02018R1240 — SV — 19.09.2018 — 000.002

Den här texten är endast avsedd som ett dokumentationshjälpmedel och har ingen rättslig verkan. EU-institutionerna tar inget ansvar för innehållet. De autentiska versionerna av motsvarande rättsakter, inklusive ingresserna, publiceras i Europeiska unionens officiella tidning och finns i EUR-Lex. De officiella texterna är direkt tillgängliga via länkarna i det här dokumentet





Rättad genom:









▼B

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) 2018/1240

av den 12 september 2018

om inrättande av ett EU-system för reseuppgifter och resetillstånd (Etias) och om ändring av förordningarna (EU) nr 1077/2011, (EU) nr 515/2014, (EU) 2016/399, (EU) 2016/1624 och (EU) 2017/2226







KAPITEL I

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 1

Syfte

1. Genom denna förordning inrättas ett EU-system för reseuppgifter och resetillstånd (Etias) för tredjelandsmedborgare som är undantagna från kravet på visering för att passera de yttre gränserna (nedan kallat viseringskravet) vilket gör det möjligt att avgöra huruvida dessa tredjelandsmedborgares vistelse på medlemsstaternas territorium skulle innebära en säkerhetsrisk, en risk för olaglig invandring eller en hög epidemirisk. I detta syfte införs bestämmelser om resetillstånd samt om de villkor och förfaranden som gäller för att utfärda eller neka sådana tillstånd.

2. I denna förordning fastställs de villkor enligt vilka medlemsstaternas utsedda myndigheter och Europol får inhämta uppgifter som lagras i Etias centrala system i syfte att förebygga, förhindra, upptäcka och utreda terroristbrott eller andra grova brott som omfattas av deras behörighet.

Artikel 2

Tillämpningsområde

1. Denna förordning är tillämplig på följande kategorier av tredjelandsmedborgare:

a) Medborgare i tredjeländer som förtecknas i bilaga II till rådets förordning (EG) nr 539/2001 ( 1 ) som är undantagna från viseringskravet för planerad vistelse på medlemsstaternas territorium i högst 90 dagar under en 180-dagarsperiod.

b) Personer som enligt artikel 4.2 i förordning (EG) nr 539/2001 är undantagna från viseringskravet för planerade vistelser på medlemsstaternas territorium som inte överstiger 90 dagar under en 180-dagarsperiod.

c) Tredjelandsmedborgare som är undantagna från viseringskravet och som uppfyller följande två villkor:

i) De är familjemedlemmar till en unionsmedborgare som omfattas av direktiv 2004/38/EG eller familjemedlemmar till en tredjelandsmedborgare som i enlighet med ett avtal mellan unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och ett tredjeland, å andra sidan, åtnjuter fri rörlighet som är likvärdig med unionsmedborgarnas.

ii) De innehar inte ett uppehållskort i enlighet med direktiv 2004/38/EG eller ett uppehållstillstånd i enlighet med förordning (EG) nr 1030/2002.

2. Denna förordning är inte tillämplig på följande:

a) Flyktingar, statslösa personer eller andra personer som inte är medborgare i något land och som är bosatta i en medlemsstat och innehar en resehandling som utfärdats av denna medlemsstat.

b) Tredjelandsmedborgare som är familjemedlemmar till en unionsmedborgare, omfattas av direktiv 2004/38/EG samt innehar ett uppehållskort i enlighet med det direktivet.

c) Tredjelandsmedborgare som är familjemedlemmar till en tredjelandsmedborgare som i enlighet med ett avtal mellan unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och ett tredjeland, å andra sidan, åtnjuter fri rörlighet som är likvärdig med unionsmedborgarnas och som innehar ett uppehållskort i enlighet med direktiv 2004/38/EG eller ett uppehållstillstånd i enlighet med förordning (EG) nr 1030/2002.

d) Innehavare av sådana uppehållstillstånd som avses i artikel 2.16 i förordning (EU) 2016/399.

e) Innehavare av enhetliga viseringar.

f) Innehavare av nationella viseringar för längre vistelse.

g) Medborgare i Andorra, Monaco eller San Marino samt innehavare av pass som utfärdats av Vatikanstaten eller Heliga stolen.

h) Tredjelandsmedborgare som innehar ett tillstånd för lokal gränstrafik som utfärdats av medlemsstaterna i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1931/2006 ( 2 ) om innehavaren utnyttjar sin rätt enligt ordningen för lokal gränstrafik.

i) Sådana personer eller kategorier av personer som avses i artikel 4.1 a–f i förordning (EG) nr 539/2001.

j) Tredjelandsmedborgare som innehar ett diplomatpass eller tjänstepass och som har undantagits från viseringskravet i enlighet med ett internationellt avtal som ingåtts mellan unionen och ett tredjeland.

k) Personer som ålagts ett viseringskrav i enlighet med artikel 4.3 i förordning (EG) nr 539/2001.

l) Tredjelandsmedborgare som utövar rörlighet i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/66/EU ( 3 ) eller (EU) 2016/801 ( 4 ).

Artikel 3

Definitioner

1. I denna förordning gäller följande definitioner:

1) yttre gränser : yttre gränser enligt definitionen i artikel 2.2 i förordning (EU) 2016/399.

2) brottsbekämpning : förebyggande, förhindrande, upptäckt eller utredning av terroristbrott eller andra grova brott.

3) fördjupad kontroll : sådana fördjupade kontroller som definieras i artikel 2.13 i förordning (EU) 2016/399.

4) gränsmyndighet : den gränskontrolltjänsteman som i enlighet med nationell rätt tilldelats uppgiften att genomföra in- och utresekontroller enligt definitionen i artikel 2.11 i förordning (EU) 2016/399.

5) resetillstånd : ett beslut utfärdat i enlighet med denna förordning som krävs för att de tredjelandsmedborgare som avses i artikel 2.1 i denna förordning ska ha fullgjort inresevillkoret enligt artikel 6.1 b i förordning (EU) 2016/399 och som anger a) att det inte har konstaterats några faktiska indikationer på, eller rimliga skäl på grundval av faktiska indikationer att anse, att personens vistelse på medlemsstaternas territorium innebär eller kommer att innebära en säkerhetsrisk, en risk för olaglig invandring eller en hög epidemirisk, b) att det inte har konstaterats några faktiska indikationer på, eller rimliga skäl på grundval av faktiska indikationer att anse, att personens vistelse på medlemsstaternas territorium innebär eller kommer att innebära en säkerhetsrisk, en risk för olaglig invandring eller en hög epidemirisk, men att tvivel fortfarande råder om huruvida det finns tillräckliga skäl för att neka resetillstånd i enlighet med artikel 36.2, c) att den territoriella giltigheten för tillståndet har begränsats i enlighet med artikel 44, i de fall där det har konstaterats faktiska indikationer på att personens vistelse på medlemsstatens territorium innebär eller kommer att innebära en säkerhetsrisk, en risk för olaglig invandring eller en hög epidemirisk, eller d) att resenären är föremål för en registrering i SIS avseende personer som omfattas av diskreta kontroller eller särskilda kontroller eller en registrering i SIS avseende personer som är efterlysta för att gripas och överlämnas enligt en europeisk arresteringsorder eller som är efterlysta för att gripas i syfte att utlämnas, till stöd för målen för SIS enligt artikel 4 e, i de fall där det har konstaterats faktiska indikationer på att personens vistelse på medlemsstatens territorium innebär eller kommer att innebära en säkerhetsrisk.

6) säkerhetsrisk : en risk för hot mot den allmänna ordningen, den inre säkerheten eller de internationella förbindelserna för någon av medlemsstaterna.

7) risk för olaglig invandring : en risk för att en tredjelandsmedborgare inte uppfyller villkoren för inresa och vistelse i enlighet med artikel 6 i förordning (EU) 2016/399.

8) hög epidemirisk : alla sjukdomar med epidemisk potential enligt definitionen i Världshälsoorganisationens (WHO) internationella hälsoreglemente eller enligt Europeiskt centrum för förebyggande och kontroll av sjukdomar (ECDC) och andra infektionssjukdomar eller smittsamma parasitsjukdomar om de omfattas av skyddsbestämmelser som är tillämpliga på medlemsstaternas medborgare.

9) sökande : en sådan tredjelandsmedborgare som avses i artikel 2 och som lämnat in en ansökan om resetillstånd.

10) resehandling : ett pass eller motsvarande handling som ger innehavaren rätt att passera de yttre gränserna och i vilket eller vilken en visering kan föras in.

11) kortare vistelse : en vistelse på medlemsstaternas territorium i den mening som avses i artikel 6.1 i förordning (EU) 2016/399.

12) person som överskridit den tillåtna vistelsen : en tredjelandsmedborgare som inte uppfyller, eller inte längre uppfyller, de villkor som gäller för en kortare vistelse inom medlemsstaternas territorium.

13) app för mobila enheter : programvara avsedd för sådana mobila enheter som smarttelefoner och datorplattor.

14) träff : förekomst av överensstämmelse som fastställts genom en jämförelse av de personuppgifter som registrerats i en ansökningsakt i Etias centrala system med de särskilda riskindikatorer som avses i artikel 33 eller med personuppgifter som förekommer i ett register, en akt eller en registrering som gjorts i Etias centrala system, i ett annat EU-informationssystem eller databas som förtecknas i artikel 20.2 (nedan kallade EU-informationssystem), i Europoluppgifter eller i en Interpol-databas som genomsöks av Etias centrala system.

15) terroristbrott : brott som motsvarar eller är likvärdiga med ett av de brott som avses i direktiv (EU) 2017/541.

16) grova brott : brott som motsvarar eller är likvärdiga med ett av de brott som avses i artikel 2.2 i rambeslut 2002/584/RIF, om de enligt nationell rätt kan bestraffas med fängelse eller annan frihetsberövande åtgärd i minst tre år.

17) Europoluppgifter : sådana personuppgifter som behandlas av Europol för det syfte som avses i artikel 18.2 a i förordning (EU) 2016/794.

18) elektroniskt undertecknad : samtycke som bekräftas genom att lämplig ruta ikryssas i ansökningsformuläret eller begäran om samtycke.

19) underårig : en tredjelandsmedborgare eller en statslös person under 18 år.

20) konsulat : en medlemsstats diplomatiska beskickning eller en medlemsstats konsulat i enlighet med definitionen i Wienkonventionen om konsulära förbindelser av den 24 april 1963.

21) utsedd myndighet : myndighet som utsetts av medlemsstaterna i enlighet med artikel 50 och som är ansvarig för att förebygga, förhindra, upptäcka och utreda terroristbrott eller andra grova brott.

22) invandringsmyndighet : den behöriga myndighet som i enlighet med nationell rätt ansvarar för att a) inom medlemsstaternas territorium kontrollera om villkoren för inresa till eller vistelse på medlemsstaternas territorium är uppfyllda, b) granska villkoren för och fatta beslut när det gäller tredjelandsmedborgares bosättning inom medlemsstaternas territorium i den mån den myndigheten inte är en beslutande myndighet enligt definitionen i artikel 2 f i Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/32/EU ( 5 ) och, i tillämpliga fall, ge råd i enlighet med rådets förordning (EG) nr 377/2004 ( 6 ). c) hantera tredjelandsmedborgares återvändande till ett ursprungs- eller transittredjeland.

2. De termer som definieras i artikel 2 i förordning (EG) nr 45/2001 ska ha samma betydelse i denna förordning när personuppgifter behandlas av Europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån och eu-LISA.

3. De termer som definieras i artikel 4 i förordning (EU) 2016/679 ska ha samma betydelse i denna förordning när personuppgifter behandlas av medlemsstaternas myndigheter för att uppnå målen i artikel 4 a–e i den här förordningen.

4. De termer som definieras i artikel 3 i direktiv (EU) 2016/680 ska ha samma betydelse i denna förordning när personuppgifter behandlas av medlemsstaternas myndigheter för att uppnå målen i artikel 4 f i denna förordning.

Artikel 4

Etias syften

Till stöd för medlemsstaternas behöriga myndigheter ska Etias göra följande:

a) Bidra till en hög säkerhet genom att göra en noggrann bedömning av säkerhetsrisker förknippade med sökande före deras ankomst till gränsövergångsställena vid de yttre gränserna i syfte att avgöra om det finns faktiska indikationer på, eller rimliga skäl på grundval av faktiska indikationer att anta, att personens vistelse på medlemsstaternas territorium innebär en säkerhetsrisk,

b) Bidra till att förebygga och förhindra olaglig invandring genom att bedöma risken för olaglig invandring förknippad med sökande före ankomsten till gränsövergångsställena vid de yttre gränserna.

c) Bidra till att skydda folkhälsan genom att göra en bedömning av om sökanden utgör en hög epidemirisk i den mening som avses i led 8 i artikel 3.1 före hans eller hennes ankomst till gränsövergångsställena vid de yttre gränserna.

d) Öka in- och utresekontrollernas effektivitet.

e) Stödja syftet med SIS avseende registreringar av tredjelandsmedborgare som har nekats inresa eller vistelse, registreringar av personer som är efterlysta för att gripas i syfte att överlämnas eller utlämnas, registreringar av försvunna personer eller registreringar av personer som söks för att delta i ett rättsligt förfarande samt registreringar av personer som ska omfattas av diskreta kontroller eller särskilda kontroller.

f) Bidra till att förebygga, förhindra, upptäcka och utreda terroristbrott eller andra grova brott.

