I.

Rådets förordning (EEG) nr 1785/81 av den 30 juni 1981 (EGT nr L 177, 1.7.1981, s. 4), senast ändrad genom förordning (EG) nr 133/94 (EGT nr L 22, 27.1.1994, s. 7). 1. Avdelning II skall ersättas med följande: ”AVDELNING II Handel med tredje land Artikel 13 1. Vid import till eller export från gemenskapen av någon av de produkter som förtecknas i artikel 1.1 a, 1.1 b, 1.1 c, 1.1 d, 1.1 f, 1.1 g och 1.1 h skall en importlicens respektive en exportlicens framläggas. Licenser skall utfärdas av medlemsstaterna till varje sökande, oavsett dennes etableringsort inom gemenskapen och utan att detta påverkar åtgärder som vidtas för att tillämpa artiklarna 16 och 17. Import- och exportlicenser skall gälla inom hela gemenskapen. Sådana licenser skall utfärdas på villkor att en säkerhet ställs som garanti för att produkterna importeras eller exporteras under licensens giltighetstid. Utom i händelse av force majeure, skall säkerheten vara helt eller delvis förverkad om import eller export inte genomförs eller endast genomförs delvis under licensens giltighetstid. 2. I enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 41 a) får det system som avses i denna artikel utvidgas till att omfatta de produkter som förtecknas i artikel 1.1 e, b) skall licensernas giltighetstid och andra tillämpningsföreskrifter till denna artikel antas, vilka bl. a. kan omfatta en tidsfrist för utfärdandet av licenser. Artikel 14 1. Om inte annat föreskrivs i denna förordning, skall tullsatserna i Gemensamma tulltaxa tillämpas på de produkter som förtecknas i artikel 1. 2. Genom undantag från bestämmelserna i punkt 1 får kommissionen, enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 41, helt eller delvis tills vidare upphöra med tillämpningen av importtull på dessa produkter och fastställa bestämmelser om sådant eventuellt tillämpningsuppehåll, för att säkerställa att gemenskapsmarknaden genom import från tredje land är tillräckligt försörjd med de produkter som förtecknas i artikel 1.1 a (råsocker för raffinering enligt KN-numren 1701 11 10 och 1701 12 10) och artikel 1.1 c (melass). Sådant tillämningsuppehåll får gälla under den period under vilken världsmarknadspriset plus importtullen enligt Gemensamma tulltaxan — när det gäller råsocker, överstiger interventionspriset för produkten, — när det gäller melass, överstiger den prisnivå som motsvarar det pris för melass som under det aktuella sockerregleringsåret används som grund för beräkning av intäkter från försäljning av melass i enlighet med bestämmelserna i artikel 4.2. Artikel 15 1. För att förhindra eller motverka de negativa effekter på gemenskapsmarknaden som kan bli följden av import av vissa jordbruksprodukter, skall en tilläggstull betalas vid import av en eller flera sådana produkter till den tullsats som fastställs i den gemensamma tulltaxan, om de villkor som anges i artikel 5 i det jordbruksavtal som slöts i enlighet med artikel 228 i fördraget inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan har uppfyllts, med undantag för det fall att det är osannolikt att importen kommer att störa gemenskapsmarknaden eller om effekterna skulle bli oproportionerliga i förhållande till det avsedda syftet. 2. De utlösande priserna, som utgör den övre gränsen för när en tilläggsimporttull får tas ut, skall vara de utlösande priser som gemenskapen anmäler till WTO. De utlösande kvantiteter som måste överskridas för att en tilläggsimporttull skall tas ut skall bestämmas på grundval av särskilt importen till gemenskapen under de tre år som föregår det år då de negativa effekter som avses i punkt 1 uppstår eller sannolikt kommer att uppstå. 3. De importpriser som skall beaktas vid uttag av en tilläggsimport- tull skall bestämmas på grundval av cif-importpriserna för det aktuella partiet. Cif-importpriserna skall för detta ändamål kontrolleras mot de representativa priserna för produkten på världsmarknaden eller på gemenskapens importmarknad för den produkten. 