1998R2450 — SV — 01.10.1999 — 001.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 2450/98
av den 13 november 1998
ominförandeavenslutgiltigutjämningstullpåimportavstängeravrostfrittstålmedursprungi
Indien och om slutgiltigt uttag av den provisoriska tullen
(EGT L 304, 14.11.1998, s. 1)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Rådets förordning (EG) nr 2049/1999 av den 27 september 1999 L 255 8 30.9.1999
1998R2450 — SV — 01.10.1999 — 001.001 — 2
▼B
RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 2450/98
av den 13 november 1998
om införande av en slutgiltig utjämningstull på import av stänger
av rostfritt stål med ursprung i Indien och om slutgiltigt uttag av
den provisoriska tullen
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORD-
NING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemen-
skapen,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2026/97 av den 6 oktober
1997 om skydd mot subventionerad import från länder som inte ärmedlemmar i Europeiska gemenskapen(
1), särskilt artikel 15 i denna,
med beaktande av det förslag som kommissionen lagt fram efter samråd
med rådgivande kommittén, och
av följande skäl:
A.PROVISORISKA ÅTGÄRDER
(1)Genom kommissionens förordning (EG) nr 1556/98 (2) (nedan
kallad ”förordningen om provisorisk tull”) infördes provisoriskautjämningstullar på import till gemenskapen av stänger av rost-fritt stål (nedan kallade ”stänger” eller ”den berörda produkten”)som omfattas av KN-nummer 7222 20 11, 7222 20 21,7222 20 31 och 7222 20 81 med ursprung i Indien. Åtgärdernautformades som värdetullar på mellan 0 och 25 % och en övrigtull på 25 %.
(2)De preliminära antidumpningstullar som ursprungligen infördesgenom kommissionens förordning (EG) nr 1084/98 (
3) reduce-
rades genom förordningen om provisorisk tull i enlighet medartikel 12.1 i förordning (EG) nr 2026/97 (nedan kallad ”grund-förordningen”). Denna ändring av antidumpningstullarna varnödvändig för att undvika att produkten skulle omfattas av bådeantidumpningstullar och utjämningstullar i syfte att råda bot påen och samma situation som uppstått till följd av dumpning ellerexportsubvention.
B.EFTERFÖLJANDE FÖRFARANDE
(3)Efter antagandet av förordningen om provisorisk tull lämnade ett
flertal berörda parter skriftliga synpunkter. De parter som såbegärde gavs möjlighet att höras av kommissionen.
(4)Kommissionen fortsatte att inhämta och kontrollera alla uppgiftersom ansågs nödvändiga för de slutgiltiga avgörandena.
(5)Parterna underrättades om de viktigaste omständigheter och över-väganden som låg till grund för avsikten att rekommendera ettinförande av en slutgiltig utjämningstull och ett slutgiltigt uttagav de belopp för vilka säkerhet ställts i form av provisoriskatullar. De beviljades också en period efter detta utlämnande avuppgifter inom vilken de kunde lämna synpunkter.
(6)De muntliga och skriftliga synpunkter som lämnades av deberörda parterna beaktades, och de slutgiltiga avgörandenaändrades i enlighet med detta i de fall det ansågs lämpligt.
(1) EGT L 288, 21.10.1997, s. 1.
(2) EGT L 202, 18.7.1998, s. 40.
(3) EGT L 155, 29.5.1998, s. 3.
1998R2450 — SV — 01.10.1999 — 001.001 — 3
▼B
C.PRODUKTSOMÄRFÖREMALFÖRUNDERSÖKNINGOCH
LIKADAN PRODUKT
(7)Den produkt som berörs av denna undersökning är stänger av
rostfritt stål, tillformade eller färdigbehandlade i kallt tillståndmen inte vidare bearbetade, innehållande minst 2,5 viktprocentnickel, med runt tvärsnitt och andra tvärsnitt.
(8)Efter antagandet av förordningen om provisorisk tull hävdadenågra indiska exporterande tillverkare att de produkter somexporterades till gemenskapen inte var jämförbara med deprodukter som såldes på Indiens inhemska marknad, t.ex. i frågaom kemiska egenskaper, och att dessa båda grupper av produktersåledes inte kunde betraktas som likadana produkter.
(9)Detta påstående kunde inte godtas eftersom det konstaterades attde stänger som tillverkades och såldes på Indiens inhemskamarknad och de indiska stänger som såldes på gemenskapsmark-naden hade samma grundläggande fysiska, tekniska och kemiskaegenskaper och användningsområden.
(10)En exporterande tillverkare gjorde gällande att produkter sommotsvarade normen DIN 1013 omfattas av det nuvarande anti-subventionsförfarandet och följaktligen skulle beaktas. Detkonstaterades dock att dessa produkter var varmvalsade stängeroch därför inte omfattades av undersökningen i enlighet medtillkännagivandet om inledande av förfarandet(
1) och förord-
ningen om provisorisk tull. Dessutom noterades att dessaprodukter inte omfattas av de KN-nummer som är föremål föråtgärder. Således kunde påståendet inte godtas.
(11)Några ytterligare argument lades inte fram och därför bekräftasde avgöranden som träffas i skälen 8−11 i förordningen omprovisorisk tull.
D.SUBVENTIONER
1.”Passbook-systemet”
(12)Indiens offentliga myndigheter hävdade att detta system, som
beskrivs i skälen 16−24 i förordningen om provisorisk tull, intevar utjämningsbart eftersom det var ett tillåtet restitutionssystem iden mening som avses i bilagorna I i, II och III i grundförord-ningen. Vidare hävdade de att det i bilag a I i inte föreskrivs att
importerade insatsvaror skall användas för tillverkning för export.
I bilaga I i anges dock klart att importerade insatsvaror måste
antingen förbrukas vid tillverkning av exportprodukten (dvs. ettrestitutionssystem i överensstämmelse med bilaga II) eller före-komma i samma kvantitet och ha samma kvalitet och egenskapersom insatsvaror från den inhemska marknaden (dvs. ett restitu-tionssystem som tillåter substitution i överensstämmelse medbilaga III). Passbook-systemet medger faktiskt tullfri import avvaror som varken är insatsvaror som används för att tillverkaexportvaror eller förekommer i samma kvantitet och har sammakvalitet och egenskaper som insatsvaror från den inhemska mark-naden vilka införlivas i den exporterade produkten. Följaktligenanses att Passbook-systemet inte utgör ett tillåtet restitutions-system eller restitutionssystem som tillåter substitution enligtbestämmelserna i grundförordningen.