Artikel 5

Etias allmänna struktur

Etias ska bestå av

a) Etias informationssystem enligt artikel 6,

b) Etias centralenhet enligt artikel 7,

c) de nationella Etias-enheterna enligt artikel 8.

Artikel 6

Inrättande och teknisk utformning av Etias informationssystem

1. Den Europeiska byrån för den operativa förvaltningen av stora it-system inom området frihet, säkerhet och rättvisa (eu-LISA) ska utveckla Etias informationssystem och säkerställa dess tekniska förvaltning.

2. Etias informationssystem ska bestå av

a) Etias centrala system, bland annat Etias bevakningslista som avses i artikel 34,

b) ett enhetligt nationellt gränssnitt i varje medlemsstat som grundas på gemensamma tekniska specifikationer och som är identiskt för alla medlemsstater och möjliggör säker anslutning av Etias centrala system till de nationella gränsinfrastrukturerna och centrala åtkomstpunkterna i medlemsstaterna som avses i artikel 50.2,

c) en kommunikationsinfrastruktur mellan Etias centrala system och de enhetliga nationella gränssnitten som ska vara säker och krypterad,

d) en säker kommunikationsinfrastruktur mellan Etias centrala system och de informationssystem som avses i artikel 11,

e) en offentlig webbplats och en app för mobila enheter,

f) en e-posttjänst,

g) en säker kontotjänst som ger sökande möjlighet att lämna ytterligare upplysningar eller handlingar som krävs,

h) ett kontrollverktyg för sökande,

i) ett verktyg som ger sökande möjlighet att ge eller återkalla sitt samtycke till att deras ansökningsakt lagras under ytterligare en period,

j) ett verktyg som ger Europol och medlemsstaterna möjlighet att bedöma hur införandet av nya uppgifter i Etias bevakningslista potentiellt inverkar på andelen ansökningar som handläggs manuellt,

k) en nätportal för transportörer,

l) en säker webbtjänst som möjliggör för Etias centrala system att kommunicera med den offentliga webbplatsen, appen för mobila enheter, e-posttjänsten, den säkra kontotjänsten, nätportalen för transportörer, kontrollverktyget för sökande, samtyckesverktyget för sökande, betalningstjänsten och Interpols databaser,

m) programvara som ger Etias centralenhet och de nationella Etias-enheterna möjlighet att behandla ansökningarna och att sköta samrådet med andra nationella Etias-enheter enligt artikel 28 och med Europol enligt artikel 29,

n) ett centralregister med uppgifter som används för rapportering och statistik.

3. Etias centrala system, de enhetliga nationella gränssnitten, webbtjänsten, nätportalen för transportörer och Etias kommunikationsinfrastruktur ska så långt som tekniskt möjligt dela och återanvända maskinvara och programvara för in- och utresesystemets centrala system, enhetliga nationella gränssnitt, webbtjänst och kommunikationsinfrastruktur som avses i förordning (EU) 2017/2226.

4. Kommissionen ska anta delegerade akter i enlighet med artikel 89 i syfte att fastställa kraven för den säkra kontotjänst som avses i punkt 2 g i den här artikeln.

Artikel 7

Etias centralenhet

1. Härmed inrättas Etias centralenhet vid Europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån.

2. Etias centralenhet ska bedriva verksamhet dygnet runt alla dagar i veckan. Den ska ansvara för att

a) i de fall där den automatiserade behandlingen har gett en träff, kontrollera i enlighet med artikel 22 om sökandens personuppgifter motsvarar personuppgifterna för en person som gett upphov till denna träff i Etias centrala system, inbegripet Etias bevakningslista enligt artikel 34, i något av de EU-informationssystem i vilka uppgifter inhämtats, Europoluppgifterna, någon av Interpols databaser som avses i artikel 12 eller de särskilda riskindikatorer som avses i artikel 33 och, om motsvarighet har bekräftats eller om tvivel kvarstår, inleda en manuell behandling av ansökan enligt artikel 26,

b) säkerställa att de uppgifter som den för in i ansökningsakterna är aktuella och följer relevanta bestämmelser i artiklarna 55 och 64,

c) definiera, fastställa, bedöma på förhand, genomföra, utvärdera i efterhand, se över och radera de särskilda riskindikatorer som avses i artikel 33 efter att ha hört Etias granskningsnämnd,

d) säkerställa att de kontroller som utförs i enlighet med artikel 22 och resultaten av dem registreras i ansökningsakterna,

e) genomföra regelbunden granskning av hur ansökningarna handläggs och av hur artikel 33 tillämpas, bland annat genom att regelbundet utvärdera hur de grundläggande rättigheterna påverkas, särskilt med avseende på rätten till privatliv och skydd av personuppgifter,

f) vid behov ange vilken medlemsstat som ansvarar för den manuella behandling av ansökningar som avses i artikel 25.2,

g) i händelse av tekniska problem eller oförutsedda omständigheter, vid behov underlätta sådana samråd mellan medlemsstater som avses i artikel 28 och mellan den ansvariga medlemsstaten och Europol som avses i artikel 29,

h) meddela transportörerna vid fel på Etias informationssystem, i enlighet med vad som avses i artikel 46.1,

i) meddela de nationella Etias-enheterna i medlemsstaterna vid fel på Etias informationssystem, i enlighet med vad som avses i artikel 48.1,

j) behandla begäranden från Europol om inhämtande av uppgifter i Etias centrala system i enlighet med vad som avses i artikel 53,

k) förse allmänheten med alla de upplysningar som är relevanta för att ansöka om ett resetillstånd i enlighet med vad som avses i artikel 71,

l) samarbeta med kommissionen med avseende på den informationskampanj som avses i artikel 72,

m) ge skriftligt stöd till resenärer som har stött på problem vid ifyllandet av ansökningsformuläret och som begärt stöd via ett standardiserat kontaktformulär; upprätthålla och tillgängliggöra en förteckning över vanliga frågor och svar online,

n) säkerställa uppföljning och regelbunden rapportering till kommissionen om rapporterade missbruk som begås av kommersiella mellanhänder som avses i artikel 15.5.

3. Etias centralenhet ska offentliggöra en årlig verksamhetsrapport. Rapporten ska innehålla

a) statistik över

i) antalet resetillstånd som utfärdats automatiskt av Etias centrala system,

ii) antalet ansökningar som kontrollerats av centralenheten,

iii) antalet ansökningar som behandlats manuellt per medlemsstat,

iv) antalet ansökningar som avslagits per tredjeland och skälen till avslagen,

v) i vilken utsträckning de tidsfrister som avses i artiklarna 22.6, 27, 30 och 32 har iakttagits,

b) allmän information om hur Etias centralenhet fungerar, dess verksamhet enligt denna artikel samt information om den senaste utvecklingen och utmaningar som påverkar utförandet av uppgifterna.

Den årliga verksamhetsrapporten ska översändas till Europaparlamentet, rådet och kommissionen senast den 31 mars nästföljande år.

Artikel 8

De nationella Etias-enheterna

1. Varje medlemsstat ska utse en behörig myndighet som ska fungera som den nationella Etias-enheten.

2. De nationella Etias-enheterna ska ansvara för att

a) undersöka och besluta om ansökningar om resetillstånd i de fall där den automatiserade behandlingen har gett en träff och en manuell behandling av ansökan har inletts av Etias centralenhet,

b) säkerställa att de uppgifter som utförs i enlighet med led a och resultaten av dem registreras i ansökningsakterna,

c) säkerställa att de uppgifter som de för in i ansökningsakterna är aktuella och följer relevanta bestämmelser i artiklarna 55 och 64,

d) besluta om att utfärda resetillstånd med begränsad territoriell giltighet i enlighet med artikel 44,

e) säkerställa samordning med andra nationella Etias-enheter och Europol avseende sådan begäran om samråd som avses i artiklarna 28 och 29,

f) informera sökande om vilket förfarande som ska följas vid överklagande, i enlighet med artikel 37.3,

g) ogiltigförklara och återkalla ett resetillstånd i enlighet med artiklarna 40 och 41.

3. Medlemsstaterna ska förse de nationella Etias-enheterna med tillräckliga resurser så att de kan utföra sina uppgifter i enlighet med de tidsfrister som anges i denna förordning.

Artikel 9

Etias granskningsnämnd

1. Etias granskningsnämnd med en rådgivande funktion inrättas härmed inom Europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån. Den ska bestå av en företrädare för var och en av de nationella Etias-enheterna, Europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån och Europol.

2. Etias granskningsnämnd ska höras

a) av Etias centralenhet när det gäller definition, fastställande, förhandsbedömning, genomförande, efterhandsutvärdering, översyn och radering av de särskilda riskindikatorer som avses i artikel 33,

b) av medlemsstaterna när det gäller tillämpningen av Etias bevakningslista i enlighet med artikel 34,

c) av Europol när det gäller tillämpningen av Etias bevakningslista i enlighet med artikel 34.

3. Etias granskningsnämnd ska utfärda yttranden, riktlinjer, rekommendationer och bästa metoder för de ändamål som avses i punkt 2. När Etias granskningsnämnd utfärdar rekommendationer ska den ta hänsyn till de rekommendationer som utfärdats av Etias rådgivningsnämnd för grundläggande rättigheter.

4. Etias granskningsnämnd ska sammanträda när så krävs och minst två gånger om året. Europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån ska stå för kostnader och tjänster i samband med granskningsnämndens möten.

5. Etias granskningsnämnd får samråda med Etias rådgivningsnämnd för grundläggande rättigheter om särskilda frågor som rör grundläggande rättigheter, särskilt när det gäller rätten till privatliv, skydd av personuppgifter och icke-diskriminering.

6. Etias granskningsnämnd ska anta sin arbetsordning vid sitt första möte med enkel majoritet av nämndens ledamöter.

Artikel 10

Etias rådgivningsnämnd för grundläggande rättigheter

1. Härmed inrättas Etias oberoende rådgivningsnämnd för grundläggande rättigheter med en rådgivande och utvärderande funktion. Utan att det påverkar deras respektive befogenheter och oberoende ska den bestå av Europeiska gräns- och kustbevakningsbyråns ombud för grundläggande rättigheter, en företrädare för Europeiska gräns- och kustbevakningsbyråns rådgivande forum för grundläggande rättigheter, en företrädare för Europeiska datatillsynsmannen, en företrädare för Europeiska dataskyddsstyrelsen, som inrättades genom förordning (EU) 2016/679, och en företrädare för Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter.

2. Etias rådgivningsnämnd för grundläggande rättigheter ska genomföra regelbundna utvärderingar och utfärda rekommendationer till Etias granskningsnämnd om inverkan på de grundläggande rättigheterna av behandlingen av ansökningar och genomförandet av artikel 33, särskilt när det gäller rätten till privatliv, skydd av personuppgifter och icke-diskriminering.

Etias rådgivningsnämnd för grundläggande rättigheter ska också stödja Etias granskningsnämnd i utförandet av dess uppgifter när den senare samråder med rådgivningsnämnden i särskilda frågor som rör grundläggande rättigheter, särskilt när det gäller rätten till privatliv, skydd av personuppgifter och icke-diskriminering.

Etias rådgivningsnämnd för grundläggande rättigheter ska ha tillgång till de granskningar som avses i artikel 7.2 e.

3. Etias rådgivningsnämnd för grundläggande rättigheter ska sammanträda när så krävs och minst två gånger om året. Europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån ska stå för kostnader och tjänster i samband med granskningsnämndens möten. Mötena ska äga rum i Europeiska gräns- och kustbevakningsbyråns lokaler. Sekretariatet för mötena ska tillhandahållas av Europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån. Etias rådgivningsnämnd för grundläggande rättigheter ska anta sin arbetsordning vid sitt första möte med enkel majoritet av nämndens ledamöter.

4. En företrädare för Etias rådgivningsnämnd för grundläggande rättigheter ska bjudas in att delta i Etias granskningsnämnds möten i en rådgivande funktion. Ledamöterna av Etias rådgivningsnämnd för grundläggande rättigheter ska ha tillgång till Etias granskningsnämnds uppgifter och akter.

5. Etias rådgivningsnämnd för grundläggande rättigheter ska utarbeta en årsrapport. Rapporten ska göras tillgänglig för allmänheten.

