1996R1292 — SV — 02.09.2001 — 001.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETSFÖRORDNING(EG)nr1292/96
avden27juni1996
om principerna för och förvaltning av livsmedelsbestånd samt om särskilda stödåtgärder för
livsmedelsförsörjningen
(EGT L 166, 5.7.1996, s. 1)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1726/2001 av den 23
juli 2001 L 234 10 1.9.2001
▼B
RÅDETSFÖRORDNING(EG)nr1292/96
avden27juni1996
om principerna för och förvaltning av livsmedelsbestånd samt om
särskildastödåtgärderförlivsmedelsförsörjningen
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenska-
pen, särskilt artikel 130w i detta,
med beaktande av kommissionens förslag (1),
i enlighet med det i artikel 189c i fördraget angivna förfarandet (2), och
med beaktande av följande:
Livsmedelsbistånd utgör fortfarande liksom tidigare en av de viktigaste
aspekterna av gemenskapens politik för utvecklingssamarbete.
Livsmedelsbiståndet bör införlivas med utvecklingsländernas politik för
att förbättra deras livsmedelsförsörjning, särskilt genom införandet avlivsmedelsstrategier som syftar till att minska fattigdomen och vilkas
yttersta mål är att göra livsmedelsbistånd obehövligt.
Gemenskapen och dess medlemsstater samordnar i hög grad sin
biståndspolitik vad gäller sina program för livsmedelsbistånd ochåtgärder som särskilt är inriktade på att ytterligare säkerställa livs-medelsförsörjningen. Gemenskapen och dess medlemsstater deltar inom
ramen för vissa internationella avtal på detta område, särskilt
Konventionen om livsmedelsbistånd.
Livsmedelsförsörjningen utgör, både på regional och nationell nivå och
när det gäller enskilda hushåll, i ett långsiktigt perspektiv som garanteraratt alla människor har regelbunden tillgång till livsmedel, så att de kan
föra ett aktivt och sunt liv, ett viktigt inslag i kampen mot fattigdomen.
Det är viktigt att i samtliga program som är avsedda för utvecklings-länderna lägga tyngdpunkten på livsmedelsförsörjningen.
Livsmedelsbiståndet får inte ha skadlig inverkan på de normala
strukturerna för produktion och kommersiell import för mottagarlän-derna.
Livsmedelsbistånd och åtgärder för att säkerställa livsmedelsförsörj-
ningen, som utgör väsentliga inslag i gemenskapens samarbetspolitik iutvecklingsfrågor skall beaktas i förhållande till hela den politik som kanpåverka utvecklingsländerna, särskilt med avseende på ekonomiskareformer och strukturanpassning.
Med hänsyn till mäns och kvinnors olika ansvar när det gäller att
säkerställa hushållens livsmedelsförsörjning bör man vid utarbetandet avprogram som syftar till att säkerställa livsmedelsförsörjningen systema-tiskt beakta mäns och kvinnors olika roller.
Det är viktigt att stärka kvinnornas och lokalsamhällenas deltagande i
ansträngningarna för att säkerställa livsmedelsförsörjningen på detnationella, regionala och lokala planet samt i hushållen.
Livsmedelsbiståndet bör vara ett effektiv instrument för att säkerställa
tillgång på tillräcklig och lämplig kost och förbättra villkoren förtillgänglighet och befolkningens tillgång till livsmedel på ett sätt som är
förenligt med lokala konsumtionsvanor och lokala produktions- och
handelssystem, särskilt vid kriser i livsmedelsförsörjningen, och bör fulltut införlivas i utvecklingspolitiken.
Livsmedelsbiståndet utgör ett väsentligt inslag i gemenskapens politik
för att förhindra och ingripa vid krissituationer i utvecklingsländer och1996R1292 — SV — 02.09.2001 — 001.001 — 2
(1) EGT nr C 253, 29.9.1995, s. 10.
(2) Europaparlamentets yttrande av den 15 december 1995 (EGT nr C 17,
22.1.1996), rådets gemensamma ståndpunkt av den 29 januari 1996 (EGT nr
C 87, 25.3.1996, s. 34) och Europaparlamentets beslut av den 24 maj 1996
(EGT nr C 166, 10.6.1996).
▼B
eventuella sociala och politiska effekter bör beaktas vid dess genom-
förande.
Livsmedelsbiståndsinsatser kan inte bidra till hållbara lösningar om de
inte införlivas med utvecklingsåtgärder för att på nytt igångsätta den
lokala produktionen och handeln.
Det är nödvändigt att förbättra möjligheterna till analys, diagnos,
programmering och uppföljning av livsmedelsbiståndet i syfte att
säkerställa större effektivitet och undvika negativa effekter på denlokala kapaciteten för produktion, distribution, transporter ochsaluföring.
Livsmedelsbiståndet bör göras till ett effektivt instrument i gemenska-
pens utvecklingspolitik i dessa länder och särskilt göra det möjligt förgemenskapen att fullt ut delta i fleråriga samarbetsprojekt.
För detta ändamål bör gemenskapen säkerställa ett allmänt och
regelbundet livsmedelsflöde och i förekommande fall kunna åta sig att
förse de berörda länderna med minimikvantiteter av varor inom ramen
för fleråriga särskilda program med anknytning till utvecklingspolitikenliksom att delta i åtgärder som vidtas av internationella organisationer.
Gemenskapens bistånd till utvecklingsländernas strävanden med avse-
ende på livsmedelsförsörjningen kan förstärkas genom en störreflexibilitet i livsmedelsbiståndet som gör det möjligt att under vissaomständigheter ersätta livsmedelsbiståndsinsatser med ekonomiskt stödtill åtgärder som syftar till att livsmedelsförsörjningen säkerställs,
särskilt i fråga om utvecklingen av jordbruket och matgrödorna, och
detta bör ske med hänsyn till miljökrav samt småjordbrukares ochfiskares intressen.
