1992L0096 — SV — 21.11.1992 — 000.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS DIREKTIV92/96/EEG
av den 10 november 1992
omsamordningavlagarochandraförfattningarsomavserdirektlivförsäkringochomändringav
direktiven 79/267/EEG och 90/619/EEG (tredje livförsäkringsdirektivet)
(EGT L 360, 9.12.1992, s. 1)
Rättat genom:
►C1Rättelse, EGT L 311, 14.11.1997, s. 35 (92/96)
1992L0096 — SV — 21.11.1992 — 000.001 — 2
▼B
RÅDETS DIREKTIV92/96/EEG
av den 10 november 1992
om samordning av lagar och andra författningar som avser direkt
livförsäkring och om ändring av direktiven 79/267/EEG och 90/
619/EEG (tredje livförsäkringsdirektivet)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA
DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekono-
miska gemenskapen, särskilt artiklarna 57.2 och 66 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag(1),
i samarbete med Europaparlamentet(2),
medbeaktandeavEkonomiskaochsocialakommitténsyttrande(3),och
med beaktande av följande:
(1)Detärnödvändigtattdeninremarknadenfördirektlivförsäkring
fullbordas med hänsyn till såväl etableringsfriheten som frihetenatttillhandahållatjänstersåattdetblirenklareförförsäkringsfö-retag med huvudkontor i gemenskapen att fullgöra åtagandeninom gemenskapen.
(2)Rådets andra direktiv 90/619/EEG av den 8 november 1990 omsamordning av lagar och andra författningar som avser direktlivförsäkring,somfastställerreglerförattunderlättadetpraktiskautnyttjandetavfrihetenatttillhandahållatjänsterochsominnebärändring av direktiv 79/267/EEG(
4), har redan väsentligt bidragit
till förverkligandet av en inre marknad för direkt livförsäkringgenom att ge försäkringstagarna fullständig frihet att utnyttjastörsta möjliga livförsäkringsmarknad tack vare att de intebehöver särskilt skydd i den medlemsstat där åtagandet görs omde tar initiativ till avtal med försäkringsföretag i en annanmedlemsstat.
(3)Direktiv 90/619/EEG utgör därför ett viktigt steg i sammanslag-ningen av de nationella marknaderna till en integrerad marknad.Dettastegbehöverkompletterasmedandragemenskapsåtgärderisyfteattgöradetmöjligtförallaförsäkringstagare,oberoendeavom de själva tar initiativ eller inte, att ha tillgång till varjeförsäkringsgivare med huvudkontor inom gemenskapen sombedriver verksamhet där med stöd av etableringsfriheten ellerfriheten att tillhandahålla tjänster, och att därvid garanteras etttillfredsställande skydd.
(4)Dettadirektivskallingåiensamladgemenskapslagstiftningsomredan antagits och som innefattar rådets första direktiv 79/267/EEGavden5mars1979omsamordningavlagarochandraförfattningaromrättenattstartaochdrivadirektlivförsäkringsrö-relse(
5) och rådets direktiv 91/674/EEG av den 19 december
1991 om årsredovisning och sammanställd redovisning förförsäkringsföretag(
6).
(5)Denmetodsomvaltsärattsådanharmoniseringskallskesomärväsentlig, nödvändig och tillräcklig för att uppnå ömsesidigterkännandeavauktorisationerochsäkrasystemförkontrollsåattdetblirmöjligtattbeviljaenendaauktorisationsomgällerihelagemenskapen, samt att tillämpa principen om hemlandstillsyn.
(1) EGT nr C 99, 16.4.1991, s. 2.
(2) EGT nr C 176, 13.7.1992, s. 93, och beslut av den 28 oktober 1992
(3) EGT nr C 14, 20.1.1992, s. 11.
(4) EGT nr L 330, 29.11.1990, s. 50.
(5) EGT nr L 63, 13.3.1979, s. 1. Direktivet senast ändrat genom andra direk-
tivet 90/619/EEG (EGT nr L 330, 29.11.1990, s. 50).
(6) EGT nr L 374, 31.12.1991, s. 7.
1992L0096 — SV — 21.11.1992 — 000.001 — 3
▼B
(6)Som en följd av detta skall hädanefter bedrivandet av försäk-
ringsrörelse vara underkastat en enda officiell auktorisation somgesavdebehörigamyndigheternaidenmedlemsstatdärförsäk-ringsföretaget har sitt huvudkontor. En sådan auktorisation gerföretageträttattbedrivaverksamhetinomhelagemenskapenmedstödavetableringsfrihetenochfrihetenatttillhandahållatjänster.Den medlemsstat där en filial ligger eller där tjänster tillhanda-hållsfårintelängrekrävaattförsäkringsföretagsomvillbedrivaförsäkringsrörelse där och som redan har auktorisation ihemlandet skall söka ny auktorisation. Direktiv 79/267/EEG och90/619/EEG bör därför ändras i enlighet härmed.
(7)De behöriga myndigheterna i hemländerna skall hädanefteransvara för tillsynen av att försäkringsföretagens ekonomi ärsund, vilket bl.a. innebär kontroll av deras solvensmarginal ochskapandet av tillräckliga tekniska avsättningar, samt att dessaavsättningar täcks av matchande tillgångar.
(8)Utövandet av sådan verksamhet som avses i artikel 1.2 c idirektiv 79/267/EEG påverkar inte under några förhållanden debefogenhetersomtilldelatsrespektivemyndighetermedavseendepå innehavare av tillgångar som avses i bestämmelsen.
(9)Vissabestämmelseridettadirektivavserminimikrav.Hemlandetfår dock fastställa strängare regler för försäkringsföretag som ärauktoriserade av dess egna behöriga myndigheter.
(10)De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna måste ha de till-synsmöjligheter som krävs för att säkerställa att försäkringsföre-tagen bedriver sin verksamhet på ett korrekt sätt inom helagemenskapen antingen verksamheten utövas med stöd av etable-ringsfriheten eller friheten att tillhandahålla tjänster. Myndighe-terna måste särskilt ha möjlighet att införa lämpliga skyddsåt-gärder eller sanktioner i avsikt att förhindra oegentligheter ochbrottmotbestämmelsernaomtillsynöverförsäkringsverksamhet.
(11)Bestämmelserna om överlåtelse av försäkringsbestånd måsteanpassassåattdeöverensstämmermeddetsystemmedenendaauktorisation som införs genom detta direktiv.
(12)Den specialiseringsregel som har uppställts i direktiv 79/267/EEG bör uppmjukas så att de medlemsstater som så önskarkanbeviljasammaförsäkringsföretagauktorisationfördeklassersomavsesibilagantilldirektiv79/267/EEGochfördetyperavförsäkringar som hänförs till försäkringsklass 1 och 2 i bilagantill direktiv 73/239/EEG(
1). Denna möjlighet får dock under-
ställas vissa villkor ifråga om redovisnings- och likvidations-regler.
(13)Med hänsyn till skyddet av försäkringstagarna skall alla försäk-ringsföretag införa lämpliga försäkringstekniska avsättningar.Beräkningen av dessa avsättningar baseras huvudsakligen påförsäkringsmatematiskaprinciper.Dessaprinciperbörsamordnasför att underlätta ett ömsesidigt erkännande av de försiktighets-regler som tillämpas i de olika medlemsstaterna.
(14)Avförsiktighetsskälärdetönskvärtattdetinrättasenminiminivåför samordning av de regler om begränsning av räntesats vidberäkningaravdetekniskaavsättningarna.Förattuppnåensådanbegränsningärdetlämpligtattlåtamedlemsstaternafrittfåväljavilkenmetodsomskallanvändaseftersomdemetodersomfinnsalla är lika riktiga, försiktiga och likvärdiga.
(15)De regler som styr spridningen, lokaliseringen och matchningenavdetillgångarsomanvändsföratttäckadetekniskaavsättning-arna måste samordnas för att underlätta ett ömsesidigt erkän-
(1) Rådets första direktiv 73/239/EEG av den 24 juli 1973 om samordning av
lagar och andra författningar angående rätten att etablera och drivaverksamhet med annan direkt försäkring än livförsäkring (EGT nr L 228,16.8.1973, s. 3). Direktivet senast ändrat genom direktiv 90/618/EEG(EGT nr L 330, 29.11.1990, s. 44).
1992L0096 — SV — 21.11.1992 — 000.001 — 4
▼B
nande av medlemsstaternas regler. Vid denna samordning måste
man beakta de åtgärder för liberalisering av kapitalrörelser somantogs genom rådets direktiv 88/361/EEG av den 24 juni 1988om genomförandet av artikel 67 i fördraget(
1) och de framsteg
somgemenskapengjortpåvägenmotenekonomiskochmonetärunion.
(16)Hemländerna får dock inte kräva att försäkringsföretagen skallinvestera de tillgångar som täcker de tekniska avsättningarna isärskildatillgångsslag,eftersomettsådantkravskullevaraoför-enligtmeddeåtgärderförliberaliseringavkapitalrörelsernasomantogs genom direktiv 88/361/EEG.
(17)I avvaktan på att ett direktiv om investeringstjänster antas sombland annat harmoniserar definitionen av begreppet regleradmarknad måste en provisorisk definition av begreppet göras idettadirektivutanattkommandeharmoniseringpåverkas.Dennadefinition kommer att ersättas med den som harmoniseras pågemenskapsnivåochsomkommerattläggaansvaretpåmarkna-denshemland,medanansvaretidettadirektivtemporärtläggspåförsäkringsföretagets hemland.
(18)Förteckningen över poster som får ingå i den solvensmarginalsom krävs enligt direktiv 79/267/EEG måste kompletteras medhänsyntillnyafinansiellainstrumentochtilldemöjlighetersombeviljats för andra finansiella institut vid uppbyggnaden av sinafonder.
(19)Harmoniseringen av försäkringsavtalsrätten är inte en förutsätt-ning för att uppnå en inre marknad för försäkringar. Denmöjlighet som ges medlemsstaterna att föreskriva att derasrespektive lagar skall tillämpas på försäkringsavtal som täckeråtaganden inom deras territorier bör därför ge tillräckligt skyddför försäkringstagare.
(20)Inomramenföreninremarknadliggerdetiförsäkringstagarnasintresse att ha tillgång till bredast möjliga utbud av försäkrings-produkter som finns att tillgå inom gemenskapen så att de kanvälja vad som bäst motsvarar deras behov. Det åligger denmedlemsstat där åtagandet har gjorts att se till att det inom dessterritorium inte finns några hinder mot att tillhandahålla allaförsäkringsprodukter som saluförs inom gemenskapen, förutsattattprodukternaintestridermotimedlemsstatengällandelagstift-ning till skydd för det allmänna bästa och i den utsträckningskyddet för det allmänna bästa inte säkerställts genom lagstift-ningihemlandet,samtmedkravetattsådanarättsreglertillämpaspå alla företag med verksamhet i medlemsstaten utan diskrimi-nering av något företag och att de är objektivt sett nödvändigaoch står i proportion till det åsyftade ändamålet.
(21)Medlemsstaterna måste kunna säkerställa att de försäkringspro-dukter och de avtalshandlingar som, enligt etableringsfriheteneller friheten att tillhandahålla tjänster används för att täckaåtaganden inom deras territorier, överensstämmer med desärskilda rättsregler till skydd för det allmänna bästa som ärtillämpliga.Detillsynssystemsomskalltillämpasmåstemotsvaraden inre marknadens krav utan att vara en förutsättning för attbedriva försäkringsverksamhet. Med detta synsätt förefaller detinte berättigat med ett system med förhandsgodkännande avavtalsvillkor. Det är därför nödvändigt att införa andra systemsom är bättre anpassade till den inre marknadens krav och somger varje medlemsstat möjlighet att garantera försäkringstagareett tillfredsställande skydd.
(22)För att tillämpa försäkringsmatematiska principer i enlighet meddetta direktiv får hemlandet kräva regelbunden underrättelse omde tekniska grunderna för beräkning av premienivåer och
(1) EGT nr L 178, 8.7.1988, s. 5.
1992L0096 — SV — 21.11.1992 — 000.001 — 5
▼B
tekniska avsättningar, dock med undantag för allmänna och
särskilda försäkringsvillkor och företagets premiesättning.
(23)På den inre marknaden för försäkringsområdet får försäkringst-agarenettbredareochmervarieratutbudavförsäkringarattväljamellan. För att fullt ut kunna dra nytta av denna mångfald ochden ökade konkurrensen skall försäkringstagaren ha tillgång tillall den information som är nödvändig för att kunna välja denförsäkring som bäst motsvarar hans behov. Detta informations-behov är så mycket större som åtagandena kan sträcka sig överlång tid. Bestämmelser om minimikrav måste därför harmoni-seras,såattförsäkringstagarekanfåklaraochexaktabeskedomde väsentliga egenskaperna hos de försäkringsprodukter somerbjuds och uppgift om de organ till vilka försäkringstagare,försäkrade eller förmånstagare kan rikta klagomål.
(24)Marknadsföring av försäkringsprodukter är viktig för att försäk-ringsrörelse skall kunna bedrivas på ett effektivt sätt inomgemenskapen.Detmåstedärförvaratillåtetförförsäkringsföretagatt använda alla sedvanliga marknadsföringsmetoder i denmedlemsstat där en filial är belägen eller tjänster tillhandahålls.Medlemsstaterna får dock kräva att försäkringsföretagen följernationella regler om marknadsföringens form och innehålloberoendeavomdessareglergrundaspågemenskapslagstiftningom marknadsföring eller har införts av medlemsstaten till skyddför det allmänna bästa.
