2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B EUROPEISKACENTRALBANKENSRIKTLINJE
avden31augusti2000
omEurosystemetspenningpolitiskainstrumentochförfaranden
(ECB/2000/7)
(►C12000/776/EG ◄)
(EGT L 310, 11.12.2000, s. 1)
Rättad genom:
►C1 Rättelse, EGT L 123, 4.5.2001, s. 35 (776/2000)
▼B
EUROPEISKACENTRALBANKENSRIKTLINJE
avden31augusti2000
omEurosystemetspenningpolitiskainstrumentochförfaranden
(ECB/2000/7)
(►C12000/776/EG ◄)
EUROPEISKA CENTRALBANKENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA RIKT-
LINJE
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenska-
pen (nedan kallat fördraget), särskilt artikel 105.2 första strecksatsen idetta, och med beaktande av artiklarna 12.1 och 14.3 i Stadgan för
Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken (ECB)
(nedan kallad stadgan) i förening med artikel 3.1 första strecksatsen,artikel18.2 och artikel20 första stycket i denna, och
av följande skäl:
(1) För att förverkliga den gemensamma penningpolitiken måste de
instrument som skall användas härför av de nationella central-bankerna i de medlemsstater som infört euron i enlighet medfördraget (nationella centralbankerna respektive deltagandemedlemsstater) och ECB (Eurosystemet) fastställas på ettenhetligt sätt inom samtliga deltagande medlemsstater.
(2) ECB har givits befogenhet att fastställa de riktlinjer som behövsför genomförandet av den gemensamma penningpolitiken och denationella centralbankerna är skyldiga att följa dessa riktlinjer.
(3) Enligt artiklarna 12.1 och 14.3 i stadgan utgör ECB:s riktlinjer enintegrerad delav gemenskapsrätten.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Principer,instrument,förfarandenochkriterierförgenomförandet
avEurosystemetsgemensammapenningpolitik
Den gemensamma penningpolitiken skall genomföras i enlighet med de
principer, instrument, förfaranden och kriterier som anges i bilagorna Ioch II till denna riktlinje. De nationella centralbankerna skall vidta alla
nödvändiga åtgärder för att genomföra sina penningpolitiska trans-
aktioner i enlighet med de principer, instrument, förfaranden ochkriterier som anges i bilagorna I och II till denna riktlinje.
Artikel 2
Uppföljning
De nationella centralbankerna skall senast den 15 oktober 2000 närmare
informera ECB om de texter och åtgärder varigenom de avser att följadenna riktlinje.
Artikel 3
Slutbestämmelser
1. Denna riktlinje riktar sig till de nationella centralbankerna i de
deltagande medlemsstaterna.
2. Denna riktlinje träder i kraft den 1 januari 2001.3. Denna riktlinje skall offentliggöras i Europeiska gemenskapernas
officiella tidning .2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 2
▼B
BILAGAI
DENGEMENSAMMAPENNINGPOLITIKENIETAPPTRE
Allmän dokumentation av Eurosystemets penningpolitiska instrument och
förfaranden
November20002000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 3
▼B
INNEHÅLL
Inledning 7
KAPITEL 1
Översiktöverramenförpenningpolitiken 8
1.1 Europeiska centralbankssystemet 81.2 Eurosystemets mål 8
1.3 Eurosystemets penningpolitiska instrument 8
1.3.1 Öppna marknadsoperationer 8
1.3.2 Stående faciliteter 91.3.3 Kassakrav 9
1.4 Motparter 9
1.5 Underliggande värdepapper 101.6 Ändringar av ramen för räntestyrningssystemet 10
KAPITEL 2
Godkändamotparter 11
2.1 Generella urvalskriterier 112.2 Urval av motparter för snabba anbud och bilaterala transaktioner 112.3 Sanktioner mot motparter som inte fullgör sina skyldigheter 122.4 Avstängning eller uteslutning av försiktighetsskäl 12
KAPITEL 3
Öppnamarknadsoperationer 13
3.1 Reverserade transaktioner 133.1.1 Allmänt 13
3.1.2 Huvudsakliga refinansieringstransaktioner 133.1.3 Långfristiga refinansieringstransaktioner 143.1.4 Finjusterande reverserade transaktioner 14
3.1.5 Strukturella reverserade transaktioner 15
3.2 Direkta köp/försäljningar av värdepapper 153.3 Emission av ECB:s skuldcertifikat 163.4 Valutamarknadssvappar 173.5 Inlåning med fast löptid 18
KAPITEL 4
Ståendefaciliteter 18
4.1 Utlåningsfacilitet 18
4.2 Inlåningsfacilitet 19
KAPITEL 5
Förfaranden 20
5.1 Anbudsförfaranden 205.1.1 Allmänt 20
5.1.2 Kalender för anbudsförfaranden 222000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 4
▼B
5.1.3 Annonsering av anbudsvillkoren 23
5.1.4 Motparternas förberedelser och avgivande av anbud 24
5.1.5 Förfarande vid tilldelningar 255.1.6 Tillkännagivande av tilldelningar 28
5.2 Förfarande vid bilaterala transaktioner 29
5.3 Avvecklingsförfaranden 30
5.3.1 Allmänt 30
5.3.2 Avveckling av öppna marknadsoperationer 30
5.3.3 Förfaranden vid dagens slut 31
KAPITEL 6
Godtagbaravärdepapper 31
6.1 Allmänt 31
6.2 Värdepapper i grupp ett 32
6.3 Värdepapper i grupp två 34
6.4 Åtgärder för riskkontroll 36
6.4.1 Initialsäkerhetsmarginal 37
6.4.2 Åtgärder för riskkontroll av grupp ett-värdepapper 37
6.4.3 Åtgärder för riskkontroll av grupp två-värdepapper 396.5 Värderingsprinciper för underliggande värdepapper 41
6.6 Gränsöverskridande användning av godtagbara värdepapper 42
6.6.1 Korrespondentcentralbanksmodellen 42
6.6.2 Gränsöverskridande förbindelser 43
KAPITEL 7
Kassakrav 44
7.1 Allmänt 44
7.2 Institut som omfattas av kassakravssystemet 45
7.3 Fastställande av kassakrav 45
7.4 Uppfyllande av kassakrav 47
7.5 Rapportering och kontroll av kassakravsbasen 48
7.6 Åsidosättande av kassakravet 48
Bilagor
1. Exempelpå penningpol itiska transaktioner och förfaranden 49
2. Ordlista 60
3. Urval av motparter vid valutainterventioner och valutamarknadssvappar för penningpolitiska
ändamål 67
4. System för inrapportering av Europeiska centralbankens finansmarknadsstatistik 68
5. Eurosystemets webbplatser 75
6. Förfaranden och sanktioner som skall tillämpas om en motpart inte fullgör sina skyldigheter 76
Förteckningöverdiagram,tabellerochrutor
Diagram
1. Normaltidsram för operativa steg vid standardiserade anbud 21
2. Normaltidsram för operativa steg vid snabba anbud 222000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 5
▼B
3. Korrespondentcentralbanksmodellen 42
4. Förbindelser mellan värdepappersavvecklingssystem 43
Tabeller
1. Eurosystemets penningpolitiska operationer 102. Normala kontraktsdagar för huvudsakliga och långfristiga refinansieringstransaktioner 233. Normala avvecklingsdagar för Eurosystemets öppna marknadsoperationer 31
4. Värdepapper godtagbara för Eurosystemets penningpolitiska transaktioner 34
Rutor
1. Emission av ECB:s skuldcertifikat 16
2. Valutamarknadssvappar 17
3. Operativa steg i anbudsförfaranden 214. Tilldelningar vid anbud till fast ränta 25
5. Tilldelningar vid anbud i euro till rörlig ränta 26
6. Tilldelningar av anbud på valutamarknadssvappar till rörlig kurs 277. Åtgärder för riskkontroll 36
8. Värderingsavdrag på grupp ett-värdepapper 37
9. Beräkning av initiala säkerhetsmarginaler och värderingsavdrag 3810. Värderingsavdrag på grupp två-värdepapper 39
11. Kassakravsbas och kassakravsprocent 46
12. Beräkning av räntan på kassakravsmedel472000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 6
▼B
Förkortningar
Länder
BE Belgien
DK Danmark
DE Tyskland
GR GreklandES SpanienFR Frankrike
IE Irland
IT ItalienLU Luxemburg
NL Nederländerna
AT ÖsterrikePT Portugal
FI Finland
SE SverigeUK Storbritannien
JP Japan
USA Förenta staterna
Övrigaförkortningar
BIS Bank for InternationalSettl ements
BPM4 IMF:s betalningsbalanshandbok (IMF Balance of Payments
Manual(4:e utgåvan))
BPM5 IMF:s betalningsbalanshandbok (IMF Balance of Payments
Manual(5:e utgåvan))
CDs bankcertificatC.i.f. Kostnader, försäkring och frakt vid importgräns
KPI Konsumentprisindex
ECB Europeiska centralbankenEMI Europeiska monetära institutet
ESA 95 Europeiska nationalräkenskapssysstemet 1995
ECBS Europeiska centralbankssystemetEU Europeiska unionen
EUR Euro
F.o.b. Fritt vid exportgränsBNP Bruttonationalprodukt
HIKP Harmoniserat konsumentprisindex
ILO Internationella arbetsorganisationen (International Labour Orga-
nisation)
IMF Internationella valutafonden (International Monetary Fund)MFI Monetära finansinstitut
NCB Nationella centralbanker
Repor ÅterköpsavtalSITC Rev. 3 Standard InternationalTrade Cl assification (revision 3)
I enlighet med praxis inom gemenskapen anges medlemsländerna i alfabetisk
ordning efter landsnamnen med nationell stavning.2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 7
▼B
Inledning
I detta dokument beskrivs den operativa ram som Eurosystemet (1) har valt för
den gemensamma penningpolitiken under etapp tre av Ekonomiska och monetära
unionen. Dokumentet, som utgör en delav Eurosystemets rättsl iga ram för
penningpolitiska instrument och förfaranden, är avsett att vara en ”allmän
dokumentation” av Eurosystemets penningpolitiska instrument och förfaranden
och syftar framför allt till att ge motparterna den information de behöver om
ramen för Eurosystemets penningpolitik.
Denna ”allmänna dokumentation” medför inte i sig några rättigheter eller
skyldigheter för motparterna. Rättsförhållandet mellan Eurosystemet och dess
motparter fastställs genom behöriga avtal och föreskrifter.
Dokumentet är indelat i sju kapitel: Kapitel 1 innehåller en översikt över den
operativa ramen för Eurosystemets penningpolitik. I kapitel 2 specificeras
urvalskriterierna för motparter som deltar i Eurosystemets penningpolitiska
operationer. I kapitel3 beskrivs öppna marknadsoperationer, medan det i kapitel
4 redogörs för de stående faciliteter som är tillgängliga för motparterna. I kapitel
5 specificeras de förfaranden som tillämpas vid genomförandet av penning-
politiska operationer. I kapitel 6 definieras urvalskriterierna för vilka
underliggande värdepapper godtas vid penningpolitiska operationer. I kapitel 7
ges en översikt över Eurosystemets kassakravssystem.
Bilagorna till dokumentet innehåller exempel på penningpolitiska operationer, en
ordlista, kriterier för urvalet av motparter för Eurosystemets valutainterventioner,
en presentation av systemet för inrapportering av Europeiska centralbankens
finansmarknadsstatistik, en förteckning över ECB:s och de nationella central-
bankernas webbplatser och en beskrivning av de förfaranden och sanktioner som
skall tillämpas om motparterna inte fullgör sina skyldigheter.2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 8
(1) ECB-rådet har enats om att använda termen ”Eurosystemet” för den sammansättning av
centralbanker genom vilken Europeiska centralbankssystemet utför sina grundläggandeuppgifter, dvs. den europeiska centralbanken och de nationella centralbankerna i demedlemsstater som har infört den gemensamma valutan i enlighet med Fördraget om
upprättandet av Europeiska gemenskapen.
▼B
KAPITEL 1
1ÖVERSIKTÖVERRAMENFÖRPENNINGPOLITIKEN
1.1Europeiskacentralbankssystemet
Europeiska centralbankssystemet (ECBS) består av Europeiska central-
banken (ECB) och EU-medlemsstaternas nationella centralbanker. (1)
ECBS fullgör sina uppgifter i enlighet med bestämmelserna i Fördragetom upprättandet av Europeiska gemenskapen (fördraget) och stadgan för
Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken (stadgan
för ECBS). ECBS styrs av ECB:s beslutande organ. ECB-rådet utformar
penningpolitiken, som verkställs av direktionen i enlighet med rådets
riktlinjer och beslut.
I den utsträckning det anses möjligt och ändamålsenligt, och med
ambitionen att säkerställa effektiva transaktioner, skall ECB anlita de
nationella centralbankerna (
2) för att genomföra Eurosystemets penning-
politiska operationer. Eurosystemets penningpolitiska operationer skall
genomföras på lika villkor i alla medlemsstater. (3)
1.2Eurosystemetsmål
Huvudmålet för Eurosystemet är att upprätthålla prisstabilitet, i enlighet
med artikel105 i fördraget. Utan att åsidosätta detta målskal l
Eurosystemet stödja den allmänna ekonomiska politiken inom gemen-
skapen. Eurosystemet skall handla i överensstämmelse med principen om
en öppen marknadsekonomi med fri konkurrens som främjar en effektiv
resursfördelning.
1.3Eurosystemetspenningpolitiskainstrument
För att uppnå sina målhar Eurosystemet en uppsättning penningpol itiska
instrument till sitt förfogande. Eurosystemet utför öppna marknadsope-
rationer, erbjuder stående faciliteter och ålägger kreditinstituten att hålla
kassakravsmedelpå konton i Eurosystemet.
1.3.1Öppnamarknadsoperationer
Öppna marknadsoperationer spelar en viktig roll i Eurosystemets
penningpolitik. De används för att styra räntor, hantera likviditetsläget
på marknaden och sända signaler om penningpolitikens inriktning.
Eurosystemet förfogar över fem typer av instrument för öppna
marknadsoperationer. Det viktigaste instrumentet är reverserade trans-
aktioner (som baserar sig på repoavtal eller lån mot säkerhet).
Eurosystemet kan också genomföra direkta köp/försäljningar av
värdepapper (outright transactions), emittera skuldcertifikat, göra valut-
amarknadssvappar samt ta emot inlåning med fast löptid. ECB tar
initiativet till öppna marknadsoperationer, beslutar vilka instrument som
skall användas och på vilka villkor transaktionerna kan verkställas. De
kan genomföras antingen genom standardiserade anbud, snabba anbud
eller bilaterala förfaranden. (4) Med hänsyn till syfte, regelbundenhet och
förfaranden kan öppna marknadsoperationer indelas i följande fyra
kategorier (se även tabell 1):
— De huvudsakliga refinansieringstransaktionerna är regelbundna,
likvidiserande reverserade transaktioner som läggs ut en gång i
veckan med två veckors löptid. Dessa transaktioner genomförs av de
nationella centralbankerna genom standardiserade anbud. De huvud-
sakliga refinansieringstransaktionerna spelar en nyckelroll när det
gäller att uppfylla Eurosystemets syfte med öppna marknadsope-2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 9
(1) Noteras bör att de nationella centralbankerna i de EU-medlemsstater som inte har antagit
den gemensamma valutan i enlighet med Fördraget om upprättandet av Europeiskagemenskapen (fördraget) bibehåller sin penningpolitiska självständighet enligt sina
nationella lagar och därför inte deltar i den gemensamma penningpolitiken.
(
2) I detta dokument avses med medlemsstater de medlemsstater som har antagit den
gemensamma valutan i enlighet med fördraget.
(3) I detta dokument avses med nationellacentralbanker centralbankerna i de medlemsstater
som har antagit den gemensamma valutan i enlighet med fördraget.
(4) Olika förfaranden för att genomföra Eurosystemets öppna marknadsoperationer, dvs.
standardiserade anbudsförfaranden, snabba anbudsförfaranden och bilaterala förfaranden,beskrivs i kapitel 5. Standardiserade anbudsförfaranden verkställs inom en tidsram på 24timmar från det att anbud infordras tills att bekräftelse sker av tilldelningen. Allamotparter som uppfyller de generella kriterierna enligt avsnitt 2.1 har rätt att delta i
standardiserade anbudsförfaranden. Snabba anbudsförfaranden verkställs inom en
tidsram på en timme. Eurosystemet kan begränsa deltagandet i snabba anbudsförfarandentill en mindre krets av motparter. Med bilaterala förfaranden avses alla förfaranden därEurosystemet agerar direkt i förhållande till en eller flera motparter utan att användaanbudsförfaranden. Bilaterala förfaranden inkluderar transaktioner som görs över börser
eller genom ombud.
▼B
rationer och de används för att tillgodose merparten av den
finansiella sektorns finansieringsbehov.
— De långfristiga refinansieringstransaktionerna är likvidiserande
reverserade transaktioner som läggs ut en gång i månaden med tre
månaders löptid. Syftet med dessa transaktioner är att ge motparterna
ytterligare likviditet med längre löptid och de utförs av de nationella
centralbankerna via standardiserade anbudsförfaranden. Vid dessa
transaktioner avser Eurosystemet i regelinte att sända några signal er
till marknaden, utan räntan bestäms av marknadens aktörer.
— Finjusterande transaktioner utförs vid behov i syfte att hantera
likviditetsläget på marknaden och för att styra räntorna, i synnerhet
för att utjämna ränteeffekterna av oväntade likviditetssvängningar på
marknaden. Finjusterande transaktioner utförs huvudsakligen genom
reverserade transaktioner men de kan också göras genom direkta köp/
försäljningar av värdepapper, valutamarknadssvappar och inlåning
med fast löptid. Valet av instrument och förfaranden för finjustering
anpassas till rådande förhållanden och till de specifika mål som skall
nås med transaktionerna. Finjusterande transaktioner utförs i regelav
de nationella centralbankerna via snabba anbudsförfaranden eller
bilaterala förfaranden. ECB-rådet kommer att besluta om finjuste-
rande bilaterala transaktioner, i undantagsfall, skall utföras av ECB.
— Eurosystemet kan också genomföra strukturella transaktioner genom
att emittera skuldcertifikat, använda reverserade transaktioner och
genomföra direkta köp/försäljningar av värdepapper. Med dessa
transaktioner försöker ECB (regelbundet eller oregelbundet) påverka
Eurosystemets strukturella position gentemot den finansiella sektorn.
De strukturella transaktionerna i form av reverserade transaktioner
och emissioner av skuldcertifikat utförs av de nationella central-
bankerna via standardiserade anbud. Strukturella transaktioner i form
av direkta köp/försäljningar av värdepapper utförs i form av
bilaterala förfaranden.
1.3.2Ståendefaciliteter
Syftet med stående faciliteter är att tillföra respektive dra in likviditet
över natten, sända signaler om den allmänna inriktningen på penning-
politiken och sätta gränser för dagslåneräntans rörelser. Två stående
faciliteter är tillgängliga för Eurosystemets motparter på deras eget
initiativ, förutsatt att de uppfyller vissa villkor (se även tabell 1):
— Med utlåningsfaciliteten kan motparterna erhålla kredit över natten
från de nationella centralbankerna till en förutbestämd ränta mot
godtagbara säkerheter. Under normala omständigheter finns det inga
kreditbegränsningar eller andra restriktioner för motparternas tillträde
till faciliteten utom att de skall förfoga över tillräckligt med
säkerheter. Räntan på utlåningsfaciliteten utgör under normala
omständigheter ett tak för dagslåneräntan.
— Med inlåningsfaciliteten kan motparterna deponera medel över natten
hos de nationella centralbankerna. Normalt finns det inga begräns-
ningar eller andra restriktioner på motparternas tillträde till
faciliteten. Räntan på inlåningsfaciliteten utgör under normala
omständigheter ett golv för dagslåneräntan.
De stående faciliteterna administreras decentraliserat av de nationella
centralbankerna.
1.3.3Kassakrav
Eurosystemets kassakravssystem tillämpas på kreditinstitut inom euro-
området och dess primära syfte är att stabilisera
penningmarknadsräntorna och att skapa (eller förstärka) ett strukturellt
likviditetsunderskott. Hur mycket medel varje institut måste ha inne-
stående bestäms utifrån skuldsidan av institutets balansräkning. För att
bidra till att stabilisera penningmarknadsräntorna är Eurosystemets
kassakravssystem utformat som ett krav på en genomsnittlig behållningpå ett konto i den nationella centralbanken. Uppfyllandet av kassakravet
beräknas på grundval av institutets genomsnittliga dagliga behållning på
kassakravskontot under en månadslång period. På institutens innestående
kassakravsmedel betalas samma ränta som gäller för Eurosystemets
huvudsakliga refinansieringstransaktioner.
1.4Motparter
Utformningen av ramen för Eurosystemets penningpolitik syftar till att
säkerställa att en stor krets av motparter skall kunna delta. Institut som
enligt artikel 19.1 i stadgan för ECBS är skyldiga att uppfylla kassakrav
har rätt att utnyttja de stående faciliteterna och delta i öppna
marknadsoperationer på grundvalav standardiserade anbud. Eurosys-
temet kan begränsa det antalinstitut som får del ta i finjusterande2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 10
▼B
transaktioner. För direkta köp/försäljningar begränsas kretsen av
motparter inte på förhand. Vid valutamarknadssvappar för penning-
politiska ändamål används aktiva aktörer på valutamarknaden.
Motpartskretsen vid dessa transaktioner begränsas till de institut som
har valts ut för Eurosystemets valutainterventioner och som är etablerade
inom euroområdet.
1.5Underliggandevärdepapper
Enligt artikel 18.1 i stadgan för ECBS skall alla Eurosystemets
kredittransaktioner (dvs. likvidiserande transaktioner) baseras på godtag-
bara säkerheter. Eurosystemet godkänner ett stort urvalav värdepapper
som säkerheter för sina transaktioner. De godtagbara säkerheterna
indelas, främst för interna ändamål i Eurosystemet, i två grupper: grupp
ett-värdepapper och grupp två-värdepapper. Grupp ett-värdepapperen
består av värdepapper som är avsedda för handel och som uppfyller av
ECB fastställda harmoniserade kriterier för hela euroområdet. Grupp två-
värdepapperen består av ytterligare värdepapper, avsedda för handel eller
ej, som de nationella centralbankerna anser vara särskilt viktiga för sina
nationella marknader och banksystem. Urvalskriterierna för värdepap-
peren fastställs av de nationella centralbankerna efter godkännande av
ECB. Ingen skillnad görs mellan de två grupperna av värdepapper i fråga
om kvalitet eller godtagbarhet vid olika slag av Eurosystemets penning-
politiska operationer (utom att grupp två-värdepapper i regel inte
används av Eurosystemet vid direkta köp/försäljningar av värdepapper).
Godtagbara värdepapper kan användas vid gränsöverskridande trans-
aktioner, genom korrespondentcentralbanksmodellen (CCBM) eller
genom godtagbara förbindelser mellan värdepappersavvecklingssystem
i EU, som säkerheter för Eurosystemets olika typer av krediter. (5) Alla
värdepapper som godtas för Eurosystemets penningpolitiska operationer
kan också användas som underliggande värdepapper vid intradags-
krediter.
1.6Ändringaravramenförräntestyrningssystemet
ECB-rådet har rätt att när som helst ändra de instrument, villkor, kriterier
och förfaranden som används för genomförandet av Eurosystemets
penningpolitiska operationer.2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 11
(5) Se avsnitten 6.6.1 och 6.6.2.
TABELL 1
Eurosystemetspenningpolitiskaoperationer
Penningpolitiska operationerTyper av transaktioner
Löptid Frekvens Förfarande
Tillförsel av likviditet Indragning av likviditet
Öppnamarknadsoperationer
Huvudsakliga refinansierings-
transaktionerReverserade transaktioner — Två veckor Varje vecka Standardiserade anbud
Långfristiga refinansierings-
transaktionerReverserade transaktioner — Tre månader Varje månad Standardiserade anbud
Finjusterande transaktioner — Reverserade transaktioner
— Valutamarknadssvappar— Valutamarknadssvappar
— Inlåning med fast löptid
— Reverserade transaktionerIcke standardiserat Oregelbundet — Snabba anbud
— Bilaterala förfarande
Direkta köp av värdepapper Direkta försäljningar av
värdepapper— Oregelbundet Bilaterala förfaranden
Strukturella transaktioner Reverserade transaktioner Emission av skuldcertifikat Standardiserat/icke standardi-
seratRegelbundet/oregelbundet Standardiserade anbud
Direkta köp av värdepapper Direkta försäljningar av
värdepapper— Oregelbundet Bilaterala förfaranden
Ståendefaciliteter
Utlåningsfaciliteten Reverserade transaktioner — Över natten Tillträde efter motparternas begäran
Inlåningsfaciliteten — Insättningar Över natten Tillträde efter motparternas begäran▼B2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 12
▼B
KAPITEL 2
2.GODKÄNDAMOTPARTER
2.1Generellaurvalskriterier
Motparterna vid Eurosystemets penningpolitiska operationer måste
uppfylla vissa urvalskriterier. (6) Dessa kriterier har utformats i avsikt
att ge en bred krets av institut tillträde till Eurosystemets penning-
politiska operationer, stärka likabehandlingen av institut över hela
euroområdet och säkerställa att motparterna uppfyller vissa tillsynskrav
och operativa krav:
— Endast de institut som omfattas av Eurosystemets kassakravssystem
enligt artikel 19.1 i stadgan för ECBS kan godtas som motparter.
Institut som är befriade från skyldigheterna enligt Eurosystemets
kassakravssystem (se avsnitt 7.2) godkänns inte som motparter vid
Eurosystemets stående faciliteter och öppna marknadsoperationer.
— Motparterna måste vara finansiellt solida. De måste stå under EU/
EES-harmoniserad tillsyn av nationella tillsynsmyndigheter. (7)
Finansiellt solida institut som står under en icke-harmoniserad
nationell tillsyn av likvärdig standard kan emellertid godkännas som
motparter, t.ex. filialer i euroområdet till institut som har sitt
huvudkontor utanför Europeiska ekonomiska samarbetsområdet.
— För att Eurosystemets penningpolitiska operationer skall kunna
genomföras på ett effektivt sätt måste motparterna uppfylla de
operativa kriterier som fastställs i respektive nationell centralbanks
(eller ECB:s) avtal och föreskrifter.
Dessa generella urvalskriterier är enhetliga över hela euroområdet.
Institut som uppfyller dessa generella urvalskriterier har rätt att
— använda Eurosystemets stående faciliteter, och
— delta i Eurosystemets öppna marknadsoperationer som baseras på
standardiserade anbud.
