1992R3950 — SV — 19.04.2000 — 011.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETSFÖRORDNING(EEG)nr3950/92
avden28december1992
ominförandeaventilläggsavgiftinomsektornförmjölkochmjölkprodukter
(EGT L 405, 31.12.1992, s. 1)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Council Regulation (EEC) No 748/93 of17 March 1993 (*) L 77 16 31.3.1993
►M2Rådets förordning (EEG) nr 1560/93 av den 14 juni 1993 L 154 30 25.6.1993
►M3Kommissionens förordning (EG) nr 647/94 av den 23 mars 1994 L 80 16 24.3.1994
►M4Rådets förordning (EG) nr 1883/94 av den 27 juli 1994 L 197 25 30.7.1994
►M5Kommissionens förordning (EG) nr 630/95 av den 23 mars 1995 L 66 11 24.3.1995
►M6Rådets förordning (EG) nr 1552/95 av den 29 juni 1995 L 148 43 30.6.1995
►M7Kommissionens förordning (EG) nr 635/96 av den 10 april 1996 L 90 17 11.4.1996
►M8Kommissionens förordning (EG) nr 1109/96 av den 20 juni 1996 L 148 13 21.6.1996
►M9Kommissionens förordning (EG) nr 614/97 av den 8 april 1997 L 94 4 9.4.1997
►M10Kommissionens förordning (EG) nr 903/98 av den 28 april 1998 L 127 8 29.4.1998
►M11Rådets förordning (EG) nr 551/98 av den 9 mars 1998 L 73 1 12.3.1998
►M12Kommissionens förordning (EG) nr 751/1999 av den 9 april 1999 L 96 11 10.4.1999
►M13Rådets förordning (EG) nr 1256/1999 av den 17 maj 1999 L 160 73 26.6.1999
►M14Kommissionens förordning (EG) nr 749/2000 av den 11 april 2000 L 90 4 12.4.2000
Ändrad genom:
►A1Anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige C 241 21 29.8.1994
(anpassad genom rådets beslut 95/1/EG, Euratom, EKSG) L 1 1 1.1.1995
Rättad genom:►
C1Rättelse, EGT L 2, 5.1.2000, s. 78 (1256/1999)
Anm.: I denna konsoliderade utgåva förekommer hänvisningar till den europeiska omräkningsenheten och/eller ecun. Från och
med den 1 januari 1999 skall båda benämningarna förstås som hänvisningar till euron — rådets förordning (EEG) nr 3308/80 (EGT L 345, 20.12.1980, s. 1) och rådets förordning (EG) nr 1103/97 (EGT L 162, 19.6.1997, s. 1).
(*) Denna rättsakt finns inte publicerad på svenska.
▼B
RÅDETSFÖRORDNING(EEG)nr3950/92
avden28december1992
om införande av en tilläggsavgift inom sektorn för mjölk och
mjölkprodukter
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA
FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska
gemenskapen, särskilt artikel 43 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag (1),
med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2), och
med beaktande av följande:
Genom rådets förordning (EEG) nr 856/84 av den 31 mars 1984 om
ändring av förordning (EEG) nr 804/68 om den gemensamma
organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter (3), infördes
ett tilläggsavgiftssystem från och med den 2 april 1984 inom dennämnda sektorn. Syftet med detta system, som infördes för ennioårsperiod och som upphör att gälla den 31 mars 1993, var att minskaobalansen mellan tillgång och efterfrågan på marknaden för mjölk ochmjölkprodukter och de därmed sammanhängande strukturella
överskotten. För att uppnå en bättre balans på marknaden, kommer
systemet att behövas även i framtiden. Det bör därför tillämpas iytterligare sju på varandra följande tolvmånadersperioder som börjarlöpa den 1 april 1993.
För att fullt ut utnyttja de erfarenheter som förvärvats inom detta område
och för att förenkla och förtydliga på ett sådant sätt att producenternasoch övriga berörda parters rättssäkerhet tryggas, bör de grundläggandebestämmelserna om nämnda tilläggsavgiftssystem med förlängd tillä-
mpningsperiod fastställas i en separat förordning, vidare bör deras
omfattning och mångfald minskas, och rådets förordning (EEG) nr 2074/92 av den 30 juni 1992 om införandet av en tilläggsavgift inom sektornför mjölk och mjölkprodukter (
4), antagen av rådet som en inter-
imsåtgärd, och förordning (EEG) nr 857/84 av den 31 mars 1984 om
allmänna tillämpningsföreskrifter för den avgift som avses i artikel 5c i
förordning (EEG) nr 804/68 inom sektorn för mjölk och mjölkpro-dukter (
5) bör båda upphävas, utan att detta påverkar de skyldigheter och
åtaganden som följer av nämnda förordning.
