1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 97/68/EG
av den 16 december 1997
om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot utsläpp av gas- och partikel-
formiga föroreningar från förbränningsmotorer som skall monteras i mobila maskiner som inte
är avsedda att användas för transporter på väg
(EGT L 59, 27.2.1998, s. 1)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Kommissionens direktiv 2001/63/EG av den 17 augusti 2001 L 227 41 23.8.2001
▼B
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 97/68/EG
av den 16 december 1997
om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot
utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar frånförbränningsmotorer som skall monteras i mobila maskiner som
inte är avsedda att användas för transporter på väg
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR
ANTAGIT DETTA DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenska-
pen, särskilt artikel 100a i detta,
med beaktande av kommissionens förslag(1),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2),
i enlighet med det i artikel 189b i fördraget angivna förfarandet(3) och
mot bakgrund av det gemensamma utkast som förlikningskommitténgodkände den 11 november 1997, samt
med beaktande av följande:
1.I gemenskapsprogrammet rörande policy och åtgärder som har
samband med miljön och en hållbar utveckling(4) erkänns som
en grundläggande princip att alla människor på ett effektivt sättbör skyddas mot erkända hälsofaror till följd av luftföroreningaroch att detta i synnerhet gör det nödvändigt att kontrollera
utsläppen av kvävedioxid (NO
2), partiklar (PT) — svart rök och
andra förorenande ämnen, exempelvis kolmonoxid (CO). När detgäller att förebygga bildande av troposfäriskt ozon (O
3) och
därmed sammanhängande hälso- och miljöpåverkan, måsteutsläpp av föregångarna kväveoxider (NO
x) och kolväten (HC)
minskas. De miljöskador som orsakas av försurning kräver
också en minskning av bland annat utsläppen av NOxoch HC.
2.Gemenskapen undertecknade protokollet från FN:s ekonomiskakommission för Europa om minskning av flyktiga organiskaföreningar (VOC) i april 1992 och anslöt sig till protokollet omminskning av NO
xi december 1993, vilka båda har samband
med 1979 års konvention om långväga gränsöverskridande luft-
föroreningar, som godkändes i juli 1982.
3.Målet att minska mängden förorenande utsläpp från motorer i
mobila maskiner som inte är avsedda att användas på väg ochatt upprätta och tillämpa den inre marknaden för motorer ochmaskiner kan inte uppnås i tillräcklig utsträckning av de enskildamedlemsstaterna och därför kan de uppnås på ett bättre sättgenom tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning rörande
åtgärder mot luftföroreningar från motorer som skall monteras i
mobila maskiner som inte är avsedda att användas på väg.
4.Undersökningar som kommissionen nyligen gjort visar attutsläpp från motorer i mobila maskiner som inte är avsedda attanvändas på väg utgör en väsentlig del av de utsläpp av vissaskadliga luftföroreningar som orsakas av människan. Den kate-gori av förbränningsmotorer med kompressionständning som
kommer att omfattas av detta direktiv står för en avsevärd del
av luftföroreningarna genom NO
xoch PT, särskilt i jämförelse
med de föroreningar som orsakas av vägtransportsektorn.1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 2
(1) EGT C 328, 7.12.1995, s. 1.
(2) EGT C 153, 28.3.1996, s. 2.
(3) Europaparlamentets yttrande av den 25 oktober 1995 (EGT C 308,
20.11.1995, s. 29), rådets gemensamma ståndpunkt av den 20 januari 1997
(EGT C 123, 21.4.1997, s. 1) och Europaparlamentets beslut av den 13 maj1997 (EGT C 167, 2.7.1997, s. 22). Europaparlamentets beslut av den 15
december 1997. Rådets beslut av den 4 december 1997. Europaparlamentets
beslut av den 16 december 1997.
(
4) Rådets och medlemsstaternas, i rådet församlade, regeringsföreträdares reso-
lution av den 1 februari 1993 (EGT C 138, 17.5.1993, s. 1).
▼B
5.Utsläpp, särskilt av NOxoch PT, från mobila maskiner som inte
är avsedda att användas på väg, som används på marken och
som är utrustade med förbränningsmotorer med kompres-sionständning, utgör en av de viktigaste anledningarna till oropå detta område. Föreskrifter bör i första hand meddelas fördessa källor. Direktivets räckvidd bör likväl därefter utvidgastill att även omfatta kontroll av utsläpp från motorer i andra
mobila maskiner som inte är avsedda att användas på väg, inbe-
gripet transporterbara generatorer, på grundval av lämpligatestcykler, samt i synnerhet från bensinmotorer. En betydandeminskning av utsläppen av CO och HC kan vara möjlig attuppnå genom den planerade utvidgningen av det här direktivets
räckvidd till att omfatta bensinmotorer.
6.Lagstiftning om kontroll av utsläpp från jord- och skogsbruks-
traktorer som säkerställer en nivå för miljöskyddet som ärlikvärdig med den som fastställs i detta direktiv, och mednormer och krav som till fullo överensstämmer med det, bör
införas så snart som möjligt.
7.När det gäller certifieringsförfaranden har den europeiska metod
för typgodkännande valts, som har fungerat bäst för godkän-nande av fordon som är avsedda att användas på väg och avkomponenter i dessa. Ett nytt element har införts, nämligen
godkännandet av en grundmotor som representerar en grupp av
motorer (motorfamilj) som byggts med användande av liknandekomponenter enligt liknande konstruktionsprinciper.
8.Motorer som tillverkas i enlighet med kraven måste märkas påavsett sätt och anmälas till godkännandemyndigheterna. För att
hålla nere den administrativa belastningen har inga bestämmelser
införts om att myndigheten skall göra direkta kontroller av detillverkningsdatum för motorer som gäller för uppfyllande av deförstärkta kraven. Denna frihet för tillverkarna kräver att deunderlättar för myndigheten att göra stickprov och att de medjämna mellanrum lämnar relevanta upplysningar om produk-
tionsplaneringen. Absolut efterlevnad av kravet på anmälan i
enlighet med det här förfarandet är inte obligatoriskmen enhög grad av efterlevnad skulle underlätta godkännandemyndighe-ternas planering av bedömningarna och bidra till ett ökatförtroende mellan tillverkare och typgodkännandemyndigheter.
9.Godkännanden som beviljas i enlighet med direktiv 88/77/EEG(
1) och ECE:s förordning 49 utgåva 02 enligt förteckningen
i tillägg II till bilaga IV i direktiv 92/53/EEG(2) erkänns som
likvärdiga med godkännanden enligt det här direktivet i dessförsta steg.
10.Motorer som uppfyller kraven i det här direktivet och somomfattas av dess räckvidd måste få släppas ut på marknaden imedlemsstaterna. Dessa motorer får inte underkastas något annatnationellt krav som gäller utsläpp. Den medlemsstat som utfärdargodkännanden måste vidta nödvändiga kontrollåtgärder.
11.När de nya provningsförfarandena och gränsvärdena fastställsmåste hänsyn tas till de specifika användningsmönstren för dessatyper av motorer.
12.Dessa nya normer bör införas i enlighet med den beprövadetvåstegsmetoden.1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 3
(1) Rådets direktiv 88/77/EEG av den 3 december 1987 om tillnärmning av
medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot utsläpp av gasformiga förore-
ningar från dieselmotorer som används i fordon (EGT L 36, 9.2.1988, s. 33).
Direktivet senast ändrat genom direktiv 96/1/EG (EGT L 40, 17.2.1996, s.1).
(
2) Rådets direktiv nr 92/53/EEG av den 18 juni 1992 om ändring av direktiv
70/156/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om
typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon (EGT L
225, 10.8.1992, s. 1).
▼B
13.För motorer med högre effekt förefaller det lättare att uppnå
betydande minskning av föroreningarna eftersom det är möjligt
att använda befintlig teknik som har utvecklats för motorer ifordon som är avsedda att användas på väg. Med beaktandehärav föreskrivs ett genomförande av kraven vid olikatidpunkter, vilket inleds med den högsta av tre effektklasser isteg I. Denna princip föreskrivs även för steg II, med undantag
för en ny fjärde effektklass som inte omfattas av steg I.
14.När det gäller den här sektorn för mobila maskiner som inte är
avsedda att användas på väg, som nu är reglerad och vid sidanav jordbrukstraktorer är den viktigaste vid en jämförelse medutsläppen från vägtransporter, kan genomförandet av detta
direktiv förväntas medföra en avsevärd minskning av utsläppen.
Till följd av i allmänhet mycket goda prestanda hos dieselmo-torer i fråga om utsläpp av CO och HC är marginalerna förförbättringar i fråga om den totalt utsläppta mängden mycketsmå.
15.För att hänsyn skall kunna tas till exceptionella tekniska ellerekonomiska omständigheter har förfaranden införts genom vilkatillverkare kan undantas från de förpliktelser som följer av dethär direktivet.
16.För att säkerställa ”produktöverensstämmelse” (COP) när ettgodkännande beviljas för en motor, kommer det att krävas atttillverkarna tillhandahåller motsvarande arrangemang. Försådana fall då bristande överensstämmelse upptäcks harbestämmelser införts om informationsförfaranden, åtgärder för
rättelse och ett samarbetsförfarande som skall göra det möjligt
att bilägga eventuella meningsskiljaktigheter mellan medlemssta-terna när det gäller överensstämmelse hos certifierade motorer.
17.Medlemsstaternas rättighet att fastställa krav som säkerställer attarbetstagarna skyddas vid användning av mobila maskiner som
inte är avsedda att användas på väg skall inte påverkas av det
här direktivet.
18.De tekniska bestämmelserna i vissa bilagor till det här direktivetbör kompletteras och vid behov anpassas till den tekniskautvecklingen enligt ett kommittéförfarande.
19.Bestämmelser bör antas för att säkerställa att provning av moto-rerna sker i enlighet med god laboratoriesed.
20.Det finns behov av att främja världshandeln inom denna sektor
genom att så långt som möjligt harmonisera utsläppsnormerna i
gemenskapen med de normer som tillämpas eller planeras itredje land.
21.Det är därför nödvändigt att räkna med möjligheten av att situa-tionen tas under förnyat övervägande på grundval av
tillgänglighet och ekonomisk genomförbarhet hos ny teknik
samt under beaktande av de framsteg som har uppnåtts vidgenomförandet av det andra steget.
22.Den 20 december 1994 enades Europaparlamentet, rådet ochkommissionen om ett modus vivendi avseende genomföran-
deåtgärder för de rättsakter som antas enligt förfarandet i artikel
189b i fördraget(
1).
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Mål
Syftet med detta direktiv är att tillnärma medlemsstaternas lagar om
utsläppsstandarder och typgodkännandeförfaranden för motorer somskall installeras i mobila maskiner som inte är avsedda att användas1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 4
(1) EGT C 102, 4.4.1996, s. 1.
▼B
på väg. Det kommer att bidra till att den inre marknaden fungerar väl
och samtidigt skydda människors hälsa och miljön.
Artikel 2
Definitioner
I detta direktiv avses med
—mobil maskin som inte är avsedd att användas på väg: en mobil
maskin, en transportabel industriell utrustning, eller ett mobiltfordon med eller utan karosseri som inte är avsett att användas förtransporter på väg av personer eller gods och som drivs med hjälp
av en förbränningsmotor enligt avsnitt I bilaga I,
—typgodkännande: ett förfarande genom vilket en medlemsstat
intygar att en förbränningsmotortyp eller en motorfamilj uppfyller
de relevanta tekniska kraven i det här direktivet vad gäller nivån
för utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar från motorneller motorerna,
—motortyp: en kategori av motorer utan inbördes skillnader i fråga
om de väsentliga egenskaper som anges i tillägg 1 till bilaga II,
—motorfamilj: en tillverkares gruppering av motorer vilka genom sin
konstruktion förväntas ha likartade egenskaper vad gäller avga-
sutsläpp och som var och en uppfyller kraven i detta direktiv,
—huvudmotor: en motor som har valts ut från en motorfamilj på ett
sådant sätt att den uppfyller kraven i avsnitten 6 och 7 i bilaga I,
—motoreffekt: nettoeffekt enligt specifikationen i bilaga I, 2.4,
—motorproduktionsdatum: det datum när motorn går igenom den sista
kontrollen efter det att den lämnat produktionsbanan. På dettastadium är motorn klar att levereras eller att ställas i lager,
—utsläppande på marknaden: att mot betalning eller kostnadsfritt
göra en produkt som omfattas av det här direktivet tillgänglig pågemenskapsmarknaden för distribution och/eller användning i ge-menskapen,
—tillverkare: den person eller det organ som inför godkännandemyn-
digheten ansvarar för samtliga delar av förfarandet vidtypgodkännande och för kontroll av produktionsöverensstämmelsen.Det är inte nödvändigt att denna person eller sammanslutning är
direkt engagerad i samtliga stadier av motorns konstruktion,
—godkännandemyndigheten: en behörig myndighet i en medlemsstat
som ansvarar för samtliga delar av förfarandet vid typgodkännande
av en motor eller en motorfamilj, som har behörighet att utfärda
och återkalla intyg om typgodkännande och att sköta kontakternamed godkännandemyndigheterna i övriga medlemsstater ochkontrollen av tillverkarens åtgärder för att åstadkomma produk-tionsöverensstämmelse,
—teknisk tjänst: en organisation eller ett organ som har utsetts att som
provlaboratorium utföra provning och inspektion för en medlems-stats godkännandemyndighets räkning. Godkännandemyndighetenkan även själv utöva denna funktion,
—mall för teknisk information: den handling som återfinns i bilaga II
och som anger vilka uppgifter som skall lämnas av den sökande,
—teknisk dokumentation: sammanställning av alla de uppgifter,
ritningar, fotografier osv. som den sökande enligt mallen för tekniskinformation skall lämna till den tekniska tjänsten eller godkännan-demyndigheten,
—tekniskt underlag: den tekniska dokumentationen kompletterad med
de eventuella provningsrapporter eller övriga dokument som dentekniska tjänsten eller godkännandemyndigheten har lagt till dennaunder sin behandling av ärendet,
—index till det tekniska underlaget: ett innehållsregister till det
tekniska underlaget med sidnumrering eller annat tydligt hänvis-ningssystem.1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 5
▼B
Artikel 3
Ansökan om typgodkännande
1. Ansökan om typgodkännande av en motor eller en motorfamilj
skall av tillverkaren lämnas till godkännandemyndigheten i enmedlemsstat. Ansökan skall åtföljas av teknisk dokumentation, varsinnehåll anges i mallen för teknisk information i bilaga II till dettadirektiv. En motor som överensstämmer med de särskilda egenskaperna
för den motortyp som beskrivs i tillägg 1 till bilaga II skall tillhan-
dahållas den tekniska tjänst som ansvarar för godkännandeprovningen.
2. Om godkännandemyndigheten konstaterar att en ansökan med
avseende på den utvalda huvudmotorn inte i alla delar motsvarar den
motorfamilj som beskrivs i tillägg 2 till bilaga II, skall ansökan omgodkännande enligt punkt 1 lämnas för ett alternativ och vid behovytterligare en huvudmotor som väljs ut av godkännandemyndigheten.
3. Ansökningar som avser en motortyp eller en motorfamilj får inte
lämnas in i mer än en medlemsstat. En särskild ansökan skall lämnas inför varje typ eller familj för vilken godkännande söks.
Artikel 4
Förfarandet för typgodkännande
1. Den medlemsstat som tar emot ansökan skall bevilja typgodkän-
nande för alla motortyper eller motorfamiljer som motsvarar
uppgifterna i den tekniska dokumentationen och uppfyller kraven i det
här direktivet.
2. Medlemsstaten skall fylla i alla tillämpliga delar av typgodkän-
nandeintyget — en mall för detta finns i bilaga VI till det härdirektivet — för varje motortyp eller motorfamilj som den godkännersamt sammanställa eller kontrollera innehållet i indexet till det tekniskaunderlaget. Typgodkännandeintyg skall numreras enligt den metod sombeskrivs i bilaga VII. Det ifyllda intyget med bilagor skall överlämnas
till den sökande.
3. Om det är endast i kombination med andra delar av den mobila
maskinen som en motor som lämnats in för godkännande har avsedd
funktion eller uppvisar sina särskilda egenskaper, och dessöverensstämmelse med ett eller flera krav därför endast kan kontrol-leras när motorn fungerar tillsammans med andra delar av maskinen,verkliga eller simulerade, skall typgodkännandets räckvidd begränsas imotsvarande utsträckning. I typgodkännandeintyget för en motortyp
eller en motorfamilj skall då anges vilka begränsningar som finns för
dess användning samt eventuella krav vid monteringen.
4. Godkännandemyndigheten i varje medlemsstat skall
a) varje månad till godkännandemyndigheterna i övriga medlemsstater
sända en förteckning (med de uppgifter som anges i bilaga VIII)
över de typgodkännanden av motorer och motorfamiljer som den
har beviljat, vägrat eller återkallat under månaden.
b) på begäran av en godkännandemyndighet i en annan medlemsstat
utan dröjsmål sända
— en kopia av typgodkännandeintygen för den aktuella motorn
eller motorfamiljen med eller utan ett tekniskt underlag för varje
typ av motor eller motorfamilj för vilken den har beviljat, vägrat
eller återkallat typgodkännandeintyg, och/eller
— en förteckning enligt beskrivningen i artikel 6.3 över motorer
som tillverkas i enlighet med beviljade typgodkännanden, som
innehåller de uppgifter som anges i bilaga IX och/eller
— en kopia av den förklaring som avses i artikel 6.4.
5. Godkännandemyndigheten i varje medlemsstat skall årligen, och
dessutom när den emottar en ansökan härom, sända kommissionen enkopia av det datablad som visas i bilaga X med avseende på de motorersom godkänts sedan den senaste anmälan gjordes.1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 6
▼B
Artikel 5
Ändringar av godkännande
1. En medlemsstat som har beviljat typgodkännande skall vidta
nödvändiga åtgärder för att säkerställa att den underrättas om varje
ändring av uppgifterna i det tekniska underlaget.
2. Ansökningar om ändring eller utvidgning av ett typgodkännande
skall uteslutande lämnas till godkännandemyndigheten i den medlems-stat som beviljade det ursprungliga typgodkännandet.
3. Om uppgifter i det tekniska underlaget har ändrats skall godkän-
nandemyndigheten i den ifrågavarande medlemsstaten göra följande:
— I nödvändig utsträckning utfärda rättelseblad till det tekniska under-
laget och därvid på varje rättelseblad tydligt markera vilket slag avändring det gäller och vilken dag den rättade versionen utfärdades.
Varje gång rättelseblad utfärdas skall även innehållsförteckningen
till det tekniska underlaget (som bifogas intyget om godkännande)ändras så att senaste ändringsdatum framgår.
— Utfärda ett rättat intyg om typgodkännande (med tilläggsnummer)
om några uppgifter i det (med undantag av bilagorna) har ändrats,
eller om kraven i direktivet har ändrats efter det datum som anges
på intyget. Motivet till rättelsen och datum för det nya utfärdandetskall klart framgå av det rättade intyget.
Om godkännandemyndigheten i den ifrågavarande medlemsstaten
finner att en ändring i ett tekniskt underlag kräver att nya provningar
eller kontroller utförs, skall den underrätta tillverkaren om detta ochinte utfärda de handlingar som avses ovan förrän nya provningar ellerkontroller har utförts med tillfredsställande resultat.
Artikel 6
Överensstämmelse
1. En tillverkare skall på varje enhet som tillverkats i överensstäm-
melse med den godkända typen anbringa de märken som anges i avsnitt3 i bilaga I, inklusive typgodkännandets nummer.
2. Om typgodkännandeintyget enligt artikel 4.3 innehåller begräns-
ningar för användningen, skall tillverkaren med varje tillverkad enhetleverera detaljerade upplysningar om dessa begränsningar och eventu-ella särskilda krav vid monteringen. Om en serie motortyper levererastill en enda maskintillverkare, är det tillräckligt att en sådan informa-tionshandling lämnas senast på dagen för leverans av den första
motorn och att identifikationsnumren för de aktuella motorerna anges
i denna.
3. Tillverkaren skall på begäran till den godkännandemyndighet som
beviljade typgodkännandet inom 45 dagar efter varje kalenderårs
utgång och, om kraven i det här direktivet ändras, utan dröjsmål efter
varje tillämpningstidpunkt, och omedelbart efter varje ytterligaretidpunkt som myndigheten bestämmer, sända denna en förteckningöver identifikationsnumren för alla motortyper som tillverkats ienlighet med kraven i detta direktiv sedan den senaste rapporten
lämnades, eller sedan kraven i det här direktivet började gälla. Denna
förteckning skall klargöra sambandet mellan identifikationsnumren ochmotsvarande motortyper eller motorfamiljer samt typgodkännandenasnummer, om detta inte framgår av motorkodsystemet. Dessutom skalldenna förteckning innehålla särskilda upplysningar om tillverkarenupphör att tillverka en godkänd motortyp eller motorfamilj. Om det
inte krävs att denna förteckning regelbundet sänds till godkännande-
myndigheten skall tillverkaren behålla dessa uppgifter under minst 20år.
4. Tillverkaren skall senast 45 dagar efter varje kalenderårs utgång
och vid varje tillämpningstidpunkt enligt artikel 9 till den ansvarigagodkännendemyndigheten sända en förklaring i vilken definieras demotortyper och motorfamiljer han avser att tillverka från och meddenna tidpunkt, och förklaringen skall åtföljas av de aktuella motori-dentifikationskoderna.1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 7
▼B
Artikel 7
Godtagande av likvärdiga godkännanden
1. Inom ramen för multilaterala eller bilaterala avtal mellan gemen-
skapen och tredje land får Europaparlamentet och rådet, på förslag avkommissionen, erkänna förfaranden som inrättats genom internationellaföreskrifter eller föreskrifter i tredje land som likvärdiga med de villkor
eller bestämmelser för typgodkännande av motorer som införs genom
det här direktivet.
2. Typgodkännanden enligt direktiv 88/77/EEG, som
överensstämmer med kraven för nivåerna A eller B enligt artikel 2och bilaga I avsnitt 6.2.1 i direktiv 91/542/EEG(
1), och, där detta är
tillämpligt, den godkännandemärkning som hör samman med dem,skall godkännas för steg I enligt artikel 9.2 i det här direktivet. Dennagiltighet skall upphöra med verkan från det obligatoriska genom-
förandet av steg II, varom stadgas i artikel 9.3 i det här direktivet.
Artikel 8
Registrering och utsläppande på marknaden
1. Medlemsstaterna får inte vägra registrering, i tillämpliga fall, eller
utsläppande på marknaden av nya motorer, oavsett om dessa är instal-lerade i maskiner eller inte, om de uppfyller kraven i det här direktivet.
2. Medlemsstaterna skall tillåta registrering, i tillämpliga fall, eller
utsläppande på marknaden av nya motorer, oavsett om dessa är instal-
lerade i maskiner eller inte, endast om de uppfyller kraven i det här
direktivet.
3. När en medlemsstats godkännandemyndighet beviljar typgodkän-
nande skall den vidta nödvändiga åtgärder i samband medgodkännandet för att, vid behov i samarbete med övriga medlemsstatersgodkännandemyndigheter, registrera och kontrollera identifikations-numren för de motorer som tillverkats i överensstämmelse med kraveni det här direktivet.
4. En ytterligare kontroll av identifikationsnumren får äga rum i
samband med kontroll av produktionsöverensstämmelse enligt artikel
11.