(25)Inom ramen för en inre marknad får ingen medlemsstat längreförbjudaattförsäkringsverksamhetbedrivsinomdessterritorium,någotsomstridermotsåväletableringsfrihetensommotfrihetenatttillhandahållatjänster.Denrättmedlemsstaternaidettahänse-ende erhållit genom direktiv 90/619/EEG skall därför upphävas.
(26)Det bör införas ett sanktionssystem som skall tillämpas om ettförsäkringsföretag inte uppfyller de bestämmelser till skydd fördet allmänna bästa som är tillämpliga i den medlemsstat där ettåtagande görs.
(27)Ivissamedlemsstaterärförsäkringstransaktionerinteföremålförnågonformavindirektbeskattningmedanflertaletmedlemsstatertillämpar särskilda skatter och andra former av avgifter. Dessaskatter och avgifter varierar avsevärt beträffande struktur ochomfattning mellan de medlemsstater där de förekommer. Det ärönskvärtattförhindraattdeskillnadersomfinnsledertillsnedv-ridningavkonkurrensenifrågaomförsäkringstjänstermedlems-staterna emellan. I avvaktan på ytterligare harmonisering bördetta problem kunna avhjälpas genom tillämpning av skattesys-temenochdeövrigaavgiftsformernaideolikamedlemsstaterdäråtaganden görs, och det är medlemsstaternas uppgift att vidtaåtgärder så att sådana skatter och avgifter betalas.
(28)Detärviktigtattinföraengemenskapssamordningförlikvidationavförsäkringsföretag.Detärhädanefterväsentligtfördetfallettförsäkringsföretag skulle träda i likvidation att fastställa att detskyddssystem som finns i varje medlemsstat säkerställer likabehandling av alla som har fordringar på grund av försäkrings-avtal oavsett nationalitet och oavsett hur åtagandet har ingåtts.
(29)Återkommande tekniska ändringar av de närmare reglerna somfastställs i detta direktiv kan komma att behöva göras medhänsyn till utvecklingen i försäkringsbranschen. Kommissionenkommer, om och när så behövs, att genomföra sådana ändringarefter samråd med den försäkringskommitté som inrättats genomdirektiv91/675/EEG(
1),ochdärvidutövadeverkställandebefo-
genheter som den givits enligt fördraget.
(30)Detärnödvändigtattinförasärskildareglerförattsäkerställaensmidig övergång från den befintliga rättsordningen när dettadirektivblirtillämpligt,tilldenordningsominförsgenomdirek-
(1) EGT nr L 374, 31.12.1991, s. 32.
1992L0096 — SV — 21.11.1992 — 000.001 — 6
▼B
tivet. Det måste tillses att dessa regler inte lägger ytterligare
arbetsbörda på medlemsstaternas behöriga myndigheter.
(31)Ienlighetmedartikel8cifördragetbörhänsyntastillgradenavdepåfrestningarsomförvissaekonomierpåolikautvecklingsni-våerblirnödvändiga.Övergångsbestämmelserbördärförantassåatt tillämpningen av detta direktiv kan införas gradvis i vissamedlemsstater.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
AVDELNING I
DEFINITIONER OCH RÄCKVIDD
Artikel 1
I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som
här anges:
a)försäkringsföretag: ett företag som har fått officiell auktorisation
enligt artikel 6 i direktiv 79/267/EEG.
b)filial:enagenturellerfilialtillettförsäkringsföretagmedbeaktande
av artikel 3 i direktiv 90/619/EEG.
c)åtagande:ett åtagande i någon av de försäkringsformer eller verk-
samhetsformer som avses i artikel 1 i direktiv 79/267/EEG.
d)hemland:den medlemsstat där huvudkontoret för det försäkringsfö-
retag som svarar för ett åtagande är beläget.
e)filialstat:den medlemsstat där den filial som gör ett åtagande är
belägen.
f)den medlemsstat där tjänsterna utförs: den medlemsstat där ett
åtagande görs i enlighet med artikel 2 e i direktiv 90/619/EEG, om
åtagandet täcks av ett försäkringsföretag eller en filial i en annanmedlemsstat.
g)kontroll:förhållandet mellan ett moderföretag och ett dotterföretag
enligt definitionen i artikel 1 i direktiv 83/349/EEG(
1), eller ett
liknande förhållande mellan någon fysisk eller juridisk person ochett företag.
h)kvalificerat innehav: direkt eller indirekt ägande i ett företag, där
innehavet representerar 10% eller mer av kapitalet eller samtligaröster eller som gör möjligt ett väsentligt inflytande över ledningenav företaget.
Vid tillämpning av denna definition på artiklarna 7 och 14 och på
andranivåeravägandesomavsesiartikel14,skallsådanarösträttersom avses i artikel 7 i direktiv 88/627/EEG(
2) beaktas.
i)moderföretag: ettmoderföretagenligtdefinitioneniartiklarna1och
2 i direktiv 83/349/EEG.
j)dotterföretag: ettdotterföretagenligtdefinitioneniartiklarna1och2
i direktiv 83/349/EEG. Ett dotterföretag till ett dotterföretag skallocksåansessomdotterföretagtilldetföretagsomytterstärmoderfö-retaget till dessa företag.
k)reglerad marknad: en finansiell marknad som av ett företags
hemland betraktas som en reglerad marknad i avvaktan på att endefinitionantasiettdirektivominvesteringstjänsterochsomkänne-tecknas av
(1) Rådets sjunde direktiv 83/349/EEG av den 13 juni 1983, grundat på
artikel 54.3 g i fördraget om sammanställd redovisning (EGT nr L 193,18.7.1983, s. 1). Direktivet senast ändrat genom direktiv 90/605/EEG(EGT nr L 317, 16.11.1990, s. 60).
(
2) Rådets direktiv 88/627/EEG av den 12 december 1988 om sådana
uppgifter som skall offentliggöras vid förvärv eller avyttring av ett störreinnehav i ett börsnoterat bolag (EGT nr L 348, 17.12.1988, s. 62.)
1992L0096 — SV — 21.11.1992 — 000.001 — 7
▼B
— regelbunden verksamhet, och
— förhållandetattbestämmelsersomharutfärdatsellergodkäntsav
de behöriga myndigheterna fastslår villkoren för marknadensverksamhet, tillträdet till marknaden och, om rådets direktiv 79/279/EEG av den 5 mars 1979 om samordning av villkoren förupptagandeavvärdepappertillofficiellnoteringvidfondbörs(
1)
är tillämpligt, de villkor för upptagande till notering som fast-ställsidetdirektiveteller,omdetdirektivetinteärtillämpligt,devillkor som ett finansiellt instrument måste uppfylla för attfaktiskt kunna omsättas på marknaden.
En reglerad marknad kan, inom ramen för detta direktiv, varabelägen i en medlemsstat eller i tredje land. I det senare falletmåste marknaden vara godkänd av företagets hemland ochuppfylla jämförbara krav. Varje finansiellt instrument somomsätts på denna marknad måste vara av en kvalitet som ärjämförbarmedkvalitetenhosdeinstrumentsomomsättspådenreglerademarknaden,ellerdereglerademarknaderna,imedlems-staten i fråga.
l)behöriga myndigheter: de nationella myndigheter som enligt lag
eller annan författning har behörighet att utöva tillsyn över försäk-ringsföretag.
Artikel 2
1. Dettadirektivskalltillämpaspådeåtagandenochdeföretagsom
avses i artikel 1 i direktiv 79/267/EEG.
2. Iartikel1.2idirektiv79/267/EEGskallorden”ochomverksam-
heten är auktoriserad i vederbörande land” utgå.
3. Detta direktiv skall varken tillämpas på försäkringsklasser och
verksamheter eller företag och institutioner som inte omfattas avdirektiv 79/267/EEG eller på sådana organ som avses i artikel 4 i detdirektivet.
AVDELNING II
DIREKT LIVFÖRSÄKRINGSVERKSAMHET
Artikel 3
Artikel 6 i direktiv 79/267/EEG skall ersättas med följande:
”Artikel 6Verksamhetsomomfattasavdettadirektivfårbörjabedrivasendast
efter myndighets auktorisation.
Sådan auktorisation söks hos behörig myndighet i hemlandet av
a) varje företag som etablerar sitt huvudkontor inom denna stats
territorium, och
b) varje företag som efter att ha beviljats sådan auktorisation som
krävs enligt första stycket, utvidgar verksamheten till en helförsäkringsklass eller till andra försäkringsklasser.”
Artikel 4
Artikel 7 i direktiv 79/267/EEG skall ersättas med följande:
”Artikel 71. En auktorisation skall gälla inom hela gemenskapen. Den ger
ett företag rätt att bedriva verksamhet där med stöd antingen avetableringsfriheten eller friheten att tillhandahålla tjänster.
(1) EGT nr L 66, 13.3.1979, s. 21. Direktivet senast ändrat genom direktiv
82/148/EEG (EGT nr L 62, 5.3.1982, s. 22).
1992L0096 — SV — 21.11.1992 — 000.001 — 8
▼B
2. Enauktorisationskallbeviljasförenvissförsäkringsklasssomförtecknats i bilagan. Den skall omfatta hela försäkringsklassen,såvida inte sökanden önskar försäkra endast vissa risker inomförsäkringsklassen.
De behöriga myndigheterna får begränsa den begärda auktorisa-
tionenförenförsäkringsklasstillsådanverksamhetsomangesidenverksamhetsplan som avses i artikel 9.
Varjemedlemsstatfårbeviljaauktorisationförverksamhetitvåeller
flera försäkringsklasser om dess nationella lagstiftning medger attverksamhet i sådana försäkringsklasser bedrivs samtidigt.”
Artikel 5
Artikel 8 i direktiv 79/267/EEG skall ersättas med följande:
”Artikel 81. Hemlandet skall föreskriva att ett försäkringsföretag som
ansöker om auktorisation skall
a) anta någon av följande företagsformer:
— Belgien: 'société anonyme/naamloze vennootschap', 'société
en commandite par actions/commanditaire vennootschap opaandelen','associationd’assurancemutuelle/onderlingeverze-keringsvereniging','sociétécoopérative/coöperatievevennoot-schap',
— Danmark: 'aktieselskaber', 'gensidige selskaber', 'pensions-
kasseromfattetaflovomforsikringsvirksomhed(tværgåendepensionskasser)',
— Frankrike: 'sociétéanonyme','sociétéd’assurance mutuelle',
'institution de prévoyance régie par le code de la sécuritésociale','institutiondeprévoyancerégieparlecoderural',och'mutuellesrégies par le code de la mutualité',
— Grekland: ' ανώνυµη εταιπία ',
— Irland: 'incorporated companies limited by shares or by
guaranteeorunlimited','societiesregisteredundertheIndust-rial and Provident Societies Acts' och 'societies registeredunder the Friendly Societies Acts',
— Italien: 'società per azioni', 'società cooperativa', 'mutua di
assicurazione',
— Luxemburg: 'société anonyme', 'société en commandite par
actions','associationd’assurancesmutuelles','sociétécoopéra-tive',
— Nederländerna: 'naamloze vennootschap', 'onderlinge waar-
borgmaatschappij',
— Portugal: 'sociedadeanónima','mutuade seguros',— Spanien: 'sociedad anonima', 'sociedad mutua', 'sociedad
cooperativa',
— Storbritannien: 'incorporatedcompanies limited by shares or
by guarantee or unlimited', 'societies registered under theIndustrial and Provident Societies Acts','societiesregisteredor incorporated under the Friendly Societies Act',de försäk-ringsgivare som uppträder under namnet Lloyd’s,
— Tyskland: 'Aktiengesellschaft', 'Versicherungsverein auf
Gegenseitigkeit','öffentlich-rechtlichesWettbewerbsversiche-rungsunternehmen'.
EttförsäkringsföretagfårävenantaföretagsformenEuropabolagnär
denna har införts.
Medlemsstaternafårockså,därsåärlämpligt,etableraföretaginom
ramen för gällande offentligrättslig lagstiftning, förutsatt att ända-målet för sådan verksamhet är försäkringsrörelse på samma villkorsom gäller privaträttsligt verksamma företag.
b) begränsa sin näringsverksamhet till verksamhet som regleras i
detta direktiv och sådan verksamhet som är direkt anknuten tilldetta område med uteslutande av all annan affärsverksamhet,
1992L0096 — SV — 21.11.1992 — 000.001 — 9
▼B
c) förete en verksamhetsplan enligt artikel 9,
d) inneha den minsta garantifond som föreskrivs i artikel 20.2,
e) faktiskt ledas av personer med gott anseende och med lämpliga
yrkesmässiga kvalifikationer eller lämplig yrkesmässig erfa-renhet.
2. Ettföretag,somansökeromauktorisationattutvidgasinverk-
samhettillandraförsäkringsklasserellerattutvidgaenauktorisationsomendasttäckervissariskerinomenförsäkringsklass,skallföreteen verksamhetsplan enligt artikel 9.
Företagetskalldessutomkunnavisaattdetharensådansolvensmar-
ginal som föreskrivs i artikel 19 och sådan garantifond som avses iartikel 20.1 och 20.2.
3. Medlemsstaternafårdockinteantabestämmelsermedkravpå
förhandsgodkännande av eller löpande anmälan av allmänna ochsärskilda försäkringsvillkor, premietariffer, tekniska grunder somsärskiltanvändsförberäkningavpremietarifferellertekniskaavsätt-ningar, eller formulär och andra tryckta handlingar som företagetavser att använda i sina mellanhavanden med försäkringstagarna.
Trots innehållet i första stycket får hemlandet, för kontroll av att
försäkringsföretagetsförsäkringsmatematiskagrunderståriöverens-stämmelse med nationella regler, kräva regelbunden underrättelseomdetekniskagrundersomanväntsvidberäkningavpremietarifferoch tekniska avsättningar så länge detta krav inte görs till förutsätt-ning för att företaget skall få driva rörelsen.