Det är nödvändigt att bibehålla den metod som antogs 1984, enligt
vilken en avgift läggs på sådana kvantiteter mjölk som samlats in ellersålts för direkt konsumtion och som överstiger en viss garantitröskel.Nämnda tröskel uttrycks för varje medlemsstat som en total garantik-vantitet, som summan av de individuellt tilldelade kvantiteterna för både
leveranser och försäljning till direkt konsumtion inte får överstiga.
Kvantiteterna fastställs för de sju perioderna från och med den 1 april1993 med hänsyn till de olika faktorer som hänför sig till det tidigaresystemet.
För att beakta de svårigheter som skapades för vissa medlemsstater vid
införandet av ett system för styrning av mjölkproduktionen inrättades engemenskapsreserv när systemet började tillämpas. För att tillgodosevissa medlemsstaters och vissa producenters särskilda behov har nämnda
reserv ökats vid ett flertal tillfällen. Mot bakgrund av denna erfarenhet
bör de olika delarna av gemenskapsreserven inbegripas i de totalagarantikvantiteterna och reserven avskaffas.1992R3950 — SV — 19.04.2000 — 011.001 — 2
(1) EGT nr C 337, 31.12.1991, s. 35.
(2) EGT nr C 94, 13.4.1992, s. 101.
(3) EGT nr L 90, 1.4.1984, s. 10.
(4) EGT nr L 215, 30.7.1992, s. 69.
(5) EGT nr L 90, 1.4.1984, s. 13. Förordningen senast ändrad genom förordning
(EEG) nr 817/92 (EGT nr L 86, 1.4.1992, s. 85).
▼B
I samband med reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken har
rådet beslutat att slutgiltigt fastställa nivån på de totala kvantiteter somskall gälla under den första av de två tolvmånadersperioderna, särskilt
mot bakgrund av en rapport om marknadssituationen som kommissionen
skall lägga fram innan var och en av dessa perioder börjar att löpa.
Om någon av de totala garantikvantiteterna överskrids blir konsekvensen
för medlemsstaten att avgiften måste betalas av de producenter sombidragit till överskridandet. Avgiften för leveranser och försäljning fördirekt konsumtion bör fastställas till 115 % av riktpriset på mjölk. Det ärinte längre motiverat med skilda avgifter när producenterna befinner sig
i en jämförbar situation vad beträffar beräkningen av avgiften.
För att förvaltningen av systemet skall förbli tillräckligt flexibel bör det
vara möjligt att jämna ut individuella överskott genom att fördela dem
på samtliga individuella referenskvantiteter av samma slag inom enmedlemsstats territorium. När det gäller leveranser, som utgör nästansamtliga saluförda kvantiteter, är det på grund av behovet att säkerställaatt avgiften tillämpas fullt ut inom hela gemenskapen i princip motiveratatt även fortsättningsvis låta medlemsstaterna välja mellan två metoder
för att jämna utöverskridanden av de individuella referenskvantiteterna,
med hänsyn till de olika strukturerna för mjölkproduktionen ochuppsamlingen. I detta sammanhang bör medlemsstater ges befogenhetatt inte omfördela outnyttjade referenskvantiteter vid utgången av enperiod vare sig på nationell nivå eller mellan uppköpare och att använda
den del av det uppburna beloppet som överstiger den avgift som skall
betalas till finansiering av nationella omstruktureringsprogram eller tillatt återbetala beloppet till vissa producentkategorier eller producentersom befinner sig i en extraordinär situation.
För att undvika långa dröjsmål mellan uppsamling och erläggande av
avgiften som förekommit tidigare och som inte är förenliga medsystemets syfte, bör det fastställas att uppköparna, som förefaller ha debästa möjligheterna att vidta de åtgärder som krävs, skall betala avgiften
och att de i sin tur ges de möjligheter som krävs för att uppbära avgiften
från de betalningsskyldiga producenterna.
