartanordning: en anordning som tillfälligt ökar bränsleinblandningen och underlättar start av motorn.

2.10. Starthjälp: en anordning som underlättar start av motorn utan att öka bränsleinblandningen, t. ex. genom glödstift eller ändrad insprutningstidpunkt.

2.11. Slagvolym: 2.11.1. för kolvmotorer: motorns nominella slagvolym, 2.11.2. för rotationskolvmotorer (Wankelmotorer): motorns dubbla nominella slagvolym.

2.12. Utsläppsbegränsande anordning: de komponenter i ett fordon som styr eller begränsar avgasutsläpp eller utsläpp genom avdunstning.

▼M15

2.13. OBD-system: system för omborddiagnos för kontroll av utsläpp med förmåga att identifiera det sannolika felstället med hjälp av felkoder som lagras i ett datorminne.

2.14. provning av fordon i bruk: provningar och bedömning av överensstämmelse som utförs i enlighet med avsnitt 7.1.7 i denna bilaga.

2.15. underhålls och används på korrekt sätt: att ett provfordon uppfyller de kriterier för godkännande av ett utvalt fordon som anges i avsnitt 2 i tillägg 3 i denna bilaga.

2.16. manipulationsanordning (defeat device): en komponent som mäter temperatur, fordonshastighet, motorns varvtal, växel, insugningsundertryck eller andra parametrar i syfte att aktivera, modulera, fördröja eller desaktivera funktionen hos någon komponent i systemet för kontroll av utsläpp under förhållanden som rimligen kan förväntas vid normal användning av fordonet. En sådan komponent betraktas inte som en manipulationsanordning om I. den är nödvändig för att skydda motorn mot skador eller olyckor samt för att garantera säker körning, eller II. den endast fungerar i den usträckning det är nödvändigt för att starta motorn, eller III. villkoren för den i huvudsak omfattas av typ I- eller typ VI-proven.

▼M19

2.17 originalkatalysator: en katalysator eller en katalysatorutrustning som täcks av det typgodkännande som följde med fordonet och vars typ anges i punkt 1.10 i tillägget till bilaga X till det här direktivet.

2.18 ersättningskatalysator: en katalysator eller katalysatorutrustning som är avsedd att ersätta en originalkatalysator på ett fordon i enlighet med direktiv 70/220/EEG och som kan godkännas som en separat teknisk enhet enligt artikel 4.1 d i direktiv 70/156/EEG.

2.19 originalersättningskatalysator: en katalysator eller en katalysatorutrustning vars typ anges i de dokument som anges i punkt 1.10 i tillägget till bilaga X till det här direktivet men som säljs som separata tekniska enheter av den som innehar typgodkännandet för fordonet.

▼M14

2.20. Med fordonsfamilj avses en grupp av fordonstyper som identifieras av ett huvudfordon enligt bilaga XII.

2.21. Med motorns bränslekrav avses den typ av bränsle som normalt används till motorn enligt följande: — Bensin. — Gasol. — Naturgas. — Både bensin och gasol. — Både bensin och naturgas. — Dieselbränsle.

▼M15

3. ANSÖKAN OM EG-TYPGODKÄNNANDE

3.1. Ansökan om EG-typgodkännande enligt artikel 3.4 i direktiv 70/156/EEG för en fordonstyp med avseende på utsläpp från avgasrör, utsläpp genom avdunstning, hållbarhet hos utsläppsbegränsande anordningar samt OBD-system skall göras av fordonstillverkaren. Om ansökan avser ett OBD-system skall förfarandet i avsnitt 3 i bilaga XI följas.

3.1.1. Om ansökan avser ett OBD-system skall det åtföljas av de ytterligare uppgifter som krävs enligt avsnitt 3.2.12.2.8 i bilaga II samt

3.1.1.1. en förklaring från tillverkaren med följande innehåll:

3.1.1.1.1. När det gäller fordon som har motorer med styrd tändning, den procentandel feltändningar av det totala antalet tändningar som kan medföra att utsläppen överstiger de gränsvärden som anges i avsnitt 3.3.2 i bilaga XI, om denna procentandel feltändningar har förekommit från början av ett typ I-prov som beskrivs i avsnitt 5.3.1 i bilaga III.

3.1.1.1.2. När det gäller fordon som har motorer med styrd tändning, den procentandel feltändningar av det totala antalet tändningar som kan medföra en överhettning av katalysatorn (katalysatorerna) vilken kan leda till en skada som inte kan repareras.

3.1.1.2. Detaljerad skriftlig information som ger en fullständig beskrivning av OBD-systemets funktionella driftsegenskaper, bland annat en förteckning över alla relevanta delar i fordonets system för kontroll av utsläpp, dvs. sensorer, ställdon och komponenter som styrs och kontrolleras av OBD-systemet.

3.1.1.3. En beskrivning av de felindikatorer (MI) = malfunction indicator) som OBD-systemet utnyttjar för att informera fordonets förare om förekomsten av ett funktionsfel.

3.1.1.4. En beskrivning från tillverkaren av de åtgärder som har vidtagits för att förhindra manipulation och ändring av den dator som ansvarar för kontroll av utsläpp.

3.1.1.5. I förekommande fall kopior av andra typgodkännanden tillsammans med de uppgifter som är relevanta för att utvidga godkännanden.

3.1.1.6. I förekommande fall de närmare uppgifter om fordonsfamiljen som anges i tillägg 2 till bilaga XI.

3.1.2. När det gäller de prov som beskrivs i avsnitt 3 i bilaga XI skall ett fordon som är representativt för den fordonstyp eller fordonsfamilj som är utrustad med det OBD-system som skall godkännas lämnas in till den provningsmyndighet som ansvarar för typgodkännandeproven. Om provningsmyndigheten slår fast att det fordon som har lämnats in inte är helt representativt för den fordonstyp eller den fordonsfamilj som beskrivs i tillägg 2 till bilaga XI, skall ett ersättningsfordon och eventuellt ett ytterligare fordon lämnas in för provning i enlighet med avsnitt 3 i bilaga XI.

▼M19

3.2 En mall för informationsdokumentet avseende utsläpp från avgasrör, utsläpp genom avdunstning, hållbarhet samt OBD-system finns i bilaga II. Informationen förtecknad i punkt 3.2.12.2.8.6 i bilaga II skall införas i tillägg 2 (OBD-relaterad information) till EG-typgodkännandeintyget i bilaga X.

▼M15

3.2.1. I förekommande fall skall kopior av andra typgodkännanden, tillsammans med de uppgifter som är relevanta för att utvidga godkännanden och fastställa försämringsfaktorer, lämnas in.

▼M9

3.3. För de prov som avses i avsnitt 5 i denna bilaga skall ett fordon som är representativt för den fordonstyp som skall godkännas ställas till förfogande för den tekniska tjänst som är ansvarig för typgodkännandeproven.

▼M15

4. BEVILJANDE AV EG-TYPGODKÄNNANDE

4.1. Om de relevante kraven är uppfyllda skall EG-typgodkännande beviljas enligt artikel 4.3 i direktiv 70/156/EEG.

4.2. En mall för EG-typgodkännandeintyg avseende utsläpp från avgasrör, utsläpp genom avdunstning, hållbarhet samt OBD-system finns i bilaga X.

▼M12

4.3. Ett godkännandenummer enligt bilaga VII till direktiv 70/156/EEG skall tilldelas varje fordonstyp som godkänns. Samma medlemsstat får inte tilldela samma nummer för en annan fordonstyp.

▼M9

5. KRAV OCH PROV

▼M15

Anmärkning:

Som alternativ till kraven i denna punkt kan en fordonstillverkare vars årliga produktion över hela världen understiger 10 000 enheter erhålla EG-typgodkännande på grundval av motsvarande tekniska krav i

— California Code of Regulations, volym 13, avdelning 1960.1(f)(2) eller (g)(1) och (g)(2), 1960.1(p), som gäller för fordon av 1996 års modell eller senare, 1968.1, 1976 och 1975, som gäller för lätta lastbilar av 1995 års modell eller senare, utgiven av Barclay's Publishing.

Typgodkännandemyndigheten skall underrätta kommissionen om omständigheterna i samband med alla godkännanden som beviljas enligt denna bestämmelse.

▼M9

5.1. Allmänt

5.1.1. De komponenter som kan påverka avgasutsläppen eller avdunstningsutsläppen skall vara så utformade, konstruerade och monterade att fordonet vid normal användning uppfyller kraven i detta direktiv, trots de vibrationer komponenterna kan utsättas för. ▼M15 De tekniska åtgärder som har vidtagits av tillverkaren skall säkerställa att utsläpp från avgasrör och utsläpp genom avdunstning effektivt begränsas i enlighet med detta direktiv under fordonets hela normala livslängd och vid normal användning. Detta inbegriper säkring av slangar som ingår i systemen för kontroll av utsläpp, liksom fogar och skarvar, vilka skall vara konstruerade på ett sätt som överensstämmer med originalkonstruktionens syften. När det gäller utsläpp från avgasrör skall dessa krav anses vara uppfyllda om bestämmelserna i avsnitt 5.3.1.4 (typgodkännande) respektive avsnitt 7 (produktionsöverensstämmelse och överensstämmelse avseende fordon i bruk) följs. När det gäller utsläpp genom avdunstning skall dessa krav anses vara uppfyllda om bestämmelserna i avsnitt 5.3.4 (typgodkännande) respektive avsnitt 7 (produktionsöverensstämmelse) följs. Det är förbjudet att använda manipulationsanordningar.

5.1.2. ▼M14 Påfyllningsöppningar i bensintankar. ▼M9 5.1.2.1. Om inte annat följer av 5.1.2.2 skall bränsletankens påfyllningsöppning vara så utformad att tanken inte kan fyllas från en bensinpump med ett tankningsmunstycke vars ytterdiameter är 23,6 mm eller större. 5.1.2.2. Punkt 5.1.2.1 gäller inte fordon som uppfyller följande två krav: 5.1.2.2.1. Fordonet är så konstruerat att de anordningar som skall begränsa utsläppen av gasformiga föroreningar inte kan påverkas negativt av blyhaltig bensin. 5.1.2.2.2. Fordonet är iögonenfallande, lättläsligt och outplånligt märkt med symbolen för blyfri bensin enligt kraven i ISO 2575-1982 på en plats som direkt kan ses av den som fyller bränsletanken. Ytterligare märkning är tillåten.

▼M15

5.1.3. Åtgärder skall vidtas för att förhindra alltför stora utsläpp genom avdunstning och bränslespill vilka orsakas av att tanklock saknas. Detta kan uppnås på något av följande sätt: — Tanklock som öppnas och stängs automatiskt och som inte kan avlägsnas. — En konstruktion som förhindrar alltför stora utsläpp genom avdunstning om tanklock saknas. — Någon annan åtgärd som ger samma resultat. Det kan bland annat innebära ett fastbundet tanklock, ett fastkedjat tanklock eller ett tanklock till vilket samma nyckel skall användas som till fordonets tändning. I det senare fallet skall nyckeln endast kunna tas ut ur tanklocket när detta är låst.

5.1.4. Bestämmelser om säkerhet för elektroniska system ▼M16 5.1.4.1. Fordon som är utrustade med en dator för kontroll av utsläpp skall vara försedda med anordningar som förhindrar alla ändringar som inte är tillåtna av tillverkaren. Tillverkaren skall godkänna ändringar om dessa är nödvändiga för diagnos, underhåll, kontroll, montering och reparation. Alla koder som kan programmeras om och driftparametrar skall vara skyddade mot manipulering och ge ett minst lika gott skydd som bestämmelserna i ISO DIS 15031-7 daterad oktober 1998 (SAE J2186, daterad oktober 1996) förutsatt att utbyte av säkerhetsdata sker via de protokoll och den diagnosanslutare som anges i avsnitt 6.5 i tillägg 1 till bilaga XI. Alla kalibreringschips som kan avlägsnas skall sitta i socklar, vara inneslutna i ett förseglat hölje eller vara skyddade av elektroniska algoritmer och inte kunna bytas ut annat än med hjälp av särskilda verktyg och förfaranden. ▼M15 5.1.4.2. Kodade motordriftsparametrar skall inte kunna bytas ut annat än med hjälp av särskilda verktyg och förfaranden (t.ex. datorkomponenter som är fastlödda eller sitter i socklar eller förseglade [eller fastlödda] datorkapslar). 5.1.4.3. När det gäller mekaniska bränsleinsprutningspumpar som är monterade på motorer med kompressionständning skall tillverkarna vidta lämpliga åtgärder för att skydda inställningen för maximal bränsletillförsel från manipulation då fordonet är i bruk. 5.1.4.4. Tillverkarna får hos den myndighet som beviljar typgodkännande ansöka om undantag från något av dessa krav för fordon som sannolikt inte kommer att behöva skydd. De kriterier som denna myndighet skall bedöma när den överväger ett undantag skall bland annat omfatta aktuell tillgång på prestandahöjande chips, fordonets högprestandakapacitet och den sannolika försäljningsvolymen för fordonet. ▼M16 5.1.4.5. Tillverkare som använder kodsystem som kan programmeras (t.ex. Electrical Erasable Programmable Read-Only Memory, EEPROM) skall förhindra otillåten omprogrammering. Tillverkare skall tillämpa förbättrad teknik för att skydda mot manipulation, och skrivskyddsfunktioner som kräver elektronisk tillgång till en fristående dator som underhålls av tillverkaren. Myndigheten kommer att godkänna metoder som ger ett lämpligt skydd mot manipulation.