Detta direktiv hindrar inte medlemsstaterna från att bibehålla eller
införa lagar eller andra författningar som föreskriver godkännandeavstiftelseurkundochbolagsordningsamtattföreteallaandrahand-lingar som krävs för normal tillsyn.
Senastfemårefterdetattdirektiv(*)harträttikraftskallkommis-
sionen till rådet överlämna en rapport om hur denna punkt hargenomförts.
4. Ovannämndabestämmelserfårinteinnebäraattenansökanom
auktorisation skall behandlas med hänsyn till marknadens ekono-miska behov.
(*) EGT nr L 360, 9.12.1992, s. 1.”
Artikel 6
Artikel 9 i direktiv 79/267/EEG skall ersättas med följande:
”Artikel 9Den verksamhetsplan som avses i artikel 8.1 c och 8.2 skall inne-
hålla uppgifter eller dokumentation om
a) de slag av åtaganden som företaget avser att försäkra,
b) grundprinciperna för återförsäkring,
c) sammansättningen av minsta garantifonden,
d) uppskattade kostnader för uppbyggnaden av administration och
övriga nödvändiga företagsfunktioner samt för ändamåletavsatta medel,
därutöver, beträffande de tre första räkenskapsåren
e) en plan med detaljerade uppskattningar av intäkter och kost-
nader avseende direkt försäkring, mottagen och avgiven åter-försäkring,
f) en prognos för balansräkningen,
g) uppskattade finansiella medel avsedda att täcka försäkringsför-
pliktelser och solvensmarginal.”
1992L0096 — SV — 21.11.1992 — 000.001 — 10
▼B
Artikel 7
De behöriga myndigheterna i hemlandet får inte bevilja auktorisation
för försäkringsverksamhet förrän de har fått information om vilkaaktieägare eller medlemmar, fysiska eller juridiska personer, somdirekt eller indirekt har kvalificerade innehav, och om storleken avdessa innehav.
Dessa myndigheter skall vägra auktorisation om de, med hänsyn till
behovet att säkerställa en sund och ansvarsfull ledning av försäk-ringsföretaget, bedömer att lämpligheten hos aktieägare ellermedlemmar som avses i första stycket inte är tillfredsställande.
AVDELNING III
HARMONISERING AV VILLKOR FÖR FÖRSÄKRINGSVERK-
SAMHET
Kapitel 1
Artikel 8
Artikel 15 i direktiv 79/267/EEG skall ersättas med följande:
”Artikel 151. Hemlandet är ensamt ansvarigt för den ekonomiska tillsynen
över försäkringsföretag, inbegripet den del av verksamheten somföretaget bedriver genom filial eller med stöd av friheten att till-handahålla tjänster. Om de behöriga myndigheterna i denmedlemsstat där ett åtagande har gjorts har anledning att anta attverksamheten i ett försäkringsföretag kan påverka dess finansiellasundhet, skall de informera de behöriga myndigheterna i företagetshemland. Dessa skall avgöra om företaget följer de försiktighets-principer som fastställs genom detta direktiv.
2. Den finansiella tillsynen skall omfatta kontroll avseende
försäkringsföretagets hela verksamhet, dess solvens, skapandet avtekniska avsättningar, däri inbegripet premiereserv och de till-gångar som svarar häremot, enligt de regler som hemlandet fast-ställt eller den praxis som tillämpas i hemlandet, med iakttagandeav de bestämmelser som har antagits på gemenskapsnivå.
3. De behöriga myndigheterna i hemlandet skall kräva att varje
försäkringsföretag har sunda metoder för administration ochbokföring och adekvata rutiner för intern kontroll.”
Artikel 9
Artikel 16 i direktiv 79/267/EEG skall ersättas med följande:
”Artikel 16Om ett försäkringsföretag som är auktoriserat i en medlemsstat
utövar verksamhet genom filial i en annan medlemsstat skall fili-alstaten ge de behöriga myndigheterna i hemlandet tillstånd att,efter att ha underrättat de behöriga myndigheterna i filialstaten,själva eller genom därför utsedda ombud på plats kontrollera deuppgifter som är nödvändiga för den finansiella tillsynen överföretaget. Myndigheterna i filialstaten får medverka i dennakontroll.”
Artikel 10
Artikel 23.2 och 23.3 i direktiv 79/267/EEG skall ersättas med
följande:
1992L0096 — SV — 21.11.1992 — 000.001 — 11
▼B
”2. Medlemsstaterna skall ålägga försäkringsföretag med huvud-
kontor inom deras territorium att periodiskt inge redovisning till-sammans med statistisk dokumentation som behövs för tillsyn. Debehöriga myndigheterna skall utväxla sådan information och doku-mentation som behövs för tillsynen.
3. Varje medlemsstat skall vidta alla åtgärder som behövs för
att säkerställa att de behöriga myndigheterna har de befogenheteroch de resurser som behövs för övervakning av den verksamhetsom bedrivs av försäkringsföretag med huvudkontor inom respek-tive medlemsstats territorium, inbegripet verksamhet som bedrivsutanför dess territorium, i enlighet med rådets direktiv som är till-ämpliga på sådan verksamhet, i syfte att kontrollera att direktivengenomförs.
Dessa befogenheter och resurser skall särskilt göra det möjligt för
de behöriga myndigheterna att
a) göra ingående undersökningar om företagets ställning och dess
verksamhet som helhet, bl.a. genom att
— inhämta uppgifter eller begära in handlingar angående
försäkringsrörelsen,
— göra inspektion på plats i företagets lokaler,
b) vidta alla nödvändiga och lämpliga åtgärder beträffande före-
taget, dess ledning eller personer med avgörande inflytandeöver företaget för att se till att företagets verksamhet fortlö-pande bedrivs i enlighet med de lagar och andra författningarsom gäller för företaget i varje medlemsstat, och särskilt attföretaget följer verksamhetsplanen till den del denna är tving-ande, samt för att förhindra eller mildra verkningarna av över-trädelser som kan skada försäkringstagarnas intressen,
c) se till att dessa åtgärder vidtas, om nödvändigt genom tvångs-
medel, vid behov på rättslig väg.
Medlemsstaterna får även ge de behöriga myndigheterna befo-
genhet att inhämta alla upplysningar angående försäkringsavtalsom innehas av förmedlare.”
Artikel 11
1. Artikel 6.2 - 6.7 i direktiv 90/619/EEG skall utgå.2. Varje medlemsstat skall, på de villkor som ställts upp i natio-
nell lag, ge företag med huvudkontor inom dess territorium tillståndatt, helt eller delvis, överlåta sådana egna bestånd av försäkringsavtal,som slutits med stöd antingen av etableringsfriheten eller av frihetenatt tillhandahålla tjänster, till ett acceptkontor etablerat inom gemen-skapen, dock under förutsättning att de behöriga myndigheterna iacceptkontorets hemland intygar att acceptkontoret har tillräckligsolvensmarginal sedan överlåtelsen beaktats.
3. Om en filial avser att, helt eller delvis, överlåta sådana egna
bestånd av försäkringsavtal, som slutits med stöd antingen av etable-ringsfriheten eller av friheten att tillhandahålla tjänster, skall filials-taten rådfrågas.
4. I de fall som avses i punkt 2 och 3 skall de behöriga myndig-
heterna i det överlåtande företagets hemland ge tillstånd till överlå-telsen efter att ha inhämtat godkännande av de behöriga myndighe-terna i den medlemsstat där åtagandet har gjorts.
5. De behöriga myndigheterna i de medlemsstater som rådfrågas
skall, inom tre månader efter det att de mottagit begäran, lämna sinasynpunkter eller sitt tillstyrkande till de behöriga myndigheterna i detöverlåtande försäkringsföretagets hemland. Om de myndigheter sområdfrågats inte lämnat något svar inom denna tid skall detta tolkassom att de har givit sitt stöd eller sitt tysta medgivande.
6. En överlåtelse som tillåtits med stöd av denna artikel skall
offentliggöras i den medlemsstat där åtagandet har gjorts i överens-stämmelse med nationell lag. Sådana överlåtelser skall automatiskt bli
1992L0096 — SV — 21.11.1992 — 000.001 — 12
▼B
gällande gentemot försäkringstagare, de försäkrade och alla andra förvilka de överlåtna avtalen medför rättigheter eller skyldigheter.
Denna bestämmelse skall inte inverka på medlemsstaternas rätt att ge
försäkringstagarna möjlighet att säga upp avtal inom en fastställd tidefter en överlåtelse.
Artikel 12
1. Artikel 24 i direktiv 79/267/EEG skall ersättas med följande:
”Artikel 241. Om ett företag inte följer bestämmelserna i artikel 17 får
den behöriga myndigheten i dess hemland, efter att ha underrättatde behöriga myndigheterna i de medlemsstater där åtagandet skettom sin avsikt, förbjuda företaget att fritt förfoga över sina till-gångar.
2. I syfte att återställa finansiell stabilitet i ett företag vars
solvensmarginal underskrider det minimum som föreskrivs iartikel 19, skall den behöriga myndigheten i hemlandet kräva attföretaget för godkännande av myndigheten framlägger en plan förhur en sund finansiell ställning skall återställas.
I undantagsfall får den behöriga myndigheten när den bedömer att
företagets finansiella ställning kommer att ytterligare försämras,även begränsa företagets rätt eller helt förbjuda företaget att frittförfoga över sina tillgångar. Myndigheten skall därvid underrättade behöriga myndigheterna i de andra medlemsstater inom vilkasterritorier företaget bedriver verksamhet om alla åtgärder den harvidtagit, varpå dessa myndigheter på den första medlemsstatensbegäran skall vidta samma åtgärder.
3. Om företagets solvensmarginal går under den garantifond
som anges i artikel 20, skall den behöriga myndigheten ihemlandet begära att företaget överlämnar en plan avseende kort-fristig finansiering till myndigheten för godkännade.
Myndigheten får vidare inskränka företagets rätt, eller helt
förbjuda företaget, att fritt förfoga över sina tillgångar. Myndig-heten skall i sådana fall underrätta de behöriga myndigheterna iandra medlemsstater inom vilkas territorier företaget bedriververksamhet om detta, varpå dessa myndigheter på denförstnämnda myndighetens begäran skall vidta samma åtgärder.
4. De behöriga myndigheterna får dessutom vidta alla åtgärder
som behövs för att säkerställa de försäkrades intressen i de situa-tioner som anges i punkterna 1-3.
5. Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga
enligt dess nationella lagstiftning för att kunna förbjuda företag attfritt förfoga över tillgångar som är belägna inom dess territoriumom företagets hemland begär detta i de fall som anges i punk-terna 1-3, och hemlandet skall i sådana fall ange vilka tillgångarsom skall omfattas av åtgärderna.”
Artikel 13
Artikel 26 i direktiv 79/267/EEG skall ersättas med följande:
”Artikel 261. Den auktorisation som ett försäkringsföretag beviljats av den
behöriga myndigheten i sitt hemland, kan återkallas av sammamyndighet om företaget
a) inte utnyttjar auktorisationen inom tolv månader, uttryckligen
avstår från den eller upphör att driva verksamhet under längretid än sex månader, såvida inte den berörda medlemsstaten harutfärdat bestämmelser om att auktorisationen i sådana fall auto-matiskt upphör,
1992L0096 — SV — 21.11.1992 — 000.001 — 13
▼B
b) inte längre uppfyller villkoren för etablering,
c) inte inom föreskriven tid kunnat vidta de åtgärder som angivits
i en sådan rekonstruktions- eller finansieringsplan som avses iartikel 24,
d) allvarligt åsidosätter de förpliktelser företaget har enligt de
bestämmelser det omfattas av.
När en auktorisation återkallas eller upphör, skall den behöriga
myndigheten i företagets hemland anmäla detta till de behörigamyndigheterna i de övriga medlemsstaterna, vilka skall vidtalämpliga åtgärder för att hindra företaget från att påbörja en nyverksamhet inom deras territorier med stöd av reglerna om etable-ringsfrihet eller frihet att tillhandahålla tjänster. Den behörigamyndigheten i hemlandet skall i samarbete med de övrigamyndigheterna vidta alla åtgärder som behövs för att säkerställade försäkrades intressen och i synnerhet inskränka företagets rättatt fritt förfoga över sina tillgångar enligt artikel 24.1, 24.2 andrastycket eller 24.3 andra stycket.
2. Varje beslut att återkalla en auktorisation skall åtföljas av
noggranna uppgifter om skälen härför och det berörda företagetskall underrättas om beslutet.”
Artikel 14
1. Medlemsstaterna skall kräva att varje fysisk eller juridisk person
som►
C1avser att ◄direkt eller indirekt ►C1inneha◄ett
kvalificerat innehav i ett försäkringsföretag först skall underrätta debehöriga myndigheterna i företagets hemland om storleken av det till-tänkta innehavet. En ägare skall likaså underrätta de behörigamyndigheterna i företagets hemland om han avser att öka sitt kvalifi-cerade innehav i sådan mån att hans andel av röstetalet eller av kapi-talet kommer att uppgå till eller överstiga 20%, 33%, 50% eller såatt försäkringsföretaget kommer att få ställning av dotterföretag.
De behöriga myndigheterna i företagets hemland skall ha rätt att,
inom en tid av högst tre månader från det att underrättelse som före-skrivs i första stycket har lämnats, motsätta sig det avsedda förvärvetom de med hänsyn till behovet att säkerställa en sund och ansvars-full ledning för försäkringsföretaget bedömer att lämpligheten hos depersoner som avses i föregående stycke inte är tillfredsställande. Ommyndigheterna inte motsätter sig förvärvet, får de föreskriva en tids-gräns inom vilken förvärvet skall genomföras.