Den individuella referenskvantiteten bör definieras som den kvantitet
som är disponibel, oavsett eventuella kvantiteter som upplåtits tillfälligt,den 31 mars 1993, den dag då den nionde av de inledandetillämpningsperioderna för avgiftssystemet löper ut. Det bör fastställasprinciper för eller bestämmelser enligt vilka nämnda kvantitet skall eller
får minskas eller ökas enligt systemet med förlängd tillämpningstid.
Enligt bestämmelserna om fastställande av de individuella referen-
skvantiteterna bör följaktligen hänsyn tas till de producenter som
provisoriskt har tilldelats en viss kvantitet inom ramarna för det tidigaresystemet.
Det råder enighet om att tillämpningen av systemet för att reglera
mjölkproduktionen inte får äventyra omstruktureringen av jordbruks-företag inom det territorium som förut utgjorde Tyska demokratiskarepubliken. På grund av de svårigheter som uppstått, är det nödvändigtatt under ytterligare en period tillämpa den flexibilitet som infördes i
systemet för detta territorium, samtidigt som det säkerställs att endast
detta territorium drar fördel av nämnda flexibilitet.
Referenskvantiteter för leveranser och direktförsäljning bör anpassas så
att de återspeglar ekonomiska realiteter och en producent bör därför harätt att få en referenskvantitet ökad eller inrättad vid motsvarandeminskning eller avskaffande av en annan på villkor att hans begäran ärvederbörligen motiverad av nödvändigheten att ta hänsyn till
förändringar av hans avsättningsbehov.
Erfarenheten har visat att tillämpningen av detta system förutsätter att
det finns en nationell reserv som tillförs alla de kvantiteter som av något
skäl inte, eller inte längre, är tilldelade individuellt. En medlemsstat kanbehöva ha referenskvantiteter disponibla för att hantera särskildasituationer som definieras enligt objektiva kriterier. Den börhabefogenhet att i detta syfte fylla på sin nationella reserv, särskilt efteren linjär minskning av samtliga referenskvantiteter.1992R3950 — SV — 19.04.2000 — 011.001 — 3
▼B
Det har visat sig att de tillfälliga upplåtelser av individuella
referenskvantiteter som vissa medlemsstater har medgivit utgör enförbättring av systemet. Denna möjlighet bör följaktligen utvidgas till att
gälla för samtliga producenter. Genomförandet av denna princip bör
emellertid inte hindra ytterligare strukturella förändringar och anpass-ningar och inte heller underskatta svårigheterna i samband medförvaltningen härav.
I samband med införandet av tilläggsavgiftssystemet 1984 fastställdes
principen att när ett jordbruksföretag såldes, utarrenderades elleröverläts genom arv, överfördes motsvarande referenskvantitet till
köparen, arrendatorn eller arvingen. Detta ursprungliga beslut bör inte
ändras. Nationella bestämmelser för att skydda parternas rättmätigaintressen bör tillämpas för alla slags överlåtelser, i den händelse attparterna inte är överens.
För att fortsätta omstruktureringen av mjölkproduktionen och förbättra
miljön bör vissa undantag från principen att knyta referenskvantiteter tillföretag utvidgas och medlemsstater bör ges befogenhet att fortsätta atttillämpa nationella omstruktureringsprogram och att åstadkomma en viss
grad av rörlighet för referenskvantiteter inom ett visst geografiskt
område på grundval av objektiva kriterier.
Syftet med den avgift som avses i denna förordning är att stabilisera
marknaden för mjölkprodukter. De intäkter som uppstår till följd avbestämmelserna i denna förordning bör följaktligen användas till attfinansiera kostnader inom mjölksektorn.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Under åtta nya på varandra följande tolvmånadersperioder, som börjar
löpa den 1 april 2000, skall producenter av komjölk betala en
tilläggsavgift för sådana kvantiteter mjölk eller mjölkekvivalent somlevereras till en uppköpare eller säljs direkt för konsumtion under denaktuella tolvmånadersperioden och som överstiger en viss kvantitet somskall fastställas.
Avgiften skall vara 115 % av riktpriset på mjölk.
Artikel 2
1. Avgiften skall betalas för samtliga kvantiteter mjölk eller
mjölkekvivalent som saluförs under den aktuella tolvmånadersperiodenoch som överstiger den aktuella kvantitet som avses i artikel 3. Den skalldelas mellan de producenter som bidragit till överskottet.