(13)Fyra indiska exporterande tillverkare gjorde gällande att systemeti praktiken fungerade som ett legitimt tullrestitutionssystem ochatt detta bevisas av att justeringar av normalvärdet på grund avPassbook-systemet har beviljats i det parallella antidumpningsför-farandet. En sådan justering är emellertid inte relevant vidbedömningen av huruvida Passbook-systemet är utjämningsbart,vilket det av de orsaker som anges i skäl 12 anses vara på
(1) EGT C 264, 30.8.1997, s. 2.
1998R2450 — SV — 01.10.1999 — 001.001 — 4
▼B
grundval av bestämmelserna i grundförordningen. När väl en
sådan utjämningsbar subvention konstaterats förekomma utgörsförmånen för mottagaren av hela beloppet på de tullar som denexporterande tillverkaren inte behöver betala i fråga om samtligaimporttransaktioner. I detta sammanhang är det inte riktigt attrekonstruera värden enligt Passbook-systemet för att fastställavilka produkter som är fysiskt införlivade eller ej.
(14)Indiens offentliga myndigheter uppgav också att man hade ettkontrollförfarande som baserades på de ”standardnormer för'Input/Output'”som beskrivs i skäl 19 i förordningen om proviso-risk tull. Dessa normer utfärdas för exportprodukter och fast-ställer de kvantiteter normalt importerade råmaterial som behövsför att tillverka en enhet av den färdiga produkten. Indiens offent-liga myndigheter hävdade att detta förfarande syftade till att setill att restitutionen av importtullar inte var för stor enligt vadsom föreskrivs i bilagorna I i, II och III i grundförordningen,samt att kommissionen kunde kontrollera alla faktiska transak-tioner i syfte att fastställa huruvida restitutionen var för stor.
Detta argument kan inte godtas eftersom frågan huruvida tullef-
tergiften är för stor endast uppkommer i samband med bedöm-ningen av vederbörligen inrättade restitutionssystem eller systemför restitution som tillåter substitution, och det har fastställts attPassbook-systemet inte är ett sådant system i den mening somavses i bilagorna I i, II och III i grundförordningen.
(15)Indiens offentliga myndigheter anförde att kravet på det minstaförädlingsvärde som måste läggas till enligt standardnormerna för”Input/Output” inte innebär att Passbook-systemet utgör ensubvention av importsubstitution eftersom det inte finns någotminimikrav på den mängd inhemska insatsvaror som måsteanvändas och minimiförädlingsvärdet även kan uppnås genomanvändning av exempelvis importerade insatsvaror.
Eftersom Passbook-systemet anses vara utjämningsbart redan på
grund av att det är knutet till exportresultat på det sätt som avsesi artikel 3.4 a i grundförordningen, är det inte nödvändigt attavgöra huruvida det föreligger en subvention av importsubstitu-tion.
(16)Indiens offentliga myndigheter begärde att förmånerna enligtPassbook-systemet inte skulle utjämnas eftersom systemet hadeavskaffats från och med den 31 mars 1997 och endast ettbegränsat antal företag kunde fortsätta att utnyttja tidigare bevil-jade krediter. Indiens offentliga myndigheter hänvisade till artikel17 i grundförordningen, enligt vilken en utjämningsåtgärd skallvara i kraft endast så länge och i den utsträckning som krävs föratt kompensera för de utjämningsbara subventioner som orsakarskada, samt till gemenskapspraxis. Fyra indiska exporterande till-verkare ansåg det vara i högsta grad diskutabelt att ett inte längrei kraft varande system kunde betraktas som utjämningsbart.
Det bör dock noteras att även om Passbook-systemet har avskaf-
fats kan företag fortfarande begära krediter enligt detta system förexporttransaktioner som gjorts fram till den 31 mars 1997, och iundersökningen fastställdes det att dessa företag kan utnyttjadessa krediter fram till den 31 mars 2000. Avsevärda förmåner pågrundval av detta system kan således beviljas fram till dentidpunkten och dessa utgör utjämningsbara subventioner. Vadgäller frågan om förmåner fortsätter att vara utjämningsbara ellerej, anses principen i artikel 5 i grundförordningen vara tillämplig,dvs. att storleken på utjämningsbara subventioner skall beräknassom den förmån som mottagaren konstateras få under undersök-ningsperioden. Under denna period avskaffades Passbook-systemet, enligt uppgift från Indiens offentliga myndigheter, ochersattes med tullkreditsystemet, vilket också anses vara utjäm-ningsbart (se skäl 34 i förordningen om provisorisk tull).Eftersom förmåner kommer att beviljas även i framtiden pågrundval av tullkreditsystemet, anses det nödvändigt att införaåtgärder som baseras på de sammanlagda förmåner som mottasunder undersökningsperioden på grundval av både Passbook-
1998R2450 — SV — 01.10.1999 — 001.001 — 5
▼B
systemet och tullkreditsystemet, av det skälet att det enligt artikel17 i grundförordningen fortfarande är nödvändigt att kompenseraför de utjämningsbara subventioner som orsakar skada.
(17)I anslutning till ovannämnda begäran lämnade Indiens offentligamyndigheter uppgifter om att handelsministeriet i juli 1998 hadelämnat instruktioner om att de indiska tillverkarna endast kundebegära krediter enligt Passbook-systemet fram till den 30september 1998, och inte fram till den 31 mars 2000 som tidigareföreskrivet (se skäl 16). Indiens offentliga myndigheter begärdedärför att detta skulle beaktas i det slutgiltiga fastställandet.
För det första kan sägas att eftersom denna uppgift inkom i ett
mycket sent skede i undersökningen är det inte möjligt attkontrollera den praktiska tilllämpningen av denna instruktion.Dessutom, vilket förklaras ovan, har Passbook-systemet ersattsmed ett annat system, tullkreditsystemet (vilket också anses varaen utjämningsbar subvention), och förmåner kommer att beviljasäven i framtiden på grundval av tullkreditsystemet, och därmed ärdet inte riktigt att bortse från förmåner som under undersöknings-perioden beviljades exportörer på grundval av Passbook-systemet. Följaktligen bör åtgärder införas avseende förmånersom under undersökningsperioden beviljats på grundval av bådePassbook-systemet och tullkreditsystemet. Varje annat tillväga-gångssätt skulle göra det möjligt för subventionerande myndig-heter att undvika utjämningsåtgärder genom att enbart ändrabeteckningen på ett system under undersökningsperioden.
(18)Fyra indiska exporterande tillverkare gjorde gällande att dekrediter som beviljats för exportomsättningen under undersök-ningsperioden i fråga om de berörda produkterna borde haanvänts vid beräkningen av subventionen i stället för de debiter-ingar som bokförts i ”passboken”. De anförde att principen attbasera förmånsbeloppet på debiteringar i detta fall hade lett tillett överskattat subventionsbelopp i förhållande till den faktiskaexportvolymen till gemenskapen, vilket hänger samman med näri tiden en förmån verkligen utnyttjas.