Gemenskapen kan bistå behövande befolkningar i tätorterna och på
landsbygden i utvecklingsländerna genom att delta i finansieringen avstödåtgärder som är inriktade på livsmedelsförsörjningen genom inköpav livsmedel, utsäde, jordbruksredskap och insatsvaror och lämpliga
produktionsmedel, liksom genom lagringsprogram, effektiva förvar-
ningssystem, införskaffande av livsmedel, styrning samt tekniskt ochekonomiskt bistånd.
Ytterligare stöd bör ges till regionala metoder för att säkerställa
livsmedelsförsörjningen, vilket även inbegriper lokala köptransaktioner isyfte att utnyttja den naturliga komplementariteten mellan länder i enoch samma region. För att främja integration och regional handel medlivsmedel bör den politik som förs för att säkerställa livsmedelsförsörj-
ningen ges en regional dimension.
Livsmedelsinköp på det lokala planet gör det möjligt att begränsa den
ineffektivitet, de höga kostnader och de miljöskador, som kan uppstå pågrund av att stora mängder livsmedel transporteras i världen.
Den genetiska potentialen och den biologiska mångfald hos livsmedels-
produktionen bör bevaras.
Gemenskapens politik i fråga om livsmedelsbistånd bör anpassas till
geopolitiska förändringar liksom till pågående ekonomiska reformer i enrad mottagarländer.
En förteckning över de länder och organ som är berättigade till åtgärder i
form av livsmedelsbistånd bör upprättas.
Det är dessutom lämpligt att i samma syfte ställa gemenskapsbistånd till
förfogande för internationella och regionala organisationer samt icke-statliga organisationer. Dessa bör uppfylla vissa villkor som garanterar
att livsmedelsbiståndsinsatserna kan genomföras på ett tillfredsställande
sätt.
I syfte att underlätta tillämpningen av vissa av de planerade
bestämmelserna och säkerställa att mottagarländerna anpassar sin politiknär det gäller säkerställande av livsmedelsförsörjningen bör medlems-staterna och kommissionen bedriva ett nära samarbete inom enkommitté för säkerställande av livsmedelsförsörjning och livsmedels-bistånd.1996R1292 — SV — 02.09.2001 — 001.001 — 3
▼B
De åtgärder som skall vidtas för genomförandet av insatserna, samtidigt
som förfarandena för verkställighet anpassas till varje mottagarområdessärdrag, måste fastställas inom ramen för en gemensam politik och
strategi.
I syfte att säkerställa en effektivare förvaltning av livsmedelsbiståndet
som bättre motsvarar mottagarländernas intressen och behov och för attförbättra förfarandena för beslut och genomförande bör följande
förordningar ersättas: rådets förordning (EEG) nr 3972/86 av den 22
december 1986 om livsmedelsbistånd och dess administrering (
1), rådets
förordning (EEG) nr 1755/84 av den 19 juni 1984 om genomförande avalternativ biståndsverksamhet i stället för leveranser av livsmedels-bistånd (
2), rådets förordning (EEG) nr 2507/88 av den 4 augusti 1988
om genomförande av lagringsprogram och förvarningssystem (3), rådets
förordning (EEG) 2508/88 av den 4 augusti 1988 om genomförande avmedfinansiering vid internationella organisationers eller icke-statligaorganisationers inköp av livsmedel eller utsäde (
4) och rådets förordning
(EEG) 1420/87 av den 21 maj 1987 om tillämpningsföreskrifter förförordning (EEG) nr 3972/86 om livsmedelsbistånd och dess admini-
strering (
5).
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
Målochallmännariktlinjerförlivsmedelsbiståndochåtgärderför
attsäkerställalivsmedelsförsörjningen
Artikel 1
1. Inom ramen för sin samarbetspolitik med utvecklingsländerna och
för att säkerställa tillräckliga insatser när livsmedelsförsörjningen ärosäker till följd av allvarlig livsmedelsbrist eller livsmedelskriser skallgemenskapen genomföra åtgärder för livsmedelsbistånd samt åtgärder
för att stödja livsmedelsförsörjningen i utvecklingsländerna.
Livsmedelsbiståndsinsatser av humanitärt slag skall genomföras i
enlighet med bestämmelserna om humanitärt bistånd och omfattas inteav denna förordning. I allvarliga krissituationer skall alla gemenskap-sinstrument nära samordnas till förmån för den berörda befolkningen.
2. Insatser som är en följd av denna förordning skall föregås av en
analys av om detta instrument är ändamålsenligt och effektivt iförhållande till gemenskapsbiståndets övriga tillgängliga interventions-medel som kan påverka livsmedelsförsörjningen och
livsmedelsbiståndet, och skall samordnas med dessa.
Kommissionen skall se till att de åtgärder som planeras enligt denna
förordning görs i nära samarbete med andra givare.
3. De åtgärder för livsmedelsbistånd liksom de stödåtgärder för
livsmedelsförsörjningen som avses i artikel 1 skall särskilt ha som mål
— att främja en säker tillgång till livsmedel, med inriktning på
fattigdom, till förmån för befokningen i utvecklingsländer ochutvecklingsregioner, på lokal, nationell och regional nivå samt påhushållsnivå,
— att höja näringsvärdet i mottagarbefolkningarnas kost och att främja
deras tillgång till en balanserad kost,
— att ta hänsyn till behovet av att säkerställa dricksvattenförsörjningen
för befolkningen,
— att främja tillgängligheten och befolkningens tillgång till livsmedel,1996R1292 — SV — 02.09.2001 — 001.001 — 4
(1) EGT nr L 370, 30.12.1986, s. 1. Förordningen senast ändrad genom
förordning (EEG) nr 1930/90 (EGT nr L 174, 7.7.1990, s. 6.)
(2) EGT nr L 165, 23.9.1984, s. 7.
(3) EGT nr L 220, 11.8.1988, s. 1.
(4) EGT nr L 220, 11.8.1988, s. 4.