5. Vad gäller kontrollen av identifikationsnummer skall tillverkaren
eller dennes ombud inom gemenskapen utan dröjsmål på begäranlämna den ansvariga godkännandemyndigheten alla nödvändiga upplys-ningar om hans/deras köpare samt identifikationsnumren för de motorersom uppges vara tillverkade i enlighet med artikel 6.3. När motorersäljs till en maskintillverkare krävs inga ytterligare upplysningar.
6. Om tillverkaren inte på godkännandemyndighetens anmodan kan
kontrollera att kraven i artikel 6 jämförd med framförallt punkt 5 i den
här artikeln är uppfyllda, kan det godkännande som i enlighet med det
här direktivet beviljas för motsvarande motortyp eller motorfamiljåterkallas. I sådana fall skall det informationsförfarande som avses iartikel 12.4 inledas.
Artikel 9
Tidtabell
1. BEVILJANDE AV TYPGODKÄNNANDEN
Efter den 30 juni 1998 får ingen medlemsstat vägra att bevilja
typgodkännande för en motortyp eller motorfamilj eller att utfärda det
dokument som beskrivs i bilaga VI, och får inte heller införa någraandra typgodkännandekrav avseende luftförorenande utsläpp för mobilamaskiner med motor som inte är avsedda att användas på väg ommotorn uppfyller de krav som specificeras i det här direktivet vadgäller utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar.1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 8
(1) EGT L 295, 25.10.1991, s. 1.
▼B
2. TYPGODKÄNNANDE, STEG I
(MOTORER AV KATEGORIERNA A, B OCH C)
Medlemsstaterna skall vägra att bevilja typgodkännande för motortyper
och motorfamiljer och utfärda det dokument som beskrivs i bilaga VI,samt vägra att bevilja något annat typgodkännande för mobila maskiner
med motor som inte är avsedda att användas på väg om inte motorn
uppfyller kraven i det här direktivet, och om inte utsläppen av gas-och partikelformiga föroreningar från motorn understiger degränsvärden som anges i tabellen i avsnitt 4.2.1 i bilaga I till dettadirektiv
efter den 30 juni 1998 för motorer med effekten— A: 130 kW ≤P≤560 kW,
—B : 7 5kW ≤P < 130 kW,
—C : 3 7kW ≤P < 75 kW.
3. TYPGODKÄNNANDE, STEG II
(MOTORER AV KATEGORIERNA D, E, F, G)
Medlemsstaterna skall enligt nedanstående tidsplan inte bevilja
typgodkännande för motortyper och motorfamiljer och utfärda detdokument som beskrivs i bilaga VI, och skall inte bevilja något annat
typgodkännande för mobila maskiner med motor som inte är avsedda
att användas på väg, om motorn inte uppfyller kraven i det här direkt-ivet, och om utsläppen av gas- och partikelformiga föroreningar frånmotorn inte följer de gränsvärden som fastställs i tabellen i avsnitt4.2.3 i bilaga I till det här direktivet
— D: efter den 31 december 1999 för motorer med effekten
18 kW≤P < 37 kW,
— E: efter den 31 december 2000 för motorer med effekten
130 kW≤P≤560 kW,
— F: efter den 31 december 2001 för motorer med effekten
75 kW≤P < 130 kW,
— G: efter den 31 december 2002 för motorer med effekten
37 kW≤P < 75 kW.
4. REGISTRERING OCH UTSLÄPPANDE PÅ MARKNADEN;
MOTORPRODUKTIONSDATUM
Med undantag för maskiner och motorer som skall exporteras till tredje
land skall medlemsstaterna tillåta att nya motorer registreras, i tillämp-liga fall, och släpps ut på marknaden, antingen de är monterade i en
maskin eller inte, enligt följande endast om de har godkänts enligt
någon av de kategorier som definieras i punkterna 2 och 3.
Steg I
— kategori A från och med den 31 december 1998,
— kategori B från och med den 31 december 1998,
— kategori C från och med den 31 mars 1999.
Steg II
— kategori D från och med den 31 december 2000,
— kategori E från och med den 31 december 2001,
— kategori F från och med den 31 december 2002,
— kategori G från och med den 31 december 2003.
Medlemsstaterna får emellertid, vad gäller motorer som tillverkats före
de tidpunkter som nämns i det här stycket, skjuta upp ovan angivnakrav med två år för varje kategori.
Det tillstånd som beviljas för steg I-motorer skall upphöra att gälla med
verkan från och med den obligatoriska tillämpningen av steg II.1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 9
▼B
Artikel 10
Undantag och alternativa förfaranden
1. Kraven i artikel 8.1 och 8.2 samt i artikel 9.4 skall inte omfatta
— motorer som skall användas av försvaret,
— motorer som undantas i enlighet med punkt 2.
2. Medlemsstaterna får, på tillverkarens begäran, undanta motorer i
slutserier som fortfarande finns i lager, eller lager av motorer i mobila
maskiner som inte är avsedda att användas på väg, från den/de tids-
frist(er) för utsläppande på marknaden som anges i artikel 9.4, underförutsättning att följande villkor är uppfyllda:
— Tillverkaren skall lämna en ansökan till godkännandemyndigheterna
i den medlemsstat som godkände motsvarande motortyp(er) ellermotorfamilj(er), innan tidsfristen eller tidsfristerna trädde i kraft.
— Tillverkarens ansökan skall innehålla en förteckning enligt artikel
6.3 över de nya motorer som inte släpps ut på marknaden inomtidsfristen eller tidsfristerna; om det gäller motorer som för första
gången omfattas av det här direktivet, skall tillverkaren lämna in
sin ansökan till typgodkännandemyndigheten i den medlemsstatdär motorerna finns lagrade.
— I begäran skall anges vilka tekniska och/eller ekonomiska skäl som
ligger till grund för den.
— Motorerna skall motsvara en typ eller familj för vilken typgodkän-
nandet inte längre är giltigt eller som tidigare inte krävde
typgodkännande men som har tillverkats inom tidsfristen eller tids-
fristerna.
— Motorerna skall inom tidsfristen eller tidsfristerna rent faktiskt ha
lagrats på gemenskapens territorium.
— Det antal nya motorer av en eller flera typer som släpps ut på mark-
naden i varje medlemsstat genom tillämpning av detta undantag fårinte överstiga 10 % av de nya motorer av samtliga berörda typer
som släpptes ut på marknaden i respektive medlemsstat under det
föregående året.
— Om medlemsstaten bifaller begäran, skall den inom en månad till
de behöriga myndigheterna i övriga medlemsstater sända detalje-
rade upplysningar om de undantag som beviljats tillverkaren samtskälen för dessa.
— En medlemsstat som beviljar undantag i enlighet med i den här arti-
keln skall ansvara för att säkerställa att tillverkaren uppfyller alla
förpliktelser som motsvarar detta.
— Godkännandemyndigheten skall för varje motor som är i fråga
utfärda ett intyg om överensstämmelse på vilket en särskild anteck-
ning har gjorts. I tillämpliga fall får ett konsoliderat dokument sominnehåller alla de aktuella motoridentifikationsnumren användas.
— Medlemsstaterna skall varje år till kommissionen överlämna en
förteckning över de undantag som har beviljats och skälen härför.
Denna möjlighet skall ges endast under en period av tolv månader från
och med den tidpunkt då motorerna för första gången underkastades
tidsfristen/tidsfristerna för utsläppande på marknaden.
Artikel 11
Produktöverensstämmelse vid serietillverkning
1. Den medlemsstat som beviljar typgodkännande skall vidta
nödvändiga åtgärder för att i fråga om de specifikationer som fastställsi avsnitt 5 i bilaga I kontrollera, vid behov i samarbete med godkän-
nandemyndigheterna i övriga medlemsstater, att lämpliga åtgärder har
vidtagits för att säkerställa en effektiv kontroll av produktöverensstäm-melsen innan typgodkännande beviljas.
2. Den medlemsstat som har beviljat ett typgodkännande skall vidta
nödvändiga åtgärder för att i fråga om de specifikationer som anges iavsnitt 5 i bilaga I kontrollera, vid behov i samarbete med godkännan-demyndigheterna i övriga medlemsstater, att de åtgärder som avses ipunkt 1 även fortsättningsvis är tillräckliga, och att varje serietillverkad1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 10
▼B
motor som är märkt med typgodkännandenummer enligt detta direktiv
fortsätter att överensstämma med beskrivningen av den godkändamotortypen eller motorfamiljen i godkännandeintyget och dess bilagor.
Artikel 12
Bristande överensstämmelse med den godkända typen eller
familjen
1. Bristande överensstämmelse med den godkända typen skall anses
föreligga om det påvisas avvikelser från uppgifterna i typgodkännan-deintyget eller det tekniska underlaget, och den medlemsstat sombeviljade typgodkännandet inte enligt artikel 5.3 har tillåtit sådana
avvikelser.
2. Om en medlemsstat som har beviljat ett typgodkännande finner
att motorer som åtföljs av intyg om överensstämmelse eller godkännan-demärke inte överensstämmer med den godkända typen eller familjen,skall den vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att de serietill-verkade motorerna återigen överensstämmer med den godkända typen
eller familjen. Godkännandemyndigheterna i den medlemsstaten skall
underrätta motsvarande myndigheter i övriga medlemsstater om devidtagna åtgärderna, som även vid behov kan omfatta indragning avtypgodkännandet.
3. Om en medlemsstat påvisar att motorer med typgodkännande-
nummer inte överensstämmer med den godkända typen eller familjen,
kan den begära att den medlemsstat som beviljade typgodkännandet
skall kontrollera att de serietillverkade motorerna överensstämmermed den godkända typen eller familjen. Denna kontroll skall påbörjasinom sex månader efter det att begäran gjordes.
4. Godkännandemyndigheterna i medlemsstaterna skall inom en
månad underrätta varandra om varje återkallelse av typgodkännanden
och orsakerna härför.
5. Om den medlemsstat som beviljade typgodkännandet bestrider
den bristande överensstämmelse som anmälts till den, skall de berördamedlemsstaterna söka bilägga denna tvist. Kommissionen skall hållasunderrättad och, om det är nödvändigt, inleda samråd i syfte att nåfram till en uppgörelse.
Artikel 13
Skydd för arbetstagarna
Bestämmelserna i det här direktivet skall inte påverka medlemssta-
ternas rätt att med vederbörligt beaktande av fördraget fastställasådana krav som de anser nödvändiga för att säkerställa att arbetsta-garna är skyddade när de använder den utrustning till vilkenhänvisning sker i det här direktivet, under förutsättning att detta intepåverkar utsläppandet på marknaden av de aktuella motorerna.
Artikel 14
Anpassning till den tekniska utvecklingen
Alla ändringar som för att ta hänsyn till den tekniska utvecklingen är
nödvändiga för att anpassa bilagorna till det här direktivet, medundantag av de krav som anges i avsnitten 1, 2.1 till 2.8 och 4 i bilagaI skall antas av kommissionen som skall biträdas av den kommitté sominrättas i enlighet med artikel 13 i rådets direktiv 92/53/EEG och i
enlighet med det förfarande som anges i artikel 15 i det här direktivet.
Artikel 15
Kommittéförfarande
1. Kommissionens företrädare skall förelägga kommitén ett förslag
till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tidsom ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är.Kommittén skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel148.2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 11
▼B
förslag av kommissionen, varvid medlemsstaternas röster skall vägas
enligt fördragets artikel 148.2. Ordföranden får inte rösta.
2. a) Kommissionen skall anta bestämmelser som skall gälla omedel-
bart
b) Om beslutet inte är förenligt med kommitténs yttrande skall
kommissionen emellertid genast underrätta rådet. I sådana fall
— skall kommissionen uppskjuta verkställandet av de beslutade
åtgärderna, docklängst i tre månader räk nat från den dag dårådet underrättades,
— får rådet fatta ett annat beslut med kvalificerad majoritet
inom den tid som anges i första strecksatsen.
Artikel 16
Godkännandemyndigheter och tekniska tjänster
Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen och de övriga
medlemsstaterna om namn på och adresser till de godkännandemyndig-heter och tekniska tjänster som är ansvariga enligt det här direktivet.De anmälda organen skall uppfylla de krav som anges i artikel 14 idirektiv 92/53/EEG.
Artikel 17
Överföring till nationell rätt
1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författ-
ningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 30
juni 1998. De skall omedelbart underrätta kommissionen härom.
När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en
hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning närde offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall görasskall varje medlemsstat själv utfärda.
2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till
de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område
som omfattas av detta direktiv.
Artikel 18
Ikraftträdande
Det här direktivet träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har
offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning .
Artikel 19
Ytterligare minskning av gränsvärden för utsläpp
Europaparlamentet och rådet skall vid slutet av år 2000 fatta beslut om
ett förslag som kommissionen före 1999 års utgång skall lägga framom en ytterligare sänkning av gränsvärdena för utsläpp, med beaktandeav den teknik som då kommer att finnas allmänt tillgänglig för kontrollav luftförorenande utsläpp från motorer med kompressionständningsamt situationen såvitt avser luftkvaliteten.
Artikel 20
Adressater
Det här direktivet riktar sig till medlemsstaterna.1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 12
▼B
BILAGA I
RÄCKVIDD, DEFINITIONER, SYMBOLER OCH FÖRKORTNINGAR,
MOTORMÄRKNING, SPECIFIKATIONER OCH PROVNING, SPECIFI-
KATION FÖR BEDÖMNING AV PRODUKTIONSÖVERENSSTÄM-
MELSE OCH PARAMETRAR SOM DEFINIERAR MOTORFAMILJEN,
VAL AV HUVUDMOTOR
1. RÄCKVIDD
Det här direktivet gäller motorer som installeras i mobila maskiner som
inte är avsedda att användas på väg.
Det här direktivet gäller inte motorer för drivning av
— fordon enligt definitionen i direktiv 70/156/EEG(1) och 92/61(2),
— jordbrukstraktorer, enligt definition i direktiv 74/150/EEG(3).
För att omfattas av detta direktiv måste motorerna dessutom vara instal-
lerade i maskiner som motsvarar följande specifika krav:
A: De skall vara avsedda eller lämpade för att röra sig eller flyttas på
marken, på eller utanför väg, och ha en förbränningsmotor med
kompressionständning med en installerad nettoeffekt enligt 2.4 på
över 18 kW men högst 560 kW(4) och drivas i ojämn hastighet i
stället för en enda konstant hastighet.
Maskiner vilkas motorer omfattas av denna definition inbegriper
utan att vara begränsade till enbart dessa är
— industriella borriggar, kompressorer etc.,
— anläggningsmaskiner inbegripet hjullastare, schaktmaskiner,
bandtraktorer, bandlastare, grävlastare, terränggående truckar,
grävmaskiner etc.,
— jordbruksmaskiner, rotorharvar,— skogsbruksmaskiner,
— självgående jordbruksfordon (utom traktorer enligt definitionen
ovan),
— materialhanteringsmaskiner,
— gaffeltruckar,
— vägunderhållsmaskiner (väghyvlar, vägvältar, asfaltbeläggnings-
maskiner),
— snöplogsmaskiner,
— maskiner för flygplatsstöd,
— maskinstegar,— mobila kranar.
Detta direktiv gäller inte för
B: fartyg,
C: lokomotiv,
D: flygplan,
E: generatoraggregat.
2. DEFINITIONER, SYMBOLER OCH FÖRKORTNINGAR
I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som
här anges.
2.1förbränningsmotor med kompressionständning (Cl): förbränningsmotor
som fungerar enligt kompressionständningsprincipen (t.ex. dieselmotor).
2.2gasformiga föroreningar: koloxid, kolväten (med antagande av
förhållandet C
1:H1,85och kväveoxider, de sistnämnda uttryckta som
kvävedioxid-ekvivalenter (NO2).1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 13
(1) EGT L 42, 23.2.1970, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 93/81/EEG (EGT L
264, 23.10.1993, s. 49).
(2) EGT L 225, 10.8.1992, s. 72.
(3) EGT L 84, 28.3.1974, s. 10. Direktivet senast ändrat genom direktiv 88/297/EEG (EGT
L 126, 20.5.1988, s. 52).
(4) Ett godkännande som givits i enlighet med Ekonomiska kommissionens för Europa
förordning 49, ändringsserie 02, rättelse 1/2, skall anses vara likvärdigt med ett godkän-nande som givits i enlighet med direktiv 88/77/EEG (se direktiv 92/53/EEG, bilaga IV,
del II).
▼B
2.3partikelformiga föroreningar: material som samlats på ett specificerat
filter efter utspädning av avgaser från Cl-motor med ren filtrerad luft
så att temperaturen inte överstiger 325 K (52 ºC).
2.4nettoeffekt: den effekt i ”EEG kW” som erhålls i provbänk vid veva-
xelns ände eller motsvarande, mätt i enlighet med EEG-metoden för
mätning av effekten hos förbränningsmotorer för fordon avsedda att
användas på väg, vilken beskrivs i direktiv 80/1269/EEG(1), med det
undantaget att effekten hos motorns kylfläkt inte räknas med(2) och att
bestämmelserna om provningsvillkor och referensbränslen i detta
direktiv skall följas.
2.5nominellt varvtal: det högsta varvtal vid full belastning som regulatorn
tillåter enligt uppgift från tillverkaren.
2.6procentuell belastning: andelen av det maximalt tillgängliga vridmo-
ment som erhålls vid ett visst varvtal hos motorn.
2.7varvtal för maximalt vridmoment: det varvtal vid vilket motorn ger
maximalt vridmoment enligt uppgift från tillverkaren.
2.8mellanvarvtal: det varvtal som uppfyller ett av följande krav:
— För motorer som är utformade för att köras vid olika varvtal på vrid-
momentkurvan för full belastning skall mellanvarvtalet vara det
angivna varvtalet för maximalt vridmoment om detta ligger mellan
60 % och 75 % av det nominella varvtalet.
— Om det angivna varvtalet för maximalt vridmoment är lägre än 60 %
av det nominella varvtalet skall mellanvarvtalet vara 60 % av det
nominella varvtalet.
— Om det angivna varvtalet för maximalt vridmoment är högre än 75 %
av det nominella varvtalet skall mellanvarvtalet vara 75 % av det
nominella varvtalet.
2.9Beteckningar och förkortningar
2.9.1Beteckningar för provparametrar
Beteckning Enhet Förklaring
Apm2den isokinetiska provtagningssondens
tvärsnittsarea
ATm2avgasrörets tvärsnittsarea
aver vägda genomsnittsvärden för:
m3/h — volymflöde
kg/h — massflöde
C1 — kol-1-ekvivalent kolväte
conc ppm
vol %koncentration (med det aktuella ämnet
som suffix)
conccppm
vol %korrigerad bakgrundskoncentration
concdppm
vol %utspädningsluftens koncentration
DF — utspädningsfaktor
fa— atmosfäriskfak tor i laboratoriet
FFH— bränslespecifikfak tor som används för
beräkningen av våta koncentrationer
utifrån förhållandet mellan väte och kol
i torra koncentrationer
GAIRWkg/h inloppsluftens massflöde på våt bas
GAIRDkg/h inloppsluftens massflöde på torr bas1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 14
(1) EGT L 375, 31.12.1980, s. 46. Direktivet senast ändrat genom direktiv 89/491/EEG
(EGT L 238, 15.8.1989, s. 43).
(2) Detta betyder att motorns kylfläkt i motsats till kraven i avdelning 5.1.1.1, bilaga I till
direktiv 80/1269/EEG, inte bör vara installerad under provningen för kontrollen avmotorns nettoeffekt. Om tillverkaren däremot utför provningen med fläkten installeradpå motorn, måste den effekt som tas upp av fläkten adderas till den effekt som
uppmätts på detta sätt.
▼B
GDILWkg/h massflöde utspädningsluft på våt bas
GEDFWkg/h ekvivalent utspätt massflöde avgaser på
våt bas
GEXHWkg/h massflöde avgaser på våt bas
GFUELkg/h massflöde bränsle
GTOTWkg/h massflöde utspädda avgaser på våt bas
HREFg/kg referensvärde för en absolut fuktighet på
10,71 g/kg för beräkning av korrigering-
sfaktorer för fuktighet till NOxoch
partiklar
Hag/kg inloppsluftens absoluta fuktighet
Hdg/kg utspädningsluftens absoluta fuktighet
i — index för ett enskilt steg
KH— faktor för fuktighetskorrigering av NOx
Kp— faktor för fuktighetskorrigering av
partiklar
KW,a— faktor för korrigering torr/våt av inlopps-
luften
KW,d— faktor för korrigering torr/våt av
utspädningsluften
KW,e— faktor för korrigering torr/våt av
utspädda avgaser
KW,r— faktor för korrigering torr/våt av
outspädda avgaser
L % procentuellt vridmoment i förhållande till
det maximala vridmomentet vid prov-
varvtalet
mass g/h index för utsläppens massflöde
MDILkg massa för provet av utspädningsluft
genom partikelfiltren
MSAMkg massa för provet av utspädda avgaser
genom partikelfiltren
Mdmg partikelprovets massa i utspädningsluften
Mfmg partikelprovets massa
pakPa mättat ångtryck i motorns inloppsluft
(ISO 3046 psy= PSY provomgivning)
pBkPa Totalt barometriskt tryck (ISO 3046:
Px= PX totalt trycki omgivningen
Py= PY totalt trycki provomgivningen)
pdkPa utspädningsluftens mättade ångtryck
pskPa torrt lufttryck
P kW effekt utan bromskorrigering
pAEkW angiven total effekt som tas upp av
hjälpanordningar som monterats för
provningen men som inte krävs enligt
punkt 2.4 i denna bilaga
PMkW maximal uppmätt effekt vid provvarvtalet
under provförhållanden (se tillägg 1 till
bilaga VI)
PmkW uppmätt effekt vid de olika provstegen
q — utspädningsfaktor
r — förhållandet mellan provtagningssondens
och avgasrörets tvärsnittsarea
Ra% inloppsluftens relativa fuktighet
Rd% utspädningsluftens relativa fuktighet1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 15
▼B
Rf— FID-reaktionsfaktor
S kW dynamometerinställning
TaK inloppsluftens absoluta temperatur
TDK absolut temperatur då kondens bildas
TrefK referenstemperatur (för förbrännings-
luften: 298 K)
VAIRDm3/h inloppsluftens volymflöde på torr bas
VAIRWm3/h inloppsluftens volymflöde på våt bas
VDILm3volym för provet av utspädningsluft
genom partikelfiltren
VDILWm3/h utspädningsluftens volymflöde på våt bas
VEDFWm3/h ekvivalent utspätt volymflöde avgaser på
våt bas
VEXHDm3/h volymflöde avgaser på torr bas
VEXHWm3/h volymflöde avgaser på våt bas
VSAMm3volym för provet genom partikelfiltren
VTOTWm3/h volymflöde utspädda avgaser på våt bas
WF — vägningsfaktorWF
E— effektiv vägningsfaktor
2.9.2Beteckningar för de kemiska beståndsdelarna
CO koloxid
CO2koldioxid
HC kolväten
NOxkväveoxider
NO kväveoxidNO
2kvävedioxid
O2syre
C2H6etan
PT partikelformiga föroreningar
DOP dioktylftalat
CH4metan
C3H8propan
H2O vatten
PTFE polytetrafluoreten
2.9.3Förkortningar
FID flamjonisationsdetektor
HFID uppvärmd flamjonisationsdetektor
NDIR infrarödanalysator med spridningsoptikCLD kemiluminescensdetektor
HCLD uppvärmd kemiluminescensdetektor
PDP deplacementpumpCFV venturirör för kritiskt flöde
3. MOTORMÄRKNING
3.1 En motor som godkänts som en teknisk enhet skall vara märkt med
3.1.1 motortillverkarens varumärke eller handelsnamn,1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 16
▼B
3.1.2 motortypen, motorfamiljen (i tillämpliga fall) och ett unikt motoridenti-
fikationsnummer,
3.1.3 typgodkännandenumret enligt bilaga VII.
