Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
"BKOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 1623/2000
av den 25 juli 2000
om tillämpningsföreskrifter för förordning (EG) nr 1493/1999 om den gemensamma organisationen
av marknaden för vin, vad beträffar marknadsmekanismerna
(EGT L 194, 31.7.2000, s. 45)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
"M1 Kommissionens förordning (EG) nr 2409/2000 av den 30 oktober
2000L 278 3 31.10.2000
"M2 Kommissionens förordning (EG) nr 2786/2000 av den 19
december 2000L 323 4 20.12.2000
"M3 Kommissionens förordning (EG) nr 545/2001 av den 20 mars
2001L 81 21 21.3.2001
"M4 Kommissionens förordning (EG) nr 1282/2001 av den 28 juni
2001L 176 14 29.6.20012000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 1
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 1623/2000
av den 25 juli 2000
om tillämpningsföreskrifter för förordning (EG) nr 1493/1999 om
den gemensamma organisationen av marknaden för vin, vad
beträffar marknadsmekanismerna
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT
DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemen-
skapen,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1493/1999 om den
gemensamma organisationen av marknaden för vin (1), särskilt
artiklarna 24, 25, 26, 33, 34, 35, 36 och 80 i denna, och
av följande skäl:(1) I avdelning III i förordning (EG) nr 1493/1999 fastställs allmänna
regler för marknadsmekanismerna inom vinsektorn. I övrigt
hänvisas till de tillämpningsföreskrifter som kommissionen skall
anta.
(2) Hittills har tillämpningsföreskrifterna på det här området varit
utspridda på ett stort antal förordningar. Det är av intresse för
såväl de ekonomiska aktörerna i gemenskapen som för de
myndigheter som skall tillämpa gemenskapens regelverk att
samtliga bestämmelser samlas i en enda förordning.
(3) I en sådan förordning bör de nuvarande reglerna ingå, samtidigt
som de anpassas till de nya krav som ställs i förordning (EG)
nr 1493/1999. För att gemenskapens lagstiftning på området skall
bli heltäckande är det emellertid lämpligt att införa vissa ändringar
så att reglerna blir mer enhetliga och enklare. För att uppnå större
rättssäkerhet i tillämpningen bör vissa brister som fortfarande
finns avhjälpas och vissa regler preciseras.
(4) I artikel 35.1 a i förordning (EG) nr 1493/1999 införs ett stöd för
användning av druvmust och koncentrerad druvmust från druvor
som skördats inom gemenskapen för framställning av druvsaft
eller andra druvsaftbaserade livsmedel.
(5) Det är lämpligt att specificera vad som avses med andra
livsmedelsprodukter.
(6) Det ekonomiska syftet med stödsystemet är att i framställningen
av druvsaft, eller av druvsaftbaserade livsmedel, främja använd-
ning av råvaror från gemenskapens vinsektor i stället för av
importerade råvaror. Stödet bör därför beviljas dem som använder
råvarorna, dvs. bearbetningsföretagen.
(7) Stöd bör endast beviljas för råvaror med de kvalitetsegenskaper
som krävs för bearbetning till druvsaft. Därför måste de druvor
och den druvmust som skall anmälas ha en densitet vid 20 °C på
mellan 1,055 och 1,100 gram/cm
3.
(8) Tillämpningen av detta stödsystem förutsätter ett administrativt
system för kontroll av såväl ursprunget som användningen för de
produkter som kan omfattas av stödet.
(9) För att stödsystemet och kontrollerna skall kunna fungera väl bör
de berörda bearbetningsföretagen lämna in ett skriftligt medde-
lande med de uppgifter som är nödvändiga för att processerna
skall kunna kontrolleras.
(10) För att undvika en alltför betungande administration för såväl
bearbetningsföretagen som för myndigheterna behöver emellertid
inte denna skriftliga och i förväg inlämnade anmälan vara!B
(1) EGT L 179, 14.7.1999, s. 1.2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 2
obligatorisk för de bearbetningsföretag som använder en begrän-
sad kvantitet druvor eller druvmust per produktionsår. Det bör
fastställas hur stor denna begränsade kvantitet får vara. Bearbet-
ningsföretagen bör emellertid i början av vinåret informera de
behöriga myndigheterna i respektive medlemsstat om den
kvantitet druvor eller druvmust som de har för avsikt att bearbeta.
(11) Om någon annan än bearbetningsföretaget självt använder
produkten är det ofta svårt för kontrollmyndigheterna att veta
om det rör sig om druvmust för vilken det stöd som föreskrivs i
den här förordningen ännu inte har beviljats, eller om det är en
druvsaft för vilken en ansökan om stöd redan håller på att
behandlas. Detta inträffar framförallt när myndigheten och
bearbetningsföretaget ligger i olika medlemsstater. Vid transport
av produkten bör det därför i följedokumentet finnas en uppgift
om huruvida en ansökan om stöd har lämnats in.
(12) För att stödsystemet skall få en kvantitativt märkbar effekt på
användningen av råvaror från gemenskapen bör en ansökan avse
en viss minimikvantitet av respektive produkt.
(13) Enligt artikel 35.5 i förordning (EG) nr 1493/1999 skall en del av
stödet avsättas för kampanjer för att främja konsumtion av
druvsaft. Med hänsyn till finansieringsbehovet för dessa kampan-
jer bör den procentandel av stödet som skall avsättas för detta vara
tillräckligt hög för att ge de resurser som behövs för att bedriva en
effektiv kampanj för produkten.
(14) Bearbetning utförs både vid enstaka tillfällen och av företag som
arbetar kontinuerligt. Denna strukturella skillnad måste beaktas i
tillämpningsföreskrifterna för stödsystemet.
(15) För att medlemsstaternas behöriga myndigheter skall kunna göra
de kontroller som krävs bör bearbetningsföretagens skyldigheter i
fråga om lagerbokföring preciseras.
(16) För att undvika onödiga utgifter och tillgodose behovet av kontroll
bör, på grundval av normala bearbetningsmetoder, ett högsta till-
låtna förhållande fastställas mellan de använda råvarorna och den
druvsaft som erhålls.
(17) Av affärsmässiga skäl måste vissa bearbetningsföretag lagra den
framställda druvsaften under lång tid innan den tappas. Därför bör
ett system med förskott införas så att stödet till näringsidkarna kan
betalas ut tidigare. Genom att lämpliga säkerheter ställs bör de
behöriga myndigheterna samtidigt få garantier mot felaktiga
utbetalningar. En tidsfrist för utbetalning av förskotten, samt
närmare bestämmelser om frisläppande av säkerheten, bör därför
fastställas.
(18) För att bli berättigade till stöd bör de sökande vara skyldiga att
lämna in en ansökan tillsammans med vissa styrkande handlingar.
För att garantera en enhetlig tillämpning av systemet i alla
medlemsstater bör tidsfrister fastställas för när ansökningar skall
lämnas in och när stödet skall betalas ut till bearbetningsföretagen.
(19) Enligt artikel 44.5 i förordning (EG) nr 1493/1999 är det förbjudet
att använda druvsaft för framställning av eller som tillsats i vin.
För att se till att den bestämmelsen följs bör det preciseras vilka
skyldigheter och särskilda kontroller som skall gälla för bearbet-
ningsföretag och tappare av druvsaft.
(20) Genom artikel 34 i förordning (EEG) nr 1493/1999 införs ett
stödsystem för koncentrerad druvmust och rektifierad koncen-
trerad druvmust som framställs i gemenskapen och som används
för att höja alkoholhalten i vin.
(21) Enligt artikel 36 i förordning (EG) nr 1493/1999 kan till-
lämpningsföreskrifterna särskilt innehålla bestämmelser om
stödvillkoren. Dessa bör därför preciseras när det rör sig om
producenter i mindre skala. Dessutom bör stöd endast beviljas
sådana producenter som under en viss tid har fullgjort sina
skyldigheter i enlighet med gemenskapens regler.!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 3
(22) Berikning som utförs genom tillsats av koncentrerad druvmust
eller rektifierad koncentrerad druvmust, samt inneliggande lager
av dessa produkter, bör anmälas till de behöriga myndigheterna.
De kvantiteter av dessa produkter som används eller har använts
för berikning bör bokföras i de register som avses i artikel 70.2 i
förordning (EEG) nr 1493/1999. Det är därför onödigt att kräva
ytterligare dokumentation för att stöd skall kunna beviljas.
(23) För att få en enhetlig tillämpning av stödsystemet bör bestäm-
ningen av den potentiella alkoholhalten i druvmust harmoniseras
på gemenskapsnivå.
(24) Inköpspriset på druvmust som används för framställning av
koncentrerad druvmust och rektifierad koncentrerad druvmust
varierar beroende på den potentiella naturliga alkoholhalten. Med
hänsyn till detta, och för att undvika störningar i handeln, tycks
det vara nödvändigt att differentiera stödet genom att avsätta ett
högre belopp för koncentrerad druvmust och rektifierad koncen-
trerad druvmust från de sydligaste vinområdena i gemenskapen
eftersom det är där som druvmust med den högsta potentiella
naturliga alkoholhalten av tradition framställs.
(25) Genom artikel 35.1 b och c i förordning (EG) nr 1493/1999 införs
ett system med stöd för användning av druvmust och koncentrerad
druvmust, producerad inom vinodlingszonerna C III a och C III b,
för att i Förenade kungariket och Irland framställa vissa produkter
som omfattas av KN-nummer 2206 00, samt för användning av
koncentrerad druvmust producerad inom gemenskapen för att
framställa vissa produkter som i Förenade kungariket och Irland
säljs med anvisningar om hur man av dessa kan framställa en
vinliknande dryck.
(26) De produkter som omfattas av KN-nummer 2206 00 och som
avses i artikel 35.1 c i förordning (EG) nr 1493/99 framställs för
närvarande uteslutande av koncentrerad druvmust. Därför bör
stödet tills vidare endast omfatta användning av koncentrerad
druvmust.
(27) Tillämpningen av stödsystemet förutsätter ett administrativt
system för kontroll av såväl ursprunget som användningen för
en produkt som kan omfattas av stödet.
(28) För att stödsystemet och kontrollerna skall kunna fungera väl bör
de berörda näringsidkarna vara skyldiga att lämna in skriftliga
ansökningar med de uppgifter som behövs för att identifiera
produkten och kontrollera processerna.
(29) För att stödsystemet skall kunna få en kvantitativt märkbar effekt
på användningen av råvaror från gemenskapen bör en ansökan
avse en viss minimikvantitet av respektive produkt.
(30) Det bör preciseras att stöd endast beviljas för produkter som har
de kvalitetsegenskaper som krävs för den användning som anges i
artikel 35.1 b och c i förordning (EG) nr 1493/1999.
(31) För att de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna skall kunna
göra de kontroller som krävs bör bearbetningsföretagens skyldig-
heter i fråga om lagerbokföring preciseras.
(32) Rätten till stöd bör erhållas när bearbetningen är avslutad. För att
ta hänsyn till förluster bör den faktiskt använda kvantiteten tillåtas
avvika med högst 10 % från den kvantitet som anges i ansökan.
(33) Av tekniska skäl är näringsidkarna tvungna att under lång tid lagra
de produkter som de sedan bearbetar och saluför. Med hänsyn till
detta bör ett system med förskott införas så att stödet till
näringsidkarna kan betalas ut tidigare. Genom att lämpliga
säkerheter ställs bör de behöriga myndigheterna samtidigt få
garantier mot felaktiga utbetalningar. Det bör finnas tidsfrister för
utbetalning av förskott, samt ett förfarande för frisläppande av
säkerheter.!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 4
(34) Enligt kapitel I i avdelning III i förordning (EG) nr 1493/1999
skall stöd beviljas för privat lagring av bordsvin, druvmust,
koncentrerad druvmust och rektifierad koncentrerad druvmust.
Enligt artikel 24.2 i den förordningen är ett av villkoren för detta
stöd att ett lagringsavtal ingås. Närmare bestämmelser bör
fastställas för hur dessa avtal skall ingås samt för deras innehåll,
giltighetstid och effekter.
(35) Begreppet producent bör definieras, och med hänsyn till de
skyldigheter som vederbörande har bör det vara ett krav att denne
är ägare till de produkter som omfattas av ett lagringsavtal.
(36) Det är nödvändigt att utöva effektiv kontroll av de produkter som
omfattas av lagringsavtal. Därför bör interventionsorganet i en
medlemsstat endast få ingå avtal för de kvantiteter som lagras
inom den egna medlemsstaten, och organet bör underrättas om
alla förändringar beträffande produkten eller lagringsplatsen.
(37) För att avtalsvillkoren skall vara så enhetliga som möjligt bör
dessa villkor vara desamma inom hela gemenskapen och dessutom
tillräckligt precisa för att produkten i fråga skall kunna
identifieras.
(38) Erfarenheterna från olika system för privat lagring av jordbruks-
produkter visar att det är nödvändigt att precisera i vilken
utsträckning rådets förordning (EEG, Euratom) nr 1182/71 skall
tillämpas när de tidsfrister, datum och villkor som avses i dessa
system fastställs. Dessutom bör en lagringsperiods början och slut
anges exakt.
(39) Enligt artikel 3.4 i förordning (EEG, Euratom) nr 1182/71 skall
tidsfristen, om den sista dagen är en helgdag, söndag eller lördag,
löpa ut vid utgången av nästföljande arbetsdags sista timme. Det
ligger knappast i näringsidkarnas intresse att denna bestämmelse
tillämpas på lagringsavtal. Den kan i själva verket motverka en
lika behandling när de sista lagringsdagarna förs över. Därför
måste undantag kunna medges när det gäller att fastställa sista
dagen för den avtalsenliga lagringsperioden.
(40) För att avtal som ingås skall kunna påverka marknadspriserna bör
ett avtal endast få ingås för en större mängd.
(41) Lagringsstöd bör förbehållas produkter som påverkar prisutveck-
lingen på marknaden. Stöd bör därför endast beviljas för otappade
produkter. Av samma skäl bör avtal endast få omfatta produkter av
tillräckligt hög kvalitet. För bordsvin bör avtal endast få ingås för
vin vars framställning är långt framskriden, och samtidigt bör det
under avtalstiden inte finnas några hinder för sådana oenologiska
behandlingar eller processer som är nödvändiga för att produkten
skall få god hållbarhet.
(42) För att stimulera till en kvalitetsförbättring bör vin eller must som
kan omfattas av ett lagringsavtal ha en lägsta tillåten alkoholhalt. I
samma syfte bör det finnas en möjlighet att beroende på skördens
kvalitet fastställa strängare villkor för bordsvin som omfattas av
lagringsavtal.
(43) För att undvika missbruk bör ett bordsvin som har omfattats av
lagringsavtal inte få godkännas som kvalitetsvin fso.
(44) För att förhindra att produkter som omfattas av lagringsavtal
påverkar marknadssituationen, bör det under avtalets giltighetstid
vara förbjudet att saluföra dessa eller vidta förberedelser för ett
saluförande.
(45) Enligt artikel 26.1 tredje strecksatsen i förordning (EG)
nr 1493/1999 får druvmust som omfattas av ett långfristigt avtal
under detta avtals giltighetstid bearbetas till koncentrerad
druvmust eller till rektifierad koncentrerad druvmust. Eftersom
en sådan bearbetning är en normal behandling bör den alltid vara
tillåten.!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 5
(46) För att nödvändiga kontroller skall kunna utföras är det viktigt att
interventionsorganen underrättas så snart en bearbetning av
druvmust som omfattas av lagringsavtal äger rum.
(47) Bearbetning av koncentrerad druvmust och rektifierad koncen-
trerad druvmust leder till en minskning av de lagrade produkternas
volym och därmed också till lägre lagringskostnader. Eftersom
den framställda produkten har ett högre värde, uppvägs de lägre
lagringskostnaderna av ökade räntekostnader. Om produkten
bearbetas tycks det därför vara motiverat att stödet under hela
avtalets giltighetstid bibehålls på den nivå som fastställdes på
grundval av den kvantitet druvmust som före bearbetningen
omfattades av avtalet. De produkter som framställs måste
dessutom ha de egenskaper som krävs i gemenskapens bestäm-
melser.
(48) Stödbeloppet för privat lagring bör fastställas med hänsyn till de
praktiska lagringskostnaderna och till räntekostnaderna. Lagrings-
kostnaderna kan variera beroende på produkttyp. Räntekost-
naderna är däremot en följd av produktens värde. Av detta skäl,
och för att underlätta administrationen, bör ett stödbelopp per
hektoliter och dag fastställas för de olika typerna av bordsvin och
must. Stödbeloppet för koncentrerad druvmust bör i enlighet med
artikel 25.4 i förordning (EG) nr 1493/1999 fastställas med hjälp
av att stödbeloppet för druvmust multipliceras med
koefficienten 1,5. De belopp som fastställs i den här förordningen
får emellertid ändras om det uppstår stora variationer i fråga om
marknadspris eller räntor.
(49) Om de produkter som tas ut ur lagren skall exporteras bör
lagringsperioden kunna förkortas. Att produkterna verkligen har
exporterats bör styrkas på samma sätt som i fråga om export-
bidrag, i enlighet med kommissionens förordning (EG)
nr 800/1999 av den 15 april 1999 om gemensamma till-
lämpningsföreskrifter för systemet med exportbidrag för jord-
bruksprodukter (1).
(50) För att detta system skall kunna fungera effektivt, samtidigt som
hänsyn tas till interventionsorganens administrativa krav, bör det
finnas tidsfrister för när stödet skall betalas ut. För att tillgodose
de berörda producenternas likviditetsbehov i samband med
långfristiga lagringsavtal bör medlemsstaterna få införa ett system
med förskott, under förutsättning att fullgoda säkerheter ställs.
(51) Om villkoren för att ingå ett nytt lagringsavtal för bordsvin är
uppfyllda när ett avtal för samma produkt löper ut, kan
avtalsformaliteterna på producentens begäran förenklas.
(52) Det finns en utveckling på marknaden för must och koncentrerad
must som används för framställning av druvsaft, och för att främja
en användningen av produkter inom vinsektorn för andra ändamål
än vinproduktion är det lämpligt att tillåta saluföring av must och
koncentrerad must för vilka det finns lagringsavtal och som är
avsedd för framställning av druvsaft. Detta bör få ske redan fem
månader efter det att avtalet började gälla, och det räcker med att
producenten lämnar in en begäran till interventionsorganet.
Samma möjlighet bör ges för att främja export av dessa produkter.
(53) Det är lämpligt att fastställa dels vilka produkter som får
framställas genom destillation, dels minimikraven i fråga om
kvalitativa egenskaper för neutral alkohol. När dessa fastställs
måste hänsyn å ena sidan tas till den nuvarande tekniska
utvecklingen och å andra sidan till att det är nödvändigt att se
till att det produceras en alkohol som på ett normalt sätt kan säljas
på marknaden för olika användningsområden.
(54) Det är lämpligt att skärpa kontrollerna av de produkter som skall
destilleras.!B
(1) EGT L 102, 17.4.1999, s. 11.2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 6
(55) Beträffande de destillationer som avses i artiklarna 29 och 30 i
förordning (EG) nr 1493/1999 bör producenterna vara skyldiga att
ingå leveransavtal med destillatörerna. För att få kontroll över
transaktioner, processer och de skyldigheter som åligger båda
parter bör det vara obligatoriskt att dessa avtal godkänns av
interventionsorganet. Tack vare detta system kan man få en bättre
överblick över destillationernas kvantitativa effekter på mark-
naden. Det är emellertid nödvändigt att anpassa avtalssystemet så
att hänsyn kan tas till att det å ena sidan finns producenter som har
för avsikt att ge någon annan i uppdrag att destillera, och till att
det å andra sidan finns producenter som själva har tillgång till
destillationsutrustning.
(56) Det bör finnas särskilda regler som garanterar att vin som
levererats till en av de frivilliga destillationerna kommer från
producentens egen produktion. Därför bör producenterna kunna
styrka att han faktiskt har producerat och innehar det vin som skall
levereras. Det bör dessutom finnas regler som garanterar en
tillräcklig kontroll av de viktigaste punkterna i destillations-
avtalen.
(57) Erfarenheterna visar att en viss avvikelse bör medges beträffande
kvantiteten och den verkliga alkoholhalten i volymprocent i det
vin som anges i ett leveranskontrakt.
(58) Det bör finnas tidsfrister för när interventionsorganen skall betala
ut stöden till destillatörerna. Stöden bör dessutom kunna betalas ut
i förskott. För att interventionsorganen inte skall utsättas för
omotiverade risker bör det finnas ett system med säkerheter.
(59) Erfarenheterna visar att det beträffande de destillationer som avses
i artiklarna 27 och 28 i förordning (EG) nr 1493/1999 inte alltid är
lätt för producenterna att exakt beräkna vilka kvantiteter de måste
leverera för att fullgöra sina skyldigheter. Att en tidsfrist för
leverans löper ut bör inte leda till oproportionerliga påföljder i
förhållande till överträdelsen för de producenter som levererat
nästan hela den kvantitet som de är skyldiga att leverera, och som
endast behöver vidta smärre justeringar. Om dessa producenter
därefter levererar återstående kvantiteter bör de anses ha fullgjort
sina viktigaste skyldigheter.
(60) De destillationer som avses i artiklarna 27 och 28 i förordning
(EG) nr 1493/1999 är av avgörande betydelse för balansen på
marknaden för bordsvin och indirekt för en strukturanpassning av
vinsektorns produktionskapacitet till föreliggande behov. Des-
tillationerna måste således tillämpas synnerligen strikt, samtidigt
som alla leverantörer verkligen måste leverera i enlighet med sina
skyldigheter. Det har visat sig att det i vissa fall inte räcker med att
stödet för interventionsåtgärderna dras in för att en leverantör
skall leverera i enlighet med sina skyldigheter. Därför bör det
finnas en möjlighet att på gemenskapsnivå vidta ytterligare
åtgärder beträffande de producenter som inte fullgör sina
skyldigheter.
(61) Genom olika destillationer inom vinsektorn kan neutral alkohol
framställas, och för denna finns det i bilagan till den här
förordningen en definition på grundval av kriterier för dess
sammansättning. För att få garantier för att dessa kriterier iakttas
är det viktigt att analysmetoder fastställs på gemenskapsnivå.
(62) Dessa metoder bör därför vara obligatoriska för alla handelstrans-
aktioner och alla kontrollåtgärder. Med hänsyn till de begränsade
möjligheterna i detta avseende inom handeln bör ett begränsat
antal rutinmetoder tillåtas som gör det möjligt att snabbt och med
tillräcklig säkerhet fastställa de nödvändiga faktorerna.
(63) De analysmetoder som fastställs på gemenskapsnivå bör vara
metoder som är allmänt erkända, och dessa bör tillämpas på
samma sätt överallt.
(64) För att se till att de resultat som fås genom de analysmetoder som
avses i förordning (EG) nr 1493/1999 är jämförbara är det!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 7
lämpligt att definiera kraven i fråga om den repeterbarhet och
reproducerbarhet som erhålls genom dessa metoder.
(65) Priset för dessa tjänster inom vinsektorn bör gälla fritt
destillatörens anläggning. Av praktiska skäl ombesörjs frakten i
vissa fall av destillatören. För att inte hindra detta ofta nödvändiga
tillvägagångssätt bör det preciseras att transportkostnaderna i detta
fall dras av från priset.
(66) Skyldigheten att destillera innebär avsevärda kostnader för
enskilda producenter som endast framställer begränsade kvan-
titeter vin. För transport av sina druvpressrester eller sin vindruv
skulle de drabbas av oproportionerliga kostnader jämfört med de
intäkter de skulle kunna räkna med från den alkohol som
framställs. Därför bör dessa producenter undantas från kravet på
att leverera.
(67) Det är lämpligt att precisera att för den del av sin vinproduktion
som har levererats till destillation enligt artikel 28 i förordning
(EG) nr 1493/1999 behöver producenterna endast leverera
biprodukterna från vinframställningen enligt destillationen i
artikel 27 i samma förordning.
(68) I vissa produktionsområden innebär destillation av biprodukter att
vissa producenter med en begränsad produktion drabbas av
oproportionerliga kostnader. Därför bör de på respektive med-
lemsstats begäran beviljas undantag från denna skyldighet och i
stället åläggas ett återtagande under kontroll.
(69) Pr oducenter som levererar pressrester för framställning av
önocyanin levererar normalt ojästa pressrester. Den behandling
som pressresterna genomgår för utvinning av önocyanin gör dem
olämpliga för jäsning och destillation. Dessa producenter bör
därför undantas från leveransskyldigheten i proportion till sin
leverans av pressrester av druvor för denna framställning.
(70) Om det vin som annars skulle ha levererats för destillation
används för framställning av vinäger av vin, kommer den mängd
alkohol som levereras till interventionsorganen att minska i
motsvarande grad. Producenterna bör därför ha möjlighet att
fullgöra destillationsskyldigheten genom att till vinägerindustrin
leverera det vin som annars skulle komplettera den obligatoriska
leveransen för destillation.
(71) Om biprodukterna från vinframställning dras tillbaka under
kontroll enligt artikel 27.7 och 27.8 i förordning (EG)
nr 1493/1999 är det viktigt att se till att alla biprodukter från
bearbetning av druvor har tagits bort före slutet av det vinår under
vilket de framställs. Det bör därför införas ett lämpligt kontroll-
system, som emellertid inte får medföra oproportionerligt höga
administrativa kostnader, särskilt i de medlemsstater som har en
låg vinproduktion.
(72) De handlingar som krävs för att styrka att pressrester, jäsnings-
rester eller vin har levererats till en destillatör bör vara utformade
på olika sätt beroende på om destillatören är verksam i samma
medlemsstat som producenten eller i en annan medlemsstat.
(73) Enligt artiklarna 27.11 och 28.5 i förordning (EG) nr 1493/1999
kan destillatörer antingen få stöd för den produkt som skall
destilleras eller leverera destillatet till interventionsorganet.
Stödbeloppet bör fastställas med hänsyn till marknadspriset på
de olika produkter som kan utvinnas genom destillation.
(74) För att bli stödberättigade skall destillatörerna lämna in en
begäran tillsammans med ett antal verifikationshandlingar.