Ett institut har endast tillgång till Eurosystemets stående faciliteter och
öppna marknadsoperationer i form av standardiserade anbud via den
nationella centralbanken i den medlemsstat där institutet är etablerat. Om
ett institut har etablerat sig (huvudkontor och filialer) i flera medlems-
stater har varje enhet tillgång till dessa transaktioner via den nationella
centralbanken i den medlemsstat där enheten är etablerad, men endast en
enhet i varje medlemsstat (antingen huvudkontoret eller en namngiven
filial) får lämna anbud.
2.2Urvalavmotparterförsnabbaanbudochbilateralatransaktioner
För direkta köp/försäljningar av värdepapper begränsas kretsen av
motparter inte på förhand.
Vid penningpolitiska valutamarknadssvappar måste motparterna kunna
utföra stora valutatransaktioner effektivt under alla marknads-
förhållanden. Kretsen av motparter för valutamarknadssvappar
motsvarar den krets av motparter etablerade i euroområdet somEurosystemet väljer ut för valutainterventioner. Kriterierna och förfa-
randena vid urvalet av motparter för valutainterventioner beskrivs i
bilaga 3.
Vid andra transaktioner som grundar sig på snabba anbud och bilaterala
förfaranden (finjusterande reverserade transaktioner och inlåning med
fast löptid) väljer varje nationell centralbank ut ett antal motparter bland
de institut som är etablerade i medlemsstaten och uppfyller de generella
urvalskriterierna för att bli motpart. Aktivitet på penningmarknaden är
det viktigaste urvalskriteriet. Andra kriterier som kan komma att beaktas
är t.ex. effektiviteten vid handlarbordet och potentialen att lämna anbud.
Vid snabba anbud och bilaterala transaktioner använder de nationella
centralbankerna endast de motparter som räknas till kretsen av finjus-
teringsmotparter. Om en nationell centralbank av operativa skäl inte vid
varje transaktion kan handla med alla dessa finjusterande motparter,
kommer urvalet av motparter i denna medlemsstat att basera sig på ett
rotationsschema som garanterar lika möjligheter att delta.2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 13
(6) För direkta köp och försäljningar begränsas kretsen av motparter inte på förhand.
(7) Den harmoniserade tillsynen av kreditinstitut grundas på Europaparlamentets och rådets
direktiv 2000/12/EG av den 20 mars 2000 om rätten att starta och driva verksamhet i
kreditinstitut (EGT L 126, 26.5.2000, s. 1).
▼B
ECB-rådet beslutar om ECB i undantagsfall själv skall kunna utföra
finjusterande, bilaterala transaktioner. Om ECB skulle utföra bilaterala
transaktioner, skall ECB i sådana fall välja ut motparterna enligt ett
rotationsschema bland de motparter inom euroområdet som uppfyller
urvalskriterierna för snabba anbud och bilaterala transaktioner. Detta för
att säkerställa att alla motparter har samma möjligheter att delta.
2.3Sanktionermotmotpartersomintefullgörsinaskyldigheter
I enlighet med rådets förordning (EG) nr 2532/98 av den 23 november
1998 om Europeiska centralbankens befogenhet att förelägga sanktioner
(EGT L 318, 27.11.1998, s. 4), Europeiska centralbankens förordning
(EG) nr 2157/1999 av den 23 september 1999 om Europeiska
centralbankens befogenhet att förelägga sanktioner (ECB/1999/4)
(EGT L 264, 12.10.1999, s. 21), rådets förordning (EG) nr 2531/98 av
den 23 november 1998 om Europeiska centralbankens tillämpning av
minimireserver (EGT L 318, 27.11.1998, s. 1) samt Europeiska
centralbankens förordning (EG) nr 2818/98 av den 1 december 1998
angående tillämpningen av minimireserver (kassakrav) (ECB/1998/15)
(EGT L 356, 30.12.1998, s. 1), skall ECB besluta om sanktioner mot
institut som inte fullgör sina skyldigheter enligt ECB:s förordningar och
beslut om tillämpning av kassakraven. Relevanta sanktioner och
förfaranderegler rörande deras tillämpning fastställs i ovannämnda
förordningar. Vid allvarliga överträdelser av kassakravsbestämmelserna
kan Eurosystemet avstänga motparter från deltagande i öppna mark-
nadsoperationer.
I enlighet med bestämmelser i respektive nationell centralbanks (eller
ECB:s) avtaloch föreskrifter skal lEurosystemet utdöma straffavgifter
för motparter eller avstänga dem från deltagande i öppna marknads-
operationer om de inte fullgör sina skyldigheter enligt de avtal och
föreskrifter som tillämpas av de nationella centralbankerna (eller av
ECB) på det sätt som beskrivs nedan.
Detta gäller vid överträdelser av anbudsreglerna (om en motpart inte kan
leverera en tillräcklig mängd underliggande värdepapper för att avveckla
det likviditetsbelopp som har tilldelats den i en likvidiserande trans-
aktion, eller om den inte kan leverera tillräckliga kontanta medel för att
avveckla det belopp som har tilldelats den i en likviditetsindragande
transaktion), och av reglerna rörande bilaterala transaktioner (om en
motpart inte kan leverera en tillräcklig mängd underliggande värde-
papper eller inte kan leverera tillräckliga kontanta medel för att avveckla
det belopp som överenskommits i bilaterala transaktioner).
Detta gäller även om en motpart överträder reglerna rörande använd-
ningen av underliggande värdepapper (om en motpart använder
värdepapper som är, eller har blivit, ej godtagbara, t.ex. på grund av
nära förbindelser mellan emittenten och motparten eller deras iden-
titeter), eller reglerna om förfaranden i slutet av dagen och villkoren för
tillträde till utlåningsfaciliteten (om en motpart som har ett negativt saldo
på avvecklingskontot i slutet av dagen inte uppfyller villkoren för
tillträde till utlåningsfaciliteten).
Ett beslut om avstängning av en motpart som inte fullgör sina
skyldigheter kan dessutom tillämpas på filialer till samma institut som
ligger i andra medlemsstater. Om en sådan exceptionell åtgärd krävs med
hänsyn till överträdelsens allvarliga karaktär, t.ex. dess frekvens eller
varaktighet, kan en motpart avstängas från alla kommande penning-
politiska operationer under en viss tidsperiod.
Straffavgifter som utdöms av nationella centralbanker vid överträdelser
av reglerna rörande anbud, bilaterala transaktioner, användning av
underliggande värdepapper, förfaranden vid dagens slut eller villkor för
tillträde till utlåningsfaciliteten skall beräknas enligt en på förhand
angiven straffavgiftsskala (som fastställs i bilaga 6).
2.4Avstängningelleruteslutningavförsiktighetsskäl
I enlighet med bestämmelserna i respektive nationell centralbanks (eller
ECB:s) avtal och föreskrifter kan Eurosystemet avstänga eller utesluta
motparter från tillträde till penningpolitiska instrument av försiktig-
hetsskäl.
Dessutom kan avstängning eller uteslutning av motparter vara befogat i
vissa fall som rör en motparts ”uraktlåtenhet” enligt definitionen i de
nationella centralbankernas avtal och föreskrifter.2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 14
▼B
KAPITEL 3
3.ÖPPNAMARKNADSOPERATIONER
Öppna marknadsoperationer spelar en viktig roll i Eurosystemets
penningpolitik. De används för att styra räntor, hantera likviditetsläget
på marknaden och för att sända signaler om penningpolitikens inriktning.
Beroende på deras syfte, regelbundenhet och förfaranden kan Euro-
systemets öppna marknadsoperationer indelas i fyra olika kategorier:
huvudsakliga refinansieringstransaktioner, långfristiga refinansierings-
transaktioner, finjusterande transaktioner och strukturella transaktioner.
När det gäller vilka instrument som används är reverserade transaktioner
Eurosystemets viktigaste instrument för öppna marknadsoperationer och
kan användas vid samtliga fyra kategorier av transaktioner, medan
emission av skuldcertifikat används vid likviditetsdränerande strukturella
transaktioner. Dessutom förfogar Eurosystemet över ytterligare tre
instrument för finjusterande transaktioner: direkta köp/försäljningar av
värdepapper, valutamarknadssvappar och inlåning med fast löptid. I
följande avsnitt beskrivs de specifika egenskaperna hos de olika typernaav öppna marknadsoperationer som Eurosystemet använder.
3.1Reverseradetransaktioner
3.1.1Allmänt
a )T y pa vi n s t r u m e n t
Reverserade transaktioner avser transaktioner i vilka Eurosystemet
köper eller säljer godtagbara värdepapper genom repoavtal eller
lämnar kredit mot godtagbara värdepapper som säkerhet. Reverserade
transaktioner används för de huvudsakliga och långfristiga refinansie-
ringstransaktionerna. Dessutom kan Eurosystemet använda
reverserade transaktioner för strukturella och finjusterande trans-
aktioner.
b) Rättslig karaktär
De nationella centralbankerna kan utföra reverserade transaktioner
antingen i form av repoavtal(dvs. äganderätten til lvärdepapperet
överförs till långivaren samtidigt som parterna kommer överens om
att låta transaktionen återgå genom att värdepapperet förs tillbaka till
låntagaren vid en framtida tidpunkt) eller som lån mot säkerhet (dvs.
långivaren får en panträtt i värdepapperen, men låntagaren förblir
ägare till dem under antagande om att skulden betalas tillbaka).
Ytterligare bestämmelser om reverserade transaktioner på grundval
av repoavtal specificeras i de avtal som tillämpas av respektive
nationell centralbank (eller av ECB). Arrangemangen för reverserade
transaktioner som baseras på lån mot säkerhet beaktar de olika
förfaranden och formaliteter som krävs enligt olika nationella
rättsordningar för att en giltig panträtt skall uppkomma och för att
en pant senare skall kunna realiseras.
c) Räntevillkor
Skillnaden mellan anskaffningspriset och återköpspriset i ett repo-
avtal motsvarar den upplupna räntan på det belopp som lånats upp
eller lånats ut under transaktionens löptid, dvs. återköpspriset
inkluderar den ränta som skall betalas. Räntan vid en repotransaktion
som utförs i form av ett lån mot säkerhet bestäms genom användning
av den specificerade räntan på kreditbeloppet under transaktionens
löptid. Räntan på Eurosystemets reverserade transaktioner är enkel
ränta enligt ränteberäkningskonventionen ”faktiskt antal dagar/360”.
3.1.2Huvudsakligarefinansieringstransaktioner
De huvudsakliga refinansieringstransaktionerna är Eurosystemets vikti-
gaste öppna marknadsoperationer. De spelar en nyckelroll när det gäller
att styra räntor, hantera likviditetsläget på marknaden och sända signaler
om penningpolitikens inriktning. Med dem tryggas också största delen av
den finansiella sektorns finansieringsbehov. De operativa egenskaperna
hos de huvudsakliga refinansieringstransaktionerna kan sammanfattas på
följande sätt:
— De är likvidiserande transaktioner.
— De genomförs regelbundet varje vecka. (
8)2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 15
(8) De huvudsakliga och långfristiga refinansieringstransaktionerna genomförs enligt
Eurosystemets på förhand offentliggjorda anbudskalender som finns på ECB:s webbplats(www.ecb.int; se även avsnitt 5.1.2). Information finns också på de nationella
centralbankernas webbplatser (se bilaga 5).
▼B
— De har i regelen l öptid på två veckor. (9)
— De utförs decentraliserat av de nationella centralbankerna.
— De utförs genom standardiserade anbudsförfaranden (se avsnitt 5.1).
— Alla motparter som uppfyller de generella urvalskriterierna (se
avsnitt 2.1) har rätt att lämna bud på huvudsakliga refinansierings-
transaktioner.
— Både grupp ett-värdepapper och grupp två-värdepapper (se kapitel6)
godkänns som underliggande värdepapper vid huvudsakliga refinan-
sieringstransaktioner.
3.1.3Långfristigarefinansieringstransaktioner
Eurosystemet genomför dessutom regelbundet refinansieringstransak-
tioner med en löptid på tre månader i syfte att tillfredsställa den
finansiella sektorns finansieringsbehov på längre sikt. Dessa trans-
aktioner svarar endast för en begränsad delav den total a
refinansieringsvolymen. Vid dessa transaktioner avser Eurosystemet i
regel inte att sända några signaler till marknaden, utan räntan bestäms av
marknadens aktörer. Följaktligen genomförs långfristiga refinansierings-
transaktioner i regel i form av anbud till rörlig ränta och tidvis meddelar
ECB volymen av tilldelningen vid kommande anbudsförfaranden. I
undantagsfall kan Eurosystemet också genomföra långfristiga refinansie-
ringstransaktioner genom anbud till fast ränta.
De operativa egenskaperna hos de långfristiga refinansieringstransaktio-
nerna kan sammanfattas på följande sätt:
— De är likvidiserande transaktioner.
— De genomförs regelbundet varje månad. (10)
— De har i regelen l öptid på tre månader. (11)
— De utförs decentraliserat av de nationella centralbankerna.
— De utförs genom standardiserade anbudsförfaranden (se avsnitt 5.1).— Alla motparter som uppfyller de generella urvalskriterierna (se
avsnitt 2.1) har rätt att lämna bud vid de långfristiga refinansie-
ringstransaktionerna.
— Både grupp ett-värdepapper och grupp två-värdepapper (se kapitel6)
godkänns som underliggande värdepapper vid långfristiga refinansie-
ringstransaktioner.
3.1.4Finjusterandereverseradetransaktioner
Eurosystemet kan genomföra finjusterande öppna marknadsoperationer
genom reverserade transaktioner. Finjusterande reverserade transaktioner
används för att hantera likviditetsläget på marknaden och för att styra
räntorna, särskilt för att utjämna ränteeffekterna av oväntade likvidi-
tetssvängningar. Eftersom snabba åtgärder kan komma att behövas på
grund av oväntade förändringar på marknaden är det önskvärt att
Eurosystemet bibehåller en hög grad av flexibilitet i valet av förfaranden
och operativa egenskaper vid genomförandet av dessa transaktioner:
— De kan vara likvidiserande eller likviditetsdränerande transaktioner.
— Deras frekvens är oregelbunden.
— Deras löptid är inte bestämd på förhand.
— Likvidiserande finjusterande reverserade transaktioner utförs i regel
genom snabba anbudsförfaranden, men kan också utföras genom
bilaterala förfaranden (se kapitel 5).
— Likviditetsdränerande finjusterande reverserade transaktioner
genomförs i regel genom bilaterala förfaranden (se avsnitt 5.2).
— De utförs i regel decentraliserat av de nationella centralbankerna
(ECB-rådet kan besluta om att finjusterande transaktioner i undan-
tagsfall skall kunna utföras av ECB).
— Eurosystemet kan på basis av kriterierna i avsnitt 2.2 välja ut ett
begränsat antalmotparter som får del ta i finjusterande reverserade
transaktioner.
— Både grupp ett-värdepapper och grupp två-värdepapper (se kapitel6)
godkänns som underliggande värdepapper vid finjusterande reverse-
rade transaktioner.2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 16
(9) Löptiden för huvudsakliga och långfristiga refinansieringstransaktioner kan variera
tillfälligt, bl.a. på grund av nationella helgdagar i medlemsstaterna.
(10) Se fotnot 8.
(11) Se fotnot 9.
▼B
3.1.5Strukturellareverseradetransaktioner
Eurosystemet kan genomföra öppna marknadsoperationer genom rever-
serade transaktioner i syfte att påverka Eurosystemets strukturella
position gentemot den finansiella sektorn. De operativa egenskaperna
hos dessa transaktioner kan sammanfattas på följande sätt:
— De är likvidiserande transaktioner.
— Deras frekvens kan vara regelbunden eller oregelbunden.
— Deras löptid är inte bestämd på förhand.
— De genomförs genom standardiserade anbudsförfaranden (se avsnitt
5.1).
— De genomförs decentraliserat av de nationella centralbankerna.
— Alla motparter som uppfyller de allmänna urvalskriterierna (se
avsnitt 2.1) har rätt att lämna bud vid strukturella reverserade
transaktioner.
— Både grupp ett- och grupp två-värdepapper godkänns som under-
liggande värdepapper vid strukturella reverserade transaktioner.
3.2Direktaköp/försäljningaravvärdepapper
a )T y pa vi n s t r u m e n t
Med direkta köp/försäljningar av värdepapper avses transaktioner där
Eurosystemet köper eller säljer godtagbara värdepapper direkt på
marknaden. Direkta köp och försäljningar av värdepapper genomförs
endast för strukturella och finjusterande ändamål.
b) Rättslig karaktär
Vid direkta köp/försäljningar av värdepapper övergår äganderätten
fullständigt från säljaren till köparen utan samtidig överenskommelse
om återföring av äganderätten. Direkta köp/försäljningar av värde-
papper genomförs enligt marknadspraxis för det värdepapper som
transaktionen avser.
c) Prisvillkor
Vid beräkningen av priset tillämpar Eurosystemet den marknads-
praxis som är mest utbredd för det värdepapper som används vid
transaktionen.
d) Andra operativa egenskaper
De operativa egenskaperna hos Eurosystemets direkta köp/
försäljningar av värdepapper kan sammanfattas på följande sätt:
— De kan vara likvidiserande (direkta köp) eller likviditetsdräne-
rande (direkta försäljningar).
— Deras frekvens är icke standardiserad.— De genomförs genom bilaterala förfaranden (se avsnitt 5.2).— De genomförs i regel decentraliserat av de nationella central-
bankerna (ECB-rådet kan besluta om att finjusterande direkta
köp/försäljningar av värdepapper i undantagsfall får genomföras
av ECB).
— Den motpartskrets som får delta i direkta köp/försäljningar av
värdepapper är inte begränsad på förhand.
— I regelanvänds endast grupp ett-värdepapper (se avsnitt 6.1) som
underliggande värdepapper vid direkta köp/försäljningar.
3.3EmissionavECB:sskuldcertifikat
a )T y pa vi n s t r u m e n t
ECB kan emittera skuldcertifikat i syfte att påverka Eurosystemets
strukturella position gentemot den finansiella sektorn så att ett
likviditetsunderskott skapas (eller förstärks) på marknaden.
b) Rättslig karaktär
Certifikaten utgör en skuldförbindelse från ECB gentemot inneha-
varen av certifikatet. Certifikaten emitteras och hålls i en
kontobaserad form och förvaras i värdepapperscentraler inom euro-
området. ECB har inte infört några begränsningar för handeln med
certifikaten. Villkoren för ECB:s skuldcertifikat kommer att innehålla
närmare bestämmelser om certifikaten.
c) Räntevillkor
Certifikaten emitteras diskonterade, vilket innebär att emissionspriset
är lägre än det nominella värdet och på förfallodagen löses certifikatet
in till nominellt värde. Skillnaden mellan emissionspriset och det2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 17
▼B
nominella värdet är lika med räntan på det emitterade beloppet, enligt
överenskommen räntesats, för certifikatets löptid. Den ränta som
används är en enkelränta enl igt ränteberäkningskonventionen
”faktiskt antaldagar/360”. Beräkningen av emissionspriset beskrivs
i ruta 1.
d) Andra operativa egenskaper
De operativa egenskaperna hos en emission av ECB:s skuldcertifikat
kan sammanfattas på följande sätt:
— Skuldcertifikat emitteras i syfte att dra in likviditet från
marknaden.
— Skuldcertifikat kan emitteras regelbundet eller oregelbundet.
— Skuldcertifikatens löptid är kortare än tolv månader.
— Skuldcertifikaten emitteras genom standardiserade anbudsförfar-
anden (se avsnitt 5.1).
— Skuldcertifikaten bjuds ut och avvecklas decentraliserat av de
nationella centralbankerna.
— Alla motparter som uppfyller de generella urvalskriterierna (se
avsnitt 2.1) har rätt att lämna bud på köp av ECB:s skuldcertifikat.
3.4Valutamarknadssvappar
a )T y pa vi n s t r u m e n t
Vid penningpolitiska valutamarknadssvappar köps (säljs) utländsk
valuta mot euro avista med samtidig försäljning (köp) på termin.
Valutamarknadssvappar används för finjusterande ändamål, i regel
för att hantera likviditeten på marknaden och styra räntorna.
b) Rättslig karaktär
Penningpolitiska valutamarknadssvappar betecknar transaktioner i
vilka Eurosystemet köper (eller säljer) euro avista mot utländsk valuta
och samtidigt säljer (eller köper) den tillbaka på termin på en
fastställd återköpsdag. Närmare bestämmelser om valutamarknads-
svappar ingår i de avtalsom används av respektive nationel l
centralbank (eller av ECB).
c) Villkor för valuta och växelkurs
I regelutför Eurosystemet transaktioner endast i val utor med hög
omsättning och i överensstämmelse med praxis på marknaden. Vid
varje valutamarknadssvapp kommer Eurosystemet och motparterna
överens om transaktionens svappunkter. Svappunkterna utgör skill-
naden mellan terminskursen och avistakursen. Svappunkterna för
euron gentemot den utländska valutan noteras enligt gängse
marknadspraxis. Villkoren för växelkurserna vid valutamarknads-
svappar anges i ruta 2.2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 18
▼B
d) Andra operativa egenskaper
De operativa egenskaperna hos valutamarknadssvappar kan samman-
fattas på följande sätt:
— De kan vara likvidiserande eller likviditetsdränerande trans-
aktioner.
— Deras frekvens är icke standardiserad.— Deras löptid är inte bestämd på förhand.— De genomförs genom snabba anbud eller bilaterala förfaranden
(se kapitel5).
— De genomförs i regel decentraliserat av de nationella central-
bankerna (ECB-rådet kan besluta om att bilaterala
valutamarknadssvappar i undantagsfall får genomföras av ECB).
— Eurosystemet kan enligt kriterierna i avsnitt 2.2 och bilaga 3 välja
ut ett begränsat antalmotparter för val utamarknadssvappar.
3.5Inlåningmedfastlöptid
a )T y pa vi n s t r u m e n t
Eurosystemet kan erbjuda motparter möjlighet att göra insättningar
med fast löptid och mot en viss ränta hos den nationella central-
banken i den medlemsstat där motparten är etablerad. Inlåningen skall
enligt planerna ske bara för finjusterande ändamål för att dra in
likviditet från marknaden.
b) Rättslig karaktär
Inlåningen från motparterna gäller för en bestämd period och till en
bestämd ränta. De nationella centralbankerna ställer inga säkerheterför inlåningen.
c) Räntevillkor
Räntan på inlåningen är en enkel ränta enligt ränteberäkningskon-
ventionen ”faktiskt antal dagar/360”. Räntan erläggs när inlåningen
förfaller till betalning.
d) Andra operativa egenskaper
Andra operativa egenskaper hos inlåning med fast löptid kan
sammanfattas på följande sätt:
— Inlåningen syftar till att dra in likviditet.
— Frekvensen för inlåningen är icke standardiserad.
— Löptiden för inlåningen är inte bestämd på förhand.— Inlåningen genomförs i regel genom snabba anbud, men också
bilaterala förfaranden är möjliga (se kapitel 5).2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 19
▼B
— Inlåningen genomförs i regel decentraliserat av de nationella
centralbankerna (ECB-rådet kan besluta om att bilateral inlåning
med fast löptid i undantagsfall får genomföras av ECB). (12)
— Eurosystemet kan enligt kriterierna i avsnitt 2.2 välja ut ett
begränsat antalmotparter för inl åningen.
KAPITEL 4
4.STÅENDEFACILITETER
4.1Utlåningsfacilitet
a )T y pa vi n s t r u m e n t
Motparter kan använda utlåningsfaciliteten för att erhålla likviditet
över natten från nationella centralbanker till en förutbestämd ränta
mot godtagbara värdepapper (se kapitel 6). Faciliteten syftar till att
tillfredsställa motparternas tillfälliga likviditetsbehov. Under normala
omständigheter sätter räntan på faciliteten ett tak för dagslåneräntan.
Villkoren för faciliteten är lika över hela euroområdet.
b) Rättslig karaktär
De nationella centralbankerna kan tillföra likviditet via utlånings-
faciliteten antingen i form av repoavtal (dvs. äganderätten till
värdepapperet överförs till långivaren samtidigt som parterna kommer
överens om att låta transaktionen återgå genom att värdepapperet förs
tillbaka till låntagaren nästa bankdag) eller som lån mot säkerhet
(dvs. långivaren får en panträtt i värdepapperen, men låntagaren
förblir ägare till dem under antagande om att skulden betalas
tillbaka). Ytterligare bestämmelser om repoavtal kommer att ingå i de
avtal som tillämpas av respektive nationell centralbank. Arrange-
mangen för att tillföra likviditeti form av lån mot säkerhet beaktar de
olika förfaranden och formaliteter som krävs enligt olika nationella
rättsordningar för att en giltig panträtt skall uppkomma och för att en
pant senare skall kunna realiseras.
c) Tillträdesvillkor
Institut som uppfyller de allmänna urvalskriterierna som specificeras i
avsnitt 2.1 har tillträde till faciliteten. Tillträde till utlåningsfaciliteten
beviljas av den nationella centralbanken i den medlemsstat där
institutet är etablerat. Tillträde till utlåningsfaciliteten beviljas endast
de dagar när respektive nationella RTGS-system (system för
bruttoavveckling i realtid) och relevanta system för avveckling av
värdepapper är öppna. (13)
Vid dagens slut betraktas motparternas ej avvecklade skuldpositioner,
som avser intradagskrediter, gentemot de nationella centralbankerna
automatiskt som en begäran att få tillträde till utlåningsfaciliteten. De
förfaranden som tillämpas på användningen av utlåningsfaciliteten
vid dagens slut beskrivs i avsnitt 5.3.3.
En motpart kan också få tillträde till utlåningsfaciliteten genom att
sända in en begäran till den nationella centralbanken i den
medlemsstat där motparten är etablerad. Begäran måste ha inkommit
senast 30 minuter efter Targets faktiska stängningstid för att den
nationella centralbanken skall hinna behandla den samma dag. (14)
Target-systemet stänger i regel kl. 18.00 ECB-tid (centraleuropeisk
tid). Tidsfristen för en begäran om tillträde till utlåningsfaciliteten
förlängs med ytterligare 30 minuter på Eurosystemets sista bankdag i
en uppfyllandeperiod för kassakravet. (15) I begäran skall anges
kreditens belopp och säkerheterna skall specificeras, om sådana inte
deponerats i förväg till den nationella centralbanken.2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 20
(12) Inlåning med fast löptid mottas på konton i de nationella centralbankerna även när ECB
genomför sådana transaktioner centraliserat.