4. Kommissionen skall anta tillämpningsföreskrifter till denna artikel i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 41. I sådana tillämpningsföreskrifter skall bl. a. anges a) de produkter för vilka tilläggsimporttullarna får tas ut enligt artikel 5 i jordbruksavtalet, b) de övriga kriterier som krävs för tillämpningen av punkt 1 i enlighet med artikel 5 i jordbruksavtalet. Artikel 15a När det gäller melass skall — det världsmarknadspris som avses i artikel 14.2, och — det representativa pris som avses i artikel 15.3, gälla för en standardkvalitet. Standardkvaliteten får fastställas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 41. Artikel 16 1. De tullkvoter för produkter enligt artikel 1 som följer av avtal som sluts inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan skall öppnas och förvaltas i enlighet med tillämpningsföreskrifter som antagits i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 41. 2. Kvoter får förvaltas med användning av en av följande metoder eller en kombination av dessa metoder: — En metod som är grundad på i vilken ordningsföljd ansökningarna inkommer (metoden ’först till kvarn’). — En metod enligt vilken kvoter fördelas i proportion till de begärda kvantiteterna enligt inkomna ansökningar (metoden ’samtidig behandling’). — En metod grundad på traditionella handelsflöden (metoden ’traditionella/nya mönster’). Andra lämpliga metoder får antas. De får inte medföra diskriminering mellan de berörda aktörerna. 3. Den förvaltningsmetod som antas skall, i förekommande fall, lägga vederbörlig vikt vid försörjningsbehoven på gemenskapsmarknaden och behovet att säkra nämnda marknads jämvikt, samtidigt som den kan utgå från de metoder som tidigare har tillämpats på kvoter motsvarande dem som avses i punkt 1, utan att detta påverkar de rättigheter som följer av avtal som sluts inom ramen för förhandlingarna i Uruguayrundan. 4. De tillämpningsföreskrifter som avses i punkt 1 skall innehålla bestämmelser om öppnandet av årliga kvoter, lämpligt fördelade över året vid behov, om den förvaltningsmetod som skall användas samt skall i förekommande fall innehålla bestämmelser om a) garantier som täcker produktens art, avsändningsplats och ursprung, b) erkännande av de dokument som används för kontroll av de garantier som avses i a, och c) de villkor på vilka importlicenser utfärdas samt deras giltighetstid. Artikel 17 1. I den mån som krävs för att det skall vara möjligt att utan vidare förädling eller i form av varor enligt bilaga 1 exportera de produkter som förtecknas i artikel 1.1 a, 1.1 c och 1.1 d på grundval av noteringar eller priser på världsmarknaden för de produkter som avses i artikel 1.1 a och 1.1 c och inom de gränser som följer av de avtal som slutits i enlighet med artikel 228 i fördraget, får skillnaden mellan dessa noteringar eller priser och priserna inom gemenskapen utjämnas genom exportbidrag. Exportbidrag för råsocker får inte vara högre än det exportbidrag som lämnas för vitsocker. 2. Bestämmelser får fastställas om exportbidrag för de produkter som förtecknas i artikel 1.1 f, 1.1 g och 1.1 h som exporteras utan vidare förädling eller i form av de varor som anges i bilaga 1. Vid fastställandet av exportbidraget för varje 100 kg torrsubstans skall särskild hänsyn tas till a) det exportbidrag som gäller vid export av produkter enligt undernummer 1702 30 91 i den kombinerade nomenklaturen, b) det exportbidrag som gäller vid export av de produkter som avses i artikel 1.1 d, c) de ekonomiska aspekterna av den planerade exporten. 3. Det exportbidrag som gäller för produkter enligt artikel 1 som exporteras i form av varor enligt bilaga 1 skall inte vara högre än det exportbidrag som gäller vid export av sådana produkter utan vidare förädling. 4. Den metod som antas för fördelning av kvantiteter som berättigar till exportbidrag skall vara den metod a) som är bäst lämpad med hänsyn till produktens art och situationen på den aktuella marknaden och som gör det möjligt att utnyttja de disponibla resurserna på effektivaste sätt, med beaktande av gemenskapsexportens effektivitet och struktur, utan att detta medför diskriminerande behandling mellan små och stora aktörer, b) som ur administrativ synpunkt är minst besvärlig för aktörerna med hänsyn till förvaltningskraven, c) som förhindrar diskriminering mellan de berörda aktörerna. 