Dokumentens antal och art bör ta hänsyn till skillnaden mellan
å ena sidan vin och jäsningsrester och å andra sidan pressrester
från druvor. För att systemet skall kunna tillämpas på ett enhetligt
sätt i alla medlemsstater bör tidsfrister fastställas för när
ansökningar skall lämnas in och när stödet skall betalas ut till
destillatörerna. Dessutom bör en proportionalitet införas i!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 8
åtgärden beträffande destillatörer som i huvudsak fullgör sina
skyldigheter men som lägger fram styrkande handlingar för sent.
(75) Det pris som interventionsorganen skall betala för de produkter
som levereras till dem bör fastställas med hänsyn till de
genomsnittliga kostnaderna för transport och destillation av dessa
produkter.
(76) Oberoende av vilken råvara som använts till produkterna bör ett
schablonpris fastställas för de produkter som levereras till
interventionsorganen i samband med den destillation som avses
i artikel 27 i förordning (EG) nr 1493/1999.
(77) I vissa områden i gemenskapen är förhållandet mellan å ena sidan
mängden pressrester och å andra sidan mängden av vin och
jäsningsrester sådant att de genomsnittliga kostnaderna för
destillation skiljer sig från dem som ligger till grund för
beräkningen av enhetspriset. Detta medför, eller riskerar att
medföra, att det inom några av dessa områden blir ekonomiskt
omöjligt att uppnå målet för skyldigheten att destillera biprodukter
från vinframställning. Det förefaller därför nödvändigt att
samtidigt med schablonpriset fastställa priser som differentieras
beroende på den destillerade produktens råvara och ursprung,
samtidigt som medlemsstaterna får avgöra om dessa differentie-
rade priser skall tillämpas inom områden där tillämpningen av
schablonpriset medför de problem som beskrivits ovan.
(78) Utnyttjandet av denna möjlighet får inte medföra en ökning i
utgifterna för interventionsorganen och därmed för EUGFJ. Det är
nödvändigt att det råder ett visst förhållande mellan å ena sidan de
priser som är differentierade beroende på alkoholens ursprung och
å andra sidan schablonpriserna. Detta förhållande bör vara sådant
att det vägda genomsnittet av de differentierade priserna inte
överstiger schablonpriset.
(79) Eftersom det på gemenskapsnivå inte finns någon gemensam
organisation av marknaden för etylalkohol måste de interventions-
organ som ansvarar för avsättningen av den alkohol som de är
skyldiga att överta efter den destillation som avses i artiklarna 27
och 28 i förordning (EG) nr 1493/1999 sälja denna vidare till ett
lägre pris än uppköpspriset. Garantisektionen vid EUGFJ bör med
ett schablonbelopp täcka skillnaden mellan uppköpspriset och
försäljningspriset för denna alkohol.
(80) I artikel 29 i förordning (EG) nr 1493/1999 föreskrivs destillation
för att stödja vinmarknaden och därigenom underlätta den fortsatta
försörjningen av vindestillat till delar av sektorn för spritdrycker.
För att beakta överskotten vid regleringsårets slut bör denna åtgärd
användas från och med den 1 september varje regleringsår.
(81) Kommissionens skyldigheter i fråga om avsättning av vissa former
av vinalkohol förutsätter bättre kunskaper om de transaktioner
som görs på alkoholmarknaden. De uppgifter som medlems-
staterna lämnar till kommissionen i fråga om alkohol som utvinns
genom obligatorisk destillation bör även omfatta den alkohol från
frivillig destillation som interventionsorganen innehar.
(82) Det bör preciseras vilka egenskaper de produkter som kan
destilleras måste ha.
(83) Den fysiska kontrollen av produkter som skall destilleras bör
utföras på ett sätt som garanterar att de blir tillräckligt
representativa.
(84) Följderna för en producent som inte fullgör sina skyldigheter
måste fastställas. Med hänsyn tagen till proportionalitetsprincipen
bör kommissionen få fastställa regler om stödberättigande för de
destillatörer som inte iakttar vissa administrativa tidsfrister.
(85) Det bör finnas bestämmelser som tar hänsyn till force majeure
som kan omöjliggöra en planerad destillation.!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 9
(86) För att få erforderlig kontroll över destillationerna bör det finnas
ett system för godkännande av destillatörer.
(87) Med hänsyn till förhållandena på marknaden för vin för
destillation bör både destillatörer och tillverkare av berikat vin
få tillstånd att tillsätta alkohol till detta vin för destillation, och
systemet som helhet bör ändras där detta är nödvändigt.
(88) För att kontrollerna skall kunna genomföras på bästa sätt bör
medlemsstaterna få kunna begränsa antalet platser där alkohol får
tillsättas till vin som skall destilleras.
(89) Det bör fastställas villkor för betalning av uppköpspriset för vin,
för utbetalning av stödet till det förädlingsföretag som tillsätter
alkohol till vin för destillation, för förskottsutbetalning av detta
stöd, samt för hur säkerheter skall ställas och frisläppas.
(90) Att tillsätta ett igenkänningsämne i vin som skall destilleras är en
effektiv kontrollmetod. Ett sådant igenkänningsämne bör inte
hindra fri omsättning av sådana viner och produkter som är
framställda av dessa.
(91) Mot bakgrund av rådande praxis i vissa medlemsstater vid
transport av produkter till destillation bör medlemsstaterna få
tillåta gemensamma transporter, särskilt när det rör sig om små
mängder.
(92) Enligt artikel 32 i rådets förordning (EG) nr 1493/1999 bör det för
vissa destillationer fastställas en nedsättning av det uppköpspris
för vin som skall betalas till de producenter som har höjt
alkoholhalten genom tillsats av sackaros eller koncentrerad
druvmust för vilken de antingen har fått eller ansökt om stöd
enligt artikel 34 i samma förordning.
(93) Det är mycket svårt att fastställa sambandet mellan den höjning av
alkoholhalten som den enskilda producenten har genomfört och
det vin som levereras till destillation. Att exakt fastställa de
ekonomiska fördelar som detta innebär för varje producent skulle
därför bli en alltför tung administrativ börda, vilket skulle kunna
försena utbetalningen av bidraget och äventyra hela interventions-
systemet. Nedsättningen av uppköpspriset bör därför fastställas på
grundval av den genomsnittliga höjningen av den naturliga
alkoholhalten i varje vinodlingsområde. För att undvika den
alltför tunga administrativa belastningen att kontrollera höjningen
av alkoholhalten hos den enskilda producenten bör uppköpspriset
för vin som levereras till destillation i ett område eller del av ett
område sänkas med ett schablonbelopp.
(94) De producenter som inte har höjt alkoholhalten i någon del av sitt
bordsvin genom att tillsätta sackaros eller koncentrerad druvmust,
för vilket stöd beviljats enligt artikel 34 i förordning (EG)
nr 1493/1999, bör få ut fullt pris. Vidare bör de producenter som
har använt denna metod för en mindre del av sin produktion än
den som de levererar till destillation kunna få ut fullt pris för den
kvantitet som utgör skillnaden mellan den kvantitet som levererats
respektive den kvantitet vars alkoholhalt har höjts genom
berikning.
(95) Stödet för den produkt som framställs genom destillation och
priserna på de produkter som interventionsorganet har övertagit
inom ramen för de destillationer som avses i artikel 28 i
förordning (EG) nr 1493/1999 måste justeras med hänsyn till
nedsättningen av uppköpspriset för vin.
(96) Gemenskapens marknad för alkohol präglas av att det finns lager
till följd av de interventioner som genomförts enligt artiklarna 27,
28 och 30 i förordning (EG) nr 1493/1999.
(97) Särskilda föreskrifter bör fastställas för anbudsinfordran så att
köparna kan garanteras lika behandling.
(98) Dessa lager av alkohol bör få avsättas genom olika typer av
anbudsförfarande beroende på användningen och ändamålet för!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 10
denna alkohol samt på vilka kvantiteter 100-procentig alkohol
som en anbudsinfordran omfattar.
(99) Eftersom avsikten med en anbudsinfordran är att få det fördel-
aktigaste priset bör kontraktet, när kommissionen fattar sitt beslut
om anbuden, tilldelas den anbudsgivare som erbjuder det högsta
priset. Det bör dessutom finnas bestämmelser för den händelse att
flera anbud med samma pris lämnats in för samma parti.
(100) För att ge möjlighet till sådana industriella försök i medelstor
skala för att få fram nya användningsområden som planeras av
vissa näringsidkare, och därmed på längre sikt utveckla nya
möjligheter att finna avsättning för betydande kvantiteter av
alkohol i gemenskapen, utan att orsaka störningar på marknaden
för spritdrycker, bör det på vissa villkor vara möjligt att lämna in
anbud på högst 5 000 hl.
(101) Det är nödvändigt att fastställa vilken bearbetning till varor som
exporteras inom ramen för aktiv förädlingstrafik som får anses
jämförbar med faktisk industriell användning.
(102) För att få garantier för att den alkohol som säljs verkligen används
på ett sätt som inte orsakar störningar på marknaden för alkohol är
det nödvändigt att de anbud som lämnas in i sådana fall innehåller
en noggrann beskrivning av hur alkoholen skall användas.
(103) Anbudsgivare bör få lämna in ett anbud för varje typ av alkohol
och för varje slutlig användning, samt ett anbud per anbuds-
infordran. De rättsliga följderna för en anbudsgivare som lämnar
in mer än ett anbud bör också fastställas.
(104) För att inte påverka konkurrensen med produkter som alkoholen
skulle kunna ersätta bör kommissionen ha möjlighet att lämna
mottagna anbud utan åtgärd.
(105) För att göra det möjligt att tillgodose så många inlämnade anbud
som möjligt i vilka priserna anses tillfredsställande och den
slutliga användningen av alkoholen kan utveckla nya avsättnings-
möjligheter för produkten inom industrin bör anbudsgivare som
har lämnat in sådana anbud inom vissa ramar kunna tilldelas ett
ersättningsparti. Detta förfarande kan antas öka försäljningen av
gemenskapens alkohol, vilket leder till en minskning av lagren,
vars hantering innebär höga kostnader i budgeten.
(106) Trots toleransmarginalen vad gäller den totala kvantitet alkohol
som bjuds ut genom anbudsinfordran bör det pris som betalas,
innan en uttagsorder utfärdas, beräknas på grundval av en mängd
uttryckt som 100 volymprocent alkohol, fastställd på en hl när.
(107) Försäljning genom anbudsinfordran bör regelbundet tillämpas för
export av alkohol till länder i Västindien för slutlig användning
inom bränslesektorn, så att dessa länder får en bättre kontinuitet i
leveranserna. Erfarenheten visar att det är högst osannolikt att
denna avsättning kan komma att störa marknaden, samtidigt som
den erbjuder betydande avsättningsmöjligheter.
(108) För att kunna minska de berörda näringsidkarnas kostnader för att
ställa fullgörandesäkerheter bör storleken på de partier som bjuds
ut genom anbudsinfordran för export till länder i Västindien
anpassas till kapaciteten i de gängse sjötransporterna. Tidsfris-
terna för avhämtning av den tilldelade alkoholen bör därför
anpassas.
(109) Det bör finnas vissa villkor för offentliga auktioner beträffande
användning av vinalkohol inom gemenskapens bränslesektor så att
företag får vissa garantier vad gäller tillgång på alkohol, samtidigt
som hänsyn bör tas till kostnaderna för de investeringar som måste
göras i bearbetningsanläggningar för detta användningsområde,
utan att detta för den skull hindrar varje förflyttning av de
kvantiteter alkohol som bjuds ut till försäljning.
(110) En offentlig auktion av den här typen bör få omfatta flera partier
alkohol om stora kvantiteter reserveras för denna typ av offentlig!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 11
auktion och alkoholen i behållarna i fråga bör inte få flyttas innan
en uttagsorder utfärdats.
(111) Vid anbudsförfarande eller offentlig auktion som gäller alkohol
som skall användas inom bränslesektorn och som kräver
avhämtning och bearbetning under flera år, bör det pris per hl
100-procentig alkohol som erbjuds av den anbudsgivare som
tilldelas kontraktet justeras var tredje månad med hjälp av en
koefficient som anges i respektive kungörelse om anbuds-
infordran, så att de priser som skall betalas för alkoholen fastställs
på ett sådant sätt att de närmare följer svängningarna i
bränslepriserna på de internationella marknaderna.
(112) Vad gäller dels storleken på vissa behållare i vilka delar av den
alkohol som framställs genom obligatorisk destillation förvaras,
dels den långa lagringstiden för en del av denna alkohol, är det i
praktiken omöjligt att veta exakt vilken mängd avsättningsbar
alkohol som vissa behållare innehåller.
(113) Följaktligen bör en anbudsinfordran som slutligen visar sig
omfatta en kvantitet saluförd alkohol på mellan 99 och 101 %
av den kvantitet som ursprungligen bjöds ut till försäljning anses
vara genomförd.
(114) Det bör klargöras att anbudsgivarens förklaring om att han avstår
från reklamationer beträffande kvaliteten och egenskaperna hos
den alkohol som kommer att tilldelas honom inte omfattar
eventuella dolda föroreningar som han på grund av deras art inte i
förväg kan upptäcka och som gör produkten olämplig för den
avsedda användningen.
(115) Alkoholen bör denatureras vid vissa försäljningar genom anbuds-
infordran för att förhindra att den används för andra ändamål.
Denatureringen bör ske genom tillsats av bensin i den mängd
alkohol som det tilldelade kontraktet omfattar.
(116) Ett system med säkerheter bör införas för att se till att
anbudsinfordran genomförs på ett korrekt sätt och att alkoholen
verkligen används för de ändamål som anges i anbudsinfordran.
Säkerheterna bör ligga på en nivå som är tillräcklig för att det i
enlighet med artikel 31 i förordning (EG) nr 1493/1999 inte skall
uppstå störningar på marknaden för alkohol och spritdrycker som
framställs inom gemenskapen genom att alkoholen används på ett
sätt som inte är avsett. Hänsyn bör tas till reglerna i kommis-
sionens förordning (EEG) nr 2220/85 av den 22 juli 1985 om
gemensamma tillämpningsföreskrifter för systemet med säkerhe-
ter för jordbruksprodukter, inklusive vin. Följaktligen bör de
grundläggande villkoren för skyldigheterna i samband med
säkerheter fastställas.
(117) Viss alkohol kan gå förlorad vid transport på land eller till sjöss
samt vid bearbetning före den slutliga användningen. När det
gäller att beräkna de variationer i kvantitet alkohol som
konstaterats vid lastning eller lossning bör hänsyn tas till tekniska
standarder på området. Ett gränsvärde bör fastställas för
avvikelsen i fråga om var och en av de förluster som nämns ovan.
(118) Ett totalt gränsvärde bör fastställas för avvikelser i fråga om
alkoholförluster som uppstår under transporter på land eller till
sjöss inom ramen för en anbudsinfordran för export av alkohol
som skall bearbetas i ett av de tredje länder som avses i den här
förordningen. För att kunna ta hänsyn till hur klimatet påverkar
bearbetningen och till att viss utrustning är mindre effektiv i vissa
tredje länder bör ett högre gränsvärde för avvikelser dessutom
fastställas för de alkoholförluster som uppstår genom bearbetning
i ett av de tredje länder som avses i den här förordningen jämfört
med en likadan bearbetning i gemenskapen.
(119) Det bör finnas påföljder för alkoholförluster som överskrider
gränsvärdena för avvikelser genom att ett fast belopp för
fullgörandesäkerheten erläggs som täcker inköpspriset för den
alkohol som levererats till interventionsorganet inom ramen för de!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 12
destillationer som avses i artiklarna 27, 28 och 30 i förordning
(EG) nr 1493/1999. För att ett tillräckligt högt säkerhetsbelopp
skall finnas tillgängligt för påföljder när det uppstår alkohol-
förluster som faller utanför reglerna, är det lämpligt att denna
säkerhet inte frisläpps annat än delvis förrän anbudstagaren kan
styrka den totala alkoholförlust som uppstått i samband med
respektive anbudsinfordran.
(120) Vissa slutliga anvä ndningar av alkohol som bjuds ut till
försäljning genom en anbudsinfordran förutsätter att den tilldelade
alkoholen helt eller delvis bearbetas till rektifierad alkohol. För
vissa fastställda användningar av alkohol krävs att alkoholen
rektifieras eller dehydratiseras. Dessutom får den alkohol som
behandlas på detta sätt en obehaglig smak som gör den olämplig
för de användningar som ursprungligen fastställts för dessa
anbudsförfaranden. Villkoren för att fullgörandesäkerheterna skall
få frisläppas bör därför anpassas enligt detta.
(121) De undersökningar som görs för att kontrollera att den alkohol
som avsätts används för de ändamål som anges i anbudsinfordran
bör åtminstone bestå i kontroller som motsvarar dem som till-
lämpas i fråga om inhemsk alkohol. Vid kontroller av vissa
användningsområden eller slutliga användningar får internatio-
nella övervakningsföretag anlitas för att kontrollera att de
tilldelade kontrakten genomförs korrekt. I takt med att den inre
marknaden förstärks och utvecklas bör fysiska kontroller genom-
föras vid avsändningsorten eller bestämmelseorten för trans-
porterna av alkohol.
(122) De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med
yttrandet från Förvaltningskommittén för vin.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Syfte
Gemenskapens samlade regler för marknadsmekanismerna inom vinsek-
torn utgörs av avdelning III i förordning (EG) nr 1493/1999 och av den
här förordningen.
Den här förordningen utgörs av tillämpningsföreskrifter för förordning
(EG) nr 1493/1999, särskilt beträffande stöd för användning av druvor,
druvmust och koncentrerad druvmust (avdelning I), för privat lagring
(avdelning II) och för destillation (avdelning III).
Artikel 2
Allmänna bestämmelser
1. Medlemsstaterna får besluta att de aktörer som under ett visst vinår
bedriver sin verksamhet för första gången endast skall vara berättigade
till de stöd som föreskrivs i den här förordningen för produkter som
erhålls genom bearbetning av druvor från den egna produktionen.
2. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 30 i den här
förordningen får de aktörer som under det föregående vinåret var
bundna till de skyldigheter som anges i artiklarna 27 och 28 i förordning
(EG) nr 1493/1999 endast omfattas av åtgärderna i den här förordningen
om de kan styrka att de under det vinåret fullgjorde sina skyldigheter i
fråga om leveranser eller återtag under kontroll.!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 13
!M1
För regleringsåret 2000/2001 skall de skyldigheter som anges i första
stycket vara de som avses i artiklarna 35 och 36 i förordning (EEG) nr
822/87.
A VDELNING I
STÖD FÖR ANVÄNDNING A V DRUVOR, DRUVMUST, KON-
CENTRERAD DRUVMUST ELLER KONCENTRERAD REKTI-
FIERAD DRUVMUST
KAPITEL I
FRAMSTÄLLNING A V DRUVSAFT
Artikel 3
Syfte
1. I detta kapitel fastställs tillämpningsföreskrifter för det stödsystem
som avses i artikel 35.1 a i förordning (EG) nr 1493/1999. Detta stöd
skall beviljas bearbetningsföretag
a) som själva är producenter eller samproducenter, och som för att
framställa druvsaft eller andra druvsaftbaserade livsmedel bearbetar
eller låter bearbeta såväl druvor från den egna skörden som den
druvmust och koncentrerade druvmust som helt och hållet fram-
ställts av denna skörd, eller
b) som direkt eller indirekt från producenter eller samproducenter
köper druvor med ursprung i gemenskapen, eller druvmust eller
koncentrerad druvmust, för att bearbeta dem till druvsaft eller andra
druvsaftbaserade livsmedel.
Råvaran skall helt och hållet utgöras av druvor som producerats i
gemenskapen.
2. För den druvsaft som används för framställning av livsmedel skall
bestämmelserna i direktiv nr 93/77/EEG gälla.
Artikel 4
Stödbelopp
De stöd för användning av druvor, druvmust och koncentrerad druvmust
som avses i artikel 35 i förordning (EG) nr 1493/1999 skall uppgå till
följande belopp:
a) Druvor (per 100 kilo): 4,952 eurob) Druvmust (per hektoliter): 6,193 euroc) Koncentrerad druvmust (per hektoliter): 21,655 euro
Artikel 5
Tekniska krav för bearbetningar
De produkter som avses i artikel 4.1 i den här förordningen skall vara av
god handelsmässig kvalitet enligt relevanta normer och lämpa sig för
bearbetning till druvsaft. Den druvmust samt den must som framställs av
de använda druvorna skall ha en densitet vid 20 °C på mellan 1,055 och
1,100 g/cm
3.
Artikel 6
Administrativa bestämmelser för bearbetningsföretagen
1. De bearbetningsföretag som kontinuerligt utför bearbetning under
hela vinåret och som önskar få det stöd som avses i artikel 35.1 a skall
före produktionsårets början, eller, om det är första gången som företaget
framställer druvsaft, innan bearbetningen inleds, lämna in en plan med!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 14
minst följande uppgifter till den behöriga myndigheten i den medlems-
stat där bearbetningen äger rum:
a) företagets namn eller huvudkontor samt adress,b) följande tekniska uppgifter:
i) råvarornas art (druvor, druvmust eller koncentrerad druvmust),ii) lagringsplats för den druvmust och koncentrerade druvmust som
skall bearbetas,
iii) den plats där bearbetningen skall äga rum.
I kontrollsyfte får medlemsstaterna kräva att kvartalsvisa meddelanden
eller ytterligare uppgifter lämnas.
2. Bearbetningsföretag som utför bearbetning vid bestämda tidpunkter
och som önskar få det stöd som avses i artikel 35.1 a i förordning (EG)
nr 1493/1999 skall minst tre arbetsdagar innan bearbetningen inleds
lämna in ett skriftligt meddelande med särskilt följande uppgifter till den
behöriga myndigheten:
a) de uppgifter som krävs i punkt 1 under a och b i den här artikeln,b) den vinodlingszon, enligt klassificeringen i bilaga III till förordning
(EEG) nr 1493/1999, där råvarorna har sitt ursprung.
c) följande tekniska uppgifter:
i) kvantiteten (i 100 kg druvor eller i hl druvmust eller
koncentrerad druvmust),
ii) densiteten för druvmust eller koncentrerad druvmust,iii) datum då bearbetningen skall inledas och hur lång tid den
beräknas pågå.
Meddelandet skall omfatta en kvantitet på minsta) 1 300 kg, för druvor,b) 10 hl, för druvmust,c) 3 hl, för koncentrerad must.Medlemsstaterna får begära ytterligare upplysningar för att kunna
identifiera produkten.
3. De bearbetningsföretag som per vinår använder högst 50 ton druvor,
800 hl druvmust eller 150 hl koncentrerad druvmust för att framställa
druvsaft, skall i början av vinåret meddela de behöriga myndigheterna de
uppgifter som anges i punkt 1 under a och b i den här artikeln. De
behöver inte lämna in övriga meddelanden som avses i punkterna 1 och 2
i den här artikeln.
4. De meddelanden och planer som avses i punkterna 1, 2 och 3 skall
lämnas in i minst två exemplar, av vilka minst ett skall skickas tillbaka
till bearbetningsföretaget efter det att det stämplats av den behöriga
myndigheten.
5. Bearbetningsföretaget skall ha en lagerbokföring i vilken minst
följande uppgifter från de följedokument eller register som avses i
artikel 70 i förordning (EG) nr 1493/1999 redovisas:
a) den kvantitet råvaror som tas emot på anläggningen varje dag, deras
densitet och den vinodlingszon där de har sitt ursprung, samt i
förekommande fall säljarens/säljarnas namn och adress,
b) den kvantitet råvaror som börjar bearbetas varje dag samt deras
densitet,
c) den kvantitet druvsaft som varje dag framställs genom bearbetning,d) den kvantitet druvsaft som varje dag lämnar anläggningen, samt
mottagarens/mottagarnas namn och adress.!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 15
Om bearbetningsföretaget självt, på den anläggning där saften framställs,
utför något av de arbetsmoment som anges i artikel 7.1 i den här
förordningen, eventuellt genom en blandning med andra produkter,
behöver uppgifterna under d i föregående stycke inte lämnas. I så fall
skall det i lagerbokföringen redovisas vilken kvantitet druvsaft som
tappas varje dag.
6. Verifikationerna för den lagerbokföring som avses i punkt 5 skall vid
alla kontroller hållas tillgängliga för kontrollmyndigheterna.
Artikel 7
Administrativa bestämmelser för användarna
1. I den här artikeln avses med ”användare” andra aktörer än de
bearbetningsföretag som bearbetar druvsaft och som utför något av
följande arbetsmoment: tappning, packning, emballering, eller lagring
för försäljning till ett eller flera företag som utför arbetsmoment i ett
tidigare eller senare led, eller som genom en blandning med andra
produkter än druvsaft framställer livsmedel.
2. När bearbetningsföretaget självt inte utför de arbetsmoment som
avses i punkt 1 skall företaget i det följedokument som avses i artikel 70.1
i förordning (EG) nr 1493/1999 ange om det enligt den här förordningen
redan har lämnat in, eller kommer att lämna in, en ansökan om stöd för
framställning av druvsaft.
3. När ett bearbetningsföretag skickar druvsaft inom gemenskapen till
en användare som lagrar saften innan den tappas eller används för
framställning av andra livsmedel,
a) skall lagringsföretaget senast två veckor efter det att druvsaften
mottagits skicka följedokumentet till den behöriga myndigheten på
avlastningsorten,
b) får den behöriga myndigheten endast stämpla det följedokument som
avses under a under förutsättning att den har försäkrat sig om att
åtminstone den kvantitet som ingick i den transport som avses här
har skickats, tillsammans med det obligatoriska följedokumentet, till
ett tappningsföretag eller ett företag som framställer sådana
livsmedel som avses i den här förordningen, och att dessa användare
har mottagit kvantiteten i fråga.
Om villkoren i den här punkten första stycket under b är uppfyllda, och
efter det att den behöriga myndigheten på avlastningsorten har mottagit
följedokumentet, skall denna myndighet skicka tillbaka en stämplad
kopia av det följedokument som avses under a till bearbetningsföretaget/
avsändaren.
4. När bearbetningsföretaget inom gemenskapen skickar druvsaft till en
användare som tappar den, skall detta företag senast två veckor efter
mottagandet skicka en kopia av följedokumentet till den behöriga
myndigheten på avlastningsorten.
Senast trettio dagar efter mottagandet skall den behöriga myndigheten på
avlastningsorten skicka tillbaka en stämplad kopia till bearbetnings-
företaget/avsändaren.
På begäran från användaren som tappar eller från bearbetningsföretaget
skall emellertid kopian av följedokumentet, stämplad av den behöriga
myndigheten eller det bemyndigade organet på avlastningsorten, skickas
direkt till denne/detta.