Artikel 11

Interoperabilitet med andra EU-informationssystem

1. Interoperabilitet mellan Etias informationssystem, andra EU-informationssystem och Europoluppgifter ska upprättas för att möjliggöra den kontroll som avses i artikel 20.

2. Ändringarna av rättsakterna om inrättande av de EU-informationssystem, vilka krävs för att upprätta interoperabilitet mellan dessa system och Etias, samt tillägget av motsvarande bestämmelser i denna förordning ska omfattas av ett separat rättsligt instrument.

Artikel 12

Sökningar i Interpols databaser

Etias centrala system ska söka i Interpols databas över stulna och förkomna resehandlingar (SLTD) och Interpols databas för resehandlingar som är föremål för ett meddelande (TDAWN). Varje sökning eller kontroll ska genomföras på ett sådant sätt att inga uppgifter avslöjas för Interpol-registreringens ägare.

Artikel 13

Åtkomst till uppgifter som lagrats i Etias

1. Åtkomst till Etias informationssystem ska endast beviljas vederbörligen bemyndigad personal vid Etias centralenhet och de nationella Etias-enheterna.

2. Gränsmyndigheters åtkomst till Etias centrala system i enlighet med artikel 47 ska begränsas till sökningar i Etias centrala system för att kontrollera om en resenär som befinner sig vid ett gränsövergångsställe vid de yttre gränserna har resetillstånd och till de uppgifter som avses i artikel 47.2 a, c och d. Därutöver ska gränsmyndigheterna automatiskt informeras om de flaggningar som avses i artikel 36.2 och 36.3 samt om skälen till dessa flaggningar.

Undantagsvis, om en fördjupad kontroll vid gränsen rekommenderas enligt en flaggning eller om ytterligare kontroller krävs inom ramen för en fördjupad kontroll, ska gränsmyndigheterna få åtkomst till Etias centrala system för att kontrollera de ytterligare uppgifter som avses i artikel 39.1 e eller 44.6 f.

3. Transportörers åtkomst till Etias informationssystem i enlighet med artikel 45 ska begränsas till sökningar i Etias informationssystem för att kontrollera om en resenär har resetillstånd.

4. Invandringsmyndigheters åtkomst till Etias centrala system i enlighet med artikel 49 ska begränsas till sökningar för att kontrollera om en resenär som befinner sig på medlemsstatens territorium har resetillstånd och till vissa uppgifter som avses i den artikeln.

Invandringsmyndigheters åtkomst till Etias centrala system i enlighet med artikel 65.3 ska begränsas till de uppgifter som avses i den artikeln.

5. Varje medlemsstat ska utse de behöriga nationella myndigheter som avses i punkterna 1, 2 och 4 i den här artikeln och ska utan dröjsmål överlämna en förteckning över dessa myndigheter till eu-LISA, i enlighet med artikel 87.2. I denna förteckning ska det anges för vilka ändamål vederbörligen bemyndigad personal vid varje myndighet ska ha åtkomst till uppgifterna i Etias informationssystem i enlighet med punkterna 1, 2 och 4 i den här artikeln.

Artikel 14

Icke-diskriminering och grundläggande rättigheter

En användares behandling av personuppgifter i Etias informationssystem får inte leda till att tredjelandsmedborgare diskrimineras på grund av kön, ras, hudfärg, etniskt eller socialt ursprung, genetiska särdrag, språk, religion eller övertygelse, politiska eller andra åsikter, tillhörighet till en nationell minoritet, förmögenhet, börd, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning. Behandlingen ska fullt ut respektera mänsklig värdighet och integritet samt grundläggande rättigheter, inbegripet rätten till respekt för privatlivet och skydd av personuppgifter. Särskild hänsyn ska tas till barn, äldre och personer med funktionhinder. Barnets bästa ska sättas i främsta rummet.







KAPITEL II

ANSÖKAN

Artikel 15

Praktiska bestämmelser om inlämning av en ansökan

1. Sökande ska lämna in ansökan genom att fylla i ett elektroniskt ansökningsformulär på den särskilda offentliga webbplatsen eller i appen för mobila enheter i tillräckligt god tid före den planerade resan eller, om de redan befinner sig på medlemsstaternas territorium, innan giltighetstiden för ett befintligt resetillstånd som de innehar löper ut.

2. Innehavare av ett resetillstånd får lämna in en ansökan om ett nytt resetillstånd från och med 120 dagar innan det giltiga resetillståndet löper ut.

Etias centrala system ska via e-posttjänsten 120 dagar innan resetillståndet löper ut automatiskt underrätta innehavaren av detta resetillstånd om:

a) sista giltighetsdagen för resetillståndet,

b) möjligheten att lämna in en ansökan om ett nytt resetillstånd,

c) skyldigheten att ha ett giltigt resetillstånd för hela varaktigheten av en kortare vistelse på medlemsstaternas territorium.

3. Alla underrättelser till sökanden i samband med dennes ansökan om ett resetillstånd ska skickas till den e-postadress som sökanden lämnat på ansökningsformuläret i enlighet med artikel 17.2 g.

4. Ansökan får lämnas in av den sökande eller av en annan person eller en kommersiell mellanhand som sökanden anlitar för att lämna in ansökan för hans eller hennes räkning.

5. Kommissionen ska genom en genomförandeakt skapa ett formulär för rapportering av missbruk som begås av de kommersiella mellanhänder som avses i punkt 4 i den här artikeln. Formuläret ska göras tillgängligt via den särskilda offentliga webbplats eller den app för mobila enheter som avses i punkt 1 i den är artikeln. Sådana ifyllda formulär ska skickas till Etias centralenhet som ska vidta lämpliga åtgärder, bland annat genom att regelbundet rapportera till kommissionen. Den genomförandeakten ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 90.2.

Artikel 16

Den offentliga webbplatsen och appen för mobila enheter

1. Den offentliga webbplatsen och appen för mobila enheter ska ge tredjelandsmedborgare som omfattas av kravet på resetillstånd möjlighet att ansöka om resetillstånd, lämna de uppgifter som krävs på ansökningsformuläret enligt artikel 17 och betala avgiften för resetillståndet.

2. På den offentliga webbplatsen och appen för mobila enheter ska ansökningsformuläret kostnadsfritt vara allmänt tillgängligt och lätt åtkomligt för de sökande. Särskild uppmärksamhet ska ägnas åt tillgängligheten för den offentliga webbplatsen och appen för mobila enheter för personer med funktionshinder.

3. Den offentliga webbplatsen och appen för mobila enheter ska vara tillgängliga på medlemsstaternas alla officiella språk.

4. Om de officiella språken i länderna i bilaga II till förordning (EG) nr 539/2001 inte motsvarar de språk som avses i punkt 3 ska faktablad med förklarande information om Etias, ansökningsförfarandet, användningen av den offentliga webbplatsen och appen för mobila enheter samt en stegvis handledning för ansökan ställas till förfogande av eu-LISA på den offentliga webbplatsen och i appen för mobila enheter på åtminstone ett av de officiella språken i de länder som avses. Om ett sådant land har mer än ett officiellt språk krävs sådana faktablad endast om inget av dessa språk motsvarar de språk som avses i punkt 3.

5. Den offentliga webbplatsen och appen för mobila enheter ska upplysa sökandena om vilka språk ansökningsformuläret kan fyllas i på.

6. Genom den offentliga webbplatsen och appen för mobila enheter ska sökandena tillhandahållas en kontotjänst som gör det möjligt för dem att lämna ytterligare upplysningar eller handlingar om så krävs.

7. På den offentliga webbplatsen och i appen för mobila enheter ska sökandena informeras om sin rätt att överklaga i enlighet med denna förordning om ett resetillstånd har nekats, återkallats eller ogiltigförklarats. I detta syfte ska de innehålla information om tillämplig nationell rätt, behörig myndighet, hur man överklagar, tidsfrist för att lämna in ett överklagande och information om eventuellt stöd som kan tillhandahållas av den nationella dataskyddsmyndigheten.

8. Genom den offentliga webbplatsen och appen för mobila enheter ska sökandena kunna ange att den planerade vistelsens syfte hör samman med humanitära skäl eller internationella förpliktelser.

9. Den offentliga webbplatsen ska innehålla den information som avses i artikel 71.

10. Kommissionen ska genom genomförandeakter anta närmare bestämmelser om driften av den offentliga webbplatsen och appen för mobila enheter samt närmare bestämmelser om dataskydd och säkerhet för den offentliga webbplatsen och appen för mobila enheter. Dessa närmare bestämmelser ska grunda sig på riskhantering avseende principerna om informationssäkerhet samt inbyggt dataskydd och dataskydd som standard. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 90.2.

Artikel 17

Ansökningsformulär och sökandens personuppgifter

1. Alla sökande ska lämna in ett ifyllt ansökningsformulär tillsammans med en försäkran om att de lämnade uppgifterna är riktiga, fullständiga, korrekta och tillförlitliga samt en förklaring om att de utsagor som gjorts är tillförlitliga och sanningsenliga. Alla sökande ska också ange att de har förstått de inresevillkor som fastställs i artikel 6 i förordning (EU) 2016/399 och att de kan uppmanas att lämna relevanta styrkande handlingar vid varje inresa. Underåriga ska lämna in ett ansökningsformulär som undertecknats elektroniskt av en permanent eller tillfällig vårdnadshavare eller en förmyndare.

2. Sökanden ska på ansökningsformuläret ange följande personuppgifter:

a) Efternamn (familjenamn), förnamn, efternamn som ogift, födelsedatum, födelseort, födelseland, kön, nuvarande medborgarskap, föräldrarnas förnamn.

b) Eventuella andra namn (alias, artistnamn eller pseudonymer, smeknamn).

c) Eventuella andra medborgarskap.

d) Resehandlingens typ, nummer och utfärdandeland.

e) Resehandlingens utfärdandedatum och sista giltighetsdag.

f) Sökandens bostadsadress eller, om uppgiften inte finns tillgänglig, bosättningsort och bosättningsland.

g) E-postadress samt, om tillgängligt, telefonnummer.

h) Utbildning (primärskola, sekundärskola, högre utbildning eller ingen utbildning).

i) Nuvarande sysselsättning (yrkesgrupp). Om ansökan behandlas manuellt i enlighet med förfarandet i artikel 26 får den ansvariga medlemsstaten, i enlighet med artikel 27, begära att den sökande lämnar ytterligare upplysningar om exakt yrkestitel och arbetsgivare eller, för studenter, utbildningsanstaltens namn.

j) Medlemsstaten för den första planerade vistelsen och (valfritt) adress för den första planerade vistelsen.

k) För underåriga: vårdnadshavarnas eller förmyndarnas efternamn och förnamn, bostadsadress, e-postadress och, om tillgängligt, telefonnummer.

l) För personer som uppger sig vara sådan familjemedlem som avses i artikel 2.1 c

i) ställning som familjemedlem,

ii) efternamn, förnamn, födelsedatum, födelseort, födelseland, nuvarande medborgarskap, bostadsadress, e-postadress och, om tillgängligt, telefonnummer för den familjemedlem till vilken sökanden har familjeband,

iii) typ av familjeband till familjemedlemmen i enlighet med artikel 2.2 i direktiv 2004/38/EG.

m) När någon annan än sökanden lämnar in ansökan: efternamn, förnamn, i förekommande fall företagets eller organisationens benämning, e-postadress, postadress och, om tillgängligt, telefonnummer för den personen, anknytning till sökanden och en undertecknad fullmakt.

3. Sökanden ska ange sin nuvarande sysselsättning (yrkesgrupp) från en på förhand fastställd förteckning. Kommissionen ska anta delegerade akter i enlighet med artikel 89 för att upprätta denna på förhand fastställda förteckning.

4. Sökanden ska även besvara frågor om

a) huruvida han eller hon fällts för något av de brott som förtecknas i bilagan under de senaste tio åren och när det gäller terroristbrott de senaste tjugo åren samt i så fall när och i vilket land,

b) huruvida han eller hon vistats i ett visst krigs- eller konfliktdrabbat område under de senaste tio åren och av vilket skäl,

c) huruvida han eller hon varit föremål för ett beslut genom vilket vederbörande ålagts att lämna en medlemsstats territorium eller territoriet för något av de tredjeländer som förtecknas i bilaga II till förordning (EG) nr 539/2001 eller huruvida ett beslut om återvändande utfärdats för hans eller hennes räkning under de senaste tio åren.

5. Kommissionen ska anta delegerade akter i enlighet med artikel 89 med närmare bestämmelser om innehållet i och utformningen av de frågor som avses i punkt 4 i den här artikeln. Dessa frågors innehåll och utformning ska göra det möjligt för sökandena att lämna tydliga och exakta svar.