Subventionsbeloppet fastställs på grundval av den förmån som
det mottagande företaget konstateras få under undersökningspe-rioden. Det är först när debiteringen görs i ”passboken” som denkredit som erhållits på grundval av tidigare exportvolym faktisktutnyttjas, och följaktligen är det först vid denna tidpunkt sommottagaren erhåller en förmån i form av befrielse från denimporttull som i andra fall hade tagits ut.
(19)Fyra indiska exporterande tillverkare gjorde gällande att dubbel-räkning hade förekommit vid fastställandet av de preliminäradumpningsmarginalerna och de provisoriska subventionsbe-loppen. I synnerhet hävdade de att de delar av förmånerna enligtPassbook-systemet för vilka justeringar inte hade gjorts i anti-dumpningsförfarandet också hade räknats med i subventionsbe-loppet, och att dumpningsmarginalen därför var för stor.
För det första bör det påpekas att frågan om justeringar i ett
antidumpningsförfarande respektive frågan om storleken på denutjämningsbara subventionen i ett antisubventionsförfarandekräver olika analyser eftersom dessa förfaranden baseras på olikagrundförordningar. I artikel 2.1 a ii i grundförordningen före-skrivs att befrielse för en exporterad produkt från tullar ellerskatter inte skall betraktas som en subvention under förutsättningatt en sådan befrielse beviljas i enlighet med bestämmelserna ibilagorna I−III i grundförordningen. Passbook-systemet ansesvara utjämningsbart av de skäl som anges i skäl 25 i förordningenom provisorisk tull, och den utjämningsbara förmånen för expor-törerna har beräknats på grundval av det tullbelopp som normaltskulle ha betalats för all import under undersökningsperiodenmen som inte betalades på grundval av Passbook-systemet. Fast-ställandet av ett subventionsbelopp respektive av en dumpnings-marginal baseras således på helt olika beräkningar.
1998R2450 — SV — 01.10.1999 — 001.001 — 6
▼B
Dessutom bör det erinras om att eftersom alla undersökta system
befanns utgöra exportsubventioner enligt artikel 3.4 a i grundför-ordningen reducerades de preliminäre antidumpiningstullarnamed beloppet för utjämningstullen.
(20)Slutligen anförde Indiens offentliga myndigheter att medräk-ningen av ett belopp för ränta i den totala förmånen för de företagsom utnyttjade detta system saknar stöd i Avtalet om subven-tioner och utjämningsåtgärder (nedan kallat ”subventionsavtalet”)inom ramen för Världshandelsorganisationen (WTO). Dehävdade även att det inte var gemenskapens normala praxis att tamed ett sådant belopp vid beräkning av förmåner för de företagsom utnyttjar sådana subventionssystem.
Ett belopp för ränta läggs till i syfte att avspegla den fördel som
det subventionerade företaget får av att inte behöva anskaffamotsvarande belopp från kommersiella finansieringskällor. Iartikel 6 i grundförordningen (som återger artikel 14 i subven-tionsavtalet) föreskrivs klart att riktlinjen för beräkning avsubventionen skall vara kostnaden för ett likvärdigt kommersielltlån. Sedan WTO-avtalet har trätt i kraft har gemenskapen sompraxis i detta avseende att lägga till ett belopp för ränta vidberäkningen av den totala förmånen, vilket har skett i ett antalsenare fall. Detta påstående avvisas således.
2.Förmånstullariexportfrämjandesyftevidimportavkapi-
talvaror
(21)Indiens offentliga myndigheter framlade flera krav rörandesystemet med förmånstullar i exportfrämjande syfte vid import avkapitalvaror, vilket beskrivs i skälen 36−39 i förordningen omprovisorisk tull. Dessa handlade om bedömningen av systemetsom en subvention och beräkningen av subventionens storlek.
(22)Man anförde att det i lagen inte föreskrivs att kapitalvaror somköps enligt detta system enbart måste användas för tillverkningav exportvaror, vilket innebär att befrielsen från importavgifter påvaror som importeras enligt detta system inte kan betraktas enutjämningsbar subvention.
Beträffande detta krav har undersökningen visat att ett företag
som önskar utnyttja detta system måste åta sig att exportera varortill ett visst värde under en viss tidsperiod. Detta system ärsåledes rättsligen knutet till exportresultat, eftersom förmåneninte kan erhållas utan ett åtagande om att exportera varor. Däri-genom kan systemet betraktas som selektivt enligt bestämmel-serna i artikel 3.4 a i grundförordningen, och således utjämnings-bart. Mot bakgrund av detta är det inte relevant huruvida kapital-varorna endast används för tillverkning av exportvaror eller ej.
(23)Det gjordes även gällande att omfattningen av begreppet ”insats-varor” i le d i i bilaga I (Förteckning över exempel på exportsub-
ventioner) i grundförordningen också omfattar kapitalvaror ochatt eftergift av tull i enlighet med detta led inte i sig kan betraktassom en subvention såvida eftergiften inte överstiger tullens nivå.
Det är dock så att kapitalvaror inte utgör ”insatsvaror” i den
mening som avses i grundförordningen eftersom de inte inför-livas fysiskt i de exporterade produkterna.
(24)Indiens offentliga myndigheter invände mot att kommissionenvid beräkningen av subventionsbeloppet per enhet i samband medde provisoriska avgörandena hade fördelat förmånerna avsystemet endast på exportomsättningen. Indien anförde atteftersom kapitalvaror som importeras enligt systemet medförmånstullar i exportfrämjande syfte vid import av kapitalvaroranvänds för såväl tillverkning för exportmarknaden som för deninhemska marknaden borde förmånerna av systemet fördelas påden totala omsättningen.
Det har fastställts att detta system är knutet endast till exportre-
sultat (se skäl 22). I enlighet med artikel 7.2 i grundförordningenbör förmånen av detta system fördelas endast på exportomsätt-
1998R2450 — SV — 01.10.1999 — 001.001 — 7
▼B
ningen eftersom subventionen endast beviljas på grundval av ettvisst exportvärde under en viss period. Begäran att förmånerna avsystemet skall fördelas på den totala omsättningen avvisassåledes.
(25)En indisk exporterande tillverkare hävdade att den avskriv-ningstid som användes i de provisoriska avgörandena (dvs. 15,5år enligt skäl 42 i förordningen om provisorisk tull) var felaktig,och att en avskrivningstid på 21 år, motsvarande den period somföretaget brukade använda för avskrivning av sina fasta till-gångar, skulle användas i stället.