5. När ett bearbetningsföretag skickar druvsaft inom gemenskapen till
en användare som framställer andra druvsaftbaserade livsmedel,
a) skall producenten senast två veckor efter det att druvsaften mottagits
skicka följedokumentet till den behöriga myndigheten,
b) får den behöriga myndigheten endast stämpla de följedokument som
avses under a under förutsättning att den har fått tillräckliga garantier
för att druvsaften verkligen skall användas för att framställa sådana
livsmedel.!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 16
Så snart dessa garantier föreligger skall den behöriga myndigheten på
avlastningsorten senast trettio dagar efter mottagandet skicka tillbaka en
stämplad kopia av följedokumentet till bearbetningsföretaget/avsända-
ren.
6. I de fall som avses i den här artikeln skall användaren ha en
lagerbokföring i vilken det skall finnas uppgifter om
a) de kvantiteter oförpackad druvsaft som varje dag tas emot på
anläggningen, samt avsändarens/bearbetningsföretagets namn och
adress,
b) de kvantiteter oförpackad druvsaft som varje dag lämnar anlägg-
ningen, samt mottagarens/mottagarnas namn och adress.
c) de kvantiteter druvsaft och/eller druvsaft blandad med andra
produkter som förpackas varje dag, med uppgifter om vilken
kvantitet druvsaft som använts för att framställa dessa produkter.
7. Verifikationerna för den lagerbokföring som avses i punkt 6 skall vid
alla kontroller hållas tillgängliga för kontrollmyndigheterna.
Artikel 8
Ansökan
1. För att bli berättigat till stöd skall det bearbetningsföretag som avses
i artikel 6.1 i den här förordningen senast sex månader efter
produktionsårets slut lämna in en ansökan om stöd till de behöriga
myndigheterna och då bifoga
a) en kopia av de egna års- eller kvartalsmeddelanden, eller ett
sammandrag av dessa,
b) en kopia av den bokföringsdokumentation som avses i artikel 6.5 i
den här förordningen eller ett sammandrag av denna; medlems-
staterna får kräva att kopian eller sammandraget stämplas av ett
kontrollorgan.
2. För att bli berättigat till stöd skall det bearbetningsföretag som avses
i artikel 6.2 i den här förordningen senast sex månader efter avslutad
bearbetning lämna in en ansökan om stöd till de behöriga myndigheterna
och då bifoga
a) en kopia av det egna meddelandet,
b) en kopia eller ett sammandrag av den bokföringsdokumentation som
avses i artikel 6.5; medlemsstaterna får kräva att kopian eller
sammandraget stämplas av ett kontrollorgan,
c) en kopia eller ett sammandrag av följedokumentet för transport av
råvarorna till bearbetningsföretaget; medlemsstaterna får kräva att
kopian eller sammandraget stämplas av ett kontrollorgan.
Ansökningar om stöd skall innehålla uppgifter om den kvantitet råvaror
som faktiskt har bearbetats, samt om vilken dag bearbetningen
avslutades.
3. Dessutom skall de berörda bearbetningsföretagen senast sex
månader efter den dag när dokumentet stämplades i enlighet med
artikel 7 i den här förordningen, eller den dag när druvsaften
exporterades, lämna in
a) en kopia av följedokumentet, stämplad av den behöriga myndighet
som avses i artikel 7, eller
b) en kopia av följedokumentet, med en stämpel av tullen som styrker
att druvsaften har exporterats.
4. All den dokumentation som krävs för att bli berättigad till stöd skall
lämnas in senast sex månader efter det att en ansökan om stöd lämnades
in. Om de styrkande handlingarna lämnas in inom sex månader efter det
att denna tidsfrist löpt ut skall stödet minskas med 30 %, och om
handlingarna lämnas in ännu senare skall det inte betalas ut något stöd
alls.!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 17
Artikel 9
Stödvillkor
1. Stödet skall, utom vid force majeure, endast beviljas för de
kvantiteter råvaror som faktiskt har använts och för vilka följande
förhållanden mellan produkt och framställd druvsaft inte får överskridas:
a) 1,3, beträffande druvor i 100 kg per hl,
b) 1,05, beträffande must i hl per hl.c) 0,30, beträffande koncentrerad must i hl per hl.
Om koncentrerad druvsaft framställs skall dessa koefficienter multi-
pliceras med 5.
2. Om ett bearbetningsföretag inte fullgör sina skyldigheter enligt
denna förordning, utöver skyldigheten att till druvsaft bearbeta de
råvaror som omfattas av ansökningarna om stöd, skall — utom vid force
majeure — det stöd som betalas ut minskas med ett belopp som skall
fastställas av den behöriga myndigheten, med hänsyn till hur allvarlig
överträdelsen är.
3. Vid force majeure skall den behöriga myndigheten fastställa de
åtgärder som den anser behöver vidtas, med hänsyn till de omständig-
heter som åberopas.
Artikel 10
Utbetalningar
Den behöriga myndigheten skall senast tre månader efter det att den har
mottagit alla de styrkande dokument som avses i artikel 8 betala ut stöd
för den kvantitet råvaror som faktiskt har bearbetats, utom
— vid fall av force majeure,
— när en administrativ undersökning om rätten till stöd har inletts. I så
fall skall utbetalningen göras först när det har fastställts att rätt till
stöd föreligger.
Artikel 11
Förskott
1. Under förutsättning att bearbetningsföretaget har ställt en säkerhet
till förmån för interventionsorganet kan det begära utbetalning i förskott
av det stödbelopp som beräknats på grundval av råvaror för vilka
företaget har lämnat in handlingar som styrker att dessa varor mottagits.
Säkerheten skall uppgå till 120 % av stödbeloppet. De dokument som
avses i artikel 8 behöver då inte lämnas in i det här skedet.
Om bearbetningsföretaget lämnar in flera ansökningar om stöd enligt
denna förordning, får den behöriga myndigheten eller det bemyndigade
organet tillåta att endast en säkerhet ställs. I så fall skall säkerheten
uppgå till 120 % av det sammanlagda stödbelopp som har beräknats
enligt första stycket.
2. Det förskott som avses i punkt 1 skall betalas ut senast tre månader
efter det att styrkande handlingar har lagts fram om att säkerheten har
ställts. Förskottet får emellertid inte betalas ut före den 1 januari det
aktuella produktionsåret.
3. Efter det att den behöriga myndigheten eller det bemyndigade
organet har kontrollerat hela den dokumentation som avses i artikel 8 i
den här förordningen skall den säkerhet som avses i punkt 1 frisläppas,
helt eller delvis alltefter omständigheterna, i enlighet med förfarandet i
artikel 19 i kommissionens förordning (EEG) nr 2220/85. Utom vid force
majeure skall säkerheten vara förverkad om den bearbetade kvantiteten
är mindre än 95 % av den kvantitet för vilken förskottet har betalats ut.!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 18
Om den kvantitet som har bearbetats är mindre än 95 % av den kvantitet
för vilken förskott har betalats ut skall bearbetningsföretaget emellertid
vara berättigat till stöd för den kvantitet som faktiskt har bearbetats.
Om den kvantitet som har bearbetats motsvarar mellan 95 och 99,9 % av
den kvantitet för vilken förskott har betalats ut skall endast säkerheten
förverkas för den del av som inte bearbetats under produktionsåret.
KAPITEL II
STÖD FÖR SÅDAN ANVÄNDNING A V MUST SOM INNEBÄR
EN HÖJNING A V ALKOHOLHALTEN I VINPRODUKTER
Artikel 12
Syfte
1. Det stöd som avses i artikel 34.1 i förordning (EG) nr 1493/1999.2
skall beviljas producenter av bordsviner eller kvalitetsviner framställda i
specificerade områden (kvalitetsvin fso) som använder koncentrerad
druvmust eller rektifierad koncentrerad druvmust som framställts i
gemenskapen för att höja den naturliga alkoholhalten i volymprocent i
sådana produkter som avses i bilaga V punkt C till förordning (EG)
nr 1493/1999.
2. Om köparen är en enskild vinproducent som använder produkten
uteslutande för berikning av sin egen produktion, får medlemsstaterna
genom undantag från punkt 1 besluta att stöd för kvantiteter på högst
10 hl koncentrerad druvmust eller rektifierad koncentrerad druvmust
som används per vinår betalas ut till den som framställer denna
koncentrerade druvmust eller rektifierade koncentrerade druvmust.
Medlemsstaterna skall utfärda tillämpningsföreskrifter för denna åtgärd
och underrätta kommissionen om dessa.
Artikel 13
Stödbelopp
1. Det stödbelopp som avses i artikel 34.1 i förordning (EG)
nr 1493/1999 skall för nedanstående produktkategorier beräknas på
följande sätt, efter potentiell alkoholhalt i volymprocent och per
hektoliter:
a) Koncentrerad druvmust från druvor som skördats
— i vinodlingszonerna CIII a och CIII b 1,699 euro per volym-
procent/hl
— i annan zon 1,446 euro per volymprocent/hl
b) rektifierad koncentrerad druvmust från druvor som skördats
— i vinodlingszonerna CIII a och CIII b 2,206 euro per volym-
procent/hl
— i annan zon 1,955 euro per volymprocent/hl
För vinåren 2000/2001 — 2002/2003 skall emellertid för rektifierad
koncentrerad druvmust från druvor som skördats utanför vinodlings-
områdena CIII a och CIII b och som framställts på anläggningar som
påbörjat produktionen av rektifierad koncentrerad druvmust före den
1 januari 1986 för Spanien och före den 30 juni 1982 i övrigt, det belopp
gälla som fastställts för produkter från CIII-zonerna.
2. Den potentiella alkoholhalten i de produkter som avses i punkt 1
skall fastställas genom att uppgifterna i jämförelsetabellen i bilaga I till
den här förordningen tillämpas på de värden som erhålls vid 20 °C med
refraktometri enligt metoden i bilaga XVIII till förordning (EG)
nr 1622/2000 om införandet av en gemenskapskodex för oenologiska
metoder och behandlingar.!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 19
Artikel 14
Ansökan
De producenter som önskar få det stöd som avses i artikel 34.1 i
förordning (EG) nr 1493/1999 skall till det behöriga interventionsorganet
lämna en ansökan som avser alla de processer för höjning av
alkoholhalten som omfattas av den artikeln. Ansökningarna skall ha
inkommit senast två månader efter den dag då den senaste processen
ägde rum.
Till ansökningarna skall bifogas en dokumentation om dessa processer.
Artikel 15
Stödvillkor
1. Utom vid force majeure får stöd endast betalas ut under förutsättning
att producenten utför de arbetsmoment som avses i artikel 34.1 i
förordning (EG) nr 1493/1999 i enlighet med punkterna C och D i
bilaga V till den förordningen.
2. Om producenten inte uppfyller alla skyldigheter enligt den här
förordningen, förutom den som avses i punkt 1, skall stödet, utom vid
force majeure, minskas med ett belopp som skall fastställas av den
behöriga myndigheten i förhållande till hur allvarlig överträdelsen är.
3. Vid force majeure skall den behöriga myndigheten bestämma vilka
åtgärder som behöver vidtas med hänsyn till de åberopade omständig-
heterna.
Artikel 16
Utbetalningar
Interventionsorganet skall betala ut stödet till producenten före den
31 augusti efter vinåret i fråga, utom
a) vid fall av force majeure,b) när en administrativ undersökning om rätten till stöd har inletts. I så
fall skall utbetalning ske först när det har fastställts att rätt till stöd
föreligger.
Artikel 17
Förskott
1. Från och med den 1 januari det aktuella vinåret får producenten,
under förutsättning att han ställer en säkerhet till förmån för
interventionsorganet, begära att stödet för de råvaror som använts för
att höja alkoholhalten betalas ut i förskott. Säkerheten skall uppgå till
120 % av det stöd som begärs.
Till ansökan skall bifogas tillgängliga delar av den dokumentation som
avses i artikel 14 andra stycket. Övriga delar av dokumentationen skall
lämnas in före vinårets slut.
2. Interventionsorganet skall betala ut förskottet senast tre månader
efter det att det har styrkts att säkerheten har ställts.
3. Efter det att den behöriga myndigheten eller det godkända organet
har kontrollerat hela dokumentationen, och med hänsyn till det belopp
som skall betalas ut, skall säkerheten helt eller delvis frisläppas i enlighet
med förfarandet i artikel 19 i kommissionens förordning (EEG)
nr 2220/85.!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 20
KAPITEL III
STÖD FÖR FRAMSTÄLLNING A V VISSA PRODUKTER I
FÖRENADE KUNGARIKET OCH I IRLAND
Artikel 18
Syfte och stödbelopp
1. De stöd som avses i artikel 35.1 b och c i förordning (EG)
nr 1493/1999 skall beviljas
a) producenter, nedan kallade ”producenter”, som använder koncen-
trerad druvmust som uteslutande framställts av druvor som har
producerats i vinodlingszonerna C III a och C III b för att i Förenade
kungariket och i Irland framställa produkter som omfattas av
KN-nummer 2206 00 och för vilka medlemsstaterna i enlighet med
bilaga VII punkt C 3 till förordning (EG) nr 1493/1999 får tillåta en
sammansatt beteckning i vilken ordet ”vin” ingår; detta stöd skall
uppgå till 0,2379 euro per kilo;
b) aktörer, nedan kallade ”aktörer”, som använder koncentrerad
druvmust som uteslutande framställts av druvor som producerats
inom gemenskapen och låter denna must bli huvudbeståndsdel i de
produkter som de avsätter i Förenade kungariket och i Irland, med
tydliga anvisningar till konsumenterna om hur en vinliknande dryck
kan framställas av dessa produkter; detta stöd skall uppgå till
0,3103 euro per kilo.
2. Den koncentrerade druvmust för vilken stöd begärs skall vara av god
handelskvalitet enligt gällande normer och lämpa sig för att användas för
de ändamål som avses i artikel 35.1 b och c i förordning (EG)
nr 1493/1999.
Artikel 19
Ansökan
1. Producenter eller aktörer som önskar få de stöd som avses i
artikel 35.1 b och c i förordning (EG) nr 1493/1999 skall mellan den 1
augusti och den 31 juli det aktuella vinåret lämna in en skriftlig ansökan
till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där den koncentrerade
druvmusten används.
Ansökan skall lämnas in minst sju arbetsdagar innan framställningen
inleds.
Tidsfristen på sju arbetsdagar får förkortas, om den behöriga myndig-
heten skriftligen tillåter detta.
2. En ansökan om stöd skall avse minst 50 kg koncentrerad druvmust.
3. En ansökan om stöd skall innehålla följande uppgifter:
a) tillverkarens eller aktörens namn eller firmanamn samt adress.b) uppgifter om den vinodlingszon, enligt definitionen i bilaga III till
förordning (EG) nr 1493/1999, där den koncentrerade druvmusten
har sitt ursprung.
c) följande tekniska uppgifter:
i) lagringsplatsen.ii) kvantiteten (i kg, eller i antalet behållare om den koncentrerade
druvmust som avses i artikel 35.1 b och c i förordning (EG)
nr 1493/1999 är fylld på behållare som rymmer högst fem kg).
iii) densiteten,
iv) de priser som har betalats,v) den plats där de arbetsmoment som avses i artikel 35.1 b och c i
förordning (EG) nr 1493/1999 utförs.!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 21
Medlemsstaterna får kräva ytterligare upplysningar för att kunna
identifiera den koncentrerade druvmusten.
4. Till en ansökan om stöd skall bifogas en kopia av det eller de
följedokument för transporten av den koncentrerade druvmusten till
tillverkarens eller aktörens anläggning som den behöriga myndigheten i
medlemsstaten har utfärdat.
Den vinodlingszon där de färska druvor som används har skördats skall
anges i kolumn 8 i dokumentet.
Artikel 20
Stödvillkor
1. Tillverkarna eller aktörerna skall enligt artikel 35.1 b och c i
förordning (EG) nr 1493/1999 använda den totala kvantitet koncentrerad
druvmust för vilken stöd har begärts. En avvikelse på minus 10 % från
den kvantitet koncentrerad druvmust som anges i ansökan får tillåtas.
2. Tillverkaren eller aktören skall ha en lagerbokföring i vilken det
skall finnas uppgifter om
a) de partier koncentrerad druvmust som varje dag köps in och tas emot
på anläggningen, tillsammans med de uppgifter som avses i
artikel 19.2 b och c i den här förordningen, samt säljarens/säljarnas
namn och adress,
b) den kvantitet koncentrerad druvmust som varje dag används för de
ändamål som avses i artikel 35.1 b och c i förordning (EG)
nr 1493/99,
c) de partier slutprodukter enligt artikel 35.1 b och c i förordning (EG)
nr 1493/1999 som varje dag framställs och avsänds från anlägg-
ningen, samt mottagarens/mottagarnas namn och adress.
3. Tillverkarna eller aktörerna skall inom en månad skriftligen meddela
den behöriga myndigheten vilken dag all den koncentrerade druvmust
enligt en stödansökan har använts för de ändamål som anges i
artikel 35.1 b och c i förordning (EG) nr 1493/1999, med hänsyn tagen
till den avvikelse som anges i punkt 1 i den här artikeln.
4. Om en tillverkare eller aktör inte fullgör den skyldighet som avses i
punkt 1 i den här artikeln, skall stödet, utom vid force majeure, inte
betalas ut.
5. Om en tillverkare eller aktör inte fullgör alla skyldigheter enligt
denna förordning, förutom den skyldighet som avses i punkt 1 i den här
artikeln, skall stödet minskas, utom vid force majeure, med ett belopp
som den behöriga myndigheten skall fastställa i förhållande till hur
allvarlig överträdelsen är.
6. Vid force majeure skall den behöriga myndigheten bestämma vilka
åtgärder som behöver vidtas, med hänsyn till de åberopade omständig-
heterna.
Artikel 21
Utbetalningar
Den behöriga myndigheten skall senast tre månader efter det att den har
mottagit det meddelande som avses i artikel 20.3 i den här förordningen
betala ut stöd för den kvantitet koncentrerad druvmust som faktiskt har
använts.
Artikel 22
Förskott
1. De tillverkare och aktörer som avses i artikel 18 i den här
förordningen får begära att stödet betalas ut i förskott, under förutsätt-
ning att de har ställt en säkerhet på 120 % av stödbeloppet i den behöriga
myndighetens namn.!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 22
2. Det förskott som avses i punkt 1 skall betalas ut inom tre månader
efter det att det har styrkts att säkerheten har ställts och under
förutsättning att det också har styrkts att den koncentrerade druvmusten
har betalats.
3. Efter det att den behöriga myndigheten har mottagit det meddelande
som avses i artikel 20.3 i den här förordningen, och med hänsyn till det
stödbelopp som skall betalas ut, skall den säkerhet som avses i punkt 1
helt eller delvis frisläppas i enlighet med förfarandet i artikel 19 i
kommissionens förordning (EEG) nr 2220/85.
A VDELNING II
STÖD FÖR PRIV AT LAGRING
Artikel 23
Syfte
I den här avdelningen fastställs tillämpningsföreskrifter för det
stödsystem för lagring som avses i kapitel I i avdelning III i förordning
(EG) nr 1493/1999.
Artikel 24
Definitioner
Med ”produkter” avses i denna avdelning, oberoende av vinår, druvmust,
koncentrerad druvmust, rektifierad koncentrerad druvmust samt bords-
vin.
Artikel 25
Stödbelopp
Stödet för lagring skall i hela gemenskapen uppgå till följande
schablonbelopp per hektoliter och dag:
a) För druvmust: 0,01837 euro.
b) För koncentrerad druvmust: 0,06152 euro.
c) För rektifierad koncentrerad druvmust: 0,06152 euro.d) För bordsvin: 0,01544 euro.
Artikel 26
Regler för stödmottagare
1. Interventionsorganen får endast ingå avtal för privat lagring med
producenter.
I denna avdelning avses med producent en fysisk eller juridisk person,
eller sammanslutning av sådana personer, som bearbetar eller låter
bearbeta
a) färska druvor till druvmust,
b) druvmust till koncentrerad druvmust eller rektifierad koncentrerad
druvmust,
c) färska druvor, druvmust eller delvis jäst druvmust till bordsvin.
Med producenter skall jämställas de sammanslutningar som avses i
artikel 39 i förordning (EG) nr 1493/1999, i fråga om de kvantiteter som
framställts av de samverkande producenterna. Skyldigheterna i artikel 2 i
den här förordningen skall fortsätta att gälla för de medlemmar som har
levererat viner som omfattas av avtalet.
2. En producent får endast ingå avtal för produkter
— som han själv har framställt,!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 23
— som har framställts under hans ansvar, och som han är ägare till,
— som, när det gäller producentsammanslutningar enligt punkt 1 tredje
stycket, har framställts under medlemmarnas ansvar.
3. Ett interventionsorgan får endast ingå avtal för produkter som lagras
i den egna medlemsstaten.
4. Produkter får inte samtidigt omfattas av ett avtal om privat lagring
och av den stödordning som avses i artikel 5.1 i rådets förordning (EEG)
nr 565/80.
Artikel 27
Produkternas egenskaper
Då ett avtal ingås skall följande gälla:
a) Druvsaft skall helt och hållet vara framställd av sorter som
klassificerats som sorter för framställning av vin enligt artikel 19 i
förordning (EG) nr 1493/1999 och den får inte ha en naturlig
alkoholhalt i volymprocent som är lägre än den lägsta naturliga
alkoholhalt i volymprocent som föreskrivs för den vinodlingszon där
den har sitt ursprung.
b) Bordsvin
i) skall, för den kategori för vilken avtalet har ingåtts, uppfylla de
lägsta kvalitetsvillkoren i bilaga II till den här förordningen,
ii) skall ha en restsockerhalt på högst 2 gram per liter, med
undantag för portugisiska bordsviner som får ha en halt på högst
4 gram per liter,
iii) skall ha god reaktion på luft under 24 timmar,
iv) får inte ha en främmande smak;
c) I de produkter som avses i artikel 24 i den här förordningen får de
gränsvärden för radioaktivitet som fastställs i gemenskapens
lagstiftning inte överskridas. En kontroll av halterna av radioaktivitet
i en produkt skall endast utföras om situationen så kräver och under
den tid som bedöms nödvändig.
Artikel 28
Kvantiteter
1. Den totala kvantitet för vilken en producent ingår avtal om lagring
får inte vara större än den kvantitet som för det aktuella vinåret har
angetts i den produktionsanmälan som lämnats in i enlighet med
artikel 18.1 i förordning (EG) nr 1493/1999, plus de kvantiteter som
producenten själv framställt efter det datum då denna anmälan lämnades
in och som förts in i de register som avses i artikel 70 i den förordningen.
2. Ett avtal skall för bordsvin omfatta minst 50 hl, för druvsaft minst
30 hl och för koncentrerad druvsaft och rektifierad koncentrerad druvsaft
minst 10 hl.
Artikel 29
Avtal
1. Ett avtal får endast ingås under förutsättning att producenten för
varje behållare i vilken produkten lagras anger
a) uppgifter som gör att den kan identifieras,
b) följande analytiska uppgifter:
i) färg,ii) svaveldioxidhalt,!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 24
iii) konstaterad frånvaro av hybrider vad beträffar röda produkter,
genom bestämning av malvidoldiglykosid.
Vad gäller druvmust, koncentrerad druvmust eller rektifierad koncen-
trerad druvmust skall det även finnas uppgifter om
c) det gradtal som erhålls vid en temperatur på 20° med en
refraktometer som används enligt den metod som anges i bilagan
till kommissionens förordning (EEG) nr 558/93. En avvikelse på
0,2 kan godkännas efter kontroll av myndigheterna.
Vad gäller bordsvin skall det också finnas analytiska uppgifter omd) den totala alkoholhalten i volymprocent;
e) den verkliga alkoholhalten i volymprocent;
f) den totala syrahalten, uttryckt i gram vinsyra per liter eller i
milliekvivalenter per liter; i fråga om vita viner får medlemsstaterna
emellertid avstå från att kräva denna uppgift;
g) halten av flyktiga syror, uttryckt i gram ättiksyra per liter eller i
milliekvivalenter per liter; i fråga om vita viner får medlemsstaterna
emellertid avstå från att kräva denna uppgift;
h) restsockerhalten;
i) reaktionen på luft under 24 timmar;
j) frånvaron av främmande smaker.
Dessa analytiska uppgifter skall tas fram av ett officiellt laboratorium
enligt artikel 72 i förordning (EG) nr 1493/1999 inom 30 dagar innan
avtalet ingås.
2. Medlemsstaterna får begränsa antalet avtal som en producent får
ingå per vinår.
3. Ett avtal avseende bordsvin får inte ingås före den första tappningen
på fat av vinet i fråga.
4. De producenter som önskar ingå avtal om lagring av ett bordsvin
skall, tillsammans med en ansökan om att ingå avtal, meddela
interventionsorganet den totala kvantitet bordsvin som de har framställt
under det aktuella vinåret.
Därför skall producenten lämna in en kopia av den eller de produktions-
deklarationer som avses i artikel 18 andra stycket i förordning (EG)
nr 1493/1999, samt i förekommande fall en kopia av de register som
avses i artikel 28 i den här förordningen. I det fall då en deklaration ännu
inte finns tillgänglig kan ett provisoriskt intyg lämnas.
5. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 25.2 i förordning (EG)
nr 1493/1999 skall minst följande uppgifter finnas med i avtalet:
a) producenternas namn och adress,b) interventionsorganets namn och adress,
c) produktkategori enligt artikel 25 i den här förordningen,
d) kvantitet,e) lagringsplats,
f) datum då lagringsperioden påbörjas,
g) stödbelopp i euro.Beträffande bordsvin skall avtalen även innehålla uppgifter om
h) att tappningen på fat har gjorts,
i) en klausul som medger att volymen får minskas med en procentsats
som kommissionen skall fastställa enligt förfarandet i artikel 75 i
förordning (EG) nr 1493/1999 om den totala volymen i de avtal som
ingåtts betydligt överskrider den genomsnittliga volymen under de
tre senaste produktionsåren; Minskning får inte avse de kvantiteter!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 25
som avses i artikel 28.2. Om denna minskning tillämpas skall hela
stödet betalas ut för perioden före denna minskning.
6. Medlemsstaterna får kräva ytterligare upplysningar för att kunna
identifiera produkten i fråga.