6. Om någon av de frågor som avses i punkt 4 besvarats jakande ska sökanden besvara ytterligare en uppsättning på förhand fastställda frågor på ansökningsformuläret genom att välja i en på förhand fastställd förteckning över svarsalternativ. Kommissionen ska anta delegerade akter i enlighet med artikel 89 med avseende på dessa ytterligare frågors innehåll och utformning samt de på förhand fastställda svarsalternativen.

7. De uppgifter som avses i punkterna 2 och 4 ska föras in av sökanden med latinska bokstäver.

8. När ansökningsformuläret lämnas in ska Etias informationssystem registrera den IP-adress som användes för att lämna in ansökningsformuläret.

9. Kommissionen ska genom genomförandeakter fastställa kraven avseende formatet för de personuppgifter i enlighet med punkterna 2 och 4 i den här artikeln och som ska föras in i ansökningsformuläret samt parametrar och kontroller för att säkerställa att ansökan är fullständig och att uppgifterna är samstämmiga. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 90.2.

Artikel 18

Avgift för resetillstånd

1. Den som ansöker om resetillstånd ska betala en avgift på 7 EUR för varje ansökan.

2. Avgiften för resetillstånd ska inte tas ut för sökande som är under 18 år eller över 70 år vid tidpunkten för ansökan.

3. Avgiften för resetillstånd ska tas ut i euro.

4. Kommissionen ska anta delegerade akter i enlighet med artikel 89 med avseende på betalningssätt och betalningsförfarande för avgiften för resetillstånd samt förändringar av avgiften. Förändringar av avgiften ska ta hänsyn till ökningar av de kostnader som avses i artikel 85.







KAPITEL III

SKAPANDE AV EN ANSÖKNINGSAKT OCH PRÖVNING AV ANSÖKAN VIA ETIAS CENTRALA SYSTEM

Artikel 19

Ansökans prövningsbarhet och skapandet av ansökningsakten

1. När ansökan lämnats in ska Etias informationssystem automatiskt kontrollera följande:

a) Att alla fält på ansökningsformuläret fyllts i och innehåller de upplysningar som avses i artikel 17.2 och 17.4.

b) Att avgiften för resetillståndet har betalats in.

2. Om villkoren i punkt 1 a och b har uppfyllts ska ansökan anses vara prövningsbar. Etias centrala system ska då automatiskt och utan dröjsmål skapa en ansökningsakt och tilldela akten ett ansökningsnummer.

3. När ansökningsakten skapats ska Etias centrala system registrera och lagra följande uppgifter:

a) Ansökningsnummer.

b) Statusinformation som visar att ett resetillstånd sökts.

c) De personuppgifter som avses i artikel 17.2 och, i tillämpliga fall, 17.4 och 17.6, däribland trebokstavskoden för det land som utfärdat resehandlingen.

d) De uppgifter som avses i artikel 17.8.

e) Datum och tidpunkt för inlämning av ansökningsformuläret samt hänvisning till genomförd betalning av avgiften för resetillståndet och betalningens unika referensnummer.

4. När ansökningsakten skapats ska Etias centrala system fastställa om sökanden redan har en annan ansökningsakt i Etias centrala system genom att jämföra de uppgifter som avses i artikel 17.2 a med personuppgifterna i de ansökningsakter som finns lagrade i Etias centrala system. I så fall ska Etias centrala system koppla den nya ansökningsakten till alla eventuella tidigare ansökningsakter som skapats för samma sökande.

5. När ansökningsakten skapas ska den sökande omedelbart erhålla ett meddelande via e-posttjänsten med en förklaring om att sökanden under behandlingen av ansökan kan komma att uppmanas att lämna in ytterligare uppgifter eller handlingar eller, i undantagsfall, att kallas till en intervju. Meddelandet ska innehålla följande uppgifter:

a) Statusinformation med bekräftelse av inlämningen av en ansökan om resetillstånd.

b) Ansökningsnummer.

Meddelandet ska ge sökanden möjlighet att använda kontrollverktyget i artikel 6.2 h.

Artikel 20

Automatiserad behandling

1. Ansökningsakterna ska behandlas automatiskt av Etias centrala system för att kontrollera träffar. Etias centrala system ska granska varje ansökningsakt individuellt.

▼C1

2. Etias centrala system ska jämföra de relevanta uppgifter som avses i artikel 17.2 a, b, c, d, f, g, j, k och m och 17.8 med uppgifterna i ett register, en akt eller en registrering i Etias centrala system, SIS, in- och utresesystemet, VIS, Eurodac, Europoluppgifter och Interpols databaser SLTD samt TDAWN.

▼B

I synnerhet ska Etias centrala system kontrollera följande:

a) Om den resehandling som använts för ansökan motsvarar en resehandling som anmälts som förkommen, stulen, förskingrad eller ogiltig i SIS.

b) Om den resehandling som använts för ansökan motsvarar en resehandling som anmälts som förkommen, stulen eller ogiltig i SLTD.

c) Om registrering om nekad inresa och vistelse har gjorts för sökanden i SIS.

d) Om sökanden är föremål för en registrering i SIS om personer som är efterlysta för att gripas och överlämnas enligt en europeisk arresteringsorder eller som är efterlysta för att gripas i syfte att utlämnas.

e) Om sökanden och resehandlingen motsvarar ett nekat, återkallat eller ogiltigförklarat resetillstånd i Etias centrala system.

f) Om de uppgifter som lämnats i ansökan avseende resehandlingen motsvarar en annan ansökan om resetillstånd i Etias centrala system som lämnats in tillsammans med andra sådana identitetsuppgifter som avses i artikel 17.2 a.

g) Om sökanden för närvarande är registrerad som en person som överskridit den tillåtna vistelsen eller tidigare har registrerats som en person som överskridit den tillåtna vistelsen i in- och utresesystemet.

h) Om sökanden är registrerad som en person som nekats inresa i in- och utresesystemet.

i) Om sökanden varit föremål för beslut om nekande, ogiltigförklaring eller återkallande av visering för kortare vistelse enligt registrering i VIS.

j) Om uppgifterna i ansökan motsvarar registrerade Europoluppgifter.

k) Om sökanden är registrerad i Eurodac.

l) Om den resehandling som använts för ansökan motsvarar en resehandling som registrerats i en akt i TDAWN.

m) I de fall sökanden är underårig, huruvida sökandens vårdnadshavare eller förmyndare

i) är föremål för en registrering i SIS om personer som är efterlysta för att gripas och överlämnas enligt en europeisk arresteringsorder eller som är efterlysta för att gripas i syfte att utlämnas,

ii) är föremål för en registrering om nekad inresa och vistelse i SIS.

3. Etias centrala system ska kontrollera om sökanden har besvarat någon av frågorna i artikel 17.4 jakande och om sökanden har underlåtit att lämna en bostadsadress, utan i stället bara har lämnat uppgift om bosättningsort eller bosättningsland i enlighet med artikel 17.2 f.

4. Etias centrala system ska jämföra de relevanta uppgifter som avses i artikel 17.2 a, b, c, d, f, g, j, k och m och 17.8 med uppgifterna i Etias bevakningslista i enlighet med artikel 34.

5. Etias centrala system ska jämföra de relevanta uppgifter som avses i artiklarna 17.2 a, c, f, h och i med de särskilda riskindikatorer som avses i artikel 33.

6. Etias centrala system ska till ansökningsakten foga en hänvisning till alla sådana träffar som uppkommer enligt punkterna 2–5.

7. Om de uppgifter som registrerats i ansökningsakten motsvarar de uppgifter som ger upphov till en träff i enlighet med punkterna 2 och 4 ska Etias centrala system, om tillämpligt, fastställa vilken eller vilka medlemsstater som förde in eller tillhandahöll de uppgifter som gav upphov till träffen eller träffarna och registrera detta i ansökningsakten.

8. Efter en träff i enlighet med punkterna 2 j och 4 och om det inte var en medlemsstat som tillhandahöll den information som gav upphov till träffen ska Etias centrala system fastställa om Europol fört in uppgifterna och registrera detta i ansökningsakten.

Artikel 21

Resultat av den automatiserade behandlingen

1. Om den automatiserade behandlingen enligt artikel 20.2–20.5 inte ger någon träff ska Etias centrala system automatiskt utfärda ett resetillstånd i enlighet med artikel 36 och underrätta sökanden i enlighet med artikel 38.

2. Om den automatiserade behandlingen enligt artikel 20.2–20.5 gett en eller flera träffar ska ansökan bedömas i enlighet med förfarandet i artikel 22.

3. Om kontrollen enligt artikel 22 bekräftar att de uppgifter som registrerats i ansökningsakten motsvarar de uppgifter som gett en träff vid den automatiserade behandlingen enligt artikel 20.2–20.5, eller om det råder tvivel om sökandens identitet efter en sådan kontroll, ska ansökan behandlas i enlighet med förfarandet i artikel 26.

4. Om den automatiserade behandling enligt artikel 20.3 visar att den sökande har svarat jakande på någon av frågorna i artikel 17.4 och det inte förekommer någon annan träff ska ansökan skickas till den nationella Etias-enheten i den ansvariga medlemsstaten för manuell behandling i enlighet med artikel 26.

Artikel 22

Kontroll som utförs av Etias centralenhet

1. Om den automatiserade behandlingen enligt artikel 20.2–20.5 ger upphov till en eller flera träffar ska Etias centrala system automatiskt konsultera Etias centralenhet.

2. Om Etias centralenhet konsulteras ska denna beviljas åtkomst till ansökningsakten och eventuella anknytande ansökningsakter samt till alla träffar som uppkommit vid den automatiserade behandlingen enligt artikel 20.2–20.5 och till de upplysningar som kartlagts av Etias centrala system i enlighet med artikel 20.7 och 20.8.

3. Etias centralenhet ska kontrollera om de uppgifter som registrerats i ansökningsakten motsvarar en eller flera av följande uppgifter:

a) de särskilda riskindikatorer som avses i artikel 33,

b) uppgifterna i Etias centrala system, inbegripet Etias bevakningslista enligt artikel 34,

c) uppgifterna i ett av de genomsökta EU-informationssystemen,

d) Europoluppgifterna,

e) uppgifterna i Interpols databaser SLTD eller TDAWN.

4. Om uppgifterna inte motsvarar andra uppgifter och inga andra träffar uppkommit vid den automatiserade behandlingen enligt artikel 20.2–20.5 ska Etias centralenhet radera den felaktiga träffen från ansökningsakten och Etias centrala system ska automatiskt utfärda ett resetillstånd i enlighet med artikel 36.

5. Om uppgifterna motsvarar sökandens uppgifter eller om det fortfarande råder tvivel om sökandens identitet ska ansökan behandlas manuellt i enlighet med förfarandet i artikel 26.

6. Etias centralenhet ska utföra den manuella behandlingen inom högst 12 timmar från det att ansökningsakten mottogs.

Artikel 23

Stöd för målen för SIS

1. Vid tillämpningen av artikel 4 e ska Etias centrala system jämföra de relevanta uppgifter som avses i artikel 17.2 a, b och d med uppgifter i SIS för att avgöra om sökanden är föremål för någon av följande registreringar:

a) Registrering av försvunna personer.

b) Registrering av personer som söks för att delta i ett rättsligt förfarande.

c) Registrering av personer som omfattas av diskreta eller särskilda kontroller.

2. Om den jämförelse som avses i punkt 1 leder till en eller flera träffar ska Etias centrala system skicka ett automatiserat meddelande till Etias centralenhet. Etias centralenhet ska kontrollera huruvida sökandens personuppgifter motsvarar personuppgifterna i den registrering som gav upphov till denna träff, och om motsvarighet har bekräftats ska Etias centrala system skicka ett automatiserat meddelande till Sirenekontoret i den registrerande medlemsstaten. Det berörda Sirenekontoret ska kontrollera huruvida sökandens personuppgifter motsvarar personuppgifterna i den registrering som gav upphov till träffen och vidta lämpliga uppföljningsåtgärder.

Etias centrala system ska även skicka ett automatiserat meddelande till Sirenekontoret i den registrerande medlemsstaten vid en träff i SIS under den automatiserade behandling som avses i artikel 20, om registreringen, efter kontroll av Etias centralenhet i enlighet med artikel 22, lett till manuell behandling av ansökan i enlighet med artikel 26.

3. Det meddelande som skickas till Sirenekontoret i den registrerande medlemsstaten ska innehålla följande uppgifter:

a) Efternamn, förnamn och eventuella andra namn (alias).

b) Födelseort och födelsedatum.

c) Kön.

d) Medborgarskap och eventuellt andra medborgarskap.

e) Medlemsstaten för den första planerade vistelsen och, om tillgängligt, adressen för den första planerade vistelsen.

f) Sökandens bostadsadress eller, om uppgiften inte finns tillgänglig, bosättningsort och bosättningsland.

g) Information om status på resetillståndet, som visar om ett resetillstånd har utfärdats, nekats eller om ansökan är föremål för manuell behandling i enlighet med artikel 26.

h) En hänvisning till den eller de träffar som erhållits i enlighet med punkterna 1 och 2, inbegripet datum och tid för träffen.

