02013D0010 — SV — 19.05.2019 — 001.001

Den här texten är endast avsedd som ett dokumentationshjälpmedel och har ingen rättslig verkan. EU-institutionerna tar inget ansvar för innehållet. De autentiska versionerna av motsvarande rättsakter, inklusive ingresserna, publiceras i Europeiska unionens officiella tidning och finns i EUR-Lex. De officiella texterna är direkt tillgängliga via länkarna i det här dokumentet

Ändrat genom:

▼B

EUROPEISKA CENTRALBANKENS BESLUT

av den 19 april 2013

om valörer, tekniska specifikationer, reproducering, inlösen och indragning avseende eurosedlar

(omarbetning)

(ECB/2013/10)

(2013/211/EU)

Artikel 1

Valörer och tekniska specifikationer

▼M1

1. Eurosedlar som ingår i den första serien ska omfatta sju valörer mellan 5 euro och 500 euro. Eurosedlar som ingår i den andra serien ska omfatta sex valörer mellan 5 euro och 200 euro. Eurosedlarna visar motiv på temat ”epoker och stilar i Europa”, med följande grundläggande tekniska specifikationer:

▼B

2. De sju olika valörerna av eurosedlarna ska ha avbildningar av portar och fönster på framsidan (recto) och broar på baksidan (verso). De sju valörerna ska vara typiska för de olika perioder i den europeiska konsthistorien som nämns ovan. På sedlarna ska dessutom finnas:

▼M1

c) ECB:s initialer i Europeiska unionens officiella språkvarianter:

▼B

Artikel 2

Regler för reproducering av eurosedlar

1. Med reproduktioner avses alla fysiska och icke fysiska bilder som hämtar material från hela eurosedlar eller delar därav, enligt specifikationerna i artikel 1, eller från delar av sedlarnas enskilda mönsterelement, såsom färger, mått, bokstäver eller symboler, och som kan likna eller erinra om en äkta eurosedel, oberoende av

c) om mönsterelement på eurosedlarna, exempelvis bokstäver eller symboler, har ändrats eller tillagts.

2. Reproduktioner som allmänheten kan förväxla med äkta eurosedlar ska anses vara icke lagenliga.

3. Reproduktioner som uppfyller följande krav ska anses lagenliga, eftersom det inte föreligger någon risk för att allmänheten kan förväxla dem med äkta eurosedlar:

a) Reproduktioner som återger endast ena sidan av en eurosedel, enligt specifikationerna i artikel 1, under förutsättning att reproduktionens mått uppgår till 125 % eller mer av såväl längden som bredden eller till 75 % eller mindre av såväl längden som bredden på respektive eurosedel, enligt specifikationerna i artikel 1.

b) Reproduktioner som återger båda sidorna av en eurosedel, enligt specifikationerna i artikel 1, under förutsättning att reproduktionens mått uppgår till 200 % eller mer av såväl längden som bredden eller 50 % eller mindre av såväl längden som bredden på respektive eurosedel, enligt specifikationerna i artikel 1.

c) Reproduktioner som återger enskilda mönsterelement på en eurosedel, enligt specifikationerna i artikel 1, under förutsättning att dessa mönsterelement inte avbildas mot en sedelliknande bakgrund.

d) Reproduktioner som återger endast en del av antingen framsidan eller baksidan av en eurosedel, under förutsättning att denna del är mindre än en tredjedel av eurosedelns ursprungliga framsida eller baksida, enligt specifikationerna i artikel 1.

f) Icke fysiska reproduktioner som görs tillgängliga elektroniskt på webbplatser, på trådbunden eller trådlös väg eller på annat sätt, och till vilka allmänheten har tillgång från en plats och vid en tidpunkt som de själva väljer, under förutsättning att

4. När det gäller reproduktioner enligt punkt 3 f

5. Efter skriftlig ansökan ska ECB och de nationella centralbankerna intyga att även reproduktioner som inte uppfyller kraven i punkt 3 är lagenliga, för såvitt allmänheten inte kan förväxla dem med äkta eurosedlar enligt specifikationerna i artikel 1. Om en reproduktion framställs inom endast en medlemsstat som har euron som valuta, ska ansökan enligt ovan göras hos den nationella centralbanken i den medlemsstaten. I övriga fall ska ansökan göras hos ECB.