(5) EGT nr L 136, 26.5.1987, s. 1.
▼B
— att bidra till en balanserad ekonomisk och social utveckling i
mottagarländerna både på landsbygden och i städerna genom attsärskilt uppmärksamma kvinnors och mäns respektive roller i
hushållens ekonomi och i samhällsstrukturen; gemenskapens
biståndsåtgärder skall ha som slutmål att göra mottagarna delaktigai sin egen utveckling,
— att stödja mottagarländernas strävanden att förbättra sin livsmedels-
produktion på regional, nationell och lokal nivå samt i familjerna,
— att minska deras beroende av livsmedelsbistånd,— att främja deras oberoende på livsmedelsområdet, antingen genom
ökad produktion eller genom förbättrad och ökad köpkraft,
— att bidra till initiativ i kampen mot fattigdom i ett utvecklings-
perspektiv.
4. Gemenskapens livsmedelsbistånd bör så fullständigt som möjligt
integreras med utvecklingspolitiken, särskilt inom jordbruks- ochlivsmedelssektorn, och med de berörda ländernas livsmedelsstrategier.Livsmedelsbiståndet skall stödja mottagarlandets politik i fråga omkamp mot fattigdom, näring, familjeplanering, miljöskydd och rehabi-litering med särskild uppmärksamhet på programmens kontinuitet,
särskilt vid tillfällen då landet är på väg ut ur en krissituation. Vare
sig detta bistånd säljs eller distribueras gratis, får det inte orsakastörningar på den lokala marknaden.
AVDELNINGI
Åtgärderförlivsmedelsbistånd
Artikel 2
1. De varor som tillhandahålls liksom alla andra åtgärder för
livsmedelsbistånd skall i största möjliga utsträckning motsvara denmottagande befolkningens kostvanor och inte ha något negativt
inflytande på de länder som erhåller bistånd.
För att nå största möjliga antal människor skall det vid valet av varor
undersökas om det går att maximera mängden livsmedel, samtidigt somhänsyn skall tas till varornas kvalitet i syfte att säkerställa till-
fredsställande näringsnivåer.
Vid valet av de varor som skall tillhandahållas genom gemenskapens
bistånd och av förfaringssätten för införskaffande och distribution skall
särskild hänsyn tas till de sociala särdragen hos tillgången på livsmedel i
mottagarlandet, särskilt för de mest sårbara grupperna, och tillkvinnornas roll i familjeekonomin.
2. Tilldelning av livsmedelsbistånd skall främst grundas på en
objektiv utvärdering av de faktiska behov som motiverar detta bistånd,
eftersom denna metod verkar vara den enda som kan förbättrasäkerställandet av livsmedelsförsörjningen för grupper som varken harmedel eller möjligheter att själva täcka sin livsmedelsbrist. För dettaändamål skall följande kriterier beaktas utan att andra relevanta
överväganden utesluts:
— brist på livsmedel,
— livsmedelssituationen, mätt med hjälp av indikatorer för humanitär
utveckling och kostutveckling,
— inkomst per invånare och förekomsten av särskilt fattiga befol-
kningsgrupper,
— sociala välfärdsindikatorer för de berörda befolkningarna,— mottagarlandets betalningsbalanssituation,
— den ekonomiska och sociala betydelsen av det planerade biståndet
och den finansiella kostnaden för detta,
— förekomsten av en långsiktig politik för livsmedelsförsörjning i
mottagarlandet.
3. Livsmedelsbistånd skall vid behov beviljas under förutsättning att
kortfristiga fleråriga utvecklingsprojekt, sektoriella åtgärder ellerutvecklingsprogram genomförs, främst sådana som inriktas på att pålång sikt gynna en hållbar livsmedelsproduktion och livsmedelsförsörj-1996R1292 — SV — 02.09.2001 — 001.001 — 5
▼B
ning i mottagarländerna inom ramen för en livsmedelspolitik och
livsmedelsstrategi. Biståndet får i förekommande fall bidra direkt tillgenomförandet av dessa projekt, åtgärder eller program. Denna
komplementaritet skall säkerställas genom användning — som fastställs
i samförstånd mellan gemenskapen och mottagarlandet eller, iförekommande fall, det organ eller den icke-statliga organisation sombeviljas stöd — av motpartsmedel, om gemenskapens bistånd är avsettför försäljning. Om livsmedelsbistånd beviljas som stöd för ett
utvecklingsprogram som sträcker sig över flera år får biståndet ske i
form av fleråriga leveranser som är knutna till detta program. Förutomtilldelning av baslivsmedel får biståndet omfatta tillhandahållande avutsäde, gödningsmedel, redskap, andra insatsvaror och basprodukter,uppbyggnad av reservlager, tekniskt och finansiellt bistånd samtinformations- och utbildningsprogram.
4. Livsmedelsbistånd får beviljas i syfte att understödja mottagarlän-
derna i deras ansträngningar att lägga upp buffertlager genom att större
uppmärksamhet ägnas lokala och nationella lager, vilka utgör ettväsentligt inslag i programmet för livsmedelsförsörjningen samt attsamtidigt planera för en uppbyggnad av regionala lager.
5. Motpartsmedlen skall förvaltas i samklang med de övriga
instrumenten för gemenskapsbiståndet.
När det gäller länder i vilka en strukturanpassning pågår och i enlighet
med relevanta resolutioner av rådet, utgör de motpartsmedel somgenereras med hjälp av de olika instrumenten för utvecklingsbistånd enresurs som bör förvaltas som en del av en enhetlig och konsekvent
budgetpolitik inom ramen för ett reformprogram.
I detta sammanhang kan gemenskapen övergå från det riktade stödet
med hjälp av motpartsmedel till en mer allomfattande fördelning så snart
framsteg gjorts med avseende på kontrollinstrumentens effektivitet,budgetplaneringen och budgetgenomförandet, liksom i form av eninternalisering av revisionen av de offentliga utgifterna. Utan att detpåverkar vad som sägs i det föregående, skall dessa medel förvaltas i
överensstämmelse med de allmänna förfarandena för gemenskapsbistånd
för dessa medel och främst till stöd för politiska åtgärder och programsom avser livsmedelsförsörjning.