Sedan de outnyttjade referenskvantiteterna eventuellt har omfördelats
skall, i enlighet med medlemsstatens beslut, producenternas andel avden avgift som skall betalas fastställas antingen på uppköparnivå, pågrundval av det överskott som återstår sedan de outnyttjade referen-
skvantiteterna har fördelats i proportion till varje producents
referenskvantiteter, eller på nationell nivå, på grundval av överskotteti proportion till varje enskild producents referenskvantitet.
2. Vad beträffar leveranser skall den avgiftsskyldige uppköparen, före
ett datum och i enlighet med närmare bestämmelser som skall fastställas,betala det belopp han är skyldig till det behöriga organet i medlems-staten och dra av detta från det mjölkpris som betalas till de producenter
som är skyldiga att betala avgiften eller, om detta inte är möjligt, ta ut
avgiften på annat lämpligt sätt.
Om en uppköpare helt eller delvis ersätter en eller flera uppköpare, skall
hänsyn tas till de individuella referenskvantiteter som finns disponiblaför producenterna under återstoden av den innevarande tolvmånaders-perioden, minus de kvantiteter som redan levererats, med beaktande avderas fetthalt. Samma regler skall gälla när en producent övergår från enuppköpare till en annan.1992R3950 — SV — 19.04.2000 — 011.001 — 4
▼M13
▼B
▼B
Om de kvantiteter som en producent har levererat överstiger hans
referenskvantitet, skall uppköparen ha befogenhet att, i enlighet mednärmare bestämmelser som fastställts av medlemsstaten, som ett förskott
på den avgift som skall betalas, dra av ett belopp från mjölkpriset för
varje leverans från denne producent som överstiger hans referenskvan-titet.
3. Vad beträffar direktförsäljning skall producenten betala den avgift
han är skyldig till det behöriga organet i medlemsstaten, före ett datumoch i enlighet med bestämmelser som skall fastställas.
4. Om det uppburna beloppet är större än den avgift som skall
betalas, får medlemsstaten använda överskottet till att finansiera de
åtgärder som avses i artikel 8 första strecksatsen eller omfördela det tillproducenter som tillhör de prioriterade kategorier som definierats avmedlemsstaten på grundval av objektiva kriterier, som skall fastställasnärmare, eller till producenter som är utsatta för särskilda omständig-
heter som uppstått till följd av en nationell bestämmelse som inte har
något samband med detta system.
Artikel 3
1. Summan av de individuella referenskvantiteterna av samma typ får
inte överskrida motsvarande total kvantitet för varje medlemsstat.
2. De totala kvantiteter som anges i bilagan skall fastställas utan att
det påverkar eventuella revideringar beroende på det allmännamarknadsläget eller specifika förhållanden i vissa medlemsstater.
För att kompensera de finska ”SLOM”-producenterna får Finlands totala
leveranskvot höjas till högst 200 000 ton, som skall fördelas i enlighetmed gemenskapslagstiftningen. Denna reserv får inte överföras och fårenbart användas för producenter vars rätt att återuppta sin produktionkommer att påverkas av anslutningen.
Beslut om ökningen av totala kvantiteter och villkoren för att bevilja de
individuella referenskvantiteter som föreskrivs i föregående stycke skallfattas i enlighet med förfarandet i artikel 11.
Totala referenskvantiteter, medgiltighet frånochmedden1april
1999tillochmedden31mars2000
(ton)
Medlemsstat Leveranser Direktförsäljning
Belgien 3 152 062 158 369
Danmark 4 454 411 937
Tyskland (1) 27 768 016 96 800
Grekland 629 817 696
Spanien 5 469 725 97 225
Frankrike 23 816 298 419 500
Irland 5 236 758 9 006
Italien 9 703 974 226 086
Luxemburg 268 098 951Nederländerna 10 990 667 84 025
Österrike 2 563 309 186 092
Portugal 1 862 977 9 484
Finland 2 396 730 9 4621992R3950 — SV — 19.04.2000 — 011.001 — 5
▼M2
▼M13
▼M14
▼M14
(ton)
Medlemsstat Leveranser Direktförsäljning
Sverige 3 300 000 3 000
Förenade kungariket 14 394 532 195 515
(1) Varav 6 242 276 ton för leveranser från producenter inom de nya delstaternas territorium
och 11 091 ton för direktförsäljning i de nya delstaterna.
