2001D0792 — SV — 01.01.2002 — 000.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS BESLUT
av den 23 oktober 2001
►C1 om inrättande av en gemenskapsmekanism för att underlätta ett förstärkt samarbete vid
biståndsinsatser inom räddningstjänsten ◄
(2001/792/EG, Euratom)
(EGT L 297, 15.11.2001, s. 7)
Rättat genom:
►C1Rättelse, EGT L 258, 26.9.2002, s. 35 (2001/792/EG)
▼B
RÅDETS BESLUT
av den 23 oktober 2001
►C1 om inrättande av en gemenskapsmekanism för att underlätta
ett förstärkt samarbete vid biståndsinsatser inom räddningstjän-
sten◄
(2001/792/EG, Euratom)
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenska-
pen, särskilt artikel 308 i detta, och Fördraget om upprättandet avEuropeiska atomenergigemenskapen, särskilt artikel 203 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag(
1),
med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3),
med beaktande av Regionkommitténs yttrande(4), och
av följande skäl:
(1)Gemenskapens åtgärder för att genomföra rådets resolution av
den 8 juli 1991 om förbättring av det ömsesidiga biståndetmellan medlemsstaterna i händelse av naturkatastrofer ellertekniska katastrofer(
5) har bidragit till skyddet av människor,
miljö och egendom. Nu gäller det att säkerställa ännu bättre
skydd i händelse av naturolyckor, tekniska och radiologiska
olyckor eller miljöolyckor, inbegripet förorening av havet tillföljd av olycka, vilka inträffar både inom och utanför Europeiskaunionen, samt att skärpa bestämmelserna i resolutionen.
(2)FN:s ekonomiskakommissions för Europa(FN/ECE) konventionom gränsöverskridande konsekvenser av industriolyckor - vilken
innehåller bestämmelser om frågor som förebyggande åtgärder,
insatsberedskap, information till allmänheten och allmänhetensdeltagande, alarmeringssystem för industriolyckor, insatser ochömsesidigt bistånd - trädde i kraft den 19 april 2000. Konven-tionen godkändes av gemenskapen genom rådets beslut 98/685/
EG(
6).
(3)En mekanism för att underlätta förstärkt samarbete vid bistånd-
sinsatser inom räddningstjänsten skulle kunna komplettera detnuvarande programmet för gemenskapsåtgärder till förmån förräddningstjänsten(
7) genom att ställa biståndsresurser till förfo-
gande vid större olyckor, som kan kräva brådskande
räddningsinsatser. Den skulle underlätta mobilisering av insats-
grupper, experter och andra resurser, efter behov, genom enförstärkt organisation av räddningstjänsten inom gemenskapen,med ett övervaknings- och informationscenter och ett gemensamtkommunikations- och informationssystem för olyckor. Denskulle också möjliggöra insamling av kontrollerad information
om olyckor, spridning av sådan information till medlemsstaterna
samt utbyte av information om de erfarenheter som gjorts vidinsatserna.
(4)Genom en sådan mekanism skulle vederbörlig hänsyn tas tillrelevant gemenskapslagstiftning och internationella åtaganden.Detta beslut bör därför inte påverka medlemsstaternas ömsesi-2001D0792 — SV — 01.01.2002 — 000.001 — 2
(1) EGT C 29 E, 30.1.2001, s. 287.
(2) Yttrandet avgivet den 14 juni 2001 (ännu ej offentliggjort i EGT).
(3) EGT C 139, 11.5.2001, s. 27.
(4) EGT C 253, 12.9.2001, s. 17.
(5) EGT C 198, 27.7.1991, s. 1.
(6) EGT L 326, 3.12.1998, s. 1.
(7) Rådets beslut 1999/847/EG av den 9 december 1999 om att inrätta ett
program för gemenskapsåtgärder till förmån för räddningstjänsten, EGT L
327, 21.12.1999, s. 53.
▼B
diga rättigheter och skyldigheter enligt bilaterala och multilate-
rala avtal i frågor som omfattas av detta beslut.
(5)Förebyggande åtgärder är av stor betydelse när det gäller attskydda sig mot naturkatastrofer, tekniska katastrofer och miljö-katastrofer och kräver att man överväger ytterligare åtgärder.