▼M9

5.2. Tillämpliga prov

Figur I.5.2 visar de prov som krävs för typgodkännande av olika fordon.

▼M15

5.2.1. Fordon som har motorer med styrd tändning skall genomgå följande prov: — Typ I-prov (genomsnittliga utsläpp från avgasrör efter kallstart). — Typ II-prov (kolmonoxidutsläpp vid tomgång). — Typ III-prov (utsläpp av vevhusgaser). — Typ IV-prov (utsläpp genom avdunstning). — Typ V-prov (hållbarheten hos utsläppsbegränsande anordningar). — Typ VI-prov (genomsnittliga utsläpp av kolmonoxid och kolväten från avgasrör efter kallstart vid låg omgivande temperatur). — OBD-prov.

▼M10 —————

▼M19

5.2.2 Fordon utrustade med motorer med styrd tändning och som har gasol eller naturgas som bränsle (ett eller två drivmedel) skall undergå följande prov: Typ I (kontroll av genomsnittligt utsläpp från avgasrör efter kallstart). Typ II (kolmonoxidutsläpp vid tomgång). Typ III (utsläpp av vevhusgaser). Typ IV (utsläpp genom avdunstning), i förekommande fall. Typ V (hållbarhet för föroreningsbegränsande anordningar). Typ VI (kontroll av genomsnittligt utsläpp vid låg omgivningstemperatur av koloxid och kolväte från avgasrör efter kallstart), i förekommande fall. OBD-prov, i förekommande fall.

▼M15

5.2.3. Fordon som har motorer med kompressionständning skall genomgå följande prov: — Typ I-prov (genomsnittliga utsläpp från avgasrör efter kallstart) — Typ V-prov (hållbarheten hos utsläppsbegränsande anordningar) — och, när det är tillämpligt, OBD-prov.

▼M10 —————

▼M9

5.3. Provbeskrivning

5.3.1. Typ I-prov (simulering av genomsnittliga avgasutsläpp efter kallstart). 5.3.1.1. I figur I.5.3 visas förfarandet för typ I-prov. Detta prov skall utföras med alla fordon som anges i avsnitt 1 med en totalvikt på högst 3,5 ton. 5.3.1.2. Fordonet placeras på en chassidynamometer som är utrustad så att belastning och tröghetsmassa kan simuleras. 5.3.1.2.1. ►M10 Ett prov som totalt varar ◄ i 19 minuter och 40 sekunder och som består av två delar, del I och del II genomföras, utan avbrott. Ett avbrott i provtagningen om högst 20 sekunder för att justera provutrustningen kan, med tillverkarens godkännande, göras mellan slutet av del I och början av del 2. ▼M14 5.3.1.2.1.1. Fordon som drivs med gasol eller naturgas skall genomgå typ I-provet med avseende på variationer i gasolens och naturgasens sammansättning enligt beskrivningen i bilaga XII. Fordon som kan drivas antingen med bensin eller med gasol eller naturgas skall genomgå typ I-provet för båda bränsletyperna varvid provet för fordon som drivs med gasol eller naturgas måste utföras med avseende på variationer i sammansättningen av gasolen eller naturgasen enligt beskrivningen i bilaga XII. 5.3.1.2.1.2. Oaktat kravet i punkt 5.3.1.2.1.1 ovan betraktas fordon som kan drivas med både bensin och med ett gasformigt bränsle, där bensinsystemet är monterat endast för nödsituationer eller för start och där tanken inte rymmer mer än 15 liter bensin med avseende på typ I-provet, som fordon som kan köras endast på ett gasformigt bränsle. ▼M9 5.3.1.2.2. Del 1 av provet utgörs av fyra enkla tätortskörcykler. Varje körcykel omfattar femton provsteg (tomgång, acceleration, konstant hastighet, deceleration, etc.). 5.3.1.2.3. Del 2 av provet utgörs av en körcykel utanför tätort. Cykeln omfattar 13 provsteg (tomgång, acceleration, konstant hastighet, deceleration, etc.). ▼M15



Figur I.5.2 Olika möjligheter för typgodkännande och utvidgning av typgodkännande Typgodkännandeprov: Fordon med styrd tändning i kategori M och N Fordon med kompressionständning i kategori M1 och N1 Fordon för bensindrift Fordon för två drivmedel Fordon för ett drivmedel Typ I Ja (maximal vikt ≤ 3,5 t) Ja (prov med båda bränsletyperna) (maximal vikt ≤ 3,5 t) Ja (maximal vikt ≤ 3,5 t) Ja (maximal vikt ≤ 3,5 t) Typ II Ja Ja (prov med båda bränsletyperna) Ja – Typ III Ja Ja (prov endast med bensin) Ja – Typ IV Ja (maximal vikt ≤ 3,5 t) Ja (prov endast med bensin) (maximal vikt ≤ 3,5 t) – – Typ V Ja (maximal vikt ≤ 3,5 t) Ja (prov endast med bensin) (maximal vikt ≤ 3,5 t) Ja (maximal vikt ≤ 3,5 t) Ja (maximal vikt ≤ 3,5 t) Typ VI Ja (maximal vikt ≤ 3,5 t) Ja (maximal vikt ≤ 3,5 t) (prov endast med bensin) – – Utvidgning Avsnitt 6 Avsnitt 6 Avsnitt 6 Avsnitt 6: M2 och N2 med referensvikt ≤ 2 840 kg (1) Omborddiagnossystem Ja, enligt avsnitt 8.1.1 eller 8.4 Ja, enligt avsnitt 8.1.2 eller 8.4 Ja, enligt avsnitt 8.1.2 eller 8.4 Ja, enligt avsnitt 8.2, 8.3 eller 8.4 (1) Kommissionen skall ytterligare studera frågan om utvidgning av typgodkännandeprovet till att gälla fordon av kategori M2 och N2 med en referensvikt som inte överstiger 2 840 kg och lämna förslag senast 2004 i enlighet med det förfarande som anges i artikel 13 i direktiv 70/156/EEG, på åtgärder som kan tillämpas under 2005. ▼M10 ————— ▼M9 5.3.1.2.5. Under provet späds avgaserna ut och ett proportionellt prov samlas upp i en eller flera provsäckar. Utspädning, provtagning och analys av fordonets avgaser utförs enligt det förfarande som beskrivs nedan och den sammanlagda volymen hos de uppsamlade avgaserna mäts. Inte bara utsläpp av kolmonoxid, kolväten och kväveoxider utan även partikelutsläpp från fordon med motorer med kompressionständning registreras. 5.3.1.3. Provet utförs enligt det förfarande som beskrivs i bilaga 3. Föreskrivna metoder för att samla upp och analysera gaserna samt avskilja och väga partiklar måste tillämpas. 5.3.1.4. ►M12 Enligt kraven i 5.3.1.5 måste proven upprepas tre gånger. ◄ ►M10 Resultaten multipliceras med ◄ med tillämpliga försämringsfaktorer enligt 5.3.5. De resulterande massorna av gasformiga utsläpp och, i fråga om fordon med motorer med kompressionständning, de partiklar som erhålls vid varje prov skall understiga gränsvärdena i följande tabeller: ▼M15



KategoriKlass Referensmassa (RW) (kg) Gränsvärden Kolmonoxid (massa) (CO) Kolväten (massa) (HC) Kräveoxider (massa) (NOx) Kolväten och kväveoxider (sammanlagd massa) (HC + NOx) Partiklar (massa) (1) (PM) L1 (g/km) L2 (g/km) L3 (g/km) L2 + L3 (g/km) L4 (g/km) Bensin Diesel Bensin Diesel Bensin Diesel Bensin Diesel Diesel A (2000) M (2) — samtliga 2,3 0,64 0,20 — 0,15 0,50 — 0,56 0,05 N1 (3) I RW ≤ 1305 2,3 0,64 0,20 — 0,15 0,50 — 0,56 0,05 II 1305 < RW ≤ 1760 4,17 0,80 0,25 — 0,18 0,65 — 0,72 0,07 III 1760 < RW 5,22 0,95 0,29 — 0,21 0,78 — 0,86 0,10 B (2005) M (2) — samtliga 1,0 0,50 0,10 — 0,08 0,25 — 0,30 0,025 N1 (3) I RW ≤ 1305 1,0 0,50 0,10 — 0,08 0,25 — 0,30 0,025 II 1305 < RW ≤ 1760 1,81 0,63 0,13 — 0,10 0,33 — 0,39 0,04 III 1760 < RW 2,27 0,74 0,16 — 0,11 0,39 — 0,46 0,06 (1) För motorer med kompressionständning. (2) Med undantag av fordon vars största massa överstiger 2 500 kg. (3) Samt de fordon i kategori M som anges i fotnot 2. ▼M13



Fordonskategori Gränsvärden Kategori Klass Referensmassa RW (kg) Massa kolmonoxid L1 (g/km) Sammanlagd massa kolväten och kväveoxider L2 (g/km) Massa partiklar L3 (g/km) Bensin Diesel Bensin Diesel (1) Diesel (1) M (2) — alla 2,2 1,0 0,5 0,7 0,08 N1 (3) I RM ≤ 1 250 2,2 1,0 0,5 0,7 0,08 II 1 250 < RM ≤ 1 700 4,0 1,25 0,6 1,0 0,12 III 1 700 < RM 5,0 1,5 0,7 1,2 0,17 (1) För fordon utrustade med dieselmotor av direktinsprutningstyp gäller följande L (2) Utom — fordon som är konstruerade för fler än sex passagerare inklusive föraren, och — fordon vars största massa överstiger 2 500 kg. (3) Och fordon i kategori M som avses i not (2). ▼M9 5.3.1.4.1. Trots vad som sägs i 5.3.1.4 får för varje förorening eller kombination av föroreningar ett av de tre erhållna värdena överskrida det föreskrivna gränsvärdet med högst 10 %, om det aritmetiska medelvärdet av de tre resultaten understiger detta gränsvärde. Om gränsvärdena överskrids för mer än en förorening saknar det betydelse om detta inträffar under samma prov eller i olika prov ►M12 ◄ . ▼M12 ————— ▼M14 5.3.1.4.2. När testerna utförs med gasformiga bränslen skall mängden gasformiga utsläpp vara mindre än gränserna för fordon med bensinmotorer i tabellen ovan. ▼M9 5.3.1.5. Det antal prov som anges i 5.3.1.4 kan minskas enligt vad som föreskrivs i det följande, varvid V1 är resultatet av det första provet och V2 resultatet av det andra provet avseende varje förorening eller kombination av två föroreningar som omfattas av kraven. 5.3.1.5.1. Endast ett prov utförs, om resultatet avseende varje förorening eller kombination av två föroreningar som omfattas av kraven uppgår till högst 0,70 L (dvs. V1 ≤ 0,70 L). 5.3.1.5.2. Om villkoret enligt 5.3.1.5.1 inte uppfylls, utförs endast två prov om följande villkor är uppfyllda anseende varje förorening eller kombination av två föroreningar som omfattas av kraven: V1 ≤ 0,85 L och V1 + V2 ≤ 1,70 L och V2 ≤ L.