3.2 Märkningen skall vara hållbar under motorns hela livslängd och skall
vara lättläslig och outplånlig. Om etiketter eller skyltar används skall
dessa fästas på ett sådant sätt att de sitter fast under motorns hela
livslängd och att de inte kan avlägsnas utan att de förstörs eller görs
oläsliga.
3.3 Märkningen skall sättas fast på en del av motorn som är nödvändig för
dess normala drift och som normalt inte behöver bytas ut under motorns
livslängd.
3.3.1 Märkningen skall placeras så att den är väl synlig för en genomsnitts-
person när motorn har ställts i ordning med alla de tillbehör som är
nödvändiga för motorns drift.
3.3.2 Varje motor måste vara försedd med en kompletterande lös platta av
beständigt material, av vilken måste framgå alla de uppgifter som anges
under 3.1 och vid behov skall den placeras så att de märkningar som
avses under 3.1 är lätta att se för en genomsnittsperson och är lättåtkom-
liga när motorn är installerad i en maskin.
3.4 Systemet för märkning av motorer med unika identificeringsnummer
måste vara utformat så att en fullständigt säker bestämning av ordning-
sföljden i produktionen kan ske.
3.5 All märkning måste ha gjorts på motorerna innan de lämnar produktion-
en.
3.6 Motormärkningarnas exakta placering skall anges i avsnitt 1 i bilaga VI.
4. SPECIFIKATIONER OCH PROVNING
4.1Allmänt
De komponenter som kan påverka utsläppen av gas- och partikelformiga
föroreningar skall vara så utformade, konstruerade och monterade att
motorn vid normal användning uppfyller kraven i detta direktiv, trots
de vibrationer den kan utsättas för.
De tekniska åtgärder som vidtagits av tillverkaren måste säkerställa att
ovannämnda utsläpp effektivt begränsas i enlighet med detta direktiv
under fordonets hela normala livslängd och vid normal användning.
Dessa krav skall anses uppfyllda om bestämmelserna i punkt 4.2.1,
4.2.3 respektive 5.3.2.1 efterlevs.
Om en katalysator och/eller en partikelfälla används skall tillverkaren
genom hållbarhetsprov som han själv får utföra i enlighet med god
ingenjörssed, och genom protokoll från dessa, bevisa att dessa anord-
ningar för efterbehandling kan förväntas fungera korrekt under motorns
hela livslängd. Protokollen skall utarbetas i enlighet med kraven i avsnitt
5.2, särskilt 5.2.3. En motsvarande garanti skall lämnas till kunden.
Systematiskt utbyte av anordningen efter en viss körtid är tillåtet.
Ändring, reparation, demontering, rengöring eller utbyte av kompo-
nenter eller system i motorn som görs med jämna mellanrum för att
förhindra felaktig funktion hos motorn i samband med anordningen för
efterbehandling skall göras endast i den utsträckning det är tekniskt
nödvändigt för att säkerställa att systemet för utsläppskontroll fungerar
på ett riktigt sätt. I enlighethärmed skall planerat underhåll framgå av
ägarhandboken och omfattas av de garantibestämmelser som anges
ovan samt godkännas innan typgodkännande beviljas. Motsvarande
utdrag ur handboken vad gäller underhåll eller utbyte av anordningarna
för efterbehandling, och vad gäller garantivillkoren, skall ingå i mallen
för teknisk information enligt bilaga II till detta direktiv.
4.2Specifikationer angående utsläpp av föroreningar
Utsläppen av gas- och partikelformiga ämnen från en motor som
lämnats till provning skall mätas med de metoder som beskrivs i bilaga
V.
Andra system och analysatorer kan komma att godtas om de ger resultat
som är likvärdiga med dem som ges av följande referenssystem:
— För gasformiga utsläpp mätta i den outspädda avgasen, det system
som visas i figur 2 i bilaga V.
— För gasformiga utsläpp mätta i den utspädda avgasen i ett system
med fullflödesutspädning, det system som visas i figur 3 i bilaga V.1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 17
▼B
— För partikelutsläpp, systemet för fullflödesutspädning, som visas i
figur 13 i bilaga V, antingen med ett separat filter för varje steg eller
med metoden med ett filter för alla slag.
Bedömningen av likvärdighet mellan system skall grunda sig på en
korrelationsundersökning med sju (eller fler) jämförande prov mellan
det aktuella systemet och ett eller flera av de referenssystem som avses
ovan.
Likvärdighetskriteriet definieras som en överensstämmelse på ± 5 %
med de genomsnittliga vägda utsläppsvärdena. Provningen skall utföras
med den provcykel som anges i bilaga III, 3.6.1.
Om ett nytt system skall införas i direktivet skall bedömningen av
likvärdighet grunda sig på repeterbarhet och reproducerbarhet som
beräknats i enlighet med ISO 5725.
4.2.1 De erhållna utsläppen av kolmonoxid, kolväten, kväveoxider och
partiklar får inte för steg I överstiga de mängder som anges i följande
tabell:
Nettoeffekt
(P)
(kW)Kolmonoxid
(CO)
(g/kWh)Kolväten
(HC)
(g/kWh)Kväveoxider
(NOx(g/kWh)Partiklar
(PT)
(g/kWh)
130≤P≤560 5,0 1,3 9,2 0,54
75≤P < 130 5,0 1,3 9,2 0,70
37≤P < 75 6,5 1,3 9,2 0,85
4.2.2 De utsläppsgränser som anges i punkt 4.2.1 gäller de avgaser som
lämnar motorn och de skall klaras utan att någon anordning för efterbe-
handling av avgaser satts in.
4.2.3 De erhållna utsläppen av kolmonoxid, kolväten, kväveoxider och
partiklar får för steg II inte överstiga de mängder som anges i följande
tabell:
Nettoeffekt
(P)
(kW)Kolmonoxid
(CO)
(g/kWh)Kolväten
(HC)
(g/kWh)Kväveoxider
(NOx(g/kWh)Partiklar
(PT)
(g/kWh)
130≤P≤560 3,5 1,0 6,0 0,2
75≤P < 130 5,0 1,0 6,0 0,3
37≤P < 75 5,0 1,3 7,0 0,4
18≤P < 37 5,5 1,5 8,0 0,8
4.2.4 Om en motorfamilj, enligt definition i avsnitt 6 tillsammans med tillägg
2 till bilaga II, omfattar mer än en effektklass, skall utsläppsvärdena för
huvudmotorn (typgodkännandet provning) och samtliga motortyper inom
samma familj (COP-provning) uppfylla de strängare kraven för den
högre effektklassen. Den sökande får fritt välja att begränsa definitionen
av motorfamiljer till enskilda effektklasser och att ansöka om godkän-
nande i enlighet med detta.
4.3Installation i den mobila maskinen
Motorinstallationen i en mobil maskin skall uppfylla de krav som
fastställts inom ramen för typgodkännandet. Dessutom skall följande
villkor som anknyter till motorns typgodkännande alltid vara uppfyllda:
4.3.1 Inloppsundertrycket får inte överstiga det som anges för den godkända
motorn i tillägg 1 eller 3 till bilaga II.
4.3.2 Avgasmottrycket får inte överstiga det som anges för den godkända
motorn i tillägg 1 eller 3 till bilaga II.1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 18
▼B
5. FÖRFARANDE VID BEDÖMNING AV PRODUKTÖVERENSSTÄM-
MELSE
5.1 Vid kontrollen av att det finns tillfredsställande rutiner och metoder för
att säkerställa en effektiv kontroll av produktöverensstämmelse vid
serietillverkning innan typgodkännande beviljas, skall godkännandemyn-
digheten även betrakta kraven som uppfyllda om tillverkaren är
registrerad enligt den harmoniserade standarden EN 29002 (om denna
täcker de berörda motorerna) eller någon likvärdig ackrediteringsstan-
dard. Tillverkaren skall tillhandahålla uppgifter om registreringen samt
själv underrätta godkännandemyndigheten om eventuella ändringar i
registreringens giltighet eller räckvidd. För att kontrollera att kraven i
punkt 4.2 kontinuerligt är uppfyllda skall lämpliga kontroller av tillverk-
ningen utföras.
5.2 Innehavaren av godkännandet skall särskilt
5.2.1 se till att det finns metoder för en effektiv kontroll av produktens
kvalitet,
5.2.2 ha tillgång till den utrustning som behövs för att kontrollera
överensstämmelsen med varje godkänd typ,
5.2.3 se till att provningsdata arkiveras och att bilagorna ständigt hålls
tillgängliga under en tidsrymd som fastställs i samråd med godkännan-
demyndigheten,
5.2.4 analysera resultaten av varje typ av provning för att kontrollera och
säkerställa att motorns egenskaper hålls konstanta inom ramen för
normala avvikelser vid serietillverkning,
5.2.5 se till att, om någon motor eller komponent vid provtagningen visar på
bristande överensstämmelse, detta leder till förnyad provtagning och
förnyade kontroller. Alla nödvändiga åtgärder skall vidtas för att
återställa överensstämmelse i den aktuella tillverkningen.
5.3 Den behöriga myndighet som har beviljat godkännandet kan när som
helst undersöka de kontrollmetoder för produktöverensstämmelse som
används på varje produktionsenhet.
5.3.1 Vid varje inspektion skall provningsrapporter och tillverkningsjournaler
visas för inspektören.
5.3.2 Om kvalitetsnivån inte förefaller tillfredsställande eller om det anses
nödvändigt att kontrollera riktigheten hos de uppgifter som framlagts i
enlighet med punkt 4.2, skall följande förfarande tillämpas:
5.3.2.1 En motor tas ur serien och får genomgå det prov som beskrivs i bilaga
III. De erhållna utsläppen av kolmonoxid, kolväten, kväveoxider och
partiklar får inte överstiga de mängder som anges i tabellen i punkt
4.2.1, med förbehåll för kraven under 4.2.2, respektive de mängder
som anges i punkt 4.2.3.
5.3.2.2 Om den motor som tas ur produktionen inte uppfyller kraven under
5.3.2.1, kan tillverkaren begära att mätningarna utförs på ett antal prov-
motorer av samma typ som tas ur tillverkningsserien och som inbegriper
den motor som ursprungligen togs ut. Tillverkaren skall bestämma
antalet (n)motorer efter överenskommelse med den tekniska tjänsten.
Andra motorer än den som ursprungligen togs ut skall genomgå prov.
Det aritmetiska medelvärdet ( /C22xx) av de resultat som erhållits för uttaget
skall sedan bestämmas för varje förorening. Tillverkningsserien skall
anses överensstämma med kraven om följande villkor uppfylls:
/C22xxþk/C1St/C20L(1)
där:L är det gränsvärde som fastställs i punkt 4.2.1/4.2.3 för utsläpp av varje
förorening, och
kär en statistiskfak tor som beror på n och som framgår av följande
tabell:
n234567891 0
k0,973 0,613 0,489 0,421 0,376 0,342 0,317 0,296 0,2791997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 19
(1)S2
t¼Xx/C0/C22xxðÞ2
n/C01där x är något av de enskilda resultat som erhållits med uttaget n.
▼B
n 1 11 21 31 41 51 61 71 81 9
k0,265 0,253 0,242 0,233 0,224 0,216 0,210 0,203 0,198
wenn n≥20, k ¼0;860ﬃﬃﬃnp
5.3.3 Den godkännandemyndighet eller den tekniska tjänst som ansvarar för
kontrollen av produktöverensstämmelse vid serietillverkning skall utföra
prov på helt eller delvis inkörda motorer enligt tillverkarens anvisningar.
5.3.4 Normalt skall den behöriga myndigheten ge tillstånd till en kontroll per
år. Om kraven i punkt 5.3.2 inte är uppfyllda skall den behöriga
myndigheten säkerställa att alla nödvändiga åtgärder vidtas för att så
snabbt som möjligt återställa överensstämmelse i den aktuella tillverk-
ningen.
6. PARAMETRAR FÖR DEFINITION AV MOTORFAMILJEN
Motorfamiljen får definieras med hjälp av grundläggande konstruktions-
parametrar som skall vara gemensamma för motorerna i familjen. I vissa
fall kan påverkan mellan parametrarna förekomma. Dessa effekter måste
också beaktas för att säkerställa att endast motorer med liknande egen-
skaper vad gäller avgasutsläpp ingår i en och samma motorfamilj.
För att motorer skall kunna anses tillhöra samma motorfamilj skall
följande förteckning över grundläggande parametrar vara gemensam:
6.1 Förbränningscykel:
— tvåtakt,
— fyrtakt.
6.2 Kylmedel:
— luft,
— vatten,— olja.
6.3 Individuell cylindervolym:
— motorerna får skilja sig åt med högst 15 %,
— antal cylindrar för motorer med anordning för efterbehandling.
6.4 Metod för luftaspiration:
— sugmotor,
— överladdning.
6.5 Förbränningskammarens typ/utformning:
— förkammare,
— virvelkammare,— öppen kammare.
6.6 Ventiler och kanaler — konfiguration, storlek och antal:
— cylinderhuvud,
— cylindervägg,— vevhus.
6.7 Bränslesystem:
— pump — tryckrör — insprutningsmunstycke,
— radpump,— fördelarpump,
— enhetspump,
— enhetsinsprutare.
6.8 Diverse egenskaper:
— återcirkulation av avgaser,
— vatteninsprutning/emulsion,— luftinsprutning,— laddluftkylsystem.
6.9 Efterbehandling av avgaser:
— oxidationskatalysator,
— reduktionskatalysator,1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 20
▼B
— terminskreak tor,
— partikelfälla.
7. VAL AV HUVUDMOTOR
7.1 Vid val av huvudmotor för motorfamiljen gäller i första hand att den
motortyp som har högsta bränsleinsprutning per slag vid det angivna
varvtalet för maximalt vridmoment skall väljas som huvudmotor. Om
två eller flera motortyper har samma egenskaper i detta avseende skall
i andra hand den motortyp som har högst bränsleförbrukning per slag
vid nominellt varvtal väljas som huvudmotor. I vissa fall kan godkän-
nandemyndigheten bestämma att det utsläppsmässigt värsta fallet för
motorfamiljen bäst återspeglas genom provning av två motorer. Baserat
på förhållanden som indikerar att en motortyp har de högsta utsläppen
av alla motortyper inom familjen kan godkännandemyndigheten alltså
välja en ytterligare motor för provning.
7.2 Om motorer inom familjen har andra varierande egenskaper som skulle
kunna anses påverka avgasutsläppen, skall även dessa egenskaper iden-
tifieras och beaktas vid valet av huvudmotor.1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 21
▼B
BILAGA II
MALL FÖR TEKNISK INFORMATION nr. …
angående typgodkännande med hänvisning till åtgärder mot utsläpp av gas- och partikelformiga
föroreningar från förbränningsmotorer som skall monteras i mobila maskiner som inte är
avsedda att användas på väg
(direktiv 97/68/EG, senast ändrat genom direktiv 97/…/EG)
1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 22
▼B
Tillägg 1
1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 23
▼B
1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 24
▼B
1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 25
▼B
Tillägg 2
1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 26
▼B
Tillägg 3
1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 27
▼B
1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 28
▼B
1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 29
▼B
BILAGA III
PROVNINGSFÖRFARANDE
1. INLEDNING
1.1 I denna bilaga beskrivs metoden för att fastställa utsläppen av gas- och
partikelformiga föroreningar från motorer.
1.2 Provet skall genomföras med motorn monterad i provbänk och ansluten
till en dynamometer.
2. PROVNINGSVILLKOR
2.1Allmänna krav
Samtliga volymer och volymflöden skall beräknas vid 273 K (0 ºC) och
101,3 kPa.
2.2Provningsvillkor
2.2.1 Den absoluta temperaturen Tahos motorns inloppsluft uttryckt i kelvin
och det torra atmosfärtrycket psuttryckt i kPa skall mätas och parame-
tern fabestämmas med hjälp av följande formler:
Motorer med naturlig aspiration och motorer med mekanisk förkompres-
sion:
fa¼99
ps/C18/C19T
298/C18/C190;7
Turboladdade motorer med eller utan kylning av inloppsluften:
fa¼99
ps/C18/C190;7
/C2T
298/C18/C191;5
2.2.2Provets giltighet
För att ett prov skall godkännas skall parametern favara:
0;96/C20fa/C201;06
2.2.3Motorer med laddluftkylning
Kylmedlets och laddningsluftens temperatur skall noteras.
2.3Luftinloppssystem
Provmotorn skall vara utrustad med ett luftinloppssystem med ett luftin-
loppsundertryckvid den övre gräns som angivits av tillverk aren för ren
luft vid de driftförhållanden som enligt uppgift från tillverkaren ger
maximalt luftflöde.
Ett särskilt provningssystem får användas, under förutsättning att det
kopierar motorns verkliga driftförhållanden.
2.4Avgassystem
Provmotorn skall vara utrustad med ett avgassystem med ett avgasmott-
ryckvid den övre gräns som angivits av tillverk aren för de
driftförhållanden som ger den maximala angivna effekten.
2.5Kylsystem
Ett motorkylsystem med tillräcklig kapacitet för att hålla motorn vid den
normala drifttemperatur som föreskrivits av tillverkaren.
2.6Smörjolja
Uppgifter om den smörjolja som används vid provningen skall noteras
och presenteras tillsammans med provningsresultaten.1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 30
▼M1
▼B
▼B
2.7Provbränsle
Bränslet skall vara det referensbränsle som anges i bilaga IV.Cetantalet och svavelhalten för det referensbränsle som används för
provet skall noteras under 1.1.1 och 1.1.2 i tillägg 1 till bilaga II.
Bränslet temperatur vid inloppet till insprutningspumpen skall vara 306-
316 K (33-43 ºC).
2.8Bestämning av dynamometerinställningar
Inställningen av inloppsundertryckoch avgasmottrycksk all anpassas till
tillverkarens övre gränser i enlighet med punkterna 2.3 och 2.4.
De maximala vridmomentvärdena vid de angivna provvarvtalen skall
fastställas genom experiment för att beräkna vridmomentvärdena vid
vart och ett av de angivna provstegen. För motorer som inte är utfor-
made för att köras vid olika varvtal på en vridmomentkurva vid full
belastning, skall det maximala vridmomentet vid provvarvtalen anges
av tillverkaren.
Motorns inställning vid varje provsteg skall beräknas med hjälp av
följande formel:
S¼P
MþPAE ðÞ /C2L
100/C18/C19
/C0PAE
Om kvoten,
PAE
PM/C210;03
får värdet av PAEkontrolleras av den tekniska myndighet som beviljar
typgodkännande.
3. PROVETS GENOMFÖRANDE
3.1Förberedelse av provtagningsfiltren
Minst en timme före provet placeras varje filter(par) i en stängd,
oförseglad petriskål som placeras i en vägningskammare för stabili-
sering. Efter stabiliseringen vägs varje filter(par) och tareringsvikten
noteras. Filtret/filterparet förvaras sedan i en stängd petriskål eller filt-
erhållare fram till provet. Om ett filter (par) som tas ur
vägningskammaren inte används inom åtta timmar skall det vägas på
nytt innan det används.
3.2Installation av mätutrustningen
Instrument och provtagningssonder installeras på föreskrivet sätt. Om ett
system med fullfödesutspädning används för utspädning av avgaserna
skall utloppsröret anslutas till systemet.
3.3Start av utspädningssystemet och motorn
Utspädningssystemet och motorn skall startas och värmas upp tills samt-
liga temperaturer och tryckhar stabiliserats vid full belastning och
nominellt varvtal (punkt 3.6.2).
3.4Justering av utspädningsfaktorn
Partikelprovtagningssystemet skall startas och köras på bypass för
metoden med ett filter (valfritt för metoden med flera filter).
Utspädningsluftens bakgrundspartikelnivå kan bestämmas genom att
leda utspädningsluft genom partikelfiltren. Om filtrerad utspädningsluft
används kan en mätning göras när som helst före, under eller efter
provet. Om utspädningsluften inte är filtrerad krävs mätningar vid tre
tidpukter — efter starten, före avbrytandet och vid en tidunkt nära
mitten av cykeln. Genomsnittet av värdena skall beräknas.
Utspädningsluften skall ställas in så att filtret vid varje provsteg har en
maximal yttemperatur på 325 K (52 ºC). Den totala utsprädningsfaktorn
skall inte vara mindre än fyra.
Vid metoden med ett filter skall provets massflöde genom filtret hållas
på en konstant nivå i förhållande till massflödet utspädda avgaser under1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 31
▼B
alla provsteg i fullflödessystem. Denna masskvot skall ha en högsta
avvikelse på ± 5 %, utom under de första 10 sekunderna i varje provsteg
i systemutan bypasskapacitet. Om system med delflödesutspädning och
metoden med ett filter används skall massflödet genom filtret vara
konstant med en högsta avvikelse på ± 5 % under varje steg, utom under
de första 10 sekunderna i varje steg i system utan bypasskapacitet.
I system med kontroll av koncentrationen av CO2eller NOx, skall CO2-
eller NOx-halten mätas vid början och slutet av varje prov. Bakgrunds-
koncentrationen av CO2eller NOxi utspädningsluften före och efter
provet får skilja sig åt med högst 100 ppm respektive 5 ppm.
Om ett system för analys av utspädda avgaser används skall de relevanta
bakgrundskoncentrationerna bestämmas genom provtagning av
utspädningsluften i en provsäcköver hela provsek vensen.
Den kontinuerliga bakgrundskoncentrationen (ej i säck) får fastställas
som genomsnittet av minst tre värden som mäts vid olika tidpunkter —
vid början, vid slutet och vid en tidpunkt nära mitten av cykeln. På till-
verkarens begäran får bakgrundsmätningarna uteslutas.
3.5Kontroll av analysatorerna
Utsläppsanalysatorernas nollpunkt och mätområde ställs in.
3.6Provcykel
3.6.1 Specifikation A för maskiner i enlighet med avsnitt 1 i bilaga I:3.6.1.1 Följande 8-stegscykel(
1) skall följas för dynamometerdrift i provmotorn:
Steg MotorvarvtalProcentuell
belastningVägnings-
faktor
1 Nominellt 100 0,15
2 Nominellt 75 0,15
3 Nominellt 50 0,154 Nominellt 10 0,15 Mellan 100 0,1
6 Mellan 75 0,1
7 Mellan 50 0,18 Tomgång — 0,15
3.6.2Konditionering av motorn
Motorn skall värmas upp och systemet skall ha uppnått maximalt varvtal
och vridmoment för att motorparametrarna skall kunna stabiliseras i
enlighet med tillverkarens rekommendationer.
Observera: Konditioneringsperioden bör även förhindra påverkan från
tidigare provning i avgassystemet. En stabiliseringsperiod
mellan provpunkterna krävs också för att minimera
påverkan mellan punkterna.
3.6.3Provsekvens
Provsekvensen påbörjas. Provet skall för varje provcykel genomföras i
den stegordning som anges ovan.
Under varje steg i provcykeln efter den inledande omställningsperioden
skall det angivna varvtalet ligga inom det största värdet av ± 1 % av
nominellt varvtal eller ± 3 min
−1, utom vid låg tomgång som skall ligga
inom de toleranser som angivits av tillverkaren. Det angivna vridmo-
mentet skall hållas på en sådan nivå att genomsnittet över den period
under vilken mätningarna görs ligger inom ± 2 % av det maximala vrid-
momentet vid provvarvtalet.1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 32
(1) Identisk med cykel C1 i utkastet till ISO standard 8178-4.