I samband med de provisoriska avgörandena användes den
normala avskrivningstiden för kapitalvaror i den berördaindustrin för rostfritt stål, dvs. 15,5 år, som är ett genomsnittberäknat på grundval av uppgifter från de samarbetsvilliga,indiska exporterande tillverkarna. Detta är i överensstämmelsemed artikel 7.3 i grundförordningen, i vilken det föreskrivs attom subventionen kan knytas till förvärv av fasta tillgångar skallden utjämningsbara subventionens storlek beräknas genom attsubventionen fördelas över en period som motsvarar en normalavskrivningstid för sådana tillgångar i den ifrågavarandeindustrin. Mot bakgrund av denna bestämmelse är det inte riktigtatt använda företagets särskilda avskrivningstider. Begäranavvisas således.
(26)En indisk exporterande tillverkare begärde att förmånen för vissamaskiner inte borde ha beaktats eftersom dessa maskiner intehade tagits i tjänst under undersökningsperioden. En ytterligaregranskning i detta avseende visade att företaget faktiskt fått enförmån av detta system, i form av en befrielse från importtullsom normalt skulle ha debiterats under undersökningsperioden.Det faktum att maskinerna kanske inte varit fullt driftsdugligaunder undersökningsperioden påverkar inte denna slutsats.
(27)Slutligen hävdade Indiens offentliga myndigheter att medräk-ningen av ett belopp för ränta i den totala förmånen för de företagsom utnyttjade detta system saknar stöd i subventionsavtaletinom ramen för WTO. De anförde också att det inte var gemen-skapens praxis att inkludera ett sådant belopp vid beräkningen avförmånens storlek för de företag som utnyttjade detta subven-tionssystem.
Detta argument avvisas av de orsaker som anges i skäl 20.
3.Befrielse från inkomstskatt
(28)Indiens företagsinkomstskatt, som beskrivs i skälen 44−48 i
förordningen om provisorisk tull, har minskats sedan beskattning-såret 1996/1997 (dvs. den period på vilken kommissionen base-rade sina provisoriska avgöranden om detta system). Denna lägreskattesats bör beaktas vid beräkningen av förmånerna för deberörda indiska exporterande tillverkarna.
I artikel 5 i grundförordningen föreskrivs att storleken på utjäm-
ningsbara subventioner skall beräknas i förhållande till denförmån som mottagaren konstateras få under den tid som subven-tionsundersökningen avser. I samband med de provisoriska avgö-randena beräknade kommissionen förmånen på grundval avbeskattningsåret 1996/1997 (dvs. 1 april 1996−31 mars 1997)som närmast motsvarade undersökningsperioden. Under dettabeskattningsår var företagsskattesatsen 43 %. Påföljande beskatt-ningsår (dvs. 1 april 1997−31 mars 1998) sänktes skatten till35 %. Eftersom en del av detta senare beskattningsår ingår iundersökningsperioden för detta förfarande, bör beräkningen avstorleken på de utjämningsbara subventionerna baseras på ettproportionellt genomsnitt av de två skattesatser som tillämpadesunder undersökningsperioden. I överensstämmelse med dettajusterades subventionens storlek för de företag som utnyttjadedetta system.
1998R2450 — SV — 01.10.1999 — 001.001 — 8
▼B
(29)Indiens offentliga myndigheter hävdade att medräkningen av ett
belopp för ränta i samband med de provisoriska avgörandena vidberäkningen av den totala förmånen för de företag som utnyttjadedetta system stred mot gemenskapspraxis, subventionsavtaletsamt grundförordningen.
Det skattebelopp som ett företag inte behövde betala för det
beskattningsår som närmast motsvarar undersökningsperioden varden lämpligaste grundvalen för beräkningen av förmånen av dettasystem för ett företag. Detta belopp anses motsvara ett engångs-bidrag som är tillgängligt för ett företag under undersökningspe-rioden. Av de orsaker som anges i skäl 20 läggs ett belopp förränta till detta bidrag, och Indiens begäran måste således avvisas.
4.De utjämningsbara subventionernas storlek
(30)Mot bakgrund av de slutgiltiga avgörandena rörande de olika
system som beskrivs ovan fastställs följande storlekar på deutjämningsbara subventionerna för var och en av de undersöktaexporterande tillverkarna:
Passbook-
systemetTullkredit-
systemetFörmån-
stullar i
exportfräm-
jande syfte
vid import
av kapital-
varorInkomst-
beskattningTotal
Bhansali Bright Bars 13,7 % 0,7 % 14,4 %
Facor (Ferro Alloys Corp.) 84,5 % 1,1 % 85,6 %
Grand Foundry 84,5 % 84,5 %
Isibars 38,7 % 1,1 % 1,2 % 41,0 %
Mukand 18,1 % 0,1 % 1,4 % 19,6 %
Parekh 0,4 % 0,4 %
Panchmahal Steel 0,2 % 0,7 % 0,9 %
Raajratna Metal Industries 44,2 % 2,7 % 46,9 %
Venus Wire Industries 22,9 % 1,8 % 24,7 %
Viraj Impoexpo 25,6 % 1,4 % 27,0 %
(31)Subventionens storlek, uttryckt i procent av nettopriset fritt
gemenskapens gräns, för andra indiska företag än de som varsamarbetsvilliga i denna undersökning fastställs slutgiltigt till88,3 %, vilket är summan av det högsta belopp som beviljats ensamarbetsvillig exportör inom ramen för vart och ett av systemen.
(32)En exporterande tillverkare, Chandan Steel Ltd. var samarbets-villig i antidumpningsförfarandet, inom ramen för vilket en indi-viduell dumpningsmarginal och en individuell skademarginalprelimärt fastställdes, men var inte fullt samarbetsvillig i antisub-ventionsförfarandet. Vid fastställandet av subventionens storlekinom ramen för detta förfarande bör artikel 28 i grundförord-ningen tillämpas, och för detta företag är subventionens storlek88,3 %, uttryckt i procent av nettopriset fritt gemenskapens gräns.Det bör dock tas hänsyn till att detta företag var samarbetsvilligt iantidumpningsförfarandet, och den slutgiltiga utjämningstullenbör baseras på den nivå för undanröjande av skada som fastställtsför detta företags export av den berörda produkten till gemen-skapen under antidumpningsförfarandets undersökningsperiod,eftersom denna nivå är lägre än subventionens storlek.