AVDELNINGII
Stödåtgärderförlivsmedelsförsörjningen
Artikel 3
Om omständigheterna motiverar det får gemenskapen genomföra
åtgärder till stöd för livsmedelsförsörjningen i utvecklingsländer medlivsmedelsbrist.
Dessa åtgärder får genomföras av mottagarländerna, av kommissionen,
av internationella, regionala eller icke-statliga organisationer.
Målet med dessa åtgärder är att med hjälp av tillgängliga resurser
utarbeta och genomföra en livsmedelsstrategi eller andra åtgärder som
underlättar livsmedelsförsörjningen av den berörda befolkningen och
uppmuntra den att minska sitt livsmedelsberoende och sitt beroende avlivsmedelsbistånd, särskilt såvitt avser länder med låga inkomster ochallvarlig livsmedelsbrist. Åtgärderna skall bidra till att förbättralivsvillkoren för de fattigaste befolkningsgrupperna i de berörda
länderna.
Åtgärder till stöd för livsmedelsförsörjningen skall genomföras i form av
finansiellt och tekniskt bistånd i enlighet med de kriterier och
förfaranden som fastställs i denna förordning. Dessa åtgärder skallplaneras och handläggas konsekvent med de mål och åtgärder somfinansieras med hjälp av andra instrument för gemenskapens utveck-lingsbistånd samt komplettera dessa. Dessa åtgärder skall genomförasinom ramen för flerårsplanering.1996R1292 — SV — 02.09.2001 — 001.001 — 6
▼B
Artikel 4
Åtgärder till stöd för livsmedelsförsörjningen kan genomföras till
förmån för de utvecklingsländer antingen direkt eller med hjälp avinternationella, regionala eller icke-statliga organisationer som är
berättigade till livsmedelsbiståndsinsatser från gemenskapen med stöd
av denna förordning i fråga om en del av eller hela det livsmedelsbiståndsom tilldelats dem eller som kan tilldelas dem och med särskild hänsyntill utvecklingen av produktionen, konsumtionen och storleken på lagreni de berörda länderna, befolkningens livsmedelssituation samt detlivsmedelsbistånd andra givarländer beviljat.
Artikel 5
Åtgärderna till stöd för livsmedelsförsörjningen är finansiella och
tekniska stödåtgärder som i enlighet med de mål som anges i artikel 1syftar till en hållbar och långsiktig förbättring av livsmedelsförsörj-ningen särskilt genom att bidra till finansieringen av
— leveranser av utsäde, nödvändiga redskap och insatsmedel för
produktion av matgrödor,
— stödåtgärder för jordbrukskrediter, särskilt till förmån för kvinnorna,
— åtgärder för att försörja befolkningen med dricksvatten,— insatser för lagerhållning på lämplig nivå,
— insatser som syftar till saluföring, transport, distribution eller
bearbetning av jordbruksprodukter och matgrödor,
— stödåtgärder för den privata sektorn för utveckling av handeln på
nationell, regional och internationell nivå,
— verksamhet för tillämpad forskning och praktisk utbildning på
platsen,
— projekt för att utveckla en miljövänlig produktion av matgrödor,
— kompletterande verksamhet och verksamhet för upplysning, tekniskt
bistånd och praktisk utbildning på platsen, särskilt för kvinnorna
samt producent- och lantarbetarorganisationerna,
— stödåtgärder till förmån för kvinnorna och producentorganisation-
erna.
— projekt för gödselproduktion av råvaror och basmaterial från
mottagarländerna,
— åtgärder för att stödja de lokala strukturerna för livsmedelsbistånd,
inbegripet utbildningsåtgärder på platsen.
AVDELNINGIII
Effektivaförvarningssystemochlagringsprogram
Artikel 6
Gemenskapen får stödja de nationella systemen och medverka till att de
befintliga internationella förvarningssystemen stärks och får, i undan-tagsfall som motiveras på behörigt sätt, i enlighet med det förfarande
som avses i artikel 27, införa sådana system för livsmedelssituationen i
utvecklingsländerna. Gemenskapen får också åta sig genomförandet avlagringsprogram i dessa länder till stöd för livsmedelsbiståndsinsatser ienlighet med denna förordning eller motsvarande insatser som vidtas avmedlemsstaterna eller av internationella, regionala och icke-statligaorganisationer.
Det är lämpligt att säkerställa att åtgärderna samordnas med gemenska-
pens övriga instrument för utvecklingsbistånd, inbegripet användning av
motpartsmedel som är en följd av försäljning av livsmedelsbistånd, och
att de är förenliga med den biståndspolitik som gemenskapen bedriver.
Dessa åtgärder skall vara avsedda att stärka livsmedelsförsörjningen i
mottagarländerna. De skall bidra till en förbättring av levnadsvillkorenför de fattigaste befolkningsgrupperna i dessa länder och vara förenligamed de utvecklingsmål som länderna har fastställt, särskilt med deraspolitik för produktion av matgrödor.1996R1292 — SV — 02.09.2001 — 001.001 — 7
▼B
Gemenskapens deltagande i dessa åtgärder skall ske i form av finansiellt
och/eller tekniskt bistånd i enlighet med de kriterier och förfaranden somfastställs i denna förordning.
De åtgärder för vilka gemenskapsbistånd ges skall administreras med
hänsyn till och i överensstämmelse med befintliga program somadministreras av specialiserade internationella organisationer.
Artikel 7
Gemenskapsstöd till lagringsprogram och förvarningssystem får på
begäran beviljas internationella, regionala eller icke-statliga organisa-tioner för åtgärder som gynnar utvecklingsländer som är berättigade tilllivsmedelsbistånd från gemenskapen och dess medlemsstater.