▼B
Minst tio minuter är nödvändigt för varje mätpunkt. Om det vid prov-
ning av en motor krävs längre provtagningstider för att erhålla
tillräcklig partikelmassa på mätfiltret får provstegstiden förlängas i
nödvändig utsträckning.
Provstegens längd skall noteras och rapporteras.Koncentrationen gasformiga utsläpp i avgaserna skall mätas och noteras
under de sista tre minuterna i varje steg.
Partikelprovtagningen och mätningen av de gasformiga utsläppen bör
inte påbörjas innan motorstabilisering enligt tillverkarens definition har
uppnåtts, och de skall avslutas samtidigt.
Bränsletemperaturen skall mätas vid inloppet till bränsleinsprutnings-
pumpen eller i enlighet med tillverkarens anvisningar, och platsen för
mätningen skall noteras.
3.6.4Analysatorreaktion
Analysatorernas utslag skall registreras på en linjeskrivare eller mätas
med ett motsvarande system för datainsamling, och avgaserna skall
passera analysatorerna åtminstone under de sista tre minuterna av varje
steg. Om provtagning i säcktillämpas för mätningen av utspädd CO och
CO
2(se punkt 1.4.4 i tillägg 1), skall ett prov samlas i säcken under de
sista tre minuterna i varje steg, och säckprovet skall analyseras och
noteras.
3.6.5Partikelprovtagning
Partikelprovtagningen kan göras antingen med metoden med ett filter
eller med metoden med flera filter (punkt 1.5 i tillägg 1). Eftersom
resultaten kan skilja sig åt något beroende på vilken metod som
används, skall det i resultatredovisningen anges vilken metod som
använts.
Vid metoden med ett filter skall de vägningsfaktorer för varje steg som
angivits i provcykelförfarandet beaktas vid provtagningen, genom att
provtagningsflödet och/eller provtagningstiden anpassas.
Provtagningen skall ske så sent som möjligt inom varje steg. Provtag-
ningstiden vid varje steg skall vara minst 20 sekunder vid metoden
med ett filter och minst 60 sekunder vid metoden med flera filter. För
system utan bypasskapacitet skall provtagningstiden vid varje steg vara
minst 60 sekunder vid båda metoderna.
3.6.6Motorförhållanden
Motorns varvtal och belastning, inloppsluftens temperatur, bränsleflödet
och luft- eller avgasflödet skall vid varje steg mätas så snart motorn har
stabiliserats.
Om mätningen av avgasflödet eller mätningen av förbrukningen av
förbränningsluft och bränsle inte går att genomföra, kan dessa beräknas
med hjälp av kol- och syrebalansmetoden (se punkt 1.2.3 i tillägg 1).
Eventuella ytterligare uppgifter som krävs för beräkningen skall noteras
(se punkterna 1.1 och 1.2 i tillägg 3).
3.7Ny kontroll av analysatorerna
Efter utsläppsprovet används en nollställningsgas och samma spänngas
för att upprepa kontrollen. Provet betraktas som godkänt om skillnaden
mellan de båda mätresultaten understiger 2 %.1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 33
▼B
Tillägg 1
1. MÄT- OCH PROVTAGNINGSFÖRFARANDEN
Gas- och partikelformiga ämnen som släpps ut av motorn skall mätas
med hjälp av de metoder som beskrivs i bilaga V. Metoderna i bilaga
V beskriver de rekommenderade analyssystemen för gasformiga utsläpp
(punkt 1.1) och de rekommenderade systemen för partikelutspädning
och -provtagning (punkt 1.2).
1.1Dynamometerspecifikation
En motordynamometer med de egenskaper som krävs för att genomföra
den provcykel som beskrivs i punkt 3.6.1 i bilaga III skall användas.
Utrustningen för mätning av vridmoment och varvtal skall möjliggöra
mätning av vevaxelns effekt inom de angivna gränserna. Ytterligare
beräkningar kan bli nödvändiga.
Mätutrustningens noggrannhet skall vara sådan att de maximala tole-
ranser som anges av siffrorna i punkt 1.3 inte överskrids.
1.2Avgasflöde
Avgasflödet skall bestämmas med en av de metoder som anges i punkt
1.2.1-1.2.4.
1.2.1Metod med direkt mätning
Direkt mätning av avgasflödet med flödesmunstycke eller motsvarande
mätsytem (för närmare upplysningar se ISO 5167).
Observera: Direkt mätning av avgasflödet är en svår uppgift. Försiktig-
hetsåtgärder skall vidtas för att undvika mätfel som ger fel
utsläppsvärden.
1.2.2Metod med mätning av luft och bränsle
Mätning av luftflödet och bränsleflödet.
Luft- och bränsleflödesmätare med en noggrannhet enligt punkt 1.3 skall
användas.
Beräkningen av avgasflödet skall göras enligt följande formel:
GEXHW ¼GAIRWþGFUEL
(massflöde avgaser på våt bas)
eller
VEXHD ¼VAIRD/C00;766/C2GFUEL
(volymflöde avgaser på torr bas)
eller
VEXHW ¼VAIRWþ0;746/C2GFUEL
(volymflöde avgaser på torr bas)
1.2.3Kolbalansmetoden
Beräkning av avgasmassan utifrån bränsleförbrukning och avgaskoncen-
trationer med hjälp av kolbalansmetoden (se tillägg 3 till bilaga III).
1.2.4Totalt flöde utspädda avgaser
Om ett system med fullflödesutspädning används skall de utspädda
avgasernas totala flöde (GTOTW,VTOTW) mätas med PDP eller CFV —
punkt 1.2.1.2 i bilaga V. Noggrannheten skall uppfylla kraven i punkt
2.2 i tillägg 2 till bilaga III.
1.3Noggrannhet
Kalibreringen av samtliga mätinstrument skall göras i enlighet med
nationella (internationella) standarder och uppfylla följande krav:
Nummer PunktTillåten avvikelse
(±-värden baserade
på motorns maxi-
mala värden)Tillåten avvikelse
(±-värden enligt
ISO 3046)Kalibreringsinter-
vall
(månader)
1 Motorvarvtal 2 % 2 % 31997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 34
▼B
Nummer PunktTillåten avvikelse
(±-värden baserade
på motorns maxi-
mala värden)Tillåten avvikelse
(±-värden enligt
ISO 3046)Kalibreringsinter-
vall
(månader)
2 Vridmoment 2 % 2 % 3
3 Effekt 2 % (1) 3 % ej tillämpligt
4 Bränsleförbrukning 2 % (1)3 % 6
5 Angiven bränsleför-
brukningej tillämpligt 3 % ej tillämpligt
6 Luftförbrukning 2 % (1)5 % 6
7 Avgasflöde 4 % (1) ej tillämpligt 6
8 Kylmedlets tempe-
ratur2K 2K 3
9 Smörjmedlets tempe-
ratur2K 2K 3
10 Avgastryck5 % av max 5 % 3
11 Trycki insugnings-
grenrör5 % av max 5 % 3
12 Avgastemperatur 15 K 15 K 3
13 Inloppsluftens tempe-
ratur
(förbränningsluft)2K 2K 3
14 Lufttryck0,5 % av avläs-
ningen0,5 % 3
15 Inloppsluftens
fuktighet
(relativ)3 % ej tillämpligt 1
16 Bränsletemperatur 2 K 5 K 3
17 Temperaturer i
utspädningstunneln1,5 K ej tillämpligt 3
18 Utspädningsluftens
fuktighet3 % ej tillämpligt 1
19 Flöde utspädda
avgaser2 % av avläs-
ningenej tillämpligt 24 (delflöde)
(fullflöde) (2)
Förklaringar:
(1) Beräkningarna av avgasutsläpp enligt detta direktiv grundar sig i vissa fall på olika mät- eller
beräkningsmetoder. P.g.a. begränsade totala toleranser för beräkningen av avgasutsläpp måste detillåtna värdena för vissa punkter när de används i de relevanta ekvationerna vara mindre än de tillåtnatoleranserna i ISO 3046-3.
(
2) Fullflödessystem — CVS-kolvpumpen eller venturiröret för kritiskt flöde skall kalibreras efter den
ursprungliga installationen, omfattande underhåll eller vid behov enligt den kontroll av CVS-systemet
som beskrivs i bilaga V.
1.4Bestämning av gasformiga ämnen
1.4.1Allmänna analysatorspecifikationer
Analysatorerna skall ha ett mätområde som är lämpligt för den
noggrannhet som krävs vid mätning av koncentrationerna av ämnen i
avgaserna (punkt 1.4.1.1). Analysatorerna bör användas på ett sådant
sätt att den uppmätta koncentrationen ligger mellan 15 % och 100 %
av fullt skalutslag.1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 35
▼B
Om det fulla skalvärdet är 155 ppm (eller ppm C) eller lägre eller om
avläsningssystem (datorer, datainsamlare) som ger tillräcklig
noggrannhet och avläsningsnoggrannhet under 15 % av fullt skalutslag
används, kan även koncentrationer under 15 % av fullt skalutslag
godtas. I sådana fall skall ytterligare kalibreringar göras för att
säkerställa kalibreringskurvornas noggrannhet — punkt 1.5.5.2 i tillägg
2 till bilaga III.
Utrustningens elektromagnetiska kompatibilitet (EMC) skall ligga på en
sådan nivå att ytterligare fel minimeras.
1.4.1.1 Mätfel
Det totala mätfelet, inbegripet ömsesidig känslighet för andra gaser (se
punkt 1.9 i tillägg 2 till bilaga III) skall inte överstiga det minsta värdet
av ± 5 % av avläsningen eller 3,5 % av fullt skalutslag. För koncentra-
tioner på mindre än 100 ppm skall mätfelet inte överstiga ± 4 ppm.
1.4.1.2 Repeterbarhet
Repeterbarheten, definierad som 2,5 gånger standardavvikelsen vid tio
upprepade reaktioner på en viss kalibrerings- eller spänngas, får inte
vara större än ± 1 % av koncentrationen vid fullt skalutslag för varje
mätområde över 155 ppm (eller ppm C) som används eller ± 2 % av
varje mätområde under 155 ppm (eller ppm C) som används.
1.4.1.3 Störningar
Analysatorns största reaktionsvariation på nollställnings- och kalibrer-
ings- eller spänngaser över en tiosekundersperiod får inte överstiga 2 %
av fullt skalutslag för samtliga mätområden som används.
1.4.1.4 Nollpunktsavvikelse
Nollpunktsavvikelsen under en entimmesperiod skall vara mindre än 2 %
av fullt skalutslag för det lägsta mätområde som används. Nollpunkts-
reaktion definieras som den genomsnittliga reaktionen, inklusive
störningar, på en nollställningsgas under ett 30-sekundersintervall.
1.4.1.5 Spännavvikelse
Spännavvikelsen under en entimmesperiod skall vara mindre än 2 % av
fullt skalutslag för det lägsta mätområde som används. Spänn definieras
som skillnaden mellan spännreaktion och nollpunktsreaktion. Spännreak-
tion definieras som den genomsnittliga reaktionen, inklusive störningar,
på en spänngas under ett 30-sekundersintervall.
1.4.2Gastorkning
Den frivilliga torkanordningen skall ha minimal inverkan på koncentra-
tioner av de gaser som mäts. Kemiska torkare är inte en godtagbar
metod för att avlägsna vatten från provet.
1.4.3Analysatorer
I punkt 1.4.3.1-1.4.3.5 i detta tillägg beskrivs de mätprinciper som skall
användas. En detaljerad beskrivning av mätsystemen finns i bilaga V.
De gaser som skall mätas skall analyseras med hjälp av följande instru-
ment. För olinjära analysatorer är det tillåtet att använda
linjaritetskretsar.
1.4.3.1 Analys av kolm onoxid (CO)
Kolmonoxidanalysatorn skall vara en infrarödanalysator med spridnings-
optikav absorptionstyp.
1.4.3.2 Analys av koldioxid (CO2)
Koldioxidanalysatorn skall vara en infrarödanalysator med spridnings-
optikav absorptionstyp.
1.4.3.3 Analys av kolväten (HC)
Kolväteanalysatorn skall vara av typen uppvärmd flamjonisationsde-
tektor (HFID) med uppvärmda detektorer, ventiler, rörledningar etc., så
att gasens temperatur hålls vid 463 K (190 ºC) ± 10 K.
1.4.3.4 Analys av kräveoxider (NOx)
Analysatorn för kväveoxider skall vara av typen kemiluminescensde-
tektor (CLD) eller uppvärmd kemiluminescensdetektor (HCLA) med
NO2/NO-omvandlare, om mätningen görs på torr bas. Om mätningen
görs på våt bas skall en HCLD med omvandlare som hålls över 333 K1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 36
▼B
(60 ºC) användas, förutsatt att vattendämpningskontrollen (punkt 1.9.2.2
i tillägg 2 till bilaga III) utförts med tillfredsställande resultat.
1.4.4Uppsamling av gaser
Provtagningssonderna för gasformiga utsläpp skall i den mån detta är
tillämpligt placeras minst 0,5 m eller tre gånger avgasrörets diameter -
beroende på vilket avstånd som är störst - framför avgassystemets
utsläpp och tillräckligt nära motorn för att säkerställa en avgastempe-
ratur på minst 343 K (70 ºC) vid sonden.
I flercylindriga motorer med avgasgrenrör skall sondens inlopp placeras
tillräckligt långt bakom för att säkerställa att provet är representativt för
de genomsnittliga avgasutsläppen från samtliga cylindrar. I flercylind-
riga motorer med olika grupper av grenrör, t.ex. i en ”V”-motortyp, är
det tillåtet att ta ett individuellt prov från varje grupp och beräkna det
genomsnittliga avgasutsläppet. Andra metoder som har visat sig ge
samma resultat som de ovan angivna får användas. Vid beräkning av
avgasutsläppen skall motorns totala massflöde avgaser användas.
Om avgasernas sammansättning påverkas av ett system för efterbehand-
ling av avgaser skall avgasprovet tas uppströms denna anordning under
provskede I och nedströms denna anordning under provskede II. Om ett
fullflödessystem används för bestämning av partiklarna kan de gasfor-miga utsläppen även bestämmas i de utspädda avgaserna.
Provtagningssonderna skall vara nära partikelprovtagningssonden i
utspädningstunneln (DT punkt 1.2.1.2 i bilaga V och PSP punkt 1.2.2. i
bilaga V). CO och CO
2får alternativt bestämmas genom provtagning i
säck med påföljande mätning av koncentrationen i provtagningssäcken.
1.5Bestämning av partiklar
För bestämningen av partiklar krävs ett utspädningssystem. Utspädning
kan ske genom ett system för delflödesutspädning eller ett system för
fullflödesutspädning. Utspädningssystemets flödeskapacitet skall vara
tillräcklig för att fullständigt eliminera vattenkondensering i
utspädnings- och provtagningssystemen samt hålla den utspädda avgasen
vid eller under 325 K (52 ºC) omedelbart framför filterhållaren. Avfukt-
ning av utspädningsluften innan denna kommer in i utspädningssystemet
är tillåten om luftfuktigheten är hög. Förvärmning av utspädningsluften
till en temperatur över gränsen på 303 K (30 ºC) rekommenderas om
den omgivande temperaturen ligger under 293 K (20 ºC). Temperaturen
hos utspädningsluften får emellertid inte överstiga 325 K (52 ºC) innan
avgasen leds in i utspädningstunneln.
I ett system med delflödesutspädning skall partikelprovtagningssonden
placeras framför och nära gassonden enligt definition i punkt 4.4 och i
enlighet med EP och SP i figur 4-12 i punkt 1.2.1.1 i bilaga V.
Systemet för delflödesutspädning skall vara utformat på så sätt att
avgasströmmen delas i två delar, varav den mindre späds ut med luft
och därefter används för partikelmätning. Det är väsentligt att
utspädningsfaktorn bestäms med stor noggrannhet. Olika metoder för
delning kan användas, varvid den använda delningsmetoden i hög grad
avgör vilka provtagningsredskap och -förfaranden som skall användas
(punkt 1.2.1.1 i bilaga V).
För att bestämma partikelmassan krävs ett partikelprovtagningssystem,
partikelprovtagningsfilter, en mikrogramvåg och en vägningskammare
med kontrollerad temperatur och fuktighet.
Vid partikelprovtagning kan två metoder användas:
— Vidmetoden med ett filter används ett par filter (se punkt 1.5.1.3 i
detta tillägg) för samtliga steg i provcykeln. Särskild uppmärksamhet
måste ägnas provtagningstiderna och -flödena under provets insam-
lingsfas. Endast ett par filter krävs emellertid för provcykeln.
— Enligt metoden med flera filter skall ett par filter (se punkt 1.5.1.3 i
detta tillägg) användas för varje enskilt steg i provcykeln. Denna
metod tillåter mer flexibla provtagningsförfaranden men kräver fler
filter.
1.5.1Partikelprovtagningsfilter
1.5.1.1 Filterspecifikation
Vid certifieringsprov krävs fluorkarbonbelagda glasfiberfilter eller fluo-
rkarbonbaserade membranfilter. För särskilda ändamål får andra
filtermaterial användas. Samtliga filtertyper skall ha en insamlingskapa-
citet för 0,3 µm DOP (dioktylftalat) på minst 95 % vid en gashastighet
på ytan mellan 35 och 80 cm/s. Vid korrelationsundersökningar som1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 37
▼B
utförs mellan laboratorier eller mellan en tillverkare och en godkännan-
demyndighet skall filter av identisk kvalitet användas.
1.5.1.2 Filterstorlek
Partikelfiltren skall ha en diameter av minst 47 mm (37 mm effektiv
diameter). Filter med större diameter godtas (punkt 1.5.1.5).
1.5.1.3 Hu vudfilter och sekundärfilter
Proven på den utspädda avgasen tas under provsekvensen med ett filt-
erpar som sitter i serie (ett huvudfilter och ett sekundärfilter).
Sekundärfiltret skall vara placerat högst 100 mm bakom huvudfiltret,
och filtren får inte beröra varandra. Filtren kan vägas separat eller parvis
med de effektiva sidorna mot varandra.
1.5.1.4 Hastighet på filterytan
En gashastighet på ytan genom filtret på mellan 35 och 80 cm/s skall
uppnås. Tryckfallet mellan provets början och slut får inte öka med
mer än 25 kPa.
1.5.1.5 Provmassa
Den rekommenderade minsta provmassan är 0,5 mg/1075 mm2effektiv
area vid metoden med ett filter. För de vanligaste filterstorlekarna är
värdena följande:
Filterdiameter
(mm)Rekommenderad
effektiv diameter
(mm)Rekommenderad minsta
provmassa
(mg)
47 37 0,5
70 60 1,390 80 2,3
110 100 3,6
Vid metoden med flera filter är den totala rekommenderade minsta
provmassan för samtliga filter lika med produkten av det relevanta
värdet ovan och kvadratroten av det totala antalet steg.
1.5.2Specifikationer för vägningskammaren och analysvågen
1.5.2.1 Villkor för vägningskammaren
Vid filterkonditionering och -vägning skall temperaturen i den kammare
där partikelfiltren konditioneras och vägs ligga på 295 K (22 ºC) ± 3 K.
Fuktigheten skall ligga på en sådan nivå att kondens sker vid 282,5 K
(9,5 ºC) ± 3 K, och den relativa fuktigheten skall vara 45 ± 8 %.
1.5.2.2 Vägning av referensfilter
Kammaren skall vara fri från andra föroreningar (t.ex. damm) som kan
sätta sig på partikelfiltren under stabiliseringen. Avvikelser från de
specifikationer för vägningskammaren som anges i punkt 1.5.2.1 tillåts
om avvikelserna pågår i högst 30 minuter. Vägningskammaren bör
uppfylla de nödvändiga specifikationerna innan personal kommer in i
vägningskammaren. Minst två oanvända referensfilter eller referensfil-
terpar skall vägas inom fyra timmar från, men helst samtidigt med,
vägningen av provtagningsfiltren (-filterparen). De skall vara av samma
storlekoch material som provtagningsfiltren.
Om referensfiltrets (-filterparens) genomsnittliga vikt mellan vägning-
arna av provtagningsfiltren ändras med mer än ± 5 % (± 7,5 % för
filterpar) av den rekommenderade minsta provmassan (punkt 1.5.1.5),
skall samtliga provtagningsfilter kasseras och utsläppsproven göras om.
Om stabilitetskriterierna för vägningskammaren enligt punkt 1.5.2.1 inte
uppfylls men vägningen av referensfiltren (-filterparen) uppfyller ovan-
stående kriterier, får motortillverkaren välja mellan att godta de
uppmätta värdena för provtagningsfiltrens vikt eller ogiltigförklara
proven, justera vägningskammarens kontrollsystem och göra om proven.
1.5.2.3 Analysvåg
Den analysvåg som skall användas för att bestämma vikten hos samtliga
filter skall ha en noggrannhet (standardavvikelse) på 20 µg och en
avläsningsnoggrannhet på 10 µg (1 siffra = 10 µg). För filter med en1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 38
▼B
diameter under 70 mm skall noggrannheten och avläsningsnoggrann-
heten vara 2 µg respektive 1 µg.
1.5.2.4 Eliminering av effekter av statisk elektricitet
För att eliminera effekterna av statisk elektricitet skall filtren neutrali-
seras före vägningen, t.ex. med hjälp av poloniumneutraliserare eller enanordning med motsvarande verkan.
1.5.3Ytterligare specifikationer för partikelmätning
Samtliga delar av utspädningssystemet och provtagningssystemet, från
avgasröret fram till filterhållaren, som kommer i kontakt med outspädda
och utspädda avgaser skall vara konstruerade på ett sådant sätt att
minsta möjliga avsättning och ändring av partiklarna sker. Samtliga
delar skall vara av elektriskt ledande material som inte reagerar med
avgasernas beståndsdelar, och de skall vara jordade för att förhindra
elektrostatiska effekter.1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 39
▼B
Tillägg 2
1 KALIBRERING AV ANALYSINSTRUMENTEN
1.1Inledning
Varje analysator skall kalibreras så ofta som det är nödvändigt för att
noggrannhetskraven i denna standard skall vara uppfyllda. I denna
punkt beskrivs den kalibreringsmetod som skall användas för de analy-
satorer som anges i punkt 1.4.3 i tillägg 1.
1.2Kalibreringsgaser
Livslängden måste respekteras för samtliga kalibreringsgaser.Den sista förbrukningsdag för kalibreringsgaserna som angivits av till-
verkaren skall noteras.
1.2.1Rena gaser
Den renhet som krävs hos gaserna fastställs genom de förore-
ningsgränser som anges nedan. Följande gaser måste vara tillgängliga
vid genomförandet av provet:
— Renad kvävgas
(förorening ≤1 ppm C, ≤1 ppm CO, ≤400 ppm CO
2,≤0,1 ppm
NO)
— Renad syrgas
(renhet > 99,5 volymprocent O2)
— Blandning innehållande väte och helium
(40 ± 2 % väte, resten helium)(förorening ≤1 ppm C, ≤400 ppm ►
M1CO2◄)
— Renad syntetiskluft
(förorening ≤1 ppm C, ≤1 ppm CO, ≤400 ppm CO2,≤0,1 ppm
NO)
(syrehalt 18-21 volymprocent)
1.2.2Kalibrerings- och spänngaser
Gaser med följande kemiska sammansättning skall finnas tillgängliga.