2. Medlemsstaterna skall kräva att varje fysisk eller juridisk person
som avser att direkt eller indirekt avyttra ett kvalificerat innehav i ettförsäkringsföretag först skall underrätta de behöriga myndigheterna iföretagets hemland om storleken av innehavet. Underrättelse skalllämnas även av den som avser att minska sitt kvalificerade innehav isådan mån att hans andel av röstetalet eller kapitalet skulle under-stiga 20%, 33% eller 50%, eller så att försäkringsföretagets ställ-ning som dotterföretag därigenom skulle upphöra.
3. Försäkringsföretaget skall, då det får kännedom därom, under-
rätta de behöriga myndigheterna i sina hemländer om sådana förvärveller avyttringar av innehav i försäkringsföretagets kapital som får tillföljd att innehav överstiger eller understiger något av de gränstal somanges i punkterna 1 och 2.
Varje försäkringsföretag skall också, minst en gång om året, under-
rätta behöriga myndigheter i hemlandet om namnen på aktieägare ochmedlemmar med kvalificerade innehav samt om storleken på sådanainnehav, så som framgår t.ex. av uppgifter som lämnats vid bolags-stämma om aktieägare och medlemmar eller av uppgifter som redovi-sats i enlighet med föreskrifter som gäller för börsregistrerade bolag.
4. Medlemsstaterna skall, i fall då de personer som avses i punkt
1, utövar sitt inflytande på ett sätt som är ägnat att vara till förfångför en sund och ansvarsfull ledning av försäkringsföretaget, kräva attde behöriga myndigheterna i hemlandet vidtar åtgärder. Sådanaåtgärder får bl.a. bestå i förelägganden, sanktioner gentemot styrelsen
1992L0096 — SV — 21.11.1992 — 000.001 — 14
▼B
och den verkställande ledningen samt i upphävande av rösträtt somär knuten till de ifrågavarande aktieägarnas eller medlemmarnasaktier eller andelar.
Motsvarande åtgärder skall vidtas i fråga om fysiska eller juridiska
personer, som underlåter att lämna sådana underrättelser, som avses ipunkt 1. Om aktier eller andelar har förvärvats trots att de behörigamyndigheterna i hemlandet har motsatt sig förvärvet, skall medlems-staterna, oavsett de åtgärder som i övrigt vidtas, föreskriva antingenatt rösträtterna för sådana innehav inte får utövas eller att avgivnaröster skall vara ogiltiga eller att de får förklaras ogiltiga.
Artikel 15
1. Medlemsstaterna skall föreskriva att varje person som tjänstgör
hos eller har tjänstgjort hos behöriga myndigheter, liksom revisorereller experter som är verksamma för behöriga myndigheters räkningskall vara bundna av tystnadsplikt. Tystnadsplikten skall innebära attinga förtroliga upplysningar som erhålls i tjänsten får röjas till någonperson eller myndighet utom i sammandrag eller sammanställningsom omöjliggör identifikation av enskilda försäkringsföretag, dockmed förbehåll för fall som omfattas av straffrättslig lagstiftning.
Om ett försäkringsföretag har försatts i konkurs eller underkastats
tvångslikvidation, får dock förtroliga uppgifter som inte berör tredjepart som strävar efter att rädda företaget, yppas vid civilrättsliga ellerkommersiella förfaranden.
2. Vad som sägs i punkt 1 skall inte hindra medlemsstaternas
behöriga myndigheter att utbyta information i enlighet med direktivsom gäller för försäkringsföretag. För sådan information skall tyst-nadsplikt gälla enligt punkt 1.
3. Medlemsstaterna får ingå samarbetsavtal för utbyte av informa-
tion med behöriga myndigheter i tredje land, om den informationsom överlämnas är föremål för sekretess i mottagarlandet som minstär likvärdig med den som föreskrivs i denna artikel.
4. Behöriga myndigheter, som erhåller förtrolig information enligt
vad som sägs i punkterna 1 eller 2, får använda den endast i tjänstenoch där endast
— för att kontrollera att villkoren för att försäkringsföretag skall få
starta verksamhet är uppfyllda och för att underlätta tillsyn översådan verksamhet, särskilt med avseende på kontroll av tekniskaavsättningar, solvensmarginal, redovisning och rutiner för admi-nistration samt internkontroll,
— för att ålägga sanktioner,— vid överklagande i administrativ ordning av beslut som fattats av
den behöriga myndigheten,
— vid domstolsförfarande som har inletts enligt artikel 50 eller med
stöd av särskilda bestämmelser i direktiv antagna med avseendepå försäkringsföretag.
5. Vad som sägs i punkterna 1 och 4 skall inte utgöra hinder för
utbyte av information mellan behöriga myndigheter i sammamedlemsstat, och inte heller mellan behöriga myndigheter i olikamedlemsstater i fall då informationen lämnas till
— myndigheter som ansvarar för den offentliga tillsynen över kredi-
tinstitut och andra finansiella organisationer samt myndighetermed ansvar för tillsyn över finansiella marknader,
— organ som har befattning med försäkringsföretags konkurs eller
likvidation eller liknande förfaranden,
— personer med ansvar för obligatorisk revision av försäkringsföre-
tags och andra finansiella instituts räkenskaper under utövandet avderas tillsynsfunktion eller för att till organ som administrerartvångslikvidationsförfaranden eller garantifonder lämna sådaninformation som är nödvändig för att dessa skall kunna utförasina uppdrag. Den information som mottas av dessa myndigheter,organ och personer skall vara underkastad de krav på tystnads-plikt som fastställs i punkt 1.
1992L0096 — SV — 21.11.1992 — 000.001 — 15
▼B
6. Medlemsstaterna får vidare, utan hinder av punkterna 1 och 4,
med stöd av bestämmelser i lag tillåta att viss information lämnas uttill andra organ inom deras centrala förvaltning som ansvarar förlagstiftning om tillsyn över kreditinstitut, finansiella institut, investe-ringstjänster och försäkringsbolag samt till personer som företrädersådana organ.
Sådant utlämnande får dock ske endast då det är nödvändigt för
utövande av offentlig tillsyn.
Vidare skall medlemsstaterna föreskriva att sådan information som
erhållits med stöd av punkterna 2 och 5 och sådan som erhållits vidinspektion på platsen i enlighet med artikel 16 i direktiv 79/267/EEGaldrig får röjas i de fall som sägs i denna punkt utan uttryckligtsamtycke av de behöriga myndigheter som lämnat ut informationeneller av behöriga myndigheter i den medlemsstat i vilken inspek-tionen utfördes.
Artikel 16
Artikel 13 i direktiv 79/267/EEG skall ersättas med följande:
”Artikel 131. Med förbehåll för vad som anges i punkterna 3 och 7 får
inget företag auktoriseras både enligt detta direktiv och enligtdirektiv 73/239/EEG.
2. Medlemsstaterna får dock föreskriva att— företag som auktoriserats enligt detta direktiv även kan få
auktorisation i enlighet med artikel 6 i direktiv 73/239/EEGför sådana risker som anges i bilagan till det direktivet underförsäkringsklasserna 1 och 2,
— företag som har auktoriserats enligt artikel 6 i direktiv 73/
239/EEG får auktoriseras i enlighet med detta direktiv endastför sådana risker som anges i bilagan till det direktivet underförsäkringsklasserna 1 och 2.
3. I den mån annat ej följer av punkt 6 får företag som avses i
punkt 2 och sådana som vid tidpunkten för anmälan av dettadirektiv samtidigt driver verksamhet som täcks både av dettadirektiv och av direktiv 73/239/EEG fortsätta därmed, under förut-sättning att det för varje verksamhetsform upprättas en särskildförvaltning i enlighet med artikel 14.
4. Medlemsstaterna får föreskriva att de företag som avses i
punkt 2 skall för hela sin verksamhet följa de redovisningsreglersom gäller för företag som auktoriserats enligt detta direktiv. Iavvaktan på samordning i detta avseende får medlemsstaternaäven i fråga om regler om likvidation föreskriva att verksamhetsom avser sådana risker som anges under försäkringsklasserna 1och 2 i bilagan till direktiv 73/239/EEG och som bedrivs avföretag som avses i andra stycket skall följa de regler som gällerför livförsäkringsverksamhet.
5. När ett företag bedriver sådan verksamhet som avses i
bilagan till direktiv 73/239/EEG har finansiella, affärsmässiga elleradministrativa kopplingar till ett annat företag som bedriver verk-samhet som avses i detta direktiv, skall de behöriga myndighe-terna i de medlemsstater inom vilkas territorier huvudkontoren förovannämnda företag är belägna säkerställa att respektive företagsredovisning inte förlorar i tydlighet genom avtal mellan företageneller genom någon åtgärd som skulle kunna påverka fördelningenav kostnader och intäkter.
6. Varje medlemsstat får föreskriva att företag med huvud-
kontor belägna inom dess territorium skall, inom en tidsperiodsom bestäms av medlemsstaten, upphöra med sådan samtidigtbedriven verksamhet som de utövade vid den tidpunkt då dettadirektiv anmäldes.
7. Bestämmelserna i denna artikel skall ses över på grundval
av en rapport från kommissionen till rådet mot bakgrund av en
1992L0096 — SV — 21.11.1992 — 000.001 — 16
▼B
framtida harmonisering av likvidationsreglerna och i vart fall föreden 31 december 1999.”
Artikel 17
Artikel 35 i direktiv 79/267/EEG och artikel 18 i direktiv 90/
619/EEG skall utgå.
Kapitel 2
Artikel 18
Artikel 17 i direktiv 79/267/EEG skall ersättas med följande:
”Artikel 171. Der Herkunftsmitgliedstaat verlangt, daß jedes Versicherung-
sunternehmen ausreichende technische Rückstellungen,einschließlich mathematischer Rückstellungen, für seine gesamtenTätigkeiten bildet.
Storleken på dessa avsättningar skall bestämmas enligt de regler
som fastställs i enlighet med följande principer:
A. i) Storleken på de tekniska livförsäkringsavsättningarna skall
beräknas efter en tillräckligt försiktig prospektiv försäk-ringsmatematisk metod med beaktande av alla åtagandenför framtiden såsom dessa framgår av försäkringsvillkorenför varje gällande avtal, inbegripet
— alla garanterade förmåner inklusive garanterade åter-
köpsvärden,
— återbäringsbelopp som försäkringstagarna, kollektivt
eller individuellt, är berättigade till oavsett hur dennaåterbäring benämns och oavsett om den är förvärvad,deklarerad eller tilldelad,
— alla optioner försäkringstagarna har rätt till enligt
avtalsvillkoren,
— omkostnader inklusive provisioner,
med hänsyn till framtida premieintäkter.
ii) En retrospektiv metod är tillåten, om det kan visas att därmed
beräknade tekniska avsättningar inte blir lägre än enligt entillräckligt försiktig prospektiv beräkning eller om enprospektiv metod inte är tillämplig för den berörda avtals-typen.
iii) En försiktig beräkning är inte liktydig med en beräkning på
grundval av de värden som anses mest sannolika, utan skallinnehålla en tillräcklig marginal för ogynnsamma avvikelserfrån de relevanta faktorerna.
iv) Metoden vid beräkning av de tekniska avsättningarna skall
inte bara vara försiktig i sig, utan måste vara det även medbeaktande av den metod som används vid värdering av detillgångar som svarar mot dessa avsättningar.
v) Tekniska avsättningar skall beräknas separat för varje avtal.
Lämpliga approximeringar eller genomsnittsbaserade beräk-ningar tillåts emellertid när det är troligt att de ger ungefärsamma resultat som individuella beräkningar. Principen omseparat beräkning får inte på något sätt hindra skapandet avytterligare avsättningar för allmänna risker som inte är indivi-dualiserade.
vi) Om ett avtals beräknade återköpsvärde är garanterat skall de
beräknade premiereserverna för avtalet vid varje tidpunkt varaminst så stora som det garanterade värdet vid samma tid.
B. Den räntesats som skall användas skall väljas med försiktighet.
Den skall bestämmas enligt de regler som fastställs av den behö-riga myndigheten i hemlandet med tillämpning av följande prin-ciper:
1992L0096 — SV — 21.11.1992 — 000.001 — 17
▼B
a) För alla avtal skall den behöriga myndigheten i företagets
hemland fastställa en eller flera maximiräntesatser, varvidföljande regler skall tillämpas:
i) Om avtal innehåller en garanterad räntesats skall den behö-
riga myndigheten i hemlandet fastställa en enda maximirän-tesats. Denna räntesats får variera beroende på i vilkenvaluta kontraktet har upprättats, under förutsättning att deninte överstiger 60% av räntesatsen på statsobligationer iden valuta avtalet upprättats. I det fall avtalet upprättats iecu, skall denna gräns bestämmas i förhållande till de lån iecu som gemenskapens institutioner har upptagit.
Om en medlemsstat, till följd av andra meningen i före-
gående stycke, beslutar att fastställa en maximiräntesats föravtal upprättade i en annan medlemsstats valuta, skall denförst tillfråga den behöriga myndigheten i den medlemsstati vars valuta avtalet har upprättats.
ii) Om ett företags tillgångar inte värderats till inköpspriset får
en medlemsstat dock kräva att en eller flera maximiränte-satser beräknas med beaktande av avkastningen på demotsvarande tillgångar företaget vid tillfället har, medavdrag för en försiktighetsmarginal och, i synnerhet i frågaom avtal med periodisk premie, dessutom med beaktandeav den förväntade avkastningen på framtida tillgångar.Försiktighetsmarginalen och den eller de maximiräntesatsersom tillämpas på den beräknade avkastningen på framtidatillgångar skall fastställas av den behöriga myndigheten ihemlandet.
b) Fastställandet av en maximiräntesats innebär inte att ett företag
är skyldigt att tillämpa en räntesats som är så hög.
c) Hemlandet kan besluta att inte tillämpa punkt a för följande
avtalskategorier:
— Fondförsäkringsavtal (unit-linked).