5.3.2. Typ II-prov (prov av kolmonoxidutsläpp vid tomgång) 5.3.2.1. ▼M10 Provet utförs med fordon som drivs med Otto-motorer för vilka provet som anges i punkt 5.3.1 inte gäller. ▼M14 5.3.2.1.1. Fordon som kan drivas antingen med bensin eller med gasol eller naturgas skall genomgå typ II-provet för båda bränsletyperna. 5.3.2.1.2. Oaktat kraven i punkt 5.3.2.1.1 ovan betraktas fordon som kan drivas med både bensin och med ett gasformigt bränsle, där bensinsystemet är monterat endast för nödsituationer eller för start och där tanken inte rymmer mer än 15 liter bensin med avseende på typ II-provet, som fordon som kan köras endast på ett gasformigt bränsle. ▼M10 5.3.2.2. Vid prov enligt bilaga 4 får volymen kolmonoxid i avgaserna då motorn går på tomgång inte överstiga 3,5 % vid den inställning som anges av tillverkaren och får inte överstiga 4,5 % inom det justeringsområde som anges i samma bilaga. ▼M9

5.3.3. Typ III-prov (kontroll av utsläpp av vevhusgaser) 5.3.3.1. Detta prov skall utföras med alla fordon som anges i avsnitt 1 utom fordon med motorer med kompressionständning. ▼M14 5.3.3.1.1. Fordon som kan drivas antingen med bensin eller med gasol eller naturgas skall genomgå typ III-provet endast för bensin. 5.3.3.1.2. Oaktat kraven i punkt 5.3.3.1.1 ovan betraktas fordon som kan tankas med både bensin och med ett gasformigt bränsle, där bensinsystemet är monterat endast för nödsituationer eller för start och där tanken inte rymmer mer än 15 liter bensin med avseende på typ III-provet, som fordon som kan köras endast på ett gasformigt bränsle. ▼M9 5.3.3.2. När motorn provas i enlighet med bilaga 5 får vevhusventilationen inte medföra några utsläpp av vevhusgaser till omgivningen.

5.3.4. Typ IV-prov (bestämning av utsläpp genom avdunstning) 5.3.4.1. ▼M10 Provet skall utföras med alla fordon ►M14 som har en förbränningsmotor med kompressionständning och fordonen drivs med gasol eller naturgas. ◄ ▼M14 5.3.4.1.1. Fordon som kan drivas antingen med bensin eller med gasol eller naturgas skall genomgå typ IV-provet endast för bensin. ▼M9 5.3.4.2. Vid prov enligt bilaga 6 skall utsläppen genom avdunstning understiga 2 g/prov.

▼M15

5.3.5 ►M18 ◄ . Typ VI-prov (kontroll av genomsnittliga utsläpp av kolmonoxid och kolväten från avgasrör efter kallstart vid låg temperatur). ▼M18 5.3.5.1. Provet måste utföras på alla fordon i kategori M1 och N1 som är utrustade med motorer med styrd tändning, förutom fordon som drivs enbart med ett gasformigt bränsle (gasol eller naturgas). Fordon som kan drivas med både bensin och ett gasformigt bränsle, men där bensindriften endast skall användas i nödfall och vid start, och som har en bensintank som rymmer högst 15 liter bränsle, skall vid typ VI-provet anses som fordon som enbart kan drivas med gas. Fordon som kan drivas med bensin och antingen gasol eller naturgas skall i typ VI-provet endast provas med bensin. Detta avsnitt gäller alla nya typer av fordon i kategori M1 och kategori N1, klass I, förutom fordon som är avsedda för fler än sex passagerare och fordon vars maximala vikt överstiger 2 500 kg ( 7 ). Från och med den 1 januari 2003 gäller detta avsnitt alla nya typer av fordon i kategori N1 klass II och III, nya fordonsklasser i kategori M1 som är avsedda för fler än sex passagerare och nya fordonsklasser i kategori M1 vars maximala vikt överstiger 2 500 kg och upp till och inkluderande 3 500 kg. ▼M15

5.3.5.1.1. Fordonet skall placeras på en dynamometerbänk som är utrustad för simulering av belastning och tröghet.

5.3.5.1.2. Provet består av de fyra grundläggande tätortskörcyklerna i del 1 av typ I-provet. Del 1 av provet beskrivs i tillägg 1 till bilaga III och illustreras i figurerna III.1.1 och III.1.2 i tillägget. Provet vid låg temperatur, som pågår under totalt 780 sekunder, skall utföras utan avbrott och påbörjas när motorn startar.

5.3.5.1.3. Provet vid låg temperatur skall utföras vid en omgivande temperatur av 266 K (-7°C). Innan provet utförs skall provfordonen konditioneras på ett enhetligt sätt för att säkerställa att provresultaten kan upprepas. Konditioneringen och övriga provförfaranden skall utföras på det sätt som beskrivs i bilaga VII.

5.3.5.1.4. Under provet skall avgaserna spädas ut och ett proportionellt prov samlas upp. Avgaserna från provfordonet skall förtunnas, samlas upp och analyseras enligt det förfarande som beskrivs i bilaga VII och den totala volymen av de utspädda avgaserna skall mätas. De utspädda avgaserna skall analyseras med avseende på mängden kolmonoxid och kolväten.

5.3.5.2. Om inte annat krävs enligt avsnitten 5.3.5.2.2 och 5.3.5.3 skall provet utföras tre gånger. Kolmonoxid- och kolväteutsläppens massa skall understiga de gränsvärden som anges i följande tabell: ▼M18



Provtemperatur 266 K (– 7 °C) Kategori Klass Kolmonoxid (vikt) (CO) L1 (g/km) Kolväten (vikt) (HC) L2 (g/km) M1 (1) — 15 1,8 N1 I 15 1,8 N1 (2) II 24 2,7 III 30 3,2 (1) Förutom fordon som är avsedda för fler än sex passagerare och fordon vars maximala vikt överstiger 2 500 kg. (2) Och de fordon i kategori M, som anges i fotnot 1. ▼M15

5.3.5.2.1. Om inte annat krävs enligt avsnitt 5.3.5.2 får för varje förorenande ämne högst ett av de tre resultat som har erhållits överstiga det angivna gränsvärdet med mer än 10 %, förutsatt att det aritmetiska medelvärdet av de tre resultaten ligger under det angivna gränsvärdet. Om de angivna gränsvärdena överskrids för mer än ett av de förorenande ämnena saknar det betydelse om detta inträffar under samma prov eller under olika prov.

5.3.5.2.2. Det antal prov som anges i avsnitt 5.3.5.2 får på tillverkarens begäran ökas till tio, förutsatt att det aritmetiska medelvärdet av de första tre resultaten ligger mellan 100 och 110% av gränsvärdet. I så fall skall det krävas endast att det aritmetiska medelvärdet av samtliga tio resultat ligger under gränsvärdet.

5.3.5.3. Det antal prov som anges i avsnitt 5.3.5.2 får minskas i enlighet med avsnitten 5.3.5.3.1 och 5.3.5.3.2.

5.3.5.3.1. Endast ett prov skall utföras om resultatet av det första provet är mindre än eller lika med 0,70 L för varje förorenade ämne.

5.3.5.3.2. Om kravet enligt avsnitt 5.3.5.3.1 inte är uppfyllt skall endast två prov utföras för varje förorenande ämne om resultatet av det första provet understiger eller är lika med 0,85 L för varje förorenande ämne, summan av de första två resultaten understiger eller är lika med 1,70 L och resultatet av det andra provet understiger eller är lika med L. (V1 ≤ 0,85 L och V1 + V2 ≤ 1,70 L och V2 ≤ L)

▼M9

►M15 5.3.6. ◄ Typ V-prov (hållbarhet hos utsläppsbegränsande anordningar) ►M15 5.3.6.1. ◄ ►M10 Provet skall utföras med alla fordon som anges i avsnitt 1 för vilka provet som anges i 5.3.1 gäller. ◄ Provet avser hållbarheten under en körsträcka på 80 000 km och körs på provbana, väg eller chassidynamometer i enlighet med det körschema som anges i bilaga 7. ▼M14 ►M15 5.3.6.1.1. ◄ Fordon som kan drivas antingen med bensin eller med gasol eller naturgas skall genomgå typ V-provet endast för bensin. ▼M9 ►M15 5.3.6.2. ◄ Trots vad som sägs i ►M15 5.3.6.1. ◄ kan en tillverkare välja att använda försämringsfaktorerna i följande tabell i stället för provet enligt ►M15 5.3.6.1.1. ◄ . ▼M12 Figur I.5.3 Flödesdiagram för typgodkännande typ I (se avsnitt 5.3.1) ▼M15



Motorkategori Försämringsfaktorer CO HC NOx HC + NOx (1) Partiklar Motor med styrd tändning 1,2 1,2 1,2 — — Motor med kompressionständning 1,1 — 1,0 1,0 1,2 (1) För fordon med motorer med kompressionständning. ▼M9 Om tillverkaren begär det, får den tekniska tjänsten utföra typ I-provet med användning av försämringsfaktorerna i ovanstående tabell innan typ V-provet genomförs. När typ V-provet har genomförts, får den tekniska tjänsten justera resultaten för typgodkännande som anges enligt bilaga 9 genom att ersätta försämringsfaktorerna i ovanstående tabell med de faktorer som uppmätts under typ V-provet. ▼M15 5.3.6.3. Försämringsfaktorerna skall bestämmas antingen genom förfarandet i avsnitt 5.3.6.1 eller utifrån värdena i tabellen i avsnitt 5.3.6.2. Försämringsfaktorerna skall användas för att fastställa överensstämmelse med kraven i avsnitt 5.3.1.4.

▼M15

5.3.7. Utsläppsdata som krävs för trafiksäkerhetsprovning. 5.3.7.1. Detta krav gäller för alla fordon som har motor med styrd tändning och för vilka det ansöks om godkännande enligt detta direktiv. 5.3.7.2. Vid prov i enlighet med bilaga IV (typ II-prov) vid normal tomgång — skall kolmonoxidhalten av volymen avgasutsläpp registreras, — skall motorhastigheten under provet registreras, inbegripet eventuella toleranser. 5.3.7.3. Vid prov vid hög tomgångshastighet (dvs. > 2000 varv per minut) — skall kolmonoxidhalten i volymen avgasutsläpp registreras, — skall lambda-värdet ( 8 ) registreras, — skall motorhastigheten under provet registreras, inbegripet eventuella toleranser. 5.3.7.4. Temperaturen på motoroljan under provet skall mätas och registreras. 5.3.7.5. Tabellen i avsnitt 1.9 i tillägget till bilaga X skall kompletteras. 5.3.7.6. Tillverkaren skall bekräfta korrektheten av det lambda-värde som enligt avsnitt 5.3.7.3 registreras vid typgodkännandet som respresentativt för typfordon som tillverkas inom 24 månader från det att den tekniska servicen beviljat typgodkännande. En bedömning skall genomföras på grundval av undersökningar och analyser av fordon ur tillverkningen.

▼M19

5.3.8 Ersättningskatalysatorer och originalersättningskatalysatorer 5.3.8.1 Ersättningskatalysatorer som är avsedda för typgodkända fordon skall provas i enlighet med bilaga XIII. 5.3.8.2 Originalersättningskatalysatorer av en typ som omfattas av punkt 1.10 i tillägget till bilaga X som är avsedda för fordon till vilka det relevanta typgodkännandet hänvisar, behöver inte uppfylla kraven i detta direktiv förutsatt att de uppfyller kraven i punkterna 5.3.8.2.1 och 5.3.8.2.2. 5.3.8.2.1 Märkning Originalersättningskatalysatorer skall vara märkta med information om följande: 5.3.8.2.1.1 Fordonstillverkarens namn eller varumärke. 5.3.8.2.1.2 Fabrikat och artikelnummer som identifierar originalersättningskatalysatorn i enlighet med vad som nämns i avsnitt 5.3.8.3. 5.3.8.2.2 Dokumentation Varje originalersättningskatalysator skall åtföljas av information om följande: 5.3.8.2.2.1 Fordonstillverkarens namn eller varumärke. 5.3.8.2.2.2 Märke och delnummer som identifierar originalersättningskatalysatorn i enlighet med vad som nämns i avsnitt 5.3.8.3. 5.3.8.2.2.3 Fordon som originalersättningskatalysatorn enligt punkt 1.10 i tillägget till bilaga X är godkänd för och, i förekommande fall, en märkning som visar om ersättningskatalysatorn passar för att monteras på fordon som är utrustat med OBD-system. 5.3.8.2.2.4 Monteringsanvisningar, där så erfordras. 5.3.8.2.2.5 Denna information skall lämnas — antingen som ett lösblad som medföljer originalersättningskatalysatorn, — på förpackningen som ersättningskatalysatorn säljs i, eller — på annat ändamålsenligt sätt. Under alla omständigheter måste informationen finnas tillgänglig i produktkatalogen som distribueras till försäljningsställena av fordonstillverkaren. 5.3.8.3 Fordonstillverkaren skall till ansvarig teknisk tjänst och/eller typgodkännandemyndighet i elektronisk form överlämna sådan information som behövs för att skapa en koppling mellan delarnas nummer och typgodkännandedokumentationen. Denna information skall omfatta följande: — Fordonets fabrikat och typ. — Märke och typ av originalersättningskatalysator. — Artikelnummer för originalersättningskatalysator. — Typgodkännandenummer för berörd fordonstyp.