(6)Vid en större olycka inom gemenskapen, eller vid överhängandefara för att en sådan skall inträffa, som orsakar eller kan orsaka
gränsöverskridande effekter eller som kan leda till begäran om
bistånd från en eller flera medlemsstater, finns det behov av attkunnaunderrättaom händelsen, när så är lämpligt viaettetablerat och tillförlitligt gemensamt kommunikations- och infor-mationssystem för olyckor.
(7)Förberedande åtgärder behöver vidtas på medlemsstats- ochgemenskapsnivå för att vid olyckor möjliggöra en snabb mobili-sering av insatsstyrkor för bistånd samt en erforderligt flexibelsamordning av dessa, och för att genom ett utbildningsprogramefter behov säkerställa att bedömnings- och/eller samordnings-
grupper, insatsstyrkor och andra resurser kan bidra med
effektiva insatser och att de kompletterar varandra. Andra förbe-redande åtgärder skulle inbegripa utbyte av information omnödvändiga medicinska resurser och stimulans för att användany teknik.
(8)I enlighet med subsidiaritetsprincipen skulle en mekanism pågemenskapsnivå ge ett mervärde genom att stödja och komplet-terana tionell politik när det gäller ömsesidigt bistånd inomräddningstjänsten. Om den medlemsstat som begär bistånd intehar beredskap för tillräckliga insatser vid en större olycka i
form av tillgängliga resurser, skulle denna stat kunna komplet-
tera sin beredskap genom att vädja till en sådangemenskapsmekanism.
(9)En mekanism bör göra det möjligt att mobilisera och underlättasamordning av biståndsinsatser för att bidra till att säkerställa
bättre skydd för i förstaha nd människor, men även för miljö
och egendom, inbegripet kulturarv, och därigenom minskaförluster av människoliv, personskador, materiella skador,ekonomiska skador och miljöskador samt göra den socialasammanhållningen och solidariteten mera påtaglig.
(10)De regioner som ligger isolerade eller i unionens ytterstarandområden samt några andra områden i gemenskapen har oftavissa särdrag och speciella behov till följd av sina geografiska,topografiska, sociala och ekonomiska förutsättningar. Dessa harnegativa effekter, hindrar användningen av bistånds- och insats-
resurser, vilket gör det svårt att föra fram hjälp och bistånd, och
skapar särskilda behov av bistånd då det föreligger en allvarligfara för större olyckor. Med den föreslagna gemenskapsmeka-nismen skulle det också bli möjligt att bättre hantera dessasituationer och tillgodose dessa behov.
(11)För biståndsinsatser inom räddningstjänsten utanför gemenska-pen skulle en mekanism kunna användas som ett redskap för attunderlättaoch stödjaåtgärder som gemenska pen och medlems-staterna vidtar inom ramen för sin respektive behörighet.
(12)En sådan gemenskapsmekanism skulle, under förutsättningar
som det återstår att fastställa, också kunna underlätta och stödja
den krishantering som avses i avdelning V i Fördraget om Euro-peiskaunionen.
(13)Biståndsinsatser skulle antingen genomföras oberoende eller somett bidrag till en insats som leds av en internationell organisa-
tion, och gemenskapen bör därför fördjupa sina förbindelser
med relevanta globala och regionala internationella organisa-tioner.
(14)Deltagande i en sådan mekanism skulle vara öppet för kandi-datländerna.2001D0792 — SV — 01.01.2002 — 000.001 — 3
▼B
(15)Öppenheten behöver förbättras, och de befintliga
räddningstjänståtgärderna behöver befästas och stärkas, i en fort-
satt strävan efter att uppnå de mål som anges i fördraget.
(16)De åtgärder som krävs för att genomföra detta beslut bör antas ienlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 omde förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommis-sionens genomförandebefogenheter(
1).
(17)Genom att samma kommitté används för denna mekanism somför det befintliga programmet för gemenskapsåtgärder tillförmån för räddningstjänsten, bör konsekvens och komplementa-
ritet för genomförandet av mekanismen kunna säkerställas.