— Försäkringsavtal med engångspremie för en tid av högst
åtta år.
— Försäkringsavtal utan rätt till återbäring och livränteavtal
utan återköpsvärde.
I de fall som avses i de sista två strecksatserna i första stycketkan genom försiktigt val av räntesats hänsyn tas till den valutai vilken ett avtal upprättats och till däremot svarande tillgångarsom företaget vid tillfället har och, om företagets tillgångar tasupp till marknadsvärde, den förväntade avkastningen på fram-tida tillgångar.Den räntesats som används får inte i något fall vara högre änden avkastning som beräknats på tillgångarna i enlighet medde redovisningsregler som gäller i hemlandet, minskad medlämpligt avdrag.
d) Medlemsstaten skall kräva att ett företag i sin redovisning gör
avsättning för att täcka ränteåtaganden gentemot försäkringsta-gare om den nuvarande eller förväntade avkastningen på före-tagets tillgångar inte är tillräcklig för att täcka sådanaåtaganden.
e) Kommissionen och medlemsstaternas behöriga myndigheter
som så begär skall underrättas om de maximiräntesatser somfastställs enligt a.
C. De statistiska beräkningselementen och antagandena om omkost-
nader skall väljas med försiktighet och med beaktande av i vilkenstat åtagandet gjorts, vilket slags försäkring det är frågan om ochde förvaltningskostnader och provisioner som kan förväntas.
D. I fråga om försäkringar med rätt till återbäring får i den metod
som används för beräkning av tekniska avsättningar hänsyn tas,antingen implicit eller explicit, till framtida återbäringar av varjeslag i överensstämmelse med övriga antaganden om den framtidautvecklingen samt den nuvarande metoden för fördelning av åter-bäring.
1992L0096 — SV — 21.11.1992 — 000.001 — 18
▼B
E. Reservering för framtida omkostnader får göras implicit, t.ex.
genom att framtida premier beräknas med avdrag för förvaltnings-kostnader. Den sammanlagda reserveringen, antingen explicit ellerimplicit, får dock inte vara mindre än vad resultatet av enförsiktig bedömning av framtida utgifter skulle ge.
F. Metoden för beräkning av tekniska avsättningar får inte ändras
från år till år på grund av godtyckliga förändringar av metodeneller beräkningsgrunderna och skall vara utformad så att återbä-ringsmedlen fördelas på ett skäligt sätt under försäkringsavtalenslöptid.
2. Försäkringsföretag skall ge allmänheten tillgång till uppgifter
om de grunder och metoder som används vid beräkning av detekniska avsättningarna, inklusive avsättningar för återbäring.
3. Hemlandet skall kräva av varje försäkringsföretag att de
tekniska avsättningarna för dess samlade verksamhet täcks avmotsvarande tillgångar i enlighet med artikel 24 i direktiv 92/96/EEG. I fråga om verksamhet som utövas inom gemenskapenmåste dessa tillgångar finnas där. Medlemsstaterna får inte kräva attförsäkringsföretagen har sina tillgångar i en viss bestämd medlems-stat. Hemlandet får dock medge lättnader i föreskrifterna om var till-gångarna skall finnas.
4. Om hemlandet medger att de försäkringstekniska avsättningarna
får täckas av fordringar hos återförsäkringsgivare skall de fastställaden tillåtna procentsatsen. Medlemsstaten får i sådant fall inte fram-ställa krav på var de tillgångar som motsvarar dessa fordringar skallvara lokaliserade.”
Artikel 19
Premien för nya försäkringar skall utifrån rimliga försäkringsmatema-
tiska antaganden vara tillräcklig för att försäkringsföretaget skallkunna uppfylla alla sina åtaganden och i synnerhet för att kunnaskapa tillräckliga försäkringstekniska avsättningar.
Vid denna bedömning får hänsyn tas till alla delar av ett försäkrings-
företags ekonomiska situation. Dock får andra medel än premier ochdärav härrörande avkastning inte systematiskt och permanent utnyttjaspå ett sådant sätt att det på lång sikt kan äventyra företagets soliditet.
Artikel 20
De tillgångar som motsvarar de tekniska avsättningarna skall vara
uppbyggda med hänsyn till arten av den verksamhet som företagetbedriver så att dess investeringar, vilka skall vara diversifierade ochha lämplig spridning, tryggar säkerhet, avkastning och likviditet.
Artikel 21
1. Hemlandet får inte godkänna att försäkringsföretag täcker sina
tekniska avsättningar med andra slag av tillgångar än följande:
A.Investeringar
a) Skuldförbindelser, obligationer och andra penning- och kapital-
marknadsinstrument,
b) utlåning,
c) aktier och andra andelar med rörlig avkastning,
d) andelar i företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värde-
papper och andra investeringsfonder,
e) mark, byggnader och rättigheter i fast egendom.
B.Fordringar
f) fordringar på återförsäkrare, inklusive återförsäkrares del av de
tekniska avsättningarna,
1992L0096 — SV — 21.11.1992 — 000.001 — 19
▼B
g) depositioner och andra fordringar på försäkringsföretag som
avgivit återförsäkring,
h) fordringar på försäkringstagare och förmedlare som härrör från
verksamhet med direkt försäkring och återförsäkring,
i) livförsäkringslån,j) utestående skatteåterbäringar,
k) fordringar på garantifonder.
C.Övrigt
l) andra materiella anläggningstillgångar än mark och byggnader,
värderade efter en betryggande avskrivningsplan,
m) kassa och banktillgodohavanden i kreditinstitut och andra organ
med tillstånd att motta insättningar,
n) förutbetalda anskaffningskostnader,o) upplupna räntor och hyror samt andra upplupna inkomster och
förskottsbetalningar,
p) återgångsrättigheter vid upplåtelse av fast egendom (reversionary
interests).
När det gäller de försäkringsgivare som uppträder under beteckningen
Lloyd’s skall bland tillgångsslagen också ingå garantier ochremburser utfärdade av kreditinstitut enligt definitionen i direktiv 77/780/EEG(
1) eller av försäkringsföretag samt verifierbara belopp som
härrör från livförsäkringsavtal i den utsträckning de ingår i fondersom tillhör medlemmarna.
Det faktum att en tillgångspost eller ett tillgångsslag medtagits i
första stycket skall inte innebära att alla former av tillgångar automa-tiskt godkänns som täckning för tekniska avsättningar. Hemlandetskall fastställa mer detaljerade regler med villkor för användningenav godtagbara tillgångar. I samband med detta kan hemlandet kommaatt kräva materiella säkerheter eller garantier, särskilt i fråga omfordringar på återförsäkrare.
Då hemlandet fastställer och tillämpar dessa regler skall den särskilt
se till att följande principer iakttas:
i) Tillgångar som motsvarar tekniska avsättningar skall värderas
exklusive varje skuld som härrör ur förvärvet.
ii) Alla tillgångar skall värderas på ett betryggande sätt med
hänsyn till risken för att de inte kan realiseras. I synnerhet fårandra materiella anläggningstillgångar än mark och byggnaderendast godkännas som täckning för tekniska avsättningar om deär värderade enligt en betryggande avskrivningsplan.
iii) Lån - oavsett om de ges till företag, stater eller internationella
organisationer, lokala eller regionala myndigheter eller tillfysiska personer - får endast godkännas som täckning förtekniska avsättningar om det finns tillräckliga garantier för derassäkerhet, oavsett om garantierna är grundade på låntagarensbetalningsförmåga, pantförskrivning, bankgarantier, garantiersom lämnats av försäkringsföretag eller andra former avsäkerhet.
iv) Derivatinstrument, såsom optioner, standardiserade terminsavtal
(futures) och svappar med anknytning till tillgångar sommotsvarar tekniska avsättningar får användas i den utsträckningsom de bidrar till att minska investeringsriskerna eller under-lättar en effektiv portföljförvaltning. De måste värderas försiktigt
(1) Rådets första direktiv 77/780/EEG av den 12 december 1977 om samord-
ning av lagar och andra författningar om rätten att starta och drivaverksamhet i kreditinstitut (EGT nr L 322, 17.12.1977, s. 30). Direktivetsenast ändrat genom direktiv 89/646/EEG (EGT nr L 386, 30.12.1989, s.1).
1992L0096 — SV — 21.11.1992 — 000.001 — 20
▼B
och får beaktas vid värderingen av de underliggande tillgång-arna.
v) Överlåtbara värdepapper som inte omsätts på någon reglerad
marknad får tillåtas som täckning för tekniska avsättningarendast om de är kortfristigt realiserbara eller utgörs av ägaran-delar i kreditinstitut eller försäkringsföretag i den utsträckningsom är tillåten enligt artike l 8 i direktiv 79/267/EEG, eller i
investeringsföretag etablerade i en medlemsstat.
vi) Lån till och fordringar hos tredje part får endast godkännas som
täckning för tekniska avsättningar efter avdrag för samtligaeventuella skulder till samma tredje part.
vii) Värdet av lån och fordringar som godkänns som täckning för
tekniska avsättningar måste beräknas med försiktighet medvederbörlig hänsyn till risken för att de inte kan realiseras. Isynnerhet får lån till försäkringstagare och förmedlare i sambandmed direkta försäkringstransaktioner och återförsäkringstransak-tioner endast godkännas om de inte har varit förfallna till betal-ning längre tid än tre månader.
viii) Om bland tillgångarna ingår någon investering i ett dotterföretag
som helt eller delvis förvaltar försäkringsföretagets investeringarför dess räkning, skall hemlandet vid tillämpningen av de regleroch principer som fastställs i denna artikel beakta de underlig-gande tillgångar som innehas av dotterföretaget. Hemlandet kanbehandla andra dotterföretags tillgångar på samma sätt.
ix) Förutbetalda anskaffningskostnader får godkännas som täckning
för tekniska avsättningar endast i den utsträckning som detta ärförenligt med beräkningen av premiereserven.
2. Utan hinder av punkt 1 får hemlandet i undantagsfall, om ett
försäkringsföretag begär det och med beaktande av artikel 20, genomett vederbörligen motiverat beslut tillfälligt acceptera andra kategorierav tillgångar som täckning för tekniska avsättningar.
Artikel 22
1. I fråga om tillgångar som motsvarar tekniska avsättningar skall
hemlandet föreskriva att varje försäkringsföretag högst får investeraföljande:
a) 10% av sina sammanlagda tekniska bruttoavsättningar i en tomt
eller en byggnad, eller i en grupp tomter eller byggnader som ärbelägna så nära varandra att de faktiskt bör betraktas som eninvestering.
b) 5% av sina sammanlagda tekniska bruttoavsättningar i aktier och
andra överlåtbara värdepapper som kan jämställas med aktier,obligationer, skuldförbindelser och andra penning- och kapital-marknadsinstrument från samma företag eller i lån till sammalåntagare, allt sammantaget, dock med undantag av lån till enstatlig, regional eller lokal myndighet eller till en internationellorganisation i vilken en eller flera medlemsstater är medlemmar.Denna gräns får höjas till 10% om högst 40% av företagetstekniska bruttoavsättningar investeras i lån eller värdepapper,varvid mer än 5% av företagets tillgångar investeras hos var ochen av låntagarna och utgivarna.
c) 5% av sina sammanlagda tekniska bruttoavsättningar i lån utan
säkerhet, varav 1% för varje enskilt lån utan säkerhet, medundantag av lån till kreditinstitut, försäkringsföretag - i denutsträckning detta är förenligt med artikel 8 i direktiv 79/267/EEG- och investeringsföretag som är etablerade i en medlemsstat.Gränserna får höjas till 8% respektive 2% genom beslut från falltill fall av den behöriga myndigheten i hemlandet.
d) 3% av sina sammanlagda tekniska bruttoavsättningar i kontanta
medel.
e) 10% av sina sammanlagda tekniska bruttoavsättningar i aktier,
andra värdepapper som kan jämställas med aktier och skuldförbin-delser som inte omsätts på någon reglerad marknad.
1992L0096 — SV — 21.11.1992 — 000.001 — 21
▼B
2. Det faktum att någon gräns inte anges i punkt 1 för någon viss
kategori av investeringar innebär inte att tillgångar av denna kategoriskulle kunna godkännas som täckning för tekniska avsättningar iobegränsad utsträckning. Hemlandet skall fastställa närmare bestäm-melser med villkor för användningen av godtagbara tillgångar. Denskall särskilt sörja för att följande principer iakttas då dessa reglerfastställs och tillämpas:
i) Tillgångarna som motsvarar de tekniska avsättningarna skall vara
diversifierade och ha en sådan spridning att frihet från ett alltförstort beroende av något särskilt slag av tillgångar eller någonsärskild investering eller marknad säkerställs.
ii) Investeringar som på grund av tillgångens art eller utställarens
soliditet innebär en hög risknivå skall begränsas till en betryg-gande nivå.
iii) Vid begränsningar av vissa kategorier av tillgångar skall hänsyn
tas till hur återförsäkring behandlats vid beräkningen av detekniska avsättningarna.
iv) Om bland tillgångarna ingår någon investering i ett dotterföretag
som helt eller delvis förvaltar försäkringsföretagets investeringarför dess räkning, skall hemlandet vid tillämpningen av de regleroch principer som fastställs i denna artikel beakta de underlig-gande tillgångar som innehas av dotterföretaget. Hemlandet fårbehandla andra dotterföretags tillgångar på samma sätt.
v) Av de tillgångar som täcker de tekniska avsättningarna skall den
procentuella andel som utgörs av icke likvida investeringar hållaspå en betryggande nivå.
vi) Om bland företagets tillgångar ingår lån till, eller skuldebrev som
utfärdats av, vissa kreditinstitut får hemlandet vid tillämpningenav de regler och principer som fastslås i denna artikel beakta deunderliggande tillgångar som dessa kreditinstitut innehar. Dettafår dock endast ske om kreditinstitutet har sitt huvudkontor i enmedlemsstat, är helägt av denna medlemsstat och/eller lokalamyndigheter i denna stat och dess verksamhet, enligt dess stiftel-seurkund och bolagsordning, består i att förmedla lån till stateneller lokala myndigheter eller lån som garanteras av dessa ellerlån till organ som har nära samband med staten eller med lokalamyndigheter.