4. Etias centrala system ska till ansökningsakten foga en hänvisning till alla sådana träffar som uppkommer enligt punkt 1.

Artikel 24

Särskilda bestämmelser om familjemedlemmar till unionsmedborgare eller till tredjelandsmedborgare som har rätt till fri rörlighet enligt unionsrätten

1. För sådana tredjelandsmedborgare som avses i artikel 2.1 c ska det resetillstånd som avses i led 5 i artikel 3.1 fungera som ett beslut enligt denna förordning som fastställer att det inte finns några faktiska indikationer på, eller rimliga skäl på grundval av faktiska indikationer att anta, att personens vistelse på medlemsstaternas territorium innebär en säkerhetsrisk eller en hög epidemirisk i enlighet med direktiv 2004/38/EG.

2. När en sådan tredjelandsmedborgare som avses i artikel 2.1 c ansöker om resetillstånd ska följande särskilda bestämmelser vara tillämpliga:

a) Sökanden ska inte besvara den fråga som avses i artikel 17.4 c.

b) Den avgift som avses i artikel 18 ska inte tas ut.

3. Vid behandling av en ansökan om resetillstånd för tredjelandsmedborgare enligt artikel 2.1 c ska Etias centrala system inte kontrollera huruvida

a) sökanden för närvarande är registrerad som en person som överskridit den tillåtna vistelsen, eller som tidigare har överskridit den tillåtna vistelsen enligt in- och utresesystemet, på det sätt som avses i artikel 20.2 g,

b) sökanden motsvarar en person som registrerats i Eurodac på det sätt som avses i artikel 20.2 k.

De särskilda riskindikatorer för olaglig invandring som avses i artikel 33 ska inte tillämpas.

4. En ansökan om resetillstånd får inte nekas med hänvisning till risken för olaglig invandring enligt artikel 37.1 c.

5. Om den automatiserade behandlingen enligt artikel 20 har gett en träff som motsvarar en registrering om nekad inresa och vistelse enligt artikel 24 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1987/2006 ( 7 ), ska den nationella Etias-enheten kontrollera grunden för det beslut enligt vilket registreringen lades in i SIS. Om denna grund är kopplad till en risk för olaglig invandring ska registreringen inte beaktas vid bedömningen av ansökan. Den nationella Etias-enheten ska agera i enlighet med artikel 25.2 i förordning (EG) nr 1987/2006.

6. Följande regler ska också gälla:

a) I det meddelande som aves i artikel 38.1 ska sökanden upplysas om att han eller hon vid passage av de yttre gränserna måste kunna styrka sin ställning som familjemedlem i enlighet med artikel 2.1 c; denna information ska även innehålla en påminnelse om att även med resetillstånd har en familjemedlem till en medborgare som utövar rätten till fri rörlighet bara rätt till inresa om familjemedlemmen åtföljer eller förenas med unionsmedborgaren eller annan tredjelandsmedborgare som utövar sin rätt till fri rörlighet.

b) Sådana överklaganden som avses i artikel 37.3 ska lämnas in i enlighet med direktiv 2004/38/EG.

c) Lagringsperioden för ansökningsakten enligt artikel 54.1 ska motsvara

i) resetillståndets giltighetstid,

ii) fem år från den dag då det sista beslutet om att neka, ogiltigförklara eller återkalla resetillståndet fattades i enlighet med artiklarna 37, 40 och 41. Om uppgifter som finns i ett register, en akt eller en registrering i något av EU-informationssystemen, i Europoluppgifterna, i Interpols databaser SLTD eller TDAWN, i Etias bevakningslista eller i Etias sökregler, och som gett upphov till ett sådant beslut, raderas tidigare än utgången av den femårsperioden ska ansökningsakten raderas inom sju dagar från det datum då uppgifterna i registret, akten eller registreringen raderades. I detta syfte ska Etias centrala system regelbundet och automatiskt kontrollera om villkoren för lagring av ansökningsakter som avses i detta led fortfarande är uppfyllda. Om så inte längre är fallet ska det radera ansökningsakten på ett automatiserat sätt.

För att underlätta en ny ansökan efter utgången av giltighetstiden för ett Etias-resetillstånd får ansökningsakten lagras i Etias centrala system under ytterligare en period på högst tre år efter utgången av giltighetstiden för resetillståndet, och endast om sökanden efter en begäran om samtycke frivilligt och uttryckligen samtycker genom en elektroniskt undertecknad försäkran. Begäran om samtycke ska presenteras på ett sätt som tydligt kan skiljas från andra frågor, i en begriplig och lätt tillgänglig form och med användning av ett klart och tydligt språk, i enlighet med artikel 7 i förordning (EU) 2016/679.

Samtycke ska begäras efter tillhandahållandet av den automatiska information som föreskrivs i artikel 15.2. Den automatiska informationen ska erinra sökanden om ändamålet med lagringen av uppgifter i enlighet med den information som avses i artikel 71 o.







KAPITEL IV

PRÖVNING AV ANSÖKAN VID DE NATIONELLA ETIAS-ENHETERNA

Artikel 25

Ansvarig medlemsstat

1. Den medlemsstat som ansvarar för den manuella behandlingen av ansökningar enligt artikel 26 (nedan kallad den ansvariga medlemsstaten) ska fastställas av Etias centrala system på följande sätt:

a) Om bara en medlemsstat konstateras ha fört in eller tillhandahållit de uppgifter som gav upphov till träffen i enlighet med artikel 20 ska den medlemsstaten vara den ansvariga medlemsstaten.

b) Om flera medlemsstater konstateras ha fört in eller tillhandahållit de uppgifter som gav upphov till träffarna i enlighet med artikel 20 ska den ansvariga medlemsstaten vara

i) den medlemsstat som har fört in eller tillhandahållit de senaste uppgifterna om en registrering i enlighet med artikel 20.2 d, eller

ii) om ingen av dessa uppgifter motsvarar en registrering i enlighet med artikel 20.2 d, den medlemsstat som har fört in eller tillhandahållit de senaste uppgifterna om en registrering i enlighet med artikel 20.2 c, eller

iii) om ingen av dessa uppgifter motsvarar en registrering i enlighet med artikel 20.2 c eller d, den medlemsstat som har fört in eller tillhandahållit de senaste uppgifterna om en registrering i enlighet med artikel 20.2 a.

c) Om flera medlemsstater konstateras ha fört in eller tillhandahållit de uppgifter som gav upphov till träffar i enlighet med artikel 20 utan att någon av dessa uppgifter motsvarar en registrering i enlighet med artikel 20.2 a, c eller d ska den ansvariga medlemsstaten vara den som förde in eller tillhandahöll de senaste uppgifterna.

Med avseende på tillämpningen av första stycket a och c ska träffar som uppkommit till följd av uppgifter som inte förts in eller tillhandahållits av någon medlemsstat inte beaktas vid fastställandet av den ansvariga medlemsstaten. Om den manuella behandlingen av en ansökan inte har sitt upphov i uppgifter som förts in eller tillhandahållits av någon medlemsstat ska den ansvariga medlemsstaten vara medlemsstaten för den första planerade vistelsen.

2. Etias centrala system ska ange den ansvariga medlemsstaten i ansökningsakten. Om Etias centrala system inte kan fastställa den ansvariga medlemsstat som avses i punkt 1 ska Etias centralenhet fastställa den.

Artikel 26

Manuell behandling av ansökningar vid de nationella Etias-enheterna

1. Om den automatiserade behandling som avses i artikel 20.2–20.5 gett en eller flera träffar ska ansökan behandlas manuellt av den nationella Etias-enheten i den ansvariga medlemsstaten. Den nationella Etias-enheten ska ha åtkomst till ansökningsakten och eventuella anknytande ansökningsakter samt till alla träffar som uppkommit vid den automatiserade behandlingen enligt artikel 20.2–20.5. Etias centralenhet ska informera den nationella Etias-enheten i den ansvariga medlemsstaten om huruvida en eller flera andra medlemsstater eller Europol konstaterats ha fört in eller tillhandahållit de uppgifter som gav upphov till träffen enligt artikel 20.2 eller 20.4. Om en eller flera medlemsstater konstaterats ha fört in eller tillhandahållit uppgifter som gett upphov till en träff ska Etias centralenhet också ange berörda medlemsstater.

2. Efter den manuella behandlingen av ansökan ska den nationella Etias-enheten i den ansvariga medlemsstaten

a) utfärda resetillstånd, eller

b) neka resetillstånd.

3. Om den automatiserade behandling som avses i artikel 20.2 gett en träff ska den nationella Etias-enheten i den ansvariga medlemsstaten

a) neka resetillstånd om träffen motsvarar en eller flera av de kontroller som avses i artikel 20.2 a och c,

b) bedöma säkerhetsrisken eller risken för olaglig invandring och fatta beslut om att utfärda eller neka resetillstånd om träffen motsvarar någon av de kontroller som avses i artikel 20.2 b och d–m.

4. Om den automatiserade behandlingen enligt artikel 20.3 visar att sökanden besvarat någon av frågorna i artikel 17.4 jakande ska den nationella Etias-enheten i den ansvariga medlemsstaten bedöma säkerhetsrisken eller risken för olaglig invandring, varefter beslut ska fattas om att utfärda eller neka resetillstånd.

5. Om den automatiserade behandlingen enligt artikel 20.4 gett en träff ska den nationella Etias-enheten i den ansvariga medlemsstaten bedöma säkerhetsrisken, varefter beslut ska fattas om att utfärda eller neka resetillstånd.

6. Om den automatiserade behandlingen enligt artikel 20.5 gett en träff ska den nationella Etias-enheten i den ansvariga medlemsstaten bedöma säkerhetsrisken, risken för olaglig invandring eller den höga epidemirisken, varefter beslut ska fattas om att utfärda eller neka resetillstånd. Den ansvariga medlemsstatens nationella Etias-enhet får under inga omständigheter fatta beslut automatiskt på grundval av en träff baserad på de särskilda riskindikatorerna. Den ansvariga medlemsstatens nationella Etias-enhet ska i samtliga fall göra en individuell bedömning av säkerhetsrisken, risken för olaglig invandring eller den höga epidemirisken.

7. Etias informationssystem ska föra register över all uppgiftsbehandling som utförs vid bedömningar enligt denna artikel av den nationella Etias-enheten i den ansvariga medlemsstaten eller av den nationella Etias-enheten i de medlemsstater som rådfrågats i enlighet med artikel 28. Registren ska skapas och matas in automatiskt i ansökningsakten. De ska visa datum och tid för varje operation, de uppgifter som legat till grund för genomsökning av andra EU-informationssystem, de uppgifter som är kopplade till träffen samt uppgifter om vilken tjänsteman som utfört riskbedömningen.

Resultaten av bedömningen av säkerhetsrisken, risken för olaglig invandring eller den höga epidemirisken och skälen till beslutet att utfärda eller neka ett resetillstånd ska registreras i ansökningsakten av den tjänsteman som utfört riskbedömningen.

Artikel 27

Begäran om ytterligare upplysningar eller handlingar från sökanden

1. När den nationella Etias-enheten i den ansvariga medlemsstaten bedömer att de uppgifter som sökanden lämnat på ansökningsformuläret är otillräckliga för att den ska kunna besluta om att utfärda eller neka resetillstånd får den begära ytterligare upplysningar eller handlingar från sökanden. Den nationella Etias-enheten i den ansvariga medlemsstaten ska begära ytterligare upplysningar eller handlingar på begäran av en medlemsstat som rådfrågats i enlighet med artikel 28.

2. Begäran om ytterligare upplysningar eller handlingar ska via den e-posttjänst som avses i artikel 6.2 f lämnas till den e-postadress som registrerats som kontakt i ansökningsakten. Begäran om ytterligare upplysningar eller handlingar ska tydligt ange vilka upplysningar eller handlingar som sökanden uppmanas att lämna, samt en förteckning över de språk som upplysningarna eller handlingarna kan lämnas in på. Denna förteckning ska omfatta åtminstone engelska, franska eller tyska, såvida den inte omfattar ett officiellt språk i det tredjeland som den sökande har sagt sig vara medborgare i. Om ytterligare handlingar begärs ska också en elektronisk kopia av originalhandlingarna begäras. Sökanden ska lämna ytterligare upplysningar eller handlingar direkt till den nationella Etias-enheten i den ansvariga medlemsstaten via den säkra kontotjänst som avses i artikel 6.2 g inom tio dagar från mottagandet av begäran. Sökanden ska tillhandahålla sådana upplysningar eller handlingar på ett av de språk som meddelas i begäran. Sökanden ska inte vara skyldig att tillhandahålla en officiell översättning. Endast sådana ytterligare upplysningar eller handlingar som krävs för bedömningen av ansökningen till Etias får begäras.

