2009R0043 — SV — 01.09.2009 — 004.001

Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet

Ändrad genom:





Rättad genom:









▼B

RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 43/2009

av den 16 januari 2009

om fastställande för år 2009 av fiskemöjligheter och därmed förbundna villkor för vissa fiskbestånd och grupper av fiskbestånd i gemenskapens vatten och, för gemenskapens fartyg, i andra vatten där fångstbegränsningar krävs







EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2371/2002 av den 20 december 2002 om bevarande och hållbart utnyttjande av fiskeresurserna inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken ( 1 ), särskilt artikel 20, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 847/96 av den 6 maj 1996 om att införa ytterligare villkor för förvaltning av totala tillåtna fångstmängder (TAC) och kvoter med fördelning mellan åren ( 2 ), särskilt artikel 2, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 811/2004 av den 21 april 2004 om åtgärder för återhämtning av det nordliga kummelbeståndet ( 3 ), särskilt artikel 5, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2166/2005 av den 20 december 2005 om fastställande av återhämtningsåtgärder för bestånden av sydkummel och havskräfta i Kantabriska sjön och väster om Iberiska halvön ( 4 ), särskilt artiklarna 4 och 8, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 388/2006 av den 23 februari 2006 om upprättande av en flerårig plan för hållbart utnyttjande av beståndet av tunga i Biscayabukten ( 5 ), särskilt artikel 4, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 509/2007 av den 7 maj 2007 om upprättande av en flerårig plan för hållbart utnyttjande av beståndet av tunga i västra delen av Engelska kanalen ( 6 ), särskilt artiklarna 3 och 5, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 676/2007 av den 11 juni 2007 om upprättande av en flerårig plan för fiske som utnyttjar bestånden av rödspätta och tunga i Nordsjön ( 7 ), särskilt artiklarna 6 och 9, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1300/2008 av den 18 december 2008 om fastställande av en flerårig plan för sillbeståndet i området väster om Skottland och för fisket efter det beståndet ( 8 ), särskilt artikel 4, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1342/2008 av den 18 december 2008 om upprättande av en långsiktig plan för torskbestånden och det fiske som utnyttjar de bestånden ( 9 ), särskilt artiklarna 7, 8, 9 och 12, med beaktande av kommissionens förslag, och av följande skäl: (1) Enligt artikel 4 i förordning (EG) nr 2371/2002 ska rådet anta de bestämmelser som krävs för att säkerställa tillträdet till vatten och resurser och för att se till att fiskeverksamheten sker på ett hållbart sätt med beaktande av tillgängliga vetenskapliga utlåtanden, särskilt den rapport som utarbetats av vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerinäringen (STECF). (2) Enligt artikel 20 i förordning (EG) nr 2371/2002 åligger det rådet att fastställa totala tillåtna fångstmängder (TAC) för varje fiske eller grupp av fisken. Fiskemöjligheterna bör fördelas mellan medlemsstater och tredjeländer i enlighet med de kriterier som fastställs i artikel 20 i den förordningen. (3) För att se till att de totala tillåtna fångstmängderna och kvoterna förvaltas på ett ändamålsenligt sätt bör det fastställas särskilda villkor för fisket. (4) Principer och vissa förfaranden för fiskeriförvaltningen bör fastställas på gemenskapsnivå så att medlemsstaterna kan säkerställa förvaltningen av de fartyg som för deras flagg. (5) Artikel 3 i förordning (EG) nr 2371/2002 innehåller definitioner som är relevanta för fördelningen av fiskemöjligheter. (6) Fiskemöjligheter bör utnyttjas i enlighet med relevant gemenskapslagstiftning, särskilt kommissionens förordning (EEG) nr 2807/83 av den 22 september 1983 om närmare bestämmelser för registrering av uppgifter om medlemsstaternas fångster av fisk ( 10 ), rådets förordning (EEG) nr 2930/86 av den 22 september 1986 om definition av fiskefartygs egenskaper ( 11 ), kommissionens förordning (EEG) nr 1381/87 av den 20 maj 1987 om fastställande av närmare bestämmelser avseende märkning och dokumentation av fiskefartyg ( 12 ), rådets förordning (EEG) nr 3880/91 av den 17 december 1991 om avlämnande av statistikuppgifter om nominell fångst för medlemsstater som bedriver fiske i Nordatlantens östra del ( 13 ), rådets förordning (EEG) nr 2847/93 av den 12 oktober 1993 om införande av ett kontrollsystem för den gemensamma fiskeripolitiken ( 14 ), rådets förordning (EG) nr 1627/94 av den 27 juni 1994 om allmänna bestämmelser för särskilda fisketillstånd ( 15 ), rådets förordning (EG) nr 850/98 av den 30 mars 1998 för bevarande av fiskeresurserna genom tekniska åtgärder för skydd av unga exemplar av marina organismer ( 16 ), rådets förordning (EG) nr 1434/98 av den 29 juni 1998 om att fastställa villkor för landning av sill i andra industriella syften än för att konsumeras direkt ( 17 ), rådets förordning (EG) nr 2347/2002 av den 16 december 2002 om särskilda tillträdeskrav och därmed förbundna villkor vid fiske efter djuphavsbestånd ( 18 ), rådets förordning (EG) nr 1954/2003 av den 4 november 2003 om förvaltningen av fiskeansträngningen för vissa fiskezoner och fisketillgångar inom gemenskapen ( 19 ), kommissionens förordning (EG) nr 2244/2003 av den 18 december 2003 om närmare föreskrifter för det satellitbaserade övervakningssystemet för fartyg ( 20 ), rådets förordning (EG) nr 601/2004 av den 22 mars 2004 om fastställande av vissa kontrollåtgärder för fiskeriverksamhet i det område som omfattas av konventionen om bevarande av marina levande tillgångar i Antarktis ( 21 ), förordning (EG) nr 811/2004, rådets förordning (EG) nr 2115/2005 av den 20 december 2005 om upprättande av en återhämtningsplan för liten hälleflundra inom ramen för Fiskeriorganisationen för Nordatlantens västra del ( 22 ), förordning (EG) nr 2166/2005, förordning (EG) nr 388/2006, rådets förordning (EG) nr 1967/2006 av den 21 december 2006 om förvaltningsåtgärder för hållbart utnyttjande av fiskeresurserna i Medelhavet ( 23 ), förordning (EG) nr 509/2007, rådets förordning (EG) nr 520/2007 av den 7 maj 2007 om tekniska bestämmelser för bevarande av vissa fiskbestånd av långvandrande arter ( 24 ), förordning (EG) nr 676/2007, rådets förordning (EG) nr 1386/2007 av den 22 oktober 2007 om inrättande av bevarande- och tillämpningsföreskrifter som ska tillämpas i regleringsområdet för Fiskeriorganisationen för Nordatlantens västra del ( 25 ), rådets förordning (EG) nr 1006/2008 av den 29 september 2008 om tillstånd till fiskeverksamhet för gemenskapens fiskefartyg i vatten utanför gemenskapens vatten och om tillträde för fartyg från tredjeland till gemenskapens vatten ( 26 ), förordning (EG) nr 1300/2008, förordning (EG) nr 1342/2008 och rådets förordning (EG) nr 1359/2008 av den 28 november 2008 om fastställande av fiskemöjligheterna för gemenskapens fiskefartyg för vissa djuphavsbestånd för 2009 och 2010 ( 27 ). (7) Det bör klargöras att denna förordning bör gälla om marina organismer som fångas under fiskeverksamhet som uteslutande bedrivs i vetenskapligt syfte säljs, lagras, ställs ut eller, oavsett syfte, utbjuds till försäljning. (8) I enlighet med rekommendationerna från Internationella havsforskningsrådet (ICES) är det nödvändigt att fortsätta tillämpa ett system för att förvalta fångstbegränsningarna för ansjovis i ICES-område VIII. Kommissionen bör fastställa fångstbegränsningarna för ansjovisbeståndet i ICES-område VIII mot bakgrund av vetenskapliga uppgifter som samlas in under det första halvåret 2008 och mot bakgrund av de diskussioner som förs inom ramen för en flerårig förvaltningsplan för ansjovis. (9) I enlighet med rekommendationerna från ICES är det nödvändigt att behålla och revidera ett system för att förvalta fiskeansträngningen efter tobisfiskar i ICES-områdena IIIa och IV och EG-vattnen i område IIa. (10) I denna förordning bör fastställas och fördelas ett antal nya fiskemöjligheter för rockor i områdena VIId, IIIa, VIa-b, VIIa-c, e-k, VIII och IX. Det bör fastställas en metod för fördelningen av dessa nya fiskemöjligheter, som baseras på objektiva kriterier, samtidigt som varje berörd medlemsstats intressen beaktas. Med tanke på detta förefaller det lämpligt att ta hänsyn till varje berörd medlemsstats register över landningar för denna art i de här områdena under en näraliggande och tillräckligt representativ period. (11) Som en övergångsåtgärd, baserad på de senaste vetenskapliga utlåtandena från ICES, bör fiskeansträngningen efter vissa djuphavsarter minskas ytterligare. (12) Enligt artikel 20 i förordning (EG) nr 2371/2002 åligger det rådet att besluta om villkoren i samband med fångstbegränsningar och/eller begränsningar av fiskeansträngningen. Vetenskapliga utlåtanden visar att fångster som betydligt överstiger de beslutade totala tillåtna fångstmängderna är skadliga för ett hållbart fiske. Det bör därför införas villkor i samband med dessa begränsningar som leder till en förbättrad tillämpning av de beslutade fiskemöjligheterna. (13) Enligt artikel 2 i förordning (EG) nr 847/96 måste det anges vilka bestånd som ska omfattas av de olika åtgärder som fastställs i den förordningen. (14) I enlighet med förfarandet i avtalen eller protokollen om fiskeförbindelser har gemenskapen hållit samråd om fiskerättigheter med Norge ( 28 ), Färöarna ( 29 ) och Grönland ( 30 ). (15) Gemenskapen är avtalsslutande part i flera fiskeriorganisationer och deltar i andra organisationer som samarbetande icke-part. Dessutom ska i enlighet med akten om villkoren för Republiken Polens anslutning till Europeiska unionen från och med dagen för anslutningen de fiskeavtal som denna stat ingått, som konventionen om bevarande och förvaltning av sejresurserna i centrala Berings hav, förvaltas av gemenskapen. Dessa fiskeriorganisationer har rekommenderat ett införande av ett antal åtgärder för 2009, inbegripet fångstbegränsningar eller begränsningar av fiskeansträngningen eller andra därmed förknippade bevarande- och kontrollföreskrifter för vissa arter. Gemenskapen bör därför genomföra sådana rekommendationer. För att effektivt bidra till fiskbeståndens bevarande och i avvaktan på antagandet av de relevanta rådsakter i vilka dessa åtgärder genomförs i gemenskapens rättsordning är det nödvändigt att införliva dem i denna förordning. (16) Interamerikanska kommissionen för tropisk tonfisk (IATTC) lyckades inte anta fångstbegränsningar för gulfenad tonfisk, storögd tonfisk och bonit vid sitt årliga möte 2008, och även om gemenskapen inte är medlem i IATTC bör bestämmelser genomföras för att säkra en hållbar förvaltning av de bestånd som står under IATTC:s jurisdiktion. (17) Vid sitt årliga möte 2008 antog Sydostatlantiska fiskeriorganisationen (SEAFO) fångstbegränsningar för ytterligare två fiskbestånd och en bevarandeåtgärd för skydd av känsliga marina ekosystem som svar på FN:s generalförsamlings resolution 61/105 om hållbart fiske i SEAFO:s konventionsområde. Gemenskapen enades om dessa åtgärder på grundval av ett förhandlingsmandat från rådet och med bidrag från medlemsstaterna och företrädare för sektorn som deltog i det årliga mötet. Dessa åtgärder är för gemenskapen från och med 2009. Det är nödvändigt att införliva dessa bestämmelser med gemenskapslagstiftningen. (18) Vid det tredje internationella mötet för att skapa en ny regional fiskeriförvaltningsorganisation för södra Stilla havet (SPFO), som hölls i maj 2007, antog deltagarna tillfälliga bestämmelser för att reglera pelagiskt fiske och bottenfiske i södra Stilla havet. Det är nödvändigt att införliva dessa bestämmelser med gemenskapslagstiftningen. (19) Under 2008 tilläts under vissa förhållanden alternativa system för förvaltning av fiskeansträngningen, baserade på tak för kilowattdagar, med sikte på ett successivt generellt införande av ett sådant system. Det bör ske en allmän övergång till förvaltning med hjälp av tak för kilowattdagar under 2009 för begränsningar av fiskeansträngningen inom ramen för den långsiktiga planen för torskbestånden, medan det nuvarande systemet bör behållas för andra system för reglering av fiskeansträngningen under 2009, med en möjlighet för medlemsstaterna att införa system med kilowattdagar om de så önskar. (20) Vissa tillfälliga bestämmelser för användning av VMS-uppgifter bör behållas för att göra uppföljning, kontroll och övervakning av ansträngningsförvaltningen mer effektiv och ändamålsenlig. (21) För att anpassa begränsningen av fiskeansträngningen för tunga i enlighet med förordning (EG) nr 509/2007, bör det i enlighet med artikel 5.2 i den förordningen fastställas alternativa arrangemang för att förvalta fiskeansträngningen i överensstämmelse med de totala tillåtna fångstmängderna. (22) För att anpassa begränsningen av fiskeansträngningen för rödspätta och tunga i enlighet med förordning (EG) nr 676/2007, bör det i enlighet med artikel 9.2 i den förordningen fastställas alternativa arrangemang för att förvalta fiskeansträngningen i överensstämmelse med de totala tillåtna fångstmängderna. (23) För bestånden av torsk i Nordsjön, Skagerrak, västra delen av Engelska kanalen, Irländska sjön och vattnen väster om Skottland och för bestånden av kummel och havskräfta i ICES-områdena VIIIc och IXa behöver de tillåtna nivåerna i systemet för förvaltning av ansträngningen anpassas. (24) Vissa kompletterande kontrollåtgärder och tekniska villkor för fiske bör införas under 2009 för att stödja bevarandet av fiskbestånden. (25) På grundval av ytterligare vetenskapliga analyser och samråd med berörda parter under 2008 är det lämpligt att, utöver fångstbegränsningarna för att reglera riktat fiske och bifångster, vidta åtgärder för att skydda lekbeståndet av birkelånga i ICES-område VIa. (26) Vetenskapliga undersökningar har visat att fiske med nät och insnärjningsnät i ICES-områdena VIa, VIb, VIIb, VIIc, VIIj, VIIk, VIII, IX, X och XII utgör ett allvarligt hot mot djuphavsarterna. Övergångsåtgärderna innebär dock att dessa fisken får bedrivas på vissa villkor till dess att mera permanenta åtgärder har vidtagits. (27) I enlighet med det godkända protokollet över slutsatser mellan Europeiska gemenskapen och Norge av den 10 december 2008 bör tekniska åtgärder för att öka släpredskapens selektivitet i syfte att minska den mängd vitling som kastas överbord i Nordsjön testas under första delen av 2009. (28) För att garantera ett hållbart utnyttjande av bestånden av kummel och havskräfta och minska den mängd fisk som kastas överbord bör användning av de senaste modellerna av selektiva redskap tillåtas i ICES-områdena VIIIa, VIIIb och VIIId. (29) Redskap som inte används för att fånga havskräfta bör tillåtas i vissa områden avsedda för skydd av arterna, där fiske är förbjudet. (30) Mot bakgrund av utlåtanden från Vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerinäringen (STECF) är det inte nödvändigt att stänga vissa lekområden för sill för att säkerställa ett hållbart utnyttjande av den arten i ICES-område VIa. (31) För att bidra till bevarandet av bläckfisk, och särskilt för att skydda de unga exemplaren, är det nödvändigt att för 2009 behålla en minsta storlek för bläckfisk med ursprung i de farvatten som lyder under tredjeländers överhöghet eller jurisdiktion i regionen för fiskerikommittén för östra Centralatlanten (CECAF), i avvaktan på antagandet av en förordning om ändring av förordning (EG) nr 850/98. (32) Mot bakgrund av utlåtanden från STECF bör fiske med bomtrål där elektrisk ström används tillåtas under 2009 i södra delen av ICES-områdena IVc och IVb på vissa villkor. (33) För att se till att de fångster av blåvitling som görs av ett tredjelands fartyg i gemenskapens vatten redovisas korrekt, bör de skärpta bestämmelserna om kontroll av sådana fartyg behållas. (34) Det är nödvändigt att trygga försörjningen för gemenskapens fiskare och undvika att resurser sätts i fara och andra eventuella problem uppstår till följd av att rådets förordning (EG) nr 40/2008 av den 16 januari 2008 om fastställande för år 2008 av fiskemöjligheter och därmed förbundna villkor för vissa fiskbestånd och grupper av fiskbestånd i gemenskapens vatten och, för gemenskapens fartyg, i andra vatten där fångstbegränsningar krävs ( 31 ) löper ut. Därför bör de aktuella fiskena öppnas den 1 januari 2009 och vissa av reglerna i förordningen bör förbli i kraft under januari 2009. Med tanke på frågans brådskande karaktär måste ett undantag medges från den sexveckorsperiod som anges i artikel 3 i avsnitt I i protokollet om de nationella parlamentens roll i Europeiska unionen, som är fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördragen om upprättandet av Europeiska gemenskaperna. av följande skäl: HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.