Artikel 8
Gemenskapens bistånd får bidra till finansieringen av följande åtgärder:
— system för förvarning och insamling av uppgifter om utvecklingen av
skördar, lager och marknader, hushållens livsmedelssituation och
befolkningens sårbarhet, som syftar till att förbättra informationenom livsmedelssituationen i de berörda länderna,
— åtgärder som syftar till att förbättra lagringssystemen för att
säkerställa en minskning av förlusterna och garantera att tillräckligalager finns om en nödsituation uppstår. Dessa åtgärder får också
omfatta införandet av infrastruktur, särskilt enheter för paketering,
lossning, insektsbekämpning, bearbetning och lagring, som ärnödvändiga för att hantera livsmedel i dessa länder, i syfte att stödjalivsmedelsbiståndsinsatser eller åtgärder för att stödja livsme-delsförsörjningen,
— förberedande undersökningar och utbildningsåtgärder i samband med
ovan nämnda åtgärder.
KAPITEL II
Tillämpningsföreskrifterförlivsmedelsbistånd,åtgärderförlagring,
förvarningochstödtilllivsmedelsförsörjningen
Artikel 9
1. De länder och organ som har rätt att motta gemenskapsbistånd för
åtgärder som omfattas av denna förordning anges i bilagan. I dettasammanhang skall de fattigaste befolkningsgrupperna och lågin-
komstländer med svår livsmedelsbrist prioriteras.
Rådet kan på förslag från kommissionen med kvalificerad majoritet
besluta att ändra denna förteckning.
2. De ideella icke-statliga organisationer som direkt eller indirekt kan
erhålla gemenskapsfinansiering för att genomföra åtgärder som anges i
denna förordning skall uppfylla följande kriterier:
a) när det gäller europeiska icke-statliga organisationer: de skall vara
självständiga organisationer i en medlemsstat i Europeiska gemen-
skapen enligt den lagstiftning som gäller i denna stat,
b) de skall ha sitt huvudkontor i en medlemsstat i gemenskapen, i
mottagarländerna eller, i undantagsfall, såvitt avser internationella
icke-statliga organisationer, i ett tredje land. Detta huvudkontor skall
vara det faktiska centret för alla beslut om samfinansierade åtgärder,
c) de skall visa att de kan genomföra åtgärder för livsmedelsbistånd på
ett tillfredsställande sätt, särskilt genom
— sin administrativa och ekonomiska förvaltningskapacitet,
— sin tekniska och logistiska kapacitet i förhållande till den
planerade åtgärden,
— resultaten av åtgärder som har genomförts av den aktuella icke-
statliga organisationen, särskilt med finansiering från gemenska-pen eller medlemsstaterna,
— sin erfarenhet inom området för livsmedelsbistånd och livs-
medelsförsörjning, och1996R1292 — SV — 02.09.2001 — 001.001 — 8
▼B
— sin närvaro i mottagarlandet och sin kunskap om detta eller om
utvecklingsländer.
d) de skall ha förbundit sig att följa de villkor för tilldelning som
fastställs av kommissionen.
Artikel 10
1. Gemenskapen får delta i finansieringen av de åtgärder för att
säkerställa livsmedelsförsörjningen som fastställs i avdelningarna I, IIoch III (kapitel I och II) och som genomförs av mottagarlandet,kommissionen, internationella, regionala eller icke-statliga organisa-
tioner.
2. Medfinansieringsåtgärder får genomföras på begäran av motta-
garländerna eller av internationella, regionala och icke-statligaorganisationer om denna åtgärd synes vara den lämpligaste för att
förbättra livsmedelsförsörjningen för de befolkningsgrupper som inte
med egna medel och resurser kan avhjälpa livsmedelsbristen.
3. Vid utformningen av de gemenskapsåtgärder som anges i avdel-
ningarna I, II och III skall kommissionen särskilt se till att
— projekten utformas så att de får varaktiga effekter och blir
ekonomiskt livskraftiga,
— målen och indikatorerna på uppfyllandet av dessa fastställs tydligt
samt kontrolleras.
Artikel 11
1. Varorna skall framskaffas på gemenskapsmarknaden, i mottagar-
landet eller i ett av utvecklingsländerna (dessa anges i bilagan till denna
förordning), helst inom samma geografiska område.
2. I undantagsfall och i enlighet med förfarandet i artikel 27 kan
livsmedel framskaffas på marknaden i ett annat land än de som anges ipunkt 1 i denna artikel:
— om den efterfrågade varan på grund av sin beskaffenhet eller kvalitet
inte finns att tillgå på gemenskapsmarknaden eller på marknaden i
ett utvecklingsland, eller
— om, vid svår livsmedelsbrist, möjligheten till sådana inköp medför
att åtgärderna blir effektivare.
3. Livsmedel som finns att tillgå på den inre marknaden får
framskaffas på marknaden i ett utvecklingsland, om detta är lika
ekonomiskt fördelaktigt som att framskaffa dem på den europeiskamarknaden.
4. Om inköpen görs i mottagarlandet eller i ett utvecklingsland skall
det säkerställas att detta inköp inte riskerar att medföra störningar på
marknaden i det berörda landet eller i utvecklingsländer inom sammaområde och att det inte har negativa effekter på livsmedelsförsörjningenför deras befolkningar. Dessa inköp skall i så stor utsträckning sommöjligt införlivas med genomförandet av gemenskapens samladeutvecklingspolitik gentemot dessa länder, särskilt vad gäller att stimulera
livsmedelsförsörjningen inom landet eller på regional nivå.
Artikel 12
I fråga om mottagarländer där importen av livsmedel är helt eller delvis
liberaliserad skall framskaffandet av gemenskapsbiståndet genomföras
på ett sätt som är förenligt med landets politik för att undvika störningar
på marknaderna.