Artikel 4
1. Den individuella referenskvantiteten som är disponibel för jord-
bruksföretaget skall motsvara den kvantitet som är disponibel den31 mars 2000. Den skall i förekommande fall justeras för var och en avde aktuella perioderna, så att summan av de individuella referenskvan-titeterna av samma slag inte överstiger den motsvarande totala kvantitetsom avses i artikel 3, med hänsyn till eventuella minskningar som gjorts
för överföringar till den nationella reserven enligt artikel 5.
2. För att ta hänsyn till förändringar som påverkar producenternas
leveranser och/eller direktförsäljning skall individuella referenskvanti-
teter ökas eller införas om producenten inger en välgrundad ansökan.Ökningen eller införandet av sådana referenskvantiteter skall varaföremål för en motsvarande minskning eller indragning av andrareferenskvantiteter som producenten förfogar över. Sådana justeringarfår inte leda till en ökning av den medlemsstatens totala leveranser och
direktförsäljning enligt artikel 3.
Om de individuella referenskvantiteterna ändras definitivt skall de
kvantiteter som avses i artikel 3 justeras i enlighet med förfarandet i
artikel 11.
Artikel 5
Inom ramarna för de kvantiteter som avses i artikel 3, får medlemsstaten
fylla på den nationella reserven genom en linjär minskning av samtliga
individuella referenskvantiteter för att kunna bevilja ytterligare eller
särskilda kvantiteter till sådana producenter som uppfyller de objektivakriterier som fastställts enligt överenskommelse med kommissionen.
Utan att det påverkar bestämmelserna i artikel 6.1 skall referenskvanti-
teter som är disponibla för producenter, som inte har salufört mjölk ellerandra mjölkprodukter under en tolvmånadersperiod, överföras till dennationella reserven och får omfördelas i enlighet med första stycket. Om
producenten återupptar produktionen av mjölk eller andra mjölkpro-
dukter, inom en period som skall fastställas av medlemsstaten, skall hansenast den 1 april som följer efter dagen för ansökan beviljas enreferenskvantitet i enlighet med artikel 4.1.
Om en producent under minst en tolvmånadersperiod inte utnyttjat,
antingen genom leveranser eller direktförsäljning, minst 70 % av denindividuella referenskvantitet som han förfogar över, får medlemssta-terna i enlighet med gemenskapslagstiftningens allmänna principer
besluta följande:
— Om och på vilka villkor hela eller delar av den outnyttjade
referenskvantiteten skall återgå till den nationella reserven.Outnyttjad referenskvantitet skall dock inte återgå till den nationellareserven vid force majeure eller i välgrundade fall som gäller de
berörda producenternas produktionskapacitet och som godkänts av
den behöriga myndigheten.
— Under vilka villkor en referenskvantitet åter skall tilldelas de berörda
producenterna.1992R3950 — SV — 19.04.2000 — 011.001 — 6
▼M13
▼B
Artikel 6
1. Före ett datum som skall fastställas och senast den 31 mars skall
medlemsstaterna för den berörda tolvmånadersperioden godkännatillfälliga överföringar av individuella referenskvantiteter som de härtillberättigade producenterna inte avser att utnyttja.
Medlemsstater får reglera upplåtelserna beroende på producentkategori
eller mjölkproduktionens struktur och får begränsa upplåtelser till
uppköparnivå eller inom regioner samt fastställa i vilken månupplåtelserna får ske på nytt.
2. Varje medlemsstat får besluta att inte tillämpa punkt 1 på grundval
av ett eller båda av följande kriterier:
— Behovet att underlätta strukturell utveckling och anpassning.
— Betydande administrativa behov.
Artikel 7
1. Referenskvantiteter som finns disponibla i ett jordbruksföretag
skall i händelse av överlåtelse genom försäljning, utarrendering eller arvöverföras tillsammans med jordbruksföretaget till de producenter som
tar över detta, i enlighet med närmare bestämmelser som medlems-
staterna skall fastställa med hänsyn till de arealer som används förmjölkproduktion eller andra objektiva kriterier och i förekommande falleventuella avtal mellan parterna.