▼M12

6. TYPÄNDRINGAR OCH ÄNDRINGAR AV GODKÄNNANDEN

Vid ändringar av den godkända typmodellen enligt detta direktiv skall bestämmelserna i artikel 5 i direktiv 70/156/EEG och, om tillämpligt, följande särskilda bestämmelser gälla:

▼M15

6.1. Utvidgat godkännande när det gäller avgasutsläpp (typ I-, typ II-, och typ VI-prov)

▼M10

6.1.1. Fordonstyper med olika referensmassa

Ett godkännande får endast utvidgas till fordonstyper vilkas referensmassa kräver användning av ekvivalent tröghetsmassa som är närmast större eller som är mindre.

▼M12

6.1.1.1. Godkännande av en fordonstyp får endast utvidgas att gälla fordonstyper vilkas referensvikt är sådan att den ekvivalenta tröghetsmassa som skall användas är de närmaste två större eller vilken som helst av den mindre.

▼M10

6.1.1.2. Vad avser fordon i kategori N1 och fordon i kategori M som anges i not(2) i avsnitt 5.3.1.4 om referensmassan för den fordonstyp för vilken utvidgat godkännande söks är sådan att ett svänghjul måste användas med en ekvivalent tröghetsmassa som är mindre än den som används för den fordonstyp som redan godkänts, beviljas utvidgat typgodkännande om massan föroreningar från det fordon som redan godkänts inte överstiger de gränsvärden som gäller för det fordon för vilket utvidgat godkännande söks

▼M9

6.1.2. Fordonstyper med olika utväxlingsförhållanden

Ett godkännande som beviljats för en fordonstyp får om följande villkor är uppfyllda utvidgas till att gälla fordonstyper som endast i fråga om utväxlingsförhållanden skiljer sig från den typ som godkänts.

►M15 6.1.2.1. För varje utväxlingsförhållande som använts i typ I- och typ VI-provet ◄ är det nödvändigt att bestämma förhållandet: där V1 är hastigheten hos det typgodkända fordonet och V2 är hastigheten hos det fordon för vilket utvidgat godkännande begärs vid motorvarvtalet 1 000 r/min.

►M15 6.1.2.2. För varje utväxlingsförhållande som använts i typ I- och typ VI-provetllande, beviljas utvidgat godkännande utan att typ I-proven behöver upprepas.

6.1.2.3. Om E > 8% för minst ett utväxlingsförhållande och E ≤ 13% för varje utväxlingsförhållande skall typ I- och typ VI-proven upprepas ◄ , men de får utföras i ett laboratorium som väljs av tillverkaren, ►M12 förutsatt att godkännande ges av den tekniska tjänsten ◄ . Rapporten från proven skall sändas till den tekniska tjänst som ansvarar för typgodkännandeproven.

6.1.3. Fordonstyper med olika referensvikt och olika utväxlingsförhållanden

Ett godkännande som utfärdats för en fordonstyp får utvidgas till att gälla fordonstyper som skiljer sig från den godkända endast i fråga om referensvikt och utväxlingsförhållanden, om samtliga villkor i 6.1.1 och 6.1.2 är uppfyllda.

6.1.4. Anmärkning

Om en fordonstyp har godkänts i enlighet med 6.1.1 — 6.1.3 får inte godkännandet utvidgas till att gälla andra fordonstyper.

6.2. Utsläpp genom avdunstning (typ IV-prov)

6.2.1. Ett godkännande som utfärdats för en fordonstyp som är utrustad med anordningar för att begränsa utsläpp genom avdunstning får utvidgas om följande villkor är uppfyllda: 6.2.1.1. Den grundläggande principen för bränsle/luftdosering (t. ex. enkelpunktsinsprutning, förgasare) skall vara densamma. 6.2.1.2. Bränsletankens form och materialet i bränsletank och bränsleslangar skall vara identiska. Den mest avvikande modellen i fordonsfamiljen med avseende på slangdiameter och ungefärlig slanglängd skall provas. Huruvida icke identiska ång/vätskeseparatorer skall godtas avgörs av den tekniska tjänst som svarar för typgodkännandeproven. Bränsletankens volym skall inte avvika med mer än ± 10 %. Inställningen hos tankens avluftningsventil skall vara identisk. 6.2.1.3. Metoden för lagring av bränsleånga skall vara identisk, dvs. fällans form och volym, lagringsmediet, luftrenare (om den används för att begränsa utsläpp genom avdunstning) etc. 6.2.1.4. Volymen hos förgasarens flottörhus får avvika med högst 10 milliliter. 6.2.1.5. Metoden för att återvinna den lagrade ångan skall vara densamma (t. ex. luftflöde, startpunkt eller återvunnen volym under provcykeln). 6.2.1.6. Metoden för tätning och ventilering av bränsledoseringssystemet skall vara identisk.

6.2.2. Kompletterande anmärkningar: i) olika motorstorlekar är tillåtna, ii) olika motoreffekter är tillåtna, iii) automatiska och manuella växellådor samt två- och fyrhjulsdrift är tillåtna, iv) olika karosstyper är tillåtna, v) olika hjul- och däckstorlekar är tillåtna.

6.3. Hållbarheten hos utsläppsbegränsande anordningar (typ V-prov)

6.3.1. Ett typgodkännande som utfärdats för en fordonstyp får utvidgas till att gälla andra fordonstyper, vilka med avseende på motorn och de utsläppsbegränsande anordningarna är identiska med det fordon som redan har godkänts. Således skall fordon som i de avseenden som anges i det följande är identiska eller inte avviker utöver vad som särskilt anges anses ha samma kombination av motor och utsläppsbegränsande anordningar. 6.3.1.1. Motor: — antal cylindrar, — cylindervolym (± 15 %), — cylinderblockets utformning, — antal ventiler, — bränslesystem, — typ av kylsystem, — förbränningsprocess, ▼M12 — centrumlinjen av cylinderns inre diameter till centrumdimensioner. ▼M9 6.3.1.2. Avgasreningssystem: — Katalysatorer: — — antal katalysatorer och delar, ▼M12 — katalysatorns storlek och form (monolitvolym ± 10 %), ▼M9 — typ av katalytisk reaktion (oxiderande, trevägs-, osv.), — ädelmetallinnehåll (identiskt eller större), — andel ädelmetall (± 15 %), — substrat (struktur och material), — celltäthet, — typ av hölje för katalysatorn/katalysatorerna, — katalysatorernas placering (placering i avgassystemet som inte medför högre temperaturvariationer än 50 K vid katalysatorns inlopp). ►M12 Denna temperaturvariation skall kontrolleras under stabila förhållanden vid en hastighet av 120 km/tim och med belastningsinställing för typ I-prov. ◄ — Sekundär lufttillförsel: — — med eller utan, — typ (pulsair, luftpumpar, osv.). — EGR: — — med eller utan. ▼M12 6.3.1.3. Tröghetskategori: de två tröghetskategorier som är närmast större och alla mindre tröghetskategorier. ▼M9 6.3.1.4. Hållbarhetsprovet kan utföras med ett fordon som i fråga om kaross, växellåda (automatisk eller manuell) samt hjul- eller däckstorlek skiljer sig från det fordon för vilket typgodkännande begärs.

▼M15

6.4. OBD-system

6.4.1. Ett godkännande som har beviljats för en fordonstyp med avseende på OBD-system får utvidgas till olika fordonstyper som tillhör samma fordons/OBD-familj enligt beskrivningen i tillägg 2 till bilaga XI. Systemet för utsläppsbegränsning skall vara identiskt med systemet i det fordon som redan har godkänts och överensstämmelse med den beskrivning av OBD-familjen som ges i tillägg 2 till bilaga XI, oberoende av följande fordonsegenkaper: — Motortillbehör. — Däck. — Ekvivalent tröghetsmassa. — Kylsystem. — Totalt utväxlingsförhållande. — Kraftöverföringstyp. — Karosserityp.

▼M11

7. PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

7.1. ▼M15 Åtgärder för att säkerställa produktionsöverensstämmelse skall vidtas i enlighet med bestämmelserna i artikel 10 i direktiv 70/156/EEG, senast ändrat genom direktiv 96/27/EEG (typgodkännande för hela fordonet). Enligt denna artikel åläggs tillverkaren ansvaret för att vidta åtgärder för att säkerställa produktionens överensstämmelse med den godkända typen. Produktionsöverensstämmelse skall kontrolleras på grundval av beskrivningen i det typgodkännandeintyg som finns i bilaga X till detta direktiv. I allmänhet skall produktionsöverensstämmelse med avseende på begränsning av utsläpp från avgasrör och utsläpp genom avdunstning från fordonet kontrolleras på grundval av beskrivningen i det typgodkännandeintyg som finns i bilaga X samt vid behov samtliga eller några av testerna av typ I, II, III och IV som beskrivs i avsnitt 5.2.

När det gäller typgodkännanden som har beviljats med avseende på utsläpp skall dessa åtgärder också kunna bekräfta att de utsläppsbegränsande anordningarna är funktionsdugliga under fordonens normala livslängd vid normal användning (överensstämmelse hos fordon i bruk som underhålls och används på korrekt sätt). Med avseende på detta direktiv skall dessa åtgärder kontrolleras under en period av högst fem år, eller tills fordonet har körts 80 000 km, beroende på vilket som inträffar först, och från och med den 1 januari 2005 under en period av högst fem år eller 100 000 km, beroende på vilket som inträffar först.