3. I samband med de närmare bestämmelserna om villkor för
användningen av godtagbara tillgångar skall medlemsstaten tillämpastörre restriktivitet i fråga om
— lån utan bankgaranti, garanti från försäkringsföretag, säkerhet mot
inteckning eller annan form av säkerhet, jämfört med lån medsådan säkerhet,
— fondföretag som inte är samordnade enligt direktiv 85/
611/EEG(
1) och andra investeringsfonder, jämfört med fondfö-
retag som är samordnade enligt det nämnda direktivet,
— värdepapper som inte omsätts på någon reglerad marknad, jämfört
med värdepapper som omsätts på en sådan marknad,
— obligationer, skuldförbindelser och andra penning- och kapital-
marknadsinstrument som inte utfärdats av stater, lokala ellerregionala myndigheter eller företag i zon A, enligt definitionen idirektiv 89/647/EEG(
2), eller som utfärdats av internationella
organisationer till vilka inte minst en medlemsstat i gemenskapenär ansluten, jämfört med samma slag av finansiella instrumentsom utfärdats av de ovannämnda organen.
(1) Rådets direktiv 85/611/EEG av den 20 december 1985 om samordning av
lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringari överlåtbara värdepapper (fondföretag) (EGT nr l 375, 31.12.1985, s. 3).Direktivet ändrat genom direktiv 88/220/EEG (EGT nr L 100, 19.4.1988,s. 31).
(
2) Rådets direktiv 89/647/EEG av den 18 december 1989 om kapitaltäck-
ningsgrad för kreditinstitut (EGT nr L 386, 30.12.1989, s. 14).
1992L0096 — SV — 21.11.1992 — 000.001 — 22
▼B
4. Medlemsstaterna får höja den gräns som fastställs i punkt 1 btill 40% i fråga om vissa skuldförbindelser som utfärdats av ettkreditinstitut med huvudkontor inom gemenskapen som enligt lag stårunder särskild offentlig tillsyn i syfte att skydda innehavarna avsådana skuldförbindelser. Särskilt skall de belopp, som härrör från deutfärdade skuldförbindelserna, enligt lag investeras i tillgångar som,under hela giltighetstiden för skuldförbindelserna, kan täcka ford-ringar som har samband med dessa och som, i händelse av utställa-rens betalningsoförmåga, prioriteras för återbetalning av kapital ochupplupen ränta.
5. Medlemsstaterna får inte föreskriva att försäkringsföretag skall
investera i vissa slag av tillgångar.
6. Utan hinder av punkt 1 får hemlandet i undantagsfall, om ett
försäkringsföretag begär det och med beaktande av artikel 20, genomett vederbörligen motiverat beslut tillfälligt acceptera undantag frånreglerna i punkt 1 a-1 e.
Artikel 23
1. I de fall då förmånerna enligt ett försäkringsavtal är direkt
knutna till värdet av andelar i ett fondföretag eller till värdet av till-gångar som ingår i en intern fond som ägs av ett försäkringsföretag,vanligen uppdelad på andelar, skall de tekniska avsättningarna avse-ende förmånerna så nära som möjligt motsvaras av dessa andelareller, i de fall där uppdelning på andelar inte har skett, av dessatillgångar.
2. I de fall då förmånerna enligt ett försäkringsavtal är direkt
knutna till ett aktieindex eller till något annat referensvärde än desom avses i punkt 1, skall de tekniska avsättningarna för sådanaförmåner så nära som möjligt motsvaras antingen av de andelar somanses motsvara referensvärdet eller, i det fall uppdelning på andelarinte har skett, av tillgångar med tillräcklig säkerhet och omsättnings-barhet vilka så nära som möjligt motsvarar de tillgångar på vilkareferensvärdet är baserat.
3. Artiklarna 20 och 22 skall inte tillämpas på tillgångar som
innehas för att svara mot förpliktelser som är direkt knutna tillsådana förmåner som avses i punkterna 1 och 2. Hänvisningar till detekniska avsättningar som nämns i artikel 22 skall avse tekniskaavsättningar med undantag för sådana som avser denna typ avförpliktelser.
4. I fall förmåner som avses i punkterna 1 och 2 innefattar en
garanterad avkastning på investeringen eller någon annan garanteradförmån, skall motsvarande ytterligare tekniska avsättningar omfattasav reglerna i artiklarna 20, 21 och 22.
Artikel 24
1. Vid tillämpning av artikel 17.3 och artikel 28 i direktiv 79/
267/EEG skall medlemsstaterna följa bilaga 1 till detta direktiv ifråga om matchningsregler.
2. Denna artikel skall inte tillämpas på åtaganden som avses i
artikel 23 i detta direktiv.
Artikel 25
Artikel 18 andra stycket punk t 1 i direktiv 79/267/EEG skall ersättas
med följande:
”1. Av tillgångar i företaget som är fria från alla förutsebara
förpliktelser, med avdrag för immateriella värden. Särskiltskall följande tillgångar ingå:
— Det inbetalda aktiekapitalet eller, när det gäller ett ömsesi-
digt försäkringsföretag, det faktiska garantikapitalet medtillägg för eventuella medlemskonton, förutsatt att samtligaföljande kriterier uppfylls:
1992L0096 — SV — 21.11.1992 — 000.001 — 23
▼B
a) I stiftelseurkund och bolagsordning skall föreskrivas att
betalningar från dessa konton till medlemmar endast fårske i den utsträckning detta inte medför att solvensmar-ginalen understiger den föreskrivna nivån eller, efter attföretaget har upplösts, om samtliga andra skulder i före-taget har lösts.
b) I stiftelseurkund och bolagsordning skall föreskrivas att,
om sådana betalningar sker av annan anledning än attett enskilt medlemskap skall upphöra, de behörigamyndigheterna skall underrättas minst en månad iförväg och under denna period kunna förbjuda utbetal-ningen.
c) De bestämmelser i stiftelseurkund och bolagsordning
som har samband med dessa konton får endast ändrasom de behöriga myndigheterna har förklarat sig inte hanågra invändningar mot ändringen, vilket dock intepåverkar tillämpningen av de kriterier som anges ipunkterna a och b.
— Hälften av ännu inte inbetalt aktiekapital eller garantikapital,
så snart den inbetalda delen av nämnda kapital uppgår till25%.
— Reserver (lagstadgade och fria) som inte motsvarar ingångna
försäkringsförpliktelser.
— Balanserad vinst.— Kumulativt preferensaktiekapital och förlagslånekapital får
ingå, men med högst 50% av marginalen, varav högst 25%får bestå av förlagslån eller kumulativa preferensaktier medfast löptid, om följande minimikrav är uppfyllda:
a) För den händelse att försäkringsföretaget går i konkurs
eller likvidation skall det finnas bindande avtal om attförlagslånekapital och preferensaktiekapital skall ha prio-ritet efter alla övriga borgenärers fordringar och inte fårbetalas förrän alla vid tillfället utestående skulder harlösts.
För förlagslånekapital gäller dessutom följande villkor:
b) Endast helt inbetalda medel får beaktas.c) För förlagslån med fast löptid skall den ursprungliga
löptiden vara minst fem år. Senast ett år före förfallo-datum skall försäkringsföretaget till de behöriga myndig-heterna för godkännande lämna en plan för hur solven-smarginalen skall kunna behållas på, eller ökas till, denföreskrivna nivån då lånet löper ut, under minst fem årföre förfallodatum såvida inte den andel av solvensmar-ginalen som motsvaras av lånet gradvis har minskat. Debehöriga myndigheterna får tillåta förtidsinlösen avsådana lån, om försäkringsföretaget ansöker om dettaoch förutsatt att dess solvensmarginal inte därigenomfaller under den föreskrivna nivån.
d) Lån utan fast löptid måste ha minst fem års uppsägning,
med undantag av de fall då de inte längre kan ansesingå i solvensmarginalen eller då ett förhandsgodkän-nande från de behöriga myndigheterna särskilt krävs förförtidsinlösen. I det senare fallet skall försäkringsföre-taget underrätta de behöriga myndigheterna senast sexmånader före det datum då det avser att göra förtidsin-lösen, och företaget skall därvid ange den faktiska ochden föreskrivna solvensmarginalen, såväl före som efteråterbetalningen. De behöriga myndigheterna får endastgodkänna återbetalningen om försäkringsföretagetssolvensmarginal inte därigenom faller under den före-skrivna nivån.
e) I låneavtalet får inte ingå någon klausul om att skulden,
under vissa särskilt angivna omständigheter utöver likvi-dation av försäkringsföretaget, kan komma att förfallatill betalning före de avtalade förfallodagarna.
1992L0096 — SV — 21.11.1992 — 000.001 — 24
▼B
f) Låneavtalet får endast ändras om de behöriga myndighe-
terna har förklarat sig inte ha några invändningar motden föreslagna ändringen.
— Upp till 50% av solvensmarginalen får utgöras av summan
av sådant förlagslånekapital som avses i föregående strecksatsoch värdepapper utan fast löptid och andra instrument, ävenandra kumulativa preferensaktier än sådana som avses i före-gående strecksats, som uppfyller följande villkor:
a) De får inte återbetalas på innehavarens initiativ eller
utan den behöriga myndighetens förhands godkännande.
b) Utställandeavtalet skall ge försäkringsföretaget möjlighet
att uppskjuta räntebetalningar.
c) Långivarens fordran på försäkringsföretaget skall i sin
helhet ha förmånsrätt efter samtliga prioriterade borge-närer.
d) Handlingarna vid utställandet av värdepapperen måste
innehålla bestämmelser om att lånekapital och obetaldaräntor får användas till förlusttäckning och möjliggöraför försäkringsföretaget att fortsätta sin verksamhet.
e) Endast helt inbetalda belopp får beaktas.”
Artikel 26
Senast tre år efter det att detta direktiv har börjat tillämpas skall
kommissionen lämna en rapport till Försäkringskommittén ombehovet av ytterligare harmonisering i fråga om solvensmarginalen.
Artikel 27
Artikel 21 i direktiv 79/267/EEG skall ersättas med följande:
”Artikel 211. Medlemsstaterna får inte fastställa några regler för valet av
tillgångar som inte ingår i de tekniska avsättningar som avses iartikel 17.
2. Om inte annat följer av bestämmelserna i artikel 17.3, artikel
24.1 - 24.3 och artikel 24.5 samt artikel 26.1 andra stycket, fårmedlemsstaterna inte begränsa försäkringsföretagets fria förfogandeöver de tillgångar, vare sig de är fast eller lös egendom, somingår i auktoriserade försäkringsföretags tillgångar.
3. Bestämmelserna i punkterna 1 och 2 skall inte utgöra hinder
för sådana åtgärder som medlemsstaterna är berättigade att vidta iegenskap av ägare till eller delägare i försäkringsföretag, förutsattatt de försäkrades intressen tillgodoses.”
Kapitel 3
Artikel 28
Medlemsstaten för åtagandet får inte hindra en försäkringstagare från
att teckna ett avtal med ett försäkringsföretag som auktoriserats på devillkor som anges i artikel 6 i direktiv 79/267/EEG om detta avtalinte strider mot rättsreglerna till skydd för det allmänna bästa imedlemsstaten för åtagandet.
Artikel 29
Medlemsstaterna får inte anta bestämmelser med krav på förhands-
godkännande eller löpande anmälan av allmänna och särskilda försäk-ringsvillkor, premietariffer, tekniska grunder för beräkning av premie-tariffer och tekniska avsättningar eller formulär och andra trycktahandlingar för användning i mellanhavanden med försäkringstagarna.
Utan hinder av första stycket och uteslutande i syfte att kontrollera
efterlevnaden av nationella bestämmelser rörande försäkringsmatema-tiska principer, får hemlandet föreskriva regelmässig underrättelse om
1992L0096 — SV — 21.11.1992 — 000.001 — 25
▼B
de tekniska grunderna för premieberäkning och beräkning av tekniska
avsättningar. Detta krav är inte en förutsättning för att företaget skallfå bedriva sin verksamhet.
Senast fem år efter det att detta direktiv börjat tillämpas skall
kommissionen till rådet överlämna en rapport om genomförandet avbestämmelserna.
Artikel 30
1. I artikel 15.1 första stycket i direktiv 90/619/EEG skall orden ”i
något av de fall som avses i avdelning III” utgå.
2. Artikel 15.2 i direktiv 90/619/EEG, skall ersättas med följande:
”2. Medlemsstaterna behöver inte tillämpa punkt 1 på avtal
med en giltighetstid om sex månader eller mindre och inte helleri fall då försäkringstagaren, på grund av sin ställning eller pågrund av de omständigheter under vilka avtalet ingåtts, är i behovav detta särskilda skydd. Medlemsstaterna skall i sina reglersärskilt ange i vilka fall punkt 1 inte skall tillämpas.”
Artikel 31
1. Innan ett försäkringsavtal ingås skall minst den information som
förtecknats i punk t A i bilaga 2 lämnas till försäkringstagaren.
2. Försäkringstagaren skall under hela avtalstiden hållas informerad
om ändringar ifråga om information förtecknad i punkt B i bilaga 2.