Blandningar av
—C3H8och renad syntetiskluft (se punk t 1.2.1),
— CO och renad kvävgas,
— NO och renad kvävgas (mängden NO2i denna kalibreringsgas får
inte överstiga 5 % av NO-halten),
—O2och renad kvävgas,
—C O2och renad kvävgas,
—C H4och renad syntetiskluft,
—C2H6och renad syntetiskluft.
Observera: Andra gaskombinationer är tillåtna, förutsatt att gaserna
inte reagerar med varandra.
Den verkliga koncentrationen hos en kalibrerings- eller spänngas får
inte avvika med mer än ± 2 % från det angivna värdet. Alla koncentra-
tioner hos kalibreringsgas skall anges på volymbas (volymprocent eller
volym-ppm).
De koncentrationer som används för kalibrering och spänn kan också
erhållas med en gasdelare, i vilken utspädning sker med renad N2eller
med renad syntetiskluft. Noggrannheten hos blandningsanordningen
skall vara sådan att koncentrationerna hos de utspädda kalibreringsga-
serna kan bestämmas med en noggrannhet på ± 2 %.
1.3Handhavande av analys- och provtagningssystem
Analysatorerna skall handhas enligt instrumenttillverkarens start- och
driftanvisningar. De minimikrav som anges i punkt 1.4-1.9 skall
uppfyllas.
1.4Läckageprov
Ett läckageprov skall utföras. Provtagningssonden kopplas bort från
avgassystemet och anslutningen pluggas. Analysatorpumpen kopplas
in. Efter en inledande stabiliseringsperiod bör alla flödesmätare visa
noll. Om så inte är fallet kontrolleras provtagningsledningarna och felet1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 40
▼B
rättas till. Maximalt tillåtet läckage på vakuumsidan skall vara 0,5 % av
flödet vid användning för den del av systemet som kontrolleras. Analy-
sator- och bypassflöden får användas för uppskattning av flödena vid
användning.
En annan metod är att göra en stegvis förändring av koncentrationen
vid provtagningsledningens början genom att byta från nollställningsgas
till spänngas.
Om det efter en tillräcklig tidsperiod visar sig att koncentrationen är
lägre jämfört med koncentrationen hos den gas som tillsatts tyder detta
på problem med kalibreringen eller läckage.
1.5Kalibreringsförfarande
1.5.1Instrumentsamling
Instrumentsamlingen skall kalibreras och kalibreringskurvorna kontrol-
leras mot standardgaser. Samma gasflöden som vid avgasprov skall
användas.
1.5.2Uppvärmning
Uppvärmningen skall ske i enlighet med tillverkarens rekommenda-
tioner. Om uppgift saknas rekommenderas en period på minst två
timmar för uppvärmning av analysatorerna.
1.5.3NDIR- och HFID-analysator
NDIR-analysatorn trimmas in om det behövs, och förbränningsflamman
i HFID-analysatorn ställs in optimalt (punkt 1.8.1).
1.5.4Kalibrering
Varje driftområde som normalt används skall kalibreras.CO-, CO
2,N ox-, HC- och O2-analysatorerna skall nollställas med hjälp
av renad syntetiskluft (eller k vävgas).
Lämpliga kalibreringsgaser skall föras in i analysatorerna, värdena
noteras och kalibreringskurvan bestämmas i enlighet med punkt 1.5.6.
Nollställningen skall kontrolleras på nytt och kalibreringsförfarandet
upprepas vid behov.
1.5.5Bestämning av kalibreringskurva
1.5.5.1 Allmänna riktlinjer
Analysatorns kalibreringskurva bestäms genom minst fem kalibrerings-
punkter (utöver noll) så jämnt utspridda som möjligt. Den högsta
nominella koncentrationen får inte understiga 90 % av fullt mätutslag.
Kalibreringskurvan beräknas med minsta kvadratmetoden. Om graden
hos det polynom som erhålls är större än 3 måste antalet kalibrerings-
punkter (inklusive noll) minst vara lika med polynomgraden plus 2.
Kalibreringskurvan får inte avvika med mer än ± 2 % från det nomi-
nella värdet för varje kalibreringspunkt och mer än ± 1 % av fullt
mätutslag vid noll.
Utifrån kalibreringskurvan och kalibreringspunkterna är det möjligt att
kontrollera om kalibreringen har utförts på ett riktigt sätt. De karakteris-
tiska parametrarna för analysatorn måste anges, särskilt
— mätområdet,
— känsligheten,— datum för kalibreringen.
1.5.5.2 Kalibrering under 15 % av fullt mätutslag
Analysatorns kalibreringskurva bestäms genom minst tio kalibrerings-
punkter (utöver noll) så jämnt utspridda som möjligt, så att 50 % av
kalibreringspunkterna ligger under 10 % av fullt mätutslag.
Kalibreringskurvan beräknas med minsta kvadratmetoden.
Kalibreringskurvan får inte avvika med mer än ± 4 % från det nomi-
nella värdet för varje kalibreringspunkt och mer än ± 1 %. av fullt
mätutslag vid noll.1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 41
▼B
1.5.5.3 Alternativa metoder
Om det kan visas att alternativa metoder (t.ex. datoranalys, elektronisk
kontroll av mätområdet etc.) kan ge motsvarande noggrannhet, får dessa
metoder användas.
1.6Kontroll av kalibreringen
Varje normalt använt mätområde skall kontrolleras före varje analys
enligt följande:
Kalibreringen kontrolleras med en nollställningsgas och en spänngas,
vars nominella värde är över 80 % av fullt mätutslag för mätområdet.
Om skillnaden mellan det värde som framkommer och det angivna refe-
rensvärdet inte är mer än ± 4 % av fullt mätutslag i fråga om de
aktuella punkterna, kan inställningsparametrarna justeras. Om så inte
är fallet måste en ny kalibreringskurva bestämmas i enlighet med punkt
1.5.4.
1.7Prov av NOx-omvandlarens verkningsgrad
Verkningsgraden hos omvandlaren från NO2till NO kontrolleras i
enlighet med punkt 1.7.1-1.7.8 (figur 1).
1.7.1Provuppställning
Med den provuppställning som visas i figur 1 (se även punkt 1.4.3.5 i
tillägg 1) och med hjälp av följande förfarande kan verkningsgraden
hos omvandlaren kontrolleras med en ozongenerator.
Figur 1
Schema över uppställning för kontroll av omvandlarens verknings-
grad
1.7.2Kalibrering
Kalibrera CLD och HCLD inom det vanligaste driftområdet enligt till-
verkarens anvisningar med hjälp av nollställnings- och spänngas (NO-
halten måste uppgå till ca 80 % av driftområdet och NO2-koncentra-1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 42
▼B
tionen i gasblandningen understiga 5 % av NO-koncentrationen). NOx-
analysatorn måste vara i NO-läget, så att spänngasen inte passerar
omvandlaren. Notera den avlästa koncentrationen.
1.7.3Beräkning
Verkningsgraden hos NOx-omvandlaren beräknas på följande sätt:
verkningsgrad % ðÞ ¼1þa/C0b
c/C0d/C18/C19
/C2100
a) NOx-koncentration eligt punkt 1.7.6
b) NOx-koncentration enligt punkt 1.7.7
c) NO-koncentration enligt punkt 1.7.4
d) NO-koncentration enligt punkt 1.7.5.
1.7.4Tillförsel av syre
Via en T-anslutning tillförs syre eller nollställningsluft kontinuerligt till
gasflödet tills den visade koncentrationen är ca 20 % lägre än den
visade kalibreringskoncentrationen enligt 1.7.2. (Analysatorn är i NO-
läge.)
Notera den avlästa koncentrationen c. Ozongeneratorn skall vara bort-
kopplad under hela detta förlopp.
1.7.5Aktivering av ozongeneratorn
Ozongeneratorn aktiveras nu, så att den alstrar tillräckligt med ozon för
att NO-koncentrationen skall sjunka till ca 20 % (minst 10 %) av kalib-
reringskoncentrationen enligt 1.7.2. Notera den avlästa koncentrationen
d. (Analysatorn är i NO-läge.)
1.7.6NOx-läge
NO-analysatorn kopplas sedan om till NOx-läge, vilket innebär att
gasblandningen (som består av NO, NO2,O2och N2) passerar genom
omvandlaren. Notera den avlästa koncentrationen a. (Analysatorn är i
NOx-läge.)
1.7.7Bortkoppling av ozongeneratorn
Ozongeneratorn kopplas bort. Gasblandningen enligt punkt 1.7.6
passerar genom omvandlaren och in i detektorn. Notera den avlästa
koncentrationen b. (Analysatorn är i NOx-läge.)
1.7.8NO-läge
Efter omkoppling till NO-läge och med ozongeneratorn bortkopplad
stängs även tillförseln av syre eller syntetiskluft. Det avlästa NOx-
värdet får inte med mer än ± 5 % avvika från det värde som uppmätts
enligt punkt 1.7.2. (Analysatorn är i NO-läge.)
1.7.9Provintervall
Verkningsgraden hos omvandlaren måste kontrolleras före varje kalib-
rering av NOx-analysatorn.
1.7.10Krav på verkningsgrad
Omvandlarens verkningsgrad får inte understiga 90 %, men en verk-
ningsgrad på 95 % rekommenderas bestämt.
Observera: Om ozongeneratorn när analysatorn är inställd på det oftast
använda driftområdet inte kan ge en reduktion från 80 %
till 20 % i enlighet med punkt 1.7.5, skall det högsta
område användas inom vilket ozongeneratorn fungerar.
1.8Justering av FID
1.8.1Optimering av detektorns reaktion
HFID skall justeras enligt anvisningar från instrumenttillverkaren.
Propan i luft skall användas för att optimera reaktionen inom det oftast
använda mätområdet.
Med bränsle- och luftflöden inställda enligt tillverkarens rekommenda-
tioner skall 350 ± 75 ppm C spänngas ledas in till analysatorn.
Reaktionen vid ett visst bränsleflöde bestäms utifrån skillnaden mellan
reaktionen på spänngas och reaktionen på nollställningsgas.
Bränsleflödet skall ökas respektive minskas i förhållande till tillverka-1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 43
▼B
rens anvisning. Reaktionen hos spänn- och nollställningsgas vid dessa
bränsleflöden skall noteras. Skillnaden mellan reaktionen på spänn-
respektive nollställningsgas skall uppritas och bränsleflödet justeras till
den del av kurvan som motsvarar de högsta värdena.
1.8.2Reaktionsfaktorer för kolväten
Analysatorn skall kalibreras med hjälp av propan i luft och renad synte-
tiskluft, i enlighet med punk t 1.5.
Reaktionsfaktorerna bestäms när en analysator tas i bruk och därefter i
samband med större kontroller. Reaktionsfaktorn (Rf) för en viss typ av
kolväte är förhållandet mellan C1-avläsningen på FID och koncentra-
tionen i gascylindern uttryckt som ppm C1.
Provgaskoncentrationen skall vara sådan att ca 80 % av fullt skalutslag
erhålls. Koncentrationen skall vara känd med en noggrannhet av ± 2
volymprocent enligt en gravimetriskstandard. Dessutom sk all gascylin-
dern konditioneras i förväg under 24 timmar vid en temperatur på 298 K
(25 ºC) ± 5 K.
De provgaser som skall användas och rekommenderad reaktionsfaktor
är
— metan och renad syntetiskluft 1,00 ≤Rf≤1,15,
— propylen och renad syntetiskluft 0,90 ≤Rf≤1,1,
— toluen och renad syntetiskluft 0,90 ≤Rf≤1,10,
i förhållande till reaktionsfaktorn (Rf) 1,00 för propan och renad synte-
tiskluft.
1.8.3Kontroll av syreinterferens
Kontroll av syreinterferens görs när en analysator tas i brukoch därefter
i samband med större kontroller.
Reaktionsfaktorn skall bestämmas enligt 1.8.2. Den provgas som skall
användas och rekommenderat relativt reaktionsfaktorområde är
— propan och kväve 0,95 ≤Rf≤1,05.
i förhållande till reaktionsfaktorn (Rf) 1,00 för propan och renad synte-
tiskluft.
Syrekoncentrationen i FID:s brännarluft skall ligga inom ± 1 mol-% av
syrekoncentrationen i den brännarluft som användes vid den senaste
kontrollen av syreinterferens. Om skillnaden är större skall syreinterfe-
rensen kontrolleras och analysatorn vid behov justeras.
1.9Interferenseffekter med NDIR- och CLD-analysatorer
Gaser utöver den som skall analyseras som finns i avgaserna kan
påverka avläsningen på flera sätt. Positiv interferens äger rum i NDIR-
instrument om interferensgasen ger samma effekt som den gas som
mäts, men i lägre grad. Negativ interferens äger rum i NDIR-instrument
genom att interferensgasen vidgar absorptionsbandet för den gas som
mäts, och i CLD-instrument genom att interferensgasen utsläcker
strålningen. Kontroll av interferens enligt 1.9.1 och 1.9.2 skall utföras
innan analysatorn tas i brukför första gången och därefter i samband
med större kontroller.
1.9.1Kontroll av interferens hos CO-analysatorn
Vatten och CO2kan störa CO-analysatorns funktion. Därför skall en
CO2-spänngas med en koncentration mellan 80 och 100 % av fullt
skalutslag inom det högsta mätområde som används vid provning
bubblas ned i vatten vid rumstemperatur och analysatorns reaktion
noteras. Analysatorns reaktion får inte överstiga 1 % av fullt skalutslag
inom mätområden på eller över 300 ppm eller 3 ppm inom mätområden
under 300 ppm.
1.9.2Kontroll av utsläckning hos NOx-analysatorn
De två gaser som är intressanta för CLD- (och HCLD-) analysatorer är
CO2och vattenånga. Utsläckningsreaktioner på dessa gaser är proportio-
nerliga till koncentrationen av dem, och därför krävs provteknik för
bestämning av utsläckning vid de högsta förväntade koncentrationerna
under provning.1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 44
▼B
1.9.2.1 Kontroll av CO2-utsläckning
En CO2-spänngas med en koncentration på mellan 80 och 100 % av
fullt skalutslag inom det högsta mätområdet skall ledas genom NDIR-
analysatorn och CO2-värdet noteras som A. Gasen skall sedan spädas
ut till ca 50 % med NO-spänngas och ledas genom NDIR och (H)CLD
varvid CO2-flödet skall stängas och endast NO-spänngasen ledas genom
(H)CLD varvid NO-värdet noteras som D.
Utsläckningen skall beräknas enligt följande:
%C O2/C0utsl¨ackning ¼1/C0C/C2A ðÞ
D/C2A ðÞ /C0 D/C2B ðÞ/C18/C19/C20/C21
/C2100
Värdet får inte överstiga 3 % av fullt skalutslag.
A: koncentration av outspädd CO2mätt med NDIR (%)
B: koncentration av utspädd CO2mätt med NDIR (%)
C: koncentration av utspädd NO mätt med CLD (ppm)
D: koncentration av outspädd NO mätt med CLD (ppm).
1.9.2.2. Kontroll av vattendämpning
Denna kontroll gäller endast mätningar av gaskoncentrationer på våt
bas. Vid beräkning av vattendämpning måste hänsyn tas till att NO-
spänngasen späds med vattenånga och att koncentrationen av
vattenånga i blandningen måste förstoras upp till den koncentration
som förväntas vid provning. En NO-spänngas med en koncentration på
80–100 % av fullt skalutslag inom det mätområde som normalt används
skall ledas genom (H)CLD-analysatorn och NO-värdet registreras som
D. NO-spänngasen skall sedan bubblas ned i vatten vid rumstemperatur
och ledas genom (H)CLD-analysatorn, varvid NO-värdet registreras
som C. Vattentemperaturen skall bestämmas och registreras som F.
Blandningens mättnadstryckför bubbelvattnets temperatur (F) sk all
bestämmas och registreras som G. Koncentrationen av vattenånga H (i
%) i blandningen skall beräknas så här:
Värdet registreras som H. Den förväntade koncentrationen av utspäddNO-spänngas (i vattenångan) beräknas så här:
Värdet registreras som De. När det gäller dieselavgaser skall den
förväntade maximala koncentrationen av vattenånga (i %) beräknas,
under antagande av att förhållandet mellan H- och C-atomer i bränslet
är 1,8:1, med utgångspunkt i den maximala CO2-koncentrationen i
avgaserna eller den outspädda CO2-spänngaskoncentrationen (A,
beräknad enligt punkt 1.9.2.1) på följande sätt:
Hm = 0,9 × A
Värdet registreras som Hm.Vattendämpningen skall beräknas på följande sätt:
och får inte överstiga 3 % av fullt skalutslag.
De: förväntad koncentration av utspädd NO (ppm)
C: koncentration av utspädd NO (ppm)
Hm: maximal koncentration av vattenånga (%)
H: verklig koncentration av vattenånga (%)
Anmärkning: Det är viktigt att NO-spänngasen har en minimal koncen-
tration av NO2vid denna kontroll, eftersom absorption av1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 45
▼M1
▼M1
NO2i vatten inte har beaktats vid beräkningarna av
dämpningen.
1.10Kalibreringsintervall
Analysatorerna skall kalibreras i enlighet med punkt 1.5 åtminstone var
tredje månad eller efter reparationer eller ändringar av systemet som
skulle kunna påverka kalibreringen.
2. KALIBRERING AV SYSTEMET FÖR PARTIKELMÄTNING2.1Inledning
Varje komponent skall kalibreras så ofta som det är nödvändigt för att
noggrannhetskraven i denna standard skall vara uppfyllda. I denna
punkt beskrivs den kalibreringsmetod som skall användas för de
komponenter som anges i punkt 1.5 i tillägg 1 till bilaga III samt i
bilaga V.
2.2Flödesmätning
Kalibreringen av gasflödesmätare eller flödesmätningsutrustning skall
göras i enlighet med nationella eller internationella standarder.
Det maximala felet hos det uppmätta värdet skall ligga inom ± 2 % av
avläsningen.
Om gasflödet bestäms med hjälp av differentialflödesmätning skall det
maximala felet hos skillnaden vara sådant att noggrannheten hos G
EDFligger inom ± 4 % (se även EGA i punkt 1.2.1.1 i bilaga V). Det kanberäknas med hjälp av genomsnittskvadratroten av felen hos varje
instrument.
2.3Kontroll av utspädningsfaktorn
Vid användning av partikelprovtagningssystem utan EGA (punkt 1.2.1.1
i bilaga V) skall utspädningsfaktorn kontrolleras varje gång en ny motor
monteras med motorn i gång och med hjälp av mätningarna av antingen
CO
2- eller NOx-koncentrationen i de outspädda och de utspädda avga-
serna.
Den uppmätta utspädningsfaktorn skall ligga inom ± 10 % av den
beräknade utspädningsfaktorn från mätningen av CO2- eller NOx-
koncentrationen.
2.4Kontroll av delflödesförhållandena
Avgasens hastighetsområde och tryckvariationerna skall i förekom-
mande fall kontrolleras och justeras i enlighet med kraven under EP i
punkt 1.2.1.1 i bilaga V.
2.5Kalibreringsintervall
Flödesmätningsutrustningen skall kalibreras åtminstone var tredje
månad eller efter ändringar av systemet som skulle kunna påverka
kalibreringen.1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 46
▼B
▼B
Tillägg 3
1. RESULTATUTVÄRDERING OCH BERÄKNINGAR
1.1Utvärdering av resultaten för gasformiga utsläpp
För utvärderingen av resultaten för gasformiga utsläpp beräknas ett
genomsnitt för avläsningarna under de sista 60 sekunderna av varje
steg, och de genomsnittliga koncentrationerna (conc) av HC, CO, NOxoch, om kolbalansmetoden används, CO2under varje steg fastställs
utifrån de genomsnittliga avläsningarna och motsvarande kalibrering-
sdata. Andra metoder för registrering får användas om de medger att
likvärdiga uppgifter erhålls.
De genomsnittliga bakgrundskoncentrationerna (concd) kan fastställas
utifrån säckavläsningarna av utspädningsluften eller utifrån den kontinu-
erliga bakgrundsavläsningen (ej i säck) och motsvarande
kalibreringsdata.
1.2Partikelutsläpp
För utvärdering av resultaten för partiklar skall de totala provmassorna
(MSAM,i) eller -volymerna (VSAM,i) genom filtren noteras vid varje steg.
Filtren återförs till vägningskammaren och konditioneras i minst en och
högst 80 timmar varpå de vägs. Filtrens bruttovikt noteras och tarering-
svikten (se punkt 3.1 i bilaga III) subtraheras. Partikelmassan (Mfför
metoden med flera filter och Mf,iför metoden med ett filter) är summan
av de partikelmassor som uppsamlats på huvud- och sekundärfiltret.
Om bakgrundskorrigering skall tillämpas skall utspädningsluftens massa
(MDIL) eller volym (VDIL) genom filtren samt partikelmassan (Md)
noteras. Om mer än en mätning gjorts skall kvoten Md/MDILeller Md/
VDILberäknas för varje enskild mätning och det genomsnittliga värdet
tas fram.
1.3Beräkning av gasformiga utsläpp
De slutliga resultat för gasformiga utsläpp som rapporteras erhålls på
följande sätt:
1.3.1Bestämning av avgasflödet
Avgasflödet (GEXHW,VEXHWeller VEXHD) skall bestämmas för varje steg i
enlighet med punkt 1.2.1 1.2.3 i tillägg 1 till bilaga III.
Om ett system med fullflödesutspädning används skall det totala flödet
utspädda avgaser (GTOTW,VTOTW) bestämmas för varje steg i enlighet med
punkt 1.2.4 i tillägg 1 till bilaga III.