5. Exportbidrag skall vara desamma för hela gemenskapen. De får variera beroende på destination, om situationen på världsmarknaden eller de särskilda behoven på vissa marknader gör detta nödvändigt. Exportbidrag skall fastställas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 41. Exportbidrag får fastställas a) med regelbundna intervaller, b) genom anbudsinfordran för de produkter för vilka detta förfarande tidigare har föreskrivits. Exportbidrag som fastställs med regelbundna intervaller får under mellantiden justeras av kommissionen, antingen på begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ. Anbud som inges som svar på en infordran skall beaktas endast om en säkerhet ställs. Utom i händelse av force majeure skall säkerheten vara helt eller delvis förverkad om anbudsgivare inte har fullgjort eller endast delvis har fullgjort de skyldigheter som ålagts dem. Dessutom skall bestämmelserna i artikel 17a, 17b och 17c om produkter enligt artikel 1.1 a, 1.1 c och 1.1 d som inte denaturerats och som exporteras utan vidare förädling tillämpas. 6. Vid fastställandet av bidragsbeloppet skall särskild hänsyn tas till behovet att upprätta balans mellan användningen av gemenskapens basjordbruksprodukter för export som förädlade varor till tredje land och användningen av produkter från sådant tredje land för aktiv förädling. 7. Exportbidrag för produkter som förtecknas i artikel 1 och som exporteras utan vidare förädling skall endast beviljas på ansökan och efter framläggande av gällande exportlicens. 8. Det exportbidrag som gäller vid export av produkter enligt artikel 1 som exporteras utan vidare förädling skall vara det bidrag som gäller den dag då licensansökan inkommer och, när det gäller differentierade bidrag, det bidrag som gäller samma dag a) för den destination som anges i licensen, eller b) för den verkliga destinationen om den inte är samma destination som den som anges i licensen. I sådant fall skall gällande belopp inte överstiga det belopp som gäller för den destination som anges i licensen. Lämpliga bestämmelser får antas för att förhindra missbruk av den flexibilitet som medges enligt denna punkt. 9. Tillämpningsområdet för punkterna 7 och 8 får i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 16 i förordning (EG) nr 3448/93 utvidgas till att omfatta produkter enligt artikel 1 som exporteras i form av de varor som förtecknas i bilaga 1. 10. När det gäller produkter som förtecknas i artikel 1 för vilka exportbidrag utbetalas inom ramen för livsmedelsbistånd får punkterna 7 och 8 åsidosättas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 41. 11. Exportbidraget skall utbetalas efter framläggande av bevis på att — produkterna har exporterats från gemenskapen, och — när det gäller ett differentierat exportbidrag, produkterna har anlänt till den destination som anges i licensen eller en annan destination för vilket ett exportbidrag har fastställts, utan inverkan på punkt 6 b. Undantag från denna bestämmelse får medges i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 41, förutsatt att villkor som erbjuder likvärdiga garantier fastställs. Kompletterande bestämmelser får antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 41. 12. Exportbidrag skall inte beviljas för produkter som exporteras icke denaturerade i sådant naturligt tillstånd som avses i artikel 1.1, om de inte, beroende på omständigheterna, har a) framställts av sockerbetor eller sockerrör som skördats inom gemenskapen, b) importerats till gemenskapen i enlighet med artikel 33, c) c) framställts av en av de produkter som importerats i enlighet med bestämmelserna i punkt b. 13. Exportbidrag skall inte beviljas för produkter som exporteras icke denaturerade i sådant naturligt tillstånd som avses i artikel 1.1 c och 1.1 d och som inte har sitt ursprung inom gemenskapen eller som inte har framställts av socker som importerats till gemenskapen i enlighet med bestämmelserna i punkt 12b eller av de produkter som avses i punkt 12c. 14. Efterlevandet av de volymgränser som följer av avtal som slutits i enlighet med artikel 228 i fördraget skall säkerställas på grundval av de exportlicenser som utfärdas för de referensperioder som avses däri och som gäller för de aktuella produkterna. 15. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel, inbegripet bestämmelser om omfördelning av exporterbara kvantiteter som inte fördelats eller inte utnyttjats, och ändring av bilaga 1 skall antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 41. Föreskrifter för tillämpningen av punkt 6 på de produkter som avses i artikel 1 och som exporteras i form av de varor som avses i bilagan skall emellertid antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 16 i förordning (EG) nr 3448/93. Artikel 17a 1. Denna artikel skall tillämpas vid fastställandet av exportbidrag för icke denaturerade produkter som exporteras i sådant naturligt tillstånd som avses i artikel 1.1 a. 2. Vad avser det periodiska fastställandet av exportbidrag för de produkter som avses i artikel 1.1 a gäller följande: a) Exportbidraget skall fastställas varannan vecka. Sådant fastställande får emellertid avbrytas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 41 om det konstateras att det inte finns något disponibelt sockeröverskott inom gemenskapen för export på grundval av världsmarknadspriser. I sådant fall skall exportbidrag inte beviljas. b) Vid fastställandet av exportbidraget skall situationen på gemenskapsmarknaden och världsmarknaden för socker beaktas, och särskilt följande faktorer: — Interventionspriset för vitsocker i det gemenskapsområde med det största överskottet eller interventionspriset för råsocker i det gemenskapsområde som anses vara representativt för exporten av denna typ av socker. — Kostnaderna för att transportera socker från ►C2 de områden som avses i första strecksatsen ◄ till exporthamnar eller andra utförselorter inom gemenskapen. — Handelskostnader och eventuella kostnader för omlastning, transport och förpackning i samband med saluföring av socker på världsmarknaden. — Noteringar eller priser för socker på världsmarknaden. — Den ekonomiska aspekten av den föreslagna exporten. 3. Om exportbidraget fastställs genom anbud för de produkter som avses i artikel 1.1 a gäller följande: a) Syftet med anbudet skall vara att fastställa bidragsbeloppet. b) Medlemsstaternas behöriga myndigheter skall infordra anbud i enlighet med ett instrument som är juridiskt bindande i alla medlemsstater. I detta instrument skall villkoren för anbudsinfordran fastställas. Dessa villkor måste garantera lika tillträde för alla personer som är etablerade inom gemenskapen. c) Villkoren i anbudsinfordran skall omfatta en tidsfrist för ingivandet av anbud. Det högsta bidragsbeloppet för den aktuella infordran skall fastställas i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 41 inom tre arbetsdagar efter tidsfristens utgång och mot bakgrund av de inkomna anbuden. Vid beräkning av det högsta beloppet skall hänsyn tas till försörjningssituationen och priserna inom gemenskapen, priser och potentiella avsättningsmöjligheter på världsmarknaden och kostnader i samband med export av socker. Ett största antal ton får fastställas i enlighet med samma förfarande. d) Om export kan genomföras på grundval av ett exportbidrag som är lägre än det som följer av att beakta skillnaden mellan priser inom gemenskapen och världsmarknadspriser och om exporten avser en särskild destination, kan medlemsstaternas behöriga myndigheter bli tvungna att utfärda en särskild anbudsinfordran vars villkor skall inbegripa — möjligheten att inge anbud när som helst till dess att anbudsförfarandet har avslutats, och — ett högsta bidragsbelopp som beräknats mot bakgrund av kraven i samband med den aktuella exporten. e) Om bidragsbeloppet i ett anbud — överstiger det fastställda högsta beloppet, skall medlemsstaternas behöriga myndigheter avslå anbudet, — inte överstiger det högsta bidragsbeloppet, skall dessa myndigheter fastställa bidragsbeloppet till ett belopp som motsvarar det bidragsbelopp som anges i det aktuella anbudet. 4. För exportbidraget för råsocker gäller följande: a) Det skall fastställas för den standardkvalitet som definieras i artikel 1 i förordning (EEG) nr 431/68. b) Exportbidrag som fastställs periodiskt i enlighet med punkt 2a — får inte vara högre än 92 % av exportbidraget för vitsocker under samma period; denna gräns skall emellertid inte gälla för exportbidrag för kandisocker, — skall för varje aktuell exporttransaktion multipliceras med en omräkningsfaktor som erhålls genom att avkastningen av det exporterade råsockret, beräknad i enlighet med bestämmelserna i artikel 1 i förordning (EEG) 431/68, divideras med 92. c) Det högsta belopp som fastställs i enlighet med punkt 3 c inom ramen för ett anbud får inte vara högre än 92 % av det högsta belopp som samtidigt fastställs för vitsocker i enlighet med samma punkt. Artikel 17b 1. Exportbidraget för icke denaturerade produkter som exporteras i sådant naturligt tillstånd som anges i artikel 1.1 c skall fastställas varje månad med beaktande av a) det pris för melass som under det aktuella sockerregleringsåret används som grund vid beräkningen av intäkten vid försäljning av melass i enlighet med artikel 4.2, b) priser och potentiella avsättningsmöjligheter för melass på gemenskapsmarknaden, c) noteringar och priser för melass på världsmarknaden, och d) den ekonomiska aspekten av den föreslagna exporten. Sådant fastställande får emellertid avbrytas i enlighet med artikel 41 om det konstateras att det inte finns något melassöverskott disponibelt inom gemenskapen för export på grundval av världsmarknadspriser. I sådant fall skall exportbidrag inte beviljas. 