3. Den medlemsstat i vilken åtagandet gjorts, kan kräva av försäk-
ringsföretagen att de lämnar information utöver den som förtecknats ibilaga 2 endast om det är nödvändigt för att försäkringstagaren rättskall förstå de väsentliga delarna av åtagandet.
4. Närmare regler för genomförandet av denna artikel och bilaga 2
skall fastställas av den medlemsstat där åtagandet har gjorts.
AVSNITT IV
BESTÄMMELSER BETRÄFFANDE ETABLERINGSFRIHET OCH
FRIHET ATT TILLHANDAHÅLLA TJÄNSTER
Artikel 32
Artikel 10 i direktiv 79/267/EEG skall ersättas med följande:
”Artikel 101. Ett försäkringsföretag som önskar etablera en filial inom en
annan medlemsstats territorium skall underrätta hemlandets behö-riga myndigheter därom.
2. Medlemsstaterna skall föreskriva skyldighet för varje försäk-
ringsföretag som önskar etablera en filial i en annan medlemsstatsterritorium till underrättelse enligt punkt 1 samt att lämnauppgifter om följande:
a) Den medlemsstat inom vars territorium etableringen avses ske.
b) En verksamhetsplan som bl.a. anger filialens tilltänkta affärs-
verksamhet och organisationsstruktur.
c) Den adress i filialstaten där handlingar skall finnas tillgängliga
och till vilken handlingar kan sändas och som också skall varaden adress till vilken samtliga meddelanden till det befullmäk-tigade ombudet skall sändas.
d) Namn på filialens befullmäktigade ombud; denne skall ha till-
räckliga befogenheter för att ingå rättshandlingar som binderföretaget i förhållande till tredje part och för att företräda detinför myndigheter och domstolar i filialstaten. Vad gällerLloyd’s får i händelse av tvist i filialstaten på grund avingångna förpliktelser de försäkrade inte behandlas mindregynnsamt än om tvisten hade förts mot företag av sedvanligtslag. Ombudet skall därför ha sådana befogenheter att talan
1992L0096 — SV — 21.11.1992 — 000.001 — 26
▼B
skall kunna väckas mot honom och att han skall kunna ingåbindande rättshandlingar för försäkringsgivarna i Lloyd’s.
3. I andra fall än då de behöriga myndigheterna i hemlandet
har anledning att ifrågasätta försäkringsföretagets anseende, admi-nistrativa struktur eller finansiella situation eller hyser tvivel omföretagsledarnas eller det befullmäktigade ombudets personligalämplighet och yrkesmässiga kvalifikationer och erfarenheter isamband med den planerade verksamheten, skall de inom tremånader från mottagandet av underrättelse enligt punkt 2 över-sända den erhållna informationen till filialstatens behörigamyndighet och underrätta det berörda företaget om detta.
De behöriga myndigheterna i hemlandet skall även intyga att
försäkringsföretaget har en minsta solvensmarginal, beräknadenligt artiklarna 19 och 20.
I fall då de behöriga myndigheterna i hemlandet vägrar att sända
den i punkt 2 omnämnda informationen till de behöriga myndig-heterna i filialstaten skall skälen härför lämnas till det berördaföretaget inom tre månader från det att fullständig informationföreligger. En vägran eller underlåtenhet att överlämna informationskall kunna bli föremål för domstolsprövning i hemlandet.
4. Innan ett försäkringsföretags filial inleder sin verksamhet
skall de behöriga myndigheterna i filialstaten inom två månaderfrån det att de mottagit underrättelse enligt punkt 3 i tillämpligafall underrätta den behöriga myndigheten i hemlandet om devillkor som, med hänsyn till det allmänna bästa, gäller för verk-samhet i filialstaten.
5. Efter underrättelse från de behöriga myndigheterna i filials-
taten eller, sedan den frist som avses i punkt 4 löpt ut utan attnågon underrättelse mottagits, får filialen etableras och inleda sinverksamhet.
6. Om förändring sker i något av de avseenden som uppgivits
enligt punkt 2b-2dskall försäkringsföretaget lämna skriftligt
besked till de behöriga myndigheterna i hemlandet och i filials-taten minst en månad innan ändringen företas så att de behörigamyndigheterna i hemlandet och i filialstaten kan fullgöra sinauppgifter enligt punkterna 3 och 4.”
Artikel 33
Artikel 11 i direktiv 79/267/EEG skall utgå.
Artikel 34
Artikel 11 i direktiv 90/619/EEG skall ersättas med följande:
”Artikel 11Ett företag som första gången önskar utnyttja rätten att, inom
ramen för friheten att tillhandahålla tjänster, driva verksamhet i eneller fler medlemsstater skall dessförinnan anmäla detta till debehöriga myndigheterna i hemlandet och därvid ange vilka slag avåtaganden det avser att försäkra.”
Artikel 35
Artikel 14 i direktiv 90/619/EEG skall ersättas med följande:
”Artikel 141. Inom en månad efter den anmälan som avses i artikel 11
skall de behöriga myndigheterna i hemlandet till den eller demedlemsstater inom vilkas territorier företaget avser att drivaverksamhet inom ramen för friheten att tillhandahålla tjänsteröverlämna följande:
a) Ett intyg om att företaget har en minsta solvensmarginal,
beräknad enligt artiklarna 19 och 20 i direktiv 79/267/EEG.
1992L0096 — SV — 21.11.1992 — 000.001 — 27
▼B
b) De försäkringsklasser företaget har auktoriserats att erbjuda.
c) De slag av åtaganden som företaget avser att försäkra i den
medlemsstat där tjänsterna utförs.
De skall samtidigt underrätta det berörda företaget om detta.2. I fall då de behöriga myndigheterna i hemlandet inte över-
lämnar i punkt 1 omnämnd information inom fastställd tid skallde inom samma tidsperiod meddela skälen för sin vägran till före-taget. En vägran skall kunna bli föremål för domstolsprövning ihemlandet.
3. Företaget får påbörja verksamheten det datum då det enligt
intyg mottog den i punkt 1 första stycket omnämnda informa-tionen.”
Artikel 36
Artikel 17 i direktiv 90/619/EEG skall ersättas med följande:
”Artikel 17Varje ändring som ett företag avser att göra av de uppgifter som
avses i artikel 11 skall följa det förfarande som föreskrivs i artik-larna 11 och 14.”
Artikel 37
Artiklarna 10, 12, 13, 16, 22 och 24 i direktiv 90/619/EEG skall
utgå.
Artikel 38
De behöriga myndigheterna i filialstaten eller i den medlemsstat där
tjänsterna utförs får föreskriva att de upplysningar de enligt dettadirektiv har rätt att begära beträffande den verksamhet som försäk-ringsföretag bedriver inom deras territorier skall lämnas på det offici-ella språket, eller de officiella språken, i den berörda medlemsstaten.
Artikel 39
1. Artikel 19 i direktiv 90/619/EEG skall utgå.2. Filialstaten eller den medlemsstat där tjänsterna utförs får inte
anta bestämmelser om krav på förhandsgodkännande eller löpanderedovisning av allmänna och särskilda försäkringsvillkor, premieta-riffer, tekniska grunder för premieberäkning och beräkning avtekniska avsättningar, eller av formulär och andra tryckta handlingarför användning i mellanhavanden med försäkringstagarna. För attkontrollera överensstämmelsen med nationell lagstiftning rörandeförsäkringsavtal får de av företag som avser att bedriva försäkrings-verksamhet inom dess territorium med stöd av etableringsfriheteneller inom ramen för friheten att tillhandahålla tjänster, endast ienstaka fall kräva redovisning av dess villkor och andra tryckta hand-lingar. Detta krav får inte utgöra en förutsättning för att företagetskall få bedriva verksamhet.
Artikel 40
1. Artikel 20 i direktiv 90/619/EEG skall utgå.2. Varje företag som utövar verksamhet med stöd av etableringsfri-
heten eller friheten att tillhandahålla tjänster skall till de behörigamyndigheterna i filialstaten och/eller i den medlemsstat där tjänsternautförs överlämna alla handlingar som begärs från företaget vid till-ämpning av denna artikel, i den utsträckning även företag medhuvudkontor i dessa medlemsstater har sådana skyldigheter.
3. Om de behöriga myndigheterna i en medlemsstat konstaterar att
ett företag som har filial där, eller utövar verksamhet med stöd avfriheten att tillhandahålla tjänster inom statens territorium, inte följer
1992L0096 — SV — 21.11.1992 — 000.001 — 28
▼B
de rättsregler det omfattas av i denna stat, skall myndigheternaanmoda företaget att vidta rättelse.
4. Om företaget i fråga underlåter att vidta de begärda åtgärderna,
skall de behöriga myndigheterna i medlemsstaten i fråga underrättade behöriga myndigheterna i hemlandet om detta. Dessa skall snarastvidta alla åtgärder som behövs för att företaget skall åstadkommarättelse av missförhållandet. De behöriga myndigheterna i medlems-staten i fråga skall underrättas om arten av sådana åtgärder.
5. Om företaget fortsätter att överträda rättsregler som gäller i
medlemsstaten i fråga, trots de åtgärder som hemlandet vidtagit ellertill följd av att dessa åtgärder har visat sig otillräckliga eller inte harvidtagits i den medlemsstat det gäller, får denna medlemsstat, efteratt ha underrättat de behöriga myndigheterna i hemlandet, vidta deåtgärder som behövs för att hindra eller ingripa mot fortsatta överträ-delser, däribland, om det oundgängligen krävs, förbud för företagetatt ingå ytterligare försäkringsavtal inom dess territorium. Medlems-staterna skall se till att delgivning kan ske inom deras territorier avsådana rättsliga handlingar som är nödvändiga för dessa åtgärder motförsäkringsföretag.
6. Punkterna 3,4 och 5 skall inte inverka på de berörda medlems-
staternas extraordinära befogenheter att vidta lämpliga åtgärder för attförhindra eller bestraffa oegentligheter inom deras territorier. Dettainnebär också möjlighet att förhindra att försäkringsföretag ingår nyaförsäkringsavtal inom berörda staters territorium.
7. Punkterna 3,4 och 5 skall inte inverka på medlemsstaternas rätt
att ingripa mot överträdelser som begåtts inom deras territorier.
8. Om det företag som har begått överträdelsen har ett driftställe
eller innehar egendom i den berörda medlemsstaten får de behörigamyndigheterna i den staten enligt nationell lagstiftning tillämpa deadministrativa påföljder i form av tvångsmedel mot driftstället elleregendomen som är föreskrivna för överträdelsen.
9. Varje åtgärd som vidtas enligt punkterna 4-8 och som innefattar
ingripande mot eller begränsningar i utövandet av försäkringsverk-samheten skall vara välgrundad och meddelas det berörda företaget.
10. Vartannat år skall kommissionen till Försäkringskommittén
överlämna en rapport med en sammanställning av det antal och deolika typer av fall i varje medlemsstat där tillstånd förvägrats enligtartikel 10 i direktiv 79/267/EEG eller artikel 14 i direktiv 90/619/EEG, efter ändring genom detta direktiv, eller där åtgärder vidta-gits enligt punkt 5. Medlemsstaterna skall samarbeta med kommis-sionen genom att förse den med den information som krävs förrapporten.
Artikel 41
Detta direktiv medför inte något hinder för försäkringsföretag med
huvudkontor i andra medlemsstater att med alla tillgängliga mediamarknadsföra sina tjänster i filialstaten eller i den medlemsstat därtjänsterna utförs, med iakttagande av eventuella regler för formen ochinnehållet i sådan marknadsföring som antagits till skydd för detallmänna bästa.
Artikel 42
1. Artikel 21 i direktiv 90/619/EEG skall utgå.2. Om ett försäkringsföretag träder i likvidation skall de förplik-
telser som följer av avtal som tecknats genom en filial eller inomramen för friheten att tillhandahålla tjänster inte behandlas annor-lunda än de förpliktelser som följer av företagets övriga försäkrings-avtal utan hänsyn till de försäkrades och förmånstagarnas nationalitet.
1992L0096 — SV — 21.11.1992 — 000.001 — 29
▼B
Artikel 43
1. Artikel 23 i direktiv 90/619/EEG skall utgå.2. Varje försäkringsföretag skall, uppdelat på verksamhet som
bedrivs med stöd av etableringsfriheten och verksamhet som bedrivsinom ramen för friheten att tillhandahålla tjänster, underrätta denbehöriga myndigheten i sitt hemland om premie belopp, utan avdragför återförsäkring, angivna per medlemsstat och för varje försäkrings-klass, I-IX, såsom de definierats i bilagan till direktiv 79/267/EEG.
Den behöriga myndigheten i hemlandet skall inom rimlig tid vidare-
befordra en sammanställning av dessa uppgifter till varje berördmedlemsstats behöriga myndighet, som begär detta.
Artikel 44
1. Artikel 25 i direktiv 90/619/EEG skall utgå.2. Utan att det påverkar tillämpningen av senare harmonisering
skall, beträffande alla försäkringsavtal, uttag av indirekta skatter ochskatteliknande avgifter på försäkringspremier kunna ske endast i denmedlemsstat där ett åtagande gjorts, i den betydelse som anges iartikel2 e i direktiv 90/619/EEG och även, såvitt avser Spanien,
uttag av sådana tilläggsavgifter som i lag föreskrivs till förmån fördet spanska ”Consorcio de compensación de seguros” för uppfyl-landet av dess uppgifter i samband med ersättande för förluster somuppkommer vid extraordinära händelser i den medlemsstaten.
Den lag som enligt artikel 4 i direktiv 90/619/EEG är tillämplig på
avtalet skall inte inverka på den tillämpliga ordningen för skatter ochavgifter.