1.3.2Korrigering torr bas/våt bas
Om GEXHW,VEXHW,GTOTWeller VTOTWtillämpas skall den uppmätta
koncentrationen omvandlas till våt bas enligt följande formler, om de
inte redan mätts på våt bas:
conc v˚atðÞ ¼kw/C2conc torr ðÞ
För outspädda avgaser:
kw;r;1¼1/C0FFH/C2GFUEL
GAIRD/C18/C19
/C0kw2
eller:
kw;r;2¼1
1þ1;88/C20;005/C2% CO torr ½/C138 þ %C O2torr½/C138 ðÞ/C18/C19
/C0kw2
För utspädda avgaser:
kw;e;1¼1/C01;88/C2CO2%v˚atðÞ
200/C18/C19
/C0kw11997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 47
▼B
eller:
kw;e;2¼1/C0kw1
1þ1;88/C2CO2% torrðÞ
2000
BB@1
CCA
FFHkan beräknas med hjälp av följande formel:
FFH¼1;969
1þGFUEL
GAIRW/C18/C19
För utspädningsluften:
kW;d¼1/C0kW1
kW1¼1;608/C2Hd/C21/C01=DF ðÞ þ Ha/C21=DFðÞ ½/C138
1000 þ1;608/C2Hd/C21/C01=DF ðÞ þ Ha/C21=DFðÞ ½/C138
Hd¼6;22/C2Rd/C2pd
PB/C0Pd/C2Rd/C210/C02
För inloppsluften (om denna inte är identiskmed utspädningsluften):
kW;a¼1/C0kW2
kW2¼1;608/C2Ha
1000 þ1;608/C2Ha ðÞ
Ha¼6;22/C2Ra/C2pa
pB/C0pa/C2Ra/C210/C02
där
Ha: inloppsluftens absoluta fuktighet (g vatten/kg torr luft)
Hd: utspädningsluftens absoluta fuktighet (g vatten/kg torr luft)
Rd: utspädningsluftens relativa fuktighet (%)
Ra: inloppsluftens relativa fuktighet (%)
pd: mättat ångtrycki utspädningsluften (k Pa)
pa: mättat ångtrycki inloppsluften (k Pa)
pb: totalt lufttryck(k Pa)
1.3.3Fuktighetskorrigering för NOx
Eftersom utsläppen av NOxberor på omgivande luftförhållanden skall
NOx-koncentrationen korrigeras för omgivande lufttemperatur och -
fuktighet med hjälp av faktorn KHenligt följande formel:
KH¼1
1þA/C2Ha/C010;71 ðÞ þ B/C2Ta/C0298 ðÞ
där
A: 0,309 GFUEL/GAIRD− 0,0266
B: − 0,209 GFUEL/GAIRD+ 0,00954
T: lufttemperatur (K)
GFUEL
GAIRD¼f¨orh˚allandet mellan br¨ ansle och luft torr luft ðÞ
Ha: inloppsluftens fuktighet (g vatten/kg torr luft):
Ha¼6;220/C2Ra/C2pa
pB/C0pa/C2Ra/C210/C021997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 48
▼B
Ra: inloppsluftens relativa fuktighet (%)
pa: mättat ångtrycki inloppsluften (k Pa)
pb: totalt lufttryck(k Pa)
1.3.4Beräkning av massflödesutsläpp
Massflödesutsläpp för varje steg skall beräknas enligt följande:
a) För outspâdda avgaser(1):
gasmass¼u/C2conc/C2GEXHW
eller:
gasmass¼v/C2conc/C2VEXHD
eller:
gasmass¼w/C2conc/C2VEXHW
b) För utspädda avgaser (1):
gasmass¼u/C2concc/C2GTOTW
eller:
gasmass¼w/C2concc/C2VTOTW
där
concc= korrigerad bakgrundskoncentration
concc¼conc/C0concd/C21/C01=DFðÞðÞ
DF¼13;4=concCO 2þconcCO þconcHC ðÞ /C2 10/C04/C0/C1
eller:
DF¼13;4=concCO 2:
Koefficienterna u — våt, v — torr, w — våt skall används i enlighet
med följande tabell:
Gas u v w conc
NOx0,001587 0,002053 0,002053 ppm
CO 0,000966 0,00125 0,00125 ppmHC 0,000479 — 0,000619 ppm
CO
215,19 19,64 19,64 procent
Densiteten hos HC grundar sig på ett genomsnittligt förhållande mellan
kol och väte på 1/1,85.
1.3.5Beräkning av specifika utsläpp
Det specifika utsläppet (g/kWh) skall för samtliga enskilda beståndsdelar
beräknas på följande sätt:1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 49
(1) Vad gäller NOxmåste koncentrationen (NOxconc eller NOxconcc) multipliceras med
KHNOX(faktor för fuktighetskorrigering av NOxenligt föregående punkt 1.3.3) enligt
följande: K HNOX /C2conc eller K HNOX /C2concc
▼B
enskild gas ¼Xn
i¼1Gasmassi/C2WFi
Xn
i¼1Pi/C2WFi
där
Pi¼Pm;iþPAE ;i:
Vägningsfaktorerna och antalet steg som används för ovanstående beräk-
ning är de som anges i punkt 3.6.1 i bilaga III.
1.4Beräkning av gasformiga utsläpp
Det gasformiga utsläppet skall beräknas på följande sätt:
1.4.1Faktor för fuktighetskorrigering för partiklar
Eftersom partikelformiga utsläpp från dieselmotorer beror på omgivande
luftförhållanden skall partikelmassflödet korrigeras för omgivande luft-
fuktighet med hjälp av faktorn Kpenligt följande formel:
Kp¼1=1þ0;0133 /C2Ha/C010;71 ðÞ ðÞ
Ha: inloppsluftens fuktighet (g vatten/kg torr luft)
Ha¼6;22/C2Ra/C2pa
pB/C0pa/C2Ra/C210/C02
Ra: inloppsluftens relativa fuktighet (%)
pa: mättat ångtrycki inloppsluften (k Pa)
pb: totalt lufttryck(k Pa)
1.4.2System med delflödesutspädning
Det slutliga provresultatet för partikelutsläpp som skall rapporteras
erhålls på nedanstående sätt. Eftersom utspädningsförhållandet kan
styras på flera olika sätt gäller olika beräkningsmetoder för ekvivalent
utspätt massflöde avgaser GEDFoch ekvivalent utspätt volymflöde
avgaser VEDF. Samtliga beräkningar skall göras på grundval av genom-
snittsvärdena för de enskilda stegen (i) under provtagningen.
1.4.2.1 Isokinetiska system
GEDFW ;i¼GEXHW ;i/C2qi
eller:
VEDFW ;i¼VEXHW ;i/C2qi
qi¼GDILW ;iþGEXHW ;i/C2r/C0/C1
GEXHW ;i/C2r/C0/C1
eller:
qi¼VDILW ;iþVEXHW ;i/C2r/C0/C1
VEXHW ;i/C2r/C0/C1
där r är förhållandet mellan den isokinetiska sondens tvärsnittsarea Apoch avgasrörets tvärsnittsarea AT:
r¼Ap
AT1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 50
▼B
1.4.2.2 System med mätning av CO2-e l l e rN Ox-koncentration
GEDFW ;i¼GEXHW ;i/C2qi
eller:
VEDFW ;i¼VEXHW ;i/C2qi
qi¼ConcE;i/C0ConcA;i
ConcD;i/C0ConcA;i
där
ConcE= de outspädda avgasernas koncentration på våt bas
ConcD= de utspädda avgasernas koncentration på våt bas
ConcA= utspädningsluftens koncentration på våt bas
Koncentrationer uppmätta på torr bas skall omräknas till våt bas i
enlighet med punkt 1.3.2 i detta tillägg.
1.4.2.3 System med mätning av CO2och kolbalansmetoden
GEDFW ;i¼206 ;6/C2GFUEL ;i
CO2D;i/C0CO2A;i
där
CO2D=C O2-koncentrationen i de utspädda avgaserna
CO2A=C O2-koncentrationen i utspädningsluften
(koncentrationer i volymprocent på våt bas)
Denna formel bygger på antagandet om kolbalans (motorn avger
tillförda kolatomer som CO2) och har härletts på följande sätt:
GEDFW ;i¼GEXHW ;i/C2qi
och:
qi¼206 ;6/C2GFUEL ;i
GEXHW ;i/C2CO2D;i/C0CO2A;i/C0/C1
1.4.2.4 System med flödesmätning
GEDFW ;i¼GEXHW ;i/C2qi
qi¼GTOTW ;i
GTOTW ;i/C0GDILW ;i/C0/C1
1.4.3System med fullflödesutspädning
Det slutliga provresultatet för partikelutsläpp som skall rapporteras
erhålls på nedanstående sätt.
Samtliga beräkningar skall göras på grundval av de genomsnittsvärdena
för de enskilda stegen (i) under provtagningen.
GEDFW ;i¼GTOTW ;i
eller:
VEDFW ;i¼VTOTW ;i1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 51
▼B
1.4.4Beräkning av partikelmassflödet
Partikelmassflödet skall beräknas på följande sätt:
För metoden med ett filter:
där
(GEDFW)aver,( VEDFW)aver,( MSAM)aver,( VSAM)averöver testcykeln skall
bestämmas genom summering av genomsnittsvärdena för de enskilda
stegen under provtagningsperioden.
GEDFWðÞaver¼Xn
i¼1GEDFW ;i/C2WFi
VEDFWðÞaver¼Xn
i¼1VEDFW ;i/C2WFi
MSAM¼Xn
i¼1MSAM ;i
VSAM¼Xn
i¼1VSAM ;i
där i = 1, … n.
För metoden med flera filter:
PTmass ;i¼Mf;i
MSAM ;i/C2GEDFW ;i/C0/C1
1000
eller:
PTmass ;i¼Mf;i
VSAM ;i/C2VEDFW ;i/C0/C1
1000
där i = l, … n.
Bakgrundskorrigering av partikelmassflödet kan göras på följande sätt:För metoden med ett filter:
PT
mass¼Mf
MSAM/C0Md
MDIL/C21/C01
DF/C18/C19 /C18/C19 /C20/C21
/C2GEDFWðÞaver
1000/C20/C21
eller:
PTmass¼Mf
VSAM/C0Md
VDIL/C21/C01
DF/C18/C19 /C18/C19 /C20/C21
/C2VEDFWðÞaver
1000/C20/C21
Om mer än en mätning görs skall (Md/MDIL) eller (Md/VDIL) ersättas med
(Md/MDIL)averrespektive (Md/VDIL)aver.
DF¼13;4
concCO 2þconcCO þconcHC ðÞ /C2 10/C041997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 52
▼M1
▼B
▼B
eller:
DF¼13;4=concCO 2
För metoden med flera filter:
PTmass ;i¼Mf;i
MSAM ;i/C0Md
MDIL/C21/C01
DF/C18/C19 /C18/C19 /C20/C21
/C2GEDFW ;i
1000/C20/C21
eller:
PTmass ;i¼Mf;i
VSAM ;i/C0Md
VDIL/C21/C01
DF/C18/C19 /C18/C19 /C20/C21
/C2VEDFW ;i
1000/C20/C21
Om mer än en mätning görs skall (Md/MDIL) eller (Md/VDIL) ersättas med
(Md/MDIL)averrespektive (Md/VDIL)aver.
DF¼13;4
concCO 2þconcCO þconcHC ðÞ /C2 10/C04
eller:
DF¼13;4=concCO 2
1.4.5Beräkning av specifika utsläpp
Det specifika utsläppet av partiklar PT (g/kWh) skall beräknas på
följande sätt(1):
För metoden med ett filter:
PT¼PTmass
Xn
i¼1Pi/C2WFi
För metoden med flera filter:
PT¼Xn
i¼1PTmass ;i/C2WFi
Xn
i¼1Pi/C2WFi
Pi¼Pm;iþPAE ;i
1.4.6Effektiv vägningsfaktor
För metoden med ett filter skall den effektiva vägningsfaktorn WFE,iför
varje steg beräknas på följande sätt:
WFE;i¼MSAM ;i/C2GEDFWðÞaver
MSAM/C2GEDFW ;i/C0/C1
eller:
WFE;i¼VSAM ;i/C2VEDFWðÞaver
VSAM/C2VEDFW ;i/C0/C1
där i = l, … n1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 53
(1) Partikelmassflödet PTmassmåste multipliceras med Kp(faktor för fuktighetskorrigering
för partiklar enligt punkt 1.4.1).
▼B
Den effektiva vägningsfaktorns värde skall ligga inom ± 0,005 (absolut
värde) från de vägningsfaktorer som anges i punkt 3.6.1 i bilaga III.1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 54
▼B
BILAGA IV
TEKNISKA EGENSKAPER HOS DET REFERENSBRÄNSLE SOM SKALL ANVÄNDAS
FÖR GODKÄNNANDEPROV OCH FÖR PRODUKTIONSKONTROLL
REFERENSBRÄNSLE FÖR MOBILA MASKINER SOM INTE ÄR AVSEDDA ATT ANVÄNDAS
PÅ VÄG (1)
Observera: Egenskaper som är väsentliga för motorprestanda/avgasutsläpp är markerade.
Gränsvärden och enheter (2) ASTM-metod
Cetantal (4) min 45 (7)
max 50ISO 5165
Densitet vid 15 ºC min 835 kg/m3
max 845 kg/m3(10)ISO 3 675, ASTM D 4 052
Destillering (3)
— till 95 %-punktenmax 370 ºC ISO 3405
Viskositet vid 40 ºC min 2,5 mm2/s
max 3,5 mm2/sISO 3104
Svavelhalt min 0,1 viktprocent (9)
max 0,2 viktprocent (8)ISO 8754, EN 24260
Flampunkt min 55 ºC ISO 2719
Filtrerbarhet i kyla min —
max + 5 ºCEN 116
Kopparkorrosion max 1 ISO 2160
Koksrester enligt Conradson
(10 % DR)max 0,3 viktprocent ISO 10370
Askhalt max 0,01 viktprocent ASTM D 482 (12)
Vattenhalt max 0,05 viktprocent ASTM D 95, D 1744
Neutralisationstal (starksyra) ►M1max 0,20 mg
KOH/g◄
Oxidationsstabilitet (5) max 2,5 mg/100 ml ASTM D 2274
Additiv (6)
Not 1:Om det är nödvändigt att beräkna den termiska verkningsgraden hos en motor eller ett fordon kan energi-
innehållet i bränslet beräknas på följande sätt:
Specifikenergi v¨ armeinneh ˚all ðÞ nettoðÞiM J =kg¼
46;423/C08;792/C1d2þ3;17/C1d/C0/C1
/C21/C0xþyþs ðÞ ðÞ þ 9;42/C1s/C02;499/C1x
där:
d = densitet vid 288 K (15 ºC)x = massandel vatten (% dividerat med 100)y = massandel aska (% dividerat med 100)
s = massandel svavel (% dividerat med 100).
Not 2:De värden som anges i specifikationen är ”verkliga värden”. När gränsvärdena fastställts har villkoren enligt
ASTM D 3244, ”Defining a basis for petroleum product quality disputes”, tillämpats. När ett minimivärdefastställts har en minsta skillnad av 2R över noll beaktats. När ett maximi- och minimivärde fastställts är
minsta skillnaden 4R (R = reproducerbarhet).
Trots denna åtgärd, som är nödvändig av statistiska skäl, bör bränsletillverkaren eftersträva ett nollvärde,
om det föreskrivna maximivärdet är 2R, och medelvärdet i de fall då maximi- och minimigränser anges.
Om det är nödvändigt att klarlägga om ett bränsle uppfyller kraven i specifikationen, skall villkoren enligtASTM D 3244 tillämpas.
Not 3:De angivna värdena visar förångad kvantitet (återvunnen procentandel + förlorad procentandel).
Not 4:Intervallet för cetantalet stämmer inte med kravet på ett lägsta intervall på 4R. Om en tvist uppstår mellan
bränsleleverantören och bränsleanvändaren kan ASTM D 3244 användas för att lösa tvisten under förutsätt-
ning att tillräckligt många mätningar görs för att uppnå erforderlig precision, i stället för enstaka
bestämningar.
Not 5:Även om oxidationsstabiliteten kontrolleras är det troligt att livslängden är begränsad. Leverantören bör
rådfrågas om lagringsförhållanden och livslängd.
Not 6:Detta bränsle skall endast baseras på direkta (”straight run”) och krackade kolvätedestillat. Avsvavling är
tillåten. Bränslet får inte innehålla metalliska additiv eller cetantalsförbättrare.
Not 7:Lägre värden är tillåtna, och i sådana fall skall referensbränslets cetantal rapporteras.
Not 8:Högre värden är tillåtna, och i sådana fall skall referensbränslets svavelhalt rapporteras.
Not 9:Skall konstant ses över mot bakgrund av marknadsutvecklingen. ►
M1 Vid det första godkännandet av
en motor utan avgasefterbehandling får en nominell svavelhalt på 0,05 viktprocent (lägst 0,03 viktpor-
cent) tillåtas på sökandens begäran. Den uppmätta partikelhalten skall i sådana fall korrigeras uppåt1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 55
▼B
till det nominellt specificerade medelvärdet för bränslets svavelhalt (0,15 viktprocent) enligt följande
ekvation: ◄
PTadj¼PTþSFC /C20;0917 /C2NSLF /C0FSF ðÞ ½/C138
där:
PTadj= justerat PT-värde (g/kWh)
PT = mätt vägt specifikt emissionsvärde för partikelutsläpp (g/kWh)
SFC = vägd specifikt bränsleförbrukning (g/kWh) beräknad enligt nedanstående formel
NSLF = medelvärde för nominell specificering av massfraktionen svavelhalt (dvs. 0,15 %/100)FSF = massfraktionen svavelhalt i bränsle (%/100)
Ekvation för beräkning av vägd specifik bränsleförbrukning:
SFC ¼Xn
i¼1Gfuel ;i/C2WFi
Xn
i¼1Pi/C2WFi
där:
Pi=Pm,i+PAE,i
Med avseende på bestämning av produktionsöverensstämmelse enligt punkt 5.3.2 i bilaga I måstekraven uppfyllas vid användning av referensbränsle med en svavelhalt som överensstämmer med enminimi/maximinivå på 0,1/0,2 viktprocent.
Not 10:Högre värden tillåts upp till 855 kg/m
3varvid det använda referensbränslets densitet skall rapporteras. Med
avseende på bestämning av produktionsöverensstämmelse enligt punkt 5.3.2 i bilaga I måste kraven
uppfyllas vid användning av referensbränsle med en svavelhalt som överensstämmer med en
minimi-/maximinivå på 835/845/ kg/m3.
Not 11:Samtliga egenskaper hos bränslet samt gränsvärden skall konstant ses över mot bakgrund av marknadsut-
vecklingen.
Not 12:Skall ersättas av EN/ISO 6245 med verkan från och med tidpunkten för genomsförande.1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 56
▼B
BILAGA V
1.ANALYS- OCH PROVTAGNINGSSYSTEM
SYSTEM FÖR GAS- OCH PARTIKELPROVTAGNING
Figur
nummerBeskrivning
2 Avgasanalyssystem för outspädda avgaser
3 Avgasanalyssystem för utspädda avgaser
4 Delflöde, isokinetiskt flöde, sugfläktstyrning, delprov-
tagning
5 Delflöde, isokinetiskt flöde, tryckfläktstyrning, delprov-
tagning
6 Delflöde, CO2- eller NOx-kontroll, delprovtagning
7 Delflöde, CO2- och kolbalans, totalprovtagning
8 Delflöde, enkelt venturirör och koncentrationsmätning,
delprovtagning
9 Delflöde, dubbla venturirör eller mynningar och
koncentrationsmätning, delprovtagning
10 Delflöde, delning i flera rör och koncentrationsmätning,
delprovtagning
11 Delflöde, flödesreglering, totalprovtagning
12 Delflöde, flödesreglering, delprovtagning
13 Fullflöde, kolvpump eller venturirör för kritiskt flöde,
delprovtagning
14 Partikelprovtagningssystem15 Utspädningssystem för fullflödessystem
1.1Bestämning av gasformiga utsläpp
Punkt 1.1.1 och figurerna 2 och 3 innehåller detaljerade beskrivningar
av de rekommenderade provtagnings- och analyssystemen. Eftersom
flera olika sammansättningar kan ge likvärdiga resultat krävs inte exakt
överensstämmelse med dessa figurer. Ytterligare komponenter, t.ex.
instrument, ventiler, magnetventiler, pumpar och omkopplare får
användas för att ge ytterligare information och samordna komponentsys-
temens funktioner. Andra komponenter, som i vissa system inte är
nödvändiga för bibehållen noggrannhet, får uteslutas om detta sker på
grundval av gott ingenjörsmässigt omdöme.
1.1.1Gasformiga beståndsdelar i avgaser — CO, CO
2, HC, NOx
Här beskrivs ett analyssystem för bestämning av gasformiga utsläpp i
outspädda eller utspädda avgaser som baseras på användningen av
— en HFID-analysator för mätning av kolväten,
— NDIR-analysatorer för mätning av kolmonoxid och koldioxid,— en HCLD-analysator eller likvärdig analysator för mätning av
kväveoxider.
Vad gäller outspädda avgaser (se figur 2) får provet för samtliga
beståndsdelar tas med en provtagningssond eller två provtagningssonder
som placeras nära varandra och som inuti är delade för att leda till de
olika analysatorerna. Försiktighet skall iakttas så att ingen kondens av
beståndsdelar i avgaserna (inbegripet vatten och svavelsyra) sker någon-
stans i analyssystemet.
Vad gäller utspädda avgaser (se figur 3) skall provet för kolväten tas
med en annan provtagningssond än den som används för övriga
beståndsdelar. Försiktighet skall iakttas så att ingen kondens av
beståndsdelar i avgaserna (inbegripet vatten och svavelsyra) sker någon-
stans i analyssystemet.1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 57
▼B
Figur 2
Flödesdiagram för avgasanalyssystem för CO, NOxoch HC
1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 58
▼B
Figur 3
Flödesdiagram för analyssystem för utspädda avgaser för CO, CO2,
NOxoch HC
Beskrivningar — figur 2 och 3
Allmänt:
Samtliga komponenter i provtagningsgasens bana skall hålla den tempe-
ratur som angetts för respektive system.
—SP1 Provtagningssond för outspädda avgaser (endast figur 2)
En rakprovtagningssond av rostfritt stål med flera hål och tillsluten
ände rekommenderas. Den inre diametern får inte vara större än
provtagningsledningens inre diameter. Väggarnas tjocklek får inte
överstiga 1 mm. Sonden skall ha minst tre hål i tre olika radialplan,
med en sådan storlekatt ungefär samma flöde för provtagning
erhålls. Sonden skall täcka åtminstone 80 % av avgasrörets diameter.
—SP2 Provtagningssond för HC i utspädda avgaser (endast figur 3)
Sonden skall
— utgöra de första 254 till 762 millimetrarna av provtagningsled-
ningen för kolväten (HSL3),
— ha en inre diameter på minst 5 mm,
— monteras i utspädningstunneln DT (punkt 1.2.1.2) vid en punkt
där utspädningsluften och avgaserna är väl blandade (t.ex. ca 10
tunneldiametrar bakom den punkt där avgaserna kommer in i
utspädningstunneln),
— befinna sig tillräckligt långt (radialt) från övriga sonder och från
tunnelns vägg för att inte påverkas av dödvatten eller virvlar,
— värmas upp så att gasflödets temperatur stiger till 463 K (190 ºC)
± 10 K vid utloppet ur sonden.
—SP3 Provtagningssond för CO, CO2,N Oxi utspädda avgaser (endast
figur 3)1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 59
▼B
Sonden skall
— befinna sig på samma plan som SP2,
— befinna sig tillräckligt långt (radialt) från övriga sonder och
tunnelns vägg för att inte påverkas av dödvatten eller virvlar,
— värmas upp och isoleras över hela sin längd till en temperatur på
minst 328 K (55 ºC) så att kondens av vatten undviks.
—HSL1 Uppvärmd provtagningsledning
Genom provtagningsledningen sker provtagning av gas från en enkel
sond till delningspunkten/-punkterna och HC-analysatorn.
Provtagningsledningen skall
— ha en inre diameter på minst 5 mm och högst 13,5 mm,
— vara gjord av rostfritt stål eller PTFE,— ha en väggtemperatur på 463 K (190 ºC) ± 10 K, uppmätt i varje
separat kontrollerad uppvärmd sektion, om avgastemperaturen
vid provtagningssonden är högst 463 K (190 ºC),
— ha en väggtemperatur på över 453 K (180 ºC) om avgastempera-
turen vid provtagningssonden är högre än 463 K (190 ºC),
— hålla en gastemperatur på 463 K (190 ºC) ± 10 K omedelbart
före det uppvärmda filtret (F2) och HFID.
—HSL2 Uppvärmd provtagningsledning för NO
x
Provtagningsledningen skall
— ha en väggtemperatur på 328-473 K (55-200 ºC) fram till
omvandlaren om kylbad används och fram till analysatorn om
inget kylbad används,
— vara gjord av rostfritt stål eller PTFE.Eftersom provtagningsledningen behöver värmas upp endast för att
förhindra kondens av vatten och svavelsyra, beror provtagningsled-
ningens temperatur på svavelhalten i bränslet.