▼M19

7.1.1 Typgodkännandemyndigheten kontrollerar överensstämmelsen hos fordon i bruk på grundval av alla relevanta uppgifter från tillverkaren, i enlighet med förfaranden liknande dem som anges i artikel 10.1 och 10.2 i direktiv 70/156/EEG samt i punkterna 1 och 2 i bilaga X till det direktivet. Figurerna I.8 och I.9 i tillägg 4 till denna bilaga illustrerar förfarandet för kontroll av överensstämmelse hos fordon i bruk. 7.1.1.1 Parametrar som definierar fordonsfamiljen i bruk Familjen i bruk kan definieras med hjälp av några grundläggande konstruktionsparametrar som måste vara gemensamma för alla fordon i familjen. Således kan de fordonstyper som har samma, eller inom angivna toleranser, parametrar som anges nedan, anses tillhöra samma familj i bruk: — Förbränningsprocess (tvåtakts-, fyrtakts-, wankel-). — Cylinderantal. — Cylindrarnas placering (rak cylinderplacering, V-formation, stjärnmotor, boxermotor, annat). Cylindrarnas lutning eller orientering utgör inte något kriterium). — Typ av bränslematning (t.ex. indirekt eller direkt insprutning). — Typ av kylsystem (luft, vatten, olja). — Lufttillförsel (sugmotor eller överladdning). — Bränsle som motorn är konstruerad för (bensin, diesel, naturgas, gasol, etc.). Fordon som körs på två olika bränslen kan grupperas med dem som körs på ett, om ett av drivmedlen är gemensamt. — Typ av katalysator (trevägskatalysator eller annan). — Typ av partikelfälla (med eller utan). — Avgasrecirkulation (med eller utan). — Motorcylindervolym för den största motorn i familjen minus 30 %. 7.1.1.2 Typgodkännandemyndigheten kommer att kontrollera överensstämmelsen hos fordon i bruk på grundval av information som tillverkaren lämnat. Denna information måste omfatta minst följande: 7.1.1.2.1 Tillverkarens namn och adress. 7.1.1.2.2 Namn, adress, telefonnummer, faxnummer och e-postadress avseende tillverkarens auktoriserade ombud i de områden som omfattas av tillverkarens information. 7.1.1.2.3 Modellnamn avseende de fordon som omfattas av tillverkarens information. 7.1.1.2.4 I tillämpliga fall, förteckningen över fordonstyper som omfattas av tillverkarens information, dvs. familjen i bruk i enlighet med avsnitt 7.1.1.1. 7.1.1.2.5 Koder avseende fordonets identifieringsmärkning (VIN) som gäller för dessa fordonstyper inom familjen i bruk (VIN-prefix). 7.1.1.2.6 Nummer avseende typgodkännanden som gäller för dessa fordonstyper inom familjen i bruk, i tillämpliga fall bland annat nummer avseende utvidgningar och korrigeringar enligt interna meddelanden/återkallanden (konstruktionsändringar). 7.1.1.2.7 Uppgifter om utvidgning av sådana typgodkännanden och korrigeringar enligt interna meddelanden/återkallanden avseende de fordon som omfattas av tillverkarens information (om typgodkännandemyndigheten så begärt). 7.1.1.2.8 Den tidsperiod inom vilken tillverkarens information samlats in. 7.1.1.2.9 Den tillverkningsperiod som omfattas av tillverkarens information (t.ex. ”fordon som tillverkats under kalenderåret 2001”). 7.1.1.2.10 Tillverkarens förfarande för kontroll av överensstämmelse hos fordon i bruk. 7.1.1.2.10.1 Metod för lokalisering av fordon. 7.1.1.2.10.2 Kriterier för att välja ut och underkänna fordon. 7.1.1.2.10.3 Provningstyper och -förfaranden som används för programmet. 7.1.1.2.10.4 Tillverkarens kriterier för att godta/underkänna familjen i bruk. 7.1.1.2.10.5 Det geografiska område/de geografiska områden där tillverkaren samlat in information. 7.1.1.2.10.6 Stickprovsstorlek och urvalsplan. 7.1.1.2.11 Resultaten från tillverkarens förfarande för kontroll av överensstämmelse av fordon i bruk, bland annat: 7.1.1.2.11.1 Upplysningar om de fordon som programmet omfattar (oavsett om provning utförts eller inte). Upplysningarna skall omfatta följande: — Modellnamn. — Fordonets identifieringsmärkning (VIN). — Fordonets registreringsnummer. — Tillverkningsdatum. — Område där det används (om detta är känt). — Monterade däck. 7.1.1.2.11.2 Skälen för att underkänna ett fordon för stickprovet. 7.1.1.2.11.3 Tidigare service av varje fordon i stickprovet (även eventuella konstruktionsändringar). 7.1.1.2.11.4 Tidigare reparationer av varje fordon i stickprovet (om detta är känt). 7.1.1.2.11.5 Provningsdata, bl.a. följande: — Provningsdatum. — Provningsställe. — Fordonets vägmätarställning. — Specifikationer för provbränsle (t.ex. referensbränsle eller marknadsbränsle). — Provningsvillkor (temperatur, fuktighet, dynamometerns svängmassa). — Dynamometerinställning (t.ex. effektinställning). — Provningsresultat (från minst tre olika fordon per familj). 7.1.1.2.12 Uppgifter om felindikationer från OBD-systemet.

7.1.2 Information som tillverkaren samlat in måste vara tillräckligt omfattande för att göra det möjligt att göra prestandamätning på fordon i bruk under normala användningsförhållanden som anges i avsnitt 7.1 och på ett sätt som är representativt för tillverkarens geografiska spridning. Inom ramen för detta direktiv är tillverkaren inte skyldig att kontrollera överensstämmelsen hos fordon i bruk för en viss fordonstyp om han tillfredsställande kan visa typgodkännandemyndigheten att den årliga försäljningen av denna fordonstyp understiger 5 000 stycken per år i gemenskapen.

►M15 7.1.3. ◄ ▼M12 Om ett typ I-prov skall utföras och ett fordons typgodkännande har en eller flera utvidgningar, skall proven endera utföras på ett fordon som beskrivs i det första informationspaketet eller på det fordon beskrivet i det informationspaket som gäller den aktuella utvidgningen. ▼M11 ►M15 7.1.3.1. ◄ Kontroll av fordonets överensstämmelse vid typ 1-prov. När myndigheterna har gjort sitt val, får tillverkaren inte göra några ändringar på de utvalda fordonen. ►M15 7.1.3.1.1. ◄ Tre slumpmässigt utvalda fordon ur serien provas så som beskrivs i punkt 5.3.1 i denna bilaga. Försämringsfaktorerna används på samma sätt. Gränsvärdena ges i punkt 5.3.1.4 i denna bilaga. ►M15 7.1.3.1.2. ◄ Om myndigheterna godtar den produktionsstandardavvikelse som tillverkaren har uppgivit i enlighet med bilaga 10 till direktiv 70/156/EEG, genomförs provningarna i enlighet med Tillägg 1 till denna bilaga. Om myndigheterna inte godtar den produktionsstandardavvikelse som tillverkaren har uppgivit i enlighet med bilaga 10 till direktiv 70/156/EEG, genomförs proven i enlighet med Tillägg 2 till denna bilaga. ►M15 7.1.3.1.3. ◄ På grundval av en provning av fordonen som genomförs med hjälp av stickprov anses en produktionsserie vara i överensstämmelse respektive inte i överensstämmelse, när alla föroreningars värden godkänts respektive en förorenings värden underkänts, i enlighet med provningskriterierna i respektive tillägg. Om det uppnås godkännande för en förorening, ändras detta resultat inte av andra prov som genomförs för andra föroreningar. Om det inte uppnås godkännande för samtliga föroreningar, och det inte sker ett underkännande för en förorening, genomförs ett prov med ett annat fordon (se figur 1.7). ►M15 7.1.3.2. ◄ Trots kraven i punkt 3.1.1 i bilaga 3 genomförs proven på fordon som ännu inte har använts i trafik. ►M15 7.1.3.2.1. ◄ På tillverkarens anmodan kan proven emellertid genomföras på fordon som har kört — högst 3 000 km, om fordonets motor har styrd tändning, — högst 15 000 km, om fordonet har dieselmotor. I så fall sköts inkörningen av fordonet av tillverkaren, som inte får genomföra några ändringar på fordonen. Figur 1.7 ►M15 7.1.3.2.2. ◄ Om tillverkaren önskar köra in fordonen, (”x” km, där x ≤ 3 000 km, om fordonets motor har styrd tändning, och x ≤ 15 000 km, om fordonet har dieselmotor), skall beräkningen ske på följande sätt: — Utsläppen av föroreningar (typ 1) mäts vid noll och vid ”x” km på det först provade fordonet. — Utsläppens utvecklingskoefficient mellan noll och ”x” km beräknas för var och en av föroreningarna: — Koefficienten kan vara under 1. — Övriga fordons körs inte in, utan deras utsläpp vid noll km omräknas med hjälp av utvecklingskoefficienten. — I så fall används följande värden: — — Värdena vid ”x” km för det första fordonet. — Värdena vid noll km multiplicerat med utvecklingskoefficienten för övriga fordon. ►M15 7.1.3.2.3. ◄ Alla dessa prov kan genomföras med kommersiellt tillgängligt bränsle. De i bilaga 8 beskrivna referensbränslena kan dock användas på tillverkarens begäran.

►M15 7.1.4. ◄ Om det skall företas ett typ 3-prov skall det genomföras med alla de fordon som är utvalda till typ 1-prov av produktionsöverensstämmelse ( ►M15 7.1.3.1.1 ◄ ). Villkoren i punkt 5.3.3.2 skall uppfyllas.

►M15 7.1.5. ◄ Om typ 4-prov skall genomföras, tillämpas punkt 7 i bilaga 6.

▼M15

7.1.6. Om OBD-systemets funktion skall kontrolleras skall det göras på följande sätt: 7.1.6.1. När typgodkännandemyndigheten bedömer att produktionskvaliteten är otillfredsställande skall ett slumpmässigt utvalt fordon ur serien genomgå de prov som beskrivs i tillägg 1 till bilaga XI. 7.1.6.2. Produktionsöverensstämmelse skall anses föreligga om fordonet uppfyller kraven för de prov som beskrivs i tillägg 1 till bilaga XI. 7.1.6.3. Om det utvalda fordonet ur serien inte uppfyller kraven i avsnitt 7.1.6.1 skall ytterligare fyra slumpmässigt utvalda fordon ur serien genomgå de prov som beskrivs i tillägg 1 till bilaga XI. Proven får utföras på fordon som har körts in högst 15 000 km. 7.1.6.4. Produktionsöverensstämmelse skall anses föreligga om minst tre av fordonen uppfyller kraven för de prov som beskrivs i tillägg 1 till bilaga XI.

▼M19

7.1.7 På grundval av den kontroll som avses i avsnitt 7.1.1 måste typgodkännandemyndigheten antingen — besluta att överensstämmelsen är tillfredsställande när det gäller en fordonstyp eller fordonsfamilj som tagits i bruk och inte vidta några ytterligare åtgärder, — besluta att de uppgifter som tillverkaren lämnat är otillräckliga för att något beslut skall kunna fattas och begära ytterligare information eller provningsdata från tillverkaren, eller — besluta att överensstämmelsen när det gäller en fordonstyp eller fordonstyper som ingår i en familj i bruk är otillfredsställande och besluta att prova sådana fordon i enlighet med tillägg 3 till denna bilaga. I de fall tillverkaren har tillstånd att inte göra en kontroll för en viss fordonstyp i enlighet med avsnitt 7.1.2, får typgodkännandemyndigheten fortfara att låta prova dessa fordonstyper i enlighet med tillägg 3 till denna bilaga.

▼M15

7.1.7.1. Om typ I-prov bedöms vara nödvändiga för att kontrollera att de utsläppsbegränsande anordningarna överensstämmer med kraven på funktion under drift, skall proven utföras enligt ett provförfarande som uppfyller de statistiska kriterier som anges i tillägg 4 till denna bilaga.

7.1.7.2. Typgodkännandemyndigheten skall i samarbete med tillverkaren välja ut ett provparti med fordon som har tillräcklig körsträcka, där det på rimligt sätt är säkerställt att fordonen har använts under normala förhållanden. Tillverkaren skall rådfrågas om valet av fordon i provpartiet samt ges möjlighet att närvara vid kontrollerna av fordonens överensstämmelse.

7.1.7.3. Tillverkaren skall tillåtas att under överinseende av typgodkännandemyndigheten utföra kontroller, även sådana som är av destruktiv karaktär, på fordon med utsläppsnivåer som överstiger gränsvärdena, för att fastställa möjliga orsaker till en försämring som inte kan anses bero på tillverkaren (t.ex. att blyhaltig bensin har använts före provtillfället). Om resultaten av dessa kontroller bekräftar att sådana orsaker föreligger, skall provresultaten inte tas med vid kontrollen av överensstämmelse.

7.1.7.4. Om typgodkännandemyndigheten inte är tillfredsställd med resultaten av proven i enlighet med de kriterier som anges i tillägg 4, skall de åtgärder för överensstämmelse som avses i artikel 11.2 och i bilaga X till direktiv 70/156/EEG utsträckas till att även omfatta fordon i bruk som hör till samma fordonskategori och som löper risk att drabbas av samma brister i enlighet med avsnitt 6 i tillägg 3. Den plan för åtgärder för överensstämmelse som tillverkaren lämnar in skall godkännas av typgodkännandemyndigheten. Tillverkaren är ansvarig för att den godkända planen för åtgärderna genomförs. Typgodkännandemyndigheten skall meddela samtliga medlemsstater sitt beslut inom 30 dagar. Medlemsstaterna kan begära att samma plan för åtgärder för överensstämmelse tillämpas på samtliga fordon av samma typ som är registrerade inom deras territorium.