(13) Nationella centralbanker som har sitt nationella RTGS-system öppet när Targets
interlinking-komponent är stängd skall bevilja tillträde till de stående faciliteterna.Stängningstiden för tillträde till de stående faciliteterna skall då vara 30 minuter efterstängningstiden för det relevanta nationella RTGS-systemet.
(
14) I vissa medlemsstater håller kanske den nationella centralbanken (eller något av dess
kontor) inte öppet för penningpolitiska operationer på vissa av Eurosystemets bankdagar
på grund av nationella eller regionala helgdagar. Den nationella centralbanken är dåskyldig att underrätta motparterna på förhand om vilka förfaranden som skall tillämpasför tillträde till utlåningsfaciliteten på en sådan helgdag.
(
15) Dagar då Target-systemet är stängt meddelas på ECB:s webbplats (www.ecb.int).
Information finns även på de nationella centralbankernas webbplatser (se bilaga 5).
▼B
Utöver kravet på tillräckliga godtagbara säkerheter begränsas inte
beloppet av de medel som kan erhållas från utlåningsfaciliteten.
d) Löptid och räntevillkor
Med den stående faciliteten erhåller motparten en kredit som löper
över natten. Motparter som är direkt knutna till Target-systemet
betalar tillbaka krediten nästa dag då det relevanta nationella RTGS-
systemet och det relevanta avvecklingssystemet (avvecklingssys-
temen) för värdepapper öppnas.
Eurosystemet meddelar räntesatsen i förväg och den beräknas som
enkelränta enl igt ränteberäkningskonventionen faktiskt antaldagar/
360. ECB kan när som helst ändra räntan, med effekt tidigast fr.o.m.
Eurosystemets närmast påföljande bankdag. (16) Räntan på krediten
skall betalas samtidigt som krediten återbetalas.
e) Avstängning från tillträdet till faciliteten
Tillträde till faciliteten beviljas endast i överensstämmelse med
ECB:s måloch penningpol itiska överväganden. ECB kan när som
helst ändra villkoren för tillträde till faciliteten eller avstänga
motparten från tillträdet till den.
4.2Inlåningsfacilitet
a )T y pa vi n s t r u m e n t
Motparterna kan göra insättningar över natten i nationella central-
banker. På insättningarna betalas en förutbestämd ränta. Under
normala förhållanden utgör räntan på faciliteten ett golv för
dagslåneräntan. Villkoren för faciliteten är lika över hela euro-
området. (17)
b) Rättslig karaktär
På insättningarna betalas en fast ränta. För inlåningen ges ingen
säkerhet till motparterna.
c) Tillträdesvillkor (18)
Institut som uppfyller de allmänna urvalskriterierna som specificeras i
avsnitt 2.1 har tillträde till faciliteten. Tillträde till inlåningsfaciliteten
beviljas av den nationella centralbanken i den medlemsstat där
institutet är etablerat. Tillträde till inlåningsfaciliteten beviljas endast
de dagar när respektive nationellt RTGS-system är öppet.
För att få tillträde till inlåningsfaciliteten skall motparten sända in en
begäran till den nationella centralbanken i den medlemsstat där
motparten är etablerad. Begäran måste ha inkommit senast 30 minuter
efter Targets faktiska stängningstid, som i regelär kl . 18.00 ECB-tid(centraleuropeisk tid), för att den nationella centralbanken skall hinna
behandla den samma dag. (
19) Tidsfristen för en begäran om tillträde
till inlåningsfaciliteten förlängs med ytterligare 30 minuter på
Eurosystemets sista bankdag i en uppfyllandeperiod för kassak-
ravet. (20) I begäran skall anges det belopp som motparten önskar
deponera.
För det belopp som en motpart önskar deponera under faciliteten
finns ingen övre gräns.
d) Löptid och räntevillkor
Insättningarna har en löptid som sträcker sig över natten. Insättningar
från motparter som deltar direkt i Target-systemet förfaller till
betalning nästa dag då det nationella RTGS-systemet öppnas. Räntan2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 21
(16) MedEurosystemetsbankdagar avses i detta dokument alla dagar då ECB och minst en
nationell centralbank håller öppet för Eurosystemets penningpolitiska operationer.
(17) Det kan förekomma operativa skillnader på grund av skillnader i kontostruktur mellan
de nationella centralbankerna.
(18) På grund av skillnader i kontostruktur mellan de nationella centralbankerna kan ECB
tillåta att de nationella centralbankerna tillfälligt tillämpar tillträdesvillkor som skiljer
sig något från dem som avses här. De nationella centralbankerna skall tillhandahållainformation om sådana eventuella avvikelser från de tillträdesvillkor som beskrivs idetta dokument.
(
19) I vissa medlemsstater håller kanske den nationella centralbanken (eller något av dess
kontor) inte öppet för penningpolitiska operationer på vissa av Eurosystemets bankdagar
på grund av nationella eller regionala helgdagar. Den nationella centralbanken är dåskyldig att underrätta motparterna på förhand om vilka förfaranden som skall tillämpasför tillträde till inlåningsfaciliteten på en sådan helgdag.
(
20) Dagar då Target-systemet är stängt meddelas på ECB:s webbplats (www.ecb.int).
Information finns även på de nationella centralbankernas webbplatser (se bilaga 5).
▼B
på inlåningen tillkännages i förväg av Eurosystemet och beräknas
som en enkelränta enl igt ränteberäkningskonventionen faktiskt antal
dagar/360. ECB kan när som helst ändra räntan med effekt tidigast på
Eurosystemets påföljande bankdag. Räntan på inlåningen betalas när
insättningen förfaller till återbetalning.
e) Avstängning från tillträdet till faciliteten
Tillträde till faciliteten beviljas endast i överensstämmelse med
ECB:s måloch penningpol itiska överväganden. ECB kan när som
helst ändra villkoren för tillträde till faciliteten eller avstänga
motparten från tillträdet till den.
KAPITEL 5
5.FÖRFARANDEN
5.1Anbudsförfaranden
5.1.1Allmänt
Eurosystemets öppna marknadsoperationer utförs vanligen i form av
anbudsförfaranden. Eurosystemets anbudsförfaranden sker i sex steg
enligt förteckningen i ruta 3.
Eurosystemet kommer att använda två typer av anbudsförfaranden:
standardiserade anbud och snabba anbud. Förfarandena vid standardise-
rade anbud och snabba anbud är identiska utom i fråga om tidsramen och
motpartskretsen.
a) Standardiserade anbud
Standardiserade anbud utförs inom 24 timmar räknat från annonser-
ingen av anbudsvillkoren till bekräftelsen av tilldelningar (tiden
mellan sista möjligheten att avge anbud och tillkännagivandet av
tilldelningar är cirka två timmar). Diagram 1 ger en översikt över den
normala tidsramen för de operativa stegen vid standardiserade anbud.
ECB kan vid behov besluta om justering av tidsramen vid enskilda
operationer.
De huvudsakliga refinansieringstransaktionerna, de långfristiga refi-
nansieringstransaktionerna och de strukturella transaktionerna
(förutom direkta köp/försäljningar av värdepapper) genomförs alltid
genom standardiserade anbud. Motparter som uppfyller de allmänna
urvalskriterierna enligt avsnitt 2.1 får delta i standardiserade
anbudsförfaranden.2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 22
▼B
DIAGRAM 1
Normaltidsramföroperativastegvidstandardiseradeanbud
(ECB-tid (centraleuropeisk tid))
Anm.: Sifferhänvisningarna syftar på de operativa stegen i ruta 3.
b) Snabba anbud
Snabba anbud genomförs vanligen inom en timme räknat från
annonseringen av anbudet till bekräftelsen av tilldelningar. Den
normala tidsramen för de operativa stegen vid snabba anbud har
specificerats i diagram 2. ECB kan vid behov besluta om justering av
tidsramen vid enskilda transaktioner. Snabba anbud används enbart
för genomförande av finjusterande transaktioner. Eurosystemet får,
enligt de kriterier och förfaranden som fastställs i avsnitt 2.2, välja ut
ett begränsat antalmotparter för del tagande i snabba anbud.
DIAGRAM2
Normaltidsramföroperativastegvidsnabbaanbud
Anm.: Sifferhänvisningarna syftar på de operativa stegen i ruta 3.2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 23
▼B
c) Anbud till fast ränta och anbud till rörlig ränta
Eurosystemet kan välja mellan anbud till fast ränta (volymanbud) och
anbud till rörlig ränta (ränteanbud). Vid anbud till fast ränta anger
ECB räntan på förhand och de deltagande motparterna ger anbud på
vilket belopp till den fasta räntan som de är villiga att köpa respektive
sälja. (21) Vid anbud till rörlig ränta ger motparterna anbud på både
belopp och räntor till vilka de är villiga att handla med de nationella
centralbankerna. (22)
5.1.2Kalenderföranbudsförfaranden
a) Huvudsakliga och långfristiga refinansieringstransak-
tioner
De huvudsakliga och de långfristiga refinansieringstransaktionerna
genomförs enligt en preliminär kalender utgiven av Eurosystemet (23).
Kalendern publiceras minst tre månader före ingången av det år den
gäller. De normala kontraktsdagarna för de huvudsakliga och de
långfristiga refinansieringstransaktionerna framgår av tabell 2. ECB:s
mål är att se till att motparter i samtliga medlemsstater kan delta i de
huvudsakliga och de långfristiga refinansieringstransaktionerna. Vid
sammanställningen av kalendern för dessa transaktioner företar ECB
därför nödvändiga justeringar av det normala schemat för att beakta
nationella helgdagar i de enskilda medlemsstaterna.
TABELL 2
Normala kontraktsdagar för huvudsakliga och långfristiga refinansieringstransak-
tioner
Transaktionstyp Normalkontraktsdag (T)
Huvudsakliga refinansieringstransaktioner Varje tisdag
Långfristiga refinansieringstransaktioner Första onsdagen i varje uppfyllandeperiod
för kassakravssystemet
b) Strukturella transaktioner
Strukturella transaktioner genom standardiserade anbud genomförs
inte enligt en på förhand bestämd kalender. Normalt genomförs och
avvecklas strukturella transaktioner emellertid endast under dagar
som är NCB-bankdagar (24) i alla medlemsstater.
c) Finjusterande transaktioner
Finjusterande transaktioner genomförs inte enligt en på förhand
bestämd kalender. ECB kan besluta att genomföra och avveckla
finjusterande transaktioner på vilken som helst av Eurosystemets
bankdagar. Endast nationella centralbanker i medlemsstater där
kontraktsdagen, avvecklingsdagen och återbetalningsdagen infaller
på NCB-bankdagar deltar i sådana transaktioner.
5.1.3Annonseringavanbudsvillkoren
Eurosystemets standardiserade anbud annonseras via nyhetsbyråer.
Därutöver kan de nationella centralbankerna tillkännage anbudet direkt
till motparter som saknar uppkoppling mot nyhetsbyråer. Det offentliga2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 24
(21) Vid anbud på valutamarknadssvappar till fast kurs fastställer ECB transaktionens
svappunkter och motparterna anger till vilket belopp i den valuta som hålls fast de ärvilliga att sälja (och återköpa) eller köpa (och sälja tillbaka) till ifrågavarande kurs.
(
22) Vid anbud på valutamarknadssvappar till rörlig kurs lämnar motparterna anbud på ett
belopp i den valuta som hålls fast och anger till vilken svappunktsnotering de är villiga
att genomföra transaktionen.
(23) Kalendern för Eurosystemets anbudsförfaranden finns på ECB:s webbplats (www.ec-
b.int). Information finns också på de nationella centralbankernas webbplatser (se bilaga5).
(
24) Med NCB-bankdag avses i detta dokument alla dagar då den nationella centralbanken i
en given medlemsstat håller öppet för Eurosystemets penningpolitiska operationer. Ivissa medlemsstater kan ett eller flera av den nationella centralbankens kontor hållastängt på NCB-bankdagar på grund av lokala eller regionala helgdagar. Den nationellacentralbanken skall då underrätta motparterna i förväg om hur de transaktioner som
gäller de stängda kontoren skall skötas.
▼B
meddelandet om anbudsvillkoren innehåller i regel minst följande
information:
— Anbudsbegärans referensnummer.
— Datum för anbudsbegäran.— Typ av transaktion (tillförsel eller indragning av likviditet och typ av
penningpolitiskt instrument).
— Transaktionens löptid.— Typ av förfarande (anbud till fast eller rörlig ränta).— Metod vid tilldelningar (”holländsk” eller ”amerikansk” auktion
enligt definitionerna i avsnitt 5.1.5 d).
— Avsedd transaktionsvolym (normalt endast vid långfristiga refinan-
sieringstransaktioner).
— Fast ränta/pris/svappunkt (vid anbud till fast ränta).— Lägsta/högsta accepterade ränta/pris/svappunkt (i förekommande
fall).
— Transaktionens startdatum och förfallodag (i förekommande fall)
eller instrumentets avvecklingsdag och förfallodag (vid emission av
skuldcertifikat).
— Berörda valutor och den valuta vars belopp hålls fast (vid
valutamarknadssvappar).
— Referensavistakurs för uträkning av anbud (vid valutamarknads-
svappar).
— Högsta anbudsgräns (i förekommande fall).— Lägsta enskilda tilldelningsbelopp (i förekommande fall).— Minsta tilldelningskvot (i förekommande fall).— Tidsschema för inlämnande av anbud.— Certifikatens nominella belopp (vid emission av skuldcertifikat).— ISIN-koden för emissionen (vid emission av skuldcertifikat).
För att öka öppenheten i sina finjusterande operationer lämnar
Eurosystemet normalt offentlig information om snabba anbud på
förhand. I undantagsfall kan ECB emellertid besluta att inte offentligt
tillkännage snabba anbud i förväg. Vid annonsering av snabba anbud
följs samma förfarande som vid standardiserade anbud. Vid snabba
anbud, oavsett om de tillkännages offentligt eller inte, kontaktar de
nationella centralbankerna de utvalda motparterna direkt.
5.1.4Motparternasförberedelserochavgivande avanbud
Motparternas anbud måste följa de anvisningar som de nationella
centralbankerna tillhandahåller för den berörda transaktionen. Anbuden
skall ges till den nationella centralbanken i den medlemsstat där institutet
är etablerat (med huvudkontor eller filial). Anbuden från ett institut kan
ges in endast av en enhet (antingen huvudkontoret eller en viss filial) i
varje medlemsstat.
Vid anbud till fast ränta skall motparterna i sina anbud ange till vilket
belopp de vill göra transaktioner med de nationella centralbankerna. (
25)
Vid anbud till rörlig ränta får motparterna lämna anbud på upp till tio
olika räntor/priser/svappunkter. I varje anbud skall de ange till vilket
belopp och till vilken ränta de är villiga att göra transaktioner med de
nationella centralbankerna. (26)(27) Ränteanbuden skall uttryckas som
multipler av 0,01 procentenheter. Vid anbud på valutamarknadssvappar
till rörlig kurs noteras svappunkterna enligt normal marknadspraxis och
anbuden måste uttryckas som multipler av 0,01 svappunkter.
För huvudsakliga refinansieringstransaktioner är det lägsta anbudsbe-
loppet 1 000 000 euro. Anbud som överstiger det lägsta anbudsbeloppet
skall uttryckas som multipler av 100 000 euro. Samma lägsta anbuds-
belopp och multipelbelopp gäller för finjusterande och strukturella
transaktioner. Det lägsta anbudsbeloppet tillämpas på varje ränta/pris/
svappunkt för sig.
För långfristiga refinansieringstransaktioner fastställer varje nationell
centralbank ett lägsta anbudsbelopp på 10 000 - 1 000 000 euro. Anbud
som överstiger det lägsta anbudsbeloppet skall uttryckas som multipler2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 25
(25) Vid anbud på valutamarknadssvappar till fast kurs skall motparten ange till vilket
belopp den är beredd att handla med Eurosystemet i den valuta som hålls fast.
(26) Vid emission av sina skuldcertifikat kan ECB bestämma att priset, och inte räntan, skall
noteras i anbuden. Priserna skall då noteras som en procentsats av det nominella värdet.
(27) Vid valutamarknadssvappar till rörlig kurs skall motparten ange till vilket belopp den är
beredd att handla med Eurosystemet i den valuta som hålls fast, samt motsvarande
svappunkt.
▼B
av 10 000 euro. Det lägsta anbudsbeloppet tillämpas på varje räntesats
för sig.
ECB har rätt att sätta en högsta anbudsgräns för att undvika
oproportionerligt stora anbud. Denna högsta anbudsgräns anges alltid i
det offentliga meddelandet om anbudsvillkoren.
Motparterna förväntas alltid vara i stånd att täcka de belopp som tilldelas
dem med en tillräcklig volym godtagbara underliggande värdepapper. (28)
De avtal eller föreskrifter som tillämpas av ifrågavarande nationella
centralbank medger straffavgifter i händelse av att en motpart inte kan
leverera tillräckligt med underliggande värdepapper eller kontanta medel
för avveckling av det belopp som den tilldelats i en anbudstransaktion.
Anbud kan återtas ända tills den utsatta tidsfristen har gått ut. Anbud som
lämnas efter den tidsfrist som uppgetts i den offentliga annonseringen
beaktas inte. De nationella centralbankerna avgör om anbuden lämnats in
på utsatt tid. De beaktar inte anbud från en motpart om summan av
anbuden överstiger den högsta anbudsgräns som fastställts av ECB. De
beaktar inte heller anbud som underskrider det lägsta anbudsbeloppet
eller som underskrider eller överskrider eventuella lägsta respektive
högsta accepterade ränta/pris/svappunkt. De nationella centralbankerna
kan också underkänna anbud som är ofullständiga eller som inte följer
den givna modellen. Förkastas ett anbud informerar ifrågavarande
nationella centralbank motparten om beslutet innan tilldelningarna
utförs.
5.1.5Förfarandevidtilldelningar
a) Anbud till fast ränta
Tilldelningar vid anbud till fast ränta sker så att motparternas anbud
först summeras. Om summan överstiger beloppet på den likviditet
som totalt skall fördelas tillgodoses de ingivna anbuden proportio-
nerligt enligt kvoten mellan beloppet att fördela och anbudens
totalsumma (se ruta 4). Tilldelningarna avrundas till närmaste euro.
ECB kan också besluta att tilldela varje budgivare ett minimibelopp/
minimikvot vid anbud till fast ränta.
2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 26
(28) Eller att avveckla i kontanta medel vid likviditetsdränerande transaktioner.
▼B
b) Anbud i euro till rörlig ränta
Vid tilldelningar i samband med likvidiserande anbud i euro till rörlig
ränta förtecknas anbuden i fallande ordningsföljd utifrån erbjudna
räntesatser. Anbuden med de högsta räntesatserna prioriteras och
anbud med successivt lägre räntesatser accepteras tills den totala
likviditeten fördelats. Skulle anbuden vid den lägsta accepterade
räntenivån (marginalräntan) sammanlagt överstiga det belopp som
återstår att fördela sker fördelningen av detta belopp proportionerligt
mellan dessa anbud enligt kvoten mellan det belopp som återstår att
fördela och det som totalt bjudits till marginalräntan (se ruta 5). Varje
tilldelning avrundas till närmaste euro.
2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 27
▼B
Vid fördelningen i samband med likviditetsdränerande anbud till
rörlig ränta (som kan användas vid emission av skuldcertifikat och
mottagande av inlåning med fast löptid) förtecknas anbuden i
stigande ordningsföljd utifrån erbjudna räntesatser (eller fallande
ordningsföljd utifrån erbjudna priser). Anbuden med de lägsta
räntorna (högsta priserna) prioriteras och anbud med successivt
högre räntesatser (lägre prisanbud) accepteras tills den totala
likviditeten har dragits in. Skulle anbuden vid den högsta accepterade
räntenivån (det lägsta priset) (marginalräntan/marginalpriset)
sammanlagt överstiga det belopp som återstår att fördela sker
fördelningen av detta belopp proportionerligt mellan dessa anbud
enligt kvoten mellandet belopp som återstår att fördela och det som
totalt bjudits till marginalräntan/marginalpriset (se ruta 5). För
emission av skuldcertifikat avrundas tilldelningarna till närmaste
multipel av skuldcertifikatens nominella belopp. För likviditetsdräne-
rande transaktioner avrundas tilldelningarna till närmaste euro.
ECB kan besluta att tilldela varje accepterad budgivare ett
minimibelopp vid anbud till rörlig ränta.
c) Anbud på valutamarknadssvappar till rörlig kurs
Vid tilldelningar i samband med likvidiserande anbud på valutamark-
nadssvappar till rörlig kurs förtecknas anbuden i stigande
ordningsföljd utifrån erbjudna svappunktsnoteringar. (29) Anbud med
de lägsta svapppunktsnoteringarna prioriteras och successivt högre
svappunktsnoteringar accepteras tills hela det fastställda valutabe-
loppet har fördelats. Skulle vid den högsta accepterade
svappunktsnoteringen (marginalsvappunktsnoteringen) anbuden
sammanlagt överstiga det belopp som återstår att fördela sker
fördelningen proportionerligt mellan dessa anbud enligt kvoten
mellan det belopp som återstår att fördela och vad som totalt
erbjudits vid marginalsvappunktsnoteringen (se ruta 6). Tilldel-
ningarna avrundas till närmaste euro.2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 28
(29) Svappunktsnoteringar förtecknas i stigande ordningsföljd med beaktande av noteringens
tecken, vilket beror på vilket tecken räntedifferensen mellan den utländska valutan och
euron har. Skulle räntan på den utländska valutan under svappens löptid överstiga
motsvarande ränta på euron är svappunktsnoteringen positiv (handlas till premium,vilket innebär att eurons terminskurs är starkare än avistakursen). Skulle däremot räntanpå den utländska valutan vara lägre än motsvarande euroränta är svappunktsnoteringennegativ (handlas till discount, vilket innebär att eurons terminskurs är svagare än
avistakursen).
▼B
2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 29
▼B
Vid tilldelningar i samband med likviditetsdränerande anbud på
valutamarknadssvappar till rörlig kurs förtecknas anbuden i fallande
ordningsföljd utifrån erbjudna svappunktsnoteringar. Anbuden med
de högsta svappunktsnoteringarna prioriteras och successivt lägre
svappunktsnoteringar accepteras tills hela det fastställda beloppet har
fördelats. Skulle vid den lägsta accepterade svappunktsnoteringen
(marginalsvappunktsnoteringen) anbuden sammanlagt överstiga det
belopp som återstår att fördela sker fördelningen proportionerligt
mellan dessa anbud enligt kvoten mellan det belopp som återstår att
fördela och det som totalt erbjudits vid marginalsvappunktsnoteringen
(se ruta 6). Tilldelningarna avrundas till närmaste euro.
d) Typ av förfarande
Vid anbud till rörlig ränta kan Eurosystemet tillämpa anbudsförfar-
anden med antingen en enhetlig ränta eller flera räntesatser (multipla
räntor). Vid ett anbudsförfarande med en enhetlig ränta (holländsk
auktion) är tilldelningsräntan/-priset/-svappunkten på alla accepterade
anbud lika med marginalräntan/-priset/-svappunkten (dvs. den ränta/
pris/svappunkt vid vilken det totala beloppet att fördela uttömdes).
Vid ett anbudsförfarande med multipel ränta (amerikansk auktion) är
tilldelningsräntan/-priset/-svappunkten densamma som den ränta/pris/
svappunkt som erbjudits i de enskilda anbuden.
5.1.6Tillkännagivande avtilldelningar
Resultatet av standardiserade anbud och snabba anbud tillkännages via
nyhetsbyråer. Dessutom kan de nationella centralbankerna tillkännage
resultatet direkt till motparter som saknar uppkoppling mot nyhetsbyråer.
Det offentliga meddelandet om resultatet av anbudstilldelningen
innehåller vanligen följande information:
— Anbudsbegärans referensnummer.
— Datum för anbudsbegäran.— Typ av transaktion.
— Transaktionens löptid.
— Det totala belopp som Eurosystemets motparter bjudit.— Antalanbudsgivare.— Berörda valutor (vid valutamarknadssvappar).
— Totalt tilldelat belopp.
— Tilldelningarnas procentuella andel (vid anbud till fast ränta).— Avistakurs (vid valutamarknadssvappar).
— Accepterad marginalränta/-pris/-svappunkt och tilldelningarnas
procentuella andel vid marginalräntan/-priset/-svappunkten (vid
anbud till rörlig ränta).
— Lägsta erbjudna ränta, högsta erbjudna ränta och vägd medelränta på
accepterade anbud (vid auktioner med flera räntesatser).
— Transaktionens startdatum och förfallodag (när tillämpligt) eller
instrumentets avvecklingsdag och förfallodag (vid emission av
skuldcertifikat).
— Lägsta enskilda tilldelningsbelopp (i förekommande fall).— Lägsta tilldelningskvot (i förekommande fall).
— Certifikatens nominella belopp (vid emission av skuldcertifikat).
— ISIN-koden för emissionen (vid emission av skuldcertifikat).
De nationella centralbankerna kommer att bekräfta de enskilda tilldel-
ningarna direkt till de motparter som fått tilldelningar.
5.2Förfarandevidbilateralatransaktioner
a) Allmänt
De nationella centralbankerna kan utföra transaktioner enligt
bilaterala förfaranden. (
30) Bilaterala förfaranden kan användas för
finjusterande öppna marknadsoperationer och strukturella direkta
köp/försäljningar av värdepapper. Bilaterala förfaranden definieras i
vid bemärkelse som förfaranden där Eurosystemet utför en trans-
aktion med en eller flera motparter utan något anbudsförfarande. Det
finns två typer av bilaterala förfaranden: transaktioner där motpar-
terna kontaktas direkt av Eurosystemet och transaktioner som görs via
börser och ombud.2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 30
(30) ECB kan, efter beslut i ECB-rådet, i undantagsfall själv utföra finjusterande bilaterala
transaktioner.
▼B
b) Direkt kontakt med motparter
Vid detta förfarande kontaktar de nationella centralbankerna direkt en
eller flera inhemska motparter, som utvalts enligt kriterierna i avsnitt
2.2. De nationella centralbankerna beslutar på basis av noggranna
anvisningar från ECB om de skall ingå kontrakt med motparterna.
Transaktionerna avvecklas via de nationella centralbankerna.
Om ECB:s råd beslutar att ECB själv (eller en eller flera nationella
centralbanker i egenskap av ECB:s operativa organ), i undantagsfall,
kan utföra bilaterala transaktioner skall förfarandena vid sådana
transaktioner anpassas för detta. ECB (eller den eller de nationella
centralbankerna i sin egenskap av ECB:s operativa organ) skall då
direkt kontakta en eller flera motparter inom euroområdet, vilka
utvalts enligt kriterierna i avsnitt 2.2. ECB (eller den eller de
nationella centralbankerna i sin egenskap av ECB:s operativa organ)
skall sedan fatta beslut om kontrakt med motparterna. Transaktio-
nerna skall trots detta avvecklas decentraliserat via de nationella
centralbankerna.