—SL Provtagningsledning för CO (CO
2
Ledningen skall vara gjord av PTFE eller rostfritt stål. Den kan vara
uppvärmd eller ouppvärmd.
—BK Bakgrundssäck (valfritt; endast figur 3)
För mätning av bakgrundskoncentrationer.
—BG Provtagningssäck (valfritt; endast figur 3 för CO och CO2
För mätning av koncentration i proverna.
—F1 Uppvärmt förfilter (valfritt)
Temperaturen skall vara samma som för HSL1.
—F2 Uppvärmt filter
Filtret skall avlägsna eventuella fasta partiklar från gasprovet före
analysatorn. Temperaturen skall vara samma som för HSL1. Filtret
skall bytas ut vid behov.
—P Uppvärmd provtagningspump
Pumpen skall värmas upp till den temperatur som HSL1 håller.
—HC
Uppvärmd flamjonisationsdetektor (HFID) för bestämning av
kolväten. Temperaturen skall ligga på 453-473 K (180-200 ºC).
—CO, CO2
NDIR-analysatorer för bestämning av kolmonoxid och koldioxid.
—NO2
(H)CLD-analysator för bestämning av väteoxider. Om en HCLD
används skall den hållas vid en temperatur på 328-473 K (55-
200 ºC).
—C Omvandlare
Em omvandlare skall användas för katalytisk reduktion av NO2till
NO före analysen i CLD eller HCLD.
—B Kylbad
För att kyla och kondensera vatten i avgasprovet. Badet skall hållas
vid en temperatur av 273-277 K (0-4 ºC) med hjälp av is eller
kylning. Kylbadet är valfritt om analysatorn är fri från interferens
av vattenånga enligt punkterna 1.9.1 och 1.9.2 i tillägg 3 till bilaga
III.
Det är inte tillåtet att avlägsna vatten från provet med hjälp av
kemiska torkare.
—T1, T2, T3 Temperaturmätare
För att kontrollera gasflödets temperatur.
—T4Temperaturmätare
Temperaturen i NO2/NO-omvandlaren.1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 60
▼B
—T5 Temperaturmätare
För att kontrollera kylbadets temperatur.
—G1, G2, G3 Tryckmätare
För att mäta trycket i provtagningsledningarna.
—R1, R2 Tryckreglage
För att reglera luftens och bränslets respektive tryck för HFID.
—R3, R4, R5 Tryckreglage
För att reglera trycket i provtagningsledningarna och flödet till
analysatorerna.
—FL1, FL2, FL3 Flödesmätare
För att kontrollera provets bypassflöde.
—FL4till FL7 Flödesmätare (valfria)
För att kontrollera flödet genom analysatorerna.
—V1 till V6 Urvalsventiler
Ventilsystem som passar för att välja avgasprov, spänngas eller
nollställningsgas in i analysatorn.
—V7, V8 Magnetventil
För bypass till NO2/NO-omvandlaren.
—V9 Nålventil
För att balansera flödet genom NO2/NO-omvandlaren och bypassa-
nordningen.
—V10, V11 Nålventil
För att reglera flödena till analysatorerna.
—V12, V13 Vippventil
För att dränera kondens från bad B.
—V14Urvalsventil
För att välja provtagnings- eller bakgrundssäcken.
1.2Bestämning av partiklar
Punkterna 1.2.1 och 1.2.2 samt figur 4 till 15 innehåller detaljerade
beskrivningar av de rekommenderade utspädnings- och provtagningssys-
temen. Eftersom flera olika sammansättningar kan ge likvärdiga resultat
krävs inte exakt överensstämmelse med dessa figurer. Ytterligare
komponenter, t.ex. instrument, ventiler, magnetventiler, pumpar och
omkopplare får användas för att ge ytterligare information och samordna
komponentsystemens funktioner. Andra komponenter, som i vissa
system inte är nödvändiga för bibehållen noggrannhet, får uteslutas om
detta sker på grundval av gott ingenjörsmässigt omdöme.
1.2.1Utspädningssystem
1.2.1.1 System med delflödesutspädning (figur 4till 12)
Här beskrivs ett utspädningssystem som är baserat på utspädning av en
del av avgasflödet. Uppdelning av avgasflödet och den därpå följande
utspädningen kan göras med hjälp av olika typer av utspädningssystem.
För den efterföljande insamlingen av partiklar kan alla de utspädda
avgaserna eller endast en del av dessa ledas till partikelprovtagningssys-
temet (figur 14 i punkt 1.2.2). Den första metoden kallas
totalprovtagningstyp och den andra metoden delprovtagningstyp .
Beräkningen av utspädningsfaktorn beror på vilken typ av system som
används. Följande typer rekommenderas:
—Isokinetiska system (figur 4 och 5)
Med dessa system blir flödet till överföringsröret likvärdigt med
huvudavgasflödet vad gäller gashastighet och/eller -tryck, och
därför krävs ett ostört och jämnt avgasflöde vid provtagningssonden.
Detta uppnås vanligen med hjälp av en resonator och ett rakt
inflödesrör framför provtagningspunkten. Delningsfaktorn beräknas
sedan utifrån lätt mätbara värden, t.ex. rördiametrar. Det bör noteras
att isokinesi endast används för att uppnå likvärdiga flödesförhål-
landen och inte för att uppnå likvärdig storleksfördelning. Det
senare är normalt inte nödvändigt, eftersom partiklarna är tillräckligt
små för att följa strömlinjerna.
—Flödesreglerade system med koncentrationsmätning (figur 6 till 10)
Med dessa system tas ett prov från huvudavgasflödet genom anpass-
ning av utspädningsluftens flöde och det totala flödet utspädda
avgaser. Utspädningsfaktorn bestäms utifrån koncentrationen av
provgaser, t.ex. CO2eller NOx, som naturligen finns i motoravga-
serna. Koncentrationerna i de utspädda avgaserna och i
utspädningsluften mäts, medan koncentrationen i de outspädda avga-1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 61
▼B
serna antingen kan mätas direkt eller bestämmas utifrån
bränsleflödet med hjälp av kolbalansformeln, om bränslets
sammansättning är känd. Systemen kan styras med hjälp av den
beräknade utspädningsfaktorn (figur 6 och 7) eller med hjälp av
flödet till överföringsröret (figur 8, 9 och 10).
—Flödesreglerade system med flödesmätning (figur 11 och 12)
Med dessa system tas ett prov från huvudavgasflödet genom att
utspädningsluftens flöde och det totala flödet utspädda avgaser ställs
in. Utspädningsfaktorn bestäms utifrån skillnaden mellan de två
flödena. Korrekt kalibrering av flödesmätarna i förhållande till
varandra är nödvändigt, eftersom de två flödenas relativa storlek
kan medföra väsentliga fel vid högre utspädningsfaktorer (figur 9
till 15). Flödesregleringen görs mycket enkelt genom att hålla flödet
utspädda avgaser konstant och vid behov variera utspädningsluftens
flöde.
För att det skall vara möjligt att utnyttja fördelarna med system med
delflödesutspädning måste uppmärksamhet ägnas åt att undvika de
potentiella problemen med förlust av partiklar i överföringsröret, så
att det säkerställs att ett representativt prov tas från motoravgaserna,
samt åt bestämning av delningsfaktorn.
I de beskrivna systemen uppmärksammas dessa kritiska områden.1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 62
▼B
Figur 4
System med delflödesutspädning med isokinetisk sond och delprov-
tagning
(SB-styrning)
Outspädda avgaser överförs från avgasröret EP till utspädningstunneln
DT genom överföringsröret TT via den isokinetiska provtagningssonden
ISP. Avgasernas differentialtryckmellan avgasröret och inloppet till
sonden mäts med tryckgivaren DPT. Denna signal överförs till flödesre-
gulatorn FC1 som styr sugfläkten SB till att hålla ett differentialtryck på
noll vid sondens spets. Under dessa förhållanden är avgashastigheten i
EP och ISP densamma, och flödet genom ISP och TT utgör en konstant
andel av avgasflödet. Delningsfaktorn bestäms utifrån EP:s och ISP:s
tvärsnittsareor. Utspädningsluftens flöde mäts med flödesmätningsutrust-
ningen FM1. Utspädningsfaktorn beräknas utifrån utspädningsluftens
flöde och delningsfaktorn.1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 63
▼B
Figur 5
System med delflödesutspädning med isokinetisk sond och delprov-
tagning
(PB-styrning)
Outspädda avgaser överförs från avgasröret EP till utspädningstunneln
DT genom överföringsröret TT via den isokinetiska provtagningssonden
ISP. Avgasernas differentialtryckmellan avgasröret och inloppet till
sonden mäts med tryckgivaren DPT. Denna signal överförs till flödesre-
gulatorn FC1 som styr tryckfläkten PB till att hålla ett differentialtryck
på noll vid sondens spets. Detta görs genom att ta en liten del av
utspädningsluften, vars flöde redan har mätts med flödesmätningsutrust-
ningen FM1, och leda in den i TT med hjälp av ett tryckluftsmunstycke.
Under dessa förhållanden är avgashastigheten i EP och ISP densamma,
och flödet genom ISP och TT utgör en konstant andel av avgasflödet.
Delningsfaktorn bestäms utifrån EP:s och ISP:s tvärsnittsareor.
Utspädningsluften sugs genom DT med hjälp av sugfläkten SB, och
flödet mäts med FM1 vid inloppet till DT. Utspädningsfaktorn beräknas
utifrån utspädningsluftens flöde och delningsfaktorn.1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 64
▼B
Figur 6
System med deflödesutspädning med mätning av CO2- eller NOx-
koncentration och delprovtagning
Outspädda avgaser överförs från avgasröret EP till utspädningstunneln
DT genom provtagningssonden SP och överföringsröret TT. Koncentra-
tionerna av en provgas (CO2eller NOxmäts i de outspädda och de
utspädda avgaserna samt i utspädningsluften med hjälp av avgasanalysa-
torn/-analysatorerna EGA. Dessa signaler överförs till flödesregulatorn
FC2 som styr antingen tryckfläkten PB eller sugfläkten SB till att hålla
den önskade avgasdelnings- och utspädningsfaktorn i DT. Utspädnings-
faktorn beräknas utifrån provgaskoncentrationerna i de outspädda
avgaserna, de utspädda avgaserna och utspädningsluften.1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 65
▼B
Figur 7
System med delflödesutspädning med mätning av CO2-koncentra-
tion, kolbalans och delprovtagning
Outspädda avgaser överförs från avgasröret EP till utspädningstunnelnDT genom provtagningssonden SP och överföringsröret TT. CO
2-
koncentrationerna mäts i de utspädda avgaserna samt i utspädningsluften
med hjälp av avgasanalysatorn/-analysatorerna EGA. Signalerna för
CO2och bränsleflöde GFUELöverförs antingen till flödesregulatorn FC2
eller till flödesregulatorn FC3 i partikelprovtagningssystemet (se figur
14). FC2 styr tryckfläkten PB, medan FC3 styr partikelprovtagningssys-
temet (se figur 14), och därigenom anpassas flödena in i och ut ur
sytemet så att den önskade avgasdelnings- och utspädningsfaktorn
bibehålls i DT. Utspädningsfaktorn beräknas utifrån CO2-koncentratio-
nerna och GFUELmed hjälp av antagandet om kolbalans.1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 66
▼B
Figur 8
System med delflödesutspädning med enkelt venturirör, koncentra-
tionsmätning och delprovtagning
Outspädda avgaser överförs från avgasröret EP till utspädningstunneln
DT genom provtagningssonden SP och överföringsröret TT p.g.a. det
undertrycksom åstadk oms av venturiröret VN i DT. Gasflödet genom
TT beror på momentutbytet vid venturiröret och påverkas därför av
gasens absoluta temperatur vid utloppet ur TT. Följaktligen är avgasdel-
ningen vid ett visst tunnelflöde inte konstant, och utspädningsfaktorn vid
låg belastning är något lägre än vid hög belastning. Provgaskoncentratio-
nerna (CO2eller NOxmäts i de outspädda och de utspädda avgaserna
samt i utspädningsluften med hjälp av avgasanalysatorn/-analysatorerna
EGA, och utspädningsfaktorn beräknas utifrån de sålunda uppmätta
värdena.1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 67
▼B
Figur 9
System med delflödesutspädning, dubbla venturirör eller
munstycken, koncentrationsmätning och delprovtagning
Outspädda avgaser överförs från avgasröret EP till utspädningstunneln
DT genom provtagningssonden SP och överföringsröret TT med hjälp
av en flödesdelare som innehåller en uppsättning munstycken eller
venturirör. Den första (FD1) är placerad i EP, den andra (FD2) i TT.
Dessutom är två tryckkontrollventiler (PCV1 och PCV2) nödvändiga
för att hålla avgasdelningen konstant genom att reglera mottrycket i EP
och trycket i DT. PCV1 är placerad bakom SP i EP, PCV2 mellan
tryckfläkten PB och DT. Provgaskoncentrationerna (CO2eller NOxmäts
i de outspädda och de utspädda avgaserna samt i utspädningsluften med
hjälp av avgasanalysatorn/-analysatorerna EGA. De är nödvändiga för
att kontrollera avgasdelningen och kan användas för att justera PCV1
och PCV2 för exakt kontroll av delningen. Utspädningsfaktorn beräknas
utifrån provgaskoncentrationerna.1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 68
▼B
Figur 10
System med delflödesutspädning med delning i flera rör, koncentra-
tionsmätning och delprovtagning
Outspädda avgaser överförs från avgasröret EP till utspädningstunnelnDT genom överföringsröret TT med hjälp av flödesdelaren FD3 som
består av ett antal rör med samma dimensioner (samma diameter, längd
och bottenradie) som monterats i EP. Avgaserna genom ett av dessa rör
leds till DT och avgaserna genom resten av rören leds genom fuktkam-
maren DC. Avgasdelningen bestäms alltså av det totala antalet rör. För
konstant kontroll av delningen krävs ett differentialtryck på noll mellan
DC och TT:s mynning, och detta mäts med hjälp av differentialtryckgi-
varen DPT. Ett differentialtryckpå noll åstadk oms genom att friskluft
sprutas in i DT vid utloppet ur TT. Provgaskoncentrationerna (CO
2eller
NOxmäts i de outspädda och de utspädda avgaserna samt i utspädnings-
luften med hjälp av avgasanalysatorn/-analysatorerna EGA. De är
nödvändiga för att kontrollera avgasdelningen och kan användas för att
justera insprutningsluftens flöde för exakt kontroll av delningen.
Utspädningsfaktorn beräknas utifrån provgaskoncentrationerna.1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 69
▼B
Figur 11
System med delflödesutspädning med flödesreglering och totalprov-
tagning
Outspädda avgaser överförs från avgasröret EP till utspädningstunneln
DT genom provtagningssonden SP och överföringsröret TT. Det totala
flödet genom tunneln justeras med hjälp av flödesregulatorn FC3 och
provtagningspumpen P i partikelprovtagningssystemet (se figur 16).
Utspädningsluftens flöde regleras med hjälp av flödesregulatorn FC2,
vilket kan använda GEXH,GAIReller GFUELsom styrsignaler för önskad
avgasdelning. Provtagningsflödet in i DT utgörs av skillnaden mellan
det totala flödet och utspädningsluftens flöde. Utspädningsluftens flöde
mäts med hjälp av flödesmätningsutrustningen FM1, det totala flödet
med hjälp av flödesmätningsutrustningen FM3 i partikelprovtagningssys-
temet (se figur 14). Utspädningsfaktorn beräknas utifrån dessa två
flöden.1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 70
▼B
Figur 12
System med delflödesutspädning med flödesreglering och elprovtag-
ning
Outspädda avgaser överförs från avgasröret EP till utspädningstunnelnDT genom provtagningssonden SP och överföringsröret TT. Avgasdel-
ningen och flödet in i DT regleras med hjälp av flödesregulatorn FC2
som justerar tryckfläktens PB:s och sugfläktens SB:s flöde (eller
hastighet). Detta är möjligt eftersom det prov som tas med hjälp av
partikelprovtagningssystemet åter leds in i DT. G
EXH,GAIReller GFUELkan
användas som styrsignaler för FC2. Utspädningsluftens flöde mäts med
hjälp av flödesmätningsutrustningen FM1, det totala flödet med hjälp av
flödesmätningsutrustningen FM2. Utspädningsfaktorn beräknas utifrån
dessa två flöden.
Beskrivning — figur 4 till 12
—EP Avgasrör
Avgasröret får vara isolerat. För att minska värmetrögheten i
avgasröret rekommenderas ett förhållande mellan tjocklek och
diameter på högst 0,015. Användandet av flexibla sektioner skall
begränsas till ett förhållande mellan längd och diameter på högst
12. Antalet krökar skall minimeras för att minska tröghetsavsättning.
Om systemet innehåller en provbäddsljuddämpare får även denna
vara isolerad.
I isokinetiska system skall avgasröret vara fritt från böjar, krökar och
diameterförändringar inom ett avstånd på minst 6 gånger rördiame-
tern framför och 3 gånger rördiametern bakom sondens spets.
Avgasernas hastighet i provtagningszonen skall vara högre än 10 m/
s utom vid tomgång. Avgasernas tryckvariationer får inte överstiga
± 500 Pa i genomsnitt. Åtgärder som syftar till att minska tryckvari-
ationerna på annat sätt än genom att använda ett komplett
avgassystem (inklusive ljuddämpare och anordning för efterbehand-
ling) får inte förändra motorns prestanda eller orsaka avsättning av
partiklar.
I system utan isokinetiska sonder rekommenderas ett rakt rör med en
längd av 6 gånger rördiametern framför och 3 gånger rördiametern
bakom sondens spets.1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 71
▼B
—SP Provtagningssond (figur 6 till 12)
Den inre diametern skall vara minst 4 mm. Förhållandet mellan
avgasrörets och sondens diameter skall vara minst 4. Sonden skall
utgöras av ett öppet rör vänt mot flödesriktningen längs med
avgasrörets mittaxel, eller en sond med flera hål enligt beskrivningen
under SP1 i punkt 1.1.1.
—ISP Isokinetisk provtagningssond (figur 4 och 5)
Den isokinetiska provtagningssonden skall installeras vänd mot
flödesriktningen i en punkt på avgasrörets mittaxel där flödesförhål-
landena i EP föreligger, och den skall vara utformad för att ge ett
proportionellt prov av de outspädda avgaserna. Den inre diametern
skall vara minst 12 mm.
Vid isokinetisk uppdelning av avgaserna är ett styrsystem
nödvändigt, genom vilket ett differentialtryck på noll bibehålls
mellan EP och ISP. Under dessa förhållanden är avgasernas
hastighet i EP och ISP densamma, och massflödet genom ISP utgör
en konstant andel av avgasflödet. ISP skall kopplas till en differen-
tialtryckgivare. Styrningen för att ge ett differentialtryck på noll
mellan EP och ISP görs genom hastighets- eller flödesreglering
med hjälp av fläkt.
—FD1, FD2 Flödesdelare (figur 9)
En uppsättning venturirör eller munstycken installeras i avgasröret
EP och i överföringsröret TT, för att ge ett proportionellt prov av
de outspädda avgaserna. Ett styrsystem bestående av två tryckkon-
trollventiler PCV1 och PCV2 är nödvändigt för proportionell
delning genom reglering av trycket i EP och DT.
—FD3 Flödesdelare (figur 10)
En uppsättning rör (flerrörsenhet) installeras i avgasröret EP för att
ge ett proportionellt prov av de outspädda avgaserna. Ett av rören
leder in avgaser i utspädningstunneln DT, medan de övriga rören
leder ut avgaser till en fuktkammare DC. Rören skall ha samma
dimensioner (samma diameter, längd, bottenradie), så att avgasdel-
ningen avgörs av det totala antalet rör. Ett styrsystem är nödvändigt
för proportionell delning, genom att ett differentialtryckpå noll
bibehålls mellan flerrörsenhetens utlopp i DC och TT:s utlopp.
Under dessa förhållanden är avgasernas hastighet i EP och FD3
proportionella, och flödet i TT utgör en konstant andel av
avgasflödet. De två punkterna skall kopplas till en differentialtryck-
givare DPT. Styrningen för att åstadkomma ett differentialtryck på
noll görs med hjälp av flödesregulatorn FC1.
—EGA Avgasanalysator (figur 6 till 10)
CO2- eller NOx-analysator kan användas (för kolbalansmetoden
endast CO2-analysator). Analysatorerna skall vara kalibrerade på
samma sätt som analysatorerna för mätning av gasformiga utsläpp.
En eller flera analysatorer kan användas för att fastställa koncentra-
tionsskillnaderna.
Mätsystemens noggrannhet skall vara sådan att noggrannheten hos
GEDFW,ieller VEDFW,iligger inom ± 4 %.
—TT Överföringsrör (figur 4 till 12)
Följande gäller för överföringsröret för partikelproven:
— Det skall vara så kort som möjligt och högst 5 m långt.
— Det skall ha en diameter som är lika stor som eller större än
sondens, dockhögst 25 mm.
— Partikelprovet skall ledas ut längs med utspädningstunnelns
mittaxel samt i flödesriktningen.
Om röret är högst 1 m långt skall det isoleras med ett material som
har en värmeledningsförmåga på högst 0,05 W/(mK) med en radiell
tjocklek som motsvarar sondens diameter. Om röret är längre än 1 m
skall det vara isolerat och uppvärmt till en väggtemperatur på minst
523 K (250 ºC).
Alternativt kan den väggtemperatur som krävs i överföringsröret
bestämmas genom standardmässiga värmeöverföringsberäkningar.
—DPT Differentialtryckgivare (figur 4, 5 och 10)
Differentialtryckgivaren skall ha ett arbetsområde på högst ± 500 Pa.
—FC1 Flödesregulator (figur 4, 5 och 10)
I isokinetiska system (figur 4 och 5) är en flödesregulator nödvändig
för att bibehålla ett differentialtryckpå noll mellan EP och ISP.
Justeringen kan göras
a) genom att reglera sugfläktens (SB) hastighet eller flöde och hålla
tryckfläktens (PB) hastighet konstant under varje steg (figur 4),
eller1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 72
▼B
b) genom att justera sugfläkten (SB) till ett konstant massflöde hos
de utspädda avgaserna och reglera tryckfläktens (PB) flöde och
därmed avgasprovets flöde i ett område vid överföringsrörets
(TT) ände (figur 5).
I tryckkontrollsystem får det kvarstående felet i tryckreglerings-
slingan inte överstiga ± 3 Pa. Tryckvariationerna i
utspädningstunneln får inte överstiga ± 250 Pa i genomsnitt.
I flerrörssystem (figur 10) är en flödesregulator nödvändig vid
proportionell avgasdelning för att bibehålla ett differentialtryckpå
noll mellan flerrörsenhetens utlopp och TT:s utlopp. Justeringen
kan göras genom reglering av insprutningsluftens flöde in i DT vid
utloppet ur TT.
—PCV1, PCV2 Tryckkontrollventil (figur 9)
I systemet med dubbla venturirör/munstycken är två tryckkontrol-
lventiler nödvändiga för proportionell delning genom reglering av
mottrycket i EP och trycket i DT. Ventilerna skall placeras bakom
SP i EP och mellan PB och DT.
—DC Fuktkammare (figur 10)
En fuktkammare skall installeras vid flerrörsenhetens utlopp, för att
minimera tryckvariationerna i avgasröret EP.