Artikel 30
Undantag från artikel 2 i den här förordningen
Medlemsstaterna får tillåta att avtal ingås innan en producent har lagt
fram styrkande handlingar enligt vad som avses i artikel 2 i den här
förordningen, under förutsättning att producenten i avtalet intygar att han
har fullgjort de skyldigheter som avses i den artikeln, eller att han
uppfyller kraven i artikel … i avdelning III i den här förordningen och
förbinder sig att leverera de kvantiteter som återstår för att helt och hållet
fullgöra sina skyldigheter inom de tidsfrister som de behöriga nationella
myndigheterna har fastställt.
De styrkande handlingar som avses i första stycket skall läggas fram före
den 31 augusti det följande produktionsåret.
Artikel 31
Lagringsperiodens början
1. Lagringsperiodens första dag skall vara dagen efter den dag då
avtalet ingås.
2. Om ett avtal ingås för en lagringsperiod som börjar senare än dagen
efter den dag då det ingås, skall lagringsperioden börja senast den
16 februari.
Artikel 32
Lagringsperiodens slut
1. Ett avtal om lagring av druvmust, koncentrerad druvmust eller
rektifierad koncentrerad druvmust skall löpa ut mellan den 1 augusti och
den 30 november efter det datum då det ingicks.
2. Ett avtal om lagring av bordsvin skall löpa ut mellan den 1 september
och den 30 november efter det att det ingicks.
3. För att det datum då ett avtal löper ut skall kunna fastställas skall
producenten underrätta interventionsorganet om avtalets sista giltighets-
dag. Medlemsstaterna skall utfärda regler för hur detta skall meddelas.
Om inget meddelande mottas skall avtalet löpa ut den 30 november.4. De producenter som inte har ansökt om förskott enligt artikel 38 i
den här förordningen får, från och med första dagen i den femte
lagringsmånaden, sälja druvmust eller koncentrerad druvmust för export
eller för framställning av druvsaft.
Producenterna skall då underrätta interventionsorganet om detta i
enlighet med punkt 3.
Interventionsorganet skall försäkra sig om att produktens slutliga
användning överensstämmer med det angivna ändamålet.
Artikel 33
Förtida uppsägning av avtalet, på producentens begäran
1. Efter kommissionens medgivande får producenter som inte har
ansökt om det förskott som avses i artikel 38 i den här förordningen från
och med den 1 juni säga upp avtalet i förtid på grundval av utvecklingen
på marknaden, information om lagersituationen eller skördeprognoser.
2. Om kommissionen beslutar att minska volymerna i enlighet med
artikel 29.5 i) i den här förordningen får producenterna dessutom
ensidigt säga upp avtalet helt eller delvis under månaden efter den månad
då detta beslut offentliggjordes.!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 26
Artikel 34
Bestämmelser för lagring
1. Under hela lagringsperioden fram till den dag då ett avtal löper ut
skall de lagrade produkterna
a) motsvara definitionerna i bilaga I till förordning (EG) nr 1493/1999,b) ha den lägsta alkoholhalt som krävs då ett avtal ingås för respektive
typ av bordsvin,
c) vara tappade i behållare på lägst 50 liter,
d) förbli obuteljerade, och
e) beträffande vin, vara lämpade för att vid lagringsperiodens slut
bjudas ut eller levereras för direkt konsumtion.
2. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 6 får de produkter som
omfattas av ett lagringsavtal endast genomgå sådana oenologiska
behandlingar och processer som är nödvändiga för hållbarheten. För
vin får en variation i volym på högst 2 % av den volym som anges i
avtalet medges. För druvmust får denna variation vara högst 3 %. Om
byte av behållare har ägt rum skall procentsatsen ökas med 1 %. Om
dessa procentsatser inte överskrids för samtliga produkter som omfattas
av avtalet skall hela stödet betalas ut; om de däremot överskrids skall
stödet inte betalas ut.
3. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 33 i den här
förordningen får producenten under den tid avtalet gäller inte sälja eller
på något annat sätt avyttra den produkt som omfattas av avtalet.
Genom undantag från första stycket får producenten under den tid avtalet
gäller träffa en överenskommelse om att det bordsvin som omfattas av
avtalet, så snart detta avtal löper ut, skall levereras till ett destilleri i
enlighet med avdelning III i den här förordningen .
4. Producenten skall, inom en tidsfrist som skall fastställas av
medlemsstaten, underrätta interventionsorganet om alla förändringar
som inträffar under avtalstiden beträffande
a) lagringsplatsen eller
b) produktens förpackning. I detta fall skall han ange i vilka behållare
produkten slutligen skall lagras.
5. Om en producent avser att transportera en produkt som omfattas av
ett avtal till en lagringsplats som är belägen på annat ställe, eller till
lokaler som inte tillhör honom själv, får produkten endast transporteras
om interventionsorganet, som skall ha underrättats i enlighet med
punkt 4, har gett sitt tillstånd.
6. Producenter som har ingått avtal om privat lagring av druvmust får
under avtalets giltighetstid bearbeta all denna must, eller en del av den,
till koncentrerad druvmust eller till rektifierad koncentrerad druvmust.
Producenter som har ingått avtal om privat lagring av koncentrerad
druvmust får under avtalets giltighetstid bearbeta all denna must, eller en
del av den, till rektifierad koncentrerad druvmust.
En producent får låta en tredje part utföra den bearbetning som avses i de
två föregående styckena, under förutsättning att produkterna blir kvar i
producentens ägo och att producenterna i förväg har lämnat in en
anmälan. Respektive medlemsstat skall kontrollera att detta utförs
korrekt.
7. Producenterna i fråga skall skriftligen meddela interventionsorganet
vilken dag bearbetningen enligt punkt 6 inleds, samt även lagringsplats
och typ av förpackning.
Meddelandet skall vara interventionsorganet tillhanda senast två veckor
före den dag då bearbetningen inleds.!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 27
Senast en månad efter det att bearbetningen avslutats skall producenterna
skicka en analysrapport om den produkt som har framställts till
interventionsorganet, och denna skall innehålla åtminstone de uppgifter
som för produkten i fråga krävs i artikel 29 i den här förordningen.
8. När en av de bearbetningar som avses i punkt 6 i den här artikeln
äger rum skall stödet för lagring av den produkt som omfattas av avtalet
uppgå till
a) det belopp som avses i artikel 25 a i den här förordningen, när det rör
sig om den bearbetning som avses i punkt 6 första stycket,
b) det belopp som avses i artikel 25 b i den här förordningen, när det rör
sig om den bearbetning som avses i punkt 6 andra stycket.
För hela lagringsperioden skall stödet beräknas på grundval av de
kvantiteter som omfattades av avtalet före bearbetningen.
Artikel 35
Produkter som förändras under lagringsperiodens gång
1. Om en produkt som omfattas av ett avtal helt eller delvis under detta
avtals giltighetstid inte längre uppfyller villkoren i artikel 34.1 i den här
förordningen skall producenten utan dröjsmål underrätta interventions-
organet om detta. Detta meddelande skall åtföljas av en analysrapport
som dokumenterar förändringen. Den dag då analysrapporten föreligger
skall interventionsorganet säga upp avtalet för kvantiteten i fråga.
2. Om det under en kontroll som genomförs av interventionsorganet
eller ett annat kontrollorgan konstateras att en produkt som omfattas av
avtal under avtalets giltighetstid helt eller delvis inte längre uppfyller
villkoren i artikel 34.1 i den här förordningen, skall interventionsorganet
fastställa ett datum då avtalet för kvantiteten i fråga skall upphöra att
gälla.
Artikel 36
Stödvillkor
1. Utom vid force majeure
a) får stöd inte betalas ut om en producent åsidosätter de skyldigheter
som anges i artikel 34 1-5 och 34.7 i den här förordningen eller om
han motsätter sig kontroller;
b) skall stödet, om en producent inte fullgör sina skyldigheter enligt den
här förordningen eller enligt avtalet, förutom de skyldigheter som
avses i a) ovan, minskas med ett belopp som fastställs av den
behöriga myndigheten i förhållande till hur allvarlig förseelsen är.
2. I erkända fall av force majeure skall interventionsorganet vidta de
åtgärder som anses nödvändiga med hänsyn till rådande omständigheter.
Artikel 37
Utbetalningar
1. Stödet skall utbetalas senast tre månader efter den dag då avtalet
löper ut, utom
a) vid fall av force majeure,b) när en administrativ undersökning om rätten till stöd har inletts. I så
fall skall utbetalning ske först när det har fastställts att rätt till stöd
föreligger.
2. Om ett avtal har sagts upp i enlighet med artiklarna 33 eller 36 i den
här förordningen skall stödet betalas ut i proportion till avtalets verkliga
giltighetstid. Detta stöd skall betalas ut senast tre månader efter det att
avtalet sades upp.!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 28
Artikel 38
Förskott
1. De producenter som ingått långfristiga avtal om lagring kan begära
att det stödbelopp som beräknades då avtalet ingicks betalas ut i förskott,
under förutsättning att en säkerhet på 120 % av stödbeloppet ställs till
förmån för interventionsorganet.
Förskottet skall betalas ut senast tre månader efter det att det har styrkts
att säkerheten har ställts.
Återstoden skall betalas ut senast tre månader efter det att avtalet löpte
ut.
2. De säkerheter som avses i punkt 1 skall ställas i form av en garanti
från en institution som uppfyller de kriterier som fastställs av den
medlemsstat som interventionsorganet är underställt.
Säkerheterna skall frisläppas när återstoden har betalats ut.
Om rätten till stöd enligt artikel 36.1 a i den här förordningen inte
föreligger, skall hela säkerheten vara förverkad.
Om tillämpningen av artikel 36.1 b leder till att stödet blir lägre än det
belopp som redan har betalats ut, skall säkerheten minskas med 120 % av
det utbetalade belopp som överskrider det rättmätiga stödet. En säkerhet
som minskats på detta sätt skall frisläppas senast tre månader efter den
dag då avtalet löper ut.
3. Medlemsstaterna skall företa nödvändiga justeringar vid tillämpning
av den bestämmelse som avses i artikel 29.5 i.
Artikel 39
Bordsviner kontra kvalitetsviner
Ett bordsvin som omfattas av ett avtal om lagring kan inte i ett senare
skede erkännas som kvalitetsvin eller användas för framställning av vare
sig ett sådant vin, ett mousserande kvalitetsvin fso, ett kvalitetslikörvin
fso eller ett pärlande kvalitetsvin fso, enligt definitionerna i artikel 54.1 i
förordning (EG) nr 1493/1999.
A VDELNING III
DESTILLATION
Inledning
Artikel 40
Syfte
I den här avdelningen fastställs tillämpningsföreskrifter för destillation
enligt kapitel II i avdelning III i förordning (EG) nr 1493/1999.
Artikel 41
Definitioner
1. I denna avdelning avses med
a) producent,
i) i tillämpningen av kapitel I i denna avdelning: en fysisk eller
juridisk person, eller en sammanslutning av sådana personer,
som har producerat vin av färska druvor, druvmust, delvis jäst
druvmust eller av ungt icke färdigjäst vin som de själva
framställt eller köpt, samt en fysisk eller juridisk person som
har de skyldigheter som anges i artikel 27 i förordning (EG)
nr 1493/1999;!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 29
ii) i tillämpningen av kapitlen II och III i den här förordningen: en
fysisk eller juridisk person, eller en sammanslutning av sådana
personer, som har producerat vin av färska druvor, druvmust
eller delvis jäst druvmust som de själva har framställt eller köpt;
b) destillatör: en fysisk eller juridisk person, eller en sammanslutning
av sådana personer,
i) som destillerar vin, vin som tillsatts alkohol eller biprodukter
från vinframställning, eller på annat sätt bearbetar druvor, och
ii) som godkänts av de behöriga myndigheterna i den medlemsstat
där destilleriet ligger;
c) producent av vin som tillsatts alkohol: en fysisk eller juridisk person,
eller sammanslutning av sådana personer, med undantag för en
destillatör,
i) som bearbetar vin till vin som tillsatts alkohol, ochii) som har godkänts av de behöriga myndigheterna i den
medlemsstat där anläggningen för detta ligger;
d) behörigt interventionsorgan:
i) i fråga om att ta emot och godkänna dels avtal eller deklarationer
om leveranser till destillation, dels avtal om leveranser till
framställning av en vin som tillsatts alkohol: det interventions-
organ som utsetts av den medlemsstat där vinet förvaras när
avtalet eller deklarationen lämnas in;
ii) i fråga om utbetalning av stöd till producenter av en vin som
tillsatts alkohol i enlighet med artikel 69: det interventionsorgan
som utsetts av den medlemsstat där vinet som tillsatts alkohol
framställs.
iii) i övriga fall: det interventionsorgan som utsetts av den
medlemsstat där destillationen utförs.
2. I den här avdelningen skall med destillatör jämställas den fysiska
eller juridiska person, eller sammanslutning av sådana personer, med
undantag för den som framställer vin som tillsatts alkohol,
a) som har godkänts av de behöriga myndigheterna i den medlemsstat
där han har sitt säte,
b) som av en producent, i enlighet med definitionen i punkt 1 a, köper
vin eller biprodukter från vinframställning eller från annan
bearbetning av druvor, för att för eget bruk låta en godkänd
destillatör destillera dem, och
c) som för den produkt han köper betalar producenten åtminstone det
minimipris som fastställts för destillationen i fråga.
Den person eller sammanslutning som jämställs med en destillatör skall
ha samma skyldigheter och rättigheter som en sådan.
3. I fråga om att ingå avtal och att leverera vin för destillation får
medlemsstaterna utfärda bestämmelser om att sammanslutningar av
kooperativ, i fråga om de kvantiteter vin som de anslutna kooperativen
producerat och levererat till sammanslutningen, på egen begäran skall
jämställas med en producent. Under alla förhållanden skall kooperativen
även i fortsättningen ha de rättigheter och skyldigheter som föreskrivs i
gemenskapens regler.
Om en sammanslutning, i samförstånd med de anslutna kooperativen, har
för avsikt att under ett visst vinår utföra en av destillationerna i den här
avdelningen skall den skriftligen underrätta interventionsorganet om
detta. I detta fall
a) får de anslutna kooperativen inte individuellt ingå avtal om
destillation eller vara leverantörer för destillationen i fråga,
b) skall de kvantiteter vin som sammanslutningen levererat för
destillation krediteras de anslutna kooperativ för vars räkning
leveransen sker.!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 30
Tillämpningen av artikel 2 i den här förordningen skall innebära, utan att
det påverkar följderna för respektive kooperativ, att om ett eller flera
anslutna kooperativ inte fullgör sina skyldigheter enligt den artikeln får
sammanslutningen inte leverera till destillationen i fråga, inom gränserna
för de kvantiteter som har levererats av de kooperativ som inte fullgjort
sina skyldigheter.
De medlemsstater som använder sig av denna möjlighet skall underrätta
kommissionen om detta och därvid också om de åtgärder de har vidtagit i
detta syfte. Kommissionen skall vidarebefordra denna information till
övriga medlemsstater.
Artikel 42
Godkända destillatörer
1. Medlemsstaternas behöriga myndigheter skall godkänna destillatörer
och därvid upprätta en förteckning över godkända destillatörer som har
sitt säte i respektive medlemsstat och som har för avsikt att utföra
destillation i enlighet med denna avdelning. Myndigheterna får emeller-
tid inte i denna förteckning ta med godkända destillatörer som inom
ramen för de destillationer som avses i kapitel I i den här avdelningen
inte kan erhålla produkter med en alkoholhalt i volymprocent på
lägst 92 %.
De behöriga myndigheterna skall se till att denna förteckning hålls
uppdaterad, och medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om alla
ändringar. Kommissionen skall se till att förteckningen och ändringarna
offentliggörs.
2. Den behöriga myndigheten kan tillfälligt eller slutgiltigt återkalla en
destillatörs godkännande om denne inte fullgör de skyldigheter som
åligger honom i enlighet med gemenskapens bestämmelser.
Artikel 43
Alkohol som framställs genom destillation
Genom de destillationer som avses i denna avdelning får det endast
framställas
a) neutral alkohol som motsvarar definitionen i bilaga III till den här
förordningen,
b) vinsprit eller sprit av pressrester som motsvarar definitionerna i
artikel 1.4 d eller f i rådets förordning (EEG) nr 1576/89 av den
29 maj 1989 om allmänna bestämmelser för definition, beskrivning
och presentation av spritdrycker (1),
c) destillat eller råalkohol, med en alkoholhalt i volymprocent på
lägst 52 %.
Om en sådan produkt som avses i första stycket under c framställs får
den endast användas under officiell kontroll
i) för framställning av en alkoholhaltig dryck,ii) för bearbetning till en av de produkter som avses under a eller b med
undantag för sprit framställd av druvrester.
iii) för framställning av alkohol för industriellt bruk.Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som krävs för att skyldigheterna
i andra stycket iakttas.!B
(1) EGT L 160, 27.6.1989, s. 1. Senast ändrad genom förordning (EG) nr 3378/94
(EGT L 366, 31,12,1994, s. 1).2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 31
Artikel 44
Analysmetoder för neutral alkohol
De analysmetoder på gemenskapsnivå som fastställs i bilaga IV till den
här förordningen återfinns i bilaga V till den här förordningen.
KAPITEL I
OBLIGATORISK DESTILLATION
Avsnitt I — Destillation av biprodukter från vinframställning
Artikel 45
Skyldighet att leverera biprodukter till destillation
1. De producenter som har en av de destillationsskyldigheter som avses
i artikel 27 i förordning (EG) nr 1493/1999 skall fullgöra denna
skyldighet genom att senast den 15 juli under vinåret i fråga leverera
a) alla druvpressrester och jäsningsrester till en godkänd destillatör, och
b) eventuellt, vin till en godkänd destillatör eller en godkänd producent
av vin som tillsatts alkohol för destillation.
Om en producent leverar till en destillatör vars godkännande återkallats
skall de leverade kvantiteterna bokföras men de berättigar inte till någon
form av bidrag från gemenskapen.
2. Producenter som inte har framställt vin eller på annat sätt bearbetat
druvor på ett kooperativs anläggning och som under ett vinår framställer
högst 25 hl vin eller must får inte leverera.
Inom den italienska delen av vinodlingszonerna C och i den portugisiska
vinodlingszonen får personer som har den skyldighet som avses i punkt 1
befrias från denna skyldighet genom att utnyttja den möjlighet som
fastställs i artikel 27.8 i förordning (EEG) nr 1493/1999, om de har
framställt vin eller på annat sätt bearbetat druvor motsvarande en mängd
på mer än 25 hektoliter, men inte mer än 40 hektoliter vin.
Artikel 46
Egenskaper hos biprodukter som levereras till destillation
1. För de producenter som levererar druvpressrester för framställning
av önocyanin skall, genom undantag från artikel 27.4 i förordning (EG)
nr 1493/1999, mängden alkohol i de produkter som levereras till
destillation vara lägst 5 % av volymen alkohol i vinet. Beträffande vita
kvalitetsviner fso skall denna mängd vara lägst 7 %.
2. För bestämningen av den volym alkohol som skall levereras till
destillation på något av de sätt som anges i artikel 48 i den här
förordningen skall följande fasta naturliga alkoholhalter i volymprocent
tillämpas inom de olika vinodlingszonerna:
a) 8,5 % i zon B,
b) 9,0 % i zon C I,
c) 9,5 % i zon C II,d) 10,0 % i zon C III,3. För att hålla destillationskostnaderna inom rimliga gränser skall
biprodukterna från vinframställning ha minst följande genomsnittliga
egenskaper vid leveransen till destilleriet:
a) Druvpressrester:
i) i vinodlingszon B: 2 liter ren alkohol/100 kg,ii) i vinodlingszon C: 2 liter ren alkohol/100 kg när de härrör från
sorter som i klassificeringen för den administrativa enheten i
fråga endast anges som druvsorter avsedda för andra ändamål än!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 32
vinframställning; 2,8 liter ren alkohol/100 kg när de härrör från
sorter som i klassificeringen för den administrativa enheten i
fråga endast anges som druvsorter avsedda för vinframställning;
b) Jäsningsrester:
i) i vinodlingszon B: 3 liter ren alkohol/100 kg och 45 %
vattenhalt,
ii) i vinodlingszon C: 4 liter ren alkohol/100 kg och 45 %
vattenhalt.
4. För producenter som levererar sitt vin från sin framställning till
vinägerindustrin skall mängden alkohol, uttryckt i ren alkohol, i det vin
som levereras på detta sätt dras av från mängden alkohol, uttryckt i ren
alkohol, i det vin som skall levereras till destillation för att fullgöra
skyldigheten i artikel 27.3 i förordning (EG) nr 1493/1999.
För producenter som levererar vin eller biprodukter till försök som
kontrolleras av medlemsstaterna skall bestämmelserna i artiklarna 45, 46
och 47 tillämpas, och det stöd som betalas ut till den person som har
tillstånd skall vara 0,277 euro/volymprocent/hl.
När det rör sig om försök får en medlemsstat inte överskrida 100 ton
pressrester och 100 ton jäsningsrester per försök.
Artikel 47
Uppköpspris
1. Det uppköpspris som avses i artikel 27.9 i förordning (EG)
nr 1493/1999 skall tillämpas på nettovara, fritt destilleriet.
2. Destillatören skall betala producenten det uppköpspris som avses i
punkt 1 senast tre månader efter det att en kvantitet levererats till
destilleriet.
Om producenten inte motsätter sig det får emellertid destillatören
a) senast tre månader efter leveransen betala producenten 80 % av
uppköpspriset, eller
b) göra den delbetalning som avses i a efter det att produkterna
levererats, dock senast en månad efter det att den faktura som skall
utställas före den 31 augusti det berörda vinåret har mottagits.
Destillatören skall senast följande 31 oktober betala producenten det
resterande beloppet.
Artikel 48
Stöd till destillatören
1. Det stöd som skall betalas ut till destillatören för produkter som
destilleras på ett av de sätt som föreskrivs i artikel 27 i förordning (EG)
nr 1493/1999, per volymprocent alkohol och per hektoliter som
framställs genom destillationen, skall uppgå till följande belopp:
a) för neutral alkohol:
i) schablonstöd 0,6279 euro
ii) stöd för pressrester 0,8453 euroiii) stöd för vin och vindruv 0,4106 euro
b) för sprit framställd av druvpressrester och destillat: 0,3985 euro
eller för råalkohol framställd av pressrester och med en alkoholhalt i
volymprocent på lägst 52 %
c) för vinsprit: 0,2777 euro
d) för råalkohol framställd av vin och jäsningsrester 0,2777 euro!B
!M3
!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 33
Om destillatören visar upp handlingar som styrker att det destillat eller
den råalkohol som han erhållit genom destillation av druvpressrester har
fått en annan användning än som sprit framställd av druvpressrester, får
ett extra belopp på 0,3139 euro per volymprocent/hektoliter utbetalas till
denne.
2. De differentierade stöden för spritprodukter som framställts av
druvpressrester eller genom destillation av vin och vindruv som avses i
punkt 1 a
a) får fastställas av medlemsstaterna om tillämpningen av schablons-
tödet under i) leder eller riskerar att leda till att det blir omöjligt att i
vissa regioner i gemenskapen låta destillera en eller flera biprodukter
från vinframställning,
b) skall obligatoriskt tillämpas på destillatörer som under ett vinår har
destillerat en av två råvaror till mer än 60 % av den totala destillation
som utförts.
3. Inget stöd får betalas ut för de kvantiteter vin som levererats till
destillation som med mer än 2 % överskrider den skyldighet för
producenten som avses i artikel 45.1 i den här förordningen.
Artikel 49
Undantag från leveransskyldigheten
1. Skyldigheterna i artikel 27 i förordning (EG) nr 1493/1999 skall inte
gälla för
a) producenter som under kontroll och i enlighet med artikel 50.1 i den
här förordningen återtar biprodukter från vinframställning,
b) producenter av mousserande kvalitetsvin av aromatisk typ och av
mousserande eller pärlande kvalitetsvin av aromatisk typ från
specificerade områden, som har framställt dessa viner av druvmust
eller delvis jäst druvmust som köpts och undergått stabiliserings-
behandling för att eliminera jäsningsrester.
2. Producenter som inte har framställt vin eller på annat sätt bearbetat
druvor på ett kooperativs anläggning och som under ett vinår framställer
högst 25 hl vin eller must får inte leverera.
3. För den del av produktionen som faktiskt har levererats till
destillation inom ramen för den destillation som föreskrivs i artikel 28
i förordning (EG) nr 1493/1999 skall producenterna endast ha skyldighet
att leverera biprodukter från sin vinframställning om det rör sig om den
destillation som föreskrivs i artikel 27.3 i den förordningen.
Artikel 50
Återtag
1. Den möjlighet som avses i artikel 27.8 i förordning (EG)
nr 1493/1999 får endast användas av
a) producenter som är etablerade i produktionsområden där en
destillation skulle innebära oproportionerliga kostnader för dem;
medlemsstaternas behöriga myndigheter skall upprätta en förteck-
ning över sådana områden och därefter informera kommissionen om
denna;
b) producenter som inte har framställt vin eller på annat sätt bearbetat
druvor på ett kooperativs anläggning och som på grund av den låga
produktionsvolymen, särskilda kännetecken för produktionen eller
destilleriets läge får oproportionerligt höga kostnader för en
destillation.!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 34
2. Vid tillämpningen av artikel 27.7 och 27.8 i förordning (EG)
nr 1493/1999 skall biprodukterna återtas utan dröjsmål, dock senast vid
utgången av det vinår under vilket de erhålls. Återtaget, samt en
uppskattning av vilka kvantiteter det rör sig om, skall antingen skrivas in
i det register som upprättas genom tillämpning av artikel 70 i förordning
(EG) nr 1493/1999 eller intygas av den behöriga myndigheten.
Återtag av jäsningsrester skall anses ha skett om jäsningsresterna i fråga
har denaturerats för att omöjliggöra att de används för vinframställning
och om leverans av dessa denaturerade jäsningsrester till tredje part har
skrivits in i det register som avses i föregående stycke. Medlemsstaterna
skall vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa kontroll av dessa
transaktioner.
De medlemsstater som producerar mer än 25 000 hl vin per år skall
genom en undersökning åtminstone kontrollera att den lägsta alkoholhalt
som avses i artikel 51 uppnås och att biprodukterna helt och hållet har
återtagits inom de fastställda tidsfristerna.