1998R2450 — SV — 01.10.1999 — 001.001 — 9
▼B
(33)För den nya exportör som nämns i skäl 6 i förordningen om
preliminär antidumpningstull (Sindia Steel Ltd.) ansågs det lämp-ligt att den vägda, genomsnittliga subventionsstorlek som konsta-terats för de samarbetsvilliga indiska företagen tillämpas på dettaföretag. För detta företag fastställs således den slutgiltiga subven-tionsstorleken till 34,5 %, uttryckt i procent av nettopriset frittgemenskapens gräns.
E.SKADA
1.Gemenskapsindustrin
(34)Efter ytterligare kontroll konstaterades att gemenskapsindustrins
sammanlagda produktion av stänger svarade för 38 % av gemen-skapens totala produktionsvolym, och inte 45 %, vilket felaktigtangivits i förordningen om provisorisk tull. Denna andel är docktillräcklig för att villkoren i artiklarna 9.1 och 10.8 i grundförord-ningen skall anses uppfyllda.
2.Förbrukning i gemenskapen, marknadsandelar och
importvolym från Indien
(35)Efter utlämnandet av uppgifter mottogs inga synpunkter avseendeförbrukningen av stänger i gemenskapen eller avseende mark-nadsandelarna för och importvolymen från Indien, följaktligenbekräftas de avgöranden som träffats i skälen 53−56 i förord-ningen om provisorisk tull.
3.Priser på subventionerad import från Indien och prisun-
derskridande
a)Beräkning av prisunderskridandemarginaler
(36)Som framgår av förordningen om provisorisk tull (skälen 57−65)
gjordes en detaljerad analys av prisunderskridandet avseende varoch en av de berörda indiska tillverkarna, och det framgick avdessa analyser att marginalerna för prisunderskridande var bety-dande. Prisunderskridandemarginalerna beräknades genom attman för varje produktslag jämförde de vägda genomsnittligaexportpriserna vid gemenskapens gräns med gemenskapsindust-rins vägda genomsnittliga försäljningspris fritt fabrik till icke-närstående företag. De indiska produktslag för vilka det intefanns något motsvarande produktslag i gemenskapen undantogsfrån beräkningen sedan det fastställts att de kvarstående transak-tionerna var tillräckligt representativa. Om exporten skedde vianärstående företag, gjordes vederbörliga justeringar av exportpri-serna för kostnader som tillkommit mellan importen och försälj-ningen till första oberoende kund i gemenskapen, samt för vinst.Gemenskapsindustrins försäljningspriser justerades för transport-kostnader inom gemenskapen. Under det att de indiska exportö-rerna uteslutande sålde till handlare, sålde gemenskapsindustrinbåde till handlare och slutanvändare. Gemenskapsindustrinsförsäljningspriser till slutanvändare justerades därför till nivån förhandlare. Vidare justerades de indiska exportpriserna för hanter-ingskostnader vid gemenskapens gräns.
(37)Flera indiska tillverkare framförde på nytt sin begäran omjustering för skillnader mellan Indien och gemenskapen vadgäller tidsutdräkten mellan order och leverans och för skillnader ipålitlighet när det gäller att leverera i tid. De hävdade bland annatatt det var vanligt att de måste utfärda kreditnotor till sina kunderpå grund av leveransförseningar. Kreditnotor för försenade leve-ranser är emellertid inget bevis för att längre tidsutdräkt i Indieneller opålitlighet i fråga om leveranstider påverkade försäljnings-priserna när prisförhandlingarna ägde rum. Denna begäran omjustering kunde följaktligen inte tillmötesgås. Härvid beaktadesatt de avtalsbundna leveranstiderna för de indiska tillverkarnaofta varierade mellan fyra till sex månader utan att detta påver-kade det avtalade försäljningspriset.
1998R2450 — SV — 01.10.1999 — 001.001 — 10
▼B
(38)Samtliga indiska tillverkare förnyade sin begäran om en justering
för kvalitetsskillnader. De hävdade i synnerhet att de stänger somgemenskapstillverkarna producerade hade högre grad av bearbet-barhet och menade att detta förkortade produktionscykeln vid denfortsatta bearbetningen av stängerna. I detta avseende konstate-rades att vissa gemenskapstillverkare faktiskt sålde en viss andelav produkterna under ett varumärke som antydde en högre bear-betbarhet. Det konstaterades emellertid att det inte fanns någotkonsekvent prismönster som tydde på att produkter med högrebearbetbarhet såldes till högre priser och sålunda skulle ha etthögre marknadsvärde. En justering kunde följaktligen intebeviljas, eftersom någon verkan på priser och prisjämförbarhetinte kunde fastställas. Vidare noterades att samtliga indiska till-verkare hade framfört ett identiskt krav på justering, oberoendeav potentiella kvalitetsskillnader mellan deras produkter.
(39)Ett indiskt företag hävdade att gemenskapsindustrins försäljnings-priser var sammansatta av ett baspris och ett så kallat legering-spåslag, dvs. en priskomponent för de legeringar som ingår istänger av rostfritt stål. Företaget begärde att legeringspåslagetskulle räknas av från gemenskapsindustrins försäljningspriser vidberäkningen av prisunderskridande och målprisunderskridande.Denna begäran kunde inte tillmötesgås, eftersom legeringspås-laget var en del av det försäljningspris som betalades avkunderna. Det noterades härvidlag att även de indiska försälj-ningspriserna innefattade en komponent för innehållet av leger-ingar, även om det inte uttryckligen hänvisades till detta ifakturan.
(40)Med beaktande av ovannämnda justeringar uppgår prisunderskri-dandemarginalerna till följande:
— Bhansali Bright Bars Pvt Ltd/Bhansali Ferromet Pvt
Ltd, Mumbai: 14, 5 %
— Chandan Steel Ltd, Umbergaon: 14,9 %— Facor (Ferro Alloys Corp. Ltd), Nagpur: 13,0 %— Grand Foundry Ltd, Mumbai: 13,2 %— Isibars Ltd, Mumbai: 19,4 %— Mukand Ltd, Mumbai: 17,8 %— Panchmahal Steel Ltd, Baroda: 13,9 %— Parekh Bright Bars Pvt Ltd, Thane: 5,8 %— Raajratna Metal Industries Ltd, Ahmedabad: 15,8 %— Venus Wire Industries Ltd, Mumbai: 12,8 %— Viraj Alloys Ltd/Viraj Impoexpo Ltd, Mumbai: 15,7 %
(41)Den beräknade vägda genomsnittliga prisunderskridandemargi-
nalen för Sindia Steel Ltd (jfr skäl 33) var 16,8 %. Slutsatsendrogs att dessa prisunderskridandemarginaler är betydande.
b)Påstått konkurrensbegränsande beteende
(42)Efter utlämnandet av uppgifterna fortsatte de indiska företagen att
i sina synpunkter hävda att det med hänsyn till kommissionensbeslut(
1) konkurrensärendet IV/35.814 − Legeringspåslag skulle
vara meningslöst att i denna undersökning beräkna prisunderskri-dandemarginaler och att träffa avgöranden beträffande andraskadefaktorer, orsakssamband och gemenskapens intresse. I dettabeslut angavs att gemenskapstillverkarna av platta produkter avrostfritt stål på ett samordnat sätt hade ändrat referensvärdena iberäkningsmetoden för legeringspåslaget, vilket har till syfte ochresultat att konkurrensen på den gemensamma marknaden hadebegränsats och snedvridits.