KAPITEL I

TILLÄMPNINGSOMRÅDE OCH DEFINITIONER

Artikel 1

Syfte

I denna förordning fastställs fiskemöjligheterna för 2009 för vissa fiskbestånd och grupper av fiskbestånd samt de därmed förbundna villkor som ska gälla för utnyttjandet av dessa fiskemöjligheter.

Dessutom fastställs vissa begränsningar för ansträngningen och därmed förbundna villkor för januari 2010, och för vissa bestånd i Antarktis fastställs fiskemöjligheterna och de särskilda villkoren för de perioder som anges i bilaga IE.

Artikel 2

Tillämpningsområde

1. Om inte annat anges ska denna förordning tillämpas på

a) gemenskapens fiskefartyg (”gemenskapsfartyg”), och

b) fiskefartyg som för ett tredjelands flagg, och är registrerade i ett tredjeland (”tredjelands fiskefartyg”), i gemenskapens vatten (”EG-vatten”).

2. Genom undantag från punkt 1 ska bestämmelserna i denna förordning, förutom punkt 4.2 i bilaga III och fotnot 1 i bilaga XI, inte gälla för fiskeverksamhet som uteslutande bedrivs i vetenskapligt syfte och som utförs med tillstånd från och under överinseende av den medlemsstat vars flagg fartyget för, om kommissionen och de medlemsstater i vars vatten undersökningarna äger rum har underrättats om detta i förväg. Medlemsstater som bedriver fiskeverksamhet i vetenskapligt syfte ska underrätta kommissionen, de medlemsstater i vars vatten undersökningarna äger rum, ICES samt STECF om alla fångster från sådan fiskeverksamhet.

Artikel 3

Definitioner

Utöver de definitioner som anges i artikel 3 i förordning (EG) nr 2371/2002 gäller följande definitioner i den här förordningen:

a) totala tillåtna fångstmängder (TAC): den kvantitet som får fångas och landas ur varje bestånd varje år.

b) kvot: en andel av de totala tillåtna fångstmängder som tilldelas gemenskapen, en medlemsstat eller ett tredjeland.

c) internationella vatten: vatten som inte står under någon stats överhöghet eller jurisdiktion.

Artikel 4

Fiskezoner

I denna förordning gäller följande områdesavgränsningar:

a) ICES-områden (Internationella havsforskningsrådet): de områden som definieras i förordning (EEG) nr 3880/91.

b) Skagerrak: det område som avgränsas i väst av en linje från Hanstholms fyr till Lindesnes fyr och i söder av en linje från Skagens fyr till Tistlarnas fyr och därifrån till den närmaste punkten på den svenska kusten.

c) Kattegatt: det område som i norr avgränsas av en linje från Skagens fyr till Tistlarnas fyr och därifrån till den närmaste punkten på den svenska kusten och i söder av en linje från Hasenøre till Gnibens Spids, från Korshage till Spodsbjerg och från Gilbjerg Hoved till Kullen.

d) Cádizbukten: det område i ICES-område IXa som ligger öster om longitud 7°23'48"V.

e) AKFM-området (Allmänna kommissionen för fiske i Medelhavet): det område som definieras i rådets beslut 98/416/EG av den 16 juni 1998 om Europeiska gemenskapens anslutning till Allmänna kommissionen för fiske i Medelhavet ( 32 ).

f) CECAF-områden (östra Centralatlanten eller FAO:s stora fiskeområde 34): de områden som definieras i rådets förordning (EG) nr 2597/95 av den 23 oktober 1995 om avlämnande av statistikuppgifter över nominell fångst för medlemsstater som bedriver fiske i vissa områden, andra än dem i Nordatlanten ( 33 ).

g) NEAFC:s konventionsområde: de vatten som anges i artikel 1 i den konvention som är fogad till rådets beslut 81/608/EEG av den 13 juli 1981 om antagande av konventionen om framtida multilateralt samarbete om fisket i Nordostatlanten ( 34 ).

h) NEAFC:s regleringsområde: de vatten i NEAFC:s konventionsområde som ligger utanför vatten som står under NEAFC:s avtalsslutande parters jurisdiktion.

i) NAFO-områden (Nordvästatlantiska fiskeriorganisationen): de områden som definieras i rådets förordning (EEG) nr 2018/93 av den 30 juni 1993 om rapportering av statistikuppgifter om medlemsstaternas fångster och fiskeriaktiviteter i Nordatlantens västra del ( 35 ).

j) NAFO:s regleringsområde: den del av NAFO:s (Nordvästatlantiska fiskeriorganisationen) konventionsområde som ligger utanför de områden som står under kuststaternas överhöghet eller jurisdiktion.

k) SEAFO-områden (Sydostatlantiska fiskeriorganisationen): de områden som definieras i rådets beslut 2002/738/EG av den 22 juli 2002 om ingående på Europeiska gemenskapens vägnar av konventionen om bevarande och förvaltning av fiskeresurser i Sydostatlanten ( 36 ).

l) ICCAT-området (Internationella kommissionen för bevarande av tonfisk i Atlanten): det område som definieras i rådets beslut 86/238/EEG av den 9 juni 1986 om anslutning av gemenskapen till internationella konventionen för bevarande av tonfisk i Atlanten, ändrat genom det protokoll som bifogas till utskottets slutbetänkande vid konferensen av staternas befullmäktigade ombud som i Paris undertecknat konventionen den 10 juli 1984 ( 37 ).

m) CCAMLR-områden (konventionen för bevarande av marina levande tillgångar i Antarktis): de områden som definieras i förordning (EG) nr 601/2004.

n) IATTC-området (Interamerikanska kommissionen för tropisk tonfisk): det område som definieras i rådets beslut 2006/539/EG av den 22 maj 2006 om ingående, på Europeiska gemenskapens vägnar, av konventionen om förstärkning av den interamerikanska kommission för tropisk tonfisk som inrättades genom 1949 års konvention mellan Amerikas förenta stater och Republiken Costa Rica ( 38 ).

o) IOTC-området (Tonfiskkommissionen för Indiska oceanen): det område som definieras i rådets beslut 95/399/EG av den 18 september 1995 om gemenskapens anslutning till avtalet om inrättande av en tonfiskkommission för Indiska oceanen ( 39 ).

p) SPFO-området (Regionala fiskeriförvaltningsorganisationen för södra Stilla havet): fritt hav som ligger söder om ekvatorn, norr om CCAMLR:s konventionsområde, öster om SIOFA:s konventionsområde enligt definitionen i rådets beslut 2006/496/EG av den 6 juli 2006 om undertecknande på Europeiska gemenskapens vägnar av fiskeavtalet för södra Indiska oceanen ( 40 ) och väster om fiskeområden som står under de sydamerikanska staternas jurisdiktion.

q) WCPFC-området (Fiskerikommissionen för västra och mellersta Stilla havet): det område som definieras i rådets beslut 2005/75/EG av den 26 april 2004 om gemenskapens anslutning till konventionen om bevarande och förvaltning av långvandrande fiskbestånd i västra och mellersta Stilla havet ( 41 ).

r) den del av Berings hav som är fritt hav: det fria havsområde i Berings hav som ligger mer än 200 nautiska mil utanför de baslinjer från vilka bredden av Berings havs kuststaters territorialvatten mäts.