(18)I Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen och
Fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemen-skapen ges inga andra befogenheter för antagandet av dettabeslut än de som anges i artiklarna 308 respektive 203.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. Härmed inrättas en gemenskapsmekanism (nedan kallad meka-
nismen) för att underlätta ett förstärkt samarbete mellan gemenskapen
och medlemsstaterna för biståndsinsatser inom räddningstjänsten vid
större olyckor, vilka kan kräva brådskande räddningsinsatser, eller vidöverhängande fara för att sådana skall inträffa.
2. Mekanismen är avsedd att bidra till att säkerställa bättre skydd för
i förstaha nd människor, men även för miljö och egendom, inbegripet
kulturarv, vid större olyckor som inträffar inom eller utanför gemenska-pen, dvs. naturolyckor, tekniska och radiologiska olyckor ellermiljöolyckor, inbegripet förorening av havet till följd av olycka, enligtEuropaparlamentets och rådets beslut nr 2850/2000/EG av den 20december 2000 om upprättande av en gemenskapsram för samarbete
om oavsiktlig eller avsiktlig förorening av havet(
2).
Mekanismen skall inte påverka skyldigheterna enligt Europeiska ge-
menskapens eller Europeiska atomenergigemenskapens nuvarandetillämpliga lagstiftning eller nuvarande internationella överenskom-
melser.
Det övergripande syftet med mekanismen är att på begäran tillhan-
dahålla stöd vid sådana olyckor och att underlätta en förbättradsamordning av biståndsinsatser från medlemsstaterna och gemenska-
pen, varvid hänsyn skall tas till regioner och öar som har särskilda
behov på grund av att de ligger isolerade, i gemenskapens ytterstarandområden eller av andra skäl.
3. Mekanismen skall bestå av en rad moment och åtgärder, som
bland annat inbegriper följande:
— Inventering av tillgängliga insatsstyrkor och annat insatsstöd i
medlemsstaterna för biståndsinsatser vid olyckor.
— Inrättande och genomförande av ett utbildningsprogram för insats-
styrkor och annat insatsstöd och för experter till bedömnings- och/eller samordningsgrupper.
— Workshops, seminarier och pilotprojekt om väsentliga insatsas-
pekter.
— Inrättande och vid behov utsändande av bedömnings- och/eller
samordningsgrupper.
— Inrättande och drift av ett övervaknings- och informationscenter.— Inrättande och drift av ett gemensamt kommunikations- och infor-
mationssystem för olyckor.
— Annan understödjande verksamhet, till exempel åtgärder för att
underlätta transport av resurser för biståndsinsatser.2001D0792 — SV — 01.01.2002 — 000.001 — 4
(1) EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.
(2) EGT L 332, 28.12.2000, s. 1.
▼B
Artikel 2
1. Vid en större olycka inom gemenskapen, eller vid överhängande
fara för att en sådan skall inträffa, som orsakar eller kan orsaka
gränsöverskridande effekter eller som kan leda till begäran om biståndfrån en eller flera medlemsstater, skall den medlemsstat i vilkenolyckan har inträffat utan dröjsmål underrätta
a) de medlemsstater som kan beröras av olyckan, om denna skyldighet
att underrätta inte redan har fullgjorts enligt Europeiska gemenska-
pens eller Europeiska atomenergigemenskapens tillämpliga
lagstiftning eller nuvarande internationella överenskommelser, och
b) kommissionen, om det kan förväntas att en begäran om bistånd
inges genom övervaknings- och informationscentret, så att kommis-
sionen vid behov kan informera övriga medlemsstater och aktiveraansvariga organ inom kommissionen.
2. Sådan underrättelse skall, om så är lämpligt, göras via kommuni-
kations- och informationssystemet.