Bilaterala transaktioner genom direkta kontakter med motparter kan
förekomma vid reverserade transaktioner, direkta köp/försäljningar av
värdepapper, valutamarknadssvappar och inlåning med fast löptid.
c) Transaktioner som görs via börser och ombud
De nationella centralbankerna kan utföra direkta köp/försäljningar av
värdepapper via börser och ombud. För dessa transaktioner är kretsen
av motparter inte på förhand begränsad och förfarandena är anpassade
till marknadspraxisen för de aktuella skuldförbindelserna. ECB:s råd
kommer att besluta om ECB själv (elleren eller flera nationella
centralbanker i egenskap av ECB:s operativa organ) i undantagsfall
kan utföra finjusterande direkta köp/försäljningar via börser och
ombud.
d) Tillkännagivande av bilaterala transaktioner
Bilaterala transaktioner tillkännages i regel inte offentligt i förväg.
ECB kan dessutom besluta att inte alls tillkännage resultaten av
bilaterala transaktioner offentligt.
e) Transaktionsdagar
ECB kan besluta att utföra och avveckla finjusterande bilaterala
transaktioner under Eurosystemets bankdagar. Endast nationella
centralbanker i medlemsstater där kontraktsdagen, avvecklingsdagen
och återbetalningsdagen infaller på NCB-bankdagar deltar i sådana
transaktioner.
Bilaterala direkta köp/försäljningar av värdepapper för strukturella
ändamål utförs och avvecklas vanligen endast sådana dagar som är
NCB-bankdagar i samtliga medlemsstater.
5.3Avvecklingsförfaranden
5.3.1Allmänt
Vid användning av Eurosystemets stående faciliteter eller deltagande i
öppna marknadsoperationer avvecklas penningtransaktionerna via
motparternas konton hos de nationella centralbankerna (eller via deras
konton hos banker som deltar i Target-systemet). Penningtransaktionerna
avvecklas först efter (eller samtidigt som) den slutliga överföringen av de
underliggande värdepapperen. Det betyder att de underliggande värde-
papperen antingen måste ha satts in i förväg på ett pantkonto hos de
nationella centralbankerna eller att de avvecklas under dagen enligt
principen leverans mot betalning i centralbankerna i fråga. Överföringen
av värdepapperen sker via motparternas värdepappersavvecklingskonton
i värdepappersavvecklingssystem som uppfyller ECB:s minimikrav (31).
Motparter som varken har pantkonto hos en nationell centralbank eller
värdepappersavvecklingskonto i ett värdepappersavvecklingssystem som
uppfyller ECB:s minimikrav kan överföra de underliggande värdepap-
peren över ett korrespondentkreditinstituts
värdepappersavvecklingskonto eller pantkonto.
Närmare bestämmelser om avvecklingsförfarandena fastställs i de avtal
som tillämpas av de nationella centralbankerna (eller ECB) för de
enskilda penningpolitiska instrumenten. Avvecklingsförfarandena i de2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 31
(31) En beskrivning av standarderna för användning av godkända värdepappersavvecklings-
system i euroområdet och en uppdaterad förteckning över godkända förbindelser mellan
dessa system finns på ECB:s webbplats (www.ecb.int).
▼B
nationella centralbankerna kan i någon mån variera till följd av skillnader
i nationell lag och operativ praxis.
5.3.2Avveckling avöppnamarknadsoperationer
Öppna marknadsoperationer baserade på standardiserade anbud (huvud-
sakliga och långfristiga refinansieringstransaktioner och strukturella
transaktioner) avvecklas vanligen under den första dagen efter kontrakts-
dagen när alla berörda nationella RTGS- och
värdepappersavvecklingssystem är öppna. Principiellt ämnar Eurosys-
temet avveckla transaktionerna till följd av sina öppna
marknadsoperationer samtidigt i alla medlemsstater med de motparter
som har tillhandahållit tillräckliga säkerheter. På grund av operativa
restriktioner och de tekniska egenskaperna hos värdepappersavvecklings-
systemen kan tidsschemat under dagen för avvecklingen av öppna
marknadsoperationer variera inom euroområdet. Avvecklingstidpunkten
för huvudsakliga och långfristiga refinansieringstransaktioner samman-
faller vanligen med tidpunkten för återbetalning av en tidigare
transaktion med motsvarande löptid.
Eurosystemet har för avsikt att avveckla öppna marknadsoperationer
baserade på snabba anbud och bilaterala förfaranden på kontraktsdagen.
Eurosystemet kan emellertid av operativa skäl då och då tillämpa andra
avvecklingsdagar för dessa operationer, särskilt för direkta köp/
försäljningar av värdepapper (för både finjusterande och strukturella
ändamål) och valutamarknadssvappar (se tabell 3).
TABELL 3
NormalaavvecklingsdagarförEurosystemetsöppnamarknadsoperationer (1)
Penningpolitiskt instrumentAvvecklingsdag för transaktioner
baserade på standardiserade
anbudAvvecklingsdag för transaktioner
baserade på snabba anbud eller
bilaterala förfaranden
Reverserade transaktioner T+1 (2)T
Direkta köp/försäljningar av
värdepapper— Enligt marknadspraxisen
för de underliggande
värdepapperen
Emission av skuldcertifikat T+1 —
Valutamarknadssvappar — T, T+1 eller T+2
Inlåning med fast löptid — T
(1) T är kontraktsdagen. Avvecklingsdagen skall vara en av Eurosystemets bankdagar.
(2) Om den normala avvecklingsdagen för huvudsakliga eller långfristiga refinansieringstransaktioner inte
är en bankdag kan ECB besluta om en annan avvecklingsdag, inklusive avveckling under samma dag.
Avvecklingsdagarna för huvudsakliga och långfristiga refinansieringstransaktioner anges på förhand i
Eurosystemets kalender för anbudsförfaranden (se avsnitt 5.1.2).
5.3.3Förfarandenviddagensslut
Förfarandena vid dagens slut fastställs i den dokumentation som
behandlar de nationella RTGS-systemen och Target-systemet.
Stängningstiden för Target-systemet är i regelkl . 18.00 ECB-tid
(centraleuropeisk tid). Därefter accepteras inga betalningsuppdrag för
avveckling via de nationella RTGS-systemen, dock fortsätter behand-
lingen av betalningsuppdrag som accepterats före stängningstiden.
Motparternas anhållanden om att få utnyttja utlåningsfaciliteten eller
inlåningsfaciliteten måste lämnas in till den berörda nationella central-
banken senast 30 minuter efter Target-systemets faktiska
stängningstid. (32)(33)
Negativa saldon på motparters avvecklingskonton (i de nationella RTGS-
systemen) efter kontrollförfarandena vid dagens slut uppfattas auto-matiskt som en anhållan om att få utnyttja utlåningsfaciliteten (se avsnitt
4.1).2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 32
(32) Tidsfristen för en begäran om tillträde till Eurosystemets stående faciliteter förlängs
med ytterligare 30 minuter på Eurosystemets sista bankdag i en uppfyllandeperiod förkassakravet.
(
33) Se även fotnot 13 för de fall då nationella centralbankers nationella RTGS-system är
öppna när Targets interlinking-komponent är stängd.
▼B
KAPITEL 6
6.GODTAGBARAVÄRDEPAPPER
6.1Allmänt
Enligt artikel 18.1 i stadgan för ECBS får ECB och de nationella
centralbankerna handla på finansmarknaden, dvs. köpa och sälja
värdepapper direkt eller genom repoavtal. Alla Eurosystemets krediter
skall vara baserade på tillfredsställande säkerheter. Följaktligen baseras
alla Eurosystemets likvidiserande transaktioner på värdepapper som
motparterna tillhandahåller antingen genom att äganderätten till
värdepapperen överförs (vid direkta köp/försäljningar av värdepapper
eller repoavtal) eller genom att värdepapperen ställs som pant (vid lån
mot säkerhet). (34)
För att skydda Eurosystemet mot förluster i de penningpolitiska
transaktionerna, garantera likabehandling av motparterna och öka den
operativa effektiviteten måste de underliggande värdepapperen uppfylla
vissa kriterier om de skall vara godtagbara för Eurosystemets penning-
politiska transaktioner.
En harmonisering av urvalskriterierna inom hela euroområdet är tänkt att
medverka till att garantera likabehandling och operativ effektivitet.
Samtidigt måste existerande skillnader i fråga om finansiella strukturer i
medlemsstaterna beaktas. Främst av interna skäl inom Eurosystemet har
man därför delat upp de värdepapper som godtas för Eurosystemets
penningpolitiska transaktioner i två kategorier: grupp ett (tier one) och
grupp två (tier two):
— Grupp ett (tier one) består av skuldförbindelser som är avsedda för
handel och som uppfyller ECB:s harmoniserade urvalskriterier för
hela euroområdet.
— Grupp två (tier two) består av ytterligare värdepapper, avsedda för
handel eller ej avsedda för handel, som är särskilt viktiga för
nationella finansmarknader och banksystem och för vilka urvalskri-
terierna har fastställts av de nationella centralbankerna enligt vissa
minimikrav från ECB. De särskilda urvalskriterier som de nationella
centralbankerna tillämpar för grupp två skall godkännas av ECB.
Ingen skillnad görs mellan de två grupperna beträffande värdepapperens
kvalitet och deras godtagbarhet för olika typer av Eurosystemets
penningpolitiska transaktioner (med undantag av att värdepapperen i
grupp två normalt inte används av Eurosystemet vid direkta köp/
försäljningar). Värdepapper som godtas för Eurosystemets penning-
politiska transaktioner kan också användas som underliggande
värdepapper vid intradagskredit. (35)
Värdepapperen i grupp ett och två underställs de åtgärder för riskkontroll
som anges i avsnitt 6.4.
Eurosystemets motparter får använda godtagbara värdepapper
gränsöverskridande, dvs. de kan ta upp kredit från centralbanken i den
medlemsstat i vilket de är etablerade mot värdepapper som finns i en
annan medlemsstat (se avsnitt 6.6).
6.2Värdepapperigruppett
ECB sammanställer och upprätthåller en förteckning över värdepapperen
i grupp ett. Förteckningen är offentlig. (36)
Skuldcertifikat som har emitterats av ECB upptas i förteckningen över
värdepapper i grupp ett. Även skuldcertifikat emitterade av de nationella
centralbankerna innan euron infördes i deras respektive medlemsstater
inräknas i grupp ett.2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 33
(34) Likviditetsdränerande öppna marknadsoperationer som är gjorda genom direkta köp/
försäljningar eller genom reverserade transaktioner baseras också på underliggande
värdepapper. För underliggande värdepapper som används vid likviditetsdränerandereverserade transaktioner är godtagbarhetskriterierna desamma som de som tillämpas förunderliggande värdepapper vid likvidiserande öppna marknadsoperationer i form avreverserade transaktioner. Varken initiala säkerhetsmarginaler eller värderings avdrag
tillämpas vid likviditetsdränerande transaktioner.
(
35) ECB kan dessutom tillåta att de nationella centralbankerna godtar som underliggande
värdepapper vid intradagskredit vissa typer av värdepapper som inte är godtagbara vidEurosystemets penningpolitiska transaktioner (se fotnot 47).
(
36) Denna förteckning offentliggörs och uppdateras varje vecka på ECB:s webbplats
(www.ecb.int).
▼B
Följande urvalskriterier tillämpas på övriga värdepapper i grupp ett (se
även tabell 4):
— De måste vara skuldförbindelser (37).
— De måste uppfylla höga krav på kreditvärdighet. Vid bedömning om
skuldförbindelserna uppfyller kreditvärdighetskraven beaktar ECBbl.a. den rating som tillhandahålls av ratinginstitut och vissa
institutionella kriterier som skulle garantera innehavarna av värde-
papperen ett särskilt starkt skydd. (
38)
— De måste finnas inom euroområdet (så att en realisering följer
lagstiftningen i en medlemsstat inom euroområdet), de måste varaöverförbara i kontobaserad form och deponerade hos en nationell
centralbank eller en värdepapperscentral som uppfyller de minimi-
krav som fastställts av ECB. (
39)
— De måste vara denominerade i euro. (40)
— De måste vara emitterade (eller garanterade) av enheter som är
etablerade inom EES. (41)
— De måste minst vara registrerade eller noterade på en reglerad
marknad enligt definitionen för en sådan marknad i direktivet om
investeringstjänster (42) eller registrerade, noterade eller omsatta på
vissa icke reglerade marknader som specificerats av ECB. (43) Även
marknadslikviditeten kan beaktas av ECB när den avgör enskilda
skuldförbindelsers godtagbarhet.
De nationella centralbankerna skall inte godta som underliggande
värdepapper sådana skuldförbindelser som emitterats eller garanterats
av motparten eller någon annan enhet med vilken motparten har nära
förbindelser enligt definitionen i direktiv 2000/12/EG om rätten att starta
och driva verksamhet i kreditinstitut, även om värdepapperen ingår i
grupp ett. (44)(45)2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 34
(37) Skuldförbindelser som kan konverteras till aktier (eller har liknande egenskaper) och
skuldförbindelser som är efterställda andra skuldförbindelser som emittenten haremitterat inkluderas ej i grupp ett.
(
38) Skuldförbindelser som emitterats av kreditinstitut och som inte helt uppfyller kriterierna
enligt artikel 22.4 i direktivet om fondföretag (rådets direktiv 88/220/EEG (EGT L 100,
19.4.1998, s.31) med ändring av direktiv 85/611/EEG) godtas i grupp ett endast om
varje enskild emission har en rating (av ett ratinginstitut) som motsvarar Eurosystemetskrav på hög kreditvärdighet.
(
39) En beskrivning av standarderna för användning av godkända värdepappersavvecklings-
system i euroområdet och en uppdaterad förteckning över godkända förbindelser mellandessa system finns på ECB:s webbplats (www.ecb.int).
(
40) De måste vara denominerade i euro eller nationella denomineringar av euron.
(41) Kravet att den emitterande enheten måste vara etablerad inom EES gäller inte
internationella och överstatliga institut.
(42) Rådets direktiv 93/22/EEG av den 10 maj 1993 om investeringstjänster inom
värdepappersområdet (EGT L 141, 11.6.1993, s. 27).
(43) Skuldförbindelser som emitterats av kreditinstitut och som inte helt uppfyller kriterierna
enligt artikel 22.4 i direktivet om fondföretag (direktiv 88/220/EEG med ändring avdirektiv 85/611/EEG) godtas i grupp ett endast om de är registrerade eller noterade påen reglerad marknad enligt definitionen för en sådan marknad i direktivet ominvesteringstjänster (direktiv 93/22/EEG) och uppfyller kraven i direktivet om prospekt
(rådets direktiv 89/298/EEG (EGT L 124, 5.5.1989, s. 8)).
(
44) Artikel1.26 i Europaparl amentets och rådets direktiv 2000/12/EG av den 20 mars 2000
om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut, har följande lydelse:”Nära förbindelser: en situation där två eller flera fysiska eller juridiska personer ärförenade genom
a) ägarintresse, innebärande ett innehav, direkt eller genom kontroll av 20 % eller mer
av rösterna eller kapitalet i ett företag, eller
b) kontroll, innebärande förbindelse mellan ett moderföretag och ett dotterföretag i alla
de fall som omfattas av artikel 1.1 och 1.2 i direktiv 83/349/EEG, eller en liknandeförbindelse mellan någon fysisk eller juridisk person och ett företag. Varje
dotterföretag till ett dotterföretag skall också anses som dotterföretag till
moderföretaget vilket står över dessa företag. Som nära förbindelse skall ävenanses en situation där två eller flera fysiska eller juridiska personer kontrollerasgenom en varaktig förbindelse till en och samma person.”
(
45) Denna bestämmelse är inte tillämplig på: i) nära förbindelser mellan motparten och de
offentliga myndigheterna i EES-länderna, ii) handelsväxlar för vilka inte bara motparten
utan också minst en annan enhet svarar (som inte är ett kreditinstitut), iii)skuldförbindelser som till fullo uppfyller kriterierna i artikel 22.4 i direktivet omfondföretag (direktiv 88/220/EEG om ändring av direktiv 85/611/EEG), eller iv) fall därskuldförbindelser skyddas av särskilda juridiska skyddsmekanismer som är jämförbara
med iii).
▼B
Nationella centralbanker kan besluta att inte godkänna följande
värdepapper trots att de ingår i grupp ett:
— Skuldförbindelser som förfaller till återbetalning före förfallodagen
för den penningpolitiska transaktion för vilken de används som
underliggande värdepapper. (46)
— Skuldförbindelser med inkomstflöden (t.ex. en räntebetalning) före
förfallodagen för den penningpolitiska transaktion för vilken de
används som underliggande värdepapper.
Alla värdepapper i grupp ett kan användas gränsöverskridande, vilket
betyder att en motpart kan erhålla kredit från den nationella central-
banken i det land där motparten är etablerad mot grupp ett-instrument
som finns i en annan medlemsstat (se avsnitt 6.6).
Värdepapperen i grupp ett är godtagbara för alla penningpolitiska
transaktioner som är baserade på underliggande värdepapper, dvs.
reverserade transaktioner och utlåning mot säkerhet och direkta köp/
försäljningar av värdepapper och utlåningsfaciliteten.
6.3Värdepapperigrupptvå (47)
Utöver de skuldförbindelser som uppfyller urvalskriterierna för grupp ett
kan de nationella centralbankerna överväga att som godtagbara uppta
ytterligare värdepapper, grupp två-värdepapper, som är av särskild
betydelse för deras nationella finansmarknader och banksystem.
Urvalskriterier för värdepapper i grupp två fastställs av de nationella
centralbankerna enligt nedan nämnda minimikriterier. Särskilda nation-
ella urvalskriterier för värdepapper i grupp två skall godkännas av ECB.
De nationella centralbankerna sammanställer och upprätthåller nationella
förteckningar över värdepapperen i grupp två. Förteckningarna är
offentliga. (48)
Värdepapperen i grupp två måste uppfylla följande minimiurvalskriterier
(se även tabell 4):
— De måste vara antingen skuldförbindelser (avsedda för handel eller ej
avsedda för handel) eller aktier (som köps och säljs på en reglerad
marknad enligt definitionen för en sådan marknad i direktivet om
investeringstjänster (49)). Aktier som emitterats av kreditinstitut och
skuldförbindelser som getts ut av kreditinstitut som inte helt
uppfyller kriterierna enligt artikel 22.4 i direktivet om fond företag
är i regel inte godtagbara för grupp två. ECB kan emellertid ge
nationella centralbanker rätt att uppta sådana värdepapper i sina
grupp två-förteckningar med beaktande av vissa villkor och
restriktioner.2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 35
(46) Om de nationella centralbankerna skulle tillåta användandet av instrument med en
kortare löptid än de penningpolitiska transaktioner för vilka instrumenten utgörunderliggande säkerheter är motparterna tvungna att byta ut dessa värdepapper på eller
före förfallodagen.
(
47) Utöver grupp två-värdepapper som är godtagbara för Eurosystemets penningpolitiska
operationer kan ECB ge nationella centralbanker rätt att bevilja intradagskredit motskuldförbindelser som godtas av utanförstående EU-centralbanker för detta ändamål ochsom 1) finns i EES-länder utanför euroområdet, 2) är emitterade av enheter som är
etablerade i EES-länder utanför euroområdet, 3) är utfärdade i EES-valutor (eller andra
valutor med hög omsättning). En auktorisation av detta slag förutsätter att den operativaeffektiviteten bevaras och en behörig kontroll genomförs av de särskilda legala riskernatill följd av sådana skuldförbindelser. Inom euroområdet är gränsöverskridandeanvändning av dessa skuldförbindelser inte tillåten (dvs. motparterna kan använda
skuldförbindelserna endast för finansiering direkt från den nationella centralbanken med
auktorisation från ECB att bevilja intradagskredit mot sådana värdepapper).
(
48) Dessa förteckningar offentliggörs och uppdateras varje vecka på ECB:s webbplats
(www.ecb.int). För värdepapper ej avsedda för handel i grupp två och skuldförbindelsermed begränsad likviditet och vissa egenskaper får de nationella centralbankerna besluta
att inte offentliggöra uppgifter om enskilda emissioner, emittenter/gäldenärer eller
borgensmän i sina grupp två-förteckningar som publiceras, men ge annan informationför att säkerställa att motparter i hela euroområdet lätt kan fastställa om ett bestämtvärdepapper är godtagbart.
(
49) Rådets direktiv 93/22/EEG av den 10 maj 1993 om investeringstjänster inom
värdepappersområdet.
▼B
TABELL 4
VärdepappergodtagbaraförEurosystemetspenningpolitiskatransaktioner
Kriterier Grupp ett Grupp två
Typ av värdepapper — ECB:s skuldcertifikat
— Andra skuldförbin-
delser avsedda för
handel(1)— Skuldförbindelser
avsedda för handel
— Skuldförbindelser ej
avsedda för handel
— Aktier som tillhan-
dahålls på en reglerad
marknad
Avvecklingsförfaranden Värdepapperen måste
deponeras centralt i konto-
baseread from hos
nationella centralbanker
eller ett värdepappersav-
vecklingssystem som
uppfyller ECB:s minimis-
tandarderVärdepapperen måste vara
lättillgängliga för den
nationella centralbank som
upptagit dem i sin grupp
två-förteckning
Emittent — Eurosystemet
— Offentlig sektor— Privat sektor (
2)
— Internationella och
överstatliga institut— Offentlig sektor
— Privat sektor (3)
Kreditvärdighet Emittenten (borgen-
smannen) måste av ECB
bedömas vara finansiellt
sundEmittenten/låntagaren
(borgensmannen) måste
bedömas vara finansiellt
sund av den nationella cent-
ralbank som tagit upp
värdepapperet i sin grupp
två-förteckning
Emittentens (eller borgen-
smannens) hemvistEES (4) Euroområdet
Område där värde-papperen
finnsEuroområdet (5) Euroområdet (5)
Valuta Euro (6) Euro (6)
Närmare information:
Gränsöverskridande
användningJa Ja
(1) Skuldförbindelser som kan konverteras till aktier (eller har liknande egenskaper) och skuldförbin-
delser som är efterställda andra skuldförbindelser som emittenten har utgivit inkluderas ej i grupp
ett.
(2) Skuldförbindelser som emitterats av kreditinstitut och som inte helt uppfyller kriterierna enligt
artikel22.4 i direktivet om fondföretag (direktiv 88/220/EEG med ändring av direktiv 85/611/EEG)godtas i grupp ett endast på följande tre villkor: 1) Varje emission skall ha en rating (av ettratinginstitut) som motsvarar Eurosystemets kreditvärdighetskrav. 2) Skuldförbindelserna skall vara
registrerade eller noterade på en reglerad marknad enligt definitionen för en sådan marknad i
direktivet om investeringstjänster (direktiv 93/22/EEG). 3) Emission av skuldförbindelser skall skemed ett prospekt enligt kraven i direktivet om prospekt (direktiv 89/298/EEG).
(
3) Aktier som emitterats av kreditinstitut och skuldförbindelser som emitterats av kreditinstitut som
inte helt uppfyller kriterierna enligt artikel 22.4 i direktivet om fondföretag är i regel inte godtagbara
för grupp två. ECB kan emellertid ge nationella centralbanker rätt att uppta sådana värdepapper i
sina grupp två-förteckningar med beaktande av vissa villkor och restriktioner.
(4) Kravet att den emitterande enheten måste vara etablerad inom EES gäller inte internationella och
överstatliga institut.
(5) Så att en realisering följer lagstiftningen i en medlemsstat inom euroområdet.
(6) Denominerade i euro eller nationella denomineringar av euron.2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 36
▼B
— De måste vara skuldförbindelser eller aktier som emitterats (eller
garanterats) av sådana enheter som av den nationella centralbank som
har upptagit värdepapperen i sin grupp två-förteckning bedömts vara
finansiellt sunda.
— De måste vara lättillgängliga för den nationella centralbank som har
upptagit värdepapperen i sin grupp två-förteckning.
— De måste finnas inom euroområdet (så att en realisering följer
lagstiftningen i en medlemsstat inom euroområdet).
— De måste vara denominerade i euro. (50)
— De måste vara emitterade (eller garanterade) av enheter som är
etablerade inom euroområdet.
De nationella centralbankerna skall inte godta som underliggande
värdepapper skuldförbindelser eller aktier utgivna av motparten eller
någon annan enhet med vilken motparten har nära förbindelser enligt
definitionen i artikel1.26 i direktiv 2000/12/EG om rätten att starta och
driva verksamhet i kreditinstitut, även om värdepapperen ingår i grupp
två. (51)(52)
Nationella centralbanker kan besluta att inte godkänna följande
värdepapper trots att de ingår i grupp två:
— Skuldförbindelser som förfaller till återbetalning före förfallodagen
för de penningpolitiska transaktioner för vilka de används som
underliggande värdepapper. (53)
— Skuldförbindelser med inkomstflöden (t.ex. en räntebetalning) före
förfallodagen för den penningpolitiska transaktion för vilken de
används som underliggande värdepapper.
— Aktier med betalningar i vilken form som helst (inkl. inspecie ) eller
med vidhängande rättigheter som kan påverka aktiernas godtagbarhet
som underliggande värdepapper för perioden fram till förfallodagen
för den penningpolitiska transaktionen i fråga.
Grupp två-värdepapper som är godtagbara för Eurosystemets penning-
politiska transaktioner kan användas gränsöverskridande, vilket betyder
att en motpart kan erhålla medel från den nationella centralbanken i det
land där motparten är etablerad mot värdepapper som finns i en annan
medlemsstat (se avsnitt 6.6).
Grupp två-värdepapper är godtagbara för reverserad öppna marknads-
operationer och för utlåningsfaciliteten. Grupp två-värdepapper används
emellertid i regel inte vid Eurosystemets direkta köp/försäljningar av
värdepapper.
6.4Åtgärderförriskkontroll
Åtgärder för riskkontroll tillämpas på de underliggande värdepapperen i
Eurosystemets penningpolitiska transaktioner för att skydda Eurosys-
temet mot risken för finansiella förluster i händelse av att värdepapperen
måste avyttras till följd av en motparts betalningsförsummelse. De
åtgärder för riskkontroll som står till Eurosystemets förfogande beskrivs i
ruta 7.2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 37
(50) De måste vara denominerade i euro eller nationella denomineringar av euron.
(51) Se fotnot 44.