KAPITEL II

FISKEMÖJLIGHETER OCH DÄRMED FÖRBUNDNA VILLKOR FÖR GEMENSKAPSFARTYG

Artikel 5

Fångstbegränsningar och fördelning

1. I bilaga I anges fångstbegränsningar för gemenskapsfartyg i gemenskapens vatten och i vissa andra vatten än gemenskapens vatten och fördelningen av dessa fångstbegränsningar mellan medlemsstaterna samt ytterligare villkor enligt artikel 2 i förordning (EG) nr 847/96.

2. Gemenskapsfartyg tillåts härmed att ta fångster, inom de kvotgränser som anges i bilaga I, i vatten som står under Färöarnas, Grönlands, Islands och Norges fiskerijurisdiktion, samt i fiskezonen kring Jan Mayen, på de villkor som anges i artiklarna 11, 20 och 21.

3. Kommissionen ska fastställa fångstbegränsningarna för fiske efter tobisfiskar i ICES-områdena IIIa och IV och i EG-vattnen i ICES-område IIa enligt reglerna i punkt 6 i bilaga IID.

4. Så snart som den totala tillåtna fångstmängden för lodda i Grönlands vatten i ICES-områdena V och XIV har fastställts, ska kommissionen fastställa fångstbegränsningar för gemenskapen, motsvarande 7,7 % av den totala tillåtna fångstmängden för lodda.

5. Fångstbegränsningarna för beståndet av vitlinglyra i ICES-område IIIa och i EG-vattnen i ICES-områdena IIa och IV och för beståndet av skarpsill i EG-vattnen i ICES-områdena IIa och IV får ses över av kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 30.2 i förordning (EG) nr 2371/2002 mot bakgrund av vetenskapliga uppgifter som samlats in under det första halvåret 2009.

6. Kommissionen får fastställa fångstbegränsningarna för ansjovisbeståndet i ICES-område VIII i enlighet med förfarandet i artikel 30.2 i förordning (EG) nr 2371/2002 mot bakgrund av vetenskapliga uppgifter som samlas in under det första halvåret 2009.

7. Till följd av översynen av beståndet av vitlinglyra enligt punkt 5 får fångstbegränsningarna för beståndet av vitling i ICES-område IIIa och ICES-område IV och i EG-vattnen i ICES-område IIa och för beståndet av kolja i ICES-område IIIa och i EG-vattnen i ICES-områdena IIIb, IIIc och IIId och i ICES-område IV och i EG-vattnen i ICES-område IIa ses över av kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 30.2 i förordning (EG) nr 2371/2002 för att beakta industriella bifångster i fisket efter vitlinglyra.

Artikel 6

Förbjudna arter

Det ska vara förbjudet för gemenskapsfartyg att fiska efter, behålla ombord, lasta om och landa följande arter, såväl i gemenskapens som i alla andra vatten:

— Brugd (Cetorhinus maximus).

— Vithaj (Carcharodon carcharias).

Artikel 7

Särskilda bestämmelser om fördelningen

1. Fördelningen mellan medlemsstaterna av fiskemöjligheterna enligt bilaga I ska göras utan att det påverkar

a) byten enligt artikel 20.5 i förordning (EG) nr 2371/2002,

b) omfördelningar som görs enligt artiklarna 21.4, 23.1 och 32.2 i förordning (EEG) nr 2847/93, i enlighet med artikel 23.4 i förordning (EG) nr 2371/2002 eller i enlighet med artikel 10.4 i förordning (EG) nr 1006/2008,

c) ytterligare landningar som tillåts enligt artikel 3 i förordning (EG) nr 847/96,

d) de kvantiteter som hålls inne enligt artikel 4 i förordning (EG) nr 847/96,

e) avdrag enligt artikel 5 i förordning (EG) nr 847/96.

2. Artikel 4.2 i förordning (EG) nr 847/96 ska, genom undantag från den förordningen, tillämpas på alla bestånd som omfattas av analytisk TAC i syfte att hålla inne kvoter som kan överföras till 2010.

Artikel 8

Begränsningar av fiskeansträngningen och därmed förbundna villkor för förvaltningen av bestånd

1. Under perioden 1 februari 2009–31 januari 2010 ska de begränsningar av fiskeansträngningen och därmed förbundna villkor som fastställs i

a) bilaga IIA tillämpas på förvaltningen av vissa bestånd i Kattegatt, Skagerrak och ICES-områdena IV, VIa, VIIa och VIId samt i EG-vattnen i ICES-områdena IIa och Vb,

b) bilaga IIB tillämpas på förvaltningen av kummel och havskräfta i ICES-områdena VIIIc och IXa, utom Cádizbukten,

c) bilaga IIC tillämpas på förvaltningen av bestånden av tunga i ICES-område VIIe,

d) bilaga IID tillämpas på förvaltningen av bestånden av tobisfiskar i ICES-områdena IIIa och IV samt i EG-vattnen i ICES-område IIa.

2. För de bestånd som nämns i punkt 1 ska under perioden 1 januari 2009–31 januari 2009 den fiskeansträngning och därmed förbundna villkor som fastställs i bilagorna IIA, IIB, IIC och IID till förordning (EG) nr 40/2008 fortsätta att tillämpas.

3. Kommissionen ska fastställa fiskeansträngningen för 2009 för fiske efter tobisfiskar i ICES-områdena IIIa och IV och i EG-vattnen i ICES-område IIa i enlighet med reglerna i punkterna 4 och 5 i bilaga IID.

4. Medlemsstaterna ska se till att fiskeansträngningen under 2009, mätt i kilowattdagar ute ur hamn, för fartyg som innehar djuphavsfisketillstånd inte överstiger 65 % av den genomsnittliga årliga fiskeansträngningen för den berörda medlemsstatens fartyg år 2003 under fiskeresor då djuphavsfisketillstånd innehades och/eller arter av djuphavsfiskar, enligt förteckningen i bilagorna I och II till förordning (EG) nr 2347/2002, fångades. Denna punkt ska enbart tillämpas på fiskeresor då över 100 kg andra djuphavsarter än guldlax fångades.

Artikel 9

Villkor för landning av fångster och bifångster

1. Fisk från bestånd för vilka fångstbegränsningar har fastställts får endast behållas ombord eller landas om

a) fångsterna har gjorts av fartyg från en medlemsstat vars kvot inte är uppfiskad, eller

b) fångsterna utgör en del av en gemenskapsandel som inte har fördelats mellan medlemsstaterna med hjälp av kvoter och som inte är uppfiskad.

2. Genom undantag från punkt 1 får följande fiskarter behållas ombord och landas även om en medlemsstat inte har några kvoter eller om kvoterna eller andelarna är uttömda:

a) Arter, utom sill och makrill, i) som fångats tillsammans med andra arter i nätredskap med en maskstorlek på mindre än 32 mm i enlighet med artikel 4 i förordning (EG) nr 850/98, och ii) som varken sorteras ombord eller vid landning, eller

b) makrill i) som fångats tillsammans med taggmakrill eller sardiner, ii) som inte överstiger 10 % av den totala vikten av makrill, taggmakrill och sardiner ombord, och iii) som varken sorteras ombord eller vid landning.

3. Alla landningar ska räknas av från kvoten eller, om gemenskapsandelen inte har fördelats mellan medlemsstaterna med hjälp av kvoter, från gemenskapsandelen, utom fångster enligt punkt 2.

4. Procentsatserna för bifångster och deras avyttring ska fastställas i enlighet med artiklarna 4 och 11 i förordning (EG) nr 850/98.

Artikel 10

Osorterade landningar i ICES-områdena IIIa, IV och VIId samt i EG-vattnen i ICES-område IIa

1. Artikel 2.1 i förordning (EG) nr 1434/98 om förbud mot att behålla sill ombord under vissa förhållanden ska inte tillämpas på sill som fångas i ICES-områdena IIIa, IV och VIId samt i EG-vattnen i ICES-område IIa.

2. Om en medlemsstats fångstbegränsningar för sill i ICES-områdena IIIa, IV och VIId och i EG-vattnen i ICES-område IIa har uppnåtts, ska det vara förbjudet för fartyg som för den medlemsstatens flagg, är registrerade i gemenskapen och verksamma inom de fisken där de aktuella fångstbegränsningarna gäller, att landa osorterade fångster som innehåller sill.

3. Medlemsstaterna ska se till att det finns ett adekvat provtagningssystem som gör det möjligt att effektivt övervaka osorterade landningar av varje art som fångas i ICES-områdena IIIa, IV och VIId samt i EG-vattnen i ICES-område IIa.

4. Osorterade fångster i ICES-områdena IIIa, IV och VIId samt i EG-vattnen i ICES-område IIa får endast landas i hamnar och på landningsplatser där det finns ett sådant provtagningssystem som avses i punkt 3.

Artikel 11

Begränsat tillträde

Gemenskapsfartyg får inte bedriva fiske i Skagerrak inom tolv nautiska mil utanför de norska baslinjerna. Fartyg som för dansk eller svensk flagg får emellertid fiska intill fyra nautiska mil utanför de norska baslinjerna.

Artikel 12

Fastställande av maskstorlek och garntjocklek

Maskstorlek och garntjocklek som avses i denna förordning ska fastställas enligt kommissionens förordning (EG) nr 517/2008 av den 10 juni 2008 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 850/98 när det gäller fastställande av maskstorlek och garntjocklek på nätredskap ( 42 ), när gemenskapsfartyg inspekteras av gemenskapens inspektörer, kommissionens inspektörer och nationella inspektörer.

Artikel 13

Tekniska övergångsbestämmelser och övergångsbestämmelser som rör kontroll

De tekniska övergångsbestämmelserna och övergångsbestämmelserna om kontroll av gemenskapsfartygen ska vara de som anges i bilaga III.







KAPITEL III

FÅNGSTBEGRÄNSNINGAR OCH DÄRMED FÖRBUNDNA VILLKOR FÖR TREDJELANDS FISKEFARTYG

Artikel 14

Tillstånd

Fiskefartyg som för venezuelansk eller norsk flagg och fiskefartyg som är registrerade på Färöarna får ta fångster i gemenskapens vatten inom ramen för de fångstbegränsningar som fastställs i bilaga I och på de villkor som anges i kapitel III i förordning (EG) nr 1006/2008 och i artiklarna 15–18 och 22–27 i den här förordningen.

Artikel 15

Förbjudna arter

Det ska vara förbjudet för tredjelands fiskefartyg att fiska efter, behålla ombord, lasta om eller landa följande arter i alla gemenskapens vatten:

— Brugd (Cetorhinus maximus).

— Vithaj (Carcharodon carcharias).

Artikel 16

Geografiska restriktioner

1. Fiske som bedrivs av fartyg som för norsk flagg eller är registrerade på Färöarna är begränsat till de delar av fiskezonen på 200 nautiska mil som ligger mer än tolv nautiska mil utanför medlemsstaternas baslinjer i ICES-område IV, Kattegatt och Atlanten norr om 43°00′N, utom det område som avses i artikel 18 i förordning (EG) nr 2371/2002.

2. Fiske i Skagerrak med fiskefartyg som för norsk flagg är tillåtet i områden som ligger mer än fyra nautiska mil utanför Danmarks och Sveriges baslinjer.

3. Fiske som bedrivs av fiskefartyg som för venezuelansk flagg är begränsat till de delar av fiskezonen på 200 nautiska mil som ligger mer än tolv nautiska mil utanför det franska departementet Guyanas baslinjer.

Artikel 17

Segling genom gemenskapens vatten

Tredjelands fiskefartyg som seglar genom gemenskapens vatten ska stuva sina nätredskap på följande sätt, så att de inte med lätthet kan användas:

a) Nätredskap, vikter och liknande utrustning ska vara lossade från trålbord, bogserlinor och trålvarp.

b) Nätredskap som finns på däck eller ovanför däck ska vara säkert fastgjorda vid någon del av överbyggnaden.

Artikel 18

Villkor för landning av fångster och bifångster

Fisk från bestånd för vilka fångstbegränsningar har fastställts får endast behållas ombord eller landas om fångsterna har tagits av fiskefartyg från ett tredjeland vars kvot inte är uppfiskad.

Artikel 19

Tekniska övergångsbestämmelser och övergångsbestämmelser som rör kontroll

De tekniska övergångsbestämmelserna och övergångsbestämmelserna om kontroll av tredjelands fiskefartyg ska vara de som anges i bilaga III.