I sådana fall får gemenskapens bidrag utformas så att utländsk valuta
ställs till förfogande för privata aktörer i det aktuella landet, förutsatt att
insatsen ingår i en social och ekonomisk politik och en jordbrukspolitik
som syftar till att minska fattigdomen (inbegripet strategin för import avbaslivsmedel). Mottagarna måste kunna bevisa att de använt de medelsom ställts till deras förfogande på ett korrekt sätt. Små och medelstoraprivata aktörer skall prioriteras för att säkerställa åtgärdernas komple-mentaritet. Kommissionen kan i den mån den har behörighet i fråga om1996R1292 — SV — 02.09.2001 — 001.001 — 9
▼B
åtgärdernas genomförande fastställa åtgärder som positivt diskriminerar
små och medelstora privata aktörer.
De principer som anges i artikel 11 skall tillämpas för sådant bistånd.
Artikel 13
1. Gemenskapen får täcka kostnaderna för transport av livsmedels-
bistånd.
2. Om kommissionen anser att gemenskapen skall täcka kostnaderna
för transport inom landet av livsmedelsbiståndet skall den ta hänsyn till
följande allmänna kriterier:
— svår livsmedelsbrist,
— leveranser av livsmedelsbistånd till låginkomstländer med svår
livsmedelsbrist,
— livsmedelsbistånd till sådana internationella, regionala eller icke-
statliga organisationer som avses i artikel 10,
— nödvändigheten att säkerställa att den aktuella livsmedels-
biståndsåtgärden blir effektivare.
3. Om livsmedelsbiståndet säljs i mottagarlandet skall gemenskapen
endast i undantagsfall täcka kostnaderna för transport inom landet.
4. Gemenskapen får också täcka kostnaderna för flygtransport av
livsmedelsbistånd i särskilda nödsituationer.
Artikel 14
Gemenskapen får täcka kostnaderna för den slutliga distributionen om
detta är nödvändigt för att de aktuella livsmedelsbiståndsåtgärderna skall
kunna genomföras på ett tillfredsställande sätt.
Artikel 15
Gemenskapens bistånd skall utgå i form av icke återbetalningspliktigt
bistånd. Biståndet får täcka externa utgifter och lokala omkostnader somär nödvändiga för att genomföra åtgärderna, inbegripet underhålls- och
driftskostnader.
Insatser som görs med stöd av denna förordning är undantagna från
skatter och tullavgifter.
Eventuella motpartsmedel skall användas i enlighet med de mål som
fastställs i denna förordning och i samförstånd med kommissionen. Den
behöriga myndigheten i mottagarlandet skall ansvara för redovisningen
av betalningar och användningen av medlem och är redovisningsskyldig.
Artikel 16
Gemenskapens bistånd får också avse sådana följdåtgärder som behövs
för att förbättra effektiviteten i den verksamhet som regleras av dennaförordning, i synnerhet åtgärder för styrning, för uppföljning och
kontroll samt för distribution och utbildning på platsen.
Artikel 17
Deltagande i offentliga anbudsförfaranden, upphandlingar och avtal
skall vara öppet på lika villkor för alla fysiska och juridiska personerinom Europeiska unionen och i mottagarländerna. Kommissionen får
utsträcka deltagandet i sådana åtgärder som avses i artikel 11 andra
stycket till att omfatta fysiska och juridiska personer i de länder därframskaffandet sker.
Beslut om lämplig publicitet som säkerställer denna verksamhets öppna
karaktär skall fastställas av kommissionen vid genomförandet av dennaförordning. Kommissionen skall övervaka att principen om lämpligpublicitet även tillämpas på de förmedlande organisationernas verk-samhet.1996R1292 — SV — 02.09.2001 — 001.001 — 10
▼B
Artikel 18
Kommissionen får bemyndiga ett ombud att på dess vägnar ingå avtal
om medfinansiering.
Artikel 19
1. Villkoren för tilldelning, framskaffande och genomförande av
bistånd enligt denna förordning skall fastställas av kommissionen.
2. Biståndet skall verkställas endast om den internationella, regionala,
eller icke-statliga organisationen iakttar dessa villkor.
Artikel 20
Kommissionen skall vidta alla åtgärder som är nödvändiga för att
effektivt genomföra program och åtgärder för livsmedelsbistånd ochåtgärder till stöd för livsmedelsförsörjningen.
För att uppnå detta mål skall medlemsstaterna och kommissionen ge
varandra nödvändigt biträde och lämna varandra relevant information.
KAPITEL III
Förfarande för att genomföra livsmedelsbiståndsinsatser, åtgärder
för att säkerställa livsmedelsförsörjningen, förvarningssystem och
effektivalagringsåtgärder
Artikel 21
1. Rådet skall på förslag av kommissionen och efter samråd med
Europaparlamentet genom beslut med kvalificerad majoritet fastställagemenskapens andel av totalbeloppet för det bistånd - uttryckt i tonveteekvivalent, värde eller en kombination av ton och värde - somföreskrivs i konventionen om livsmedelsbistånd, och detta belopp skall
vara det totala bidraget från både gemenskapen och medlemsstaterna.
2. Kommissionen skall samordna gemenskapens och medlemssta-
ternas åtgärder vad gäller leverans av bistånd i enlighet med
konventionen om livsmedelsbistånd, samt se till att det totala bidragetfrån gemenskapen och medlemsstaterna minst når upp till det åtagandesom föreskrivs i den nämnda konventionen.
Artikel 22
I enlighet med det förfarande som anges i artikel 27 och med beaktande
av de allmänna riktlinjerna för livsmedelsbistånd skall kommissionen
— upprätta en förteckning över de varor som får framskaffas för
livsmedelsbistånd,
— fastställa villkoren för framskaffande, kontroll och utvärdering,
— för de varor som kan framskaffas inom budgetramarna för varje vara
fastställa fördelningen, uttryckt som kvantitet eller kostnad, mellande olika mottagarna,
— vid behov ändra tilldelningen under programmens genomförande.