3. Vid begäran om ytterligare upplysningar eller handlingar i enlighet med punkt 1 ska den nationella Etias-enheten i den ansvariga medlemsstaten använda en på förhand fastställd förteckning över alternativ. Kommissionen ska anta delegerade akter i enlighet med artikel 89 för att fastställa innehållet i och utformningen av den på förhand fastställda förteckningen över alternativ.

4. Om det efter behandling av ytterligare upplysningar eller handlingar fortfarande råder allvarliga tvivel om de upplysningar eller handlingar som sökanden har lämnat in, får den nationella Etias-enheten i den ansvariga medlemsstaten, i undantagsfall och som en sista utväg, kalla sökanden till intervju i sökandens bosättningsland på det av den ansvariga medlemsstatens konsulat som ligger närmast sökandens bosättningsort. Om det är i sökandens intresse får intervjun undantagsvis äga rum på ett konsulat som är beläget i ett annat land än sökandens bosättningsland.

Om det konsulat som ligger närmast sökandens bosättningsort är beläget på mer än 500 kilometers avstånd ska sökanden erbjudas möjlighet att genomföra intervjun på distans med hjälp av audio- och videokommunikation. Om avståndet är mindre än 500 kilometer får sökanden och den nationella Etias-enheten i den ansvariga medlemsstaten tillsammans komma överens om att använda sådan audio- och videokommunikation. Om sådan audio- och videokommunikation används, ska intervjun genomföras av den nationella Etias-enheten i den ansvariga medlemsstaten eller, undantagsvis, av ett av den medlemsstatens konsulat. Audio- och videokommunikation på distans ska säkerställa en lämplig säkerhets- och konfidentialitetsnivå.

Skälet till att en intervju begärs ska registreras i ansökningsakten.

5. Kommissionen ska genom genomförandeakter fastställa kraven för de audio- och videokommunikationsmedel som avses i punkt 4, även vad gäller regler om dataskydd, säkerhet och konfidentialitet, och ska anta regler om testning och välja ut lämpliga verktyg samt anta regler för deras drift.

Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 90.2.

6. Kallelsen till en intervju ska meddelas sökanden av den nationella Etias-enheten i den ansvariga medlemsstaten via den e-posttjänst som avses i artikel 6.2 f på den e-postadress som registrerats som kontakt i ansökningsakten. Kallelsen till intervjun ska skickas inom 72 timmar efter det att sökanden lämnat in ytterligare upplysningar eller handlingar i enlighet med punkt 2 i den här artikeln. Kallelsen till intervjun ska inbegripa upplysningar om vilken medlemsstat som skickar ut kallelsen, om de alternativ som avses i punkt 4 i den här artikeln och relevanta kontaktuppgifter. Sökanden ska kontakta den nationella Etias-enheten i den ansvariga medlemsstaten eller konsulatet så snart som möjligt och senast fem dagar efter det att kallelsen till intervjun utfärdades, i syfte att komma överens om en för båda parter lämplig tidpunkt och dag för intervjun och om huruvida intervjun ska ske på distans. Intervjun ska äga rum inom tio dagar efter kallelsen.

Kallelsen till intervjun ska registreras i ansökningsakten av Etias centrala system.

7. Om sökanden inte kommer till intervjun i enlighet med punkt 6 i denna artikel efter att ha kallats till intervju, ska ansökan nekas i enlighet med artikel 37.1 g. Sökanden ska utan dröjsmål informeras av den nationella Etias-enheten i den ansvariga medlemsstaten.

8. Vid en intervju som avses i punkt 4 ska den nationella Etias-enheten i den ansvariga medlemsstaten ange de uppgifter som intervjuaren ska ta upp. Dessa uppgifter ska grunda sig på skälen till att intervjun har begärts.

Om intervjun äger rum på distans med hjälp av audio- och videokommunikation, ska den genomföras på det språk som används vid den nationella Etias-enhet i den ansvariga medlemsstaten som begär intervjun eller på det språk som enheten har valt för inlämning av ytterligare upplysningar eller handlingar.

Om intervjun äger rum på ett konsulat ska den genomföras på ett av de officiella språken i det tredjeland där konsulatet är beläget, eller på något annat språk som sökanden och konsulatet har kommit överens om.

Efter intervjun ska intervjuaren avge ett yttrande med en motivering till sina rekommendationer.

De uppgifter som har tagits upp och yttrandet ska ingå i ett formulär som ska registreras i ansökningsakten samma dag som intervjun äger rum.

9. Om ytterligare upplysningar eller handlingar lämnas in av den sökande i enlighet med punkt 2 ska Etias centrala system registrera och lagra upplysningarna eller handlingarna i ansökningsakten. Ytterligare upplysningar eller handlingar som läggs fram under en intervju i enlighet med punkt 6 ska fogas till ansökningsakten av den nationella Etias-enheten i den ansvariga medlemsstaten.

Det formulär som används för intervjun och de ytterligare upplysningar eller handlingar som registreras i ansökningsakten får konsulteras endast i syfte att bedöma och fatta beslut om ansökan, hantera ett överklagandeförfarande eller behandla en ny ansökan från samma sökande.

10. Den nationella Etias-enheten i den ansvariga medlemsstaten ska återuppta prövningen av ansökan så snart sökanden har lämnat ytterligare upplysningar eller handlingar eller, där tillämpligt, från och med dagen för intervjun.

Artikel 28

Samråd med andra medlemsstater

1. Om en eller flera medlemsstater konstateras ha fört in eller tillhandahållit de uppgifter som gav upphov till träffen i enlighet med artikel 20.7 ska Etias centralenhet, efter den kontroll som avses i artikel 22, underrätta den nationella Etias-enheten i den eller de berörda medlemsstaterna, varigenom ett samrådsförfarande inleds mellan dem och den nationella Etias-enheten i den ansvariga medlemsstaten.

2. De nationella Etias-enheterna i de rådfrågade medlemsstaterna ska beviljas åtkomst till ansökningsakten med hänsyn till samrådet.

3. Den nationella Etias-enheten i den rådfrågade medlemsstaten ska

a) i ett motiverat yttrande tillstyrka ansökan, eller

b) i ett motiverat yttrande avstyrka ansökan.

Tillstyrkandet eller avstyrkandet ska registreras i ansökningsakten av den nationella Etias-enheten i den rådfrågade medlemsstaten.

4. Den nationella Etias-enheten i den ansvariga medlemsstaten får också rådfråga den nationella Etias-enheten i en eller flera medlemsstater med anledning av en sökandes svar på begäran om ytterligare upplysningar. Om sådana ytterligare upplysningar begärs på en rådfrågad medlemsstats vägnar i enlighet med artikel 27.1 ska den nationella Etias-enheten i den ansvariga medlemsstaten rådfråga den nationella Etias-enheten i den rådfrågade medlemsstaten efter sökandens svar på denna begäran om ytterligare upplysningar. I sådana fall ska den nationella Etias-enheten i de rådfrågade medlemsstaterna även ha åtkomst till relevanta ytterligare upplysningar eller handlingar som lämnats av sökanden på begäran av den nationella Etias-enheten i den ansvariga medlemsstaten i det ärende om vilket de rådfrågas. Om flera medlemsstater rådfrågas ska den nationella Etias-enheten i den ansvariga medlemsstaten samordna arbetet.

5. Den nationella Etias-enheten i den rådfrågade medlemsstaten ska svara inom 60 timmar från den dag samrådet meddelades. Om svar uteblir inom utsatt tid ska ansökan anses tillstyrkt.

6. Under samrådet ska begäran och svaren överföras via den programvara som avses i artikel 6.2 m och ska ställas till förfogande för den nationella Etias-enheten i den ansvariga medlemsstaten.

7. Om den nationella Etias-enheten i minst en av de rådfrågade medlemsstaterna avstyrker ansökan ska den nationella Etias-enheten i den ansvariga medlemsstaten neka resetillstånd i enlighet med artikel 37. Denna punkt påverkar inte tillämpningen av artikel 44.

8. Vid behov, i händelse av tekniska problem eller oförutsedda omständigheter, ska Etias centralenhet fastställa vilken medlemsstat som är ansvarig och vilka medlemsstater som ska rådfrågas samt underlätta samråd mellan medlemsstater enligt denna artikel.

Artikel 29

Samråd med Europol

1. Om Europol konstateras ha tillhandahållit de uppgifter som gett upphov till träffen i enlighet med artikel 20.8 i den här förordningen ska Etias centralenhet underrätta Europol, varigenom ett samrådsförfarande inleds mellan Europol och den nationella Etias-enheten i den ansvariga medlemsstaten. Ett sådant samråd ska äga rum i enlighet med förordning (EU) 2016/794, särskilt kapitel IV.

2. Vid samråd med Europol ska Etias centralenhet till Europol överlämna relevanta uppgifter i ansökningsakten och de träffar som behövs för samrådet.

3. Europol får inte ha åtkomst till de personuppgifter som avser sökandens utbildning enligt artikel 17.2 h.

4. Vid samråd i enlighet med punkt 1 ska Europol lämna ett motiverat yttrande om ansökan. Europols yttrande ska göras tillgängligt för den nationella Etias-enheten i den ansvariga medlemsstaten, vilken ska registrera det i ansökningsakten.

5. Den nationella Etias-enheten i den ansvariga medlemsstaten får samråda med Europol med anledning av en sökandes svar på begäran om ytterligare upplysningar. I sådana fall ska den nationella Etias-enheten till Europol överlämna relevanta ytterligare upplysningar eller handlingar som lämnats av sökanden avseende den ansökan om resetillstånd som Europol rådfrågas om.

6. Europol ska svara inom 60 timmar från den dag samrådet meddelades. Om Europol inte svarar inom utsatt tid ska ansökan anses tillstyrkt.

7. Under samrådet ska begäran och svaren överföras via den programvara som avses i artikel 6.2 m och ska ställas till förfogande för den nationella Etias-enheten i den ansvariga medlemsstaten.

8. Om Europol avstyrker ansökan och den nationella Etias-enheten i den ansvariga medlemsstaten ändå beslutar att utfärda resetillståndet ska den motivera beslutet och registrera den motiveringen i ansökningsakten.

9. Vid behov, i händelse av tekniska problem eller oförutsedda omständigheter, ska Etias centralenhet fastställa vilken medlemsstat som är ansvarig samt underlätta samråd mellan den ansvariga medlemsstaten och Europol enligt denna artikel.

Artikel 30

Tidsfrister för meddelande till sökanden

Inom 96 timmar efter inlämning av en ansökan som är prövningsbar enligt artikel 19 ska sökanden tillställas ett meddelande som anger

a) om resetillståndet utfärdats eller nekats, eller

b) att ytterligare upplysningar eller handlingar begärs och att sökanden kan kallas till en intervju, med angivande av de maximala handläggningstider som är tillämpliga enligt artikel 32.2.

Artikel 31

Kontrollverktyg

Kommissionen ska sörja för att ett kontrollverktyg inrättas som ger sökanden möjlighet att kontrollera status för sin ansökan och kontrollera giltighetstid och status för sitt resetillstånd (giltigt, nekat, ogiltigförklarat eller återkallat). Verktyget ska göras tillgängligt via den särskilda offentliga webbplats eller den app för mobila enheter som avses i artikel 16.

Kommissionen ska anta delegerade akter i enlighet med artikel 89 för att ytterligare definiera kontrollverktyget.

Artikel 32

Beslut om ansökan

1. Beslut om ansökan ska fattas senast 96 timmar efter inlämning av en ansökan som är prövningsbar enligt artikel 19.

2. När begäran om ytterligare upplysningar eller handlingar meddelas och när en sökande kallas till intervju ska den period som anges i punkt 1 i denna artikel undantagsvis förlängas. Beslut om sådana ansökningar ska fattas inom 96 timmar från det att ytterligare upplysningar eller handlingar lämnats av sökanden. När en sökande kallas till intervju enligt artikel 27.4 ska beslut om ansökan fattas senast 48 timmar efter det att intervjun har ägt rum.

3. Före utgången av de tidsfrister som avses i punkterna 1 och 2 i denna artikel ska ett beslut fattas om

a) att utfärda ett resetillstånd i enlighet med artikel 36, eller

b) att neka resetillstånd i enlighet med artikel 37.