(1) EGT L 100, 1.4.1998, s. 55.
1998R2450 — SV — 01.10.1999 — 001.001 — 11
▼B
(43)Härvidlag erinras om att beslutet hänförde sig till platta produkter
av rostfritt stål, inte till stänger av rostfritt stål, vilka tillhörkategorin långa produkter av rostfritt stål. I flertalet fall är detinte samma företag som tillverkar platta produkter av rostfritt stålsom tillverkar stänger av rostfritt stål, och antalet tillverkare avstänger av rostfritt stål är betydligt större än antalet tillverkare avplatta stålprodukter.
(44)De indiska tillverkarna har emellertid på nytt hävdat att det finnsett samordnat förfarande även för stänger av rostfritt stål. Någraav dessa företag har också, med stöd av artikel 3 i förordning nr17 (
1), ingivit ett formellt klagomål beträffande stänger av rostfritt
stål till kommissionen. Till stöd för sina påståenden påstod deindiska företagen att en av de nationella stålbranschföreningarna igemenskapen varje månad sände ut en förteckning till sinamedlemmar över de legeringspåslag som den största tillverkaren ilandet tillämpade. De framhöll vidare att denna tillverkare tilläm-pade samma koefficient (s.k. avkastningsfaktor) som en handlarei en annan medlemsstat för att beräkna legeringspåslaget förstänger av rostfritt stål på grundval av legeringspåslaget för plattaprodukter. De hävdade att de uppgifter som lämnats utgjordeavgörande bevis för förekomsten av ett samordnat förfarande påmarknaden för stänger av rostfritt stål.
(45)Det är i detta avseende väsentligt att notera att det i sig inte ärolagligt att tillämpa en ordning med legeringspåslag, inbegripeten s.k. avkastningsfaktor. En sådan ordning gör det möjligt för entillverkare av rostfritt stål att - fullt lagligt - låta variationer imarknadspriserna för legeringar återspeglas i de försäljnings-priser som tas ut av kunderna och att på så sätt skydda sig motrisken för betydande fluktuationer i tillverkningskostnader. Detkonstaterades också att legeringspåslag tillämpas också på andrastålmarknader utanför gemenskapen och att en sådan ordning,med ett kortare avbrott, har tillämpats i gemenskapen i många år.För EKSG-produkter konstaterades vidare att, enligt artikel 60 iEKSG-fördraget och gemenskapens genomförandelagstiftning,tillverkare i gemenskapen till kommissionen och alla övrigaintresserade måste anmäla den ordning för legeringspåslag somtillämpas (artikel 6 b i beslut nr 37−54)(
2).
(46)Följaktligen, och i enlighet med kommissionens beslut i ärende
IV/35.814, skulle en ordning med legeringspåslag vara olagligendast om ordningen tillämpades på ett samordnat, dvs. konkur-rensbegränsande, sätt. Inga avgörande bevis härför påträffadesemellertid under undersökningen.
(47)Det konstaterades också att det slutpris för identiska produktersom tillverkarna i gemenskapen tillämpade för jämförbara kunderunder en och samma tidsperiod varierade, vilket ledde till olikalönsamhetsnivåer inom gemenskapsindustrin.
(48)Mot bakgrund av ovanstående drogs slutsatsen att avgörandenabeträffande skada och gemenskapens intresse, inbegripet beräk-ningen av prisunderskridandemarginalerna, inte, som de indiskaföretagen hävdade, var meningslösa. Det indiska kravet på attundersökningen omedelbart skulle avslutas kunde följaktligeninte tillmötesgås. Det var inte heller möjligt att skjuta på antisub-ventionsundersökningen till dess att kommissionen hade avslutatsin undersökning beträffande det påstådda konkurrensbegrän-sande beteendet, eftersom enligt artikel 11.9 i grundförordningenantisubventionsundersökningar måste avslutas inom högst 13månader efter det att de inletts.
(49)Det noterades emellertid att kommissionen fortsätter sin under-sökning beträffande det påstådda konkurrensbegränsande bete-endet. Om kommissionen skulle komma fram till att det före-kommer ett samordnat förfarande, föreligger förutsättningarna för
(1) EGT 13, 21.2.1962, s. 204/62.
(2) EGT 18, 1.8.1954, s. 470/54.
1998R2450 — SV — 01.10.1999 — 001.001 — 12
▼B
att inleda en översyn på eget initiativ. En sådan översyn kommeratt genomföras skyndsamt, dvs. inom högst tolv månader, i syfteatt undersöka om, och i vilken utsträckning, de relevanta avgö-randena beträffande skada, orsakssamband och gemenskapensintresse påverkas av det konkurrensbegränsande förfarandet.
4.Gemenskapsindustrins situation
(50)Inga synpunkter framfördes, efter det att förordningen om provi-
sorisk tull hade antagits, beträffande gemenskapsindustrins situa-tion med avseende på tillverkningsvolym, kapacitet och kapaci-tetsutnyttjande, försäljningsvolym, marknadsandel, försäljnings-priser, lönsamhet, sysselsättning och lager. De avgöranden somredovisas i skälen 67−78 i förordningen om provisorisk tullbekräftas därför.
Indiens offentliga myndigheter ifrågasatte dock de slutsatser som
dragits på grundval av dessa avgöranden, och i synnerhethävdades att nedgången i gemenskapens tillverkning inte kundeskyllas på den minskande importen från Indien. Detta argumenthandlar om orsakssamband, vilket behandlas nedan. Indiensoffentliga myndigheter gjorde vidare gällande att gemenskapsin-dustrin hade ökat sin försäljning till närstående företag underperioden från 1994 till ”undersökningsperiod 12” (se skäl 52 iförordningen om provisorisk tull). Detta påverkar dock inte avgö-randena och slutsatserna om den totala försäljningen (i synnerhetvad gäller försämrade marknadsandelar från och med 1994) ochom försäljningen till icke-närstående företag, vilka också användsför beräkningen av prisunderskridandet.
5.Slutsatser
(51)På grundval av ovanstående dras slutsatsen att gemenskapsin-
dustrin, såsom anförs i skäl 79 i förordningen om provisorisk tull,lider väsentlig skada.