Varje del av referenskvantiteten som inte har överförts tillsammans med
jordbruksföretaget skall tillföras den nationella reserven. Om emellertid
en del har återförts till den nationella reserven i samband med den
överföring av referenskvantiteter skall det inte göras någon minskningför det fall att referenskvantiteterna återförs.
Samma bestämmelser skall gälla för andra typer av överlåtelser som för
producenterna medför jämförbra rättsliga effekter.
Om mark överlåts till offentliga myndigheter och/eller för offentligt
bruk eller om överlåtelser sker i syften som inte har något samband med
jordbruk, skall medlemsstaterna föreskriva att erforderliga åtgärder föratt skydda parternas rättmätiga intressen genomförs och särskilt att denöverlåtande producenten ges möjlighet att fortsätta med mjölkproduk-tion om det är hans avsikt.
2. Om det inte finns något avtal mellan parterna i det fall ett
arrendekontrakt löper ut utan att det finns möjlighet till förnyelse påliknande villkor eller i situationer som medför jämförbara rättsligaeffekter skall de disponibla referenskvantiteterna i det aktuella företagethelt eller delvis överföras till de producenter som övertar dem, i enlighet
med bestämmelser som antagits eller kommer att antas av medlems-
staterna med beaktande av parternas rättmätiga intressen.
Artikel 8
I syfte att slutföra omstruktureringen av mjölkproduktionen eller för att
förbättra miljön får medlemsstaterna vidta en eller flera av följande
åtgärder i enlighet med närmare bestämmelser som de skall fastställa
med beaktande av parternas rättmätiga intressen:
a) Bevilja ersättning genom en eller flera årliga utbetalningar till
producenter som åtar sig att definitivt lägga ned hela eller en del avsin mjölkproduktion och tillföra den nationella reserven de såledesfrigjorda referenskvantiteterna.
b) På grundval av objektiva kriterier fastställa de villkor på vilka
producenter i början av en tolvmånadersperiod av den behörigamyndigheten eller av denna utsett organ mot betalning får erhålla enextratilldelning av sådana referenskvantiteter som andra producenter1992R3950 — SV — 19.04.2000 — 011.001 — 7
▼M13
▼B
▼M13
▼B
▼M13
▼M13
definitivt har frigjort i slutet av den föregående tolvmånadersperioden
mot ersättning i en eller flera årliga utbetalningar motsvarandeovannämnda betalning.
c) När det gäller överlåtelse av mark i miljöförbättrande syfte, fastställa
att den disponibla referenskvantiteten för det aktuella jordbruks-
företaget tilldelas den överlåtande producenten om han avser attfortsätta med mjölkproduktion.
d) På grundval av objektiva kriterier fastställa de regioner eller
uppsamlingsområden inom vilka definitiv överföring av referen-skvantiteter får ske, utan motsvarande överlåtelse av mark, i syfte attförbättra mjölkproduktionens struktur.
e) På ansökan av producenten hos den behöriga myndigheten eller av
denna utsett organ och i syfte att förbättra mjölkproduktionens
struktur på företagsnivå eller att möjliggöra en övergång till extensiv
produktion tillåta definitiv överföring av referenskvantiteter utanmotsvarande överlåtelse av mark eller vice versa.
De bestämmelser som avses enligt a, b, c och e kan genomföras på det
nationella planet, på lämplig geografisk nivå eller inom uppsamlings-
områdena.
Artikel 8 a
I överensstämmelse med gemenskapslagstiftningens allmänna principer
får medlemsstaterna vidta följande åtgärder i syfte att säkerställa attreferenskvantiteterna endast tilldelas aktiva mjölkproducenter.
a) Utan att det påverkar artikel 7.1 andra stycket får medlemsstaterna, i
samband med att en referenskvantitet har överlåtits eller skall
överlåtas, med eller utan motsvarande mark, genom utarrenderingeller på annat sätt med jämförbara rättsliga effekter, på grundval avobjektiva kriterier, fastställa om och på vilka villkor, hela eller en delav den överlåtna referenskvantiteten skall återgå till den nationella
reserven.
Denna bestämmelse skall inte tillämpas på tillfälliga överföringar
enligt artikel 6.
b) Medlemsstaterna får besluta att inte tillämpa bestämmelserna på
överföring av referenskvantiteter enligt artikel 7.1.