Artikel 51
Egenskaper hos biprodukter som återtas
Den lägsta alkoholhalten i ren alkohol i de biprodukter från vinfram-
ställning som återtas under kontroll enligt artikel 27.7 och 27.8 i
förordning (EG) nr 1493/1999 skall vara följande:
a) i druvpressrester:
i) 2,1 liter/100 kg, i fråga om vitt kvalitetsvin fso,
ii) 3 liter/100 kg i övriga fall.
b) i vindruv:
i) 3,5 liter/100 kg, i fråga om vitt kvalitetsvin fso,
ii) 5 liter/100 kg i övriga fall.
Avsnitt II: Destillation av viner som framställts av sorter med dubbel
klassificering
Artikel 52
Skyldighet att leverera vin
Producenter som omfattas av destillationsskyldighet enligt artikel 28 i
förordning (EG) nr 1493/1999 skall fullgöra denna skyldighet genom att
leverera sitt vin till ett godkänt destilleri senast den 15 juli det aktuella
vinåret.
I det fall som avses i artikel 71 i den här förordningen skall skyldigheten
fullgöras genom att vinet senast den 15 juni det aktuella vinåret levereras
till ett godkänd producent av vin som tillsatts alkohol för destillation.
Artikel 53
Kvantiteter vin som skall levereras
1. Beträffande de viner som avses i artikel 28 i förordning (EG)
nr 1493/1999 skall varje producent leverera den kvantitet som han har
producerat. Denna kvantitet skall minskas med
a) den kvantitet som normalt används för att framställa vin, vilken skall
beräknas i enlighet med punkt 2 i den här artikeln,
b) den kvantitet som bevisligen har exporterats senast den 15 juli det
aktuella vinåret.
Dessutom får producenten göra avdrag med högst 10 hektoliter från den
mängd som skall levereras.!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 35
2. Beträffande vin som framställts av druvor som i en och samma
administrativa enhet klassificeras både som sorter för vinframställning
och som sorter för andra ändamål, skall den kvantitet som normalt
används för att framställa vin motsvara den genomsnittskvantitet som
normalt har använts för att framställa vin under följande vinår:
— 1974/1975 till och med 1979/1980 i gemenskapen med tio
medlemsstater,
— 1978/1979 till och med 1983/1984 i Spanien och Portugal,
— 1988/1989 till och med1993/1994 i Österrike.
När det gäller gäller vin som framställs av druvor som inom en och
samma administrativa enhet klassificeras både som sorter för vinfram-
ställning och som sorter för framställning av vinsprit, skall avdrag
emellertid göras med den kvantitet som destillerats i annat syfte än för
framställning av vinsprit med ursprungsbeteckning.
När det gäller de viner som avses i första stycket skall de berörda
medlemsstaterna fastställa den kvantitet som normalt används för att
framställa vin per hektar genom att för den referensperiod som anges i
det stycket fastställa andelarna för vin som framställts av druvor som i en
och samma administrativa enhet klassificeras både som sorter för
vinframställning och som sorter för andra ändamål.
3. För varje producent skall den totala kvantitet som produceras vara
lika med summan av de kvantiteter som å ena sidan avses i artikel 53.1
och anges i den produktionsdeklaration som avses i artikel 18 i
förordning (EG) nr 1493/1999, och å andra sidan de kvantiteter som förs
in i det register som avses i artikel 70 i förordning (EG) nr 1493/1999
och som han själv, efter det datum då produktionsdeklarationen
presenterades, framställt av druvor eller av druvmust av sådana sorter
som avses i artikel 28 i förordning (EG) nr 1493/1999, som anges i denna
deklaration.
4. Från och med vinåret 1998/1999 får medlemsstaterna, genom
undantag från föregående stycke, när det gäller vin som framställts av
druvor som inom en och samma administrativa enhet klassificeras både
som sorter för vinframställning och som sorter för framställning av
vinsprit, och för de producenter som från och med vinåret 1997/1998 får
bidrag för slutgiltig nedläggning i enlighet med artikel 8 i rådets
förordning (EG) nr 1493/1999 för en del av sin vinodlingsareal, behålla
den kvantitet som normalt används för vinframställning på samma nivå
som före skörden under de fem regleringsåren efter skörden
Artikel 54
Undantag från skyldigheten att leverera
Genom tillämpning av undantaget i artikel 28.1 i förordning (EG)
nr 1493/1999 får de viner som avses i den artikeln transporteras
a) till ett tullkontor, för att tullhandlingarna skall kunna fyllas i innan
varorna exporteras utanför gemenskapens tullområde, eller
b) till en godkänd person/godkänt företag som bearbetar vinet till vin
som har tillsatts alkohol för destillation.
Artikel 55
Uppköpspris
1. Senast tre månader efter leverans till destilleriet skall destillatören
betala producenten det uppköpspris som avses i artikel 28.3 i förordning
(EG) nr 1493/1999 för de levererade kvantiteterna. Detta pris skall
tillämpas på nettovara, fritt producentens anläggning.!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 36
2. För de viner som avses i artikel 53.2 andra stycket får Frankrike, i
enlighet med bestämmelserna i artikel 28.3 i förordning (EG)
nr 1493/1999, differentiera uppköpspriset för de producenter som
omfattas av destillationsplikt, beroende på avkastningen per hektar.
Medlemsstaternas bestämmelser skall säkerställa att det faktiskt betalda
genomsnittspriset för samtliga destillerade viner uppgår till 1,34 euro per
hektoliter och volymprocent.
Artikel 56
Stöd till destillatörer
Det stöd som avses i artikel 28.5 a i förordning (EG) nr 1493/1999 skall
uppgå till följande belopp per volymprocent alkohol och per hektoliter
produkt som erhålls genom destillation:
a) för neutral alkohol 0,7728 eurob) för vinsprit, råalkohol och vindestillat 0,6401 euro
Om möjligheten att differentiera uppköpspriset enligt artikel 55.2
utnyttjas skall de stödbelopp som avses i första stycket differentieras
på motsvarande sätt.
Inget stöd beviljas för de kvantiteter vin som levereras till destillation
och som överstiger producentens skyldighet enligt artikel 52 i denna
förordning med mer än 2 %.
Avsnitt III — Gemensamma bestämmelser för avsnitten I och II i den
här förordningen
Artikel 58
Delleveranser
Producenter som har en av de skyldigheter som avses i artiklarna 45
och 52 i den här förordningen och som före den 15 juli det aktuella
vinåret har levererat minst 90 % av den kvantitet som de är skyldiga att
leverera får fullgöra sina skyldigheter genom att leverera återstoden före
ett visst datum, senast den 31 augusti det efterföljande vinåret, som skall
fastställas av den behöriga nationella myndigheten.
I detta falla) skall det uppköpspris för återstoden som avses i första stycket, och
även priset på den alkohol som framställs av den och som har
levererats till interventionsorganet, minskas med samma belopp som
det stödbelopp som för destillationen i fråga fastställts för neutral
alkohol i enlighet med artikel 48.1 a i) och artikel 56 a i den här
förordningen,
b) skall inget stöd betalas ut för produkter från destillationen som inte
levereras till interventionsorganet,
c) skall skyldigheten anses fullgjord inom den tidsfrist som fastställs
genom tillämpning av första stycket,
d) skall den behöriga myndigheten anpassa tidsfristerna för destillation,
för att lämna in styrkande handlingar för att det pris som avses under
a har betalats samt för leverans av alkoholen till interventions-
organet, till den förlängda tidsfristen för leverans.!B
!M1
!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 37
Artikel 59
Leveransbevis
Som bevis på att leveransen har skett skall destillatören före den
31 augusti följande vinår ge producenten ett intyg i vilket åtminstone
arten, kvantiteten och alkoholhalten i volymprocent för de levererade
produkterna samt leveransdatum anges.
Om en producent levererar de produkter som han är skyldig att låta
destillera till ett destilleri i en annan medlemsstat än där de har
producerats, skall destillatören låta interventionsorganet i den medlems-
stat där destillationen utförs intyga, i det dokument som avses i artikel 70
i förordning (EG) nr 1493/1999 och under vilket transporten har skett, att
dessa produkter har tagits emot av destilleriet. Senast en månad efter
mottagandet av de produkter som skall destilleras skall destillatören
skicka en kopia av detta dokument, med dessa uppgifter ifyllda, till
producenten.
Artikel 60
Styrkande handlingar som destillatören skall lämna in till interven-
tionsorganet
1. För att beviljas stöd skall destillatören senast den 30 november efter
respektive vinår lämna in en ansökan till interventionsorganet och då
bifoga följande dokumentation beträffande de kvantiteter för vilka
stödansökan lämnas in:
a) i) Beträffande vin och vindruv: en översikt över varje producents
leveranser, med uppgifter om åtminstone följande:
— slag av produkt, kvantitet, färg samt alkoholhalt i volym-
procent,
— numret på det dokument som föreskrivs i artikel 70.1 i
förordning (EG) nr 1493/1999, i de fall detta dokument
krävs för att transportera produkterna till destillatörens
anläggning, eller i motsatt fall, en hänvisning till det
dokument som används enligt nationella bestämmelser;
ii) Beträffande sprit av pressrester: en förteckning med namnen på
de producenter som levererat pressrester, samt mängden alkohol
i de pressrester som levererats till destillation enligt artikel 27 i
förordning (EG) nr 1493/1999;
b) En deklaration, med en stämpel från den behöriga myndighet som
utsetts av respektive medlemsstat, med uppgifter om åtminstone
följande:
i) De kvantiteter av respektive produkt som framställts genom
destillation, fördelade på de kategorier som föreskrivs i artikel 43
i den här förordningen;
ii) Datum då dessa produkter framställdes;
c) En handling som styrker att han inom föreskriven tidsfrist har betalat
producenten det lägsta uppköpspriset för destillationen i fråga.
Medlemsstaterna kan emellertid fastställa förenklade regler för upp-
visande av handlingar som styrker utbetalningen av det lägsta
uppköpspris som fastställts för destillation av biprodukterna från
vinframställningen, om kommissionen i förväg gett sitt godkännande
för dessa regler.
2. När producenten själv utför destillationen skall den dokumentation
som föreskrivs i punkt 1 ersättas med en deklaration som stämplats av
den behöriga myndigheten i medlemsstaten och som innehåller uppgifter
om åtminstone följande:
a) slag av produkt, kvantitet, färg samt alkoholhalt i volymprocent för
den produkt som skall destilleras;!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 38
b) De kvantiteter av respektive produkt som framställts genom
destillation, fördelade på de kategorier som föreskrivs i artikel 43 i
den här förordningen;
c) Datum då dessa produkter framställdes.
3. Beviset på att minimipriset har betalats får ersättas av ett bevis på att
en säkerhet har ställts i interventionsorganets namn. Säkerheten skall
uppgå till 120 % av det stöd som ansökan avser.
I detta fall skall beviset på att destillatören har betalat hela det
uppköpspris som avses i artikel 27.9 eller artikel 28.3 i förordning (EG)
nr 1493/1999 lämnas in till interventionsorganet senast den sista dagen i
februari efter vinåret i fråga.
4. I det fall som avses i artikel 47.2 andra stycket i den här
förordningen skall beviset på att uppköpspriset har betalats ersättas
med ett bevis på att en delbetalning har gjorts.
5. Interventionsorganet skall senast tre månader efter det att en ansökan
lämnats in betala ut stödet till destillatören, eller, i det fall som avses i
punkt 2, till producenten.
6. Om det visar sig att destillatören inte har betalat producenten
uppköpspriset, skall interventionsorganet före den 1 juni efter vinåret i
fråga betala producenten ett belopp som motsvarar stödet, vilket kan ske
via interventionsorganet i den medlemsstat där producenten hör hemma.
Artikel 61
Destillationsdatum
1. Vin som levereras för att den skyldighet som anges i artikel 27 i
förordning (EG) nr 1493/1999 skall fullgöras får inte destilleras före den
1 januari det aktuella vinåret.
2. Senast den 10 i varje månad skall destillatörerna till interventions-
organet lämna in en översikt för föregående månad över de kvantiteter
som destillerats och de kvantiteter som erhållits genom destillation,
fördelade på de kategorier som anges i artikel 43 i den här förordningen.
3. Destillation får inte äga rum efter den 31 juli respektive vinår.
Artikel 62
Leverans av alkohol till interventionsorganet
1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 27.12 och artikel 28.6 i
förordning (EG) nr 1493/1999 (1) får destillatören senast den
30 november efter respektive vinår till interventionsorganet leverera
produkter som har en alkoholhalt på lägst 92 volymprocent.
De arbetsmoment som behövs för att framställa den produkt som avses i
första stycket får utföras antingen på en anläggning som tillhör den
destillatör som levererar produkten till interventionsorganet, eller på en
anläggning som tillhör en fristående destillatör som är underleverantör.
Utom i de fall där punkt 2 andra stycket i den här artikeln tillämpas, får
den destillatör som levererar till interventionsorganet inte fysiskt på sin
anläggning behålla den alkohol som levererats; alkoholen skall lagras på
en anläggning under interventionsorganets administration.
2. Det pris som interventionsorganet skall betala destillatören för
levererad råalkohol skall uppgå till följande belopp per volymprocent
och per hektoliter
a) Destillation enligt artikel 27 i förordning (EG) nr 1493/1999:
i) Fast pris 1,654 euro
ii) För spritprodukter framställda av druvpressrester 1,872 euro!B
(1) Enhet E2 ombeds visa hur man har tänkt sig att dessa två bestämmelser skall
kunna kontrolleras. Om exakta anvisningar inte ges kommer detta inte att tasmed i denna förordning.2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 39
iii) För spritprodukter framställda genom destillation av vin och av
jäsningsrester: 1,437 euro
b) Destillation enligt artikel 28 i förordning (EG) nr 1493/1999:
— Pris: 1,799 euro
När alkoholen lagras på den anläggning där den har framställts skall
priserna ovan sänkas med 0,5 euro per volymprocent och per hektoliter.
3. De differentierade priser som anges för spritprodukterna i punkt 2 aa) får fastställas av medlemsstaterna om tillämpningen av det fasta
priset leder till eller riskerar att leda till att det i vissa regioner i
gemenskapen blir omöjligt att låta destillera en eller flera
biprodukter från vinframställningen,
b) skall obligatoriskt gälla för destillatörer som under ett vinår har
destillerat en råvara till mer än 60 % av den totala destillation som
utförts.
4. Om destillatören har fått det stöd som föreskrivs i artiklarna 48
och 56 i den här förordningen skall de priser som ange i punkt 2 sänkas
med ett belopp som motsvarar stödet.
5. Interventionsorganet skall betala destillatören senast tre månader
efter det att alkoholen levererats under förutsättning att den dokumen-
tation och de styrkande handlingar som avses i artikel 60 lämnats in.
KAPITEL II
FRIVILLIG DESTILLATION
Artikel 63
Införande av den destillation som avses i artikel 29 i förordning (EG)
nr 1493/1999
1. Varje vinår skall den destillation av bordsvin och vin som lämpar sig
för framställning av bordsvin som avses i artikel 29 i förordning (EG)
nr 1493/1999 inledas från och med den 1 september.
2. Den kvantitet bordsvin och vin som lämpar sig för framställning av
bordsvin som varje producent får lämna till destillation skall begränsas
till 40 % av den högsta producerade kvantitet av dessa viner som
deklarerats under de tre senaste vinåren, inklusive det innevarande om
deklarationen redan lämnats. Om den ovan angivna procentsatsen till-
lämpas skall den producerade mängden bordsvin vara den som anges
som vin i kolumnen ”bordsvin” i den produktionsdeklaration som avses i
artikel 18.1 i förordning (EG) nr 1493/1999.
3. Varje producent som framställt bordsvin eller vin som lämpar sig för
framställning av bordsvin får ingå ett avtal eller en deklaration enligt
artikel 65 i den här förordningen. Till kontraktet skall bifogas ett bevis
för att en säkerhet på 5 euro per hektoliter har ställts. Dessa avtal är inte
överförbara.
4. Medlemsstaterna skall den 5 och den 20 eller närmaste följande
arbetsdag i varje månad meddela kommissionen vilka kvantiteter som de
ingångna avtalen beträffande denna destillation totalt omfattar för
perioden den 16–31 i föregående månad respektive den 1–15 i
innevarande månad.
"M2I januari skall dock detta meddelande lämnas
den 10 i stället för den 5 i månaden. 3
5. Medlemsstaterna får godkänna avtalen i fråga efter en tidsfrist på
10 arbetsdagar efter det att kommissionen underrättats enligt punkt 4,
under förutsättning att kommissionen under tiden inte vidtagit särskilda
åtgärder. "M1Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om hur
stora kvantiteter som de godkända avtalen omfattar i samband med det
första meddelandet enligt punkt 4 efter godkännandet. 3!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 40
6. Om de kvantiteter för vilka avtal har ingåtts och som meddelats
kommissionen den dag som fastställs enligt bestämmelserna i punkt 4
överskrider eller riskerar att överskrida de kvantiteter som överens-
stämmer med de tillgängliga budgetresurserna, eller innebär att
möjligheterna till upptagning inom sektorn för konsumtionssprit över-
skrids eller riskerar att kraftigt överskridas, skall kommissionen fastställa
en enhetlig procentsats för godtagande av de kvantiteter som omfattas av
de berörda avtalen och/eller avbryta anmälan av nya avtal. I så fall skall
den säkerhet som avses i punkt 3 släppas fri för de kvantiteter som
kontrakterats men ej godtagits.
Kommissionen får dessutom fastställa en procentsats för godtagande av
de avtal som ingåtts eller avbryta anmälan av nya avtal om ingåendet av
nya avtal utvecklas på ett onormalt sätt eller om det finns betydande risk
för störning av den fortsatta traditionella försörjningen när det gäller
destillerade produkter.
7. Avtal som har ingåtts, men inte anmälts till kommissionen i enlighet
med bestämmelserna i punkt 4, får inte godkännas.
8. Den säkerhet som avses i punkt 3 skall frisläppas i proportion till hur
stora kvantiteter som levererats, när producenten lägger fram bevis för
för att leverans till destilleriet har skett.
9. De kvantiteter som anges i avtalet skall levereras till ett destilleri
senast den 30 juni under det aktuella vinåret.
Artikel 64
Stödbelopp
1. De stöd som skall betalas ut till destillatörerna, eller till producenten
i det fall som avses i artikel 65.3 i den här förordningen, för det vin som
destilleras enligt det här kapitlet, skall uppgå till följande belopp per
volymprocent alkohol och per hektoliter produkt som erhålls genom
destillationen:
a) det primära stödet enligt artikel 29.4 i förordning (EG) nr 1493/1999:
— 1,751 euro per volymprocent och hektoliter för råalkohol och
vinsprit,
— 1,884 euro per volymprocent och hektoliter för neutral alkohol,
b) det sekundära stödet enligt artikel 29.6 i förordning (EG)
nr 1493/1999: 0,0336 euro per dag och hektoliter.
2. En destillatör som vill få det sekundära stödet skall meddela
interventionsorganet vilken volym och vilka egenskaper den produkt har
som han vill lagra, samt när lagringsperioden beräknas börja. Detta skall
meddelas senast 30 dagar före lagringsperiodens början.
Om interventionsorganet inte har gjort några invändningar inom denna
tidsfrist på 30 dagar skall det planerade datumet anses vara det faktiska
datumet för lagringsperiodens början.
3. Det sekundära stödet under b i den här punkten får endast betalas ut— för lägst 100 hl alkohol som lagrats i behållare som rymmer minst
100 hl,
— under en period på minst 6 månader och högst 12 månader under
perioden från den 1 december det pågående vinåret till den 30
november följande vinår.
Under vinåret 2000/01 får emellertid det sekundära stödet betalas ut för
ansökningar som lämnas in under perioden 1 december 2000–30 maj
2001, och under en period på minst 6 månader och högst 12 månader.
Destillatörerna får, om kommissionen på grundval av situationen inom
sektorn godkänner det, avsluta lagringen av alkohol från och med den
1 juni.!B
!M3
!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 41
4. Beträffande det primära stödet skall interventionsorganet betala ut
stödet, beräknat enligt punkt 1 i den här artikeln, till destillatören, eller
till producenten i det fall som avses i artikel 65.2, senast tre månader
efter det att de bevis som avses i artikel 65.10 i den här förordningen har
lämnats in.
Interventionsorganet skall betala ut det sekundära stödet senast tre
månader efter lagringsperiodens slut.
5. Alkohol som omfattas av stöden i den här artikeln får inte i ett senare
skede köpas upp av de offentliga myndigheterna. Om destillatören trots
detta vill sälja sin alkohol till de offentliga myndigheterna skall han i
förväg betala tillbaka stöden i fråga.
6. Punkt 5 gäller dock inte för de offentliga myndigheter som har ett
program för försäljning av alkohol som inte berör traditionell
användning, exempelvis miljöprogram för jordbruket rörande försäljning
av alkohol inom bränslesektorn, när det gäller de kvantiteter alkohol som
har sålts inom ramen för ett sådant program.
KAPITEL III
GEMENSAMMA BESTÄMMELSER FÖR KAPITLEN I OCH II
Avsnitt I — Allmänna bestämmelser
Artikel 65
Leveransavtal
1. En producent som har för avsikt att leverera vin från den egna
produktionen till destillation enligt artiklarna 29 eller 30 i förordning
(EG) nr 1493/1999 skall ingå ett eller flera leveransavtal, nedan kallade
”avtal”, med en eller flera destillatörer. Detta avtal skall, före ett datum
som skall fastställas i enlighet med de bestämmelser medlemsstaterna
har upprättat, lämnas in till det behöriga interventionsorganet för
godkännande.
Samtidigt som avtalet presenteras för interventionsorganet skall det
läggas fram bevis för att producenten verkligen har producerat och
innehar den kvantitet vin som skall levereras. Detta bevis skall inte
krävas i de medlemsstater där myndigheterna redan har inhämtat sådant
bevis på annat sätt.
Producenter som har skyldigheter enligt artiklarna 27 och 28 i förordning
(EG) nr 1493/1999 skall dessutom inför destillatörerna styrka att de har
fullgjort dessa skyldigheter under den period som fastställs i artikel 2.2 i
den här förordningen.
2. Avtalet skall minst innehålla följande uppgifter för vinet i fråga:
a) kvantitet; denna kvantitet får inte understiga 10 hektoliter;b) egenskaper, särskilt färg.
Producenten får endast leverera vin till destillation om avtalet godkänts
av det behöriga interventionsorganet. Den behöriga myndigheten får
begränsa antalet avtal som en producent får ingå.
Om destillationen äger rum i en annan medlemsstat än där avtalet har
godkänts skall det interventionsorgan som har godkänt avtalet skicka en
kopia av detta till interventionsorganet i den andra medlemsstaten.
3. De producenter som avses i punkt 1 i den här artikeln,
a) som själva har en destillationsanläggning, och som har för avsikt att
destillera enligt det här kapitlet,
b) som har för avsikt att låta destillationen utföras på en anläggning
som tillhör en fristående destillatör som arbetar som underleverantör,
skall före ett fastställt datum lämna in en leveransdeklaration, nedan
kallad ”deklaration”, till det behöriga interventionsorganet för godkän-
nande.!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 42
Producenter som har skyldigheter enligt artiklarna 27 och 28 i förordning
(EG) nr 1493/1999 skall dessutom till det behöriga interventionsorganet
lämna in bevis på att de fullgjort dessa skyldigheter under den
referensperiod som fastställs i artikel 2.2 i den här förordningen.
4. I tillämpningen av punkt 3 skall avtalet,a) i det fall som avses i punkt 3 första stycket under a, ersättas med
deklarationen,
b) i det fall som avses i punkt 3 första stycket under b, ersättas med
deklarationen tillsammans med det leveransavtal för destillation hos
en underleverantör som producenten och destillatören ingått.
5. Egenskaperna hos vin som skall destilleras får inte skilja sig från de
egenskaper som i enlighet med den här artikeln anges i avtalet eller
deklarationen.
Inget stöd får betalas ut
a) om den kvantitet vin som faktiskt har levererats till destillation är
lägre än 95 % av den kvan titet som uppges i avtalet eller
deklarationen,
b) för den kvantitet vin som ligger över 105 % av den kvantitet som
anges i avtalet eller deklarationen,
c) för den kvantitet vin som överskrider den högsta tillåtna kvantiteten
för destillationen i fråga.
6. För det vin som levererats skall destillatören betala producenten de
priser som fastställs genom tillämpning av artikel 29 eller artikel 30 i
förordning (EG) nr 1493/1999, per volymprocent alkohol och per
hektoliter; detta pris skall gälla nettovara fritt producentens anläggning.
7. Destillatören skall betala producenten det lägsta uppköpspris som
avses i punkt 6 senast tre månader efter leveransen, under förutsättning
att producenten inom två månader efter leverans lämnar in det bevis som
avses i punkt 1 tredje stycket i den här artikeln. Om beviset lämnas in
efter dessa två månader skall destillatören betala inom en månad.
8. Destillatören skall inom de fastställda tidsfristerna meddela
interventionsorganet följande:
a) Kvantiteten vin, dess färg och verkliga alkoholhalt i volymprocent
för varje producent som har levererat vin och för varje leverans, samt
numret på det dokument som avses i artikel 70 i förordning (EG)
nr 1493/1999 och som används för transport av vinet till
destillatören.
b) Bevis för att hela den kvantitet vin som anges i avtalet eller i
deklarationen har destillerats inom den fastställda tidsfristen.
c) Bevis för att man inom den fastställda tidsfristen har betalat det
uppköpspris till producenterna som avses i punkt 7 i den här artikeln.
I det fall som avses i punkt 9 skall endast det bevis som anges i punkt b
lämnas till interventionsorganet.
Destillatörerna skall, senast den 10 i varje månad, lämna en samman-
ställning till interventionsorganet över de kvantiteter som har destillerats
och de kvantiteter produkter som har erhållits från destillation under
föregående månad, uppdelat på de kategorier som anges i artikel 43 i den
här förordningen.
9. Om destillation genomförs av producenten själv i hans egenskap av
destillatör eller av en destillatör som arbetar för producentens räkning
skall producenten lämna in de uppgifter som avses i punkt 8 till
interventionsorganet,
10. Genom stickprov skall medlemsstaterna kontrollera de viner som
anges i avtalen, och särskilt kontrollera följande:
a) Att producenten verkligen har producerat och innehar den kvantitet
vin som skall levereras.!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 43
b) Att det vin som anges i avtalet tillhör den kategori för vilken
destillation har inletts.