KAPITEL V

ETIAS SÖKREGLER OCH BEVAKNINGSLISTA

Artikel 33

Etias sökregler

1. Etias sökregler ska vara en algoritm som möjliggör profilering i enlighet med definitionen i artikel 4.4 i förordning (EU) 2016/679 genom en jämförelse i enlighet med artikel 20 i den här förordningen av de registrerade uppgifterna i en ansökningsakt i Etias centrala system med särskilda riskindikatorer fastställda av Etias centralenhet enligt punkt 4 i den här artikeln, som tyder på säkerhetsrisker, risk för olaglig invandring eller höga epidemirisker. Etias centralenhet ska registrera Etias sökregler i Etias centrala system.

2. Kommissionen ska anta en delegerad akt i enlighet med artikel 89 för att ytterligare definiera säkerhetsrisker eller risk för olaglig invandring eller höga epidemirisker på grundval av följande:

a) Statistik från in- och utresesystemet som tyder på att onormalt många överskridit den tillåtna vistelsen eller att onormalt många inresor nekats en viss kategori av resenärer.

b) Statistik från Etias enligt artikel 84 som tyder på att onormalt många resetillstånd nekats en viss kategori resenärer med hänvisning till en säkerhetsrisk, risk för olaglig invandring eller hög epidemirisk.

c) Statistik från Etias enligt artikel 84 och från in- och utresesystemet som tyder på kopplingar mellan uppgifter som samlats in från ansökningsformulär och personer som överskridit den tillåtna vistelsen eller nekats inresa.

d) Information från medlemsstaterna, bestyrkt med fakta och evidensbaserade uppgifter, om särskilda riskindikatorer för säkerhetsrisker eller hot som identifierats av den medlemsstaten.

e) Information från medlemsstaterna, bestyrkt med fakta och evidensbaserade uppgifter, om onormalt många personer som överskridit den tillåtna vistelsen eller onormalt många nekade inresor för en viss kategori av resenärer till den medlemsstaten.

f) Information från medlemsstaterna om särskilda höga epidemirisker och information om epidemiologisk övervakning och riskbedömningar från ECDC samt sjukdomsutbrott som rapporterats av WHO.

3. Kommissionen ska genom en genomförandeakt specificera de risker som anges i denna förordning och i den delegerade akt som avses i punkt 2 i den här artikeln och på vilka de särskilda riskindikatorer som avses i punkt 4 i den här artikeln ska vara baserade. Den genomförandeakten ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 90.2.

De särskilda riskerna ska ses över minst var sjätte månad, och när så är nödvändigt ska en ny genomförandeakt antas av kommissionen i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 90.2.

4. På basis av de särskilda risker som anges i enlighet med punkt 3 ska Etias centralenhet fastställa en uppsättning särskilda riskindikatorer som ska bestå av en kombination av en eller flera av följande uppgifter:

a) Åldersgrupp, kön, medborgarskap.

b) Bosättningsland, bosättningsort.

c) Utbildningsnivå (primärskola, sekundärskola, högre utbildning eller ingen utbildning).

d) Nuvarande sysselsättning (yrkesgrupp).

5. De särskilda riskindikatorerna ska vara målriktade och proportionella. De får under inga omständigheter vara baserade enbart på en persons kön eller ålder. De får under inga omständigheter grundas på information som avslöjar en persons hudfärg, ras, etniska eller sociala ursprung, genetiska särdrag, språk, politiska eller andra åsikter, religiösa eller filosofiska övertygelse, medlemskap i en fackförening, tillhörighet till en nationell minoritet, förmögenhet, börd, funktionshinder eller sexuella läggning.

6. De särskilda riskindikatorerna ska definieras, fastställas, bedömas på förhand, genomföras, utvärderas i efterhand, ses över och raderas av Etias centralenhet efter det att Etias granskningsnämnd har hörts.

Artikel 34

Etias bevakningslista

1. Etias bevakningslista ska bestå av uppgifter om personer som misstänks ha begått eller deltagit i ett terroristbrott eller annat grovt brott eller personer för vilka det utifrån en allmän personbedömning finns faktiska indikationer på eller rimliga skäl att anta att de kommer att begå ett terroristbrott eller annat grovt brott. Etias bevakningslista ska utgöra en del av Etias centrala system.

2. Etias bevakningslista ska upprättas på grundval av information som är relaterad till terroristbrott eller andra grova brott.

3. Den information som avses i punkt 2 ska föras in på Etias bevakningslista av Europol, utan att det påverkar tillämpningen av förordning (EU) 2016/794, eller av medlemsstaterna. Europol och den berörda medlemsstaten ska var och en ansvara för alla uppgifter de för in. Av Etias bevakningslista ska för varje uppgift framgå datum och tidpunkt då Europol eller den medlemsstat som fört in uppgifterna förde in dem.

4. På grundval av den information som avses i punkt 2 ska Etias bevakningslista vara sammansatt av uppgifter som består av en eller flera av följande poster:

a) Efternamn.

b) Efternamn som ogift.

c) Födelsedatum.

d) Andra namn (alias, artistnamn eller pseudonymer, smeknamn).

e) Resehandling(ar) (typ, nummer och utfärdandeland).

f) Bostadsadress.

g) E-postadress.

h) Telefonnummer.

i) Företags eller organisationers namn, e-postadress, postadress och telefonnummer.

j) IP-adress.

Om följande uppgifter finns tillgängliga ska de läggas till i motsvarande post som består av minst en av de uppgifter som anges ovan: förnamn, födelseort, födelseland, kön och medborgarskap.

Artikel 35

Ansvarsområden och uppgifter beträffande Etias bevakningslista

1. Innan uppgifter förs in på Etias bevakningslista ska Europol och medlemsstaterna

a) fastställa om informationen är lämplig, riktig och tillräckligt viktig för att tas med på Etias bevakningslista,

b) bedöma uppgifternas potentiella inverkan på andelen ansökningar som handläggs manuellt,

c) kontrollera huruvida deras respektive uppgifter motsvarar en registrering i SIS.

2. Med avseende på bedömningen enligt punkt 1 b ska eu-LISA införa ett särskilt verktyg.

3. Om kontrollen enligt punkt 1 c visar att uppgifterna motsvarar en registrering i SIS ska de inte föras in på Etias bevakningslista. Om villkoren för att använda uppgifterna i syfte att föra in en registrering i SIS är uppfyllda, ska prioritet ges åt införandet av en registrering i SIS.

4. Medlemsstaterna respektive Europol ska vara ansvariga för att de uppgifter som avses i artikel 34.2 och som de för in på Etias bevakningslista är riktiga och hålls uppdaterade.

5. Europol ska regelbundet och minst en gång om året granska och kontrollera att de uppgifter som Europol fört in på Etias bevakningslista är fortsatt riktiga och uppdaterade. Medlemsstaterna ska likaså regelbundet, och minst en gång om året, granska och kontrollera att de uppgifter som de fört in på Etias bevakningslista är fortsatt riktiga och uppdaterade. Europol och medlemsstaterna ska utarbeta och införa ett gemensamt förfarande för att säkerställa och fullgöra sina skyldigheter under denna punkt.

6. Efter en granskning ska medlemsstaterna och Europol ta bort uppgifter från Etias bevakningslista om det framkommer att skälen till att de fördes in inte längre är giltiga, eller att uppgifterna är föråldrade eller inte uppdaterade.

7. Etias bevakningslista och det bedömningsverktyg som avses i punkterna 1 och 2 i den här artikeln ska utvecklas tekniskt och hysas av eu-LISA. Kommissionen ska genom genomförandeakter fastställa de tekniska specifikationerna för Etias bevakningslista och för bedömningsverktyget. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 90.2.







KAPITEL VI

UTFÄRDANDE, NEKANDE, OGILTIGFÖRKLARING ELLER ÅTERKALLANDE AV RESETILLSTÅND

Artikel 36

Utfärdande av resetillstånd

1. När prövningen av en ansökan enligt kapitel III, IV och V visar att det inte finns några faktiska indikationer på, eller rimliga skäl på grundval av faktiska indikationer att anta, att personens vistelse på medlemsstaternas territorium innebär en säkerhetsrisk, risk för olaglig invandring eller hög epidemirisk ska resetillstånd utfärdas av Etias centrala system eller den nationella Etias-enheten i den ansvariga medlemsstaten.

2. Om tvivel råder huruvida det föreligger tillräckliga skäl att neka resetillstånd ska den nationella Etias-enheten i den ansvariga medlemsstaten ha möjlighet, även efter en intervju, att utfärda ett resetillstånd med en flaggning som innebär en rekommendation till gränsmyndigheterna att utföra en fördjupad kontroll.

Den nationella Etias-enheten i den ansvariga medlemsstaten får också göra en sådan flaggning på begäran av en rådfrågad medlemsstat. En sådan flaggning ska endast vara synlig för gränsmyndigheterna.

Flaggningen ska tas bort med automatik när gränsmyndigheterna har utfört kontrollen och infört inreseposten i in- och utresesystemet.

3. Den nationella Etias-enheten i den ansvariga medlemsstaten ska ha möjlighet att lägga till en flaggning som talar om för gränsmyndigheter och andra myndigheter med tillgång till uppgifterna i Etias centrala system att en specifik träff som uppkommit vid behandlingen av ansökan har bedömts och att det har kontrollerats att träffen var en felaktig träff eller att den manuella behandlingen har visat att det inte fanns något skäl att neka resetillstånd.

4. Kommissionen ska anta delegerade akter i enlighet med artikel 89 för att införa lämpliga skyddsåtgärder genom fastställande av regler och förfaranden som syftar till att undvika konflikter med registreringar i andra informationssystem och fastställa villkor, kriterier och varaktighet för flaggningen enligt den här förordningen.

5. Resetillståndet ska vara giltigt i tre år eller till dess att den resehandling som legat till grund för ansökan löper ut, beroende på vilket som infaller först, och ska gälla på medlemsstaternas territorium.

6. Ett resetillstånd ska inte automatiskt ge rätt till inresa eller vistelse.

Artikel 37

Nekat resetillstånd

1. Resetillstånd ska nekas om sökanden

a) använt en resehandling som har anmälts som förkommen, stulen, förskingrad eller ogiltig i SIS,

b) innebär en säkerhetsrisk,

c) innebär en risk för olaglig invandring,

d) innebär en hög epidemirisk,

e) är en person för vilken en registrering införts i syfte att neka inresa och vistelse,

f) inte besvarar en begäran om ytterligare upplysningar eller handlingar inom de frister som anges i artikel 27,

g) inte inställer sig till en intervju i enlighet med artikel 27.4.

2. Resetillstånd ska också nekas om det vid tidpunkten för ansökan finns rimliga och allvarliga skäl att ifrågasätta uppgifternas äkthet, tillförlitligheten vad gäller sökandens påståenden, de styrkande handlingar som sökanden lämnat eller innehållets sanningshalt.

3. Sökande som nekats resetillstånd ska ha rätt att överklaga beslutet. Överklaganden ska ges in i den medlemsstat som fattade beslut om ansökan, i enlighet med den medlemsstatens nationella rätt. Den nationella Etias-enheten i den ansvariga medlemsstaten ska informera sökande om överklagandeförfarandet. Informationen ska tillhandahållas på ett av de officiella språken i de länder som förtecknas i bilaga II till förordning (EG) nr 539/2001 och som sökanden är medborgare i.

4. Att resetillstånd tidigare nekats ska inte automatiskt leda till avslag på en ny ansökan. En ny ansökan ska bedömas på grundval av all tillgänglig information.

Artikel 38

Meddelande om utfärdat eller nekat resetillstånd

1. När resetillståndet har utfärdats ska sökanden omedelbart erhålla ett meddelande via e-posttjänsten som bland annat ska innehålla följande:

a) Tydlig uppgift om att resetillståndet utfärdats och ansökningsnumret för resetillståndet.

b) Första och sista giltighetsdag för resetillståndet.

c) Tydlig angivelse av att sökanden vid inresa måste visa upp samma resehandling som den som angetts i ansökningsformuläret och att ett eventuellt byte av resehandling får till följd att en ny ansökan om resetillstånd måste göras.

d) En påminnelse om de inresevillkor som anges i artikel 6 i förordning (EU) 2016/399 och om att en kortare vistelse endast är möjlig i högst 90 dagar under en 180-dagarsperiod.

e) En påminnelse om att innehav av ett resetillstånd inte i sig automatiskt ger rätt till inresa.

f) En påminnelse om att gränsmyndigheterna får begära styrkande handlingar vid de yttre gränserna för att kontrollera att villkoren för inresa och vistelse är uppfyllda.

g) En påminnelse om att innehav av ett giltigt resetillstånd är ett villkor för vistelse som måste uppfyllas under hela varaktigheten av en kortare vistelse på medlemsstaternas territorium.

h) En länk till den webbtjänst som avses i artikel 13 i förordning (EU) 2017/2226 som ger tredjelandsmedborgare möjlighet att när som helst kontrollera sin återstående tillåtna vistelse.

i) I tillämpliga fall, de medlemsstater som sökanden har rätt att resa till.

j) En länk till Etias offentliga webbplats med information om att sökanden kan begära att resetillståndet ska återkallas, om möjligheten att resetillståndet kan komma att återkallas om villkoren för utfärdandet inte längre är uppfyllda och om möjligheten att det ogiltigförklaras om det står klart att villkoren för att utfärda tillståndet inte var uppfyllda vid utfärdandet.

k) Information om förfarandena för att utöva rättigheterna enligt artiklarna 13–16 i förordning (EG) nr 45/2001 och artiklarna 15–18 i förordning (EU) 2016/679 och om kontaktuppgifterna till uppgiftsskyddsombuden vid Europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån, Europeiska datatillsynsmannen och den nationella tillsynsmyndigheten i medlemsstaten för den första planerade vistelsen, om resetillståndet har utfärdats av Etias centrala system, eller av den ansvariga medlemsstaten, om resetillståndet har utfärdats av en nationell Etias-enhet.