F.ORSAKSSAMBAND
(52)Några indiska företag ifrågasatte, efter det att förordningen om
provisorisk tull hade antagits, huruvida den skada som gemens-kapsindustrin orsakats verkligen hade orsakats av den subventio-nerade importen från Indien. De hävdade i synnerhet att skadanorsakades av andra faktorer, nämligen lågprisimport från andraländer. De gjorde också gällande att andra gemenskapstillverkareinte hade följt samma utveckling som gemenskapsindustrin.
(53)I detta avseende är det värt att notera att den indiska importenhade betydande volymer under hela den granskade perioden ochsom mest hade en marknadsandel på 9,1 % under 1996. Detfastställdes också att denna import skedde till priser som avsevärtunderskred gemenskapsindustrins priser. Hänsyn togs även till attett flertal handlare köper stänger både från Indien och i gemen-skapen, vilket medför att marknaden är öppen och priskänslig.
Det noterades att ovan beskrivna utveckling av importen från
Indien sammanföll med försämringen av gemenskapsindustrinssituation, särskilt dess förlust av marknadsandel och prisfalletefter 1995. På grund av den subventionerade importen av stängermed ursprung i Indien under undersökningsperioden hadegemenskapsindustrin tvingats sänka sina priser i betydande mån,oavsett följderna för lönsamheten. Följaktligen fastställdes att detfanns ett orsakssamband mellan den subventionerade importenoch den väsentliga skada som gemenskapsindustrin lidit.
(54)Det undersöktes vidare om andra faktorer än den subventioneradeimporten hade kunnat bidra till den skada som gemenskapsin-dustrin lidit. I detta avseende konstaterades det att importen frånandra länder gällde antingen kvantiteter under eller nära de trös-kelnivåer som fastställs i artikel 14.4 i grundförordningen och/eller import till högre priser än den indiska importen. Dennaimport kan alltså inte ha brutit orsakssambandet mellan den
1998R2450 — SV — 01.10.1999 — 001.001 — 13
▼B
subventionerade importen från Indien och den skada somgemenskapsindustrin lidit.
(55)Vidare undersöktes några indiska tillverkares påstående om attsituationen för andra gemenskapstillverkare var väsentligt bättreän för gemenskapsindustrin. Härvidlag bör erinras om att detalje-rade och kontrollerade uppgifter endast är tillgängliga avseendegemenskapsindustrin. Med hänsyn till den öppenhet och priskäns-lighet som råder på marknaden för stänger i gemenskapenframstod det emellertid inte som orimligt att dra slutsatsen attandra gemenskapstillverkare sannolikt hade följt en utvecklingsom liknade gemenskapsindustrins, särskilt i prishänseende.
(56)Slutligen hävdades att nedgången i gemenskapsindustrins försälj-ningspriser för stänger sedan 1995 var en följd av de minskadepriserna på legeringar. I detta avseende noterades dock att föränd-rade världsmarknadspriser på legeringar i lika hög grad påver-kade de indiska tillverkarna, och följaktligen inte inverkade pådet prisunderskridande som konstaterats. Dessutom fastställdesdet att gemenskapsindustrin även hade sänkt sina baspriserväsentligt.
(57)Mot bakgrund av ovanstående bekräftas de avgöranden som redo-visas i förordningen om provisorisk tull (skälen 80−88), dvs. attden subventionerade lågprisimporten från Indien, beaktad separat,har orsakat gemenskapsindustrin väsentlig skada.
G.GEMENSKAPENS INTRESSE
(58)Det inkom, efter det att förordningen om provisorisk tull hade
antagits, inga välgrundade synpunkter vad gäller den analys avgemenskapens intresse som redovisas i skälen 89−94 i förord-ningen om provisorisk tull.
(59)Därför dras slutsatsen att införandet av åtgärder kommer att ledatill att det återupprättas en effektiv konkurrens, som gör attgemenskapsindustrin kan återta förlorade marknadsandelar ochförbättra sin lönsamhet.
(60)I avsaknad av reaktion från användarnas och importörernas sida,och med beaktande också av nivån på den föreslagna tullen,bedömdes inverkan av den eventuella prisökning som kundeförväntas komma att bli begränsad. När det gäller företag i tidi-gare förädlingsled drogs slutsatsen att återupprättandet av rättvishandel skulle leda till att deras konkurrenskraft förbättrades.
(61)Sammanfattningsvis drogs slutsatsen att de avgöranden som redo-visas i skälen 89−93 i förordningen om provisorisk tull kanbekräftas. Det finns i synnerhet inga tvingande skäl till varför detinte skulle vara i gemenskapens intresse att åtgärder införs.
H.UTJÄMNINGSÅTGÄRDER
(62)På grundval av slutsatserna ovan beträffande subventionering,
skada, orsakssamband och gemenskapens intresse övervägdesvilken form och nivå på de slutgiltiga utjämningsåtgärderna somskulle krävas för att undanröja den snedvridning av handeln somföljer av den skadliga subventioneringen och för att återställa eneffektiv konkurrens på gemenskapens marknad för stänger.
(63)Som utvecklas närmare i skälen 96−98 i förordningen om provi-sorisk tull beräknades en icke-skadevållande prisnivå, dvs. ennivå vid vilken gemenskapsindustrin skulle bli i stånd att täckasina tillverkningskostnader och erhålla en rimlig avkastning påsin försäljning av den berörda produkten.
(64)Ett indiskt företag hävdade att beräkningen av den icke-skadligaprisnivån var felaktig, eftersom vinstmarginalen var identisk församtliga produktslag. Det bör påpekas att den icke-skadliga pris-nivån beräknades på grundval av de genomsnittliga försäljnings-priserna per produktslag med avdrag för gemenskapsindustrinsfaktiska vägda genomsnittliga vinstmarginal och med tillägg för
1998R2450 — SV — 01.10.1999 — 001.001 — 14
▼B
en rimlig vinst enligt ovan. Detta tillvägagångssätt bedömdes som
det mest lämpliga i denna undersökning.