Kontrollen kan utföras när som helst från det att avtalet presenteras tills
det godkänns och vinet anländer till destilleriet. Medlemsstater som har
ett effektivare system för att kontrollera vad som sägs under a i första
stycket i den här punkten får begränsa kontrollerna till när produkterna
tas emot på destilleriet.
I det fall den verkliga alkoholhalten är inskriven i avtalet tillåts en
avvikelse på 1 volymprocent mellan den inskrivna halten och den som
fastställs vid kontrollen.
Artikel 65a
Egenskaper hos alkohol som erhålls genom destillation av vissa viner
Vid direkt destillation av vin som framställs av druvor som inom en och
samma administrativa enhet klassificeras både som sorter för vinfram-
ställning och som sorter för framställning av vinsprit skall produkten ha
en alkoholhalt på lägst 92 volymprocent.
Artikel 66
Förskott
1. Destillatören, eller producenten i det fall som avses i artikel 70.3 i
den här förordningen, får begära att det fastställda stödbeloppet betalas
ut i förskott, på villkor att han ställt en säkerhet i interventionsorganets
namn. Säkerheten skall uppgå till 120 % av stödbeloppet.
Det belopp som avses i första stycket skall beräknas per volymprocent
alkohol som för vinet i fråga anges i avtalet eller i leveransdeklarationen,
samt per hektoliter av detta vin eller per hektoliter ren alkohol inom
ramen för det sekundära stöd som avses i artikel 64.1 b i den här
förordningen. Interventionsorganet skall betala ut förskottet inom tre
månader efter inlämnandet av ett bevis på att en säkerhet har ställts,
under förutsättning att avtalet är godkänt.
2. Interventionsorganet skall frisläppa säkerheten efter det att de bevis
som avses i artikel 65.8 har lämnats in inom föreskrivna tidsfrister.
Artikel 67
EUGFJ:s bidrag för att täcka kostnaderna för destillation
1. Garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för
jordbruket skall täcka en del av interventionsorganets utgifter för att
överta alkoholen.
Detta bidrag skall uppgå till samma belopp som det stöd som fastställs
enligt artiklarna 48, 56 och 68 a i den här förordningen och i enlighet
med artikel 3 i förordning (EG) nr 1493/1999.
2. Artiklarna 4 och 6 i förordning (EG) nr 1258/1999 (1) skall tillämpas
på detta bidrag.
Avsnitt II — Vin som tillsatts alkohol för destillation
Artikel 68
Bearbetning till vin som tillsatts alkohol för destillation
1. Vin som skall destilleras enligt den här förordningen får bearbetas
till vin som tillsatts alkohol för destillation. I detta fall får det genom
destillation av detta vin endast framställas vinsprit.!B
(1) EGT L 160, 26.6.1999, s. 103.!M1
!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 44
2. Framställningen av vin som tillsatts alkohol för destillation skall ske
under officiell kontroll.
Följande skall då gälla:
a) I det eller de dokument eller det eller de register som föreskrivs i
artikel 70 i förordning (EG) nr 1493/1999 skall höjningen av den
verkliga alkoholhalten i volymprocent anges, med uppgifter om
denna alkoholhalt före respektive efter det att destillatet tillsatts i
vinet.
b) För att ett officiellt laboratorium, eller ett laboratorium som arbetar
under officiell kontroll, skall kunna fastställa den verkliga
alkoholhalten skall ett prov tas av vinet, under en officiell
myndighets kontroll, innan det bearbetas till vin som tillsatts alkohol
för destillation.
c) Två protokoll från den analys som avses under b skall skickas till
framställaren av vinet som tillsatts alkohol; denne skall i sin tur
skicka ett av dessa protokoll till interventionsorganet i den
medlemsstat där vinet som tillsatts alkohol har framställts.
3. Framställningen av vin som tillsatts alkohol för destillation skall ske
under samma period som fastställts för destillationen i fråga.
4. Medlemsstaterna får begränsa antalet orter där framställning av
sådant vin får ske, i den mån en sådan begränsning är nödvändig för att
det skall finnas garantier för att kontrollerna sker på det sätt som krävs.
Artikel 69
Framställning av vin som tillsatts alkohol för destillation
1. När den möjlighet som avses i artikel 68.1 kommer till användning
och när det vin som tillsatts alkohol för destillation inte framställs av
destillatören eller för hans räkning, skall producenten ingå ett leverans-
avtal med en godkänd framställare och därefter skicka in detta avtal till
interventionsorganet för godkännande.
Om producenten är godkänd för framställning av vin som tillsatts alkohol
för destillation och har för avsikt att själv framställa detta vin, skall det
avtal som avses i första stycket ersättas med en leveransdeklaration.
2. Medlemsstaterna skall utfärda bestämmelser för de avtal och
deklarationer som avses i punkt 1.
3. Den som framställer vin som tillsatts alkohol skall för det vin som
levererats betala producenten minst det lägsta uppköpspris för vin som
fastställts för de destillationer som avses i artikel 27–30 i förordning
(EG) nr 1493/1999. Detta pris skall gälla nettovara,
a) fritt destillatörens anläggning, om det rör sig om destillation enligt
artikel 27.9 i förordning (EG) nr 1493/1999,
b) vid lastning hos producenten, i övriga fall.
Om inte annat följer av nödvändiga anpassningar skall den som
framställer vin som tillsatts alkohol ha samma skyldigheter som
destillatören i enlighet med den här avdelningen.
Det stödbelopp som skall betalas ut till den som framställer vin som
tillsatts alkohol skall per procent verklig alkoholhalt i volymprocent och
per hektoliter vin uppgå till
— 0,2657 euro för den destillation som avses i artikel 27 i förordning
(EG) nr 1493/1999,
— 0,6158 euro för den destillation som avses i artikel 28 i förordning
(EG) nr 1493/1999,
— 0,1715 euro för den destillation som avses i artikel 27 i förordning
(EG) nr 1493/1999.!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 45
!M1
Om möjligheten att differentiera uppköpspriset enligt artikel 55.2
utnyttjas skall det stödbelopp som avses i föregående stycke andra
strecksatsen differentieras på motsvarande sätt.
Ett villkor för att det behöriga interventionsorganet skall betala ut stödet
till den som framställer vin som tillsatts alkohol är att denne har ställt en
säkerhet på 120 % av stödbeloppet. Denna säkerhet krävs om villkoren
för att betala ut stödet redan är uppfyllda.
Om en producent av vin som tillsatts alkohol gör detta inom ramen för
mer än en destillation enligt bestämmelserna i förordning (EG)
nr 1493/1999 får en enda säkerhet ställas. I detta fall skall säkerheten
uppgå till 120 % av det sammanlagda stödet för framställning genom
dessa destillationer.
Interventionsorganet skall frisläppa säkerheten efter det att följande
dokument har lämnats in inom fastställda tidsfrister:
a) Ett bevis på att den totala kvantitet vin som tillsatts alkohol som
anges i avtalet eller deklarationen har destillerats inom fastställda
tidsfrister.
b) Ett bevis på att det lägsta uppköpspris som avses i artiklarna 27-30 i
förordning (EG) nr 1493/1999 har betalats inom fastställda tids-
frister.
I det fall som avses i punkt 1 andra stycket skall producenten endast
lämna in det bevis som avses under a till interventionsorganet.
Artikel 70
Destillation i en annan medlemsstat
1. Om det vin som tillsatts alkohol för destillation destilleras i en annan
medlemsstat än där avtalet eller deklarationen har godkänts, och genom
undantag från artikel 74.4 i den här förordningen, får stödet för
destillationer av de olika slagen betalas ut till destillatören under
förutsättning att denne senast två månader efter det att tidsfristen för
destillationen i fråga löpt ut lämnar in en ansökan om detta till
interventionsorganet i den medlemsstat där destillationen äger rum.
2. Till denna ansökan som avses i punkt 1 skall det bifogas
a) ett dokument, med stämpel från de behöriga myndigheterna i den
medlemsstat där vinet som tillsatts alkohol för destillation har
framställts, som innebär att den som framställt detta vin avsäger sig
rätten till stöd till destillatören, och som innehåller uppgifter om
berörda kvantiteter och motsvarande stödbelopp,
b) en kopia av det avtal eller den deklaration som avses i artikel 69.1
och som godkänts av det behöriga interventionsorganet,
c) en kopia av det analysprotokoll som avses i artikel 68,
d) ett bevis på att det lägsta uppköpspriset för vinet har betalats till
producenten,
e) det dokument som föreskrivs genom tillämpning av artikel 70 i
förordning (EG) nr 1493/1999 för transport av vin som tillsatts
alkohol för destillation till destilleriet, som skall innehålla uppgifter
om höjningen av den verkliga alkoholhalten i volymprocent, med
angivande av denna alkoholhalt innan respektive efter det att
destillatet tillsatts,
f) ett bevis på att det vin som tillsatts alkohol för destillation har
destillerats.
3. I det fall som avses i punkt 1 krävs det inte att producenten av vinet
som tillsatts alkohol för destillation ställer den säkerhet som avses i
artikel 69.4.
4. Interventionsorganet skall betala ut stödet senast tre månader efter
det att en ansökan har lämnats in tillsammans med den dokumentation
som föreskrivs i punkt 2.!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 46
Artikel 71
Särskilda föreskrifter
1. I det fall som avses i artikel 69.1 i den här förordningen skall avtalet
eller deklarationen om leverans för framställning av vin som tillsatts
alkohol för destillation lämnas in till det behöriga interventionsorganet
för godkännande senast den 31 december det aktuella vinåret.
Interventionsorganet skall meddela producenten resultatet av godkän-
nandeförfarandet senast 15 dagar efter den dag då avtalet eller
deklarationen lämnades in.
2. Destillation enligt artikel 27 i förordning (EG) nr 1493/1999 får inte
äga rum före den 1 januari under det aktuella vinåret och först efter det
att avtalet eller deklarationen godkänts.
3. Den framställare som tillsätter alkohol till vinet skall senast den 10 i
varje månad till interventionsorganet skicka en översikt över de
kvantiteter vin som har levererats till dem under föregående månad.
4. För att få stödet skall framställaren senast den 30 november efter
respektive vinår lämna in en ansökan till det behöriga interventions-
organet och då bifoga ett bevis på att den säkerhet som avses i artikel 69.4
i den här förordningen har ställts.
Stödet skall betalas ut senast tre månader efter den dag då det styrks att
en säkerhet har ställts enligt föregående stycke, och först efter det att
avtalet eller deklarationen har godkänts.
5. Om inte annat följer av artikel 69.4 i den här förordningen får
säkerheten endast frisläppas om den dokumentation som avses i
artikel 69.4 i den här förordningen lämnas in till det behöriga
interventionsorganet senast tolv månader efter det att en ansökan
lämnades in.
6. Om det visar sig att framställaren inte har betalat uppköpspriset till
producenten skall interventionsorganet före den 1 juni följande vinår
betala producenten ett belopp som motsvarar stödet, vilket kan ske
genom interventionsorganet i den medlemsstat där producenten hör
hemma.
Avsnitt III — Adninistrativa bestämmelser
Artikel 72
Force majeure
1. Om en produkt som skall destilleras inte kan destilleras, helt eller
delvis, på grund av force majeure
a) skall producenten, om force majeure uppstår under den tid som han
juridiskt anses vara ägare, utan dröjsmål informera interventions-
organet i den medlemsstat där hans lager ligger,
b) skall destillatören, i övriga fall, utan dröjsmål informera interven-
tionsorganet i den medlemsstat där destilleriet ligger.
I de fall som avses i första stycket skall interventionsorganet, efter att ha
blivit underrättat, vidta de åtgärder som det anser vara nödvändiga med
hänsyn till de omständigheter som åberopats. Det kan särskilt bevilja att
de föreskrivna tidsfristerna förlängs.
2. I det fall som avses i punkt 1 första stycket under a, och om
producentens lager och destilleriet ligger i olika medlemsstater, skall
interventionsorganen i dessa medlemsstater samarbeta genom ett direkt
informationsutbyte för att kunna tillämpa punkt 1.
I det fall som avses i punkt 1 första stycket under b får det informerade
interventionsorganet ge destillatören tillstånd att med producentens
medgivande, om det rör sig om en destillation som utförs av en
underleverantör, överföra sina rättigheter och skyldigheter till en anan
destillatör, i fråga om den kvantitet som ännu inte destillerats.!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 47
Artikel 73
Kontroll av destillationerna
1. Kontrollen av egenskaperna hos de produkter som levereras för
destillation, särskilt kvantitet, färg och alkoholhalt, skall ske på grundval
av
a) det dokument som föreskrivs i artikel 70 i förordning (EG)
nr 1493/1999 och enligt vilket transporten sker,
b) en analys som görs av prov som tas när produkten tas emot på
destilleriet, under kontroll av en officiell myndighet i den medlems-
stat där destilleriet ligger; proven får tas som representativa
stickprov,
c) de avtal som ingåtts genom tillämpning av den här avdelningen.Analyserna skall göras av godkända laboratorier, enligt artikel 72 i
förordning (EG) nr 1493/1999, som därefter skall skicka resultaten till
interventionsorganet i den medlemsstat där destillationen sker.
Om det dokument som avses i första stycket under a inte upprättas, enligt
gällande gemenskapsbestämmelser, skall kontrollen av egenskaperna hos
den produkt som är avsedd för destillation genomföras på grundval av de
analyser som avses under b i samma stycke.
En företrädare för en offentlig myndighet skall kontrollera vilka
kvantiteter som har destillerats, datum för detta, samt kvantiteter och
egenskaper för de produkter som framställts.
2. Resultatet från en undersökning av en del av det vin som omfattas av
ett avtal skall gälla för hela den kvantitet som omfattas av avtalet i fråga.
3. Medlemsstaterna får dessutom föreskriva att en igenkänningsämne
skall användas. På grund av att det finns ett igenkänningsämne får en
medlemsstat inte motsätta sig att en produkt som är avsedd för
destillation, eller destillerade produkter som erhållits från denna produkt,
förflyttas inom det egna landet.
Om flera producenter levererar sådana produkter som avses i den här
förordningen till destillation får medlemsstaterna föreskriva att trans-
porten sker gemensamt. I detta fall skall den kontroll av produkternas
egenskaper som avses i artikel 65 i den här förordningen genomföras
enligt de regler som respektive medlemsstat utfärdat.
4. De medlemsstater som använder sig av den möjlighet som avses i
punkt 3 skall underrätta kommissionen om detta samt om de
bestämmelser de har utfärdat i detta syfte. I det fall som avses i första
stycket i den punkten skall kommissionen se till att övriga medlemsstater
underrättas.
Artikel 74
Överträdelser i fråga om den här avdelningen
1. Om det vid kontroll av handlingarna i ett ärende visar sig att en
producent, för alla eller en del av de levererade produkterna, inte
uppfyller de krav som ställs i gemenskapens bestämmelser för
destillationen i fråga, skall det behöriga interventionsorganet underrätta
destillatören och producenten om detta.
2. För de kvantiteter som avses i punkt 1 skall destillatören inte vara
skyldig att hålla sig till det pris som avses i artiklarna 27, 28, 29 eller 30 i
förordning (EG) nr 1493/1999.
3. Om producenten eller destillatören, för alla eller en del av de
produkter som levererats till destillation, inte uppfyller de krav som ställs
i gemenskapens bestämmelser för destillationen i fråga, och utan att det
påverkar tillämpningen av artikel 2 i den här förordningen,
a) får stöd inte betalas ut för kvantiteterna i fråga,b) får destillatören inte leverera de produkter som erhållits genom
destillation av kvantiteterna i fråga till interventionsorganet.!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 48
Om stödet redan har betalats ut skall interventionsorganet återvinna
stödet från destillatören.
Om de produkter som erhållits genom destillationen redan har levererats
skall interventionsorganet från destillatören återvinna det stöd som
föreskrivs för destillationen i fråga.
Om de tidsfrister som föreskrivs i den här förordningen överskrids får
beslut fattas om att minska stödet.
4. Interventionsorganet skall från producenten återvinna ett belopp som
motsvarar en del eller hela det stöd som betalats ut till destillatören i de
fall producenten inte uppfyller kraven i gemenskapens bestämmelser för
destillationen i fråga, och orsaken är något av följande:
a) Producenten har inte lämnat in skörde-, produktions- eller lager-
deklarationen inom fastställda tidsfrister.
Det belopp som skall återvinnas fastställs enligt reglerna i artikel 12
i kommissionens förordning (EG) nr 1282/2001 (1).
b) Producenten har lämnat in en deklaration enligt punkt a ovan som
medlemsstatens behöriga myndigheter anser vara ofullständig eller
felaktig, och de uppgifter som saknas eller är felaktiga anses vara av
väsentlig betydelse för tillämpningen av den berörda åtgärden.
Det belopp söm skall återvinnas fastställs enligt reglerna i artikel 13
i förordning (EG) nr 1282/2001.
c) Producenten har inte fullgjort skyldigheterna i artikel 37 i förordning
(EG) nr 1493/1999 och överträdelsen har konstaterats eller
meddelats destillatören efter det att det lägsta priset har betalats på
grundval av tidigare deklarationer.
Hela det stöd som har betalats ut till destillatören skall återvinnas.
Artikel 75
Påföljder
1. Utom vid force majeure
a) skall inget stöd beviljas om destillatören inte fullgör sina
skyldigheter enligt denna avdelning eller om han inte accepterar
kontroller,
b) skall, i de fall destillatören inte fullgör sina skyldigheter utöver vad
som sägs under a, stödet minskas med ett belopp som fastställs av
den behöriga myndigheten med hänsyn till hur allvarlig över-
trädelsen är.
2. I de fall force majeure konstaterats skall interventionsorganet fatta
beslut om de åtgärder som anses nödvändiga med hänsyn till
omständigheterna.
3. Om destillatören inte fullgör sina skyldigheter inom föreskrivna
tidsfrister skal stödet minskas på följande sätt:
a) Beträffande betalningen av uppköpspriset till producenten i enlighet
med artiklarna 47.2, 55 och 65.7 skall stödet minskas med 1 % per
dags försening under en period av en månad. Vid mer än en månads
försening skall inget stöd betalas ut.
b) Beträffande
i) inlämnandet av bevis på betalning av uppköpspriset, enligt
artiklarna 60.1 och 65.8,
ii) inlämnandet av en stödansökan, enligt artiklarna 60.1 och 64.2
andra stycket,
iii) leverans av alkoholen, enligt artikel 62.1,!B
(1) EGT L 176, 29.6.2001, s. 14.!M4
!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 49
iv) inlämnandet av en översikt över destillerade kvantiteter och
framställda produkter, enligt artikel 61.2,
v) inlämnandet av en översikt över kvantiteter som levererats för
framställning av vin som tillsatts alkohol för destillation, enligt
artikel 71.3,
skall stödet minskas med 0,5 % per dags försening under en period
av två månader.
Vid mer än två månaders försening skall inget stöd betalas ut.Om förskottsstöd har betalats skall motsvarande säkerhet frisläppas i
proportion till det stöd som faktiskt skall betalas ut. Om stöd inte skall
betalas ut skall säkerheten vara förverkad.
4. Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om de fall där
punkt 1 tillämpats och om vilka åtgärder som har vidtagits i de fall där
klausulen om force majeure har åberopats.
Avsnitt IV — Minskning av uppköpspriset för vin enligt artikel 32
i förordning (EG) nr 1493/1999
Artikel 76
Minskning av uppköpspriset för vissa berikade viner
1. Uppköpspriset för vin som levereras till destillation enligt
artiklarna 29 och 30 i förordning (EG) nr 1493/1999 skall minskas med
— 0,3626 euro i zon A,
— 0,3019 euro i zon B,
— 0,1811 euro i zon C.Denna minskning skall inte tillämpasa) i fråga om vin som levereras av producenter i regioner där en höjning
av alkoholhalten endast får åstadkommas genom tillsats av must, och
under förutsättning av att dessa producenter under det aktuella
vinåret avsäger sig rätt till stöd enligt artikel 34 i förordning (EG)
nr 1493/1999. Producenten skall då ge destillatören en kopia av det
intyg i vilket han avsäger sig denna rätt, med en stämpel från den
behöriga myndighet som utsetts av medlemsstaten,
b) i fråga om vin som tas emot på ett destilleri efter de datum som för
de olika vinodlingszonerna föreskrivs i bilaga V punkt G 7 i
förordning (EG) nr 1493/1999 och som levereras av en producent
som till de behöriga myndigheterna lämnar in ett bevis på att han
under vinåret endast har höjt alkoholhalten i sin produktion av
bordsvin genom att tillsätta sackaros, och som för denna produktion
inte har lämnat in någon ansökan om att stöd skall beviljas enligt
artikel 34 i den förordningen,
c) i fråga om vin och kategorier av vin för vilka medlemsstaterna inte
tillåter, eller har tillåtit, att alkoholhalten höjs under det aktuella
vinåret.
2. Ett belopp motsvarande den nedsättning som avses i punkt 1 skall för
den kvantitet vin som levereras till någon av de destillationer som avses i
samma punkt betalas ut till de producenter som, antingen direkt eller
genom en destillatör, före den 1 augusti lämnar in en ansökan till den
behöriga myndigheten, och som under vinåret varken har höjt
alkoholhalten i sin produktion av bordsvin genom tillsats av sackaros
eller har ansökt om stöd enligt artikel 34 i förordning (EG) nr 1493/1999.
Till de producenter som före den 1 augusti lämnar in en ansökan och som
under vinåret inte har höjt alkoholhalten genom tillsats av sackaros, eller
som endast har ansökt om stöd för en del av sin produktion av bordsvin
som är mindre än den kvantitet som levererats till samtliga destillationer
under vinåret, skall det belopp som avses i första stycket betalas ut för en!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 50
kvantitet som motsvarar skillnaden mellan den kvantitet bordsvin i
vilken alkoholhalten har höjts och den kvantitet som de har levererat till
destillation.
De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna får kräva att dessa
producenter lägger fram alla bevis som behövs för att styrka riktigheten i
uppgifterna i ansökan.
Artikel 77
Minskning av de stöd som avses i artikel 81
För vin som levereras till någon av de destillationer som avses i artikel 76
i den här förordningen och för vilka nedsättningen tillämpas skall
a) stödet till destillatörerna,
b) det pris som skall betalas till destillatörerna för leveranser till ett
interventionsorgan enligt artikel 30 i förordning (EG) nr 1493/1999,
c) bidraget från EUGFJ till interventionsorganets kostnader för
övertagande av alkoholen enligt artikel 28 i förordning (EG)
nr 1493/1999
minskas med samma belopp som i artikel 76.
KAPITEL III
A VSÄTTNING A V ALKOHOL SOM FRAMSTÄLLTS GENOM
DESTILLATION ENLIGT KAPITEL I I DEN HÄR A VDEL-
NINGEN OCH, I FÖREKOMMANDE FALL, I ARTIKEL 30 I
FÖRORDNING (EG) NR 1493/1999
Artikel 78
Syfte och definitioner
1. I detta avsnitt fastställs tillämpningsföreskrifter för avsättning av
alkohol som framställs genom de destillationer som avses i artiklarna 27,
28 och 30 i förordning (EG) nr 1493/1999, nedan kallad ”alkohol”.
Avsättning får ske för nya industriella användningsområden (delavsnitt I),
för användning enbart inom bränslesektorn i tredje land (delavsnitt II),
eller för användning av bioetanol i gemenskapen (delavsnitt III).
2. Med anbudsinfordran avses i detta avsnitt den konkurrenssituation
som uppstår genom att intresserade parter lämnar in anbud, varefter
kontrakt tilldelas den part som har lämnat det fördelaktigaste anbudet,
under förutsättning att detta uppfyller kraven i den här förordningen.
Delavsnitt I — Avsättning av alkohol för nya industriella använd-
ningsområden
Artikel 79
Definition av nya industriella användningsområden
Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 31.2 i förordning (EG)
nr 1493/1999 får kommissionen utlysa anbudsinfordran för att i
gemenskapen genomföra projekt i mindre skala i syfte att bland annat
få fram nya slutliga industriella användningsområden som till exempel
a) uppvärmning av växthus,
b) torkning av foder,c) bränsle för värmeanläggningar, särskilt cementfabriker,!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 51
samt bearbetning till varor som exporteras för industriella ändamål av en
näringsidkare som minst en gång under de föregående två åren har fått
stöd enligt systemet för aktiv förädling för annan bearbetning än
omdestillation, rektifiering, dehydratisering, rening eller denaturering av
alkohol.
Om det användningsområde som fastställs för alkoholen innebär att den
skall exporteras till tredje land i form av tillverkade varor, skall det
styrkas att tillstånd under de två föregående åren har beviljats för
användning av alkohol från tredje land för framställning, enligt systemet
för aktiv förädling, av samma varor som exporteras.
Artikel 80
Inledande av anbudsinfordran
Kommissionen skall i enlighet med förfarandet i artikel 75 i förordning
(EG) nr 1493/1999 inleda en anbudsinfordran för avsättning på nya
industriella användningsområden av alkohol som framställts genom
destillation enligt artiklarna 27, 28 och 30 i den förordningen. De
kvantiteter alkohol som tilldelas genom denna anbudsinfordran får per år
inte överstiga 400 000 hektoliter alkohol med en alkoholhalt på
100 volymprocent.
Artikel 81
Meddelande om anbudsinfordran
Meddelandet om anbudsinfordran skall offentliggöras i Europeiska
gemenskapernas officiella tidning .
Det skall innehålla uppgifter om
a) särskilda villkor för anbudsinfordran, samt berörda interventions-
organs namn och adress,
b) den kvantitet alkohol, uttryckt i hektoliter alkohol med en
alkoholhalt på 100 volymprocent, som anbudsinfordran omfattar,
c) en eller flera behållare som utgör ett parti per medlemsstat,d) ett lägsta pris i anbuden, eventuellt differentierat beroende på slutligt
användningsområde,
e) hur hög den säkerhet som avses i artikel 82.5 och den full-
görandesäkerhet som avses i artikel 84.3 b i den här förordningen
skall vara.
Artikel 82
Krav beträffande anbuden
1. Utöver de uppgifter som anges i artikel 97 i den här förordningen
skall anbudet även innehålla uppgifter om
a) den kvantitet alkohol som omfattas av anbudsinfordran, fördelad på
behållare, och uttryckt i hektoliter alkohol med en alkoholhalt på
100 volymprocent,
b) numret på de behållare i vilka den alkohol som omfattas av
anbudsinfordran förvaras; dessa behållare måste vara placerade i
samma medlemsstat,
c) det exakta industriella användningsområdet för alkoholen,d) varuslag för en vara som skall exporteras, om syftet är att alkoholen
skall bli exportvara till tredje land.