Artikel 3
För att säkerställa sin kapacitet att bidra med effektiva insatser vid
större olyckor skall medlemsstaterna
a) inom sina behöriga organ, och i synnerhet inom sina räddningstjän-
storgan eller andra beredskapsorgan, i förväg fastställa vilkainsatsstyrkor som kan göras tillgängliga för dessa insatser eller sommed mycket kort varsel kan sättas upp för insatser och sändas ut, i
allmänhet inom 12 timmar efter det att begäran om bistånd
inkommit, med beaktande av att styrkans sammansättning bör varaavhängig av vilken typ av större olycka det är frågan om och avsärskilda behov i samband med olyckan,
b) utse experter som kan inkallas för att på olycksplatsen ingå i en
bedömnings- och/eller samordningsgrupp,
c) inom sex månader från antagandet av detta beslut lämna aktuella
allmänna uppgifter om styrkorna och experterna och om medicinskaresurser enligt artikel 4 e samt vid behov omgående uppdatera dessauppgifter,
d) överväga möjligheten att vid behov också tillhandahålla andra
former av stöd vid insatser, som kan vara tillgängligt från debehöriga organen, t.ex. specialiserad personal och utrustning somkan sättas in vid en viss olycka, och att begära resurser som eventu-ellt kan tillhandahållas av ickestatliga organisationer och andra
relevanta enheter,
e) för tillämpningen av detta beslut utse behöriga myndigheter och
kontaktpunkter och informera kommissionen om detta.
Artikel 4
För att uppnå de mål och genomföra de åtgärder som fastställs i artikel
1 skall kommissionen
a) inrätta och driva ett övervaknings- och informationscenter som skall
vara tillgängligt och omedelbart handlingsberett dygnet runt och ståtill medlemsstaternas och kommissionens förfogande för mekanis-
mens ändamål,
b) upprätta och driva ett pålitligt gemensamt kommunikations- och
informationssystem för olyckor, för att möjliggöra kommunikation
och informationsutbyte mellan övervaknings- och informations-
centret och de kontaktpunkter som medlemsstaterna utsett i dettasyfte,
c) skapa möjlighet att mobilisera och så snabbt som möjligt sända ut
mindre expertgrupper med uppgift att
— bistå medlemsstaterna, övervaknings- och informationscentret
och den stat som begär bistånd med en bedömning av läget,2001D0792 — SV — 01.01.2002 — 000.001 — 5
▼B
— vid behov underlätta samordningen av biståndsinsatser på plats
samt när det är nödvändigt och lämpligt upprätta kontakt medde behörigamyndigheternai den sta t som begär bistånd,
d) inrätta ett utbildningsprogram för att förbättra samordningen vid
biståndsinsatser inom räddningstjänsten genom att säkerställasamverkansförmåga och komplementaritet mellan insatsstyrkorna
enligt artikel 3 a eller vid behov andra former av stöd vid insatser
enligt artikel 3 b samt genom att förbättra experternas kvalifika-tioner för bedömning; programmet bör innefatta gemensammakurser och övningar samt ett utbytessystem, varigenom enskildapersoner kan bli utstationerade till styrkor i andra medlemsstater,
e) samla uppgifter om medlemsstaternas förmåga att upprätthålla
produktion av serum och vaccin eller andra nödvändiga medicinskaresurser och om de lager som kan finnas tillgängliga för insatser viden större olycka, samt sammanställa dessa uppgifter i informations-
systemet,
f) inrätta ett program för tillvaratagande av de erfarenheter som gjorts
vid insatserna inom mekanismens ram samt sprida dessa erfaren-heter genom informationssystemet,
g) stimuleratill och främjaa tt ny teknik, inklusive system för under-
rättelser och varning, informationsutbyte, satellitteknik och stöd förbeslutsfattandet vid ledning av insatser införs och används inommekanismens ram,
h) vidta åtgärder för att underlätta transport av resurser för biståndsin-
satser och annan understödjande verksamhet.
Artikel 5
1. När en olycka sker inom gemenskapen kan en medlemsstat
begära bistånd, varvid begäran bör vara så specifik som möjligt,
a) från de övriga medlemsstaterna genom övervaknings- och informa-
tionscentret, varvid kommissionen vid mottagandet av en sådanbegäran på lämpligt sätt och utan dröjsmål skall
— vidarebefordra begäran till de övriga medlemsstaternas kontakt-
punkter,
— underlätta mobiliseringen av styrkor, experter och annat stöd vid
insatser,
— samla in kontrollerad information om olyckan och sprida denna
till medlemsstaterna, eller
b) direkt från de andra medlemsstaterna.