7.1.7.5. Om en medlemsstat har fastställt att en fordonstyp inte uppfyller de tillämpliga kraven i tillägg 3 till denna bilaga, skall denna medlemsstat snarast meddela detta till den medlemsstat som beviljade det ursprungliga typgodkännandet i enlighet med bestämmelserna i artikel 11.3 i direktiv 70/156/EEG. Sedan skall den behöriga myndigheten i den medlemsstat som beviljade det ursprungliga typgodkännandet, enligt artikel 11.6 i direktiv 70/156/EEG, meddela tillverkaren att en fordonstyp inte uppfyller kraven i dessa bestämmelser samt att tillverkaren förväntats vidta vissa åtgärder. Tillverkaren skall för myndigheten, inom två månader efter denna underrättelse, lägga fram en åtgärdsplan för att avhjälpa bristerna, vilken till innehållet bör motsvara kraven i avsnitt 6.1-6.8 i tillägg 3. Den behöriga myndighet som beviljade det ursprungliga typgodkännandet skall inom två månader samråda med tillverkaren för att uppnå samförstånd om en åtgärdsplan och om genomförande av planen. Om den behöriga myndighet som beviljade det ursprungliga typgodkännandet fastställer att ingen överenskommelse kan nås, skall det förfarande som anges i artikel 11.3 och 11.4 i direktiv 70/156/EEG inledas.

▼M15 —————

▼M15

8. SYSTEM FÖR OMBORDDIAGNOS (OBD-SYSTEM) FÖR MOTORFORDON

▼M17

8.1. Fordon med motorer med styrd tändning

8.1.1. Bensinmotorer

Från och med den 1 januari 2000 för nya fordonstyper och från och med den 1 januari 2001 för alla fordonstyper skall fordon i kategori M1 – utom fordon vilkas största vikt överstiger 2 500 kg – och fordon i kategori N1 klass I utrustas med OBD-system för kontroll av utsläpp i enlighet med bilaga XI.

Från och med den 1 januari 2001 för nya fordonstyper och från och med den 1 januari 2002 för alla fordonstyper skall fordon i kategori N1 klasserna II och III och fordon i kategori M1, vilkas största vikt överstiger 2 500 kg, utrustas med OBD-system för kontroll av utsläpp i enlighet med bilaga XI.

8.1.2. LPG- och naturgasmotorer

Från och med den 1 januari 2003 för nya fordonstyper och från och med den 1 januari 2004 för alla fordonstyper skall fordon i kategori M1 – utom fordon vilkas största vikt överstiger 2 500 kg – och fordon i kategori N1 klass I, som helt eller delvis drivs med antingen LPG eller naturgas, utrustas med OBD-system för kontroll av utsläpp i enlighet med bilaga XI.

Från och med den 1 januari 2006 för nya fordonstyper och från och med den 1 januari 2007 för alla fordonstyper skall fordon i kategori N1 klasserna II och III och fordon i kategori M1, vilkas största vikt överstiger 2 500 kg, som helt eller delvis drivs med antingen LPG eller naturgas, utrustas med OBD-system för kontroll av utsläpp i enlighet med bilaga XI.

▼M16

8.2. Fordon med kompressionständning

Fordon i kategori M1, utom

— fordon som är konstruerade för fler än 6 passagerare inklusive föraren,

— fordon vars största massa överstiger 2 500 kg, skall från och med den 1 januari 2003 för nya typer och från och med 1 januari 2004 för alla typer utrustas med OBD-system för kontroll av utsläpp i enlighet med bilaga XI.

Om nya fordon med motor med kompressionständning, som tas i bruk före detta datum, utrustas med OBD-system, skall bestämmelserna i avsnitten 6.5.3-6.5.3.6 i tillägg 1 till bilaga XI gälla.

8.3. Fordon med kompressionständning undantagna från avsnitt 8.2

Med giltighet från och med den 1 januari 2005 för nya fordonstyper och från och med den 1 januari 2006 för alla fordonstyper skall fordon i kategori M1, som undantas från avsnitt 8.2, utom fordon i kategori M1 med kompressionständning vilkas största massa överstiger 2 500 kg, och fordon i kategori N1 klass 1 med kompressionständning utrustas med OBD-system för kontroll av utsläpp i enlighet med bilaga XI.

Med giltighet från och med den 1 januari 2006 för nya fordonstyper och från och med den 1 januari 2007 för alla fordonstyper skall fordon i kategori N1 klasserna II och III med kompressionständning och fordon i kategori M1 med kompressionständning vilkas största massa överstiger 2 500 kg utrustas med OBD-system för kontroll av utsläpp i enlighet med bilaga XI.

Om fordon med motorer med kompressionständning som tas i bruk före de datum som anges i detta avsnitt utrustas med OBD-system, skall bestämmelserna i avsnitt 6.5.3-6.5.3.6 i tillägg 1 i bilaga XI gälla.

8.4. Fordon i övriga kategorier

Fordon i övriga kategorier eller fordon i kategorierna M1 och N1 vilka inte omfattas av 8.1, 8.2 eller 8.3 får utrustas med OBD-system. I sådana fall skall avsnitt 6.5.3-6.5.3.6 i tillägg 1 till bilaga XI gälla.

▼M11









Tillägg 1

1. I detta tillägg beskrivs det förfarande som skall användas vid kontroll av produktionsöverensstämmelse i samband med typ 1-prov, när tillverkarens produktionsstandardavvikelse är tillfredsställande.

2. Vid en minsta stickprovsstorlek på 3 sätts sannolikheten vid stickprovsförfarandet för att ett parti godkänns, givet en felprocent på 40, till 0,95 (producentens risk = 5 %), medan sannolikheten för att ett parti godkänns, givet en felprocent på 65, är 0,1 (konsumentens risk = 10 %).

3. För var och en av de föroreningar som anges i punkt 5.3.1.4 i bilaga 1 tillämpas följande förfaringssätt (se figur 1.7). L är den naturliga logaritmen till gränsvärdet för föroreningen. xi är den naturliga logaritmen till de uppmätta värdena för stickprovets fordon nr i. s är en skattning av produktionsstandardavvikelsen (efter bestämning av den naturliga logaritmen till de uppmätta värdena). n är det aktuella antalet stickprov.

4. Provutfallet för stickprovet beräknas genom att summan av standardavvikelserna bestäms i förhållande till gränsvärdet med hjälp av definitionen

5. Därpå gäller följande: — Om provutfallet är större än tröskelvärdet för godkännande vid den i tabell 1.1.5 angivna stickprovsstorleken, har godkännande uppnåtts för den aktuella föroreningen. — Om provutfallet är mindre än tröskelvärdet för underkännande vid den i tabell 1.1.5 angivna stickprovsstorleken, konstateras underkännande för den aktuella föroreningen. I annat fall provas ännu ett fordon i överensstämmelse med punkt 7.1.1.1 i bilaga 1, och beräkningen görs om på stickprovet med stickprovsstorleken en enhet större.



TABELL 1.1.5 Totalt antal bedömda fordon (stickprovsstorlek) Tröskelvärde för godkännande Tröskelvärde för underkännande 3 3,327 -4,724 4 3,261 -4,790 5 3,195 -4,856 6 3,129 -4,922 7 3,063 -4,988 8 2,997 -5,054 9 2,931 -5,120 10 2,865 -5,185 11 2,799 -5,251 12 2,733 -5,317 13 2,667 -5,383 14 2,601 -5,449 15 2,535 -5,515 16 2,469 -5,581 17 2,403 -5,647 18 2,337 -5,713 19 2,271 -5,779 20 2,205 -5,845 21 2,139 -5,911 22 2,073 -5,977 23 2,007 -6,043 24 1,941 -6,109 25 1,875 -6,175 26 1,809 -6,241 27 1,743 -6,307 28 1,677 -6,373 29 1,611 -6,439 30 1,545 -6,505 31 1,479 -6,571 32 -2,112 -2,112









Tillägg 2

1. I detta tillägg beskrivs det förfarande som skall användas vid kontroll av produktionsöverensstämmelse i samband med typ 1-prov, när tillverkarens produktionsstandardavvikelse antingen är otillfredsställande eller saknas.

2. Vid en minsta stickprovsstorlek på 3 sätts sannolikheten vid stickprovsförfarandet för att ett parti godkänns, givet en felprocent på 40, till 0,95 (producentens risk = 5 %), medan sannolikheten för att ett parti godkänns, givet en felprocent på 65, är 0,1 (konsumentens risk = 10 %).

3. De i punkt 5.1.3.4 i bilaga 1 angivna mätvärdena för föroreningarna betraktas som den logaritmiska normalfördelningen och måste först transformeras genom bestämning av deras naturliga logaritmer. Den minsta och den största stickprovsstorleken anges av m0 respektive m (m0 = 3 och m = 32), och n anger det aktuella antalet stickprov.

4. Om de naturliga logaritmerna till mätvärdena i serien är x1, x2, …, xj, och L är den naturliga logaritmen till gränsvärdet för föroreningarna, bestäms följande:

5. Tabell 1.2.5 visar värdena för godkännande (An) och underkännande (Bn) vid det aktuella antalet stickprov. Provutfallet är förhållandet /vn och används det på följande sätt för bestämning av om serien godkänns eller underkänns: För m0 ≤ n ≤ m: — är serien godkänd, om /v n ≤ A n , /v≤ A — är serien underkänd, om /v n ≥ B n , /v≥ B — görs en ny mätning, om An < — /vn < Bn.

6. AnmärkningarFöljande rekursiva formler är praktiska vid beräkning av provutfallets successiva värden:







TABELL 1.2.5 Minsta stickprovsstorlek = 3 Stickprovsstorlek n Tröskelvärde för godkännande An Tröskelvärde för underkännande Bn 3 0,80381 16,64743 4 0,76339 7,68627 5 0,72982 4,67136 6 0,69962 3,25573 7 0,67129 2,45431 8 0,64406 1,94369 9 0,61750 1,59105 10 0,59135 1,33295 11 0,56542 1,13566 12 0,53960 0,97970 13 0,51379 0,85307 14 0,48791 0,74801 15 0,46191 0,65928 16 0,43573 0,58321 17 0,40933 0,51718 18 0,38266 0,45922 19 0,35570 0,40788 20 0,32840 0,36203 21 0,30072 0,32078 22 0,27263 0,28343 23 0,24410 0,24943 24 0,21509 0,21831 25 0,18557 0,18970 26 0,15550 0,16328 27 0,12483 0,13880 28 0,09354 0,11603 29 0,06159 0,09480 30 0,02892 0,07493 31 0,00449 0,0562 32 0,03876 0,03876

▼M15









Tillägg 3

KONTROLL AV ÖVERENSSTÄMMELSE HOS FORDON SOM ÄR I BRUK

1. INLEDNING

I detta tillägg fastställs de kriterier som avses i artikel 7.1.7 i denna bilaga om urval av fordon för prov och förfarandena vid kontroll av överensstämmelse hos fordon i bruk.

2. URVALSKRITERIER

Kriterierna för godkännande av ett utvalt fordon återfinns i avsnitten 2.1-2.8 i detta tillägg. Information skall inhämtas genom undersökning av fordonet och samtal med ägaren/föraren.

2.1 Fordonet skall tillhöra en fordonstyp som är typgodkänd enligt detta direktiv och omfattas av ett intyg om överensstämmelse enligt direktiv 70/156/EEG. Det skall vara registrerat i Europeiska gemenskapen och användas där.

2.2 Fordonet skall ha en körsträcka på minst 15 000 km eller ha varit i bruk minst sex månader, beroende på vilket som inträffar sist, och inte mer än 80 000 km eller fem år, beroende på vilket som inträffar först.

2.3 Det skall finnas en servicejournal av vilken det framgår att fordonet har underhållits korrekt, t.ex. att service har genomförts i enlighet med tillverkarens rekommendationer.

2.4 Fordonet skall inte förete några tecken på missbruk (t.ex. tävlingsbruk, överbelastning, fel bränsle eller någon annan form av felanvändning) eller andra faktorer (t.ex. manipulering) som kan påverka utsläppen. När det gäller fordon som är utrustade med ett OBD-system skall den felkod och den information om den tillryggalagda vägsträckan som finns lagrad i datorn beaktas. Ett fordon skall inte väljas ut för prov om det av uppgifterna i datorn framgår att fordonet har varit i bruk efter det att en felkod registrerats och att reparationen inte har utförts inom förhållandevis kort tid.

2.5 Inga otillåtna större reparationer av motorn eller större reparationer av fordonet skall ha gjorts.

▼M19

2.6 Blyinnehåll och svavelinnehåll från bränsleprov från fordonstanken skall uppfylla tillämpliga normer som framgår av direktiv 98/70/EG ( 9 ) och det får inte finnas tecken på att fel bränsle används. Kontroller kan göras i avgasröret etc.