(52) Denna bestämmelse är inte tillämplig på: i) nära förbindelser mellan motparten och de
offentliga myndigheterna i EES-länderna, ii) handelsväxlar för vilka inte bara motpartenutan också minst en annan enhet svarar (som inte är ett kreditinstitut); iii)skuldförbindelser som till fullo uppfyller kriterierna i artikel 22.4 i direktivet omfondföretag (direktiv 88/220/EEG om ändring av direktiv 85/611/EEG), eller iv) fall där
skuldförbindelser skyddas av särskilda juridiska skyddsmekanismer som är jämförbara
med iii).
(
53) Om de nationella centralbankerna skulle tillåta användning av instrument med en
kortare löptid än de penningpolitiska transaktioner för vilka instrumenten utgörunderliggande säkerheter är motparterna tvungna att byta ut dessa värdepapper på eller
före förfallodagen.
▼B
6.4.1Initialsäkerhetsmarginal
Eurosystemet tillämpar initiala säkerhetsmarginaler som innebär pålägg
av en viss procent på den tillförda likviditeten för att erhålla tillräcklig
mängd säkerheter. Två slags säkerhetsmarginaler finns och de tar hänsyn
till Eurosystemets exponeringstid:
— En marginalpå 1 % för kredit under dagen och över natten.
— En marginal på 2 % för kredittransaktioner med längre löptid än en
bankdag.
Initiala säkerhetsmarginaler tillämpas inte på likviditetsdränerande
transaktioner.
6.4.2Åtgärderförriskkontrollavgruppett-värdepapper
Utöver initiala säkerhetsmarginaler för tillförd likviditet tillämpar
Eurosystemet särskilda riskkontrollåtgärder beroende på vilken typ av
värdepapper som motparten ställer som säkerhet. Lämpliga åtgärder för
riskkontroll av grupp ett-värdepapper fastställs av ECB med beaktande
av skillnaderna i fråga om rättssystemen i medlemsstaterna. Åtgärderna
för riskkontroll av grupp ett-värdepapperen är i stort sett harmoniserade
inom euroområdet. (54) I riskkontrollen av grupp ett-värdepapper ingår
följande centrala element:
— På enskilda skuldförbindelser tillämpas särskilda värderingsavdrag.
Vid användning av värderingsavdrag dras en viss procentsats av från2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 38
(54) På grund av olika förfaranden i medlemsstaterna i fråga om motparternas sätt att
leverera underliggande värdepapper till de nationella centralbankerna (i form av en poolav säkerheter som pantsatts hos den nationella centralbanken eller som repoavtalbaserade på enskilda värdepapper som specificeras för varje transaktion) kan vissaskillnader förekomma beträffande tidpunkten för värderingen och andra operativa
åtgärder i systemet.
▼B
marknadsvärdet på de underliggande värdepapperen. Dessa avdrag
varierar enligt den återstående löptiden och kupongräntan för
skuldförbindelserna.
— Värderingsavdrag tillämpas inte på likviditetsdränerande transak-
tioner.
— Beroende på såväl lagstiftning som nationella operativa system
tillåter de nationella centralbankerna en pool av underliggande
värdepapper och/eller kräver öronmärkning av de värdepapper som
använts i varje enskild transaktion. I ett poolningssystem till-
handahåller motparterna en pool av värdepapper för att täcka de
krediter som erhållits från centralbanken med avsikten att enskilda
värdepapper inte kopplas till enskilda kredittransaktioner. Vid
öronmärkning är varje kredittransaktion däremot kopplad till
särskilda identifierbara värdepapper.
— Värdepapperen värderas dagligen. Varje dag beräknar de nationella
centralbankerna värdet på kravet av underliggande värdepapper med
beaktande av ändringar i utestående kreditvolymer, värderings-
principerna i avsnitt 6.5 och nödvändiga initiala
säkerhetsmarginaler och värderingsavdrag.
— Om värdepapperen efter värderingen inte överensstämmer med de
krav som beräknats på värderingsdagen orsakar detta en begäran om
säkerhetsutjämning. För att minska behovet av säkerhetsutjämningar
kan centralbankerna införa tröskelvärden. Tröskelvärdet är då 1 % av
den tillförda likviditeten. Beroende på lagstiftningen kan de nation-
ella centralbankerna kräva att säkerhetsutjämningarna utförs antingen
genom tillförsel av extra värdepapper eller genom kontantbetal-ningar. Faller marknadsvärdet på de underliggande värdepapperen
under det lägre tröskelvärdet, blir motparterna tvungna att till-
handahålla ytterligare värdepapper (eller kontanter). Om
marknadsvärdet på de underliggande värdepapperen till följd av
omvärdering däremot överskrider det övre tröskelvärdet lämnar den
nationella centralbanken tillbaka de överskjutande värdepapperen
(eller kontanterna) till motparten (se ruta 9).2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 39
▼B
2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 40
▼B
— I ett poolningssystem kan motparterna dagligen byta ut under-
liggande värdepapper.
— Vid öronmärkning kan byte av underliggande värdepapper medges av
nationella centralbanker.
— ECB kan när som helst bestämma sig för att stryka enskilda
skuldförbindelser från förteckningen över godtagbara grupp ett-
värdepapper. (55)
6.4.3Åtgärderförriskkontrollavgrupptvå-värdepapper
Lämpliga åtgärder för riskkontroll av grupp två-värdepapper föreslås av
den nationella centralbank som har tagit upp värdepapperen i sin grupp
två-förteckning. Tillämpningen av nationella centralbankers åtgärder för
riskkontroll är underställd ECB:s godkännande. Eurosystemets mål är att
garantera likabehandling av grupp två-värdepapper i hela euroområdet
genom införande av lämpliga åtgärder för riskkontroll. De värderings-
avdrag som tillämpas på grupp två värdepapper i detta system återspeglar
de särskilda risker som är förknippade med värdepapperen och avdragen
är minst lika stringenta som för grupp ett-värdepapper. Grupp två-
värdepapper klassificeras i fyra olika avdragsgrupper, vilka avspeglar
deras olika egenskaper och likviditet (se ruta 10). Riskkontrollåtgärderna
baseras på ränterörligheten, räntenivån, en antagen likvidationstidsplan
och värdepapperets relevanta löptid.
2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 41
(55) Om en skuldförbindelse används i en av Eurosystemets kredittransaktioner vid den
tidpunkt då den stryks från förteckningen över grupp ett-värdepapper måste den
avlägsnas inom 20 bankdagar från det att den ströks från förteckningen.
▼B
1. Aktier
2. Skuldinstrument med begränsad likviditet avsedda för
handel
Flertalet grupp två-värdepapper faller inom denna kategori. Även om
det kan finnas vissa skillnader när det gäller graden av likviditet är
värdepapperen i regel likartade på så sätt att de har en liten
sekundärmarknad, att priserna kanske inte noteras dagligen och att
normalstora transaktioner kan ge upphov till priseffekter.
3. Skuldinstrument med begränsad likviditet och särskilda
egenskaper
Värdepapper som, även om de uppvisar vissa aspekter av
omsättningsbarhet, samtidigt kräver extra tid för att likvideras på
marknaden. Detta är fallet med värdepapper som i regel inte är
omsättningsbara men som har särskilda egenskaper som medför viss
omsättningsbarhet, bl.a. auktionsförfaranden (om det är nödvändigt
att likvidera värdepapperen) och dagliga prisnoteringar.
4. Skuldinstrument ej avsedda för handel
Dessa instrument är i praktiken ej omsättningsbara och har därför
liten eller ingen likviditet.
Vilka grupp två-värdepapper som skall ingå i någon av de
ovannämnda grupperna föreslås av de nationella centralbankerna
och måste godkännas av ECB.2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 42
▼B
För grupp två-värdepapper med inslag av räntejustering varvid
justeringen görs på ett tydligt och klart sätt i enlighet med
marknadsnormer och med ECB:s godkännande är den relevanta
löptiden lika med räntejusteringslöptiden, oavsett vilken likviditets-
grupp den ingår i.
De nationella centralbankerna tillämpar (i förekommande fall) samma
tröskelpunkt för en begäran om tilläggssäkerheter för grupp två-
värdepapper som för grupp ett-värdepapper. De nationella central-
bankerna får dessutom tillämpa begränsningar på sitt godkännande av
grupp två-tillgångar, de kan kräva tilläggsgarantier och får när som
helst besluta sig för att stryka enskilda värdepapper från sina grupp
två-förteckningar.
6.5Värderingsprinciperförunderliggandevärdepapper
Då värdet fastställs på de underliggande värdepapper som används i
reverserade transaktioner tillämpar Eurosystemet följande principer:
— För varje värdepapper som är avsett för handeloch som är godtagbart
för grupp ett eller grupp två fastställer Eurosystemet en enda
referensmarknadsplats som tjänar som priskälla. Det betyder också
att för värdepapper som registreras, noteras eller omsätts på flera än
en marknadsplats används endast en av dessa som priskälla för det
berörda värdepapperet.
— För varje referensmarknadsplats definierar Eurosystemet det mest
representativa priset, som används för beräkning av marknadsvärden.
Om flera än ett pris noteras används det lägsta priset (vanligen
köpkursen).
— Värdet på värdepapper avsedda för handelberäknas utifrån det mest
representativa priset under bankdagen före värderingsdagen.
— I avsaknad av ett representativt pris på ett visst värdepapper under
bankdagen före värderingsdagen används det senaste kontraktspriset.
Om inget kontraktspris är känt fastslår den nationella centralbanken
ett pris med beaktande av det senaste identifierade priset på
värdepapperet på referensmarknadsplatsen.
— Marknadsvärdet på en skuldförbindelse beräknas inklusive upplupen
ränta.
— Beroende på skillnader i nationella rättssystem och operativ praxis
kan hanteringen av inkomstflödena på värdepapper under trans-
aktionens löptid (t.ex. betalningen av kupongränta) variera mellan de
nationella centralbankerna. Överförs betalningen till motparten
försäkrar sig centralbankerna om att transaktionen till fullo täcks
av tillräckliga underliggande värdepapper innan överföringen sker.
De nationella centralbankerna skall se till att den ekonomiska verkan
blir densamma som om betalningen överfördes på betalnings-
dagen. (56)
— För värdepapper ej avsedda för handelsom kl assificeras som grupp
två-värdepapper fastställer den nationella centralbank som har tagit
upp värdepapperet särskilda värderingsprinciper.
6.6Gränsöverskridandeanvändningavgodtagbaravärdepapper
Eurosystemets motparter kan använda godtagbara värdepapper
gränsöverskridande, dvs. de kan få kredit från den nationella central-
banken i den medlemsstat där de är etablerade mot värdepapper som
finns i en annan medlemsstat. Underliggande värdepapper kan användas
gränsöverskridande vid avveckling av alla typer av transaktioner där
Eurosystemet tillhandahåller likviditet mot godtagbara värdepapper. En
mekanism har utvecklats av de nationella centralbankerna (och av ECB)
som skall garantera att alla godtagbara värdepapper kan användas
gränsöverskridande. Denna modell benämns korrespondentcentralbanks-
modellen (CCBM - correspondent central banking model), där de
nationella centralbankerna fungerar som depåhållare (korrespondenter)
för varandra (och för ECB) av värdepapper som accepterats i deras
nationella förvarings- eller avvecklingssystem. Modellen kan användas
för alla godtagbara värdepapper. Särskilda procedurer kan användas för
värdepapper ej avsedda för handel eller grupp två-värdepapper som har
en begränsad likviditet och särskilda egenskaper som inte kan överföras2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 43
(56) Nationella centralbanker kan besluta att som underliggande värdepapper vid reverserade
transaktioner inte godta skuldförbindelser med inkomstflöden (t.ex. en kupongbetalning)
eller aktier med betalningar i vilken form som helst (eller med vidhängande rättighetersom kan påverka aktiernas godtagbarhet som underliggande värdepapper) för periodenfram till förfallodagen för den penningpolitiska transaktionen i fråga (se avsnitt 6.2 och6.3).
▼B
via ett värdepappersavvecklingssystem. (57) CCBM kan användas för att
ställa säkerheter för alla typer av kredittransaktioner som genomförs av
Eurosystemet. (58) Vid sidan om CCBM kan godtagbara förbindelser
mellan värdepappersavvecklingssystemen användas för gränsöverskri-
dande överföring av värdepapper. (59)
6.6.1Korrespondentcentralbanksmodellen
Korrespondentcentralbanksmodellen (CCBM) illustreras i diagram 3
nedan.
DIAGRAM3
Korrespondentcentralbanksmodellen
Alla nationella centralbanker upprätthåller värdepapperskonton hos
varandra med tanke på gränsöverskridande användning av godtagbara
värdepapper. Det exakta förfarandet inom CCBM beror på om de
godtagbara värdepapperen är öronmärkta för varje enskild transaktion
eller om de hålls i en pool av underliggande värdepapper: (60)
— I ett system med öronmärkning instruerar motparten (vid behov via
sin egen depåhållare), så snart som dess begäran om kredit har
godtagits av den nationella centralbanken i den medlemsstat där
motparten är etablerad, värdepappersavvecklingssystemet i det land
där dess värdepapper förvaras att överföra värdepapperen till
centralbanken i det landet för hemlandets centralbanks räkning.
Omedelbart då hemlandets centralbank har informerats av korre-
spondentcentralbanken om att säkerheterna har mottagits överför den
medlen till motparten. Centralbankerna överför inte medlen förrän de
är säkra på att motparternas värdepapper har mottagits av
korrespondentcentralbanken. Om det finns behov att uppfylla vissa
tidsgränser vid avvecklingen kan motparten eventuellt deponera
värdepapper i förväg hos korrespondentcentralbanken för hemlandets
centralbanks räkning med hjälp av CCBM-förfaranden.
— I ett poolningssystem kan motparten när som helst överföra
värdepapper till korrespondentcentralbanken för hemlandscentral-
bankens räkning. Då centralbanken i hemlandet har informerats av2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 44
(57) Närmare information finns i ”CCBM brochure” på ECB:s webbplats (www.ecb.int).
(58) ECB kan ge nationella centralbanker rätt att bevilja kredit över dagen mot vissa typer av
”utländska” skuldförbindelser (se fotnot 47). Inom euroområdet får sådana skuldför-bindelser däremot inte användas gränsöverskridande.
(
59) Godtagbara värdepapper kan användas genom en centralbanks konto i ett värdepappers-
avvecklingssystem i ett annat land än det där den berörda centralbanken är belägen om
Eurosystemet har godkänt utnyttjandet av ett sådant konto. Fr.o.m. augusti 2000 har
Central Bank of Ireland fått tillstånd att öppna ett sådant konto hos Euroclear. Dettakonto kan utnyttjas för alla godtagbara värdepapper som placerats hos Euroclear, dvs.inbegripet godtagbara värdepapper som överförts till Euroclear via godtagbaraförbindelser.
(
60) Se avsnitt 6.4.1 och ”CCBM brochure” för närmare förklaringar.
▼B
korrespondentcentralbanken om att värdepapperen har mottagits
registrerar den värdepapperen på motpartens poolningskonto.
Motparterna har tillträde till CCBM från kl. 9.00 ECB-tid (centraleuro-
peisk tid) alla Eurosystemets bankdagar. En motpart som vill utnyttjaCCBM måste anmäla detta till den nationella centralbank från vilken den
önskar ta emot kredit - dvs. hemlandets centralbank - före kl. 16.00 ECB-
tid (centraleuropeisk tid). Motparten måste vidare se till att säkerheten i
fråga överförs till kontot i korrespondentcentralbanken senast kl. 16.45
ECB-tid (centraleuropeisk tid). Uppdrag eller överföringar som inte
uppfyller dessa tidsfrister kommer att behandlas först påföljande
bankdag. När motparterna räknar med att behöva anlita CCBM sent
under dagen bör de om möjligt leverera värdepapperen i förväg (dvs.
deponera dem i förväg). I undantagsfall eller för penningpolitiska syften
kan ECB besluta att förlänga öppettiden för CCBM till Targets
stängningstid.
6.6.2Gränsöverskridandeförbindelser
Vid sidan om CCBM kan godtagbara förbindelser mellan värdepappers-
avvecklingssystemen i EU utnyttjas för gränsöverskridande överföringar
av värdepapper.
DIAGRAM4
Förbindelsermellanvärdepappersavvecklingssystem
En förbindelse mellan två värdepappersavvecklingssystem gör det
möjligt för en deltagare i ett värdepappersavvecklingssystem att inneha
värdepapper som utfärdats i ett annat värdepappersavvecklingssystem,
utan att vara en deltagare i detta andra värdepappersavvecklingsssytem.
Innan dessa förbindelser kan användas för att överföra säkerheter för
Eurosystemets kredittransaktioner måste de utvärderas och godkännas
mot standarderna för användning av värdepappersavvecklingssystem i
EU. (61)(62)
Ur Eurosystemets perspektiv fyller CCBM och de gränsöverskridande
förbindelserna mellan värdepappersavvecklingssystemen i EU samma
funktion, nämligen att låta motparter använda säkerheter på ett
gränsöverskridande sätt. Båda gör det alltså möjligt för motparter att
använda säkerheter för att erhålla kredit från centralbanken i hemlandet,
även om denna säkerhet har utfärdats i ett annat lands värdepappersav-
vecklingssystem. CCBM och de gränsöverskridande förbindelserna fyller
denna funktion på olika sätt. I CCBM handlar det om ett gränsöverskri-
dande förhållande mellan de nationella centralbankerna, som fungerar
som depåhållare för varandra. När det gäller förbindelserna handlar det2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 45
(61) Den uppdaterade förteckningen över godtagbara förbindelser finns på ECB:s webbplats
(www.ecb.int).
(62) Se ”Standards for the use of EU securities settlement systems in ESCB credit
operations”, januari 1998.
▼B
om ett gränsöverskridande förhållande mellan värdepappersavvecklings-
systemen, som kan öppna omnibuskonton hos varandra. Tillgångar som
deponeras hos en korrespondentcentralbank kan bara användas för att
ställa säkerhet för Eurosystemets kredittransaktioner. Tillgångar som
innehas genom en förbindelse kan användas för Eurosystemets
kredittransaktioner och för varje annat ändamålsom väl js av motparten.
När de gränsöverskridande förbindelserna används håller motparterna
tillgångarna på sina egna konton hos värdepappersavvecklingssystemet i
sitt hemland och behöver därför inte någon depåhållare.
KAPITEL 7
7.KASSAKRAV (63)
7.1Allmänt
ECB kräver att kreditinstitut skall hålla kassakravsmedel på konton i
nationella centralbanker inom ramen för Eurosystemets kassakravs-
system. Den rättsliga ramen för Eurosystemets kassakravssystem är
fastställd i artikel 19 i stadgan för ECBS, rådets förordning (EG) om
Europeiska centralbankens tilllämpning av minimireserver och ECB:skassakravsförordning. ECB:s kassakravsförordning säkerställer att vill-
koren för Eurosystemets kassakravssystem är enhetliga inom hela
euroområdet.
Hur mycket medelvarje institut måste ha innestående bestäms utifrån
kassakravsbasen. Eurosystemets kassakravssystem tillåter att motpar-
terna tillämpar ett utjämningssystem som innebär att det är tillräckligt
om parterna uppfyller kassakravet som genomsnittligt saldo på
kassakravskontot vid kalenderdagens slut under den månadslånga
uppfyllandeperioden. På institutens kassakravsmedel betalas ränta enligt
räntesatsen för Eurosystemets huvudsakliga refinansieringstransaktioner.
Eurosystemets kassakravssystem används primärt för att uppnå följande
penningpolitiska syften:
—Stabilisering avpenningmarknadsräntorna
Utjämningssystemet i Eurosystemets kassakravssystem skall tjäna till
att stabilisera penningmarknadsräntorna genom att ge instituten ett
incitament att jämna ut effekterna av tillfälliga rörelser i likviditeten
på marknaden.
—Skapandeellerförstärkandeavettstrukturelltlikviditetsunderskott
Eurosystemets kassakravssystem bidrar till att skapa eller förstärka
ett strukturellt likviditetsunderskott. Detta kan hjälpa Eurosystemet
att bli effektivare i sin uppgift att tillföra likviditet på marknaden.
I sin tillämpning av kassakravet skall ECB handla i överensstämmelse
med de mål för Eurosystemet som fastställs i artikel 105.1 i fördraget och
artikel2 i stadgan för ECBS, bl .a. principen om att undvika betydande,
icke önskvärda effekter i fråga om undanträngning eller disinterme-
diering.
7.2Institutsomomfattasavkassakravssystemet
Med stöd av artikel19.1 i stadgan för ECBS kräver ECB att
kreditinstituten i medlemsstaterna håller kassakravsmedel. Detta innebär
att filialer inom euroområdet till institut som har sitt säte utanför
euroområdet också är underkastade Eurosystemets kassakrav. Däremot
tillämpas Eurosystemets kassakrav inte på filialer utanför euroområdet
till kreditinstitut som är etablerade inom området.
ECB kan undanta institut som är föremål för avveckling eller
rekonstruktion från deras skyldigheter under Eurosystemets kassakravs-
system. Enligt rådets förordning (EG) om Europeiska centralbankens
tillämpning av minimireserver och ECB:s kassakravsförordning kan
ECB dessutom på icke-diskriminerande grunder undanta institut från
deras skyldigheter enligt Eurosystemets kassakravssystem om syftena
med systemet inte uppfylls genom att kassakrav åläggs just dessa institut.
Beslutet om sådana undantag baseras på något (eller flera) av följande
kriterier:
— Institutet driver verksamhet för ett speciellt ändamål.2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 46
(63) Den relevanta rättsliga ramen för ECB:s tillämpning av kassakrav utgörs av förordning
(EG) nr 2531/98 och ECB:s förordning (EG) nr 2818/98 angående tillämpningen avminimireserver (kassakrav) (ECB/1998/15). Innehållet i detta kapitel tas med enbart för
kännedom.
▼B
— Institutet driver inte aktiv bankrörelse i konkurrens med andra
kreditinstitut.
— Institutets inlåning är i sin helhet öronmärkt för regionalt och/eller
internationellt utvecklingsbistånd.
ECB för en förteckning över institut som är underkastade Eurosystemets
kassakravssystem. ECB offentliggör också en förteckning över institut
som befriats från sina skyldigheter enligt Eurosystemets kassakravs-
system av andra skälän att de är föremålför rekonstruktion. (64)
Motparterna kan mot förteckningen kontrollera om skulderna avser
institut som själva är kassakravspliktiga. Förteckningar som är tillgäng-
liga för allmänheten på Eurosystemets sista bankdag varje
kalendermånad kan användas som underlag för beräkning av kassakravs-
basen för påföljande uppfyllandeperiod.
7.3Fastställandeavkassakrav
a) Kassakravsbasen och kassakravsprocenten
Kassakravsbasen för ett institut fastställs i förhållande till poster i
institutets balansräkning. Balansräkningsdata inrapporteras till de
nationella centralbankerna inom den allmänna ramen för ECB:s
finansmarknadsstatistik (se avsnitt 7.5). (65) För institut som har full
rapporteringsskyldighet används ställningen vid slutet av en given
kalendermånad som underlag för beräkning av kassakravsbasen för
den uppfyllandeperiod som börjar kalendermånaden därpå.
Systemet för inrapportering av data för ECB:s finansmarknadsstati-
stik medger att ECB undantar små institut från en delav
rapporteringsskyldigheten. Institut som bestämmelsen tillämpas på
behöver rapportera endast begränsade balansräkningsdata kvartalsvis
(enligt ställningen vid slutet av kvartalet), och rapporteringstiden för
dem är längre än vad som gäller för större institut. För de undantagna
instituten beräknas kassakravsbasen utgående från inrapporterade
balansräkningsdata för ett givet kvartal och fastställs med en månads
eftersläpning för de tre följande månadslånga uppfyllandeperioderna.
Enligt rådets förordning (EG) om Europeiska centralbankens tillämp-
ning av minimireserver har ECB rätt att i kassakravsbasen räkna in
skulder som uppstår till följd av inlåning och skulder som härrör från
poster utanför balansräkningen. I Eurosystemets kassakravssystem
räknas endast skuldkategorierna ”inlåning”, ”emitterade skuldförbin-
delser” och ”penningmarknadsinstrument” in i kassakravsbasen (se
ruta 11).
Skulder till andra institut som omfattas av Eurosystemets kassakravs-
system samt skulder till ECB och nationella centralbanker räknas inte
in i kassakravsbasen. I fråga om skuldkategorierna ”emitterade
skuldförbindelser” och ”penningmarknadsinstrument” måste emit-
tenten kunna bevisa den volym som innehas av andra institut som
också är underkastade Eurosystemets kassakravssystem för att ha rätt
att avräkna sådana skulder från kassakravsbasen. I de fall bevis inte
kan uppvisas har emittenterna möjlighet att göra schablonavdrag med
en fast procentsats (66) från respektive balansposter.
Kassakravsprocenten fastställs av ECB högst till den maximigräns
som anges i rådets förordning (EG) om Europeiska centralbankens
tillämpning av minimireserver. ECB använder sig av en procentsats
som överstiger noll på merparten av de poster som inräknas i
kassakravsbasen. Kassakravsprocenten är fastställd i ECB:s kassak-
ravsförordning. Procentsatsen noll tillämpas på följande
skuldkategorier: ”inlåning med överenskommen löptid över 2 år”,
”inlåning med uppsägningstid över 2 år”, ”repor” och ”skuldförbin-
delser med överenskommen löptid över 2 år” (se ruta 11). ECB har
rätt att när som helst ändra procentsatserna. Ändringar i procentsat-
serna aviseras av ECB före den första uppfyllandeperiod som
ändringen gäller.2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 47
(64) Förteckningarna är tillgängliga för allmänheten på ECB:s webbplats: (www.ecb.int).
(65) Systemet för inrapportering av ECB:s finansmarknadsstatistik beskrivs i bilaga 4.
(66) Se förordning (EG) nr 2818/98 (ECB/1998/15) angående tillämpningen av minimire-
server (kassakrav). Ytterligare information om schablonavdragets storlek finns på ECB:swebbplats: (www.ecb.int). Information finns också på de nationella centralbankernas
webbplatser (se bilaga 5).
▼B
b) Beräkning av kassakravet
Kassakravet för varje enskilt institut beräknas på summan av de
kassakravsgrundande skulderna enligt de kassakravsprocenter som
gäller för de respektive skuldkategorierna.
Varje institut gör ett enhetligt generellt avdrag från sitt kassakrav i
varje medlemsstat där det är etablerat. Avdragsbeloppet fastställs i
ECB:s kassakravsförordning. De beviljade avdragen påverkar inte de
rättsliga skyldigheterna för institut som omfattas av Eurosystemets
kassakravssystem. (67)
Kassakravet för varje uppfyllandeperiod avrundas till närmaste euro.