2. Under särskilda omständigheter får bidragsbeloppet fastställas genom anbud för vissa kvantiteter och vissa områden inom gemenskapen. Syftet med anbudet skall vara att fastställa bidragsbeloppet. De berörda medlemsstaternas behöriga myndigheter skall infordra anbud på grundval av ett tillstånd vari villkoren för anbudsinfordran fastställs. Dessa villkor måste garantera lika tillträde för alla personer som är etablerade inom gemenskapen. Artikel 17c 1. Basbeloppet för exportbidraget skall fastställas varje månad för icke denaturerade produkter som exporteras i sådant naturligt tillstånd som anges i artikel 1.1 d. Sådant periodiskt fastställande kan emellertid avbrytas i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 41 om det periodiska fastställandet av exportbidraget för vitsocker som inte är vidare förädlat tills vidare avbryts. I sådant fall skall exportbidrag inte beviljas. 2. Basbeloppet för exportbidraget för de produkter som avses i punkt 1, med undantag för sorbos, skall vara lika med en hundradel av ett belopp som erhållits genom beaktande av a) skillnaden mellan interventionspriset för vitsocker i det område i gemenskapen som har det största överskottet den månad då basbeloppet fastställs, och noteringarna och priserna för vitsocker på världsmarknaden, b) behovet att upprätta balans mellan — användningen av basprodukter från gemenskapen i framställningen av förädlade varor för export till tredje land, och — användningen av produkter från tredje land som införts i enlighet med bestämmelser om aktiv förädling. 3. När det gäller sorbos skall basbeloppet för exportbidraget vara lika med basbeloppet för exportbidraget minus en hundradel av det produktionsbidrag som gäller i enlighet med förordning (EEG) nr 1010/86 för de produkter som förtecknas i bilaga 1 till den förordningen. 4. Tillämpningen av basbeloppet för exportbidraget får begränsas till vissa av de produkter som förtecknas i artikel 1.1 d. Artikel 18 1. I den mån som krävs för att den gemensamma organisationen av marknaderna för socker skall fungera korrekt får rådet, i enlighet med det röstningsförfarande som fastställs i artikel 43.2 i fördraget, på kommissionens förslag, helt eller delvis förbjuda tillämpningen av bestämmelser om aktiv förädling — på de produkter som förtecknas i artikel 1.1 a och 1.1 d, och — i särskilda fall, på de produkter som förtecknas i artikel 1.1 och som är avsedda för framställning av de varor som förtecknas i bilaga 1. 2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår utomordentligt akut och gemenskapsmarknaden störs eller sannolikt kommer att störas genom aktiv eller passiv förädling, skall kommissionen genom undantag från punkt 1 besluta om de nödvändiga åtgärderna, på begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ. Rådet och medlemsstaterna skall underrättas om sådana åtgärder, vilka skall träda i kraft med omedelbar verkan och gälla i högst 6 månader. Om kommissionen mottar en begäran från en medlemsstat, skall den fatta beslut därom inom en vecka från och med mottagandet av begäran. 3. En medlemsstat får hänskjuta kommissionens beslut om sådana åtgärder till rådet inom en vecka från och med underrättelsen därom. Rådet får med kvalificerad majoritet bekräfta, ändra eller upphäva kommissionens beslut. Om rådet inte har agerat inom tre månader skall kommissionens beslut anses vara upphävt. Artikel 19 1. De allmänna bestämmelserna om tolkningen av den kombinerade nomenklaturen och dess särskilda tillämpningsföreskrifter skall gälla tullklassificeringen av produkter som omfattas av denna förordning. Den tullnomenklatur som följer av tillämpningen av denna förordning skall införlivas i Gemensamma tulltaxan. 