▼M15

2.7 Ingenting får tyda på problem som kan äventyra laboratoriepersonalens säkerhet.

2.8 Alla delar av fordonets utsläppsbegränsande system skall överensstämma med det tillämpliga typgodkännandet.

3. DIAGNOS OCH UNDERHÅLL

Diagnos skall ställas och normalt underhåll skall göras på fordon som godtas för prov innan avgasutläppen mäts i enlighet med det förfarande som föreskrivs i avsnitten 3.1-3.7.

3.1 Kontrollera att luftfiltret, alla drivremmar, alla vätskenivåer, kylarlocket, alla vakuumslangar och elektriska ledningar som har att göra med utsläppskontrollen är hela och felfria. Kontrollera att tändningen, bränslemätaren och delarna i den utsläppsbegränsande anordningen inte är felaktigt inställda och/eller manipulerade. Registrera alla avvikelser.

3.2 Det skall undersökas om OBD-systemet fungerar väl. Varje uppgift om funktionsfel i OBD-minnet skall registreras och nödvändiga reparationer utföras. Om OBD-systemets felindikator registrerar en felfunktion under en konditioneringscykel får felet identifieras och repareras. Provet får utföras på nytt och resultaten från det reparerade fordonet skall användas.

3.3 Tändningssystemet skall kontrolleras och defekta delar skall bytas ut, t.ex. tändstift och kablar.

3.4 Trycket skall kontrolleras. Om resultatet är otillfredsställande skall fordonet inte godkännas för prov.

3.5 Motorparametrarna skall kontrolleras enligt tillverkarens specifikationer och justeras om så är nödvändigt.

3.6 Om fordonet har högst 800 km till en planerad service skall den genomföras i enlighet med tillverkarens instruktioner. Oberoende av vägmätarens ställning får oljan och luftfiltret bytas ut på tillverkarens begäran.

3.7 När fordonet har godkänts skall bränslet bytas ut mot det riktiga referensbränslet för utsläppsprov, om inte tillverkaren godtar användning av bränsle som saluförs.

4. PROV UTFÖRDA PÅ FORDON I BRUK

4.1 När en fordonskontroll anses nödvändig skall utsläppsprov i enlighet med bilaga III till detta direktiv utföras på konditionerade fordon som har valts ut i enlighet med kraven i avsnitten 2 och 3 i detta tillägg.

4.2 Fordon som är utrustade med OBD-system får kontrolleras för att fastställa om felindikatorn är tillräckligt funktionsduglig när fordonet är i bruk i förhållande till utsläppsnivåerna (t.ex. de gränser för felindikatorn som fastställs i bilaga XI till detta direktiv) för de typgodkända specifikationerna.

4.3 OBD-systemet får kontrolleras t.ex. för utsläppsnivåer över de gällande gränsvärdena utan felindikation, systematisk felaktig aktivering av felindikationen och identifierade bristfälliga eller försämrade delar av OBD-systemet.

4.4 Om en del eller ett system som har funktioner som ligger utanför dem som anges i typgodkännandeintyget och/eller bruksanvisningen för sådana fordonstyper och en sådan avvikelse inte har tillåtits enligt artikel 5.3 eller 5.4 i direktiv 70/156/EEG, men OBD-systemet inte anger någon felfunktion, skall delen eller systemet inte bytas ut före utsläppsprovet, om det inte fastställs att delen eller systemet har manipulerats eller missbrukats på ett sådant sätt att OBD-systemet inte upptäcker den felfunktion som följer av detta.

5. UTVÄRDERING AV RESULTATEN

5.1 Provresultaten skall utvärderas enligt förfarandet i tillägg 4 till denna bilaga.

5.2 Provresultaten skall inte multipliceras med försämringsfaktorer.

6. PLAN FÖR ÅTGÄRDER

▼M19

6.1 Om fler än ett fordon visar sig vara en avvikande utsläppskälla som antingen — uppfyller kraven i avsnitt 3.2.3 i tillägg 4 samtidigt som både typgodkännandemyndigheten och tillverkaren är överens om att de för stora utsläppen beror på samma sak, eller — uppfyller kraven i avsnitt 3.2.4 i tillägg 4 samtidigt som typgodkännandemyndigheten har fastställt att de för stora utsläppen beror på samma sak, skall typgodkännandemyndigheten kräva av tillverkaren att denne inlämnar en plan över vilka korrektionsåtgärder som behöver vidtas.

▼M15

6.2 Planen för åtgärder skall inlämnas till den myndighet som beviljar typgodkännande senast 60 arbetsdagar efter dagen för meddelandet som avses i avsnitt 6.1. Myndigheten skall inom 30 arbetsdagar meddela om den godkänner eller inte godkänner planen för åtgärder. När tillverkaren på övertygande sätt kan påvisa för myndigheten att det krävs ytterligare tid för att utreda varför överensstämmelse inte har uppnåtts för att kunna lägga fram en plan för åtgärder skall utsträckt tid beviljas.

6.3 Åtgärderna måste vara tillämpliga på alla fordon som kan tänkas vara behäftade med samma fel. En bedömning av om det är nödvändigt att ändra typgodkännandedokumenten måste göras.

6.4 Tillverkaren skall tillhandahålla en kopia av all korrespondens som har att göra med planen för åtgärder. Denne skall också föra register över återkallandet och regelbundet förse typgodkännandemyndigheten med lägesrapporter.

6.5 Planen för åtgärder skall inbegripa det krav som anges i avsnitten 6.5.1-6.5.11. Tillverkaren skall ge planen för åtgärder ett unikt namn eller nummer för identifiering.

6.5.1 En beskrivning av varje fordonstyp i planen för åtgärder.

6.5.2 En beskrivning av särskilda modifikationer, förändringar, reparationer, korrigeringar, justeringar och övriga ändringar som skall utföras för att fordonen skall överensstämma med kraven, inbegripet en kort sammanfattning av de uppgifter och tekniska undersökningar som stöder tillverkarens beslut om de särskilda åtgärder som skall vidtas för att avhjälpa icke-överensstämmelsen.

6.5.3 En beskrivning av hur tillverkaren tänker informera fordonens ägare.

6.5.4 I förekommande fall en beskrivning av det korrekta underhåll eller den korrekta användning som tillverkaren fastställer som villkor för berättigande till reparationer enligt planen för åtgärder och en förklaring av tillverkarens skäl för att ställa sådana villkor. Inga villkor som gäller underhåll och användning får ställas om de inte bevisligen har samband med icke-överensstämmelsen och åtgärderna.

6.5.5 En beskrivning av det förfarande fordonens ägare skall följa för att få icke-överensstämmelsen korrigerad. Denna beskrivning skall innehålla ett datum efter vilket åtgärderna får vidtas, den tid verkstaden beräknas behöva för att utföra reparationerna samt var de kan utföras. Reparationerna skall utföras på ett ändamålsenligt sätt och inom rimlig tid efter det att fordonet har lämnats in.

6.5.6 En kopia av den information som har sänts till fordonets ägare.

6.5.7 En kort beskrivning av det system tillverkaren kommer att använda för att garantera tillgången på delar eller system för att utföra åtgärderna. Det skall finnas en uppgift om när tillgången på delar eller system kommer att vara tillräcklig för att åtgärderna skall kunna inledas.

6.5.8 En kopia av alla instruktioner skall sändas till de personer som skall utföra reparationerna.

6.5.9 En beskrivning av hur de föreslagna åtgärderna påverkar utsläppen, bränslekonsumtionen, kördugligheten och säkerheten för varje fordonstyp som omfattas av planen för åtgärder med uppgifter, tekniska undersökningar osv. som stöder dessa slutsatser.

6.5.10 Annan information, andra rapporter eller uppgifter som typgodkännandemyndigheten rimligtvis kan anse sig behöva för att utvärdera planen för åtgärder.

6.5.11 När planen för åtgärder innefattar återkallande, skall en beskrivning av metoden för att registrera reparationen inlämnas till typgodkännandemyndigheten. Om en etikett används skall ett provexemplar lämnas in.

6.6 Det kan krävas av tillverkaren att denne utför rimliga och nödvändiga prov på delar och fordon som inbegriper det utbyte, den reparation eller den modifikation som föreslås, i syfte att påvisa att utbytet, reparationen eller modifikationen har önskad verkan.

6.7 Tillverkaren är skyldig att föra register över alla fordon som har återkallats och reparerats samt den verkstad som utförde reparationen. Typgodkännandemyndigheten skall på begäran få tillgång till registret under en femårsperiod från och med genomförandet av planen för åtgärder.

6.8 Reparationer och/eller ändringar eller inmonteringar av ny utrustning skall antecknas i ett intyg som tillverkaren skall tillhandahålla fordonsägaren.









Tillägg 4 ( 10 )

STATISTISKT FÖRFARANDE FÖR PROVNING AV FORDON SOM ÄR I BRUK

1. I detta tillägg beskrivs det förfarande som skall användas för att kontrollera om fordon som är i bruk uppfyller kraven i typ I-provet.

2. Två olika förfaranden skall följas. 1. Det ena förfarandet gäller fordon som upptäckts i stickprovet på grund av utsläppsrelaterade fel, som leder till avvikelser i resultatet (avsnitt 3). 2. Det andra förfarandet gäller hela stickprovet (avsnitt 4).

▼M19

3. FÖRFARANDE SOM SKALL TILLÄMPAS PÅ FORDON I STICKPROVET MED UTSLÄPP SOM LEDER TILL AVVIKELSER I RESULTATET ( 11 ) 3.1 Ur ett stickprov på lägst tre och högst så många fordon som fastställs med hjälp av förfarandet i avsnitt 4 tas ett fordon slumpmässigt och utsläppen av reglerade föroreningar provas för att undersöka om det har utsläpp som leder till avvikelser. 3.2 Ett fordon anses ha utsläpp som leder till avvikelser i resultatet om kraven i antingen avsnitt 3.2.1 eller avsnitt 3.2.2 är uppfyllda. 3.2.1 För fordon som typgodkänts för gränsvärden enligt rad A i tabellen i avsnitt 5.3.1.4 i bilaga I gäller att en avvikande utsläppskälla är ett fordon vars utsläpp av någon reglerad förorening överskrider tillämpligt gränsvärde med en faktor 1,2. 3.2.2 För fordon som typgodkänts för gränsvärden enligt rad B i tabellen i avsnitt 5.3.1.4 i bilaga I gäller att en avvikande utsläppskälla är ett fordon vars utsläpp av någon reglerad förorening överskrider tillämpligt gränsvärde med en faktor 1,5. 3.2.3 För fordon med uppmätta utsläpp av någon reglerad förorening som ligger i ”mellanzonen” ( 12 ). 3.2.3.1 Om fordonet uppfyller kraven i detta avsnitt skall orsaken till det för stora utsläppet fastställas och därefter tas ett annat fordon slumpmässigt från stickprovet. 3.2.3.2 Om fler än ett fordon uppfyller kraven i detta avsnitt skall typgodkännandemyndigheten och tillverkaren fastställa om det för stora utsläppet från båda fordonen beror på samma sak. 3.2.3.2.1 Om typgodkännandemyndigheten och tillverkaren är överens om att de för stora utsläppen beror på samma sak, skall stickprovet underkännas och planen för åtgärder enligt avsnitt 6 i tillägg 3 tillämpas. 3.2.3.2.2 Om typgodkännandemyndigheten och tillverkaren inte kan komma överens antingen om vad det för stora utsläppet från ett enskilt fordon beror på eller om huruvida orsakerna när det gäller flera fordon är identiska eller inte, skall ett annat fordon tas slumpmässigt från stickprovet, om inte det största tillåtna stickprovet redan är uttömt. 3.2.3.3 Om endast ett fordon som uppfyller kraven i detta avsnitt har påträffats eller om mer än ett fordon visar sig ha utsläpp som leder till avvikelser och typgodkännandemyndigheten och tillverkaren är överens om att orsakerna inte är identiska, skall ett annat fordon slumpmässigt tas från stickprovet, om inte det största tillåtna stickprovet redan är uttömt. 3.2.3.4 Om det största tillåtna stickprovet är uttömt och endast ett fordon som uppfyller kraven i detta avsnitt har påträffats med för stort utsläpp som beror på samma sak skall stickprovet anses ha uppfyllt kraven i avsnitt 3 i detta tillägg. 3.2.3.5 Om det ursprungliga stickprovet tar slut skall ett nytt fordon läggas till det ursprungliga stickprovet och det fordonet skall tas. 3.2.3.6 När ett nytt fordon tas från stickprovet skall den statistiska metod som anges i avsnitt 4 tillämpas på det utökade stickprovet. 3.2.4 För fordon med uppmätta utsläpp av någon reglerad förorening som ligger i ”underkänd zon” ( 13 ). 3.2.4.1 Om fordonet uppfyller kraven i detta avsnitt skall typgodkännandemyndigheten fastställa orsaken till det för stora utsläppet och därefter tas ett annat fordon slumpmässigt från stickprovet. 3.2.4.2 Om fler än ett fordon uppfyller kraven i detta avsnitt och typgodkännandemyndigheten fastställer att det för stora utsläppet beror på samma sak skall tillverkaren informeras om att stickprovet underkänts, samt om skälen till detta, och planen för åtgärder enligt avsnitt 6 i tillägg 3 skall tillämpas. 3.2.4.3 Om endast ett fordon som uppfyller kraven i detta avsnitt har påträffats eller om fler än ett fordon påträffats och typgodkännandemyndigheten har fastställt att orsakerna till detta är olika, skall ett annat fordon tas slumpmässigt från stickprovet, om inte det största tillåtna stickprovet redan är uttömt. 3.2.4.4 Om det största tillåtna stickprovet är uttömt och endast ett fordon som uppfyller kraven i detta avsnitt har påträffats med för stort utsläpp som beror på samma sak skall stickprovet anses ha uppfyllt kraven i avsnitt 3 i detta tillägg. 3.2.4.5 Om det ursprungliga stickprovet tar slut skall ett nytt fordon läggas till det ursprungliga stickprovet och det fordonet skall tas. 3.2.4.6 När ett nytt fordon tas från stickprovet skall den statistiska metod som anges i avsnitt 4 tillämpas på det utökade stickprovet. 3.2.5 När ett fordon visar sig inte ha utsläpp som ger avvikelser i resultaten tas ett nytt fordon slumpmässigt från urvalet.