KAPITEL IV

FISKETILLSTÅND FÖR GEMENSKAPSFARTYG

Artikel 20

Fisketillstånd och därmed förbundna villkor

1. Följande gemenskapsfartyg ska undantas från kravet på fisketillstånd, enligt artikel 3 i förordning (EG) nr 1006/2008, när de bedriver fiske i norska vatten i Nordsjön:

a) Fartyg på högst 200 GT.

b) Fartyg som bedriver fiske efter andra arter än makrill avsedda som livsmedel.

c) Fartyg som för svensk flagg, enligt etablerad praxis.

2. Det största antalet fisketillstånd och andra därmed förbundna villkor för gemenskapsfartyg som fiskar i tredjelands vatten fastställs i del I i bilaga IV.

3. Om en medlemsstat, på grundval av artikel 20.5 i förordning (EG) nr 2371/2002, överför kvoter till en annan medlemsstat som ett led i ett utbyte av fiskekvoter inom de fiskeområden som anges i del I i bilaga IV ska överföringen inbegripa en motsvarande överföring av fisketillstånd och anmälas till kommissionen. Det sammanlagda antalet fisketillstånd för varje fiskeområde, enligt del I i bilaga IV, får dock inte överskridas.

4. Gemenskapens fartyg ska följa de bevarande- och kontrollföreskrifter och alla övriga bestämmelser som reglerar fisket i det område där de bedriver fiske.

Artikel 21

Färöarna

Gemenskapsfartyg med tillstånd att bedriva riktat fiske efter en art i färöiska vatten får bedriva riktat fiske efter en annan art, förutsatt att de i förväg anmäler detta till de färöiska myndigheterna.







KAPITEL V

FISKETILLSTÅND FÖR TREDJELANDS FISKEFARTYG

Artikel 22

Skyldighet att inneha fisketillstånd

1. Fiskefartyg på mindre än 200 GT som för norsk flagg ska undantas från kravet på fisketillstånd, enligt artikel 18 i förordning (EG) nr 1006/2008, när de bedriver fiske i gemenskapens vatten.

2. Det fisketillstånd som utfärdas till tredjelands fiskefartyg som fiskar i gemenskapens vatten ska förvaras ombord. Fiskefartyg som är registrerade i Färöarna eller i Norge ska dock undantas från detta krav.

Artikel 23

Ansökan om fisketillstånd

Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 19.2 i förordning (EG) nr 1006/2008 ska en ansökan till kommissionen om fisketillstånd från en myndighet i ett tredjeland innehålla följande uppgifter:

a) Fartygets namn.

b) Registreringsnummer.

c) Distriktsbeteckning.

d) Hemmahamn.

e) Ägarens eller befraktarens namn och adress.

f) Bruttodräktighet (GT) och total längd.

g) Maskinstyrka.

h) Anropssignal och radiofrekvens.

i) Planerad fångstmetod.

j) Planerat fiskeområde.

k) Arter som fisket avser.

l) Period för vilken tillstånd begärs.

Artikel 24

Antal fisketillstånd

Det största antalet fisketillstånd och därmed förbundna villkor för tredjelands fartyg som fiskar i gemenskapens vatten fastställs i del II i bilaga IV.

Artikel 25

Indragning

Utan att det påverkar tillämpningen av kapitel III i förordning (EG) nr 1006/2008 får fisketillstånd dras in i samband med utfärdandet av nya fisketillstånd. Sådana indragningar ska träda i kraft dagen innan kommissionen utfärdar de nya fisketillstånden. Nya fisketillstånd ska gälla från utfärdandedagen.

Artikel 26

Fisketillståndsinnehavarens skyldigheter

1. Tredjelands fiskefartyg ska uppfylla de krav på överföring av uppgifter som föreskrivs i enlighet med artikel 23.1 i förordning (EG) nr 1006/2008 och dessutom föra en loggbok med de uppgifter som anges i del I i bilaga V.

2. Vid överföringen av uppgifter i enlighet med artikel 23 i förordning (EG) nr 1006/2008 ska tredjelands fiskefartyg överföra de uppgifter som fastställs i bilaga VI till kommissionen, i enlighet med bestämmelserna i samma bilaga.

3. Punkt 2 ska inte gälla för fartyg som för norsk flagg och som fiskar i ICES-område IIIa.

Artikel 27

Särskilda bestämmelser för det franska departementet Guyana

1. Fisketillstånd för det franska departementet Guyanas vatten ska beviljas, förutom på de villkor som fastställs i kapitel III i förordning (EG) nr 1006/2008, på villkor att ägaren av det berörda tredjelandets fiskefartyg på kommissionens begäran tillåter en observatör att komma ombord.

2. Tredjelands fiskefartyg som fiskar i det franska departementet Guyanas vatten ska uppfylla de krav på överföring av uppgifter som föreskrivs i enlighet med artikel 23 i förordning (EG) nr 1006/2008 och dessutom föra en loggbok enligt förlagan i del II i bilaga V. Fångstuppgifter ska på begäran sändas till kommissionen, via de franska myndigheterna.







KAPITEL VI

SÄRSKILDA BESTÄMMELSER FÖR FISKE I AKFM-OMRÅDET







AVSNITT 1

Bevarandeåtgärder

Artikel 28

Fastställande av en fredningstid för fiske efter guldmakrill med anordningar som samlar fisk (FAD)

1. För att skydda guldmakrillen (Coryphaena hippurus), och då särskilt små exemplar, är det förbjudet att fiska efter guldmakrill med anordningar som samlar fisk (FAD) från och med den 1 januari 2009 till och med den 14 augusti 2009 i alla geografiska delområden som ingår i AKFM:s avtalsområde enligt bilaga VII.

2. Om en medlemsstat kan visa att fiskefartyg som för dess flagg inte har kunnat utnyttja sina normala fiskedagar på grund av dåligt väder, får den medlemsstaten, genom undantag från punkt 1, föra över FAD-dagar som dess fartyg inte har utnyttjat till senast den 31 januari påföljande år. Medlemsstater som önskar utnyttja denna möjlighet till överföring ska före den 1 januari 2010 lämna in en ansökan till kommissionen om tilldelning av ytterligare dagar då ett fartyg under förbudsperioden 1 januari 2010–31 januari 2010 har tillstånd att fiska efter guldmakrill med hjälp av anordningar som samlar fisk. En sådan ansökan ska åtföljas av följande upplysningar:

a) En rapport med närmare uppgifter om det inställda fisket, däribland relevant meteorologisk information.

b) Fartygets namn.

c) Registreringsnummer.

d) Distriktsbeteckning enligt definitionen i bilaga I till kommissionens förordning (EG) nr 26/2004 av den 30 december 2003 om registret över gemenskapens fiskeflotta ( 43 ).

2. Kommissionen ska vidarebefordra medlemsstaternas uppgifter till AKFM:s verkställande sekreterare.

3. Medlemsstaterna ska före den 1 november 2009 sända en rapport till kommissionen om genomförandet av de åtgärder som avses i punkt 2 för år 2008.

4. Medlemsstaterna ska senast den 15 januari 2010 meddela kommissionen de totala landningar och omlastningar av guldmakrill som har gjorts under 2009 av fiskefartyg som för deras flagg i alla geografiska delområden som ingår i AKFM:s avtalsområde enligt bilaga VII.

4. Kommissionen ska vidarebefordra medlemsstaternas uppgifter till AKFM:s verkställande sekreterare.

Artikel 29

Fastställande av områden med särskilda fiskebegränsningar för att skydda känsliga djuphavsmiljöer

1. Fiske med bogserade skrapor och bottentrål är förbjudet i de områden som avgränsas av linjer som förenar följande koordinater:

a) Djuphavsområde med särskilda fiskebegränsningar ”Lopheliarevet utanför Capo Santa Maria di Leuca” — 39°27,72'N, 18°10,74'O — 39°27,80'N, 18°26,68'O — 39°11,16'N, 18°32,58'O — 39°11,16'N, 18°04,28'O.

b) Djuphavsområde med särskilda fiskebegränsningar ”Område med utsipprande kolväten i Nildeltat” — 31°30,00'N, 33°10,00'O — 31°30,00'N, 34°00,00'O — 32°00,00'N, 34°00,00'O — 32°00,00'N, 33°10,00'O.

c) Djuphavsområde med särskilda fiskebegränsningar ”Eratosthenes djuphavsberg” — 33°00,00'N, 32°00,00'O — 33°00,00'N, 33°00,00'O — 34°00,00'N, 33°00,00'O — 34°00,00'N, 32°00,00'O.

2. Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som krävs för att skydda känsliga djuphavsmiljöer i de områden som avses i punkt 1 och särskilt se till att dessa områden skyddas mot påverkan från annan verksamhet än fiske som utgör en fara för bevarandet av dessa havsmiljöers särdrag.

Artikel 30

Minsta maskstorlek i trålnät som används i visst lokalt och säsongsbundet bottentrålfiske i Medelhavet

1. Genom undantag från artiklarna 8.1 h och 9.3.2 i förordning (EG) nr 1967/2006 får medlemsstaterna fortsätta tillåta fiskefartyg som för deras flagg att, vid visst lokalt och säsongsbundet bottentrålfiske efter fiskbestånd som inte delas med tredjeländer, använda nät med romboidformade maskor i lyftet som är mindre än 40 mm.

2. Punkt 1 ska endast gälla fiske som medlemsstater formellt har tillåtit enligt nationell lag som var i kraft den 1 januari 2007 och ska inte innebära någon framtida ökning av fiskeansträngningen jämfört med år 2006.

3. Medlemsstaterna ska till kommissionen senast den 15 januari 2009 via det vanliga dataöverföringsprogrammet översända förteckningen över de fartyg som erhållit tillstånd i enlighet med punkt 1.

4. Förteckningen över fartyg med tillstånd ska innehålla följande uppgifter:

a) Fartygets namn.

b) Fartygets CFR-nummer (nummer i registret över gemenskapens fiskeflotta) och distriktsbeteckning enligt definitionen i bilaga I till förordning (EG) nr 26/2004.

c) Fiske som varje fartyg fått tillstånd att bedriva definierat som målbestånd, fiskeområde enligt bilaga VII och alla tekniska maskstorleksegenskaper hos de använda fiskeredskapen.

d) Tillåten fiskeperiod.

5. Om den förteckning över fartyg med tillstånd som avses i punkt 4 inte innehåller några ändringar i förhållande till den förteckning som överlämnades 2008 ska medlemsstaterna senast den 15 januari 2009 meddela kommissionen att inga ändringar har gjorts.

6. Kommissionen ska vidarebefordra medlemsstaternas uppgifter till AKFM:s verkställande sekreterare.







AVSNITT 2

Rapportering av statistiska matriser

Artikel 31

Överföring av uppgifter

1. Medlemsstaterna ska senast den 30 juni 2009 överföra uppgifterna i Task 1.1 och Task 1.2 i AKFM:s statistiska matris, enligt bilaga X, till AKFM:s verkställande sekreterare.

2. Medlemsstaterna ska senast den 30 juni 2009, och i den utsträckning det är möjligt, överföra uppgifterna i Task 1.3, 1.4 och 1.5 i AKFM:s statistiska matris, enligt bilaga X, till AKFM:s verkställande sekreterare.

3. Vid överföringen av de uppgifter som avses i punkterna 1 och 2 ska medlemsstaterna använda sig av AKFM:s dataregistreringssystem som finns tillgängligt på AKFM:s webbsida ( 44 ).

4. Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen om de uppgifter som de har överfört enligt denna artikel.







KAPITEL VII

SÄRSKILDA BESTÄMMELSER FÖR GEMENSKAPSFARTYG SOM FISKAR I NAFO:S REGLERINGSOMRÅDE

Artikel 32

Fångstrapportering

1. Befälhavaren på ett fartyg med tillstånd att fiska efter liten hälleflundra enligt artikel 5 i förordning (EG) nr 2115/2005 ska på elektronisk väg till de behöriga myndigheterna i sin flaggmedlemsstat sända en fångstrapport med uppgifter om de kvantiteter liten hälleflundra som har fångats av fartyget, även om ingen fångst har gjorts.