7.4Uppfyllandeavkassakrav
a) Uppfyllandeperiod
Uppfyllandeperioden är en månad, och den börjar den 24 kalender-
dagen i månaden och slutar den 23 kalenderdagen påföljande månad.2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 48
(67) Institut som får inrapportera konsoliderade data enligt systemet för inrapportering av
ECB:s finansmarknadsstatistik (se bilaga 4) beviljas endast ett generellt avdrag förgruppen som helhet, såvida de inte lämnar in så detaljerade data om kassakravsbas ochkassakravsmedelatt Eurosystemet kan verifiera uppgifterna med avseende på riktighet
och kvalitet och fastställa kassakravet för varje enskilt institut i gruppen.
▼B
b) Kassakravsmedel
Varje institut skall hålla sina kassakravsmedel på ett eller flera konton
hos den nationella centralbanken i den medlemsstat där institutet är
etablerat. För institut med flera etableringar i en medlemsstat ansvarar
huvudkontoret för att det sammanlagda kassakravet för institutets alla
inhemska driftställen uppfylls. (68) Institut som har driftställen i fler än
en medlemsstat skall hålla kassakravsmedel i den nationella central-
banken i varje medlemsstat där det har driftställen i proportion till sin
kassakravsbas i respektive medlemsstat.
De avvecklingskonton som instituten har i de nationella central-
bankerna kan användas som kassakravskonton. Kassakravsmedelsom
finns på avvecklingskonton får användas för avveckling under dagen.
Som ett instituts dagliga behållning av kassakravsmedel räknas saldot
på institutets kassakravskonto vid dagens slut.
Ett institut kan hos den nationella centralbanken i den medlemsstat
där institutet räknas som inhemskt ansöka om tillstånd att
administrera sina kassakravsmedelvia ombud. Att anl ita ombud är
i regel tillåtet endast för de institut som är organiserade så att en del
av förvaltningen (t.ex. finansförvaltningen) också annars sköts av
ombudet (t.ex. nätverk av sparbanker och kooperativa banker kan
centralisera sina kassakravsmedel). ECB:s kassakravsförordning
innehåller bestämmelser om kassakravsmedel som administreras via
ombud.
c) Förräntning av kassakravsmedel
På innestående kassakravsmedel betalas ränta enligt ECB:s genom-
snittliga räntesats (vägd med antalet kalenderdagar) för de
huvudsakliga refinansieringstransaktionerna under uppfyllandepe-
rioden enligt formeln i ruta 12. Ingen ränta betalas på den del som
överstiger kassakravet. Ränta betalas ut den andra NCB-bankdagen
efter utgången av den uppfyllandeperiod räntan avser.
7.5Rapporteringochkontrollavkassakravsbasen
De poster som skall ingå i kassakravsbasen beräknas av de kassakravsp-
liktiga instituten själva och rapporteras till de nationella centralbankerna
inom ramen för ECB:s finansmarknadsstatistik (se bilaga 4). I artikel 5 i
förordning (EG) nr 2818/98 (ECB/1998/15) fastställs förfaranden för
bekräftelse och i undantagsfall revidering av kassakravsbasen och
institutets kassakrav.
Institut som har rätt att fungera som ombud för andra instituts indirekta
kassakravsmedel omfattas av särskilda rapporteringskrav, som fastställs i2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 49
(68) Institut som inte har huvudkontor i den medlemsstat de är etablerade i skall utse en
större filial som ansvarig för att det sammanlagda kassakravet för institutets alla
etableringar i medlemsstaten i fråga blir uppfyllt.
▼B
ECB:s kassakravsförordning. Att kassakravsmedelförval tas via ombud
ändrar inte på statistikrapporteringskyldigheten för de institut som har
sådana indirekta kassakravsmedel.
Inom ramen för rådets förordning (EG) om Europeiska centralbankens
tillämpning av minimireserver har ECB och de nationella central-
bankerna rätt att verifiera insamlade uppgifter med avseende på riktighet
och kvalitet.
7.6Åsidosättandeavkassakravet
Kassakravet är inte uppfyllt då ett instituts genomsnittliga saldo på
kassakravskontot/kassakravskontona vid kalenderdagens slut för uppfyl-
landeperioden är lägre än det kassakrav som gäller för perioden i fråga.
När ett institut åsidosätter kassakravet helt eller delvis har ECB med stöd
av rådets förordning (EG) om Europeiska centralbankens tillämpning av
minimireserver rätt att förelägga sanktioner enligt följande:
— en avgift av högst 5 procentenheter över den ränta som gäller för
utlåningsfaciliteten, beräknad på det belopp varmed kassakravet
understigs, eller
— en avgift enligt en procentsats som är högst den dubbla räntan på
utlåningsfaciliteten, beräknad på det belopp varmed kassakravet
understigs, eller
— ett krav att institutet skall göra räntelösa insättningar i ECB eller de
nationella centralbankerna till ett belopp av högst tre gånger det
belopp varmed kassakravet understigs. Löptiden för insättningarna
får inte vara längre än den period under vilken institutet försummat
att uppfylla kassakravet.
Uppfyller ett institut inte sina andra skyldigheter enligt ECB:s förord-
ningar och beslut om Eurosystemets kassakravssystem (t.ex. om data inte
inrapporteras i tid eller om inrapporterade data är ofullständiga) har ECB
rätt att förelägga sanktioner med stöd av förordning (EG) nr 2532/98 om
Europeiska centralbankens befogenhet att förelägga sanktioner och
förordning (EG) nr 2517/1999 om Europeiska centralbankens befogenhet
att förelägga sanktioner (ECB/1999/4). ECB:s direktion får ange och
offentliggöra de kriterier enligt vilka den kommer att tillämpa de
sanktioner som föreskrivs i artikel7.1 i förordning (EG) nr 2531/98 om
Europeiska centralbankens tillämpning av minimireserver. (69)
Vid åsidosättandet av skyldigheten att hålla kassakravsmedel kan
Eurosystemet dessutom avstänga motparter från deltagande i öppna
marknadsoperationer.2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 50
(69) Sådana kriterier offentliggjordes i ett meddelande i Europeiska gemenskapernas
officiellatidning av den 11 februari 2000: ”Meddelande från Europeiska centralbanken
avseende föreläggandet av sanktioner vid åsidosättande av skyldigheten att hålla
kassakravsmedel(minimireserver)”.
▼B
BILAGOR
Bilaga 1
Exempelpåpenningpolitiskatransaktionerochförfaranden
Listaöverexempel
1. Likvidiserande reverserad transaktion genom fastränteanbud
2. Likvidiserande reverserad transaktion genom anbud till rörlig ränta
3. Emission av ECB:s skuldcertifikat genom anbud till rörlig ränta
4. Likviditetsdränerande valutamarknadssvapp genom anbud till rörlig kurs5. Likvidiserande valutamarknadssvapp genom anbud till rörlig kurs6. Riskkontrollåtgärder
2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 51
▼B
2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 52
▼B
2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 53
▼B
2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 54
▼B
2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 55
▼B
2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 56
▼B
2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 57
▼B
2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 58
▼B
2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 59
▼B
2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 60
▼B
2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 61
▼B
Bilaga 2
Ordlista
Aktiekursrisk (equity price risk): risken för förlust på grund av rörelser i
aktiekurserna. Eurosystemet är exponerad för aktiekursrisk i sina penningpolitiska
transaktioner om aktier godkänns som underliggande grupp två-värdepapper.
Amerikanskauktion : se auktion med multipel ränta.
Anbud till rörlig ränta (variable rate tender): ett anbudsförfarande varvid
motparterna lämnar bud både på det belopp och till den ränta som de önskar göra
en transaktion med centralbanken.
Anbudsförfarande (tender procedure): ett förfarande där centralbanken tillför eller
drar in likviditet från marknaden baserat på konkurrerande anbud från
motparterna. De bästa anbuden tillgodoses i ordningsföljd tills det fastställda
beloppet har tillförts eller dragits in.
Anskaffningsdag (purchase date): den dag då säljaren de facto säljer ett
värdepapper till köparen.
Anskaffningspris (purchase price): det pris till vilket ett värdepapper sålts eller
skall säljas till köparen av säljaren.
Auktion med enhetlig ränta (single rate auction): en auktion till vilken räntan
(eller priset/svappunkten) på alla accepterade bud (tilldelningar) är lika med
marginalräntan.
Auktion med multipel ränta - amerikansk auktion (multiple rate auction -
American auction): en auktion där räntan (eller priset/svappunkten) på tilldelade
poster är lika med räntan som bjudits vid varje enskilt anbud.
Avdrag (haircut): se värderingsavdrag.
Avvecklingsdag (settlement date): den dag då en transaktion avvecklas. Avveck-
lingen kan ske antingen på kontraktsdagen (avveckling samma dag) eller en eller
flera dagar efter kontraktsdagen (avvecklingsdagen = kontraktsdagen (T) +
avvecklingens tidsförskjutning).
Avvecklingskonto (settlement account): ett konto i centralbanken för att hantera
betalningar som innehas av en direktdeltagare i det nationella RTGS-systemet.
Begäran om tilläggssäkerheter (margin call): ett förfarande som hänför sig till
marginalsäkerheterna och innebär att centralbankerna kan kräva att motparterna
ställer tilläggssäkerheter i form av värdepapper (eller kontanter) om värdet på de
underliggande värdepapperen enligt regelbundna värderingar sjunker under en
viss nivå. På motsvarande sätt ger centralbanken tillbaka överskjutande säkerheter
(eller kontanter) om värdet på de underliggande värdepapperen, till följd av att
deras värde stigit, överstiger beloppet av motparternas skuld plus marginalsäker-
heten.
Bilateralt förfarande (bilateral procedure): ett förfarande varigenom central-
banken agerar direkt i förhållande till en eller flera motparter, utan att använda
anbudsförfaranden. Bilaterala förfaranden inkluderar transaktioner som görs över
börser eller genom ombud.
Bruttoavvecklingssystem irealtid (real-time gross settlement system, RTGS): ett
avvecklingssystem där betalningar förmedlas och avvecklas i realtid (kontinuer-
ligt) allteftersom uppdragen kommer in (utan nettning). Se även Target-systemet .
Dagens slut (end-of-day): den tidpunkt under bankdagen (efter att TARGET-
systemet har stängt) då de betalningar som förmedlats genom TARGET-systemet
har slutförts för dagen.
Dematerialisering (dematerialisation): avskaffande av pappersformen på värde-
papper och andra dokument som uttrycker ägande till finansiella tillgångar. De
finansiella tillgångarna existerar därefter endast som kontobaserade i bokför-
ingen.
Depåhållare (custodian): ett institut som för andras räkning förvaltar och håller
värdepapper och andra finansiella tillgångar i säkert förvar.
Direkt köp/försäljning av värdepapper (outright transaction): en transaktion
varvid centralbanken köper eller säljer tillgångar på marknaden (avista eller på
termin).
ECB-tid (ECB time): lokal tid där ECB har sitt säte.
EES-länder (Europeiska ekonomiska samarbetsområdet) (EEA [European
Economic Area] countries): EU:s medlemsstater plus Island, Liechtenstein och
Norge.
Efterhandsfastställdräntekupong (post-fixed coupon): ränta på räntejusteringslån
som fastställs utifrån referensindexvärdena vid ett givet datum (givna datum)
under ränteperioden.2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 62
▼B
Emittent (issuer): den enhet som har gett ut ett värdepapper eller ett annat
finansiellt instrument.
Euroområdet (euro area): det område som omfattar de EU-medlemsstater som har
antagit euron som sin gemensamma valuta i enlighet med fördraget.
Europeiska centralbankssystemet, ECBS (European System of CentralBanks,
ESCB): avser Europeiska centralbanken (ECB) och de nationella centralbankerna
i EU:s medlemsstater. (Det bör påpekas att de nationella centralbankerna i de
medlemsstater som inte har antagit den gemensamma valutan i enlighet med
fördraget behåller sina befogenheter på det penningpolitiska området i enlighet
med nationella lagar och alltså inte deltar i Eurosystemets penningpolitik.).
Eurosystemet (Eurosystem): de nationella centralbankerna i de medlemsstater
som har antagit den gemensamma valutan i enlighet med fördraget, samt ECB.
Eurosystemets bankdagar (Eurosystem business day): alla dagar då ECB och
åtminstone en nationell centralbank håller öppet för Eurosystemets penning-
politiska transaktioner.
Faktiskt antal dagar/360 (actual/360): ränteberäkningskonvention som används
för att beräkna räntan på en kredit. Räntan beräknas på det faktiska antal
kalenderdagar som krediten löper på, på grundval av ett år på 360 dagar. Denna
ränteberäkningskonvention kommer att tillämpas på Eurosystemets penning-
politiska transaktioner.
Fastränteanbud (fixed rate tender): ett anbudsförfarande där räntan anges i förväg
av centralbanken och motparterna lämnar bud på vilket belopp de vill handla till
den fasta räntesatsen.
Finjusterande transaktion (fine-tuning operation): en öppen marknadsoperation
som utförs av Eurosystemet huvudsakligen för att hantera oväntade likviditets-
fluktuationer på marknaden.
Förbindelse (link): en förbindelse består av alla förfaranden och arrangemang
mellan två värdepappersavvecklingssystem för överföring av värdepapper mellan
de två berörda värdepappersavvecklingssystemen via en kontobaserad process.
Fördraget (Treaty): Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen (EG-
fördraget). Det omfattar det ursprungliga EEG-fördraget (Romfördraget), i dess
ändrade lydelse.
Förfallodag (maturity date): den dag då en penningpolitisk transaktion löper ut.
Vid ett repoavtal eller en svapp motsvaras förfallodagen av återköpsdagen.
Förutbestämd räntekupong (pre-fixed coupon): ränta på räntejusteringslån som
fastställs utifrån referensindexvärdena vid ett givet datum (givna datum) innan
ränteperiodens början.
Generellt avdrag (lump-sum allowance): en fast summa som instituten får
avräkna från kassakravet i Eurosystemets kassakravssystem.
Grupp ett-värdepapper (tier one asset): värdepapper avsedda för handelsom
uppfyller vissa enhetliga urvalskriterier som gäller hela euroområdet och som
fastställs av ECB. Sådana kriterier är bl.a. krav på denominering i euro, på att
värdepapperet skall vara emitterat (eller garanterat) av enheter som är etablerade i
EES-länder samt på att det skall förvaras i en nationell centralbank eller en
värdepapperscentrali euroområdet.
Grupp två-värdepapper (tier two asset): värdepapper avsedda för handel eller
värdepapper ej avsedda för handel för vilka särskilda urvalskriterier fastställs av
de nationella centralbankerna efter godkännande av ECB.
Holländskauktion (Dutch auction): se auktion med enhetlig ränta.
Huvudsaklig refinansieringstransaktion (main refinancing operation): en öppen
marknadsoperation som utförs av Eurosystemet i form av en reverserad
transaktion. Huvudsakliga refinansieringstransaktioner utförs genom veckovisa
standardiserade anbud och har en löptid på två veckor.
Högstaanbudsgräns (maximum bid limit): högsta godtagbara bud från en enskild
motpart i en anbudstransaktion. Eurosystemet kan fastställa högsta anbudsgränser
för att undvika oproportionerligt stora bud från enskilda motparter.
Högstaanbudsränta (maximum bid rate): den högsta ränta till vilken motparter
får lämna anbud i samband med anbud till rörlig ränta. Anbud där räntan ligger
över den högsta anbudsränta som tillkännagivits av ECB godkänns inte.
Initialsäkerhetsmarginal (initial margin): en riskkontrollåtgärd som tillämpas vid
penningpolitiska reverserade transaktioner. Åtgärden innebär att den säkerhet som
krävs för transaktionen är lika stor som den kredit som beviljas motparten plus en
marginal.Eurosystemet tillämpar marginaler som är differentierade enligt den tid
Eurosystemet exponeras i förhållande till motparten för en given transaktion.
Inlåning med fast löptid (collection of fixed-term deposits): ett penningpolitiskt
instrument som Eurosystemet kan använda för finjusteringsändamålvarvid
Eurosystemet erbjuder ränta på motparters inlåning för bestämda löptider på
konton i nationella centralbanker i syfte att dra in likviditet från marknaden.2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 63
▼B
Inlåningsfacilitet (deposit facility): en av Eurosystemets stående faciliteter som
motparter kan använda för insättning över natten till en på förhand bestämd ränta.
Instrument med omvänd rörlig ränta : en strukturerad skuldförbindelse där den
ränta som betalas till innehavaren varierar i omvänd proportion mot en bestämd
referensräntas rörelser.
Intradagskredit (intraday credit): en kredit som lämnas och återbetalas inom
kortare period än en bankdag. ECBS lämnar kredit under dagen (baserad på
underliggande värdepapper) till motparter för betalningssystemändamål.
ISIN-kod (International Securities Identification Number): ett internationellt
identifikationsnummer för värdepapper som emitteras på finansmarknaderna.
Kassakrav (reserve requirement): kravet på institut att de skall hålla kassakravs-
medeli central banken. I Eurosystemets kassakravssystem beräknas kassakravet
för ett institut genom att kassakravsprocenten för varje post i kassakravsbasen
multipliceras med respektive belopp i institutets balansräkning. Instituten får
dessutom göra ett generellt avdrag från sitt kassakrav.
Kassakravsbas (reserve base): summan av de kassakravsgrundande posterna i
balansräkningen (främst skulder) som utgör basen för beräkning kassakravet för
ett institut.
Kassakravskonto (reserve account): ett konto i den nationella centralbanken där
en motparts kassakravsmedel finns. Motparters avvecklingskonton i de nationella
centralbankerna kan användas som kassakravskonton.
Kassakravsmedel (reserve holdings): den behållning på motparternas kassakrav-
skonton varmed kassakravet uppfylls.
Kassakravsprocent (reserve ratio): den procentsats som centralbanken definierar
för varje kategori av kassakravsgrundande balansposter som ingår i kassakravs-
basen . Procentsatserna används för att beräkna kassakraven.
Kontobaserat system (book-entry system): ett bokföringssystem som gör det
möjligt att överföra tillgångar (t.ex. värdepapper och andra finansiella tillgångar)
utan att fysiskt flytta dokument eller certifikat. Se också dematerialisering.
Kontraktsdag (T = trade date): det datum när överenskommelse om en transaktion
(dvs. avtal om en finansiell transaktion mellan två motparter) ingås. Kontrakts-
datum kan sammanfalla med avvecklingsdagen för transaktionen (avveckling
samma dag) eller föregå avvecklingsdagen med ett angivet antal bankdagar
(avvecklingsdagen uttrycks som T + avvecklingens tidsförskjutning).
Korrespondentbanksverksamhet (correspondent banking): arrangemang som
innebär att en bank utför betalningar och andra tjänster åt en annan bank.
Betalningar genom korrespondentbanker utförs ofta genom ömsesidiga konton
(s.k. nostro- och lorokonton) till vilka kreditlimiter kan knytas. Korrespondent-
bankstjänster utförs i huvudsak över landgränser.
Korrespondentcentralbanksmodell (Correspondent centralbanking model ,
CCBM): en modell skapad av ECBS i syfte att göra det möjligt för motparter
att utnyttja underliggande värdepapper över landgränser. I korrespondentcentral-
banksmodellen agerar de nationella centralbankerna som depåhållare för
varandra. Det innebär att varje nationell centralbank har ett värdepapperskonto
för var och en av de övriga nationella centralbankerna (och ECB). Eurosystemet
kan tillämpa speciella arrangemang för gränsöverskridande användning av
värdepapper som ej är avsedda för handel.
Kreditinstitut (credit institution): avser i detta dokument ett institut enligt
definitionen i artikel1 i Europaparl amentets och rådets direktiv 2000/12/EG av
den 20 mars 2000 om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut dvs.
”ett företag vars verksamhet består i att från allmänheten ta emot insättningar
eller andra återbetalbara medel och att bevilja krediter för egen räkning”.
Leverans mot betalning (delivery versus payment, DVP, system): en mekanism
inom avvecklingssystem med värdepappersutväxling som säkerställer att
slutgiltig överföring sker om och endast om slutgiltig överföring av det andra
värdepapperet sker.
Lån med fast ränta (fixed rate instrument): ett finansiellt instrument med fast
ränta över hela löptiden.
Långfristig refinansieringstransaktion (longer-term refinancing operation): en
öppen marknadsoperation som Eurosystemet utför i form av en reverseradtransaktion. Långfristiga refinansieringstransaktioner utförs genom månatliga
standardiserade anbud och har en löptid på tre månader.
Lägstaanbudsränta (minimum bid rate): den lägsta ränta till vilken motparter får
lämna anbud i samband med anbud till rörlig ränta. Anbud till en ränta som ligger
under den lägsta anbudsränta som tillkännagivits av ECB godkänns inte.
Marginalränta (marginal interest rate): den ränta där det totala beloppet som
Eurosystemet vill dra in eller tillföra är uttömd.
Marginalsvappunktsnotering (marginalswap point quotation): den svappunkts-
notering vid vilken hela beloppet som omfattas av anbud uttömts.2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 64
▼B
Marginalsäkerhet (variation margin) eller marknadsvärdering : Eurosystemet
kräver att en viss marginal upprätthålls över tiden på ett underliggande
värdepapper som används i en likvidiserande reverserad transaktion. Det innebär
att centralbankerna kan kräva att motparterna ställer tilläggssäkerheter i form av
värdepapper (eller kontanter) om värdet på de underliggande värdepapperen
enligt regelbundna värderingar sjunker under en viss nivå. På motsvarande sätt
ger centralbanken tillbaka överskjutande säkerheter (eller kontanter) om värdet på
de underliggande värdepapperen, till följd av att deras värde stigit, överstiger
beloppet av motparternas skuld plus marginalsäkerheten.
Marknadsvärdering (marking to market): se marginalsäkerhet.
Medlemsstat (Member State): avser i detta dokument en EU-medlemsstat som har
antagit den gemensamma valutan i enlighet med fördraget.
Minsta tilldelningsbelopp (minimum allotment amount): det lägsta belopp som
tilldelas enskilda motparter i en anbudstransaktion. Eurosystemet kan besluta om
att tilldela ett minimibelopp till varje motpart i sina anbudstransaktioner.
Minsta tilldelningskvot (minimum allotment ratio): den lägsta kvoten, uttryckt i
procent, av anbuden till marginalräntan som skall tilldelas i en anbudstransaktion.
Eurosystemet kan besluta om att tillämpa en minimikvot i sina anbudstransak-
tioner.
Monetära finansinstitut (Monetary financialinstitution, MFI): ett kreditinstitut
eller ett annat finansiellt institut vars verksamhet är att ta emot inlåning och/eller
nära substitut för inlåning från allmänheten och som för egen räkning, åtminstone
i ekonomisk bemärkelse, lämnar kredit och/eller placerar i värdepapper.
Motpart (counterparty): den motsatta sidan i en finansiell transaktion (t.ex. i en
transaktion med centralbanken).
Nationell centralbank (nationalcentralbank, NCB): avser i detta dokument
centralbanken i en EU-medlemsstat som har antagit den gemensamma valutan i
enlighet med fördraget.
NCB-bankdag (NCB business day): alla dagar då den nationella centralbanken i
en bestämd medlemsstat håller öppet för Eurosystemets penningpolitiska
operationer. I vissa medlemsstater kan filialer till den nationella centralbanken
hålla stängt på NCB-bankdagar på grund av lokala eller regionala helgdagar. Den
nationella centralbanken skall då underrätta motparterna i förväg om hur de
transaktioner som gäller de stängda kontoren skall skötas.
Nollkupongare (zero coupon bond): ett värdepapper med endast en utbetalning
under hela löptiden. I denna dokumentation avses med nollkupongare
värdepapper som emitteras till underkurs och värdepapper som ger en enda
ränteutbetalning när löptiden går ut. En strip är en särskild typ av nollkupongare.
Nära förbindelser (close links): I artikel 1.26 i Europaparlamentets och rådets
direktiv 2000/12/EG av den 20 mars 2000 om rätten att starta och driva
verksamhet i kreditinstitut fastställs följande: ”nära förbindelser: en situation där
två eller flera fysiska eller juridiska personer är förenade genom a) ägarintresse,
innebärande ett innehav, direkt eller genom kontroll av 20 % eller mer av rösterna
eller kapitalet i ett företag, eller b) kontroll, innebärande förbindelse mellan ett
moderföretag och ett dotterföretag i alla de fall som omfattas av artikel 1.1 och
1.2 i rådets direktiv 83/349/EEG (EGT L 193, 18.7.1983, s. 1), eller en likartad
förbindelse mellan någon fysisk eller juridisk person och ett företag. Varje
dotterföretag till ett dotterföretag skall också anses som dotterföretag till
moderföretaget vilket står över dessa företag. Som nära förbindelse skall även
anses en situation där två eller flera fysiska eller juridiska personer kontrolleras
genom en varaktig förbindelse till en och samma person.”
Pantkonto (safe custody account): ett värdepapperskonto som förvaltas av
centralbanken där kreditinstitut kan placera värdepapper som kan användas som
säkerheter vid centralbankstransaktioner.
Poolningssystem (pooling system): ett system för förvaltning av säkerheter i
centralbankerna i vilket motparterna tillhandahåller en pool av värdepapper som
säkerhet för sina transaktioner med centralbanken. I motsats till öronmärknings-
systemet är de underliggande värdepapperen i ett poolningssystem inte
öronmärkta för varje enskild transaktion.
Registerhållare (depository): ett institut vars främsta roll är att föra register över
värdepapper, antingen i pappersform eller elektroniskt, och att föra register över
ägarna till värdepapperen.
Repa: en likvidiserande reverserad transaktion som grundar sig på ett repoavtal.Repoavtal (repurchase agreement): ett återköpsavtal varigenom en tillgång säljs
och säljaren samtidigt får rätt och skyldighet att återköpa den till ett närmare
angivet pris vid en framtida tidpunkt eller efter begäran. Ett sådant avtal liknar
upplåning mot säkerhet, utom att säljaren inte längre är ägare till värdepapperen.
Eurosystemet använder repoavtalmed fast l öptid i sina reverserade transaktioner.2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 65
▼B
Reverserad transaktion (reverse transaction): en transaktion varvid en nationell
centralbank köper eller säljer tillgångar enligt ett repoavtal eller lånar ut medel
mot säkerheter.
Ränteberäkningskonvention (day-count convention): en konvention som
bestämmer det antaldagar som används som grund vid beräkningen av kreditens
ränta. Eurosystemet tillämpar faktiskt antal dagar/360 vid sina penningpolitiska
transaktioner.