▼M15

4. FÖRFARANDE SOM SKALL ANVÄNDAS UTAN SEPARAT UTVÄRDERING AV FORDON I STICKPROVET MED UTSLÄPP SOM LEDER TILL AVVIKELSER I RESULTATET 4.1 Vid det lägsta antalet stickprov om tre fordon skall stickprovsförfarandet utformas så att sannolikheten för att ett parti godkänns med en andel felaktiga motorer på 40 % beräknas till 0,95 (producentens risk = 5 %), medan sannolikheten för att ett parti godkänns med en andel felaktiga motorer på 75 % beräkans bli 0,15 (konsumentens risk = 15 %). 4.2 För vart och ett av de förorenande ämnen som anges i avsnitt ►C1 5.3.1.4 i bilaga I ◄ skall följande förfarande användas ►M19 (se figur I.9) ◄ : Låt L = vara gränsvärdet för det förorenande ämnet, Xi = vara mätvärdet för det i:te fordonet i stickprovet, n = vara det aktuella antalet stickprov. 4.3 Beräkna för stickprovet provningsstatistiken som anger antalet fordon som inte uppfyller kraven, dvs. xi > L. 4.4 Då skall gälla att — godkännande uppnås för det förorenande ämnet om provningsresultatet understiger eller är lika med det tal för godkännande för antalet stickprov som anges i följande tabell, — godkännande ej uppnås för det förorenande ämnet om provningsresultatet överstiger eller är lika med det tal för icke-godkännande för antalet stickprov som anges i följande tabell, — i övriga fall skall ytterligare ett fordon provas och förfarandet skall tillämpas på stickprovet med ytterligare en enhet. I följande tabell är talen för godkännande och icke-godkännande beräknade med hjälp av den internationella standarden ISO 8422:1991.

5. Ett stickprov skall anses ha klarat provning om det har uppfyllt kraven i såväl avsnitt 3 som kraven i avsnitt 4 i detta tillägg.



Tabell över godkännande — icke godkännande plan för stickprov efter kännetecken Kumulativ stickprovsstorlek Godkänt antal Ej godkänt antal 3 0 — 4 1 — 5 1 5 6 2 6 7 2 6 8 3 7 9 4 8 10 4 8 11 5 9 12 5 9 13 6 10 14 6 11 15 7 11 16 8 12 17 8 12 18 9 13 19 9 13 20 11 12

▼M19

Figur I.8

Kontroll av överensstämmelse för fordon i bruk – förfarande

▼M19

Figur I.9

Provning av överensstämmelse hos fordon i bruk – urval och provning av fordon

▼M15

►(1) M19

▼M12









BILAGA II

INFORMATIONSDOKUMENT nr …

i enlighet med bilaga I till direktiv 70/156/EEG ( 14 ) om EEG-typgodkännande av ett fordon vad gäller åtgärder mot luftföroreningar genom avgaser från motorfordon (direktiv 70/220/EEG, senast ändrat genom direktiv …/…/EG)

Följande uppgifter skall, om tillämpligt, lämnas i tre exemplar tillsammans med en innehållsförteckning. Eventuella ritningar skall vara i lämplig skala och tillräckligt detaljrika, i A4-storlek eller i en A4-folder. Om det finns fotografier skall dessa visa tillräckligt med detaljer.

Om systemen, komponenterna eller de separata tekniska enheterna har elektroniska funktioner skall relevanta uppgifter om deras prestanda lämnas.

►(2) M14

►(2) M15

►(1) M15

►(2) M15

►(2) M19

►(1) M14









Tillägg

UPPGIFTER OM PROVFÖRHÅLLANDEN

▼M9









BILAGA 3

TYP I-PROV

(För att fastställa genomsnittliga avgasutsläpp efter kallstart)

▼M14

1. INLEDNING

Denna bilaga beskriver tillvägagångssättet för typ I-provet, vilket definieras i punkt 5.3.1 i bilaga I. När det referensbränsle som skall användas utgörs av gasol eller naturgas skall dessutom bestämmelserna i bilaga XII tillämpas.

▼M9

2. KÖRCYKEL PÅ CHASSIDYNAMOMETER

2.1 Beskrivning av körcykeln

Körcykeln på chassidynamometern beskrivs i tillägg 1 till denna bilaga.

2.2 Allmänna förutsättningar för genomförandet av körcykeln

Preliminära körcykler skall genomföras om det behövs för att fastställa det bästa sättet att manövrera gas- och bromspedal, så att provet överensstämmer med den teoretiska cykeln inom föreskrivna gränser.

2.3 Användning av växellådan

2.3.1. Om fordonets maximihastighet på första växeln understiger 15 km/tim skall andra, tredje och fjärde växlarna användas för de enkla tätortskörcyklerna (del 1) och andra, tredje, fjärde och femte växlarna för körcykeln utanför tätort (del 2). Andra, tredje och fjärde växlarna får också användas för tätortskörcyklerna (del 1) och andra, tredje, fjärde och femte växlarna för körcyklerna utanför tätort (del 2), om tillverkaren rekommenderar start på andra växeln på plan mark eller om första växeln anges som terräng-, kryp- eller bogserväxel. ▼M15 ————— ▼M10 ►M15 Fordon som inte uppnår ◄ de accelerations- och högsta hastighetsvärden som krävs under körcykeln köras med fullt nedtryckt gasreglage tills de åter uppnår den föreskrivna körcykelkurvan. Avvikelser från körcykeln skall noteras i provrapporten. ▼M9

2.3.2. Fordon med halvautomatisk kraftöverföring skall provas med de växlar som normalt används vid körning. Växelväljaren manövreras i enlighet med tillverkarens anvisningar.

2.3.3. Fordon med helautomatisk kraftöverföring skall provas med högsta växeln (”drive”) ilagd. Gaspedalen skall manövreras för att åstadkomma en så konstant acceleration som möjligt, så att växlingsförloppet sker i normal följd. Vidare gäller inte de växlingspunkter som anges i tillägg 1 till denna bilaga. Accelerationen skall fortsätta genom hela det moment som visas med det raka streck som förbinder slutet på varje tomgångsperiod med början på närmast följande period med konstant hastighet. De toleranser som anges i 2.4 skall tillämpas.

2.3.4. Fordon med överväxel som kan påverkas av föraren skall provas med överväxeln bortkopplad under tätortskörcykeln (del 1) och med överväxeln inkopplad under körcykeln utanför tätort (del 2).

▼M19

2.3.5 För en fordonstyp där tomgångsvarvtalet för motorn är högre än det varvtal som används vid moment 5, 12 och 24 i de grundläggande körcyklerna i stadstrafik (del 1) får kopplingen på tillverkarens begäran vara ur under det tidigare momentet.

▼M9

2.4 Toleranser

2.4.1. En tolerans på ± 2 km/h är tillåten mellan den visade hastigheten och den teoretiska hastigheten under acceleration och under konstant hastighet samt under deceleration när fordonets bromsar används. Om fordonet decelererar snabbare utan att bromsarna används, gäller bara kraven enligt punkt 6.5.3. Hastighetstoleranser utöver de föreskrivna godtas under fasbytena, om toleranserna aldrig överskrids med mer än 0,5 sekunder vid något tillfälle.

2.4.2. Tidstoleranserna är ± 1 sekund. Ovanstående toleranser gäller såväl vid början som vid slutet av varje växlingstillfälle ( 15 ) under tätortskörcykeln (del 1) och vid steg 3, 5 och 7 i körcykeln utanför tätort (del 2).

2.4.3. Hastighets- och tidstoleranserna kombineras i enlighet med tillägg 1.

3. FORDON OCH BRÄNSLE

3.1. Provfordon

3.1.1. Fordonet skall tillhandahållas i gott mekaniskt skick. Det skall vara inkört minst 3 000 km innan provet utförs.

3.1.2. Avgassystemet får inte ha några läckor som kan minska den mängd gaser som samlas upp. Denna mängd skall överensstämma med den mängd gaser som kommer ut ur motorn.

3.1.3. Tätheten hos inloppssystemet kan kontrolleras för att säkerställa att förgasningen inte påverkas av oavsiktligt luftintag.

3.1.4. Motorns och manöverorganens inställningar skall överensstämma med vad som rekommenderas av tillverkaren. Detta krav gäller särskilt inställningen av tomgången (rotationshastighet och kolmonoxidhalt i avgaserna), kallstartanordningen och avgasreningsutrustningen.

3.1.5. Det fordon som skall provas eller ett likvärdigt fordon skall vid behov utrustas med en anordning för mätning av parametrarna för dynamometerinställningen enligt 4.1.1.

3.1.6. Den tekniska tjänsten kan kontrollera att fordonets prestanda överensstämmer med tillverkarens uppgifter, att det kan användas för normal körning och särskilt att det kan startas i kallt och varmt skick.

▼M19

3.2 Bränsle

När ett fordon testas för utsläppsgränsvärden enligt rad A i tabellen i avsnitt 5.3.1.4 i bilaga I till det här direktivet skall det lämpliga referensbränslet överensstämma med specifikationerna i avsnitt A, bilaga IX eller, om gasformiga referensbränslen används, antingen avsnitt A.1 eller avsnitt B i bilaga IX a.

När ett fordon testas för utsläppsgränsvärden enligt rad B i tabellen i avsnitt 5.3.1.4 i bilaga I till det här direktivet skall det lämpliga referensbränslet överensstämma med specifikationerna i avsnitt B, bilaga IX eller, om gasformiga referensbränslen används, antingen avsnitt A.2 eller avsnitt B i bilaga IX a.

▼M14

3.2.1. Fordon som drivs antingen med bensin eller med gasol eller naturgas skall provas i enlighet med bilaga XII med lämpligt referensbränsle eller referensbränslen enligt definitionen bilaga IX a.

▼M9

4. PROVUTRUSTNING

4.1. Chassidynamometer

4.1.1. Chassidynamometern skall kunna simulera vägbelastning och vara av någon av följande typer: — dynamometer med fast belastningskurva, dvs. en dynamometer som ger en förutbestämd form åt belastningskurvan, — dynamometer med variabel belastningskurva, dvs. en dynamometer med minst två vägbelastningsparametrar som kan regleras för att forma belastningskurvan.

4.1.2. Dynamometerns inställning skall vara stabil. Den får inte orsaka märkbara vibrationer i fordonet som kan påverka fordonets normala funktion.

4.1.3. Dynamometern skall vara försedd med anordningar för att simulera tröghet och last. Anor