(65)Jämförelsen mellan de icke-skadliga prisnivåerna och de indiskatillverkarnas exportpriser gav följande skademarginaler, uttrycktai procent av priset fritt gemenskapens gräns:
— Bhansali Bright Bars Pvt Ltd/Bhansali Ferromet Pvt
Ltd, Mumbai: 18,4 %
— Chandan Steel Ltd, Umbergaon: 19,0 %— Facor (Ferro Alloys Corp. Ltd, Nagpur: 16,5 %— Grand Foundry Ltd, Mumbai: 16,6 %— Isibars Ltd, Mumbai: 25,5 %— Mukand Ltd, Mumbai: 25,3 %— Panchmahal Steel Ltd, Baroda: 17,6 %— Parekh Bright Bars Pvt Ltd, Thane: 7,5 %— Raajratna Metal Industries Ltd, Ahmedabad: 19,8 %— Venus Wire Industries Ltd, Mumbai: 16,1 %— Viraj Alloys Ltd/Viraj Impoexpo Ltd, Mumbai: 20,2 %
(66)För Sindia Steels Ltd tillämpas det vägda genomsnittet av skade-
marginalerna för de samarbetsvilliga indiska företagen. Detta geren skademarginal på 22,1 %.
(67)I enlighet med artikel 15.1 i grundförordningen skall tullsatsenmotsvara subventionsbeloppet, såvida skademarginalen inte ärlägre. Detta gav följande tullsatser för de samarbetsvilliga tillver-karna:
— Bhansali Bright Bars Pvt Ltd/Bhansali Ferromet Pvt
Ltd, Mumbai: 14,4 %
— Chandan Steel Ltd, Umbergaon: 19,0 %— Facor (Ferro Alloys Corp. Ltd), Nagpur: 16,5 %— Grand Foundry Ltd, Mumbai: 16,6 %— Isibars Ltd, Mumbai: 25,5 %— Mukand Ltd, Mumbai: 19,6 %— Panchmahal Steel Ltd, Baroda: 0,0 %— Parekh Bright Bars Pvt Ltd, Thane: 0,0 %— Raajratna Metal Industries Ltd, Ahmedabad 19,8 %— Venus Wire Industries Ltd, Mumbai 16,1 %— Viraj Alloys Ltd/Viraj Impoexpo Ltd, Mumbai: 20,2 %
(68)Tullsatsen för Sindia Steels Ltd bör vara 22,1 %.
(69)För att undvika att belöna bristande samarbetsvilja och för att se
till att utjämningsåtgärderna inte kringgås, bedömdes det lämpligtatt fastställa tullsatsen för de icke-samarbetsvilliga företagen pånivån för den högsta tullsats som införs, dvs. 25,5 %, eftersom deindiska exporterande tillverkarna visade stor samarbetsvilja.
I.ÅTAGANDEN
(70)Vid ett sent skede i undersökningen gjorde flera indiska företag
åtaganden. Företagen erbjöd sig att i framtiden inte utnyttja deexportsubventioner som befunnits vara utjämningsbara i fråga omsin export till gemenskapen. Företagen uppgav att dessaåtaganden skulle leda till en betydande höjning av exportpriserna.
Detta erbjudande kunde inte godtas. För det första skulle dessa
företag fortsätta att erhålla utjämningsbara subventioner pågrundval av export till länder utanför gemenskapen samt i frågaom import av råmaterial och kapitalvaror som används för till-verkning av andra produkter än stänger. Följaktligen verkar detråda oöverstigliga svårigheter med att övervaka ett sådant
1998R2450 — SV — 01.10.1999 — 001.001 — 15
▼B
TillverkareTullsats
(%)Taric-tilläggs-
nummeråtagande, vilket gör det sannolikt att kringgående kommer att äga
rum.
För det andra ingick i åtagandena inga villkor rörande priser, och
således skulle den skadliga verkan av den subventioneradeimporten inte undanröjas genom ett godtagande av dessaåtaganden.
Efter utgången av tidsfristen för erbjudande av åtaganden
lämnade en annan exporterande tillverkare ett förslag till ettåtagande. Detta företag åtog sig att respektera vissa minimipriser.Detta åtagande granskades och det konstaterades att det till följdav det stora antalet olika berörda produkttyper och de avsevärdaprisfluktuationerna för den berörda produkten skulle vara svårt attfastställa priser som skulle kunna undanröja den skadliga verkanav den subventionerade importen. Därför kunde inte heller dettaåtagande godtas.
J.UTTAG AV DE PROVISORISKA TULLARNA
(71)Mot bakgrund av storleken på de utjämningsbara subventioner
som konstaterats för de exporterande tillverkarna och den allvar-liga skada som gemenskapsindustrin orsakats, anses det nödvän-digt att de belopp för vilka säkerhet ställts i form av provisoriskautjämningstullar i enlighet med förordning (EG) nr 1556/98 slut-giltigt tas ut till den nivå som motsvarar de slutgiltiga tullarna,såvida de provisoriska tullsatserna inte är lägre, och i vilket fallden provisoriska tullsatsen bör gälla.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. En slutgiltig utjämningstull skall införas på import av stänger av
rostfritt stål som omfattas av KN-nummer 7222 20 11, 7222 20 21,7222 20 31 och 7222 20 81 med ursprung i Indien.
2. De produkter som tillverkas av nedanstående företag skall
omfattas av följande tullsatser, som skall tillämpas på nettopriset frittgemenskapens gräns:
Bhansali Bright Bars Pvt Ltd/Bhansali Ferromet
Pvt Ltd, Mumbai14,4 8226
Chandan Steel Ltd, Umbergaon 19,0 8593
Facor (Ferro Alloys Corp. Ltd), Nagpur 16,5 8400
Grand Foundry Ltd, Mumbai 16,6 8401
Isibars Ltd, Mumbai 25,5 8402
▼M1
— Meltroll Engineering Ltd, Mumbai 5,5 A021
▼B
Mukand Ltd, Mumbai 19,6 8403
1998R2450 — SV — 01.10.1999 — 001.001 — 16
▼B
TillverkareTullsats
(%)Taric-tilläggs-
nummer
Panchmahal Steel Ltd, Baroda 0 8404
Parekh Bright Bars Pvt Ltd, Thane 0 8594
Raajratna Metal Industries Ltd, Ahmedabad 19,8 8405
Sindia Steels Ltd, Nashik ►M112◄8406
Venus Wire Industries Ltd, Mumbai 16,1 8407
Viraj Impoexpo Ltd/Viraj Alloys Ltd, Mumbai 20,2 8410
Alla andra företag 25,5 8900
3. Om inte annat anges skall gällande bestämmelser om tullar till-
lämpas.
Artikel 2
De belopp för vilka säkerhet ställts i form av provisoriska utjämnings-
tullar i enlighet med förordning (EG) nr 1556/98 skall tas ut slutgiltigttill en nivå som motsvarar de provisoriska tullarna om dessa är lägre ände slutgiltiga tullsatserna. I övriga fall skall de tas ut till en nivå sommotsvarar de slutgiltiga tullsatserna. Säkerställda belopp som överstigerde slutgiltiga tullsatserna skall frisläppas.
Artikel 3
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentlig-
gjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning .
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.