2. En medlemsstat till vilken en begäran om bistånd riktas skall
omgående avgöra huruvida den har möjlighet att lämna begärt bistånd
och underrätta den begärande medlemsstaten om detta, antingen genominformations- och övervakningscentret eller direkt och därefter, ävencentret, beroende på omständigheterna, och då ange omfattningen avoch villkoren för det bistånd som den kan komma att lämna.
3. Den medlemsstat som begär bistånd skall ha ansvaret för att leda
biståndsinsatserna. Myndigheterna i den medlemsstat som begär bistånd
skall fastställa riktlinjer och vid behov ramarna för de uppgifter somanförtros insatsstyrkorna utan att i detalj ange hur de skall genomföras,vilket skall överlåtas åt den ansvarige person som utses av denmedlemsstat som lämnar bistånd.
4. Den medlemsstat som begär bistånd får begära att styrkorna skall
leda insatserna i dess ställe, varvid de styrkor som medlemsstaterna och
gemenskapen bidrar med skall sträva efter att samordna sina insatser.
5. Bedömnings- och/eller samordningsgruppen bör underlätta
samordningen mellan insatsstyrkorna samt vid behov och där så ärlämpligt upprättakonta kt med de behörigamyndigheternai denmedlemsstat som begär bistånd.2001D0792 — SV — 01.01.2002 — 000.001 — 6
▼B
Artikel 6
Bestämmelserna i artikel 5 får på begäran också tillämpas i samband
med insatser utanför gemenskapen. Sådana insatser får antingen
bedrivas som en oberoende biståndsinsats eller som ett bidrag till eninsats som leds av en internationell organisation.
De biståndsinsatser inom räddningstjänsten som inom ramen för denna
mekanism genomförs utanför gemenskapen skall samordnas av den
medlemsstat som innehar ordförandeskapet i Europeiska unionens råd.
Artikel 7
Mekanismen skall vara öppen för
— kandidatländerna i Central- och Östeuropa, i enlighet med de villkor
som fastställs i Europaavtalen, i tilläggsprotokollen till dessa och i
respektive associeringsråds beslut, samt
— Cypern, Malta och Turkiet på grundval av bilaterala avtal som skall
ingås med dessaländer.
Artikel 8
1. Kommissionen skall genomföra åtgärderna inom mekanismen i
enlighet med förfarandena i artikel 9.2.
2. Kommissionen skall även i enlighet med förfarandena i artikel 9.3
fastställa gemensamma regler, särskilt om följande:
a) Vilka resurser som finns tillgängliga för biståndsinsatser i enlighet
med artikel 3.
b) Övervaknings- och informationscentret i enlighet med artikel 4 a.
c) Det gemensamma kommunikations- och informationssystemet för
olyckor i enlighet med artikel 4 b.
d) Bedömnings- och/eller samordningsgrupperna i enlighet med artikel
4 c, inklusive kriterierna för urval av experter.
e) Utbildningsprogrammet i enlighet med artikel 4 d.
f) Information om medicinska resurser i enlighet med artikel 4 e.
g) Insatser inom gemenskapen på grundval av resolutionen av den 8
juli 1991, samt insatser utanför gemenskapen i enlighet med artikel
6.
Artikel 9
1. Kommissionen skall biträdas av den kommitté som inrättas enligt
artikel 4.1 i rådets beslut 1999/847/EG av den 9 december 1999 om attinrätta ett program för gemenskapsåtgärder till förmån för
räddningstjänsten.
2. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 4 och 7 i beslut
1999/468/EG tillämpas.
Den tid som avses i artikel 4.3 i beslut 1999/468/EG skall vara tre
månader.
3. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut
1999/468/EG tillämpas.
Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre
månader.
4. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.
Artikel 10
Kommissionen skall utvärdera tillämpningen av detta beslut vart tredje
år från det att det har blivit gällande och för Europaparlamentet ochrådet lägga fram slutsatserna av denna utvärdering tillsammans medeventuella förslag till ändring av beslutet.2001D0792 — SV — 01.01.2002 — 000.001 — 7
▼B
Artikel 11
Detta beslut blir gällande den 1 januari 2002.
Artikel 12
Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.2001D0792 — SV — 01.01.2002 — 000.001 — 8