I avvaktan på kommande harmonisering skall varje medlemsstat, med
avseende på de företag som gör åtaganden inom dess territorium, till-ämpa egna nationella bestämmelser såvitt gäller åtgärder för attsäkerställa uppbörd av sådana indirekta skatter och skatteliknandeavgifter som skall betalas i enlighet med första stycket.
AVSNITT V
ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER
Artikel 45
Medlemsstaterna får medge försäkringsföretag med huvudkontor inom
deras territorier och för vilka värdet av byggnader och mark, somanvänds för täckning av deras tekniska avsättningar, vid anmälan avdetta direktiv överstiger den i artikel 22.1 a fastställda procentsatsen,en övergångstid som skall vara avslutad senast den 31 december1998 för att följa den bestämmelsen.
Artikel 46
1. Artikel 26 i direktiv 90/619/EEG skall utgå.2. Spanien och Portugal får till och med den 31 december 1995,
och Grekland till och med den 31 december 1998, tillämpa följandeövergångsförfarande med avseende på avtal där någon av nämndamedlemsstater är den medlemsstat där åtagandet görs:
a) Med avsteg från artikel 8.3 i direktiv 79/267/EEG och från artik-
larna 29 och 39 i det här direktivet, får de behöriga myndighe-terna i dessa medlemsstater föreskriva att allmänna och särskildavillkor i försäkringsavtal skall meddelas dem, innan de får till-lämpas.
b) Storleken på de tekniska avsättningar som gäller sådana avtal
skall fastställas under överinseende av den berörda medlemsstatenenligt statens egna regler eller, om sådana saknas, enligt de förfa-randen som fastställts i den staten enligt detta direktiv. Medlems-staten i fråga skall enligt de regler och den praxis den antagitenligt detta direktiv övervaka att dessa tekniska avsättningar
1992L0096 — SV — 21.11.1992 — 000.001 — 30
▼B
motsvaras av likvärdiga och matchade tillgångar samt lokaliser-
ingen av dessa.
AVSNITT VI
SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 47
Följande tekniska anpassningar av direktiv 79/267/EEG och direktiv
90/619/EEG samt av detta direktiv skall antas enligt det förfarandesom har fastställts i direktiv 91/675/EEG:
— Utvidgning av artikel 8.1 a i direktiv 79/267/EEG till att omfatta
även andra företagsformer.
— Ändringar i förteckningen i bilagan till direktiv 79/267/EEG, eller
anpassning av dess terminologi med hänsyn till utvecklingen påförsäkringsmarknaderna.
— Precisering, med hänsyn till tillkomsten av nya finansiella instru-
ment, av de poster som ingår i solvensmarginalen och somuppräknas i artikel 18 i direktiv 79/267/EEG.
— Ändring av den minsta garantifond som föreskrivs i artikel 20.2 i
direktiv 79/267/EEG med hänsyn till den ekonomiska och finansi-ella utvecklingen.
— Ändringar, med hänsyn till tillkomsten av nya finansiella instru-
ment, av den förteckning över tillgångar som kan godkännas somtäckning för tekniska avsättningar som lämnas i artikel 21 i dettadirektiv samt av de regler för spridning av investeringarna somfastställs i artikel 22 i detta direktiv.
— Förändringar av de lättnader beträffande matchningsreglerna som
fastställs i bilaga 1 till detta direktiv med hänsyn till utvecklandetav nya instrument för valutasäkring eller de framsteg som gjortsmot en ekonomisk och monetär union.
— Precisering av definitionerna i syfte att säkerställa en likformig
tillämpning av direktiv 79/267/EEG och 90/619/EEG samt avdetta direktiv inom hela gemenskapen.
— Tekniska anpassningar nödvändiga för reglerna om bestämmande
av högsta tillåtna räntesatser, i enlighet med artikel 17 i direktiv79/267/EEG med ändring i detta direktiv, särskilt med hänsyntagen till de framsteg som gjorts mot en ekonomisk och monetärunion.
Artikel 48
1. Filialer, som har påbörjat sin verksamhet enligt de bestämmelser
som gällde i den medlemsstat där de är etablerade innan de bestäm-melser som skall antas vid genomförandet av detta direktiv trätt ikraft, skall anses ha följt det förfarande som föreskrivs i artikel 10.1-10.5 i direktiv 79/267/EEG. Från och med dagen för det ikraftträ-dande som avses i föregående mening skall de omfattas av artiklarna17, 23, 24 och 26 i direktiv 79/267/EEG samt av artikel 40 i det härdirektivet.
2. Artiklarna 11 och 14 i direktiv 90/619/EEG, med ändringar
genom detta direktiv skall inte inverka på sådana rättigheter som harförvärvats av försäkringsföretag som, innan de bestämmelser somantas för tillämpningen av detta direktiv trätt i kraft, bedriver verk-samhet inom ramen för friheten att tillhandahålla tjänster.
Artikel 49
Följande artikel 31a skall införas i direktiv 79/267/EEG:
”Artikel 31a1. Varje medlemsstat skall, på de villkor som fastställs i den
nationella lagstiftningen, tillåta att agenturer och filialer, somupprättats inom dess territorium och som omfattas av dennaavdelning, helt eller delvis överlåter sina bestånd av försäkrings-avtal till acceptkontor som är etablerade i samma medlemsstat,förutsatt att de behöriga myndigheterna i den medlemsstaten eller,
1992L0096 — SV — 21.11.1992 — 000.001 — 31
▼B
i tillämpliga fall, i den medlemsstat som avses i artikel 30 intygar
att acceptkontoret även sedan hänsyn tagits till överlåtelsen harnödvändig solvensmarginal.
2. Varje medlemsstat skall, på de villkor som fastställs i den
nationella lagstiftningen, tillåta att agenturer och filialer, somupprättats inom dess territorium och som omfattas av dennaavdelning, helt eller delvis överlåter sina bestånd av försäkrings-avtal till försäkringsföretag med huvudkontor i en annan medlems-stat, förutsatt att de behöriga myndigheterna i den medlemsstatenintygar att acceptkontoret även sedan hänsyn tagits till överlå-telsen har nödvändig solvensmarginal.
3. Om en medlemsstat, på de villkor som fastställs i den natio-
nella lagstiftningen, tillåter att agenturer eller filialer, som upprät-tats inom dess territorium och som omfattas av denna avdelning,helt eller delvis överlåter sina bestånd av försäkringsavtal till enagentur eller filial, som omfattas av denna avdelning och somupprättats i en annan medlemsstat, skall medlemsstaten säkerställaatt de behöriga myndigheterna i acceptkontorets hemland eller, itillämpliga fall, i den medlemsstat som avses i artikel 30 kanintyga att acceptkontoret även sedan hänsyn tagits till överlåtelsenhar nödvändig solvensmarginal, att lagstiftningen i acceptkontoretshemland tillåter en sådan överlåtelse samt att hemlandet harmedgivit överlåtelsen.
4. I de fall som avses i punkterna 1-3 skall den medlemsstat
där den överlåtande agenturen eller filialen är belägen, omåtagandet inte gjorts i samma stat, inhämta medgivande från behö-riga myndigheter i den medlemsstat där åtagandet gjorts, innanden godkänner överlåtelsen.
5. De behöriga myndigheterna i de medlemsstater som
rådfrågas skall, inom tre månader efter det att de mottagitbegäran, lämna sina yttranden eller medgivanden till de behörigamyndigheterna i det överlåtande försäkringsföretagets hemland.Om de rådfrågade myndigheterna inte lämnar något svar inomdenna tid skall detta anses likvärdigt med ett tillstyrkande eller etttyst medgivande.
6. En överlåtelse som godkänts enligt denna artikel skall
offentliggöras på det sätt som fastställts i nationell lagstiftning iden medlemsstat där åtagandet gjorts. Sådana överlåtelser skallautomatiskt vara giltiga mot försäkringstagare, försäkrade ochvarje annan person som har rättigheter eller skyldigheter till följdav de överlåtna avtalen.
Denna bestämmelse skall inte påverka medlemsstaternas rätt att ge
försäkringstagare möjlighet att säga upp försäkringsavtalen inomen bestämd tid efter överlåtelsen.”
Artikel 50
Medlemsstaterna skall se till att beslut rörande ett försäkringsföretag
som fattas enligt lagar och andra författningar som antas enligt dettadirektiv skall kunna bli föremål för domstolsprövning.
Artikel 51
1. Medlemsstaterna skall senast den 31 december 1993 anta de
lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa dettadirektiv och sätta dem i kraft senast den 1 juli 1994. De skall genastunderrätta kommissionen om detta.
När en medlemsstat antar sådana bestämmelser skall dessa innehålla
en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisningnär de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skallgöras skall varje medlemsstat själv utfärda.
1992L0096 — SV — 21.11.1992 — 000.001 — 32
▼B
2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna tillcentrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom detområde som omfattas av detta direktiv.
Artikel 52
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.
1992L0096 — SV — 21.11.1992 — 000.001 — 33
▼B
BILAGA I
MATCHNINGSREGLER
Den valuta i vilken försäkringsgivarens åtaganden skall betalas bestäms i
enlighet med följande regler:
1. När försäkringssumman enligt avtalet är uttryckt i en viss valuta, skall
försäkringsgivarens förpliktelser anses betalbara i samma valuta.
2. Medlemsstaterna får befria företagen från skyldigheten att täcka tekniska
avsättningar, inklusive premiereserv, med valutamatchande tillgångar, omen tillämpning av ovanstående regler skulle medföra att företaget för attuppfylla principen om valutamatchning skulle bli nödsakat att ha tillgångari en valuta som inte motsvarar mer än 7% av tillgångarna i andra valutor.
3. Medlemsstaterna får välja att inte kräva av företagen att de skall tillämpa
principen om valutamatchning beträffande förpliktelser som är betalbara iannan valuta än valutan i någon av gemenskapens medlemsstater, om inve-steringarna i nämnda valutor är reglerade, om överföringsrestriktionergäller för valutan eller om, av liknande skäl, valutan inte är lämplig för atttäcka tekniska avsättningar.
4. Företagen behöver inte ha valutamatchande tillgångar då de belopp som
skall täckas inte överstiger 20% av deras åtaganden i en viss valuta.
De totala tillgångarna i samtliga valutor sammantagna skall emellertid
minst motsvara företagens totala åtaganden i dessa valutor sammantagna.
5. Varje medlemsstat får föreskriva att detta krav, när en åtgärd, enligt ovan
beskrivna metoder, skall motsvaras av tillgångar uttryckta i en medlems-stats valuta, också skall anses uppfyllt när dessa tillgångar är uttryckta iecu.
1992L0096 — SV — 21.11.1992 — 000.001 — 34
▼B
BILAGA II
INFORMATION TILL FÖRSÄKRINGSTAGARE
Innan ett försäkringsavtal ingås (A) eller under avtalets löptid (B) skall
försäkringstagaren lämnas följande skriftliga information, vilken skall varaklart och tydligt formulerad och avfattad på ett officiellt språk i denmedlemsstat där åtagandet gjorts.
Informationen får dock lämnas på ett annat språk om försäkringstagaren begär
det och medlemsstatens lagstiftning tillåter det eller om försäkringstagaren harfrihet att välja tillämplig lag.
A.Innan försäkringsavtal ingås
Uppgifter om försäkringsföretaget Uppgifter om åtagandet
a. 1. Företagets namn och juridiska associa-
tionsform
a. 2. Medlemsstat i vilken huvudkontoret,
och i tillämpliga fall den agentur ellerden filial där avtalet ingås, är beläget
a. 3. Huvudkontorets adress och i tillämpliga
fall adressen till den agentur eller denfilial som ingår avtaleta. 4. Definition av förmåner och optioner
a. 5. Avtalets löptida. 6. Hur avtalet kan avbrytasa. 7. Hur premier skall betalas och premie-
perioder
a. 8. Hur återbäring beräknas och fördelasa. 9. Angivande av återköpsvärde, fribrevs-
värde och i vilken omfattning dessa ärgaranterade
a. 10. Uppgifter om premier för varje
förmån, såväl huvudförmåner som, itillämpliga fall, tilläggsförmåner
a. 11. I fråga om fondförsäkringsavtal (unit-
linked) uppgifter om de andelar tillvilka förmånerna är knutna
a. 12. Uppgift om vilka slags tillgångar som
fondförsäkringsavtal är baserade på
a. 13. Sättet för utövandet av uppsägnings-
rätten
a. 14. Allmän information om de skatteregler
som gäller för aktuell försäkringstyp
a. 15. Sättet för handläggning av klagomål på
försäkringsavtal från försäkringstagare,försäkrade eller förmånstagare och, iförekommande fall, förekomsten av ettsärskilt organ som handlägger sådanaklagomål utan inskränkning av rättenatt vidta rättsliga åtgärder
a. 16. Vilken lag som skall tillämpas på
avtalet om parterna inte har fritt valeller, om parterna har frihet att väljavilken lag som skall tillämpas, den lagförsäkringsgivaren föreslår
1992L0096 — SV — 21.11.1992 — 000.001 — 35
▼B
B.Under försäkringsavtalets löptid
Förutom de allmänna och särskilda försäkringsvillkoren skall följande uppgifter lämnas till
försäkringstagaren under den tid avtalet gäller:
Uppgifter om försäkringsföretaget Uppgifter om åtagandet
b. 1. Varje ändring av företagets namn,
associationsform, huvudkontoretsadress och, i tillämpliga fall,adressen till den agentur eller denfilial där avtalet ingåttsb. 2. Alla uppgifter som är upptagna i
punkt a 4-2 i avsnitt A vid ändringav försäkringsvillkoren eller denlagstiftning som gäller för avtalet
b. 3. Årligen uppgift om återbäringssitua-
tionen