6. Reglerna för reproducering av eurosedlar gäller även i förhållande till eurosedlar som i enlighet med det här beslutet dragits in eller upphört att vara lagliga betalningsmedel.

Artikel 3

Inlösen av skadade äkta eurosedlar

1. De nationella centralbankerna ska, på begäran i enlighet med villkoren i punkt 2 och i enlighet med det relevanta beslut av ECB-rådet som avses i artikel 6, lösa in skadade äkta eurosedlar om

a) mer än 50 % av eurosedeln ges in, eller

b) 50 % eller mindre av eurosedeln ges in och inlämnaren kan visa att återstoden av sedeln har förstörts.

2. Utöver vad som anges i punkt 1 gäller följande för inlösen av skadade äkta eurosedlar:

c) När färgfläckade, förorenade eller infärgade äkta eurosedlar ges in, ska inlämnaren ge en skriftlig förklaring avseende typen av färg, förorening eller infärgning.

e) När äkta eurosedlar skadats genom stöldskyddsutrustning i samband med rån, stöld eller annat brott eller försök till detta, ska sedlarna endast lösas in på begäran av den ägare eller på annat sätt godkända inlämnare som har utsatts för det brott eller det försök till brott som ledde till att sedlarna skadades.

f) När äkta eurosedlar skadats genom stöldskyddsutrustning och ges in av de inrättningar och ekonomiska aktörer som avses i artikel 6.1 i förordning (EG) nr 1338/2001, ska dessa inrättningar och ekonomiska aktörer ge en skriftlig förklaring om orsaken till neutraliseringen, referens och kännetecken för stöldskyddsutrustningen, uppgifter om den part som gav in de skadade sedlarna samt vilken dag detta skedde.

g) Om stora mängder av äkta eurosedlar skadats genom aktivering av stöldskyddsutrustning, ska de, i den mån detta är möjligt och krävs av de nationella centralbankerna, ges in i satser om 100 eurosedlar, när det antal eurosedlar som ges in är tillräckligt för att bilda sådana satser.

▼M1

h) När inrättningar och ekonomiska aktörer som avses i artikel 6.1 i förordning (EG) nr 1338/2001 inom en eller flera transaktioner ger in skadade äkta eurosedlar för inlösen till ett värde av minst 10 000 euro, ska de inkomma med dokumentation om sedlarnas ursprung samt identifiera kunden eller i förekommande fall den verkliga förmånstagaren i enlighet med definitionen i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/849 ( 1 ). Denna skyldighet ska även gälla när det råder tvivel om huruvida tröskelvärdet på 10 000 euro har uppnåtts. Reglerna i denna punkt ska inte påverka strängare identifierings- och rapporteringskrav som medlemsstaterna har antagit för att införliva direktiv (EU) 2015/849.

▼B

3. Trots vad som sägs ovan ska

a) de nationella centralbankerna vägra att lösa in eurosedlar som de vet eller har tillräckliga skäl att anta har skadats avsiktligt, samt hålla kvar eurosedlarna så att dessa inte åter sätts i omlopp eller ges in för inlösen i en annan nationell centralbank; de nationella centralbankerna ska emellertid lösa in de skadade äkta eurosedlarna om de vet eller har tillräckliga skäl att anta att inlämnarna är i god tro, eller om inlämnarna kan visa att de är i god tro; eurosedlar som endast skadats i mindre utsträckning, exempelvis genom att anteckningar, siffror eller korta fraser anbringats på dem, ska i princip inte anses utgöra avsiktligt skadade eurosedlar,