Artikel 9
I denna förordning används följande beteckningar med de betydelser
som här anges:
a) mjölk: den produkt som erhålls vid mjölkning av en eller flera kor.
b) andra mjölkprodukter: särskilt grädde, smör och ost.
c) producent: en fysisk eller juridisk person eller en grupp av fysiska
eller juridiska personer som driver ett jordbruksföretag ►
M2inom
en medlemsstats geografiska territorium ◄och
— som säljer mjölk eller andra mjölkprodukter direkt till konsu-
menten
— och/eller levererar till uppköparen.
d) företag: samtliga produktionsenheter som drivs av den enskilda
producenten och är belägna ►M2inom en medlemsstats geogra-
fiska territorium ◄.
e) uppköpare: ett företag eller en sammanslutning som köper upp mjölk
eller andra mjölkprodukter från producenter för att
— behandla eller bearbeta mjölken eller mjölkprodukterna,
— sälja mjölken eller mjölkprodukterna till ett eller flera företag
som behandlar eller bearbetar mjölk eller andra mjölkprodukter.
Som uppköpare betraktas även varje sammanslutning av uppköpare
inom samma geografiska område som för medlemmarnas räkningutför det administrativa och bokföringsmässiga arbete som krävs förbetalningen av avgiften. I samband med tillämpningen av denna1992R3950 — SV — 19.04.2000 — 011.001 — 8
▼B
▼B
bestämmelse skall Grekland betraktas som ett enda geografiskt
område där ett offentligt organ får betraktas som sammanslutning avuppköpare enligt ovan.
f) företag som behandlar eller bearbetar mjölk eller andra mjölkpro-
dukter: ett företag eller en sammanslutning sombedriver verksamhet iform av insamling, förpackning, lagring, kylning och bearbetningeller vars mejeriverksamhet är begränsad till en av dessa aktiviteter.
g) leverans: varje leverans av mjölk eller andra mjölkprodukter, oavsett
om transporten utförs av producenten, en uppköpare, ett företag sombehandlar eller bearbetar sådana produkter eller av en tredje part.
h) mjölk eller mjölkekvivalent som säljs direkt för konsumtion : mjölk
eller mjölkprodukter, omräknade till mjölkekvivalenter, som säljseller överlåts gratis utan att passera via ett företag som behandlareller bearbetar mjölk eller andra mjölkprodukter.
Artikel 10
Avgiften skall betraktas som intervention i syfte att stabilisera
jordbruksmarknaderna och skall användas till att finansiera utgifterinom mjölksektorn.
Artikel 11
Tillämpningsföreskrifter för denna förordning, särskilt närmare
bestämmelser om egenskaperna hos sådan mjölk, inbegripet fetthalten,
som betraktas som representativ i samband med fastställandet av de
kvantiteter mjölk som levererats eller köpts upp, skall antas i enlighetmed förfarandet i artikel 30 i förordning (EEG) nr 804/68 (
1).
För Österrike, Finland och Sverige skall 1992 utgöra referensår för den
mjölk som betecknas som representativ och den representativa genom-
snittliga fetthalten för levererad mjölk skall fastställas till 4,03 % för
Österrike, 4,34 % för Finland och 4,33 % för Sverige.
Artikel 12
Förordningarna (EEG) nr 857/84 och (EEG) nr 2074/94 upphör att gälla.
Artikel 13
Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har
offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning .
Den skall tillämpas från och med den 1 april 1993.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.1992R3950 — SV — 19.04.2000 — 011.001 — 9
(1) EGT nr L 148, 28.6.1968, s. 13. Förordningen senast ändradgenom
förordning (EEG) nr 2071/92 (EGT nr L 215, 30.7.1992, s. 64).▼A1
▼B
▼M14
BILAGA
a)Totalareferenskvantiteter enligt artikel 3.2,medgiltighetfrånochmed
den1april2000tillochmedden31mars2001
(ton)
Medlemsstat Leveranser Direktförsäljning
Belgien 3 152 062 158 369
Danmark 4 454 411 937
Tyskland 27 768 016 96 800
Grekland 674 617 696
Spanien 5 819 725 97 225Frankrike 23 816 298 419 500
Irland 5 332 758 9 006
Italien 10 087 974 226 086
Luxemburg 268 098 951
Nederländerna 10 990 667 84 025
Österrike 2 563 309 186 092
Portugal 1 862 977 9 484
Finland 2 396 730 9 462
Sverige 3 300 000 3 000
Förenade kungariket (
1) 14 407 140 195 515
(1) Särskild ökning av kvoten för fördelning i Nordirland.