Räntejusteringslån (floating rate instrument): ett finansiellt instrument med
periodisk räntebindning enligt ett referensindex som speglar förändringarna i
korta eller medelfristiga marknadsräntor. Räntan är antingen fastställd på förhand
eller fastställs i efterhand.
Schablonavdrag (standardised deduction): en fast procentuell andel av det
utestående beloppet av skuldförbindelser med en avtalad löptid på upp till två år
och penningmarknadspapper som kan dras av från kassakravet av emittenter som
inte kan styrka att ett sådant utestående belopp innehas av andra institut som
omfattas av Eurosystemets, av ECB:s eller av en nationell centralbanks
kassakravssystem.
Slutgiltig överföring (final transfer): en oåterkallelig och ovillkorlig överföring
som fullgör skyldigheten att överföra.
Snabbt anbud (quick tender): ett anbudsförfarande som Eurosystemet använder
vid finjusterande transaktioner när det är angeläget att få en snabb effekt på
likviditetsläget på marknaden. Snabba anbud verkställs inom en timme och kan
begränsas till en mindre krets av motparter.
Solvensrisk (solvency risk): risken för förlust på grund av att den som emitterat ett
värdepapper går i konkurs eller att motparten blir insolvent.
Standardiseradeanbud (standard tender): ett anbudsförfarande som Eurosystemet
använder i sina regelbundna öppna marknadsoperationer. Standardiserade anbud
genomförs inom en tidsrymd på 24 timmar. Alla motparter som uppfyller de
allmänna urvalskriterierna har rätt att delta i standardiserade anbud.
Startdatum (start date): den dag då första ledet i en penningpolitisk transaktion
avvecklas. Startdatum motsvarar anskaffningsdagen för transaktioner som
grundar sig på repoavtaloch val utamarknadssvappar.
Strip (separate trading of interest and principal): separat handel i kupong- och
mantelbevis, se nollkupongare.
Strukturell transaktion (structuraloperation): en öppen marknadsoperation som
Eurosystemet utför huvudsakligen för att korrigera banksystemets strukturella
likviditetsposition gentemot Eurosystemet.
Stående facilitet (standing facility): en centralbanksfacilitet som motparter kan
använda på eget initiativ. Eurosystemet erbjuder två stående faciliteter över
natten, utlånings- och inlåningsfaciliteten.
Svappunkt (swap point): skillnaden mellan avistakursen och terminskursen i en
valutamarknadssvapp.
Target(TransEuropeanAutomatedReal-timeGrosssettlementExpressTransfer
system) : ett betalningssystem som består av ett system för bruttoavveckling i
realtid (RTGS) i varje medlemsstat som deltar i euroområdet från starten av den
ekonomiska och monetära unionens tredje etapp. De nationella RTGS-systemen
blir sammanlänkade genom interlinking-mekanismen för att möjliggöra
gränsöverskridande betalningar, som avvecklas samma dag, över hela euro-
området. RTGS-system i medlemsstater utanför euroområdet kan också anslutas
till TARGET förutsatt att de kan hantera euro.
Tröskelpunkt (trigger point): den på förhand specificerade nivå på värdet av
tillförd likviditet som utlöser begäran om tilläggssäkerheter (margin call).
Uppfyllandeperiod (maintenance period): den period som uppfyllandet av
kassakravet beräknas på. Uppfyllandeperioden för Eurosystemets kassakrav är
en månad, som startar på en bestämd dag varje månad (uppfyllandeperioden kan
t.ex. starta den 24 kalenderdagen i varje månad och sluta den 23 kalenderdagen i
nästa månad).
Utjämningssystem (averaging provision): ett system som tillåter motparter att
uppfylla sina kassakrav på basis av sina genomsnittliga kassakravsmedel över
uppfyllandeperioden. Utjämningssystemet bidrar till att stabilisera penning-
marknadsräntorna genom att ge instituten ett incitament att utjämna effekterna
av tillfälliga fluktuationer i likviditeten. Eurosystemets kassakravssystem tillåter
utjämning.
Utlåningsfacilitet (marginal lending facility): Eurosystemets stående facilitet som
motparter kan använda för att få krediter över natten till en förutbestämd ränta.
Valutamarknadssvapp (foreign exchange swap): samtidiga avista- och termins-
transaktioner i en valuta mot en annan. Eurosystemet utför penningpolitiska
transaktioner i form av valutamarknadssvappar varvid de nationella central-2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 66
▼B
bankerna (eller ECB) köper (eller säljer) euro avista mot en utländsk valuta och
samtidigt säljer (eller köper) den tillbaka på termin.
Volymanbud (volume tender): se fastränteanbud.
Värdepapperscentral, VPC (centralsecurities depository, CSD): en organisation
för registrering av värdepapper och värdepappersinnehav som medger att
värdepapperstransaktioner hanteras genom kontoföring. Fysiska värdepapper
kan hållas i förvar hos centralen eller också kan värdepapperen dematerialiseras
(dvs. så att de existerar bara som elektroniska registreringar). Utöver uppgiften
som säkerhetsförvar kan en VPC också verka som clearing- och avvecklings-
organisation.
Värderingsavdrag (valuation haircut): en riskkontrollåtgärd som tillämpas på
underliggande värdepapper som används i reverserade transaktioner. Värderings-
avdrag innebär att centralbanken värderar de underliggande värdepapperen till
marknadsvärde minus en viss procent (avdrag/haircut). Eurosystemet tillämpar
värderingsavdrag som avspeglar vissa drag hos tillgångarna i fråga, exempelvis
återstående löptid.
Värderingsdag (valuation date): den dag då de underliggande värdepapperen för
en kreditoperation värderas.
Återköpsdag (repurchase date): den dag då köparen är skyldig att sälja tillbaka
värdepapperet till köparen i samband med en transaktion under ett repoavtal.
Återköpspris (repurchase price): det pris till vilket köparen är skyldig att sälja
tillbaka värdepapper till säljaren i samband med en transaktion under ett
repoavtal. Återköpspriset är lika med summan av anskaffningspriset och den
prisdifferens som svarar mot räntan på den likviditet som tillförts under
transaktionens löptid.
Öppenmarknadsoperation (open market operation): en transaktion som utförs på
de finansiella marknaderna på initiativ av centralbanken och som antar någon av
följande former: 1) direkta köp eller försäljningar av värdepapper, 2) köp eller
försäljningar av värdepapper under ett repoavtal, 3) kreditgivning eller upplåning
mot underliggande värdepapper som säkerhet, 4) emission av centralbankens
skuldcertifikat eller 5) inlåning.
Öronmärkningssystem (earmarking system): ett system för förvaltning av
säkerheter i centralbankerna för tillförsel av likviditet mot värdepapper som är
öronmärkta för varje enskild transaktion.2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 67
▼B
Bilaga 3
Urvalavmotpartervidvalutainterventionerochvalutamarknadssvapparför
penningpolitiskaändamål
Urvalet av motparter vid valutainterventioner och valutasvappar för penning-
politiska ändamål kommer att följa en enhetlig ansats oberoende av vilket
organisatoriskt arrangemang som väljs för Eurosystemets externa transaktioner.
En sådan policy innebär inte att man avlägsnar sig påtagligt från nuvarande
marknadspraxis, eftersom den utgår från en harmonisering av de nationellacentralbankernas aktuella ”bästa praxis”. Urvalet av motparter vid Eurosystemets
valutainterventioner kommer huvudsakligen att grundas på två uppsättningar
kriterier.
Den första uppsättningen kriterier grundar sig på försiktighetsprincipen. Ett första
försiktighetskriterium är kreditvärdighet. För att bedöma denna kommer en
kombination av olika metoder att användas (t.ex. rating av kreditvärdering-
sföretag och intern analys av kvoten eget kapital och andra nyckeltal). Ett andra
kriterium är att Eurosystemet kräver att alla dess potentiella motparter vid
valutainterventioner är föremål för tillsyn av ett erkänt tillsynsorgan. Ett tredje
kriterium anger att samtliga motparter i Eurosystemets valutainterventioner måste
leva upp till höga etiska krav och ha ett gott anseende.
Så snart minimikravet på försiktighet uppfyllts tillämpas den andra uppsättningen
kriterier, som grundar sig på effektivitetshänsyn. Ett första effektivitetskriterium
är relaterat till beteendet vad gäller konkurrensprissättning och motpartens
förmåga att hantera stora volymer, också under turbulenta marknadsför hållanden.
Övriga effektivitetskriterier är bl.a. kvaliteten på den information som
motparterna lämnar och hur heltäckande den informationen är.
Kretsen av potentiella valutamotparter kommer att vara tillräckligt stor och
varierande för att garantera att interventionerna kan genomföras med nödvändig
flexibilitet. Den kommer att göra det möjligt för Eurosystemet att välja mellan
olika kanaler vid interventioner. För att kunna intervenera effektivt på olika
platser och i olika tidszoner kommer Eurosystemet att kunna använda motparter i
varje internationellt finansiellt centrum. I praktiken kommer emellertid sannolikt
en påtaglig del av motparterna återfinnas inom euroområdet. Vid valutasvappar
för penningpolitiska ändamål används enbart motparter som befinner sig inom
euroområdet.
De nationella centralbankerna kan tillämpa limitbaserade system för kontroll av
sin kreditexponering emot enskilda motparter vid valutasvappar som genomförs i
penningpolitiskt syfte.2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 68
▼B
BILAGA4
System för inrapportering av Europeiska centralbankens finansmarknads-
statistik (1)
1.Inledning
I rådets förordning (EG) nr 2533/98 av den 23 november 1998 om Europeiska
centralbankens insamling av statistiska uppgifter fastställs kretsen av
uppgiftsskyldiga fysiska och juridiska personer (den s.k. referenspopulationen
av uppgiftslämnare), sekretessföreskrifter samt lämpliga bestämmelser om
genomförande och påföljder i enlighet med artikel 5.4 i stadgan för Europeiska
centralbankssystemet och Europeiska centralbanken (nedan kallad stadgan). I
förordningen ges ECB vidare rätt att utöva sina föreskrivande befogenheter för
att
— fastställa den faktiska rapporterande populationen,
— fastställa de krav på inrapportering av statistik som ECB skall ålägga den
faktiska rapporterande populationen i deltagande medlemsstater, och
— ange på vilka villkor ECB och de nationella centralbankerna får utöva sin
rätt att verifiera eller inhämta statistiska uppgifter.
2.Allmänt
Syftet med förordning (EG) nr 2819/98 (ECB/1998/16) är att göra det möjligt
för ECB och, i enlighet med artikel 5.2 i stadgan, de nationella central-
bankerna - som så långt som möjligt skall utföra detta arbete - att samla in det
statistiska underlag som behövs för att fullgöra Europeiska centralbanks-
systemets (ECBS) uppgifter, inte minst uppgiften att utforma och genomföra
gemenskapens monetära politik i enlighet med artikel 105.2 första strecksatsen
i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen (nedan kallat
fördraget). De statistiska uppgifter som samlas in i enlighet med Europeiska
centralbankens förordning (EG) nr 2819/98 (ECB/1998/16) används för att
upprätta den konsoliderade balansräkningen för MFI-sektorn, vars främsta
syfte är att ge ECB en övergripande statistisk bild av den monetära
utvecklingen i fråga om aggregerade finansiella tillgångar och skulder för
de monetära finansinstituten i de deltagande medlemsstaterna, vilka betraktas
som ett enda ekonomiskt territorium.
ECB:s krav på inrapportering av statistik när det gäller den konsoliderade
balansräkningen för MFI-sektorn baseras på tre huvudprinciper.
ECB behöver för det första jämförbar, tillförlitlig och aktuell statistik som
samlas in under jämförbara förhållanden inom hela euroområdet. Även om
uppgifterna i enlighet med artikel 5.1 och 5.2 i stadgan samlas in på ett
decentraliserat sätt av de nationella centralbankerna, och i nödvändig
utsträckning tillsammans med annan statistik som krävs på gemenskapsnivå
eller nationell nivå, behövs det en tillräcklig grad av harmonisering och
efterlevnad av minimikrav på rapportering för att säkerställa ett tillförlitligt
statistiskt underlag för fastställandet och genomförandet av den gemensamma
penningpolitiken.
För det andra måste de rapporteringsskyldigheter som fastställs i Europeiska
centralbankens förordning (EG) nr 2819/98 (ECB/1998/16) följa principerna
om öppenhet och rättssäkerhet. Anledningen är att förordningen är till alla
delar bindande och direkt tillämplig inom hela euroområdet. Genom förord-
ningen åläggs fysiska och juridiska personer direkta skyldigheter och ECB kan
förelägga sanktioner om dess rapporteringskrav inte uppfylls (se artikel 7 i
rådets förordning (EG) nr 2533/98). Rapporteringsskyldigheterna är därför
klart definierade och eventuella beslut som fattas av ECB när det gäller
verifikation och inhämtning av statistik kommer att följa identifierbara
principer.
För det tredje måste ECB så långt som möjligt begränsa rapporteringsbördan
(se artikel3 a i rådets förordning (EG) nr 2533/98). Det statistiska underl ag
som de nationella centralbankerna samlar in med stöd av Europeiska
centralbankens förordning (EG) nr 2819/98 (ECB/1998/16) används därför
också för att beräkna kassakravsbasen enligt Europeiska centralbankens
förordning (EG) nr 2818/98 av den 1 december 1998 angående tillämpningen
av minimireserver (kassakrav) (ECB/1998/15).2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 69
(1) Innehållet i denna bilaga tillhandahålls enbart för kännedom. De relevanta rättsakterna
när det gäller inrapportering av finansmarknadsstatistik är rådets förordning (EG) nr2533/98 av den 23 november 1998 om Europeiska centralbankens insamling avstatistiska uppgifter och Europeiska centralbankens förordning (EG) nr 2819/98 av den 1december 1998 om en konsoliderad balansräkning för sektorn för monetära finansinstitut
(ECB/1998/16).
▼B
I artiklarna i ECB:s förordning nr ECB/1998/16 fastställs den faktiska
rapporterande populationen, dess rapporteringsskyldigheter och de principer
enligt vilka ECB och de nationella centralbankerna normalt utövar sin
behörighet att verifiera eller inhämta statistik bara i allmänna ordalag.
Närmare information om den statistik som skall inrapporteras för att uppfylla
ECB:s rapporteringskrav och de miniminormer som skall iakttas finns i
bilagorna I-IV till ECB:s förordning nr ECB/1998/16.
3.Faktisk rapporterandepopulation;listaöverMFIförstatistiskaändamål
Monetära finansinstitut omfattar inhemska kreditinstitut enligt gemenskapsrät-
tens definition och alla andra inhemska finansinstitut, vars verksamhet består i
att de mottar inlåning och/eller nära substitut för inlåning frånandra enheter än
MFI och i att de för egen räkning (åtminstone i ekonomisk bemärkelse) lämnar
kredit och/eller placerar i värdepapper. ECB skall upprätta och underhålla en
lista över institut som motsvarar denna definition enligt de klassificerings-
principer som anges i bilaga I till Europeiska centralbankens förordning (EG)
nr 2819/98 (ECB/1998/16). Det är ECB:s direktion som har behörighet att
upprätta och underhålla denna lista över monetära finansinstitut för statistiska
ändamål. Euroområdets inhemska monetära finansinstitut utgör den faktiska
rapporterande populationen.
Nationella centralbanker får bevilja små monetära finansinstitut undantag från
rapporteringsskyldigheten om de monetära finansinstitut som bidrar till den
månatliga konsoliderade balansräkningen står för minst 95 % av den
sammanlagda MFI-balansräkningen i varje deltagande medlemsstat. Dessa
undantag ger de nationella centralbankerna möjlighet att tillämpa den metod
som kallas ”cutting off the tail”.
4.Skyldigheter ifrågaomstatistikrapportering
För att upprätta den konsoliderade balansräkningen måste den faktiska
rapporterande populationen inkomma med statistiska uppgifter om sin
balansräkning varje månad. Ytterligare uppgifter skall lämnas in varje kvartal.
De statistiska uppgifter som skall inrapporteras beskrivs närmare i bilaga I till
Europeiska centralbankens förordning (EG) nr 2819/98 (ECB/1998/16).
De relevanta statistiska uppgifterna samlas in av de nationella centralbankerna,
som måste fastställa vilka rapporteringsförfaranden som skall följas. Euro-
peiska centralbankens förordning (EG) nr 2819/98 (ECB/1998/16) utgör inte
något hinder för att de nationella centralbankerna låter insamlingen från den
faktiska rapporterande populationen av de statistiska uppgifter som behövs för
att uppfylla ECB:s statistikkrav utgöra en del av en mer omfattande
datainsamling som de nationella centralbankerna för andra statistiska syften
har upprättat inom sitt eget ansvarsområde i enlighet med gemenskapsrätten,
nationell lag eller vedertagen praxis. Detta får emellertid inte hindra att de
statistikkraven i Europeiska centralbankens förordning (EG) nr 2519/98 ECB/
1998/16 uppfylls. I enskilda fall kan ECB låta sina krav uppfyllas medelst
statistiska uppgifter som samlats in för sådana andra ändamål.
Följden av att en nationell centralbank beviljar ett undantag enligt ovan är att
de berörda små monetära finansinstituten åläggs de minskade rapporterings-
skyldigheter (bl.a. endast kvartalsvis rapportering) som är obligatoriska i
samband med kassakraven och anges i bilaga II till Europeiska centralbankens
förordning (EG) nr 2819/98 (ECB/1998/16). Kraven för små monetära
finansinstitut som inte är kreditinstitut fastställs i bilaga III. Monetära
finansinstitut som har beviljats undantag kan emellertid välja att fullgöra de
fullständiga rapporteringsskyldigheterna.
5.Användning av statistiska uppgifter inom ramen för ECB:s förordning om
kassakrav
För att så långt som möjligt begränsa rapporteringsbördan och undvika dubbel
insamling av statistik kommer de statistiska uppgifter som inrapporteras av
monetära finansinstitut inom ramen för Europeiska centralbankens förordning
(EG) nr 2819/98 (ECB/1998/16) även att användas för att beräkna kassakravs-
basen inom ramen för Europeiska centralbankens förordning (EG) nr 2818/98
(ECB/1998/15).
För statistiska ändamål måste uppgiftslämnarna i själva verket inrapportera
uppgifter till sina respektive nationella centralbanker i enlighet med tabell 1
nedan, som ingår i bilaga I till Europeiska centralbankens förordning (EG) nr
2819/98 (ECB/1998/16). I tabell 1 använder de uppgiftslämnande instituten de
rutor som har markerats med ”*” för att beräkna sin kassakravsbas (se ruta 11 i
kapitel 7 i denna ”allmänna dokumentation”).
För att göra en korrekt beräkning av den kassakravsbas på vilken en positiv
kassakravsprocent skall tillämpas krävs en detaljerad uppdelning på ”inlåning
med en överenskommen löptid på över 2 år”, ”inlåning med en uppsägningstid2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 70
▼B
på över 2 år” och ”kreditinstituts skulder avseende repoavtal mot ’MFI’
(’inhemska motparter’ och ’motparter i andra EMU-länder’)”, ”kassakravsp-
liktiga KI samt ECB och NCB:er”, ”staten” och ”motparter i övriga utlandet”.2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 71
▼B
2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 72
▼B
2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 73
▼B
Dessutom kan kreditinstitut som omfattas av kassakrav - beroende på de
nationella systemen för insamling av statistiska uppgifter och förutsatt att de
definitioner och klassifikationsprinciper för MFI-balansräkningen som anges i
Europeiska centralbankens förordning (EG) nr 2819/98 (ECB/1998/16) följs
helt och fullt - alternativt välja att lämna de uppgifter som behövs för
beräkning av kassakravsbasen, med undantag av uppgifter om omsättningsbara
instrument, i enlighet med tabellen nedan, förutsatt att inga poster i fetstil
påverkas.
Bilaga II till Europeiska centralbankens förordning (EG) nr 2819/98 (ECB/
1998/16) innehåller särskilda bestämmelser, övergångsbestämmelser och
bestämmelser rörande fusionerande kreditinstitut i fråga om tillämpningen
av kassakravssystemet.
I bilaga II till Europeiska centralbankens förordning (EG) nr 2819/98 (ECB/
1998/16) ingår ett rapporteringsschema för små ”tail”-klassificerade kreditin-
stitut. ”Tail”-klassificerade kreditinstitut skall som ett minimikrav rapportera
de kvartalsdata som behövs för att i enlighet med tabell 1A beräkna
kassakravsbasen. Dessa institut skall säkerställa att rapporteringen i enlighet
med tabell 1A överensstämmer helt med de definitioner och klassificeringar
som används i tabell 1. Kassakravsbasen för tre (enmånaders) uppfyllande-
perioder för de ”tail”-klassificerade instituten beräknas på de kvartalsdata
enligt ställningen vid utgången av kvartalet som samlas in av de nationella
centralbankerna med en rapporteringsfrist på 28 arbetsdagar från utgången av
det kvartalsom statistiken avser.
I bilaga II till Europeiska centralbankens förordning (EG) nr 2819/98 (ECB/
98/16) ingår också bestämmelser om rapportering på konsoliderad basis. Efter
tillstånd från Europeiska centralbanken (ECB) får kassakravspliktiga kreditin-
stitut tillämpa konsoliderad statistikrapportering för en grupp av
kassakravspliktiga kreditinstitut inom samma nationella territorium, förutsatt
att alla de berörda instituten har avstått från möjligheten att avräkna ett
generellt avdrag från sitt kassakrav. Avdragsmöjligheten kvarstår dock för
gruppen som helhet. Alla sådana institut uppräknas var för sig i ECB:s lista
över monetära finansinstitut (MFI).2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 74
▼B
I bilaga II till Europeiska centralbankens förordning (EG) nr 2819/98 (ECB/
1998/16) ingår även bestämmelser som skall tillämpas på fusionerande
kreditinstitut. I denna bilaga har termerna ”fusion”, ”fusionerande institut” och
”förvärvande institut” den betydelse som anges i Europeiska centralbankens
förordning (EG) nr 2818/98 (ECB/1998/15). För den uppfyllandeperiod under
vilken en fusion träder i kraft skall kassakraven för det förvärvande institutet
beräknas och fullgöras i enlighet med artikel 13 i Europeiska centralbankens
förordning (EG) nr 2819/98 (ECB/1998/15). För de följande uppfyllandepe-
rioderna skall kassakravet för det förvärvande institutet i tillämpliga fall
beräknas på grundvalav en kassakravsbas och av statistiska uppgifter som
lämnats i enlighet med särskilda regler (se tabellen i tillägget till bilaga II till
Europeiska centralbankens förordning (EG) nr 2819/98 (ECB/1998/16). I
annat fall skall de vanliga reglerna för rapportering av statistiska uppgifter och
beräkning av kassakravsbasen i artikel3 i Europeiska central bankens
förordning (EG) nr 2818/98 (ECB/1998/15) gälla. Den berörda nationella
centralbanken får vidare ge det förvärvande institutet tillstånd att uppfylla sin
skyldighet att lämna statistiska uppgifter genom ett tillfälligt förfarande. Detta
undantag från normala rapporteringsförfaranden måste begränsas till att gälla
kortast möjliga tid och får inte överskrida sex månader räknat från det att
fusionen trätt i kraft. Detta undantag påverkar inte det förvärvande institutets
skyldighet att uppfylla sina rapporteringsskyldigheter enligt Europeiska
centralbankens förordning (EG) nr 2819/98 (ECB/1998/16) och, i förekom-
mande fall, dess skyldighet att uppfylla de fusionerande institutensrapporteringsskyldigheter. Det förvärvande institutet är skyldigt att när
avsikten att fusionera har blivit offentlig och i god tid innan fusionen träder
i kraft informera den relevanta nationella centralbanken om vilka förfaranden
som det har för avsikt att tillämpa för att fullgöra sina skyldigheter att
rapportera statistik i samband med fastställandet av kassakraven.2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 75
▼B
6.Verifikation ochinhämtningavstatistik
I normala fall utövar ECB och de nationella centralbankerna sin rätt att
kontrollera och samla in statistiska uppgifter när miniminormerna för
överföring, riktighet, begreppsmässig överensstämmelse och revidering inte
uppfylls. Miniminormerna anges i bilaga IV till Europeiska centralbankens
förordning (EG) nr 2819/98 (ECB/1998/16).
7.Icke deltagande medlemsstater
Eftersom en förordning utfärdad med stöd av artikel34.1 i stadgan inte medför
några rättigheter eller skyldigheter för medlemsstater med undantag (artikel
43.1 i stadgan) eller för Danmark (punkt 2 i protokollet om vissa bestämmelser
angående Danmark) och inte är tillämplig på Storbritannien (punkt 8 i
protokollet om vissa bestämmelser angående Förenade Konungariket Storbri-
tannien och Nordirland) är Europeiska centralbankens förordning (EG) nr
2819/98 (ECB/1998/16) endast tillämplig i de deltagande medlemsstaterna.
Artikel 5 i stadgan rörande ECB:s och de nationella centralbankernas
behörighet på statistikområdet och förordning (EG) nr 2533/98 är emellertid
tillämpliga i alla medlemsstater. Tillsammans med artikel 10 (f.d. artikel 5) i
fördraget innebär detta också en skyldighet för de icke deltagande
medlemsstaterna att på nationell nivå utforma och genomföra alla åtgärder
som de anser nödvändiga för att statistiska uppgifter skall kunna samlas in i
enlighet med ECB:s krav på statistikrapportering och för att förberedelser i
god tid skall kunna göras på statistikområdet så att de kan bli deltagande
medlemsstater. Denna skyldighet anges uttryckligen i artikel 4 och i det
sjuttonde skälet i rådets förordning (EG) nr 2533/98. För tydlighetens skull
erinras om denna skyldighet i de inledande skälen i Europeiska centralbankens
förordning (EG) nr 2819/98 ECB/1998/16.2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 76
▼B
Bilaga 5
Eurosystemetswebbplatser
Centralbank Webbplats
Europeiska centralbanken www.ecb.int
Nationale Bank van België/Banque Nationale de
Belgiquewww.bnb.be
Deutsche Bundesbank www.bundesbank.de
Bank of Greece (1) www.bankofgreece.gr
Banco de España www.bde.esBanque de France www.banque-france.frCentral Bank of Ireland www.centralbank.ie
Banca d'Italia www.bancaditalia.it
Banque centrale du Luxembourg www.bcl.luDe Nederlandsche Bank www.dnb.nlOesterreichische Nationalbank www.oenb.co.atBanco de Portugalwww.bportugal .pt
Suomen Pankki www.bof.fi
(1) Fr.o.m. januari 2001.2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 77
▼B
Bilaga 6
Förfarandenochsanktionersomskalltillämpasomenmotpartintefullgör
sinaskyldigheter
1.Straffavgifter
Om en motpart bryter mot reglerna rörande anbud (1), bilaterala trans-
aktioner (2), användningen av underliggande värdepapper (3), eller mot
förfarandena vid dagens slut och villkoren för tillträde till utlånings-
faciliteten (4) skall Eurosystemet utdöma straffavgifter enligt följande:
i) Vid överträdelser av reglerna rörande anbud, bilaterala transaktioner och
användning av underliggande värdepapper skall, för den första och den
andra överträdelsen som inträffar under en tolvmånadersperiod, en
straffavgift utdömas för varje överträdelse. De tillämpliga straffavgifterna
skall beräknas till utlåningsräntan plus 2,5 procentenheter.