Artikel 23
Beslut om
— att bevilja livsmedelsbistånd eller vidta en stödåtgärd för att
säkerställa livsmedelsförsörjningen samt om fastställandet av
villkoren för detta,
— att bevilja internationella, regionala eller icke-statliga organisationer
bidrag till finansiering av åtgärder till stöd för livsmedelsförsörj-
ningen,
— att bevilja bistånd till lagringsprogram eller förvarningsprogram
skall fattas av kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 27 och
med beaktande av de gränser som anges i artikel 25.1996R1292 — SV — 02.09.2001 — 001.001 — 11
▼M1
▼B
▼B
Artikel 24
1. I överensstämmelse med de rådsbeslut som avses i artikel 21 och
de beslut som fattas enligt artikel 22 skall kommissionen besluta omföljande:
a) Åtgärder för att hantera krissituationer eller allvarlig livsmedelsbrist,
där hungersnöd eller överhängande risk för hungersnöd allvarligt
hotar befolkningarnas liv eller hälsa i ett land som inte med egnamedel eller resurser kan avhjälpa livsmedelsbristen. Kommissionenskall handla efter att på lämpligaste sätt ha samrått med medlems-staterna. Medlemsstaterna skall ges en tidsfrist om tre arbetsdagarinom vilken eventuella invändningar måste framföras. Om invänd-
ningar görs skall kommittén granska frågan vid nästa sammanträde.
b) Villkoren för leverans och genomförande av biståndet, särskilt
— de allmänna bestämmelser som gäller i fråga om mottagarna,
— inledande av förfaranden för anskaffande och leverans av varor
och för genomförande av andra åtgärder samt ingående av
motsvarande avtal.
2. För att genomföra punkt 1 a har kommissionen behörighet att vidta
alla lämpliga åtgärder för att påskynda leverans av livsmedelsbistånd.
Omfattningen av det bistånd som beslutas i varje enskilt fall skall
begränsas till de kvantiteter som den drabbade befolkningen behöver föratt klara situationen under en period som i princip inte skall överskridasex månader.
Kommissionen skall säkerställa att anskaffandet av livsmedelsbistånd
för sådana insatser som avses i punkt 1 a och b prioriteras i alla skeden.
Artikel 25
Beslut om åtgärder vilkas finansiering enligt denna förordning överstiger
2 miljoner ecu skall antas enligt det förfarande som avses i artikel 27.
Artikel 26
1. Kommissionen skall biträdas av en kommitté för livsme-
delsförsörjning och livsmedelsbistånd, nedan kallad ”kommittén”. Denskall bestå av företrädare för medlemsstaterna och ha en företrädare förkommissionen som ordförande.
2. Kommittén skall utreda de långsiktiga följderna av varje förslag att
tilldela medel för livsmedelsförsörjningen på hushållsnivå samt på lokal,regional och nationell nivå i mottagarländerna, med hänsyn tillprinciperna i artikel 1. Den skall också analysera och följa upp denpolitik för livsmedelsförsörjning som får bistånd från gemenskapen ochgranska förslag till gemensamma initiativ.
3. Kommittén skall själv fastställa sin arbetsordning.
Artikel 27
Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till
åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid somordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Denskall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 148.2 ifördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag avkommissionen. Medlemsstaternas röster skall vägas enligt bestämmel-
serna i samma artikel. Ordföranden får inte rösta.
Kommissionens beslut skall ha omedelbar verkan. Om beslutet inte är
förenligt med kommitténs yttrande skall kommissionen emellertidgenast underrätta rådet. I sådana fall får kommissionen uppskjuta
verkställandet av de beslutade åtgärderna under en tid som inte
överstiger två månader räknat från den dag då rådet underrättats.
Rådet får fatta ett annat beslut med kvalificerad majoritet inom den tid
som anges i föregående stycke.1996R1292 — SV — 02.09.2001 — 001.001 — 12
▼B
Artikel 28
1. För att säkerställa fördragets komplementaritetsprincip samt stärka
effektiviteten och sammanhållningen såvitt avser gemenskapsbe-
stämmelser och nationella bestämmelser för livsmedelsbistånd och
stödåtgärder för livsmedelsförsörjningen, skall kommissionen eftersträvaatt så långt som möjligt säkerställa att dess aktiviteter nära samordnasmed medlemsstaternas och Europeiska unionens övriga politik, såväl påbeslutsnivå som ute på fältet, och kan ta alla sådana initiativ som kanfrämja detta.
I detta syfte skall medlemsstaterna underrätta kommissionen om sina
program för nationella livsmedelsbistånd och sina program för
säkerställande av livsmedelsförsörjning. Kommissionen skall i enlighetmed det förfarande som avses i artikel 27 fastställa förfaranden förunderrättelse om nationella insatser.
2. Kommissionen skall se till att gemenskapens åtgärder samordnas
med de åtgärder som vidtas inom internationella organisationer och
internationella organ, i synnerhet sådana som ingår i Förenta nationernas
system.
3. Kommissionen skall göra sitt bästa för att utveckla gemenskapens
samarbete med sådana länder utanför gemenskapen som ger bistånd pålivsmedelsförsörjningens område.
4. Samordning och samarbete mellan gemenskapen och medlems-
staterna samt mellan dessa och de internationella organisationerna ochbiståndsgivande tredje länder utanför gemenskapen skall omfattas av ett
regelbundet informationsutbyte inom kommittén.
Artikel 29
Kommittén får granska alla andra frågor i samband med livsmedels-
bistånd och andra åtgärder i denna förordning som tas upp av dess
ordförande, antingen på hans eget initiativ eller på begäran av enföreträdare för en medlemsstat.
Senast en månad efter kommissionens beslut skall denna informera
kommittén om de åtgärder och förslag till livsmedelsbistånd ellerlivsmedelsförsörjning som den godkänt, med uppgifter om belopp, art,
mottagarland och den medpart som fått uppdraget att genomföra
åtgärden.