2. Ett anbud får innehålla en uppgift om att det endast skall anses ha
lämnats in om den tilldelade kvantiteten motsvarar hela den kvantitet
som anbudsgivaren anger i anbudet.!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 52
3. En anbudsgivare får endast lämna in ett anbud per alkoholtyp, per
typ av slutlig användning, samt per anbudsinfordran. Om en anbuds-
givare lämnar in mer än ett anbud per alkoholtyp, per typ av slutlig
användning eller per anbudsinfordran, skall inget av dessa anbud
betraktas som giltiga.
4. Anbuden skall lämnas in till interventionsorganet i respektive
medlemsstat senast kl. 12.00 Brysseltid den dag som i meddelandet
om anbudsinfordran anges som sista dag för inlämnande av anbud.
Denna dag skall infalla mellan den 15:e och den 25:e dagen efter den dag
då meddelandet om anbudsinfordran offentliggjordes.
5. Ett anbud skall endast vara giltigt under förutsättning att det inom
tidsfristen för inlämnande av anbud har styrkts att en deltagandesäkerhet
har ställts hos det berörda interventionsorganet.
6. Det berörda interventionsorganet skall senast två arbetsdagar efter
den dag då tidsfristen för inlämnande av anbud löpt ut överlämna en
förteckning till kommissionen med namnen på de anbudsgivare vars
anbud är giltiga enligt artikel 97 i den här förordningen, tillsammans med
uppgifter om anbudens priser, önskade kvantiteter, alkoholens lagrings-
plats och alkoholtyp, samt det exakta användningsområdet för alkoholen.
Artikel 83
Anbud som antas
1. Kommissionen skall i enlighet med förfarandet i artikel 75 i
förordning (EG) nr 1493/1999, mot bakgrund av de inlämnade anbuden
och i förekommande fall alkoholens slutliga användning, fatta beslut om
att anta ett anbud eller inte.
2. Kommissionen skall upprätta en förteckning över de anbud som
accepterats, varvid de anbud som hade de högsta priserna skall tas med
först, därefter övriga anbud i fallande skala tills dess att hela den
kvantitet alkohol som angavs i meddelandet om anbudsinfordran har
utnyttjats.
3. Om flera anbud som helt eller delvis avser samma behållare kan
accepteras, skall kommissionen tilldela den aktuella kvantiteten alkohol
till den anbudsgivare vars anbud är högst i absolut värde.
Kommissionen kan i det beslut som avses i punkt 1 välja att föreslå
anbudsgivare vars anbud enligt första stycket ovan inte kan antas, att den
aktuella kvantiteten alkohol ersätts med en kvantitet alkohol av samma
typ. I så fall skall de aktuella anbuden anses vara antagna, såvida inte
anbudsgivarna skriftligen hos det berörda interventionsorganet motsätter
sig denna överföring inom tio arbetsdagar efter den dag då kommis-
sionens beslut enligt punkt 5 a i den här artikeln meddelades.
I detta syfte skall kommissionens beslut, enligt överenskommelse med
det berörda interventionsorganet, innehålla en uppgift om vilken
behållare ersättningsmängden är lagrad i.
4. Om flera anbud på samma nivå medför att den kvantitet alkohol som
omfattas av anbudsinfordran överskrids, skall det berörda interventions-
organet tilldela denna kvantitet
a) i proportion till de kvantiteter som anges i respektive anbud,b) genom att i samförstånd med anbudsgivarna fördela kvantiteten
mellan dem,
c) eller genom lottdragning.5. Kommissionena) skall endast meddela de beslut som fattats genom tillämpning av den
här artikeln till de medlemsstater och interventionsorgan som
innehar alkohol och för vilka ett anbud har accepterats,
b) skall i förenklad form offentliggöra resultaten av anbudsinfordran i
Europeiska gemenskapernas officiella tidning .!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 53
Artikel 84
Kontraktsbevis
1. Interventionsorganet skall utan dröjsmål meddela varje anbuds-
givare, skriftligen och mot mottagningsbevis, vilket beslut som fattats
om deras anbud.
2. Interventionsorganet skall lämna varje anbudstagare ett kontrakts-
bevis som visar att anbudet har antagits.
Om kommissionen föreslår en sådan ersättning som avses i artikel 83.3 i
den här förordningen och anbudsgivaren inte motsätter sig detta, skall det
berörda interventionsorganet utfärda det kontraktsbevis som avses i
första stycket den första arbetsdagen efter det att den tidsfrist som avses i
artikel 83.3 andra stycket sista meningen.
3. Varje anbudstagare skall senast två veckor efter mottagandet av det
meddelande som avses i punkt 1 och, om punkt 2 andra stycket i den här
artikeln tillämpas, senast två veckor efter den dag då kontraktsbeviset
utfärdades
a) erhålla det kontraktsbevis som avses i punkt 2 från interventions-
organet,
b) för det berörda interventionsorganet lägga fram bevis för att en
fullgörandesäkerhet har ställts som garanti för att alkoholen i fråga
verkligen kommer att används för de ändamål som anges i anbudet.
Artikel 85
Avhämtning av alkoholen
1. Alkoholen skall avhämtas mot uppvisande av en uttagsorder som
utfärdats av interventionsorganet så snart den berörda kvantiteten alkohol
är betald. Denna kvantitet skall fastställas till närmaste hl alkohol med en
alkoholhalt på 100 volymprocent.
2. Äganderätten till den alkohol som omfattas av en uttagsorder skall
övergå till köparen den dag som anges i uttagsordern, vilket inte får vara
senare än 5 dagar efter den dag då uttagsordern utställdes, och
kvantiteterna i fråga skall anses ha avhämtats samma dag. Från och
med då skall köparen överta ansvaret i fråga om stöldrisk, svinn och
förstörelse, samt för lagringskostnader för alkohol som inte har
avhämtats.
3. I uttagsordern skall den dag anges då alkoholen skall ha flyttats från
det berörda interventionsorganets lager.
4. Avhämtningen av alkoholen skall vara avslutad fyra månader efter
mottagandet av meddelandet om att anbudet antagits.
5. Användningen av alkoholen skall vara avslutad senast två år efter
den dag då den första avhämtningen skedde.
Delavsnitt II — Avsättning av alkohol för användning endast inom
bränslesektorn i tredje land
Artikel 86
Villkor för anbudsinfordran enligt det här delavsnittet
Kommissionen skall enligt förfarandet i artikel 75 i förordning (EG)
nr 1493/199 kvartalsvis inleda flera enkla anbudsinfordringar som var
och en skall omfatta minst 50 000 hl vinalkohol, och tillsammans högst
600 000 hl alkohol med en alkoholhalt på 100 volymprocent, för export
till vissa tredje länder för slutlig användning endast inom bränslesektorn.
Denna alkohol
1. skall importeras till och dehydratiseras i ett av följande tredje länder:
a) Costa Rica,b) Guatemala,!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 54
c) Honduras, inklusive Swan-öarna,
d) El Salvador,e) Nicaragua,
f) Saint Kitts och Nevis,
g) Bahamas,h) Dominikanska republiken,
i) Antigua och Barbuda,
j) Dominica,
k) Brittiska Jungfruöarna och Montserrat,
l) Jamaica,m) Saint Lucia,
n) Saint-Vincent, inklusive norra Grenadinerna,
o) Barbados,
p) Trinidad och Tobago,
q) Belize,r) Grenada, inklusive södra Grenadinerna,
s) Aruba,
t) Nederländska Antillerna (Curaçao, Bonaire, Sint-Eustasius,
Saba och södra delen av Sint-Maarten/Saint-Martin),
u) Guyana,
v) Amerikanska Jungfruöarna,
w) Haiti,
2. får endast användas inom bränslesektorn i tredje land.
Artikel 87
Meddelande om anbudsinfordran
1. Detta meddelande skall offentliggöras i Europeiska gemenskapernas
officiella tidning .
Det skall innehålla uppgifter om
a) förfarandet för inlämnande av anbud,b) den avsedda slutliga användningen av alkoholen,
c) det lägsta pris som anbuden inte får underskrida,
d) den enhet vid kommissionen där anbuden skall lämnas in,
e) den tidsfrist för avhämtning som avses i artikel 91.10 i den här
förordningen,
f) förfarandet för att få ett prov,
g) betalningsvillkor,h) huruvida alkoholen måste denatureras.
2. Varje meddelande om anbudsinfordran skall avse ett enda parti, men
alkoholen i detta parti får förvaras i flera medlemsstater.
3. I meddelandet får vissa av de användningsområden som anges i
artikel 86.1 utelämnas.!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 55
Artikel 88
Anbud
1. En anbudsgivare får endast lämna in ett anbud per anbudsinfordran.
Om han lämnar in mer än ett anbud, skall inget av dessa anbud anses vara
giltigt.
2. För att vara giltigt skall ett anbud innehålla uppgifter om platsen för
den slutliga användningen av den alkohol som tilldelas och en försäkran
från anbudstagaren att efterleva detta.
3. I anbudet skall det också styrkas att anbudstagaren efter det att
meddelandet offentliggjorts har en tvingande skyldighet gentemot en
aktör inom bränslesektorn i ett av de tredje länder som anges i artikel 86 i
den här förordningen och att denne aktör förbinder sig att i ett av dessa
länder dehydratisera den alkohol som tilldelats och att därefter exportera
den för användning endast inom bränslesektorn.
4. Anbuden skall ha lämnats in till den behöriga enheten vid
kommissionen senast kl 12.00 Brysseltid den dag som i meddelandet
om anbudsinfordran angavs som sista inlämningsdag.
5. Anbud skall endast vara giltiga om det före utgången av tidsfristen
för inlämnande av anbud styrks att en deltagandesäkerhet har ställts hos
det berörda interventionsorganet.
Denna säkerhet skall uppgå till 4 euro per hektoliter alkohol med en
alkoholhalt i volymprocent på 100 %, och den skall ställas för den totala
kvantitet som säljs.
6. I tillämpningen av punkt 5 skall det berörda interventionsorganeta) genast utfärda ett intyg till anbudsgivarna på att deltagandesäkerhe-
ten har ställts för de kvantiteter som varje interventionsorgan
ansvarar för,
b) senast två arbetsdagar efter den sista dagen för inlämnande av anbud
överlämna en förteckning över kontrollerade och godkända delta-
gandesäkerheter till kommissionen.
7. Att anbudet inte får dras tillbaka efter det att tidsfristen för
inlämnande av anbud har löpt ut och att en säkerhet har ställts som en
garanti för export och/eller fullgörande av skyldigheter skall anses utgöra
de grundläggande kraven för deltagandesäkerheten i den mening som
avses i artikel 20 i kommissionens förordning (EEG) nr 2220/85.
Artikel 89
Anbud som antas
1. Kommissionen skall snarast och i enlighet med förfarandet i
artikel 75 i förordning (EG) nr 1493/1999, på grundval av de anbud
som lämnats in, fatta beslut om att anta ett anbud eller inte.
2. När anbud antas skall kommissionen anta det fördelaktigaste
anbudet, och om två eller flera anbud ligger på samma nivå skall
kommissionen tilldela kvantiteten i fråga genom lottdragning.
3. Kommissionena) skall skriftligen och mot mottagningsbevis meddela de anbudsgivare
vars anbud inte har antagits,
b) skall underrätta de medlemsstater där alkoholen förvaras och de
anbudsgivare som har tilldelats kontrakt om sitt beslut,
c) skall i förenklad form offentliggöra resultaten av anbudsinfordran i
Europeiska gemenskapernas officiella tidning .
4. Den säkerhet som avses i artikel 88.5 i den här förordningen skal
frisläppas om anbudet inte har accepterats eller om anbudstagaren har
ställt hela den säkerhet som skall vara en garanti för export och för
fullgörande av skyldigheter i samband med anbudsinfordran i fråga.!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 56
Artikel 90
Kontraktsbevis
Interventionsorganet skall ge varje anbudstagare ett bevis på att hans
anbud har antagits.
Detta bevis skall utfärdas senast tjugo dagar efter det att det meddelande
som avses i artikel 89.3 i den här förordningen mottagits.
Artikel 91
Avhämtning av alkoholen
1. Det interventionsorgan som innehar alkoholen och den anbudsgivare
som har tilldelats kontrakt skall gemensamt för varje parti fastställa en
preliminär tidsplan för avhämtning av alkoholen.
2. Anbudstagaren skall före den första avhämtningen, och senast den
dag då uttagsordern utfärdas, ställa en säkerhet hos interventionsorganet i
syfte att ge garantier för export inom föreskrivna tidsfrister och för att
han fullgör sina skyldigheter.
3. Säkerheten för fullgörande av skyldigheter skall uppgå till 30 euro
per hektoliter alkohol med en alkoholhalt i volymprocent på 100 %.
4. Den säkerhet som skall ge garantier för export inom föreskrivna
tidsfrister skall uppgå till 3 euro per hektoliter alkohol med en
alkoholhalt i volymprocent på 100 %, och den skall ställas för varje
kvantitet alkohol som finns med i en uttagsorder.
5. Före avhämtning av tilldelad alkohol skall interventionsorganet och
anbudstagaren ta ett referensprov och analysera detta prov för att
kontrollera alkoholhalten i volymprocent.
Om det slutliga resultatet av analyserna påvisar en skillnad mellan
alkoholhalten i volymprocent i den alkohol som skall avhämtas och den
lägsta alkoholhalt i volymprocent som angavs i meddelandet om
anbudsinfordran, skall följande gälla:
a) Interventionsorganet skall samma dag informera kommissionen,
lagerhållaren, samt anbudstagaren.
b) Anbudstagaren
i) får då välja att överta ett parti som har dessa egenskaper, under
förutsättning att kommissionen ger sitt godkännande,
ii) eller vägra att överta partiet i fråga.
I dessa två fall skall anbudstagaren, i enlighet med bilaga V till den här
förordningen, samma dag underrätta interventionsorganet och kommis-
sionen om detta.
När detta krav har uppfyllts skall anbudstagaren, i det fall han vägrar att
överta partiet i fråga, anses vara befriad från varje skyldighet beträffande
detta parti.
6. Om anbudstagaren vägrar att överta varorna, i enlighet med punkt 5,
skall interventionsorganet i fråga inom åtta dagar se till att han utan extra
kostnader får en annan kvantitet alkohol av den kvalitet som föreskrivs.
7. Alkoholen skall avhämtas mot uppvisande av en uttagsorder som
utfärdats av interventionsorganet så snart den kvantitet alkohol som skall
avhämtas är betald. Denna kvantitet skall fastställas till närmaste hl
alkohol med en alkoholhalt på 100 volymprocent.
Varje uttagsorder skall omfatta en mängd på minst 2 500 hl, utom när det
gäller den sista avhämtningen i varje medlemsstat.
I uttagsordern skall den tidsfrist inom vilken alkoholen skall ha flyttats
från det berörda interventionsorganets lager anges. Detta skall ske inom
5 dagar.!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 57
8. Äganderätten till den alkohol som uttagsordern omfattar skall övergå
till köparen den dag som anges i uttagsordern, dock senast inom 5 dagar,
och motsvarande kvantitet skall anses ha avhämtats samma dag. Från och
med då skall köparen överta ansvaret i fråga om stöldrisk, svinn och
förstörelse, samt för lagringskostnader för alkohol som inte har
avhämtats.
9. Om alkoholen på grund av omständigheter som interventionsorganet
råder över avhämtas mer än fem arbetsdagar efter den dag då
anbudstagaren accepterade det parti som skall avhämtas, skall respektive
medlemsstat bära kostnaderna för skadestånd.
10. Avhämtningen av alkoholen från respektive interventionsorgans
lager skall vara avslutad inom en tidsfrist på 6 månader.
11. Användningen av alkoholen skall vara avslutad senast två år efter
den dag då den första avhämtningen sker.
12. Den säkerhet som skall ge garantier för att alkoholen exporteras skall
frisläppas av det interventionsorgan som innehar alkoholen för varje
kvantitet som bevisligen har exporterats inom föreskriven tidsfrist. Om
tidsfristen för export överskrids skall, genom undantag från artikel 23 i
förordning (EEG) no2220/85, och utom i fall av force majeure, denna
exportsäkerhet på 5 euro per hektoliter alkohol med en alkoholhalt i
volymprocent på 100 % vara förverkad
a) till 15 %, under alla förhållanden,b) till 0,33 % av återstående belopp, efter avdrag av de tidigare 15 %,
per dag efter det att respektive exporttidsfrist löpt ut.
13. Fullgörandesäkerheten skall frisläppas i enlighet med artikel 100.3 b
i den här förordningen.
Delavsnitt III — Avsättning för användning av bioetanol i gemen-
skapen
Artikel 92
Villkor för avsättning enligt det här delavsnittet
1. Enligt förfarandet i artikel 75 i förordning (EG) nr 1493/1999 får
kommissionen inleda offentlig auktion för avsättning av alkohol inom tre
månader efter det beslut som avses i artikel 89 i den här förordningen.
2. Alkoholen skall tilldelas företag i Europeiska gemenskapen, och den
skall användas inom bränslesektorn.
3. Därför skall en förteckning över godkända företag upprättas.
Förteckningen skall offentliggöras i EGT C-serien, och skall uppdateras
regelbundet.
Medlemsstaterna skall meddela kommissionen namnen på de företag
man anser vara berättigade och vilka har inlämnat en ansökan med
följande dokumentation:
— En deklaration från företaget om att man har kapacitet att använda
minst 50 000 hl alkohol per år.
— Uppgifter om platsen för företagets huvudkontor och de anlägg-
ningar där alkohol bearbetas.
— En kopia av en beskrivning av anläggningar för produktion av
bioetanol för bränslesektorn med uppgifter om deras kapacitet och
produktionstyp.
— En kopia av tillstånd från myndigheter för att bedriva denna
verksamhet.
— Intyg från nationella myndigheter på att anläggningarna endast
använder alkohol som bioetanol och att denna bioetanol används
endast inom bränslesektorn.
— En kopia av avtal som ingåtts eller åtaganden som gjorts, för 100 %
av kvantiteten, med raffineringsföretag som godkänts för distribution!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 58
av bränsle fram till konsumtionsledet, utom om det godkända
företaget själv utför distributionen.
— Uppgifter om plats för huvudkontoren för de raffineringsföretag som
godkänts för distribution av bränsle fram till konsumtionsledet, utom
om det godkända företaget själv utför distributionen.
Kommissionen skall på grundval av dokumenattionen bedöma om
företaget är berättigat och underrätta de företag som har lämnat en
ansökan om resultatet av denna bedömning.
Artikel 93
Förfarande vid offentlig auktion
1. Meddelandet om offentlig auktion av alkohol skall offentliggöras i
Europeiska gemenskapernas officiella tidning.
Det skall innehålla uppgifter om
a) den volym alkohol som skall säljas,b) behållarna, och var de är placerade,c) det lägsta priset,d) hur hög fullgörandesäkerheten är; företagen får om de vill ersätta
denna säkerhet med en stående säkerhet,
e) hur varuprov kan erhållas,f) betalningsvillkoren.2. Den volym alkohol som bjuds ut skall fördelas på partier med samma
kvantitet. Kommissionen skall göra denna uppdelning i partier. Om
kommissionen inte beslutar något annat i enlighet med förfarandet i
artikel 75 i förordning (EG) nr 1493/1999 skall det finnas lika många
partier som antalet registrerade företag i den förteckningen som
upprättats, och partierna skall tilldelas alla dessa företag. Om ett företag
inte accepterar den alkohol som säljs skall det meddela kommissionen
och det berörda interventionsorganet detta senast 30 dagar efter
offentliggörandet av meddelandet om offentlig auktion av alkohol. För
den alkohol som inte accepteras skall det krav på att inte få flyttas som
avses i artikel 95.2 inte längre gälla från och med den dag då det
meddelades att den inte accepteras, och den får därefter säljas vid nästa
offentliga auktion.
3. Det lägsta priset skall vara detsamma som det högsta pris som antogs
under den närmast föregående anbudsinfordran enligt delavsnitt II i det
här kapitlet, plus ett belopp per hektoliter som skall fastställas enligt
förfarandet i artikel 75 i förordning (EG) nr 1493/1999.
4. Kommissionen skall underrätta såväl de medlemsstater där alkoho-
len förvaras som de berörda företagen om tilldelningen av alkohol.
5. Om de företag som tilldelas kontrakt inte har ställt en stående
säkerhet skall de senast 30 dagar efter det meddelande som avses i
punkt 3 styrka att de hos varje berört interventionsorgan har ställt den
fullgörandesäkerhet som skall ge garantier för att alkoholen används som
bioetanol inom bränslesektorn.
6. Avhämtningen av alkoholen skall vara avslutad tre månader efter det
att kommissionens beslut om tilldelning meddelades.
Artikel 94
Avhämtning av alkoholen
Punkterna 1, 7, 8 och 11 i artikel 91 i den här förordningen skall gälla för
dessa offentliga auktioner.!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 59
Delavsnitt IV — Allmänna bestämmelser och kontrollbestämmelser
Artikel 95
Bestämmelser beträffande alkoholen
1. För att kunna utarbeta meddelandena om anbudsinfordringar eller
offentliga auktioner skall kommissionen från de berörda medlems-
staterna begära information som för varje medlemsstat skall innehålla
uppgifter om
a) den kvantitet alkohol uttryckt i hektoliter med en alkoholhalt i
volymprocent på 100 % som kan säljas genom anbudsinfordran,
b) typ av alkohol,
c) partiets kvalitet, med angivande av en övre och en nedre gräns för de
egenskaper som avses i artikel 96.4 d i) och ii) i den här
förordningen.
Senast tolv dagar efter mottagandet av en sådan begäran skall berörda
medlemsstater meddela kommissionen de exakta lagringsplatserna och
detaljerade uppgifter om de olika behållare med alkohol som uppfyller
de fastställda kvalitetskraven och som innehåller en sammanlagd
kvantitet alkohol som inte understiger den som anges i första stycket
under a i den här artikeln.
2. När de uppgifter som avses i punkt 1 andra stycket har meddelats
kommissionen får alkoholen i dessa behållare inte flyttas förrän en
uttagsorder för den har utfärdats.
Alkohol i behållare som inte anges i meddelandena om anbudsinfordran
och offentlig auktion eller i det beslut av kommissionen som avses i
artiklarna 83–89 i den här förordningen skall inte omfattas av detta
förbud.
Interventionsorgan som innehar alkohol får, i synnerhet av logistikskäl,
ersätta alkohol i de behållare som anges medlemsstaternas meddelande
enligt punkt 1 i den här artikeln med en annan alkohol som är av samma
typ eller som blandats med annan alkohol som levererats till
interventionsorganet fram till dess att en uttagsorder utfärdas.
3. De medlemsstater som innehar alkohol som omfattas av en
anbudsinfordran eller offentlig försäljning skall varje månad meddela
kommissionen hur avhämtningen av den alkohol som anbudsinfordran
avser fortlöper.
Artikel 96
Bestämmelser beträffande partier
1. Alkoholen skall avyttras i partier.
2. Ett parti skall bestå av en kvantitet alkohol av tillräckligt enhetlig
kvalitet; den får vara fördelad på flera behållare, samt lagras på flera
platser och i flera medlemsstater.
3. Varje parti skall numreras. Partinumren skall föregås av ”EG”.
4. Varje parti skall beskrivas. Denna beskrivning skall åtminstone
innehålla uppgifter om
a) lagringsplatsen för partiet, inbegripet en hänvisning som gör det
möjligt att identifiera varje behållare som innehåller alkohol, samt
kvantiteten alkohol i varje behållare,
b) den totala kvantiteten, uttryckt i hektoliter med en alkoholhalt i
volymprocent på 100 %; kvantiteten skall anges på cirka 1 % när,
c) minimala alkoholhalten i varje behållare, uttryckt i volymprocent,!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 60
d) om möjligt, partiets kvalitet med en övre och nedre gräns för
följande värden:
i) syrahalt, uttryckt i gram ättiksyra per hektoliter alkohol med en
alkoholhalt på 100 % vol,
ii) metanolhalt, i gram per hektoliter alkohol med en alkoholhalt på
100 % vol,
e) En hänvisning till den interventionsåtgärd som föranledde alkohol-
produktionen, med angivande av den tillämpliga artikeln i förordning
(EG) nr 1493/1999.
5. Om en anbudsinfordran omfattar mer än två partier behöver endast
det första partiet eller de två första partierna, upp till en kvantitet på en
miljon hl alkohol med en alkoholhalt på 100 volymprocent, beskrivas i
enlighet med punkt 4.
Artikel 97
Allmänna bestämmelser beträffande anbud
1. För att vara giltiga skall anbuden vara skriftliga, och utöver de
särskilda angivelser som avses i delavsnitten I eller II skall de också
innehålla uppgifter om
a) referens avseende anbudsinfordran,
b) anbudsgivarens namn och adress,
c) priset i euro per hektoliter alkohol med en alkoholhalt på 100 % vol,
d) en försäkran från anbudsgivaren som innebär en förpliktelse att
uppfylla alla bestämmelser som gäller för det aktuella anbuds-
förfarandet,
e) en försäkran från anbudsgivaren, i vilken:
i) han avstår från reklamationer vad gäller kvaliteten och
egenskaperna hos den alkohol som eventuellt tilldelas honom,
ii) han accepterar varje form av kontroll avseende ändamålet med
och användningsområdet för alkoholen,
iii) han åtar sig bevisbördan i fråga om alkoholens användning i
enlighet med villkoren i meddelandet om anbudsinfordran.
2. Ett anbud är endast giltigt
a) om anbudsgivaren är etablerad i gemenskapen,
b) om det gäller ett helt parti.
3. Ett giltigt anbud får inte återtas.
4. Anbud kan förkastas, om anbudsgivaren inte ställer alla nödvändiga
säkerheter som garanti för att han kommer att uppfylla sina förpliktelser.
Artikel 98
Varuprover
1. Från och med offentliggörandet av ett meddelande om anbuds-
förfarande och fram till sista dagen för inlämnande av anbud kan alla
intresserade parter, mot betalning av 2 euro per liter, erhålla prover av
den alkohol som bjuds ut. Kvantiteten per intresserad part får inte
överstiga 5 liter per behållare. För den avsättning som avses i
delavsnitt III kan varuprovet erhållas, mot samma betalning, inom
30 dagar efter meddelandet om offentlig auktion.