2. Om inte annat föreskrivs i denna förordning eller i enlighet med en bestämmelse häri, skall följande vara förbjudet i handeln med tredje land: a) Uttag av en avgift som har motsvarande verkan som tull. b) Tillämpning av kvantitativa begränsningar eller åtgärder med motsvarande verkan. Artikel 20 1. Om världsmarknadspriset för socker är högre än interventions- priset, får en exportavgift tillämpas på det aktuella sockret. Denna avgift måste tillämpas när cif-priset för vitsocker eller råsocker är högre än interventionspriset plus ett belopp som är lika med summan av 10 % av interventionspriset och den lagringsavgift som gäller under det aktuella regleringsåret. Exportavgiften får fastställas genom anbud. Utom i det fall att anbudsförfarande används, skall den avgift som skall tas ut vara den avgift som gäller den dag då exporten genomförs. 2. Om cif-priset för vitsocker eller råsocker är högre än interventionspriset plus ett belopp som är lika med summan av 10 % av interventionspriset och den lagringsavgift som gäller under det aktuella regleringsåret, får rådet, på kommissionens förslag i enlighet med det röstningsförfarande som fastställs i artikel 43.2 i fördraget, besluta att bevilja ett importstöd för den aktuella produkten. Om det fastställs att a) leveranser till gemenskapen, eller b) leveranser till en viktig förbrukningsregion inom gemenskapen, inte kan säkerställas genom gemenskapens disponibla kvantiteter, skall rådet, på kommissionens förslag i enlighet med det röstningsförfarande som fastställs i artikel 43.2 i fördraget, besluta att bevilja importstödet och fastställa villkoren för tillämpningen därav. Dessa villkor skall särskilt avse den kvantitet vitsocker eller råsocker som skall omfattas av stödet, stödets tillämpningsperiod och, i förekommande fall, de importerande regionerna. 3. Följande skall beslutas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 41: a) De cif-priser som avses i punkterna 1 och 2. b) De övriga tillämpningsföreskrifterna till denna artikel. När det gäller de produkter som avses i artikel 1.1 b, 1.1 c, 1.1 d, 1.1 f, 1.1 g och 1.1 h får liknande bestämmelser som dem som avses i punkterna 1 och 2 antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 41. 4. De belopp som följer av tillämpningen av denna artikel skall fastställas av kommissionen. De exportavgifter som fastställs genom anbudsförfarande skall emellertid fastställas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 41. Artikel 21 1. Om gemenskapsmarknaden för en eller flera av de produkter som förtecknas i artikel 1 på grund av import eller export påverkas eller hotas av allvarliga störningar som sannolikt kommer att äventyra uppnåendet av de mål som anges i artikel 39 i fördraget, får lämpliga åtgärder vidtas i samband med handeln med tredje land till dess att sådan störning eller sådant hot om störning har upphört. Rådet skall på kommissionens förslag och i enlighet med det röstningsförfarande som fastställs i artikel 43.2 i fördraget anta allmänna tillämpningsföreskrifter till denna punkt och skall bestämma i vilka fall och inom vilka gränser medlemsstater får vidta skyddsåtgärder. 2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår, skall kommissionen på begäran från en medlemsstat eller på eget initiativ, besluta om de nödvändiga åtgärderna. Medlemsstaterna skall underrättas om sådana åtgärder, vilka skall träda i kraft omedelbart. Om kommissionen mottar en begäran från en medlemsstat, skall den fatta beslut därom inom tre arbetsdagar från och med mottagandet av begäran. 3. En medlemsstat får inom tre arbetsdagar från och med underrättelsen hänskjuta kommissionens beslut om sådana åtgärder till rådet. Rådet skall sammanträda utan dröjsmål. Det får med kvalificerad majoritet ändra eller upphäva beslutet ifråga. 4. Denna artikel skall tillämpas med beaktande av de skyldigheter som följer av avtal som sluts i enlighet med artikel 228.2 i fördraget.” 2. Artikel 26 skall ändras på följande sätt: a) I punkt 1 skall den sista meningen ersättas med följande: ”Artiklarna 8, 9, 17 och 20 skall inte gälla sådant socker och artiklarna 9, 17 och 20 skall inte gälla isoglukos och inulinsirap.” b) I punkt 2 skall hänvisningen till ”artikel 18” ersättas med en hänvisning till ”artikel 20”. 3. Artikel 35 skall ändras på följande sätt: a) Punkt 1 skall ersättas med följande: ”1. Importtull skall inte tillämpas vid import av preferenssocker.” b) I punkt 2 skall ”avses i artikel 21.2” ersättas med ”avses i artikel 19.2”.