2. Den rapport som avses i punkt 1 ska första gången lämnas senast tio dagar efter fartygets inträde i NAFO:s regleringsområde eller efter fiskeresans början. Rapporten ska sändas var femte dag. När de fångster av liten hälleflundra som har rapporterats enligt punkt 1 anses ha förbrukat 75 % av flaggmedlemsstatens kvot, ska fartygets befälhavare sända rapporterna var tredje dag.

3. Varje medlemsstat ska efter mottagandet vidarebefordra fångstrapporterna till kommissionen. Kommissionen ska utan dröjsmål översända dessa uppgifter till NAFO:s sekretariat.

Artikel 33

Ytterligare kontroller

1. Fartyg som har tillstånd att fiska efter liten hälleflundra enligt artikel 5 i förordning (EG) nr 2115/2005 får segla in i NAFO:s regleringsområde för att fiska efter liten hälleflundra endast om de har mindre än 50 ton fångst ombord (oavsett art) eller om tillträde medges enligt punkterna 2, 3 och 4 i den här artikeln.

2. Om ett fartyg som har tillstånd att fiska efter liten hälleflundra enligt artikel 5 i förordning (EG) nr 2115/2005 har fångster ombord på 50 ton eller mer som tagits utanför NAFO:s regleringsområde, ska det senast 72 timmar innan det seglar in (ENT) i NAFO:s regleringsområde till NAFO:s sekretariat meddela, via e-post eller fax, hur stor fångst som hålls ombord, position (latitud och longitud) där fartygets befälhavare uppskattar att fartyget kommer att börja fiska och beräknad ankomsttid till positionen.

3. Om ett inspektionsfartyg, till följd av ett meddelande enligt punkt 2, avser utföra en inspektion, ska det meddela koordinaterna för en kontrollpunkt där inspektionen ska utföras till fiskefartyget. Kontrollpunkten ska ligga högst 60 nautiska mil från den position där fartygets befälhavare uppskattar att fartyget kommer att börja fiska.

4. Om ett fiskefartyg som har tillstånd att fiska efter liten hälleflundra enligt artikel 5 i förordning (EG) nr 2115/2005 innan det seglar in i NAFO:s regleringsområde inte får något meddelande från NAFO:s sekretariat eller från ett inspektionsfartyg om att ett inspektionsfartyg har för avsikt att utföra en inspektion enligt punkt 3, får fiskefartyget börja fiska. Fiskefartyget får också börja fiska utan att först ha inspekterats om inspektionsfartyget inte har påbörjat inspektionen senast tre timmar efter det att fiskefartyget anlände till kontrollpunkten.







KAPITEL VIII

SÄRSKILDA BESTÄMMELSER OM LANDNING ELLER OMLASTNING AV FISK SOM FRYSTS EFTER ATT HA FÅNGATS AV TREDJELANDS FISKEFARTYG I NEAFC:S KONVENTIONSOMRÅDE

Artikel 34

Hamnstatskontroll

Utan att det påverkar tillämpningen av förordning (EEG) nr 2847/93 och rådets förordning (EG) nr 1093/94 av den 6 maj 1994 om fastställande av på vilka villkor fiskefartyg från tredje land får direktlanda och avsätta sina fångster i gemenskapens hamnar ( 45 ) ska de förfaranden som fastställs i detta kapitel tillämpas på landning eller omlastning i hamnar i medlemsstaterna av fisk som frysts efter att ha fångats av tredjelands fiskefartyg i NEAFC:s konventionsområde.

Artikel 35

Utsedda hamnar

Landning och omlastning i gemenskapens vatten får endast ske i utsedda hamnar.

Medlemsstaterna ska utse ett landningsställe eller en plats nära kusten (utsedda hamnar) där landning eller omlastning av den fisk som avses i artikel 34 är tillåtna. Medlemsstaterna ska till kommissionen anmäla eventuella ändringar av förteckningen över hamnar som utsetts under 2007 senast 15 dagar innan ändringen träder i kraft.

Kommissionen ska offentliggöra förteckningen över utsedda hamnar och ändringar av denna i Europeiska unionens officiella tidning, C-serien, och göra den tillgänglig på sin webbsida.

Artikel 36

Förhandsmeddelande om ankomst till hamn

1. Genom undantag från artikel 28e.1 i förordning (EEG) nr 2847/93 ska befälhavare på alla fiskefartyg, eller deras ombud, som transporterar fisk enligt artikel 34 i den här förordningen och som har för avsikt att angöra en hamn för landning eller omlastning meddela detta till de behöriga myndigheterna i den medlemsstat vars hamn de önskar använda minst tre arbetsdagar före beräknad ankomsttid till hamnen.

2. Det meddelande som avses i punkt 1 ska åtföljas av blanketten i del I i bilaga IX, varvid del A ska vara ifylld på följande sätt:

a) Blankett PSC 1 ska användas då fiskefartyget landar sin egen fångst.

b) Blankett PSC 2 ska användas när fiskefartyget har deltagit i omlastning. I sådana fall ska en separat blankett fyllas i för varje levererande fartyg.

3. Befälhavare på fartyg eller deras ombud får annullera ett tidigare förhandsmeddelande genom att meddela de behöriga myndigheterna i den hamn som de önskar använda minst 24 timmar före den anmälda beräknade ankomsttiden till hamnen. Meddelandet ska åtföljas av en kopia av den ursprungliga blanketten PSC 1 eller 2 med ordet ”ANNULLERAT” skrivet tvärs över del B.

4. De behöriga myndigheterna i hamnmedlemsstaten ska snarast översända en kopia av den blankett som avses i punkterna 2 och 3 till fiskefartygets flaggstat och till flaggstaten eller flaggstaterna för levererande fartyg om fartyget har deltagit i omlastning samt till NEAFC:s sekretariat.

Artikel 37

Tillstånd att landa eller lasta om

1. Hamnmedlemsstatens behöriga myndigheter får endast tillåta landning eller omlastning, om flaggstaten för det fiskefartyg som önskar landa eller lasta om eller, vid omlastning till sjöss, flaggstaten eller flaggstaterna för levererande fartyg, genom att skicka tillbaka ett exemplar av den blankett som översänts i enlighet med artikel 36.4 med del B vederbörligen ifylld, bekräftar att

a) de fiskefartyg som enligt egen uppgift har fångat fisken hade tillräckligt stor kvot för de arter som deklarerats,

b) kvantiteterna fisk ombord har rapporterats i vederbörlig ordning och medtagits vid beräkningen av eventuellt tillämpliga fångstbegränsningar eller begränsningar av fiskeansträngningen,

c) de fiskefartyg som enligt egen uppgift har fångat fisken hade tillstånd att fiska i de angivna områdena,

d) fartygets närvaro i det angivna fångstområdet har kontrollerats med hjälp av VMS-uppgifter.

1. Landning eller omlastning får inte påbörjas förrän de behöriga myndigheterna i hamnmedlemsstaten har givit tillstånd till detta.

2. Även om bekräftelsen enligt punkt 1 inte föreligger, får de behöriga myndigheterna i hamnmedlemsstaten genom undantag från punkt 1 tillåta att en landning genomförs helt eller delvis, men på villkor att fisken förvaras i lager under deras överinseende. Fisken får inte släppas ut på marknaden för att säljas, övertas eller transporteras förrän den bekräftelse som avses i punkt 1 har mottagits. Om bekräftelsen inte har mottagits inom 14 dagar efter landningen, får de behöriga myndigheterna i hamnmedlemsstaten beslagta och avyttra fisken i enlighet med nationella föreskrifter.

3. Hamnmedlemsstatens behöriga myndigheter ska utan dröjsmål meddela kommissionen och NEAFC:s sekreterare sitt beslut om att tillåta eller förbjuda landningen eller omlastningen genom att översända en kopia av blanketten i del I i bilaga IX med del C vederbörligen ifylld, om den landade eller omlastade fisken fångats i NEAFC:s konventionsområde.

Artikel 38

Inspektioner

1. Medlemsstaternas behöriga myndigheter ska inspektera minst 15 % av de landningar eller omlastningar av tredjelands fiskefartyg enligt artikel 34 som företas i dess hamnar varje år.

2. Inspektionerna ska omfatta övervakning av hela landningen eller omlastningen samt en korskontroll av de kvantiteter per art som angivits i förhandsanmälan av landningen mot de kvantiteter per art som landats eller lastats om.

3. Inspektörerna ska såvitt möjligt bemöda sig om att inte i onödan uppehålla ett fiskefartyg och se till att fiskefartyget utsätts för minsta möjliga störning eller olägenhet och att fiskens kvalitet inte försämras.

Artikel 39

Inspektionsrapporter

1. Varje inspektion ska dokumenteras genom att en inspektionsrapport fylls i enligt förlagan i del II i bilaga IX.

2. En kopia av varje inspektionsrapport ska, om fartyget har deltagit i omlastning, utan dröjsmål översändas till det inspekterade fiskefartygets flaggstat och till flaggstaten eller flaggstaterna för levererande fartyg och till kommissionen och NEAFC:s sekreterare, om den landade eller omlastade fisken fångats i NEAFC:s konventionsområde.

3. Originalet eller en bestyrkt kopia av varje inspektionsrapport ska på begäran översändas till det inspekterade fiskefartygets flaggstat.

▼M5







KAPITEL VIIIa

MÄRKNING AV FISK SOM FRYSTS EFTER ATT HA FÅNGATS I NEAFC:s KONVENTIONSOMRÅDE AV GEMENSKAPSFARTYG ELLER TREDJELANDS FARTYG

Artikel 39a

Märkning av fryst fisk

All fisk som fångas i NEAFC:s konventionsområde ska vid nedfrysning identifieras med en tydlig och lättläst etikett eller stämpel. Etiketten eller stämpeln, som ska placeras på varje låda eller block fryst fisk, ska ange art, produktionsdatum, Ices-delområde och -sektion där fångsten gjordes samt namnet på det fartyg som fångat fisken.

▼B







KAPITEL IX

SÄRSKILDA BESTÄMMELSER FÖR GEMENSKAPSFARTYG SOM FISKAR I CCAMLR:S KONVENTIONSOMRÅDE







AVSNITT 1

Restriktioner samt krav på fartygsuppgifter

Artikel 40

Förbud och fångstbegränsningar

1. Riktat fiske efter arterna i bilaga X ska vara förbjudet i de områden och under de perioder som anges i den bilagan.

2. För nytt fiske och undersökande fiske ska de fångst- och bifångstbegränsningar som fastställs i bilaga XI gälla i de delområden som anges i den bilagan.







AVSNITT 2

Undersökande fiske

Artikel 41

Uppföranderegler för undersökande fiske

Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 4 i förordning (EG) nr 601/2004 ska medlemsstaterna se till att alla gemenskapsfartyg är utrustade med

a) lämplig kommunikationsutrustning (inbegripet MF/HF-radioinstallation med minst en 406MHz EPIRB), utbildade operatörer ombord samt om möjligt GMDSS-utrustning,

b) räddningsdräkter för alla ombord,

c) lämpliga arrangemang för att hantera medicinska akutfall som kan inträffa under resan,

d) lager med livsmedel, färskvatten, bränsle och reservdelar för kritisk utrustning i händelse av oförutsedda förseningar och fastfrysning,

e) en godkänd beredskapsplan för oljeförorening (Sopep) med arrangemang för att lindra effekterna av föroreningar till havs (inklusive försäkringar) i händelse av utsläpp av bränsle eller avfall.

Artikel 42

Deltagande i undersökande fiske

1. Ett fiskefartyg som för en medlemsstats flagg eller är registrerat i någon medlemsstat och som har anmälts till CCAMLR i enlighet med artiklarna 7 och 7a i förordning (EG) nr 601/2004 får delta i undersökande långrevsfiske efter Dissostichus spp. i FAO:s delområden 88.1 och 88.2 samt i sektionerna 58.4.1, 58.4.2 och 58.4.3b utanför områden under nationell jurisdiktion.

2. I sektion 58.4.3b får högst ett fartyg åt gången fiska.

3. När det gäller FAO:s delområden 88.1 och 88.2 samt sektionerna 58.4.1, 58.4.2 och 58.4.3b anges de sammanlagda fångst- och bifångstbegränsningarna per delområde och sektion, samt deras fördelning per småskalig forskningsenhet (SSRU) inom vart och ett av dessa områden i bilaga XII. Fisket i en småskalig forskningsenhet ska upphöra när de rapporterade fångsterna når den angivna gränsen och fiske i den enheten ska då vara förbjudet under resten av fiskesäsongen.