— Vid överträdelser av reglerna rörande anbud och bilaterala trans-
aktioner skall straffavgifterna beräknas på grundval av den säkerhet
eller det kontanta belopp som motparten inte har kunnat avveckla,
multiplicerat med koefficienten 7/360.
— Vid överträdelser av reglerna rörande användningen av underliggande
värdepapper skall straffavgifterna beräknas på grundval av de icke
godtagbara värdepapper som 1) motparten har levererat till en nationell
centralbank eller till ECB eller 2) inte dragit tillbaka efter en frist på 20
arbetsdagar räknat från den händelse varigenom värdepapperen blev
icke godtagbara och multiplicerat med koefficienten 1/360.
ii) Den första gången reglerna avseende förfaranden vid dagens slut eller
tillträde till utlåningsfaciliteten överträds skall den straffavgift som kan
utdömas beräknas till 5 procentenheter. Vid upprepade överträdelser skall
räntan på straffavgifterna höjas med ytterligare 2,5 procentenheter varje
gång som detta inträffar under en tolvmånadersperiod, beräknat på
grundvalav det berörda bel oppet i samband med den obehöriga
användningen av utlåningsfaciliteten (5).
2.Andrapåföljderänstraffavgifter
Eurosystemet skall avstänga en motpart för överträdelser av reglerna rörande
anbud och bilaterala transaktioner eller reglerna rörande underliggande
värdepapper enligt följande:
a) Avstängning efter överträdelser av reglerna rörande anbud
och bilaterala transaktioner
Om en tredje överträdelse av samma slag inträffar under en tolvmåna-
dersperiod skall Eurosystemet, förutom att utdöma en straffavgift som
beräknas i enlighet med avsnitt 1, under en bestämd period avstänga
motparten från senare marknadsoperation(er) av samma slag som
genomförs enligt samma förfarande. Avstängning skall tillämpas enligt
följande skala:
i) Om de icke levererade säkerheterna eller kontanterna när den tredje
överträdelsen äger rum utgör högst 40 % av de totala säkerheter eller
kontanter som skulle ha levererats skall avstängningen gälla i en
månad.
ii) Om de icke levererade säkerheterna eller kontanterna när den tredje
överträdelsen äger rum utgör mellan 40 % och 80 % av de totala
säkerheter eller kontanter som skulle ha levererats skall avstängningen
gälla i två månader.
iii) Om de icke levererade säkerheterna eller kontanterna när den tredje
överträdelsen äger rum utgör mellan 80 % och 100 % av de totala2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 78
(1) Detta gäller om en motpart inte kan leverera en tillräcklig mängd underliggande
värdepapper för att avveckla det likviditetsbelopp som har tilldelats den i enlikvidiserande transaktion eller om den inte kan leverera tillräckliga kontanta medel
för att avveckla det belopp som har tilldelats den i en likviditetsdränerande transaktion.
(
2) Detta gäller om en motpart inte kan leverera en tillräcklig mängd godtagbara
underliggande värdepapper eller inte kan leverera tillräckliga kontanta medel för attavveckla det belopp som överenskommits i bilaterala transaktioner.
(
3) Detta gäller om en motpart använder värdepapper som är, eller har blivit, ej godtagbara
som säkerhet för ett utestående lån.
(4) Detta gäller om en motpart har negativt saldo på avvecklingskontot vid slutet av dagen
och inte uppfyller villkoren för tillträde till utlåningsfaciliteten.
(5) Straffavgifter vid överträdelser av reglerna rörande användning av värdepapper som bara
anses vara godtagbara för intradagskrediter förutses bara i den rättsliga ramen för Target-
systemet. Sådana överträdelser omfattas inte av denna riktlinje.
▼B
säkerheter eller kontanter som skulle ha levererats skall avstängningen
gälla i tre månader.
Dessa straffavgifter och avstängningsåtgärder skall, utan att detta påverkar
tillämpningen av c nedan, även tillämpas vid varje därpå följande
överträdelse under varje tolvmånadersperiod.
b) Avstängning efter överträdelser av reglerna rörande under-
liggande värdepapper
Om en tredje överträdelse inträffar inom en tolvmånadersperiod skall
Eurosystemet, förutom att utdöma en straffavgift som beräknas i enlighet
med avsnitt 1 ovan, avstänga motparten från den därpå följande öppna
marknadsoperationen.
Dessa straffavgifter och avstängningsåtgärder skall utan att detta påverkar
tillämpningen av c nedan även tillämpas vid varje därpå följande
överträdelse under varje tolvmånadersperiod.
c) Avstängning i exceptionella fall från tillträde till alla
kommande penningpolitiska transaktioner under en bestämd
period
I exceptionella fall, när detta är nödvändigt med hänsyn till överträdelsens
allvarliga karaktär och särskilt det berörda beloppet samt överträdelsens
frekvens och varaktighet, kan man förutom att utdöma en straffavgift som
beräknas i enlighet med avsnitt 1 ovan, även överväga att avstänga
motparten från tillträde till alla kommande penningpolitiska transaktioner
under en tremånaderssperiod.
d) Institut som är belägna i andra medlemsstater
Eurosystemet får vidare besluta huruvida den avstängningsåtgärd som skall
vidtas gentemot den överträdande motparten också skall omfatta institutets
filialer i andra medlemsstater.2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 79
▼B
BILAGAII
KOMPLETTERANDEMINSTAGEMENSAMMAGRUNDELEMENT
I.Kompletterande minsta gemensamma grundelement för alla arrange-
mangavseendepenningpolitiskatransaktioner
1. De avtal och föreskrifter som de nationella centralbankerna tillämpar
skall säkerställa att bankernas standardvillkor är tillämpliga på penning-
politiska transaktioner.
2. De avtal och föreskrifter som de nationella centralbankerna tillämpar
skall säkerställa att de nationella centralbankerna kan verkställa
ändringar avseende det penningpolitiska regelverket utan opåkallat
dröjsmål. Det skall finnas regler om att motparterna skall underrättas
om sådana ändringar med exakt uppgift om när ändringarna träder i
kraft.
3. I de avtal och föreskrifter som de nationella centralbankerna tillämpar
skall föreskrivas att alla betalningar med anknytning till penningpolitiska
transaktioner skall ske i euro (med undantag av betalningar i utländsk
valuta enligt valutasvappavtal).
4. Om det för en effektiv avvecklings- och avslutningsnettning är
nödvändigt att låta samtliga transaktioner under ett avtal utgöra ett
enda avtalsarrangemang och/eller att låta avtalet vara ett ramavtal, skall
regler med den innebörden ingå.
5. De avtal och föreskrifter som de nationella centralbankerna tillämpar
skall säkerställa att förhållandet mellan de nationella centralbankerna
och motparterna omfattas av lämpliga och klara regler om användningen
av formulär (inbegripet bekräftelse av transaktionsvillkor), datamedium,
kommunikationsvägar och närmare villkor för kommunikation.
6. De avtal och föreskrifter som de nationella centralbankerna tillämpar
skall ange vad som kan utgöra grund för avslut i förtid (events of
default).Sådana grunder skall inte väsentligen avvika från vad som anges
i det följande:
a) En behörig domstol eller annan myndighet beslutar att inleda ett
konkursförfarande beträffande motparten, att utse en konkurs-
förvaltare eller motsvarande eller att inleda något annat liknande
förfarande.
b) En behörig domstol eller annan myndighet beslutar att med avseende
på motparten verkställa en rekonstruktionsåtgärd eller annat liknande
förfarande i syfte att skydda eller återställa motpartens finansiella
situation och därigenom undvika beslut enligt punkt a ovan.
c) Motparten förklarar sig skriftligen vara oförmögen att betala alla
eller någon del av sina skulder, eller att fullgöra sina skyldigheter
avseende penningpolitiska transaktioner, eller ingår en ackordsöve-
renskommelse med sina fordringsägare, eller om motparten är, eller
bedöms vara, på obestånd eller oförmögen att betala sina skulder.
d) Förberedande åtgärder vidtas för ett beslut enligt punkt a eller b
ovan.
e) En utfästelse eller annan förklaring som motparten före avtalets
ingående har gjort, eller som denne enligt tillämplig lag anses ha
gjort, visar sig vara felaktig eller osann.
f) Suspendering eller återkallelse sker av motpartens tillstånd att
bedriva verksamhet enligt de föreskrifter varigenom den berörda
euromedlemsstaten har genomfört antingen direktiv 2000/12/EG om
rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut (i dess ändrade
lydelse) eller direktiv 93/22/EEG om investeringstjänster inom
värdepappersområdet (i dess ändrade lydelse).
g) Motparten suspenderas eller utesluts från medlemskap i betalnings-
system eller betalningsarrangemang varigenom betalningar avseende
penningpolitiska transaktioner görs eller (utom vad gäller valut-
asvapptransaktioner) suspenderas eller utesluts från medlemskap i
system för avveckling av värdepapperstransaktioner som används för
avveckling av Eurosystemets penningpolitiska transaktioner.
h) Sådana åtgärder vidtas med avseende på motparten som avses i
artikel22 i direktiv 2000/12/EG om rätten att starta och driva
verksamhet i kreditinstitut (i dess ändrade lydelse).
i) Motparten underlåter att i samband med en reverserad transaktion
följa reglerna om åtgärder för riskkontroll.2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 80
▼B
j) Motparten underlåter i samband med repotransaktioner att betala
anskaffningspriset eller återköpspriset eller underlåter att leverera
anskaffade eller återköpta värdepapper, alternativt underlåter (i
samband med lån mot säkerhet) att leverera värdepapper eller
återbetala kredit på dag som utsatts för leverans eller betalning.
k) Motparten underlåter att (i samband med valutasvapptransaktioner
och inlåning med fast löptid) betala belopp i euro eller underlåter att
(i samband med valutasvapptransaktioner) betala belopp i utländsk
valuta på dag som utsatts för betalning.
l) Grund för avslut i förtid uppkommer med avseende på motparten
(under omständigheter som inte väsentligen skiljer sig från de fall
som definieras i denna punkt 6) enligt ett avtal vars syfte är
förvaltning av en Eurosystemsmedlems valutareserver eller egna
medel.
m) Motparten underlåter att lämna relevant information, vilket får
allvarliga konsekvenser för den berörda nationella centralbanken.
n) Motparten underlåter att fullgöra andra skyldigheter enligt arran-
gemang avseende reverserade transaktioner eller
valutasvapptransaktioner och underlåter - där åtgärd är möjlig - att
åtgärda sin underlåtenhet inom viss tid efter det att den berörda
nationella centralbanken har krävt detta: senast inom 30 dagar för
transaktioner mot säkerhet och senast inom 10 dagar för valut-
asvapptransaktioner.
o) Grund för avslut i förtid uppkommer med avseende på motparten
enligt ett avtal som ingåtts för genomförande av penningpolitiska
transaktioner med någon annan medlem i Eurosystemet, och den
berörda medlemmen i Eurosystemet har utövat sin rätt att på grund
härav avveckla transaktioner som omfattas av avtalet.
I fall enligt punkt a) skall avslut följa automatiskt; i fall enligt punkterna
b och c kan det följa automatiskt i vissa fall; i fall enligt punkterna d - o
följer inte avslut automatiskt utan måste vara diskretionärt (dvs.
motparten skall först ha delgivits meddelande om uppsägning). I ett
sådant meddelande kan motparten ges högst tre öppethållandedagar att
avhjälpa situationen i fråga. För de diskretionära fallen skall reglerna ge
klart besked om verkan av ett sådant meddelande.
7. De avtal och föreskrifter som de nationella centralbankerna tillämpar
skall säkerställa att den berörda nationella centralbanken har rätt att vidta
följande åtgärder om grund för avslut i förtid uppkommer: suspendering
av motpartens tillträde till transaktioner på öppna marknaden,
upphörande av alla löpande avtal och transaktioner eller krav på förtida
betalning av fordringar som inte har förfallit eller är villkorade.
Därutöver kan den nationella centralbanken ha rätt att vidta följande
åtgärder: kvittning av fordringar på motparten mot dennes inlåning till
den nationella centralbanken, suspendering av fullgörandet av skyldig-
heter gentemot motparten tills denne har betalat sin skuld, yrkande om
dröjsmålsränta eller skadestånd för skada till följd av brister hos
motparten. De avtal och föreskrifter som de nationella centralbankerna
tillämpar skall dessutom säkerställa att den berörda nationella central-
banken har laglig rätt att, om det föreligger omständigheter som kan leda
till avslut i förtid, utan opåkallat dröjsmål realisera alla värdepapper som
ställts som säkerhet på ett sådant sätt att den nationella centralbanken
kan göra sig betald ur säkerheten för beviljad kredit om motparten inte
skyndsamt avvecklar sin negativa skuldposition.
8. De avtal och föreskrifter som de nationella centralbankerna tillämpar
skall säkerställa att de nationella centralbankerna kan från motparterna
erhålla all information som är relevant för Eurosystemets penning-
politiska transaktioner.
9. De avtal och föreskrifter som de nationella centralbankerna tillämpar
skall innehålla regler om att alla uppsägningar och andra meddelanden
skall vara skriftliga eller i elektronisk form. I de avtal och föreskrifter
som de nationella centralbankerna tillämpar skall vidare tydligt anges på
vilket sätt uppsägningar och andra meddelanden skall ske och när de
börjar gälla. Tiden innan de börjar gälla får inte vara så lång att den
ekonomiska verkan av arrangemangen som helhet påverkas. I synnerhet
skall bekräftelser lämnas och kontrolleras skyndsamt.
10. De avtal och föreskrifter som de nationella centralbankerna tillämpar
skall innehålla regler om att motparten inte utan den berörda nationella
centralbankens skriftliga förhandsmedgivande får överlåta, inteckna eller
på annat sätt förfoga över sina rättigheter och skyldigheter.
11. De avtal och föreskrifter som de nationella centralbankerna tillämpar
skall innehålla regler om att endast den berörda nationella centralbanken
och den angivna motparten har de rättigheter och skyldigheter som följer
av en viss transaktion (men förbehåll skall göras dels för de förbindelser2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 81
▼B
mellan nationella centralbanker (och/eller ECB) som härrör från
gränsöverskridande användning av godtagbara värdepapper, dels - där
så är nödvändigt - för transaktioner som genomförs med motparter som
ingår i ett nätverk).
12. De avtal och föreskrifter som de nationella centralbankerna tillämpar
skall innehålla regler om att tillämplig lag för dessa avtal eller
författningsenliga arrangemang och för alla transaktioner härunder skall
(utom när gränsöverskridande användning av godtagbara värdepapper
medför krav på annat) vara lagen i den medlemsstat där den nationella
centralbanken är belägen och att rätt forum för lösning av tvister skall
vara de offentliga domstolarna i den medlemsstaten, dock utan att detta
inverkar på behörigheten för Europeiska gemenskapernas domstol.
13. Varje inlåningsarrangemang skall innehålla en uppgift om att betal-
ningen (både in- och utbetalning) vid inlåning med fast löptid skall ske
på de dagar som anges i ECB:s tillkännagivande av inlåningstransak-
tionen.
II.Kompletterande minsta gemensamma grundelement för reverserade
transaktioner
Gemensammaelementförallareverseradetransaktioner
14. Dagen för en transaktions andra led skall fastställas när transaktionen
ingås.
15. I de avtal och föreskrifter som de nationella centralbankerna tillämpar
skall öppethållandedag i samband med skyldigheten att göra en betalning
definieras som varje dag när alla relevanta delar av Target håller öppet
och kan verkställa betalningen i fråga, medan öppethållandedag i
samband med skyldigheten att leverera värdepapper skall definieras som
varje dag när de avvecklingssystem för värdepapperstransaktioner genom
vilka leveransen skall göras håller öppet på den plats där leveransen av
de berörda värdepapperen skall ske.
16. I reglerna om omräkning av belopp från annan valuta till euro skall anges
att växelkursen skall vara ECB:s dagliga referensväxelkurs för euron
eller, om den kursen inte är tillgänglig, den avistaväxelkurs som ECB
anger på öppethållandedagen före den dag då omräkning skall ske för
den nationella centralbankens försäljning av euro mot dess köp av den
andra valutan.
Element somavserendastrepotransaktioner
17. Försäljning av godtagbara värdepapper skall ske mot kontanta medel i
euro, samtidigt som en överenskommelse ingås om att likvärdiga
värdepapper vid en angiven tidpunkt skall säljas tillbaka mot kontanta
medeli euro.
18. När det gäller skyldigheten att sälja tillbaka likvärdiga värdepapper skall
likvärdighet definieras som att värdepapperen skall ha samma emittent,
ingå i samma emission (oavsett emissionsdag), vara av samma typ och
ha samma nominella värde, belopp och benämning som de värdepapper
med vilka jämförelse görs. Om de värdepapper med vilka jämförelse
görs har konverterats, redenominerats eller om en köpoption har ställts
ut, måste definitionen ändras enligt följande. Vid konvertering avses med
likvärdiga värdepapper de värdepapper till vilka de ursprungliga
värdepapperen har konverterats. I det fall en köpoption har ställts ut
avses värdepapper som motsvarar de inlösta värdepapperen, förutsatt att
säljaren har betalat köparen ett belopp som är lika med värdet av
köpoptionen. Vid redenominering avses värdepapper likvärdiga med de
värdepapper till vilka de ursprungliga värdepapperen har redenominerats
jämte, vid behov, ett belopp som motsvarar skillnaden mellan
värdepapperens värde före och efter redenomineringen.
19. De omständigheter som ger de nationella centralbankerna rätt att avsluta
och avveckla alla utelöpande transaktioner skall inte i väsentlig grad
skilja sig från vad som anges i punkt 6.
20. De avtal och föreskrifter som de nationella centralbankerna tillämpar
skall innehålla regler om nettning avsedda att åstadkomma ekonomiska
effekter motsvarande dem som anges nedan.
a) Om det föreligger grund för avslut i förtid skall återköpsdagen för
varje transaktion anses infalla omedelbart och eventuella värdepapper
som ställts som marginalsäkerhet skall, med förbehåll för vad som
sägs nedan, omedelbart levereras (varvid parternas fullgörande av
sina respektive skyldigheter i fråga om leverans av värdepapper och
betalning av återköpspriset för återköpta värdepapper skall ske enbart2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 82
▼B
i överensstämmelse med punkt b nedan), eller också skall
repotransaktionen avslutas.
b) i) Avvecklingsvärdet av de återköpta värdepapperen och av
eventuella värdepapper vilka ställts som marginalsäkerhet och
skall överföras samt det återköpspris som vardera parten skall
betala skall vid avslut i förtid fastställas för alla transaktioner av
den berörda nationella centralbanken per återköpsdagen.
ii) På grundval av de därvid fastställda beloppen skall den nationella
centralbanken (per återköpsdagen) beräkna vardera partens skuld.
Dessa båda skuldbelopp skall kvittas mot varandra, och parten
med den minsta fordran skall betala mellanskillnaden till den
andra parten nästa dag då alla relevanta delar av Target är öppna
så att en betalning kan göras. Vid denna beräkning skall
eventuella beloppsom inte är uttryckta i euro på den berörda
dagen räknas om till euro med tillämpning av den växelkurs som
beräknas enligt punkt 16.
c) Med avvecklingsvärde (defaultmarketvalue) avses:
i) Marknadsvärdet av värdepapperet vid den tidpunkt då värdering
görs i anledning av ett avslut i förtid, beräknat på grundval av den
mest representativa kursen på den öppethållandedag som föregår
värderingsdagen.
ii) Om det inte finns någon representativ kurs för ett visst
värdepapper på den öppethållandedag som föregår värderings-
dagen, skall den senaste kurs till vilken handel har skett
tillämpas. Om ingen sådan kurs finns att tillgå skall den
nationella centralbanken fastställa en kurs med hänsyn tagen till
den senast bestämda kursen för värdepapperet på referensmark-
naden.
iii) Om det är fråga om ett värdepapper för vilket ingen marknads-
kurs finns, skall någon annan skälig värderingsmetod användas.
iv) Om den nationella centralbanken har sålt värdepapperet eller
likvärdiga värdepapper till marknadskursen före den tidpunkt då
värdering görs i anledning av avslut i förtid, skall marknadsvärdet
vara nettobehållningen av denna försäljning efter avdrag för allaskäliga kostnader, avgifter och omkostnader med anknytning till
försäljningen, varvid den nationella centralbanken gör beräk-
ningen och fastställer beloppen.
21. Om de avtal och föreskrifter som de nationella centralbankerna tillämpar
innehåller en regel om substitution av ställd säkerhet, skall även
säkerställas att nödvändiga regler om åtgärder för riskkontroll efterlevs.
22. Om de avtal och föreskrifter som de nationella centralbankerna tillämpar
innehåller en regel om att betalning (eller återlämnande) av marginal-
säkerheter skall ske kontant, skall det finnas en regel som innebär att
eventuella ytterligare skyldigheter att återlämna (eller ställa) marginal-
säkerhet först skall fullgöras med användning av kontanter upp till
samma belopp (jämte eventuell ränta).
Element somavserendastarrangemangförlånmotsäkerhet
23. De värdepapper som tillhandahålls inom ramen för ett arrangemang för
lån mot säkerhet (t.ex. panter) måste vara lagligen realiserbara och det
får inte finnas anspråk på dem med bättre rätt. Det får inte vara möjligt
för tredje part (inbegripet konkursförvaltare vid obestånd) att ingripa och
med framgång göra anspråk på de värdepapper som ställts som säkerhet
(med undantag för rättshandlingar till skada för borgenärerna [fraud])
eller på någon rättighet som hör samman med dessa värdepapper.
24. Nationella centralbanker skall ha laglig möjlighet att realisera det
ekonomiska värdet av värdepapper som ställts som säkerhet inom ramen
för en likviditetsskapande transaktion enligt på förhand angivna villkor
som inte väsentligen avviker från dem som anges i punkt 6. I dessa
villkor skall även anges under vilka förhållanden den nationella
centralbanken kan behandla motparten som om denne brustit i
fullgörandet av ett repoarrangemang.
25. Arrangemang för lån mot säkerhet skall medge att transaktioner som
ingås över dagen kan göras om till transaktioner över natten.
III.Ytterligareminstagemensammagrundelementförvalutasvapptransak-
tioner
26. Varje transaktion utgörs av samtidigt köp och försäljning avista och på
termin av euro mot en utländsk valuta.
27. De avtal och föreskrifter som de nationella centralbankerna tillämpar
skall innehålla regler om när och hur betalningsöverföringar skall ske.2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 83
▼B
Dagen för köpet/försäljningen på termin skall bestämmas när trans-
aktionen ingås.
28. I de avtal och föreskrifter som de nationella centralbankerna tillämpar
skall begreppen utländsk valuta, avistakurs, terminskurs, överföringsdag
och återöverföringsdag definieras i överensstämmelse med vad som sägs
i det följande.
a)utländskvaluta : varje annan enligt lag giltig valuta än euro.
b)avistakurs : den kurs (beräknad enligt punkt 16) som för en viss
transaktion används för att räkna om beloppet i euro till det belopp i
den berörda utländska valutan som den ena parten är skyldig att på
överföringsdagen överföra till den andra parten mot betalning av
beloppet i euro; avistakursen skall anges i bekräftelsen.
c)terminskurs : den kurs (beräknad enligt punkt 16) som används för att
räkna om beloppet i euro till det belopp i den utländska valutan som
den ena parten är skyldig att på återöverföringsdagen överföra till den
andra parten mot betalning av beloppet i euro; terminskursen skall
anges i bekräftelsen och definieras i de avtal och föreskrifter som den
nationella centralbanken tillämpar.
d)belopp för återöverföring i utländsk valuta : det belopp i utländsk
valuta som behövs för att köpa beloppet i euro per återöverförings-
dagen.
e)överföringsdag : den dag (och eventuellt den tidpunkt under den
dagen) då den ena partens överföring till den andra parten av beloppet
i euro skall bli gällande; för undvikande av tvivel skall detta vara den
dag (och eventuellt den tidpunkt under den dagen) då överföringen av
beloppet i euro enligt parternas överenskommelse skall avvecklas.
f)återöverföringsdag : den dag (och eventuellt den tidpunkt under den
dagen) då den ena parten skall återöverföra beloppet i euro till den
andra parten.
29. I de avtal och föreskrifter som de nationella centralbankerna tillämpar
skall finnas regler om att vissa omständigheter (jämför punkt 30) medför
att alla utelöpande transaktioner avvecklas, och det skall finnas regler om
hur sådan avveckling (inbegripet avslutningsnettning) skall ske.
30. De omständigheter som ger de nationella centralbankerna rätt att i förtid
avsluta och avveckla alla löpande transaktioner skall inte i väsentlig grad
skilja sig från vad som anges i punkt 6.
31. I de avtal och föreskrifter som de nationella centralbankerna tillämpar
skall finnas regler om nettning avsedda att åstadkomma ekonomiska
effekter motsvarande dem som beskrivs nedan.
a) Om grund för avslut i förtid uppkommit skall varje transaktion anses
ha avslutats, och återanskaffningsvärdet av beloppet i euro och
beloppet för återöverföring i utländsk valuta skall fastställas av den
nationella centralbanken på grundval av principen att dessa
återanskaffningsvärden skall vara de belopp som behövs för att den
nationella centralbanken skall få behålla den ekonomiska motsvarig-
heten till de betalningar som annars skulle ha krävts.
b) På grundval av de belopp som har fastställts på detta sätt skall den
nationella centralbanken göra en beräkning (per återöverförings-
dagen) av vad vardera parten är skyldig den andra. Parternas
fordringar på varandra skall vid behov räknas om till euro enligt
punkt 16 och därefter kvittas mot varandra, varvid parten med den
minsta fordran skall betala mellanskillnaden till den andra parten
nästa dag då alla relevanta delar av Target är öppna så att en sådan
betalning kan göras.2000X0776 — SV — 01.01.2001 — 000.001 — 84