Kommissionen skall informera kommittén om riktlinjerna för de
produkter som framskaffas för gemenskapens livsmedelsbistånd.
Artikel 30
Kommissionen skall regelbundet utvärdera betydande livsmedels-
biståndsinsatser i syfte att fastställa om målen för dessa insatser haruppnåtts samt ge direktiv för att öka effektiviteten i framtida insatser.Kommissionen skall med jämna mellanrum informera kommittén om
utvärderingsprogrammen.
Medlemsstaterna och kommissionen skall så snart som möjligt
underrätta varandra om resultaten av utvärderingarna samt om analyseroch undersökningar som kan bidra till att öka biståndets effektivitet.Detta arbete skall analyseras inom kommittén. Medlemsstaterna ochkommissionen skall bemöda sig om att genomföra gemensammaåtgärder för utvärdering.
Kommissionen skall fastställa förfaranden för att sprida slutsatserna av
utvärderingsarbetena och förmedla dem internt och externt till de
enheter och organisationer som berörs.
Artikel 31
Efter varje budgetår skall kommissionen förelägga Europaparlamentet
och rådet en årlig rapport om genomförandet av denna förordning. Idenna rapport skall resultaten av verkställandet av budgeten vad avseråtaganden och betalningar presenteras samt information ges om vilkaprojekt och program som finansierats under året. Rapporten skall i1996R1292 — SV — 02.09.2001 — 001.001 — 13
▼B
möjligaste mån innehålla upplysningar om vilka medel som tagits i
anspråk på nationell nivå under samma budgetår. Den skall så långt sommöjligt innehålla de viktigaste statistikuppgifterna (per mottagarland,
nationalitet osv.) om de anbudsförfaranden som genomförts för att
verkställa projekt och program.
Rapporten skall också innehålla en fördelning av de kostnader som
anslagits för varje typ av åtgärd som avses i artiklarna 2, 5 och 8.
Slutligen skall rapporten innehålla information om åtgärder som
vidtagits rörande motpartsmedel som genereras av livsmedelsbiståndet.
Artikel 32
Förordningarna (EEG) nr 3972/86, (EEG) nr 1755/84, (EEG) nr 2507/
88, (EEG) nr 2508/88 och (EEG) nr 1420/87 upphävs.
Under ett övergångsskede och fram till dess att kommissionen antar den
nya förordningen skall kommissionens förordning (EEG) nr 2200/87 av
den 8 juli 1987 om fastställandet av allmänna bestämmelser för
framskaffande inom gemenskapen av varor som skall levereras somlivsmedelsbistånd (
1) från gemenskapen fortsätta att gälla.
Kommissionen skall tre år efter denna förordnings ikraftträdande
förelägga Europaparlamentet och rådet en utvärdering av alla deåtgärder som finansierats av gemenskapen inom ramen för denna
förordning, åtföljd av förslag för förordningens framtid och, vid behov,
förslag till ändringar av förordningen.
Artikel 33
Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har
offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning .
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.1996R1292 — SV — 02.09.2001 — 001.001 — 14
(1) EGT nr L 204, 25.7.1987, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EEG)
nr 790/91 (EGT nr L 81, 25.3.1991, s. 108).
▼B
BILAGA
1.LÄNDER
Minst utvecklade utveck-
lingsländerAndra länder med låg
inkomst. BNP per
invånare < 675 USD år
1992Länder med låg medelin-
komst.
BNP per invånare 676-
2 695 USD år 1992
Afghanistan
BangladeshBenin
Botswana
Burkina FasoBurundiButanCentralafrikanska repu-
bliken
Comorerna
DjiboutiEkvatorialguineaEtiopienGambiaGuinea BissauGuineaHaitiKambodja
Kap Verde
KiribatiLaosLesotoLiberiaMadagaskarMalawiMaldivernaMaliMauritanien
Moçambique
MyanmarNepalNigerRwandaSalomonöarnaSão Tomé och PrincipeSierra LeoneSomalia
Sudan
TanzaniaTchadTogoTuvaluUgandaVanuatuVästsamoaYemenZaire
ZambiaEgypten
EritreaGhana
Guyana
HondurasIndienIndonesienKenyaKinaNicaraguaNigeriaPakistan
Sri Lanka
TadzjikistanTimorVietnamZimbabweAlbanien
AlgerietAngola
Anguilla
ArmenienAzerbajdzjanBelizeBoliviaChileColombiaCosta RicaCuba
Dominica
Dominikanska repu-
bliken
EcuadorEl SalvadorElfenbenskusten
Fiji
FilippinernaGeorgienGrenadaGuatemalaIrakIranJamaicaJordanienKamerun
Kazakstan
KirgisistanKongoDemokratiska folkrepu-
bliken Nordkorea
Libanon
Macao
MarockoMarshallöarnaMikronesiska federa-
tionen
Moldova
MongolietNamibiaNiueOckuperade områden(Gaza och Västbanken)PanamaPapua Nya GuineaParaguayPeru
Saint Helena
Saint Vincent och
Grenadinerna
SenegalStaterna i f.d. Jugosla-
vien
1996R1292 — SV — 02.09.2001 — 001.001 — 15
▼B
Minst utvecklade utveck-
lingsländerAndra länder med låg
inkomst. BNP per
invånare < 675 USD år
1992Länder med låg medelin-
komst.
BNP per invånare 676-
2 695 USD år 1992
Swaziland
Syrien
ThailandTokelauTongaTunisienTurkietTurkmenistanTurks- och CaicosöarnaUzbekistan
Wallis och Fortuna
2.ORGAN
PAM
CICRFICR
UNHCR
UNRWAFAO
UNICEF
3.ICKE-STATLIGAORGANISATIONER
Icke-statliga organisationer inom gemenskapen, i mottagarlandet eller, i
undantagsfall, internationella organisationer specialiserade på utveckling.1996R1292 — SV — 02.09.2001 — 001.001 — 16