4. Fisket ska ske med så stor geografisk och batymetrisk spridning som möjligt så att man får de uppgifter som behövs för att avgöra fiskepotential och för att undvika en alltför stor koncentration av fångst och fiskeansträngning. I FAO:s delområden 88.1 och 88.2 samt sektionerna 58.4.1, 58.4.2 och 58.4.3b är det dock förbjudet att fiska i vatten som är mindre än 550 meter djupa.

Artikel 43

Rapporteringssystem

Fiskefartyg som deltar i undersökande fiske enligt artikel 42 ska omfattas av följande rapporteringssystem för fångst och ansträngning:

a) Rapportsystemet för fångst och fiskeansträngning under femdagarsperioder enligt artikel 12 i förordning (EG) nr 601/2004, bortsett från att medlemsstaterna senast två arbetsdagar efter utgången av varje rapporteringsperiod ska översända rapporter om fångst och fiskeansträngning till kommissionen, vilka sedan utan dröjsmål ska vidarebefordras till CCAMLR. I FAO:s delområden 88.1 och 88.2 samt i sektionerna 58.4.1, 58.4.2 och 58.4.3b ska uppgifterna rapporteras in per småskalig forskningsenhet.

b) Systemet för finskalig rapportering av månatlig fångst och fiskeansträngning enligt artikel 13 i förordning (EG) nr 601/2004.

c) Det totala antalet och den totala vikten av Dissostichus eleginoides och Dissostichus mawsoni som kastats överbord, inklusive dem med jellymeat-tillstånd, ska rapporteras.

Artikel 44

Definition av drag

1. I detta avsnitt avses med ett drag att en eller flera revar sätts ut på ett och samma fångstställe. För rapportering om fångst och ansträngning ska dragets exakta geografiska placering fastställas med hjälp av mittpunkten för den rev eller de revar som placerats ut.

2. För att anses som forskningsdrag ska

a) varje forskningsdrag äga rum minst fem nautiska mil från varje annat forskningsdrag, varvid avståndet ska mätas från den geografiska mittpunkten för varje forskningsdrag,

b) varje drag omfatta minst 3 500 krokar och högst 5 000 krokar, varvid flera separata revar får användas på samma ställe,

c) varje drag med långrev ligga kvar i vattnet i minst sex timmar, mätt från den tidpunkt då draget placerats ut helt och hållet till dess att det börjar tas ombord.

Artikel 45

Forskningsplaner

Fiskefartyg som deltar i undersökande fiske enligt artikel 42 ska verkställa forskningsplaner i samtliga de småskaliga forskningsenheter som sektionerna 58.4.1, 58.4.2 och 58.4.3b är indelade i. Forskningsplanen ska verkställas enligt följande:

a) När fartyget första gången anländer till en småskalig forskningsenhet ska de första tio dragen, kallade ”första serien”, benämnas ”forskningsdrag” och dessa ska uppfylla kriterierna i artikel 44.2. Forskningsdrag ska genomföras vid eller nära positioner som tillhandahålls av CCAMLR:s sekretariat på grundval av en stratifierad slumpmässig metod i föreskrivna områden inom denna småskaliga forskningsenhet.

b) Nästa tio drag eller tio ton fångst, beroende på vad som först uppnås, ska benämnas ”andra serien”. Befälhavaren får besluta att dragen i den andra serien fiskas som en del av normalt undersökande fiske. Om de uppfyller kraven i artikel 44.2, får emellertid även dessa drag benämnas forskningsdrag.

c) När den första och andra serien drag har genomförts, ska fartyget, om befälhavaren vill fortsätta att fiska i den småskaliga forskningsenheten, fortsätta med en ”tredje serie”, vilket innebär att sammanlagt 20 forskningsdrag görs i samtliga tre serier. Den tredje serien drag ska genomföras under samma vistelse i den småskaliga forskningsenheten som den första och andra serien.

d) När de 10 forskningsdragen i den tredje serien har avslutats, får fartyget fortsätta att fiska i den småskaliga forskningsenheten.

Artikel 46

Datainsamlingsplaner

1. Fiskefartyg som deltar i undersökande fiske enligt artikel 42 ska verkställa planer för datainsamling i samtliga de småskaliga forskningsenheter som FAO:s delområden 88.1 och 88.2 samt sektionerna 58.4.1, 58.4.2 och 58.4.3b är indelade i. En plan för datainsamling ska innefatta uppgifter om

a) position och djup för varje ände av varje långrev i ett drag,

b) tid för utsättning, tiden i vattnet och tidpunkten för inhalning,

c) antal och art för fisk som gått förlorad när linorna halats in,

d) antal krokar,

e) typ av agn,

f) utfallet av agnet ( %),

g) typ av krok.

2. Alla uppgifter i punkt 1 ska samlas in för varje forskningsdrag. Alla fiskar i ett forskningsdrag upp till hundra fiskar ska mätas och stickprov för biologiska studier tas på minst 30 fiskar. Om fler än hundra fiskar fångas, ska en metod med slumpmässiga delstickprov användas.

Artikel 47

Märkningsprogram

1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 7b i förordning (EG) nr 601/2004 ska varje långrevsfartyg regelbundet under fisket märka och återutsätta Dissostichus spp., i enlighet med bevarandeåtgärden för det fisket enligt CCAMLR:s märkningsprotokoll.

2. Från och med den dag då denna förordning träder i kraft till och med slutet av fiskesäsongen 2008/2009 ska varje långrevsfartyg regelbundet under fisket märka och återutsätta rockor, i enlighet med bevarandeåtgärden för det fisket enligt CCAMLR:s märkningsprotokoll. Alla märkta rockor ska dubbelmärkas och återutsättas levande.

3. Alla märken för tandnotingar och rockor för användning i undersökande fiske ska komma från sekretariatet.

Artikel 48

Vetenskapliga observatörer

1. Varje fiskefartyg som deltar i undersökande fiske enligt artikel 42 ska ha minst två vetenskapliga observatörer ombord under all fiskeverksamhet under fiskeperioden, av vilka en observatör ska utses i enlighet med CCAMLR Scheme of International Scientific Observation.

▼M5

1a. Alla fartyg som deltar i krillfiske enligt artikel 49 ska under all fiskeverksamhet inom fiskeperioden ha minst en observatör ombord, vilken utnämnts i enlighet med CCAMLR Scheme of International Scientific Observation eller uppfyller kraven enligt den ordningen.

▼B

2. Varje medlemsstat ska, om inte annat föreskrivs i och i enlighet med dess tillämpliga lagar och föreskrifter, däribland regler for bevisföring vid nationella domstolar, beakta och handla på grundval av rapporter från inspektörer som utsetts av en CCAMLR-part inom ramen för denna ordning på samma sätt som den beaktar och handlar utifrån rapporter från sina egna inspektörer, och både medlemsstaten och den berörda CCAMLR-parten ska samarbeta för att underlätta rättsliga och andra förfaranden som inleds på grund av en sådan rapport.

Artikel 49

Anmälan av avsikt att delta i fiske efter antarktisk krill under fiskesäsongen 2009/2010

1. Endast de medlemsstater som är medlemmar i CCAMLR-kommissionen får fiska efter antarktisk krill i CCAMLR:s konventionsområde under fiskesäsongen 2009/2010. Genom undantag från artikel 5a i förordning (EG) nr 601/2004 ska sådana medlemsstater, om de avser att fiska efter antarktisk krill i CCAMLR:s konventionsområde, anmäla detta till CCAMLR:s sekretariat och kommissionen senast den 1 juni 2009, omedelbart före den fiskesäsong under vilken den avser att fiska, i det format som anges i bilaga XII till den här förordningen, för att säkerställa att CCAMLR-kommissionen kan genomföra en lämplig översyn innan fartygen inleder sitt fiske, samt nätets utformning i det format som anges i bilaga XIII.

2. Den anmälan som avses i punkt 1 ska innehålla de uppgifter som fastställs i artikel 3 i förordning (EG) nr 601/2004 för varje fartyg som en medlemsstat ger tillåtelse att delta i fiske efter antarktisk krill.

3. En medlemsstat som avser att fiska efter antarktisk krill i CCAMLR:s konventionsområde ska endast anmäla fartyg som för dess flagg vid tidpunkten för anmälan.

4. Genom undantag från punkt 3 får en medlemsstat bevilja deltagande i fiske efter antarktisk krill för ett annat fartyg än det som anmäldes till CCAMLR i enlighet med punkterna 1–3, om det anmälda fartyget är förhindrat att delta på grund av legitima operativa skäl eller force majeure. I sådana fall ska den berörda medlemsstaten omedelbart underrätta CCAMLR:s sekretariat och kommissionen och tillhandahålla

i) alla uppgifter om det/de avsedda ersättningsfartyg som avses i punkt 2,

ii) en fullständig redovisning av skälen till utbytet och alla relevanta styrkande bevis eller hänvisningar.

5. Genom undantag från punkterna 3 och 4 ska en medlemsstat inte tillåta ett fartyg som är upptaget på någon av CCAMLR:s förteckningar över IUU-fartyg att delta i fiske efter antarktisk krill.

Artikel 50

Försiktighetsgränser för fångster vid fiske efter antarktisk krill i vissa delområden

1. Den totala kombinerade fångsten av antarktisk krill i de statistiska delområdena 48.1, 48.2, 48.3 och 48.4 ska begränsas till 3,47 miljoner ton under alla fiskesäsonger. Den totala fångsten av antarktisk krill i statistisk sektion 58.4.2 ska begränsas till 2,645 miljoner ton under alla fiskesäsonger.

2. Fram till dess att en fördelning av den totala fångstbegränsningen mellan mindre förvaltningsenheter har fastställts på grundval av rekommendationer från den vetenskapliga kommittén, ska den totala kombinerade fångsten i de statistiska delområdena 48.1, 48.2, 48.3 och 48.4 ytterligare begränsas till 620 000 ton under alla fiskesäsonger. Den totala fångsten i sektion 58.4.2 ska begränsas till 260 000 ton väster om 55°O och 192 000 ton öster om 55°O under alla fiskesäsonger.

3. En fiskesäsong ska inledas den 1 december och avslutas den 30 november följande år.

▼M5 —————

▼B

Artikel 51

Rapporteringssystem för fiske efter antarktisk krill

1. Fångster av antarktisk krill ska rapporteras i enlighet med artiklarna 11, 13 och 14 i förordning (EG) nr 601/2004.

2. Krillfisket ska genomföras i enlighet med artikel 9 i rådets förordning (EG) nr 600/2004 av den 22 mars 2004 om fastställande av vissa tekniska åtgärder för fiskeriverksamhet i det område som omfattas av konventionen om bevarande av marina levande tillgångar i Antarktis ( 46 ).

3. Fartygen ska använda anordningar på sina trålar som hindrar marina däggdjur från att komma in i dessa.

4. Om den totala rapporterade fångsten under en fiskesäsong överstiger eller är lika med 80 % av tröskeln på 620 000 ton i delområdena 48.1, 48.2, 48.3 och 48.4 och på 260 000 ton väster om 55°O och 192 000 ton öster om 55°O i delområde 58.4.2, ska fångsterna rapporteras i enlighet med artikel 11 i förordning (EG) nr 601/2004.

5. Under den fiskesäsong som följer på en fiskesäsong där den totala fångsten översteg eller var lika med 80 % av tröskeln i punkt 2 ska fångsterna rapporteras i enlighet med artikel 11 i förordning (EG) nr 601/2004, om den totala fångsten överstiger eller är lika med 50 % av denna tröskel.

6. Medlemsstaterna ska till CCAMLR:s verkställande sekreterare med kopia till kommissionen rapportera den totala fångsten och förlusten av antarktisk krill i levande vikt.

7. I slutet av varje fiskesäsong ska medlemsstaten från vart och ett av sina fartyg erhålla de uppgifter om varje drag som krävs för ifyllande av CCAMLR:s finskaliga formulär för fångst- och fiskeansträngningar. Medlemsstaten ska överlämna dessa uppgifter, på CCAMLR:s blankett C1 för fiske med trål, till CCAMLR:s verkställande sekreterare och kommissionen senast den 1 april följande år.