b)Totalareferenskvantiteter enligtartikel 3.2,medgiltighetfrånochmed
den1april2001tillochmedden31mars2002
(ton)
Medlemsstat Leveranser Direktförsäljning
Belgien 3 152 062 158 369
Danmark 4 454 411 937
Tyskland 27 768 016 96 800
Grekland 699 817 696Spanien 6 019 725 97 225
Frankrike 23 816 298 419 500
Irland 5 386 758 9 006
Italen 10 303 974 226 086
Luxemburg 268 098 951
Nederländerna 10 990 667 84 025
Österrike 2 563 309 186 092
Portugal 1 862 977 9 484
Finland 2 396 730 9 462
Sverige 3 300 000 3 000
Förenade kungariket (
1) 14 414 232 195 515
(1) Särskild ökning av kvoten för fördelning i Nordirland.1992R3950 — SV — 19.04.2000 — 011.001 — 10
▼M14
c)Totalareferenskvantiteter enligt artikel 3.2,medgiltighetfrånochmed
den1april2002tillochmedden31mars2005
(ton)
Medlemsstat Leveranser Direktförsäljning
Belgien 3 152 062 158 369
Danmark 4 454 411 937
Tyskland 27 768 016 96 800
Grekland 699 817 696
Spanien 6 019 725 97 225
Frankrike 23 816 298 419 500
Irland 5 386 758 9 006
Italien 10 303 974 226 086
Luxemburg 268 098 951
Nederländerna 10 990 667 84 025
Österrike 2 563 309 186 092
Portugal 1 862 977 9 484
Finland 2 396 730 9 462
Sverige 3 300 000 3 000
Förenade kungariket 14 414 232 195 515
d)Totalareferenskvantiteter enligtartikel 3.2,medgiltighetfrånochmed
den1april2005tillochmedden31mars2006
(ton)
Medlemsstat Leveranser Direktförsäljning
Belgien 3 168 614 158 369
Danmark 4 476 688 937
Tyskland 27 907 340 96 800Grekland 699 817 696
Spanien 6 019 725 97 225
Frankrike 23 937 477 419 500
Irland 5 386 758 9 006
Italien 10 303 974 226 086
Luxemburg 269 443 951
Nederländerna 11 046 040 84 025
Österrike 2 577 056 186 092
Portugal 1 872 339 9 484
Finland 2 408 753 9 462
Sverige 3 316 515 3 000
Förenade kungariket 14 487 182 195 5151992R3950 — SV — 19.04.2000 — 011.001 — 11
▼M14
e)Totalareferenskvantiteter enligt artikel 3.2,medgiltighetfrånochmed
den1april2006tillochmedden31mars2007
(ton)
Medlemsstat Leveranser Direktförsäljning
Belgien 3 185 166 158 369
Danmark 4 498 964 937
Tyskland 28 046 664 96 800
Grekland 699 817 696
Spanien 6 019 725 97 225
Frankrike 24 058 656 419 500
Irland 5 386 758 9 006
Italien 10 303 974 226 086
Luxemburg 270 788 951
Nederländerna 11 101 414 84 025
Österrike 2 590 803 186 092
Portugal 1 881 702 9 484
Finland 2 420 775 9 462
Sverige 3 333 030 3 000
Förenade kungariket 14 560 132 195 515
f)Totala referenskvantiteter enligt artikel 3.2, med giltighet från och med
den1april2007tillochmedden31mars2008
(ton)
Medlemsstat Leveranser Direktförsäljning
Belgien 3 201 718 158 369
Danmark 4 521 241 937
Tyskland 28 185 988 96 800Grekland 699 817 696
Spanien 6 019 725 97 225
Frankrike 24 179 835 419 500
Irland 5 386 758 9 006
Italien 10 303 974 226 086
Luxemburg 272 134 951
Nederländerna 11 156 787 84 025
Österrike 2 604 550 186 092
Portugal 1 891 064 9 484
Finland 2 432 798 9 462
Sverige 3 349 545 3 000
Förenade kungariket 14 633 083 195 5151992R3950 — SV — 19.04.2000 — 011.001 — 12