2. Om resetillstånd nekats ska sökanden omedelbart erhålla ett meddelande via e-posttjänsten som bland annat ska innehålla följande:

a) Tydlig angivelse om att resetillstånd nekats och ansökningsnumret för resetillståndet.

b) En hänvisning till den nationella Etias-enhet i den ansvariga medlemsstaten som nekat resetillståndet samt enhetens adress.

c) Uppgift om skäl för att neka resetillstånd med angivande av tillämpligt skäl bland dem som förtecknas i artikel 37.1 och 37.2, för att ge sökanden möjlighet att överklaga.

d) Information om rätten att överklaga och frist för ingivande av överklagande, en länk till den information som avses i artikel 16.7 på webbplatsen.

e) Information om förfarandena för att utöva rättigheterna enligt artiklarna 13–16 i förordning (EG) nr 45/2001 och artiklarna 15–18 i förordning (EU) 2016/679, kontaktuppgifterna till uppgiftsskyddsombuden vid Europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån, Europeiska datatillsynsmannen och den nationella tillsynsmyndigheten i den ansvariga medlemsstaten.

3. Kommissionen ska genom genomförandeakter anta ett standardformulär för nekat, ogiltigförklarat eller återkallat resetillstånd. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 90.2.

Artikel 39

Information som ska läggas till i ansökningsakten efter beslut om utfärdat eller nekat resetillstånd

1. Om beslut fattats om att utfärda resetillstånd ska Etias centrala system eller, i de fall beslutet fattats efter manuell behandling enligt kapitel IV, den nationella Etias-enheten i den ansvariga medlemsstaten utan dröjsmål lägga till följande uppgifter i ansökningsakten:

a) Statusinformation som visar att resetillstånd utfärdats.

b) En uppgift om huruvida resetillståndet utfärdats av Etias centrala system eller efter manuell behandling; i det sistnämnda fallet en hänvisning till den nationella Etias-enheten i den ansvariga medlemsstaten som fattade beslutet och denna enhets adress.

c) Datum för beslutet att utfärda resetillstånd.

d) Första och sista giltighetsdag för resetillståndet.

e) Eventuell flaggning som resetillståndet är föremål för i enlighet med artikel 36.2 och 36.3, åtföljt av en uppgift om skälen till sådan flaggning, samt ytterligare uppgifter av betydelse för fördjupade kontroller när det gäller artikel 36.2, och ytterligare uppgifter av betydelse för gränsmyndigheter när det gäller artikel 36.3.

2. Kommissionen ska anta delegerade akter i enlighet med artikel 89 för att ytterligare definiera vilken typ av ytterligare uppgifter som får föras in, språk och format för dessa, samt skälen till flaggning.

3. Om beslut fattats om att neka resetillstånd ska den nationella Etias-enheten i den ansvariga medlemsstaten lägga till följande uppgifter i ansökningsakten:

a) Statusinformation som visar att resetillstånd nekats.

b) En hänvisning till den nationella Etias-enhet i den ansvariga medlemsstaten som nekat resetillståndet samt enhetens adress.

c) Datum för beslutet att neka resetillstånd.

d) Skäl för att neka resetillstånd med angivande av relevant skäl bland dem som förtecknas i artikel 37.1 och 37.2.

4. Utöver de uppgifter som avses i punkterna 1 och 3 ska den nationella Etias-enheten i den ansvariga medlemsstaten, om beslut fattats om att utfärda eller neka resetillstånd, också ange skälen för sitt slutgiltiga beslut utom i de fall beslutet är ett nekande som grundas på ett negativt yttrande från en rådfrågad medlemsstat.

Artikel 40

Ogiltigförklaring av resetillstånd

1. Resetillstånd ska ogiltigförklaras om det framgår att villkoren för att utfärda tillståndet inte var uppfyllda vid utfärdandet. Resetillstånd ska ogiltigförklaras med hänvisning till ett eller flera av de skäl för att neka resetillstånd som anges i artikel 37.1 och 37.2.

2. Om en medlemsstat har bevis för att villkoren för att utfärda ett resetillstånd inte var uppfyllda vid utfärdandet ska den nationella Etias-enheten i den medlemsstaten ogiltigförklara resetillståndet.

3. En person vars resetillstånd ogiltigförklarats ska ha rätt att överklaga beslutet. Överklaganden ska ges in i den medlemsstat som fattade beslut om ogiltigförklaring och i enlighet med den medlemsstatens nationella rätt. Den nationella Etias-enheten i den ansvariga medlemsstaten ska informera sökande om överklagandeförfarandet. Informationen ska tillhandahållas på ett av de officiella språken i de länder som förtecknas i bilaga II till förordning (EG) nr 539/2001 och som sökanden är medborgare i.

4. Skälen till beslutet att ogiltigförklara ett resetillstånd ska registreras i ansökningsakten av den tjänsteman som utfört riskbedömningen.

Artikel 41

Återkallande av resetillstånd

1. Resetillstånd ska återkallas om det framgår att villkoren för utfärdandet inte längre är uppfyllda. Resetillstånd ska återkallas med hänvisning till ett eller flera av de skäl för att neka resetillstånd som anges i artikel 37.1.

2. Om en medlemsstat har bevis för att villkoren för att utfärda ett resetillstånd inte längre är uppfyllda ska den nationella Etias-enheten i den medlemsstaten återkalla resetillståndet.

3. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 2 ska SIS informera Etias centrala system när en ny registrering görs i SIS av en ny nekad inresa och vistelse eller av en resehandling som anmälts som förkommen, stulen, förskingrad eller ogiltig. Etias centrala system ska kontrollera om den nya registreringen avser ett giltigt resetillstånd. Om så är fallet ska Etias centrala system överlämna ansökningsakten till den nationella Etias-enheten i den medlemsstat som gjorde registreringen. Om en ny registrering av nekad inresa och vistelse har gjorts ska den nationella Etias-enheten återkalla resetillståndet. Om resetillståndet är kopplat till en resehandling som anmälts som förkommen, stulen, förskingrad eller ogiltig i SIS eller i SLTD, ska den nationella Etias-enheten manuellt behandla ansökningsakten.

4. Nya uppgifter som förs in på Etias bevakningslista ska jämföras med uppgifterna i ansökningsakterna i Etias centrala system. Etias centrala system ska kontrollera om dessa nya uppgifter avser ett giltigt resetillstånd. Om så är fallet ska Etias centrala system överlämna ansökningsakten till den nationella Etias-enheten i den medlemsstat som infört den nya uppgiften, eller i de fall det är Europol som fört in den nya uppgiften, till den nationella Etias-enheten i den medlemsstat som sökanden uppgett som den första planerade vistelsen enligt artikel 17.2 j. Denna nationella Etias-enhet ska bedöma säkerhetsrisken och återkalla resetillståndet om den konstaterar att villkoren för att bevilja resetillstånd inte längre är uppfyllda.

5. Om en post om nekad inresa förs in i in- och utresesystemet avseende innehavare av ett giltigt resetillstånd, och den registreringen är motiverad med hänvisning till skäl B eller I i förteckningen i del B i bilaga V till förordning (EU) 2016/399, ska Etias centrala system överlämna ansökningsakten till den nationella Etias-enheten i den medlemsstat som nekat inresa. Den nationella Etias-enheten ska bedöma huruvida villkoren för att bevilja resetillståndet fortfarande är uppfyllda och, om så inte är fallet, återkalla resetillståndet.

6. Skälen till beslutet att återkalla ett resetillstånd ska registreras i ansökningsakten av den tjänsteman som utfört riskbedömningen.

7. Sökande vars resetillstånd återkallats ska ha rätt att överklaga beslutet. Överklaganden ska ges in i den medlemsstat som fattade beslut om återkallandet, i enlighet med den medlemsstatens nationella rätt. Den nationella Etias-enheten i den ansvariga medlemsstaten ska informera sökande om överklagandeförfarandet. Informationen ska tillhandahållas på ett av de officiella språken i de länder som förtecknas i bilaga II till förordning (EG) nr 539/2001 och som sökanden är medborgare i.

8. Resetillstånd får återkallas på sökandens begäran. Ett återkallande av resetillstånd på denna grund får inte överklagas. Om sökanden befinner sig på en medlemsstats territorium när en sådan begäran lämnas in ska återkallandet få verkan i det ögonblick då sökanden utreser ur landet och från det ögonblick då motsvarande in- och utresepost har skapats i in- och utresesystemet i enlighet med artiklarna 16.3 och 17.2 i förordning (EU) 2017/2226.

Artikel 42

Meddelande om ogiltigförklaring eller återkallande av resetillstånd

Om resetillstånd ogiltigförklarats eller återkallats ska sökanden omedelbart erhålla ett meddelande via e-posttjänsten som ska innehålla följande:

a) Tydlig uppgift om att resetillståndet ogiltigförklarats eller återkallats och ansökningsnumret för resetillståndet.

b) En hänvisning till den nationella Etias-enhet i den ansvariga medlemsstaten som nekat eller återkallat resetillståndet samt enhetens adress.

c) En uppgift om skäl för att ogiltigförklara eller återkalla resetillstånd, med angivande av tillämpliga grunder bland dem som förtecknas i artikel 37.1 och 37.2, för att ge sökanden möjlighet att överklaga.

d) Information om rätten att överklaga och fristen för ingivande av överklagande, en länk till den information som avses i artikel 16.7 på webbplatsen.

e) En tydlig uppgift om att innehav av ett giltigt resetillstånd är ett villkor för vistelse som måste uppfyllas under hela varaktigheten av en kortare vistelse på medlemsstaternas territorium.

f) Information om förfarandena för att utöva rättigheterna enligt artiklarna 13–16 i förordning (EG) nr 45/2001 och artiklarna 15–18 i förordning (EU) 2016/679, om kontaktuppgifterna till uppgiftsskyddsombuden vid Europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån, Europeiska datatillsynsmannen och den nationella tillsynsmyndigheten i den ansvariga medlemsstaten.

Artikel 43

Information som ska läggas till i ansökningsakten efter beslut om att ogiltigförklara eller återkalla resetillstånd

1. Om beslut fattats om att ogiltigförklara eller återkalla resetillstånd ska den nationella Etias-enhet i den ansvariga medlemsstaten som ogiltigförklarat eller återkallat resetillståndet utan dröjsmål lägga till följande uppgifter i ansökningsakten:

a) Statusinformation som visar att resetillstånd ogiltigförklarats eller återkallats.

b) En hänvisning till den nationella Etias-enhet i den ansvariga medlemsstaten som återkallat eller ogiltigförklarat resetillståndet samt enhetens adress.

c) Datum för beslutet att ogiltigförklara eller återkalla resetillståndet.

2. Den nationella Etias-enhet i den ansvariga medlemsstaten som ogiltigförklarat eller återkallat resetillståndet ska i ansökningsakten också ange antingen grunderna för ogiltigförklaringen eller återkallandet som är tillämpliga enligt artikel 37.1 och 37.2 eller att resetillståndet återkallats på sökandens begäran i enlighet med artikel 41.8.

Artikel 44

Utfärdande av resetillstånd med begränsad territoriell giltighet av humanitära skäl, av nationellt intresse eller på grund av internationella förpliktelser

1. Om en ansökan konstaterats vara prövningsbar i enlighet med artikel 19 får den medlemsstat dit den berörda tredjelandsmedborgaren planerar att resa undantagsvis utfärda ett resetillstånd med begränsad territoriell giltighet om denna medlemsstat anser det vara nödvändigt av humanitära skäl i enlighet med nationell rätt, av hänsyn till nationella intressen eller på grund av internationella förpliktelser trots att

a) den manuella behandlingen enligt artikel 26 ännu inte har avslutats, eller

b) ett resetillstånd har nekats, ogiltigförklarats eller återkallats.

Sådana tillstånd kommer i allmänhet endast vara giltiga på den utfärdande medlemsstatens territorium. De får dock i undantagsfall utfärdas så att d