Artikel 52

Tillfälligt förbud mot djuphavsfiske med nät

1. Med nät avses i denna artikel

1. linor bestående av enkla, dubbla eller tredubbla vertikala nätstycken, nära ytan eller mellan botten och ytan eller på botten, i vilka fisk fastnar, snärjs eller garnas. Näten har flöten på den övre linan (överteln) och i allmänhet vikter på bottenlinan (underteln). Näten består av enkla eller mer sällan dubbla eller tredubbla nätstycken (så kallade ”grimgarn”) monterade på samma ramar av rep. Olika typer av nät kan kombineras i ett redskap (t.ex. grimgarn kombinerade med nät). Dessa nät kan antingen användas ensamma eller, vilket är vanligare, i stort antal placerade i rad (”länkar” av nät). Redskapet kan vara fast, förankrat vid botten (så kallade ”bottensatta nät”) eller drivande, antingen fritt eller fästat vid fartyget (så kallade ”drivgarn”).

2. Användning av nät inom CCAMLR:s konventionsområde för andra ändamål än forskning ska vara förbjuden till dess att den vetenskapliga kommittén har undersökt och avlagt rapport om de möjliga effekterna av användningen av detta redskap och kommissionen, på grundval av rekommendationer från den vetenskapliga kommittén, godkänt att denna metod får användas inom CCAMLR:s konventionsområde.

3. Förslag till användning av nät för forskningsändamål på mer än 100 meters djup ska anmälas i förväg till den vetenskapliga kommittén och godkännas av kommissionen innan forskningen får påbörjas.

4. Fartyg som avser att segla genom CCAMLR:s konventionsområde med nät ombord ska i förväg anmäla sin avsikt att göra detta till CCAMLR:s sekretariat och uppge vilka dagar fartyget förväntas passera genom CCAMLR:s konventionsområde. Fartyg som inte har gjort en sådan förhandsanmälan och som påträffas med nät ombord inom CCAMLR:s konventionsområde ska anses ha överträtt denna bestämmelse.

Artikel 53

Minimering av den oavsiktliga dödligheten bland sjöfåglar

1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 8 i förordning (EG) nr 601/2004 ska fartyg som uteslutande använder den spanska metoden för fiske med långrev släppa vikterna innan linorna blir spända.

2. Följande vikter får användas:

a) Traditionella vikter på minst 8,5 kg tillverkade av stenblock eller betong, vilka ska placeras ut med högst 40 meters mellanrum.

b) Traditionella vikter på minst 6 kg tillverkade av stenblock eller betong, vilka ska placeras ut med högst 20 meters mellanrum.

c) Vikter av massivt stål på minst 5 kg som inte tillverkats av kättingar, vilka ska placeras ut med högst 40 meters mellanrum.

3. Fartyg som uteslutande använder långrevsmetoden (trotline method) ska använda vikter endast på den distala ändan av tafsarna på långreven. Vikterna ska vara traditionella vikter på minst 6 kg eller vikter av massivt stål på minst 5 kg.

4. Fartyg som använder både den spanska metod som avses i punkt 1 och långrevsmetoden (trotline method) i punkt 3 ska använda

i) för den spanska metoden: vikter i enlighet med bestämmelserna i punkt 1,

ii) för långrevsmetoden (trotline method): vikter som ska bestå av antingen 8,5 kg traditionella vikter eller vikter av stål på 5 kg, vilka ska vara fästa vid krokändan av alla tafsarna på långreven med högst 80 meters mellanrum.

Artikel 54

Upphörande av allt fiske

1. Efter en anmälan från CCAMLR: s sekretariat om att en viss typ av fiske ska upphöra ska medlemsstaterna, om inte annat följer av anmälan om upphörande, se till att alla fartyg som för deras flagg och fiskar i området, förvaltningsområdet, delområdet, sektionen, den småskaliga forskningsenheten eller en annan förvaltningsenhet avlägsnar alla sina fiskeredskap från vattnet senast vid det datum och den tidpunkt som gäller för upphörandet.

2. När ett fartyg mottagit en sådan anmälan, får långrev inte längre läggas ut under 24 timmar efter det datum och det klockslag som anges i anmälan. Om anmälan tas emot mindre än 24 timmar före det datum och den tidpunkt som gäller för upphörandet, får långrev inte längre läggas ut efter det att anmälan mottagits.

3. Om fisket upphör, ska alla fartyg lämna fiskeområdet så snart alla fiskeredskap har avlägsnats från vattnet.

4. Om ett fartyg inte kan avlägsna alla sina fiskeredskap från vattnet senast vid det datum och den tidpunkt som angivits för upphörandet av skäl som rör

i) fartygets och besättningens säkerhet,

ii) begränsningar som kan uppstå på grund av ogynnsamt väder,

iii) isbildningar, eller

iv) behovet av att skydda den antarktiska havsmiljön,

4. ska fartyget meddela de medlemsstater som berörs av situationen. Medlemsstaterna ska omedelbart göra en anmälan till CCAMLR: s sekretariat och kommissionen. Fartyget ska ändå göra rimliga ansträngningar för att avlägsna alla sina fiskeredskap från vattnet så snart som möjligt.

5. Vid tillämpning av punkt 4 ska medlemsstaterna göra en utredning av fartygets verksamhet och i enlighet med inhemska förfaranden avlägga rapport till CCAMLR:s sekretariat och kommissionen om resultatet av utredningen, inklusive alla relevanta sakförhållanden, senast vid CCAMLR:s nästa möte. I den slutliga rapporten ska en bedömning göras av huruvida fartyget gjort alla rimliga ansträngningar för att avlägsna alla sina fiskeredskap från vattnet

i) senast vid det datum och den tidpunkt som angivits för upphörandet, och

ii) snarast möjligt efter anmälan enligt punkt 4.

6. Om ett fartyg inte lämnar det stängda området så snart alla fiskeredskap avlägsnats från vattnet, ska flaggmedlemsstaten eller fartyget informera CCAML:s sekretariat och kommissionen.







KAPITEL X

SÄRSKILDA BESTÄMMELSER FÖR GEMENSKAPSFARTYG SOM FISKAR I SEAFO-OMRÅDET







AVSNITT 1

Godkännande av fartyg

Artikel 55

Godkännande av fartyg

1. Medlemsstaterna ska senast den 1 juni 2009, om möjligt elektroniskt, till kommissionen översända förteckningen över de utav deras fartyg som genom ett fisketillstånd har fått godkännande att bedriva verksamhet i det område som omfattas av SEAFO-konventionen.

2. Ägare till fartyg som finns upptagna i den förteckning som anges i punkt 1 ska vara medborgare eller juridiska personer i gemenskapen.

3. Fiskefartyg kan endast få godkännande att bedriva verksamhet i det område som omfattas av SEAFO-konventionen, om de berörda fartygen är i stånd att uppfylla de krav och de förpliktelser som fastställs i SEAFO-konventionen samt dess bevarande- och förvaltningsåtgärder.

4. Inget fisketillstånd ska utfärdas för fartyg som tidigare har företagit olagligt, orapporterat eller oreglerat fiske, såvida inte de nya ägarna har lagt fram tillräcklig bevisning för att de tidigare ägarna eller operatörerna inte har någon kontroll över eller några lagliga eller ekonomiska intressen eller nyttointressen i dessa fartyg eller att, med beaktande av alla relevanta omständigheter, deras fartyg inte är involverade i eller kan förknippas med olagligt, orapporterat eller oreglerat fiske.

5. De uppgifter som avses i punkt 1 ska omfatta följande:

a) Fartygets namn, registreringsnummer, tidigare namn (om de är kända) och registreringshamn.

b) I förekommande fall den flagg som fartyget tidigare fört.

c) I förekommande fall internationell radioanropssignal.

d) Ägarens eller ägarnas namn och adress.

e) Fartygstyp.

f) Längd.

g) I förekommande fall befraktarens namn och adress eller befraktarnas namn och adress.

h) Bruttoregisterton (GT).

i) Maskinstyrka hos huvudmaskin eller huvudmaskiner.

6. Efter det att den ursprungliga förteckningen över godkända fartyg upprättats ska medlemsstaterna utan dröjsmål till kommissionen anmäla tillägg, uteslutningar och/eller ändringar varje gång sådana ändringar görs.

Artikel 56

Skyldigheter för godkända fartyg

1. Fartygen ska följa alla SEAFO:s tillämpliga åtgärder för bevarande och förvaltning.

2. Godkända fartyg ska ombord medföra giltiga certifikat över fartygets registrering och giltiga tillstånd att fiska eller lasta om.

Artikel 57

Ej godkända fartyg

1. Medlemsstaterna ska vidta åtgärder för att förhindra att fartyg som inte är upptagna i SEAFO-registret över godkända fartyg fiskar efter, behåller ombord, lastar om eller landar arter som omfattas av SEAFO-konventionen.

2. Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen om alla faktauppgifter som visar att det finns rimliga skäl att misstänka att fartyg som inte finns upptagna i SEAFO-registret över godkända fartyg bedriver fiske efter eller omlastning av arter som omfattas av SEAFO-konventionen i SEAFO:s konventionsområde.

3. Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som behövs för att se till att ägare till de fartyg som finns upptagna i SEAFO-registret över godkända fartyg inte bedriver eller förknippas med fiskeriverksamhet som utförs av fartyg som inte finns upptagna i registret över godkända fartyg i SEAFO:s konventionsområde.







AVSNITT 2

Omlastningar

Artikel 58

Förbud mot omlastning till sjöss

Varje medlemsstat ska förbjuda omlastning till sjöss i det område som omfattas av SEAFO-konventionen av arter som omfattas av SEAFO-konventionen för fartyg som för medlemsstatens flagg.

Artikel 59

Omlastning i hamn

1. Gemenskapsfartyg som fångar arter som omfattas av SEAFO-konventionen i SEAFO:s konventionsområde får endast lasta om i en hamn i en av de avtalsslutande parterna i SEAFO, om de har förhandsgodkännande från den part i vars hamn omlastningen avses äga rum. Gemenskapsfartyg får endast utföra omlastningar, om de har fått förhandsgodkännande för omlastning från flaggmedlemsstaten och hamnstaten.

2. Varje medlemsstat ska se till att dess godkända fiskefartyg får förhandsgodkännande att genomföra omlastning i hamn. Medlemsstaterna ska även se till att omlastningarna är förenliga med varje fartygs rapporterade fångstmängd och kräva att omlastningarna rapporteras.

3. Befälhavaren på ett fiskefartyg från gemenskapen som till ett annat fartyg, nedan kallat det mottagande fartyget, lastar om en fångstmängd av arter som omfattas av SEAFO-konventionen och har fiskats i SEAFO:s konventionsområde ska, när omlastningen äger rum, underrätta det mottagande fartygets flaggstat om de aktuella arterna och mängderna, om dag för omlastning av fångsterna och fångstpositioner och till sin egen flaggstat lämna in en SEAFO-omlastningsrapport i enlighet med den förlaga som anges i del I i bilaga XIV.

4. Senast 24 timmar i förväg ska befälhavaren på gemenskapens fiskefartyg lämna följande uppgifter till den avtalsslutande part i SEAFO i vars hamn omlastning sker:

— Namnen på de fiskefartyg som ska omlastas.

— Namnen på de mottagande fartygen.

— Vikt i ton för varje art som ska omlastas.

— Dag och hamn för omlastningen.

5. När omlastningen sker i en SEAFO-parts hamn, ska befälhavaren på det mottagande fartyget under gemenskapsflagg senast 24 timmar innan omlastningen börjar och vid avslutandet av denna underrätta de behöriga myndigheterna i hamnstaten om de fångstmängder av de arter som omfattas av SEAFO-konventionen som finns ombord på hans fartyg och inom 24 timmar översända SEAFO-omlastningsrapporten till dessa myndigheter.

6. Befälhavaren på det mottagande gemenskapsfartyget ska 48 timmar före landning lämna in SEAFO-omlastningsrapporten till de behöriga myndigheterna i den hamnstat där landningen äger rum.

7. Varje medlemsstat ska vidta lämpliga åtgärder för att kontrollera att de uppgifter som tas emot är riktiga och samarbeta med flaggstaten för att se till att landningarna stämmer med varje fartygs rapporterade fångster.

8. Varje medlemsstat som har fartyg som har fått godkännande att fiska i SEAFO-konventionsområdet efter arter som omfattas av SEAFO-konventionen ska senast den 1 juni 2009 till kommissionen lämna närmare uppgifter om omlastningar som har utförts av fartyg under dess flagg.