—VN Venturirör (figur 8)
Ett venturirör installeras i utspädningstunneln för att ge undertrycki
området kring utloppet ur överföringsröret TT. Gasflödet genom TT
bestäms av momentutbytet i venturirörszonen och är i princip
proportionell mot det flöde hos tryckfläkten PB som medför en
konstant utspädningsfaktor. Eftersom momentutbytet påverkas av
temperaturen vid TT:s utlopp och tryckskillnaden mellan EP och
DT, är den verkliga utspädningsfaktorn något lägre vid låg belas-
tning än vid hög belastning.
—FC2 Flödesregulator (figur 6, 7, 11 och 12; valfri)
En flödesregulator kan användas för att reglera tryckfläktens PB:s
och/eller sugfläktens SB:s flöde. Avgasflödet eller bränsleflödet
och/eller CO2- eller NOx-differentialsignaler kan användas som styr-
signaler.
Om luften tillförs under tryck(figur 11) k ontrollerar FC2 luftflödet
direkt.
—FM1 Flödesmätningsutrustning (figur 6, 7, 11 och 12)
Gasmätare eller annat instrument för mätning av utspädningsluftens
flöde. FM1 är valfri om PB är kalibrerad för att mäta flödet.
—FM2 Flödesmätningsutrustning (figur 12)
Gasmätare eller annat instrument för mätning av flödet utspädda
avgaser. FM2 är valfri om sugfläkten SB är kalibrerad för att mäta
flödet.
—PB Tryckfläkt (figur 4, 5, 6, 7, 8, 9 och 12)
För att reglera utspädningsluftens flöde kan PB anslutas till flödesre-
gulatorerna FC1 eller FC2. PB är inte nödvändig om en spjällventil
används. PB kan om den är kalibrerad användas för att mäta
utspädningsluftens flöde.
—SB Sugfläkt (figur 4, 5, 6, 9, 10 och 12)
Endast för system med delprovtagning. SB kan om den är kalibrerad
användas för att mäta flödet utspädda avgaser.
—DAF Utspädningsluftfilter (figur 4 till 12)
Det rekommenderas att utspädningsluften filtreras och tvättas med
träkol för att avlägsna bakgrundskolväten. Utspädningsluften skall
ha en temperatur på 298 K (25º C) ± 5 K.
På tillverkarens begäran skall prov tas på utspädningsluften i
enlighet med god ingenjörssed för att fastställa ett bakgrundsvärde
för partikelhalt som kan subtraheras från de värden som uppmätts i
de utspädda avgaserna.
—PSP Partikelprovtagningssond (figur 4, 5, 6, 8, 9, 10 och 12)
Sonden utgör första delen av PTT och
— skall installeras vänd mot flödesriktningen i en punkt där
utspädningsluften och avgaserna är väl blandade, dvs. i
utspädningstunnelns mittaxel, ca 10 tunneldiametrar nedanför
den punkt där avgaserna flödar in i utspädningstunneln,
— skall ha en inre diameter på minst 12 mm,
— får värmas upp till en väggtemperatur på högst 325 K (52º C)
genom direkt uppvärmning eller förvärmning av utspädnings-
luften, under förutsättning att lufttemperaturen inte överstiger
325 K (52º C) innan avgaserna leds in i utspädningstunneln,
— får vara isolerad.1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 73
▼B
—DT Utspädningstunnel (figur 4 till 12)
Utspädningstunneln
— skall vara så lång att avgaserna och utspädningsluften blandas
fullständigt under turbulenta flödesförhållanden,
— skall vara gjord av rostfritt stål och
— ha ett förhållande mellan tjocklek och diameter på högst
0,025 om den inre diametern överstiger 75 mm,
— ha en nominell väggtjocklek på minst 1,5 mm om den inre
diametern är 75 mm eller mindre,
— skall ha en diameter på minst 75 mm för delprovtagning,— rekommenderas ha en diameter på minst 25 mm för totalprovtag-
ning.
Den får värmas upp till en väggtemperatur på högst 325 K (52º C)
genom direkt uppvärmning eller förvärmning av utspädningsluften,
under förutsättning att lufttemperaturen inte överstiger 325 K (52º
C) innan avgaserna leds in i utspädningstunneln.
Den får vara isolerad.Motoravgaserna skall blandas ordentligt med utspädningsluften. För
delprovtagningssystem skall blandningen kontrolleras efter idriftta-
gandet med hjälp av en CO
2-profil av tunneln med motorn i gång
(minst fyra mätpunkter på samma avstånd från varandra). Vid behov
får ett blandningsmunstycke användas.
Observera: Om den omgivande temperaturen omkring utspädnings-
tunneln (DT) är lägre än 293 K (20º C), bör
försiktighetsåtgärder vidtas för att förhindra partikelför-
luster på utspädningstunnelns kalla väggar. Därför
rekommenderas uppvärmning och/eller isolering av
tunneln inom ovan angivna gränser.
Vid hög motorbelastning får tunneln kylas ned med en icke-
aggressiv metod, t.ex. en cirkulationsfläkt, så länge kylmedlets
temperatur inte understiger 293 K (20º C).
—HE Värmeväxlare (figur 9 och 10)
Värmeväxlaren skall ha tillräcklig kapacitet för att hålla tempera-
turen vid sugfläktens SB:s inlopp inom ± 11 K från den
genomsnittliga drifttemperaturen under provet.
1.2.1.2 System med fullflödesutspädning (figur 13)
Här beskrivs ett utspädningssystem som bygger på utspädning av hela
avgasmängden i enlighet med CVS-principen (Constant Volume
Sampling). Avgasernas och utspädningsluftens totala volym skall
mätas. Ett PDP-eller ett CFV-system kan användas.
För insamling av partiklar leds ett prov av de utspädda avgaserna till
partikelprovtagningssystemet (figur 14 och 15 i punkt 1.2.2). Om detta
görs direkt kallas det utspädning i ett steg. Om provet späds ut en gång
till i sekundärutspädningstunneln kallas det utspädning i två steg. Detta
är användbart om kravet på temperatur på filtrets yta inte kan uppfyllas
med utspädning i ett steg. Trots att det delvis är ett utspädningssystem
beskrivs systemet med utspädning i två steg som en variant av partikel-
provtagningssystemet i figur 15 i punkt 1.2.2, eftersom de flesta av dess
delar är gemensamma med ett typiskt partikelprovtagningssystem.
De gasformiga utsläppen kan också bestämmas i utspädningstunneln i
ett system med fullflödesutspädning. Därför visas provtagningssonderna
för gasformiga beståndsdelar i figur 13, men de tas inte upp i beskriv-
ningarna. Kraven på dem anges i punkt 1.1.1.
Beskrivningar — figur 13
—EP Avgasrör
Avgasrörets längd mätt från avgasgrenrörets eller turboladdarens
utlopp eller från anordningen för efterbehandling till utspädningstun-
neln får inte vara större än 10 m. Om systemet är längre än 4 m
skall alla rördelar efter de 4 första metrarna vara isolerade, utom en
eventuell rökgasmätare som ingår i systemet. Isoleringens radiella
tjocklek skall vara minst 25 mm. Isoleringsmaterialets värmeled-
ningsförmåga får inte överstiga 0,1 W/mK vid 673 K (400 ºC). För
att minska värmetrögheten i avgasröret rekommenderas ett
förhållande mellan tjocklek och diameter på högst 0,015.
Användandet av flexibla sektioner skall begränsas till ett förhållande
mellan längd och diameter på högst 12.1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 74
▼B
Figur 13
System med fullflödesutspädning
Den totala mängden outspädda avgaser blandas med utspädningsluften i
utspädningstunneln.
Flödet utspädda avgaser mäts antingen med en kolvpump PDP eller med
ett venturirör för kritiskt flöde CFV. En värmeväxlare eller ett system
för elektronisk flödesberäkning EFC får användas för proportionell parti-
kelprovtagning och för flödesbestämning. Eftersom bestämning av
partikelmassan görs på grundval av det totala flödet utspädda avgaser,
behöver inte utspädningsfaktorn beräknas.
—PDP Kolvpump
Kolvpumpen mäter det totala flödet utspädda avgaser utifrån antalet
pumpvarv och pumpens slagvolym. Avgassystemets mottryckfår
inte sänkas på konstgjord väg av pumpen eller insugningssystemet
för utspädningsluft. Vid ett givet motorvarvtal och en given belas-
tning får det statiska avgasmottrycket med CVS-systemet i gång
inte avvika med mer än ± 1,5 kPa från det statiska trycket när
CVS-systemet inte är anslutet.
Om flödesberäkning inte används får gasblandningens temperatur
omedelbart före pumpen avvika med högst ± 6 K från den genom-
snittliga drifttemperaturen under provet.
Flödesberäkning kan endast användas om temperaturen vid inloppet
till PDP inte överstiger 50 ºC (323).
—CFV Venturirör för kritiskt flöde
CFV mäter det totala flödet utspädda avgaser genom att hålla flöde-
shastigheten under en viss gräns (kritiskt flöde). Vid ett givet
motorvarvtal och en given belastning får det statiska avgasmott-
rycket med CFV-systemet i gång inte avvika med mer än ± 1,5 kPa
från det statiska trycket när CFV-systemet inte är anslutet. Om
flödesberäkning inte används får gasblandningens temperatur
omedelbart före CFV avvika med högst ± 11 K från den genomsnitt-
liga drifttemperaturen under provet.
—HE Värmeväxlare (valfri om EFC används)
Värmeväxlaren skall ha tillräcklig kapacitet för att uppfylla de
temperaturkrav som ställs ovan.1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 75
▼B
—EFC Elektronisk flödesberäkning (valfri om HE används)
Om temperaturen vid inloppet till PDP eller CFV inte hålls inom
ovan angivna gränser krävs ett flödesberäkningssystem som kontinu-
erligt mäter flödet och reglerar den proportionella provtagningen i
partikelsystemet.
För detta ändamål används de kontinuerligt mätta flödessignalerna
för att korrigera provtagningsflödet genom partikelfiltren i partikel-provtagningssystemet (se figur 14 och 15).
—DT Utspädningstunnel
För utspädningstunneln gäller följande:
— Den skall ha en så liten diameter att den ger upphov till ett
turbulent flöde (Reynoldstal större än 4 000) och vara så lång
att avgaserna och utspädningsluften blandas fullständigt. Ett
blandningsmunstycke får användas.
— Den skall ha en diameter på minst 75 mm.— Den får vara isolerad.
Avgaserna skall ledas in i utspädningstunneln i flödesriktningen och
blandas ordentligt.
Om metoden med utspädning i ett steg används tas ett prov från
utspädningstunneln, vilket sedan överförs till partikelprovtagnings-
systemet (figur 14 i punkt 1.2.2). Flödeskapaciteten hos PDP eller
CFV skall vara så stor att de utspädda avgaserna håller en tempe-
ratur på högst 325 K (52 ºC) omedelbart före huvudpartikelfiltret.
Om metoden med utspädning i två steg används tas ett prov i
utspädningstunneln, vilket överförs till en andra utspädningstunnel
för ytterligare utspädning och sedan leds genom provtagningsfiltren
(figur 15 i punkt 1.2.2).
Flödeskapaciteten hos PDP eller CFV skall vara så stor att de
utspädda avgaserna i DT håller en temperatur på högst 464 K
(191 ºC) i provtagningsområdet. Det sekundära utspädningssystemet
skall tillföra så mycket utspädningsluft att de två gånger utspädda
avgaserna omedelbart före huvudpartikelfiltret håller en temperatur
på högst 325 K (52 ºC).
—DAF Utspädningsluftfilter
Det rekommenderas att utspädningsluften filtreras och tvättas med
träkol för att avlägsna bakgrundskolväten. Utspädningsluften skall
ha en temperatur på 298 K (25 ºC) ± 5 K. På tillverkarens begäran
skall prov tas på utspädningsluften i enlighet med god ingenjörssed
för att fastställa ett bakgrundsvärde för partikelhalt som kan subtra-
heras från de värden som uppmätts i de utspädda avgaserna.
—PSP Partikelprovtagningssond
Sonden utgör första delen av PTT och
— skall installeras vänd mot flödesriktningen i en punkt där
utspädningsluften och avgaserna är väl blandade, dvs. i
utspädningstunnelns mittaxel, ca 10 tunneldiametrar nedanför
den punkt där avgaserna flödar in i utspädningstunneln,
— skall ha en inre diameter på minst 12 mm,
— får värmas upp till en väggtemperatur på högst 325 K (52 ºC)
genom direkt uppvärmning eller förvärmning av utspädnings-
luften, under förutsättning att lufttemperaturen inte överstiger
325 K (52 ºC) innan avgaserna leds in i utspädningstunneln,
— får vara isolerad.
1.2.2Partikelprovtagningssystem (figur 14 och 15)
Partikelprovtagningssystemet är nödvändigt för insamling av partiklar på
partikelfilter. Vid totalprovtagning efter delflödesutspädning, vilket
innebär att hela det utspädda avgasprovet leds genom filtren, utgör
vanligen utspädnings- (figur 7 och 11 i punkt 1.2.1.1) och provtagnings-
systemet en integrerad enhet. Vid delprovtagning efter
delflödesutspädning ellerfullflödesutspädning , vilket innebär att endast
en del av de utspädda avgaserna leds genom filtren, utgör utspädnings-
(figur 4, 5, 6, 8, 9, 10 och 12 i punkt 1.2.1.1 samt figur 13 i punkt
1.2.1.2) och provtagningssystemen vanligen separata enheter.
I detta direktiv betraktas systemet med utspädning i två steg DDS (figur
15) i ett system med fullflödesutspädning som en särskild variant av ett
typiskt partikelprovtagningssystem enligt figur 14. Systemet med utspäd-
ning i två steg innehåller samtliga partikelprovtagningssystemets
väsentliga delar, t.ex. filterhållare och provtagningspump, och dessutom
några särskilda delar för utspädningen, t.ex. utrustning för tillförsel av
utspädningsluft och en sekundärutspädningstunnel.1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 76
▼B
För att undvika inverkan på styrslingorna rekommenderas att provtag-
ningspumpen är i gång under hela provförfarandet. För metoden med
ett filter skall ett bypass-system användas för att leda provet genom
provtagningsfiltren vid önskade tidpunkter. Eventuella störningar på
styrslingorna som orsakas av öppning och stängning skall minimeras.
Beskrivningar — figur 14 och 15
—PSP Partikelprovtagningssond (figur 14 och 15)
Partikelprovtagningssonden i figurerna utgör första delen av parti-
kelöverföringsröret PTT.
Sonden
— skall installeras vänd mot flödesriktningen i en punkt där
utspädningsluften och avgaserna är väl blandade, dvs. i
utspädningstunnelns mittaxel (se punkt 1.2.1), ca 10 tunneldia-
metrar nedanför den punkt där avgaserna flödar in i
utspädningstunneln,
— skall ha en inre diameter på minst 12 mm,
— får värmas upp till en väggtemperatur på högst 325 K (52 ºC)
genom direkt uppvärmning eller förvärmning av utspädnings-
luften, under förutsättning att lufttemperaturen inte överstiger
325 K (52 ºC) innan avgaserna leds in i utspädningstunneln,
— får vara isolerad.1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 77
▼B
Figur 14
Partikelprovtagningssystem
Ett prov av de utspädda avgaserna tas från utspädningstunneln DT i ett
system med delflödes- eller fullflödesutspädning genom partikelprovtag-
ningssonden PSP och partikelöverföringsröret PTT med hjälp av
provtagningspumpen P. Provet leds genom filterhållaren/-hållarna FH
som innehåller partikelprovtagningsfiltren. Provtagningsflödet regleras
med hjälp av flödesregulatorn FC3. Om elektronisk flödesberäkning
EFC (se figur 13) används, används flödets utspädda avgaser som styr-
signal för FC3.1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 78
▼B
Figur 15
Utspädningssystem (endast fullflödessystem)
Ett prov av de utspädda avgaserna tas från utspädningstunneln DT i ett
system med fullflödesutspädning genom partikelprovtagningssonden
PSP och partikelöverföringsröret PTT till sekundärutspädningstunneln
SDT, där det späds ut en gång till. Provet leds sedan genom filterhål-
laren/-hållarna FH som innehåller partikelprovtagningsfiltren.
Utspädningsluftens flöde är vanligen konstant, medan provtagningsflödet
regleras med hjälp av flödesregulatorn FC3. Om elektronisk flödes-
beräkning EFC (se figur 13) används, används flödets utspädda avgaser
som styrsignal för FC3.
—PTT Partikelöverföringsrör (figur 14 och 15)
Partikelöverföringsröret får inte vara längre än 1 020 mm, och det
skall alltid vara så kort som möjligt.
Dimensionerna gäller enligt följande:
— Räknat från sondens spets till filterhållaren för delprovtagning
efter delflödesutspädning och system med fullflödesutspädning i
ett steg.
— Räknat från utspädningstunnelns ände till filterhållaren för total-
provtagning efter delflödesutspädning.
— Räknat från sondens spets till sekundärutspädningstunneln för
system med fullflödesutspädning i två steg.
Överföringsröret
— får värmas upp till en väggtemperatur på högst 325 K (52 ºC)
genom direkt uppvärmning eller förvärmning av utspädnings-luften, under förutsättning att lufttemperaturen inte överstiger
325 K (52 ºC) innan avgaserna leds in i utspädningstunneln,
— får vara isolerat.
—SDT Sekundärutspädningstunnel (figur 15)
Sekundärutspädningstunneln skall ha en diameter på minst 75 mm
och vara så lång att uppehållstiden för det två gånger utspädda
provet i tunneln är minst 0,25 sekunder. Huvudfiltrets hållare, FH,
skall vara placerad högst 300 mm från SDT:s utlopp.1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 79
▼B
Sekundärutspädningstunneln
— får värmas upp till en väggtemperatur på högst 325 K (52 ºC)
genom direkt uppvärmning eller förvärmning av utspädnings-
luften, under förutsättning att lufttemperaturen inte överstiger
325 K (52 ºC) innan avgaserna leds in i utspädningstunneln,
— får vara isolerad.
—FH Filterhållare (figur 14 och 15)
För huvud- och sekundärfilter får ett gemensamt eller separata filt-
erhus användas. Kraven i punkt 1.5.1.3 i tillägg 1 till bilaga III
skall vara uppfyllda.
Filterhållaren/-hållarna
— får värmas upp till en väggtemperatur på högst 325 K (52 ºC)
genom direkt uppvärmning eller förvärmning av utspädnings-
luften, under förutsättning att lufttemperaturen inte överstiger
325 K (52 ºC),
— får vara isolerad(e).
—P Provtagningspump (figur 14 och 15)
Om flödeskorrigering med hjälp av FC3 inte används skall partikel-
provtagningspumpen vara placerad så långt från tunneln att
inloppsgasens temperatur hålls konstant (± 3 K).
—DP Utspädningsluftpump (figur 15) (endast fullflödesutspädning i
två steg)
Pumpen för utspädningsluften skall vara placerad så att den
sekundära utspädningsluften tillförs vid en temperatur av 298 K
(25 ºC) ± 5 K.
—FC3 Flödesregulator (figur 14 och 15)
En flödesregulator skall användas för att kompensera partikelprovets
flöde för variationer i temperatur och mottrycki provbanan, om
detta inte kan göras på annat sätt. Flödesregulatorn är nödvändig
om elektronisk flödesberäkning EFC (se figur 13) används.
—FM3 Flödesmätningsutrustning (figur 14 och 15) (partikelprovflöde)
Om flödeskorrigering med hjälp av FC3 inte används skall mätaren
eller instrumentet för gasflödet vara placerad så långt från provtag-
ningspumpen att inloppsgasens temperatur hålls konstant (± 3 K).
—FM4Flödesmätningsutrustning (figur 15) (utspädningsluft, endast
fullflödesutspädning i två steg)
Mätaren eller instrumentet för gasflödet skall vara placerad så att
inloppsgasen håller en temperatur av 298 K (25 ºC) ± 5 K.
—BV Kulventil (valfri)
Kulventilens diameter får inte vara mindre än provtagningsrörets
inre diameter och den skall kunna öppnas/stängas på mindre än 0,5
sekunder.
Observera: Om den omgivande temperaturen omkring PSP, PTT,
SDT och FH är lägre än 293 K (20 ºC), bör försiktig-
hetsåtgärder vidtas för att förhindra partikelförluster på
de kalla väggarna hos dessa delar. Därför rekommen-
deras uppvärmning och/eller isolering av dessa delar
inom de gränser som anges i respektive beskrivning.
Det rekommenderas också att temperaturen på filtrets
yta inte tillåts understiga 293 K (20 ºC) under provet.
Vid hög motorbelastning får tunneln kylas ned med en icke-
aggressiv metod, t.ex. en cirkulationsfläkt, så länge kylmedlets
temperatur inte understiger 293 K (20 ºC).1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 80
▼B
BILAGA VI
1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 81
▼B
1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 82
▼B
Tillägg 1
1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 83
▼B
1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 84
▼B
BILAGA VII
NUMERINGSSYSTEM FÖR INTYG OM GODKÄNNANDE
(se artikel 4.2)
1. Numret skall bestå av fem grupper åtskilda av en asterisk.
Grupp 1: Bokstaven e följd av nationalitetsbokstav (-bokstäver) eller
nummer för de medlemsstater som utfärdat typgodkännandet:
”1” för Tyskland
”2” för Frankrike
”3” för Italien
”4” för Nederländerna”5” för Sverige
”6” för Belgien
”9” för Spanien”11” för Storbritannien”12” för Österrike
”13” för Luxemburg
”17” för Finland”18” för Danmark
”21” för Portugal
”23” för Grekland”IRL” för Irland
Grupp 2: Detta direktivs nummer. Eftersom det innehåller olika tidpunkter
för tillämpning och olika tekniska standarder läggs två bokstäver
till. Dessa bokstäver avser de olika tidpunkterna för tillämpning
av de olika strikta stegen och motorns användning i olika typer
av mobila maskiner, på grundval av vilka typgodkännandet bevil-
jats. Den första bokstavens betydelse anges i artikel 9. Den andra
bokstavens betydelse anges i avsnitt 1 bilaga 1 med avseende på
det provsteg som avses i avsnitt 3.6 i bilaga III.
Grupp 3: Numret på det senaste ändringsdirektiv som är tillämpligt på
godkännandet. I tillämpliga fall skall ytterligare två bokstäver
läggas till beroende på de förhållanden som beskrivs i grupp 2,
även om endast en av bokstäverna skulle ändras till följd av de
nya parametrarna. Om ingen ändring skall göras av dessa boks-
täver skall de utelämnas.
Grupp 4: Ett fyrsiffrigt löpnummer (vid behov inlett med kompletterande
nollor) som anger numret på godkännandet enligt grunddirektivet.
Sekvensen inleds med 0001.
Grupp 5: Ett tvåsiffrigt löpnummer (vid behov inlett med kompletterande
nollor) som anger utvidgat godkännande. Sekvensen inleds med
01 för varje godkännande enligt grunddirektiv.
2. Exempel: ett tredje godkännande (ännu inte utvidgat) som avser tillämpnings-
tidpunkt A (steg I, övre effektklass) och användning av motorn i en mobil
maskin av typ A, utfärdat av Förenade kungariket:
e 11*98/…AA*00/000XX*0003*00
3. Exempel: en andra utvidgning av det fjärde godkännande som avser tillä-
mpningstidpunkt E (steg II, mellaneffektklass) för samma typ av maskin
(A), utfärdat av Tyskland:
e 1*01/…EA*00/000XX*0004*021997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 85
▼B
BILAGA VIII
1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 86
▼B
BILAGA IX
1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 87
▼B
BILAGA X
1997L0068 — SV — 12.09.2001 — 001.001 — 88