2. Efter utgången av tidsfristen för inlämnande av anbud
a) får anbudsgivare eller godkända företag enligt artikel 92 erhålla
prover av den tilldelade alkoholen,!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 61
b) får de anbudsgivare eller godkända företag enligt artikel 92 som
erbjudits ett ersättningsparti enligt artikel 83.3 i den här förord-
ningen erhålla prover av den alkohol som erbjuds som ersättning.
Dessa prover kan fås från interventionsorganet mot betalning av 10 euro
per liter, varvid kvantiteten skall vara begränsad till 5 liter per behållare.
3. Interventionsorganet i den medlemsstat där alkoholen förvaras skall
vidta de åtgärder som behövs föra att de intresserade parterna skall
kunna utnyttja den rättighet som avses i punkt 2.
4. Om anbudsgivaren eller det företag som godkänts enligt artikel 92
inom den tidsfrist för avhämtning av det aktuella alkoholpartiet som
fastställs i artiklarna 85, 91 eller 94 i den här förordningen kan konstatera
att en kvantitet alkohol som tilldelats honom inte kan användas för det
planerade ändamålet till följd av dolda fel som på grund av sin natur inte
kunde upptäckas vid den tidpunkt när det var möjligt att kontrollera
alkoholen före tilldelningen av kontraktet, får kommissionen, under
förutsättning att detta konstaterande bekräftas av interventionsorganet,
besluta att erbjuda anbudsgivaren en kvantitet ersättningsalkohol. Den
behållare i vilken ersättningsalkoholen förvaras skall fastställas i samråd
med det berörda interventionsorganet. Om anbudsgivaren inte skriftligen
har något att invända mot detta till det berörda interventionsorganet inom
10 arbetsdagar från den dag då kommissionens beslut om ersättnings-
mängden meddelades, skall han anses ha samtyckt till ersättningen.
Artikel 99
Krav beträffande denaturering och/eller märkning
1. Om alkoholen skall denatureras skall detta ske i fråga om den
kvantitet som avhämtas mellan den tidpunkt då uttagsordern överlämnas
och den tidpunkt då alkoholen avhämtas under den berörda medlems-
statens kontroll. Kostnaderna för denna denaturering skall den anbuds-
givare som tilldelats kontraktet stå för.
2. Denatureringen skall ske genom att 1 % bensin tillsätts i den aktuella
kvantiteten alkohol med en alkoholhalt på 100 % vol.
3. Denatureringen får utföras i en särskild behållare för detta ändamål.
Artikel 100
Krav beträffande säkerheter
I tillämpningen av den här förordningen skall följande gälla:
1) a) Vad gäller deltagandesäkerheten skall de grundläggande kraven
enligt artikel 20 i förordning (EEG) nr 2220/85 anses vara
uppfyllda genom att ett anbud inte får dras tillbaka efter det att
den fastställda tidsfristen för inlämnande av anbud har löpt ut,
och genom att en fullgörandesäkerhet skall ställas.
b) Vad gäller fullgörandesäkerheten skall de grundläggande kraven
enligt artikel 20 i förordning (EEG) nr 2220/85 anses vara
uppfyllda genom att den avhämtade alkoholen verkligen skall
användas för de ändamål som anges i den aktuella anbuds-
infordran, och genom att hela kvantiteten alkohol skall avhämtas
från varje berört interventionsorgans lager innan tidsfristen för
detta löper ut.
2) a) Den tilldelade alkoholen skall helt och hållet användas för de
ändamål som föreskrivs i respektive anbudsinfordran, med
avdrag för eventuella förluster under transport eller under sådan
bearbetning som är nödvändig för den slutliga användningen av
alkoholen.
Förluster får endast accepteras under förutsättning att de ligger
inom de gränser som anges under b nedan, och att detta kan
konstateras vid den slutliga användningen samt, i fråga om
alkohol som skall exporteras, på den plats där alkoholen förs ut
från gemenskapens tullområde, varvid detta skall intygas av den!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 62
behöriga kontrollmyndigheten och/eller av det internationella
övervakningsföretaget i de fall ett sådant har utsetts i enlighet
med artikel 102 i den här förordningen.
b) Om förlusterna i nedanstående fall är större än vad som anges
nedan skall, utom vid fall av force majeure, 96 euro av
fullgörandesäkerheten vara förverkad per hektoliter:
i) 0,05 % av lagrad alkohol, när det rör sig om förluster
genom avdunstning.
ii) 0,4 % av alkohol som avhämtas från lager, när det rör sig
om förluster under en eller flera landtransporter.
iii) 1 % av alkohol som avhämtas från lager, när det rör sig om
förluster under en eller flera landtransporter i kombination
med en eller flera sjötransporter.
iv) 2 % av alkohol som avhämtas från lager, när det rör sig om
förluster under land- och sjötransporter som är nödvändiga
för en anbudsinfordran för export av alkohol till ett av de
tredje länder som anges i artikel 87 i den här förordningen.
v) 0,9 % av alkohol som rektifieras till följd av förluster
genom rektifiering inom gemenskapen,
vi) 0,9 % av alkohol som dehydratiseras till följd av förluster
genom dehydratisering inom gemenskapen.
vii) 1,2 % av alkohol som rektifieras till följd av förluster
genom rektifiering i ett av de tredje länder som anges i
artikel 87 i den här förordningen.
viii) 1,2 % av alkohol som dehydratiseras till följd av förluster
genom dehydratisering i ett av de tredje länder som anges i
artikel 87 i den här förordningen.
Den femte och/eller den sjätte procentandelen kan kumuleras
med den andra och den tredje procentandelen.
Den sjunde och/eller den åttonde procentandelen kan kumuleras
med den fjärde procentandelen.
I tillämpningen av procentandelarna ovan skall kvantiteterna
alkohol fastställas utifrån de kalibreringsintyg eller liknande
handlingar som utfärdats av de behöriga kontrollmyndigheterna.
c) Beträffande alkohol som tilldelas för nya industriella använd-
ningsområden och som måste rektifieras före den slutliga
användningen, skall en användning för de föreskrivna ändamålen
anses vara fullständig när minst 90 % av de totala kvantiteter
alkohol som avhämtats har använts för ändamålen i fråga;
Anbudstagaren skall informera kommissionen om kvantiteten,
ändamålet och användningen av de produkter som erhålls genom
rektifieringen; förlusterna får emellertid under inga förhållanden
överskrida de gränser som anges under b ovan.
3) a) Deltagandesäkerheten skall frisläppas omedelbart om ett anbud
inte accepteras eller om anbudstagaren uppfyller villkoren i
punkt 1 a.
b) Varje interventionsorgan som innehar alkohol skall utan dröjs-
mål frisläppa fullgörandesäkerheten om anbudstagaren, beträf-
fande de kvantiteter som avhämtats, lämnar in de bevis som
krävs i punkterna 2 och 3 samt i avdelning V i förordning (EEG)
nr 2220/85 till respektive interventionsorgan.
c) Genom undantag från artikel 27 i förordning (EEG) no2220/85
skall 10 % av säkerheten inte frisläppas förrän anbudstagaren,
beträffande de kvantiteter som avhämtats, lämnar in bevisen i
fråga om användningen av alkoholen till respektive interven-
tionsorgan och då lämnar uppgifter om alla eventuella förluster
under anbudsförfarandet i fråga. Om dessa bevis inte lämnas in!B
!M2
!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 63
senast tolv månader efter det att den slutliga användningen av
alkoholen skulle vara avslutad, skall 96 euro per hektoliter vara
förverkade i de fall det rör sig om förluster som överskrider
gränserna i punkt 2.
Artikel 101
Kontroller
1. De berörda medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att
underlätta genomförandet av de transaktioner som avses i detta kapitel
och för att se till att gemenskapens bestämmelser följs. De skall utse ett
eller flera organ som skall ha till uppgift att kontrollera att
bestämmelserna följs.
Kontrollen skall åtminstone motsvara den kontroll som utförs på
inhemsk alkohol och skall omfatta minst följande:
a) Fysisk kontroll av den transporterade alkoholen.b) Täta stickprovskontroller av alkoholens användning, minst en gång i
månaden.
c) Kontroll av bokföring, journaler, användningsprocesser och lager.Om alkoholen har denaturerats, skall kontroller göras minst varannan
månad.
2. Medlemsstaterna skall fastställa vilka dokument, förteckningar och
andra verifikationer eller upplysningar som anbudsgivare som har
tilldelats kontrakt skall tillhandahålla. De skall meddela kommissionen
vilka kontroller de har utfört i tillämpningen av punkt 1. För att se till att
kontrollerna blir effektiva skall kommissionen, om så behövs, meddela
de berörda medlemsstaterna sina synpunkter på vilka åtgärder som måste
vidtas.
3. De åtgärder som medlemsstaterna vidtar skall meddelas kommis-
sionen innan kontrollerna utförs.
Artikel 102
Anlitande av ett internationellt övervakningsföretag
I ett meddelande om anbudsinfordran får det anges att internationella
övervakningsföretag skall anlitas för att kontrollera att anbudsinfordran
genomförs korrekt, och särskilt för att kontrollera för vilka ändamål
alkoholen skall användas och/eller den slutliga användningen. Kost-
naderna för såväl detta som för analyser och kontroller enligt artikel 100
i den här förordningen skall den anbudsgivare som tilldelats kontraktet
stå för.
AVDELNING IV
SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 103
Meddelanden till kommissionen
1) Medlemsstaterna skall meddela kommissionen följande:
a) Varje månad, beträffande destillationer enligt artikel 29 i förordning
(EG) nr 1493/1999:
i) de kvantiteter vin som har destillerats;ii) de kvantiteter alkohol som omfattas av sekundärt stöd.
b) Varannan månad, beträffande destillationer enligt artiklarna 27, 28,
och 30 i förordning (EG) nr 1493/1999:
i) de kvantiteter vin, vindruv och vin som tillsatts alkohol, som har
destillerats,!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 64
ii) med särskilda uppgifter, i förekommande fall, för neutral
alkohol, råalkohol och vinsprit, beträffande:
— de kvantiteter som producerades under föregående period,— de kvantiteter som under föregående period övertagits av
interventionsorgan i enlighet med gemenskapens bestäm-
melser eller nationella bestämmelser,
— de kvantiteter som dessa interventionsorgan avyttrade under
föregående period,
— de kvantiteter som dessa interventionsorgan innehade vid
utgången av den föregående perioden.
De skall också meddela försäljningspriset för de kvantiteter som
dessa interventionsorgan avyttrade, samt ange om produkterna
sändes till en annan ort i gemenskapen eller om de exporterades.
c) Tio dagar före varje kvartalsslut, vilka beslut som har fattats i de fall
där klausulen om force majeure har åberopats, samt vilka åtgärder de
behöriga myndigheterna då vidtagit i de fall som i den här
förordningen avses i
i) artikel 9,ii) artikel 10,iii) artikel 11.3,iv) artikel 15,v) artikel 16,vi) artikel 20.4–20.6,
vii) artikel 36,
viii) artikel 37,ix) artikel 73,x) artikel 76.1,xi) artikel 101.2 b.
d) Senast den 31 december innevarande vinår, beträffande stöd för
privat lagring enligt kapitel I i avdelning III i förordning (EG)
nr 1493/1999 och avdelning II i den här förordningen:
— de kvantiteter druvmust som under avtalens giltighetstid
bearbetats till koncentrerad druvmust eller rektifierad koncen-
trerad druvmust, samt vilka kvantiteter som erhållits.
e) Senast den 5 mars innevarande vinår,
— beträffande stöd för privat lagring enligt kapitel I i avdelning III i
förordning (EG) nr 1493/1999 och avdelning II i den här
förordningen:
— vilka kvantiteter som omfattas av avtal den 16 februari.
— beträffande stöd enligt artikel 34 i förordning (EG) nr 1493/1999
och kapitel II i avdelning I i den här förordningen:
— antalet producenter som fått stöd— den volym vin som berikats,— den volym koncentrerad druvmust och rektifierad koncen-
trerad druvmust som använts för detta, uttryckt i potentiell
alkoholhalt i volymprocent och per hektoliter.!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 65
f) Senast den 30 april, för föregående vinår,
i) beträffande stöd enligt artikel 35.1 a i förordning (EG)
nr 1493/1999 och kapitel I i avdelning I i den här förordningen:
— de kvantiteter råvaror för vilka ansökningar om stöd har
lämnats in, med uppgifter om råvarornas art och den
vinodlingszon där de har sitt ursprung;
— de kvantiteter råvaror för vilka stöd har beviljats, med
uppgifter om råvarornas art och den vinodlingszon där de
har sitt ursprung.
ii) beträffande stöd enligt artikel 35.1 b och c i förordning (EG)
nr 1493/1999 och kapitel I i avdelning I i den här förordningen:
— de kvantiteter druvmust och koncentrerad druvmust som
ansökningarna om stöd omfattar, med uppgifter om de
vinodlingszoner där de har sitt ursprung,
— de kvantiteter druvmust och koncentrerad druvmust för vilka
stöd har beviljats, med uppgifter om de vinodlingszoner där
de har sitt ursprung,
— de priser som producenterna eller aktörerna har betalat för
druvmusten eller för den koncentrerade druvmusten.
iii) eventuella fall där destillatörer eller producenter av vin som
tillsatts alkohol för destillation inte har fullgjort sina skyldig-
heter, samt vilka åtgärder som då har vidtagits.
Artikel 104
Tidsfrister och datum
De tidsfrister, datum och villkor som avses i den här förordningen skall
fastställas i enlighet med förordning (EEG, Euratom) nr 1182/71.
Artikel 3.4 i den förordningen skall emellertid inte tillämpas för att
fastställa hur lång den lagringsperiod skall vara som avses i avdelning II i
den här förordningen.
Artikel 105
Upphävande
Förordningarna (EEG) nr 2682/77, 1059/83, 3461/85, 441/88, 2598/88,
2640/88, 2641/88, 2721/88, 2728/88, 3105/88, 1238/92, 377/93 och
2192/93 upphör att gälla (1).
Artikel 106
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har
offentliggjorts i Europeiska gemenskapens officiella tidning.
Den skall tillämpas från och med den 1 augusti 2000.För produkter från vinåret 1999/2000 skall emellertid följande förord-
ningar gälla fram till och med den 31 augusti 2000:
— Förordning (EEG) nr 1059/83.— Förordning (EEG) nr 2640/88.— Förordning (EEG) nr 2641/88.
— Förordning (EEG) nr 2721/88.
— Förordning (EEG) nr 2728/88.— Förordning (EEG) nr 3105/88.!B
(1) Se fotnoten i artikel 1 i den här förordningen.2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 66
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 67
BILAGA I
Jämförande tabell för potentiell alkoholhalt och värden som erhålls vid 20 °C
med refraktometri enligt metoden i bilaga XVIII till förordning (EG)
nr 1622/2000, vad beträffar marknadsmekanismerna
(artikel 13 i den här förordningen)
Refractomete, reading
% (p/p)Potential alcoholic strength
(% vol)
Concentrated must Rectified concentrated must
50,9 34,62
51,0 34,6951,1 34,7651,2 34,8251,3 34,8951,4 34,9651,5 35,0651,6 35,1651,7 35,2551,8 35,3551,9 35,45 39,0752,0 35,55 39,1752,1 35,63 39,2652,2 35,70 39,3552,3 35,77 39,4552,4 35,85 39,5452,5 35,95 39,6352,6 36,05 39,7352,7 36,14 39,8352,8 36,23 39,9352,9 36,32 40,0253,0 36,41 40,1253,1 36,49 40,2253,2 36,56 40,3053,3 36,63 40,4053,4 36,71 40,5053,5 36,81 40,5953,6 36,91 40,6953,7 37,01 40,7953,8 37,11 40,89
53,9 37,20 40,99
54,0 37,30 41,0954,1 37,38 41,1854,2 37,45 41,2854,3 37,53 41,3754,4 37,60 41,4754,5 37,69 41,5654,6 37,78 41,6654,7 37,87 41,7654,8 37,94 41,8654,9 38,02 41,9555,0 38,09 42,04!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 68
Refractomete, reading
% (p/p)Potential alcoholic strength
(% vol)
Concentrated must Rectified concentrated must
55,1 38,16 42,14
55,2 38,26 42,2355,3 38,36 42,3355,4 38,46 42,4455,5 38,56 42,5455,6 38,66 42,6455,7 38,76 42,7455,8 38,86 42,8355,9 38,95 42,9356,0 39,06 43,0456,1 39,12 43,1356,2 39,19 43,2356,3 39,26 43,3256,4 39,32 43,4256,5 39,42 43,5256,6 39,52 43,6256,7 39,62 43,7256,8 39,72 43,8156,9 39,82 43,9257,0 39,92 44,0257,1 39,99 44,1257,2 40,07 44,2257,3 40,14 44,3157,4 40,21 44,4157,5 40,31 44,5157,6 40,41 44,6157,7 40,51 44,7157,8 40,60 44,8157,9 40,69 44,91
58,0 40,78 45,01
58,1 40,85 45,1158,2 40,93 45,2158,3 40,99 45,3058,4 41,08 45,4058,5 41,17 45,5058,6 41,27 45,6158,7 41,37 45,7158,8 41,47 45,8058,9 41,57 45,9159,0 41,67 46,0159,1 41,77 46,1159,2 41,87 46,2259,3 41,97 46,3259,4 42,06 46,4359,5 42,14 46,5359,6 42,23 46,6459,7 42,31 46,7459,8 42,38 46,83!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 69
Refractomete, reading
% (p/p)Potential alcoholic strength
(% vol)
Concentrated must Rectified concentrated must
59,9 42,46 46,93
60,0 42,53 47,0360,1 42,63 47,1260,2 42,73 47,2360,3 42,83 47,3460,4 42,93 47,4460,5 43,03 47,5560,6 43,12 47,6560,7 43,20 47,7560,8 43,27 47,8560,9 43,35 47,9461,0 43,42 48,0461,1 43,51 48,1461,2 43,60 48,2561,3 43,69 48,3661,4 43,79 48,4661,5 43,89 48,5761,6 43,99 48,6761,7 44,08 48,7961,8 44,18 48,8961,9 44,28 48,9962,0 44,38 49,1062,1 44,48 49,2062,2 44,58 49,3062,3 44,65 49,4062,4 44,73 49,5062,5 44,80 49,6062,6 44,88 49,7162,7 44,97 49,81
62,8 45,05 49,91
62,9 45,14 50,0263,0 45,24 50,1263,1 45,34 50,2363,2 45,44 50,3463,3 45,54 50,4563,4 45,64 50,5663,5 45,74 50,6763,6 45,84 50,7763,7 45,94 50,8863,8 46,03 50,9963,9 46,11 51,0864,0 46,18 51,1864,1 46,26 51,2964,2 46,33 51,3964,3 46,42 51,4964,4 46,51 51,6064,5 46,60 51,7164,6 46,70 51,81!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 70
Refractomete, reading
% (p/p)Potential alcoholic strength
(% vol)
Concentrated must Rectified concentrated must
64,7 46,80 51,92
64,8 46,90 52,0364,9 46,99 52,1465,0 47,09 52,2565,1 47,21 52,3665,2 47,31 52,4665,3 47,41 52,5765,4 47,51 52,6865,5 47,61 52,7965,6 47,71 52,9065,7 47,82 53,0165,8 47,92 53,1265,9 48,02 53,2266,0 48,12 53,3466,1 48,21 53,4466,2 48,30 53,5466,3 48,40 53,6466,4 48,49 53,7566,5 48,58 53,8666,6 48,67 53,9666,7 48,76 54,0866,8 48,86 54,1866,9 48,95 54,2967,0 49,04 54,4067,1 49,14 54,5167,2 49,23 54,6267,3 49,33 54,7367,4 49,42 54,8367,5 49,52 54,95
67,6 49,61 55,06
67,7 49,71 55,1767,8 49,81 55,2867,9 49,90 55,4068,0 50,00 55,5068,1 50,10 55,6168,2 50,20 55,7268,3 50,30 55,8368,4 50,40 55,9468,5 50,50 56,0668,6 50,60 56,1668,7 50,70 56,2868,8 50,80 56,3868,9 50,90 56,5069,0 50,99 56,6169,1 51,09 56,7269,2 51,19 56,8369,3 51,28 56,9469,4 51,38 57,06!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 71
Refractomete, reading
% (p/p)Potential alcoholic strength
(% vol)
Concentrated must Rectified concentrated must
69,5 51,47 57,17
69,6 51,57 57,2869,7 51,66 57,3969,8 51,76 57,5169,9 51,86 57,6270,0 51,95 57,7270,1 52,05 57,8470,2 52,14 57,9570,3 52,24 58,0770,4 52,33 58,1870,5 52,43 58,2970,6 52,53 58,4170,7 52,62 58,5270,8 52,72 58,6370,9 52,81 58,7471,0 57,91 58,8671,1 53,01 58,9771,2 53,11 59,0971,3 53,21 59,2071,4 53,31 59,3171,5 53,41 59,4271,6 53,51 59,5371,7 53,61 59,6571,8 53,71 59,7671,9 53,81 59,8872,0 53,91 59,9972,1 54,00 60,1172,2 54,10 60,2272,3 54,20 60,33
72,4 54,30 60,45
72,5 54,40 60,5672,6 54,50 60,6872,7 54,60 60,7972,8 54,70 60,9172,9 54,80 61,0273,0 54,90 61,1473,1 55,00 61,2573,2 55,10 61,3773,3 55,20 61,4873,4 55,30 61,6073,5 55,40 61,7273,6 55,50 61,8373,7 55,60 61,9473,8 55,70 62,0673,9 55,80 62,1874,0 55,90 62,2874,1 56,00 62,4174,2 56,09 62,52!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 72
Refractomete, reading
% (p/p)Potential alcoholic strength
(% vol)
Concentrated must Rectified concentrated must
74,3 56,19 62,64
74,4 56,29 62,7674,5 56,39 62,8774,6 56,49 62,9974,7 56,59 63,1074,8 56,69 63,2374,9 56,79 63,3375,0 56,89 63,4675,1 63,5875,2 63,6975,3 63,8175,4 63,9375,5 64,0575,6 64,1675,7 64,2875,8 64,4175,9 64,5476,0 64,6676,1 64,7876,2 64,8976,3 65,0276,4 65,1376,5 65,2576,6 65,3776,7 65,4976,8 65,6176,9 65,7477,0 65,8777,1 65,99
77,2 66,09
77,3 66,2177,4 66,3177,5 66,4577,6 66,5877,7 66,7177,8 66,8277,9 66,9478,0 67,0678,1 67,1978,2 67,2978,3 67,4178,4 67,5278,5 67,6578,6 67,7778,7 67,8978,8 68,0278,9 68,1479,0 68,26!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 73
Refractomete, reading
% (p/p)Potential alcoholic strength
(% vol)
Concentrated must Rectified concentrated must
79,1 68,38
79,2 68,5179,3 68,6279,4 68,7579,5 68,8779,6 69,0079,7 69,1279,8 69,2479,9 69,35!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 74
BILAGA II
Kvalitetskrav för bordsviner enligt artikel 27 b i) andra strecksatsen i den här
förordningen
I.Vita viner
a) Lägsta verkliga alkoholhalt: 10,5 % vol
b) Högsta halt av flyktiga syror: 9 milliekvivalenter per liter
c) Högsta halt av svaveldioxid: 155 milligram per liter
II. Röda viner
a) Lägsta verkliga alkoholhalt: 10,5 % vol
b) Högsta halt av flyktiga syror: 11 milliekvivalenter per literc) Högsta halt av svaveldioxid: 115 milligram per liter
Rosévin skall uppfylla de ovan nämnda kraven för röda viner, utom i fråga om
svaveldioxidhalten, där den högsta halten skall vara densamma som för vita viner.
Kraven enligt a och c ovan skall inte gälla för röda bordsviner som framställs av
druvsorter av typen Portugieser, samt för vita bordsviner som framställs avdruvsorter av typerna Sylvaner, Müller-Thurgau eller Riesling.!
B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 75
BILAGA III
Definition av neutral alkohol enligt artikel 43 i den här förordningen
1. Organoleptiska egenskaper: Ingen främmande på-
visbar smak i råvaran
2. Lägsta verkliga alkoholhalt: 96 % vol
3. Övre gränsvärden för restsubstanser:
—Total syrahalt
uttryckt i gram ättiksyra per hl 100-procentig
alkohol1,5
—Estrar
uttryckt i gram etylacetat per hl 100-procentig
alkohol1,3
—Aldehyder
uttryckt i gram acetaldehyd per hl 100-procentig
alkohol0,5
—Högre alkoholer
uttryckt i gram metyl-2-propanol-1 per hl
100-procentig alkohol0,5
—Metanol
gram per hl 100-procentig alkohol50
—Torrsubstans
gram per hl 100-procentig alkohol 1,5
—Flyktiga kvävehaltiga baser
uttryckt i gram kväve per hl 100-procentig
alkohol0,1
—Furfural Ej påvisbart!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 76
BILAGA IV
Analysmetoder på gemenskapsnivå för neutral alkohol
I tillämpningen av den här bilagan avses med
a) repeterbarhetsgräns: det värde under vilket den absoluta skillnaden mellan
två individuella resultat som har uppnåtts i prov på identiskt provmaterial somhar genomförts under samma förhållanden (samma person, samma apparatur,samma laboratorium och ett kort tidsintervall) kan förväntas ligga inom en
angiven sannolikhet,
b) reproducerbarhetsgräns: det värde under vilket den absoluta skillnaden
mellan två individuella resultat som har erhållits under olika förhållanden
(olika personer, olika apparatur, olika laboratorier eller olika tidsintervall)kan förväntas ligga inom en angiven sannolikhet.
Med begreppet ”individuellt provresultat” avses det värde som erhålls när den
standardiserade analysmetoden tillämpas fullständigt och en gång på ett enda prov.
Om inte annat anges, skall sannolikheten vara 95 %.!
B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 77
BILAGA V
Meddelande om att partier i en anbudsinfordran för export av vinalkohol accepteras eller ej.
— Anbudstagarens namn:
— Datum för tilldelningen:
— Datum då anbudstagaren accepterade/inte accepterade partiet:
!B2000R1623 — SV — 19.07.2001 — 003.001 — 78