AVSNITT 3

Bevarandeåtgärder för förvaltning av sårbara djuphavsmiljöer och ekosystem

Artikel 60

Stängda områden

Allt fiske efter arter som omfattas av SEAFO-konventionen ska vara förbjudet för gemenskapsfartyg inom följande områden:

a) Delsektion A1 i) Dampiers djuphavsberg



10°00'S 02°00'V 10°00'S 00°00'O 12°00'S 02°00'V 12°00'S 00°00'O. ii) Malahit Guyots djuphavsberg



11°00'S 02°00'V 11°00'S 04°00'V 13°00'S 02°00'V 13°00'S 04°00'V.

b) Delsektion B1 Molloys djuphavsberg



27°00'S 08°00'O 27°00'S 10°00'O 29°00'S 08°00'O 29°00'S 10°00'O.

c) Sektion C i) Schmidt-Otts djuphavsberg och Ericas djuphavsberg



37°00'S 13°00'O 37°00'S 17°00'O 40°00'S 13°00'O 40°00'S 17°00'O. ii) Africanas djuphavsberg



37°00'S 28°00'O 37°00'S 30°00'O 38°00'S 28°00'O 38°00'S 30°00'O. iii) Panzarinis djuphavsberg



39°00'S 11°00'O 39°00'S 13°00'O 41°00'S 11°00'O 41°00'S 13°00'O

d) Delsektion C1 i) Vemas djuphavsberg



31°00'S 08°00'O 31°00'S 09°00'O 32°00'S 08°00'O 32°00'S 09°00'O. ii) Wusts djuphavsberg



33°00'S 06°00'O 33°00'S 08°00'O 34°00'S 06°00'O 34°00'S 08°00'O

e) Sektion D i) Discoverys, Junoys, Shannons djuphavsberg



41°00'S 06°00'V 41°00'S 03°00'O 44°00'S 06°00'V 44°00'S 03°00'O. ii) Schwabenlands och Herdmans djuphavsberg



44°00'S 01°00'V 44°00'S 02°00'O 47°00'S 01°00'V 47°00'S 02°00'O.

Artikel 61

Återupptagande av fisket i ett stängt område

1. Fisket i ett stängt fiskeområde enligt artikel 60 får inte återupptas förrän flaggstaten har identifierat och kartlagt känsliga marina ekosystem, inklusive djuphavsberg, hydrotermiska skorstenar och kallvattenkoraller, i området och gjort en konsekvensanalys av ett återupptagande av fisket för sådana känsliga marina ekosystem.

2. Resultaten av den identifiering, kartläggning och konsekvensanalys som genomförts enligt punkt 1 ska lämnas in av flaggstaten till kommissionen för vidarebefordran till SEAFO:s årliga möte i vetenskapliga kommittén.

3. Medlemsstaterna får lämna in forskningsfiskeplaner till kommissionen för en bedömning av fiskets inverkan på fiskbeståndens hållbarhet och känsliga marina livsmiljöer.







AVSNITT 4

Åtgärder för att minska oavsiktliga bifångster av sjöfågel

Artikel 62

Uppgifter om interaktion med sjöfågel

Medlemsstaterna ska samla in och senast den 1 juni 2009 förse kommissionen med alla tillgängliga uppgifter om interaktion med sjöfågel, inklusive oavsiktliga fångster som görs av deras fiskefartyg vid fiske efter arter som omfattas av SEAFO-konventionen.

Artikel 63

Riskreducerande åtgärder

1. Alla fartyg som fiskar söder om 30° sydlig bredd ska medföra linor avsedda att skrämma bort fåglar (toristolpar) enligt följande:

a) Toristolpar ska överensstämma med riktlinjerna för utformning och utsättning av torilinor i del II i bilaga XIV.

b) Toristolpar ska alltid användas innan långrev sätts ut i vattnet söder om 30° sydlig bredd.

c) Där det är praktiskt lämpligt uppmanas fartygen att använda en extra stolpe och lina för att skrämma bort fåglar vid tillfällen då fågeltätheten eller fåglarnas aktivitet är hög.

d) Reservtorilinor ska medföras på alla fartyg och vara klara för omedelbar användning.

2. Långrev får endast sättas ut nattetid (dvs. tiden mellan den nautiska solnedgången och den nautiska soluppgången ( 47 ). Under nattligt fiske med långrev får endast fartygsljus som påkallas av säkerhetsskäl användas.

3. Dumpning av fiskavfall är förbjuden medan redskap sätts ut eller skjuts ut. Dumpning av avfall ska undvikas medan redskap bogseras. All sådan kvittblivning ska om möjligt äga rum på den sida av fartyget där redskap inte bogseras. För fartyg och fisken för vilka det inte krävs att fiskavfall ska behållas ombord ska det användas ett system för att avlägsna krokar och fiskhuvuden från fiskavfallet innan avfallet dumpas. Nätredskap ska innan de skjuts ut rengöras från sådant som kan dra till sig sjöfågel.

4. Gemenskapsfartyg ska använda sig av skjutnings- och bogseringsförfaranden som minimerar den tid som nätredskapet ligger på ytan med slaka maskor. Underhållet ska såvitt möjligt inte utföras med nätredskapet i vattnet.

5. Gemenskapsfartyg ska uppmuntras att utveckla redskapskombinationer som minimerar risken för att fåglar träffas av de delar av nätredskapet som de är mest sårbara för. Detta skulle kunna innebära att nätredskapet vikt ökas eller att flytförmågan minskas så att det sjunker fortare eller att färgade remsor eller liknande placeras på särskilda delar av nätet, där maskstorleken utgör en särkskild fara för fåglarna.

6. Gemenskapsfartyg som saknar bearbetningsutrustning för fiskavfall ombord eller inte har lämpliga anordningar för att förvara fiskavfall ombord eller inte kan göra sig av med avfallet på den sida av fartyget där redskap inte bogseras ska inte godkännas för fiske i SEAFO:s konventionsområde.

7. Alla ansträngningar ska göras för att fåglar som infångas levande under fisket också släpps levande och att krokar i görligaste mån tas bort utan att fåglarnas liv riskeras.







AVSNITT 5

Tekniska åtgärder

Artikel 64

Åtgärder till skydd för djuphavshaj

Riktat fiske efter djuphavshaj i SEAFO:s konventionsområde ska vara förbjudet.







AVSNITT 6

Kontroll

Artikel 65

Särskilda bestämmelser för tandnoting (Dissostichus eleginoides)

1. Befälhavaren på ett fartyg som har tillstånd att fiska efter tandnoting i SEAFO:s konventionsområde enligt artikel 55 ska på elektronisk väg till sin flaggmedlemsstats behöriga myndigheter och SEAFO:s sekretariat skicka en fångstrapport med uppgift om den mängd tandnoting som fartyget har fångat, även om ingen fångst har gjorts. Rapporten ska skickas var femte dag under fiskeresan. Varje medlemsstat ska utan dröjsmål översända dessa uppgifter till kommissionen.

2. Medlemsstater med fartyg som har tillstånd att fiska efter tandnoting i SEAFO:s konventionsområde ska senast den 30 juni 2009 lämna detaljerade fångst- och ansträngningsuppgifter till kommissionen och SEAFO:s sekretariat.

Artikel 66

Särskilda bestämmelser för djuphavsrödkrabbor (Chaceon spp.)

1. Befälhavaren på ett fartyg som har tillstånd att fiska efter djuphavsrödkrabbor i SEAFO:s konventionsområde enligt artikel 55 ska på elektronisk väg till sin flaggmedlemsstats behöriga myndigheter och SEAFO:s sekretariat skicka en fångstrapport med uppgift om den mängd djuphavsrödkrabbor som fartyget har fångat, även om ingen fångst har gjorts. Rapporten ska skickas var femte dag under fiskeresan. Varje medlemsstat ska utan dröjsmål översända dessa uppgifter till kommissionen.

2. Medlemsstater med fartyg som har tillstånd att fiska efter djuphavsrödkrabbor i SEAFO:s konventionsområde ska senast den 30 juni 2009 lämna detaljerade fångst- och ansträngningsuppgifter till kommissionen och SEAFO:s sekretariat.

Artikel 67

Särskilda bestämmelser för Beryxar (Beryx spp.)

1. Befälhavaren på ett fartyg som har tillstånd att fiska efter beryxar i SEAFO:s konventionsområde enligt artikel 55 ska på elektronisk väg till sin flaggmedlemsstats behöriga myndigheter och SEAFO:s sekretariat skicka en fångstrapport med uppgift om den mängd beryxar som fartyget har fångat, även om ingen fångst har gjorts. Rapporten ska skickas var femte dag under fiskeresan. Varje medlemsstat ska utan dröjsmål översända dessa uppgifter till kommissionen.

2. Medlemsstater med fartyg som har tillstånd att fiska efter beryxar i SEAFO:s konventionsområde ska senast den 30 juni 2009 lämna detaljerade fångst- och ansträngningsuppgifter till kommissionen och SEAFO:s sekretariat.

Artikel 68

Särskilda bestämmelser för atlantisk soldatfisk (Hoplostethus atlanticus)

1. Befälhavaren på ett fartyg som har tillstånd att fiska efter atlantisk soldatfisk i SEAFO:s konventionsområde enligt artikel 55 ska på elektronisk väg till sin flaggmedlemsstats behöriga myndigheter och SEAFO:s sekretariat skicka en fångstrapport med uppgift om den mängd atlantisk soldatfisk som fartyget har fångat, även om ingen fångst har gjorts. Rapporten ska skickas var femte dag under fiskeresan. Varje medlemsstat ska utan dröjsmål översända dessa uppgifter till kommissionen.

2. Medlemsstater med fartyg som har tillstånd att fiska efter atlantisk soldatfisk i SEAFO:s konventionsområde ska senast den 30 juni 2009 lämna detaljerade fångst- och ansträngningsuppgifter till kommissionen och SEAFO:s sekretariat.

Artikel 69

Meddelande om fartygsförflyttningar och fångster

1. Fiskefartyg och fiskeforskningsfartyg som har fått tillstånd att fiska i SEAFO:s konventionsområde och som bedriver fiske ska via fartygsövervakningssystemet VMS eller på annat lämpligt sätt skicka rapport om inträde, fångst och utträde till myndigheterna i flaggmedlemsstaten och om flaggmedlemsstaten så kräver till SEAFO:s verkställande sekreterare.

2. Inträdesrapporten ska lämnas tidigast tolv och senast sex timmar före varje inträde i SEAFO:s konventionsområde och ska omfatta inträdesdatum, tid, geografisk position för fartyget och mängden fisk ombord fördelad på arter (FAO:s trebokstavskod) och färskvikt (kg).

3. Fångstrapporten ska vara fördelad på arter (FAO:s trebokstavskod) och färskvikt (kg) vid varje kalendermånads utgång.

4. Utträdesrapporten ska lämnas tidigast tolv timmar och senast sex timmar före varje utträde ur SEAFO:s konventionsområde. Den ska omfatta utträdesdatum, tid, geografisk position för fartyget, antal fiskedagar och fångst, fördelad på arter (FAO:s trebokstavskod) och färskvikt (kg), i SEAFO:s konventionsområde sedan fisket började eller sedan närmast föregående fångstrapport lämnades.

Artikel 70

Vetenskaplig observation och uppgiftsinsamling för bedömning av bestånd

1. Varje medlemsstat ska se till att alla de av dess fartyg som bedriver fiske i SEAFO:s konventionsområde efter målarter som omfattas av SEAFO-konventionen har vetenskapligt kvalificerade observatörer ombord.

2. Varje medlemsstat ska kräva att den information som observatörerna samlar in om varje fartyg som för medlemsstatens flagg överförs senast 30 dagar efter det att fartyget har lämnat SEAFO:s konventionsområde. Uppgifterna ska överföras i det format som anges av SEAFO:s vetenskapliga kommitté. Medlemsstaterna ska så snart som möjligt förse kommissionen med en kopia av uppgifterna med hänsyn tagen till behovet av konfidentialitet för icke-aggregerade uppgifter. Medlemsstaterna får också förse SEAFO:s verkställande sekreterare med en kopia av uppgifterna.

3. De uppgifter som avses i denna artikel ska i största möjliga utsträckning samlas in och kontrolleras av de utsedda observatörerna senast den 30 juni 2009.

Artikel 71

Observerade fartyg från icke avtalsslutande parter

1. Fiskefartyg som för en medlemsstats flagg ska till sin flaggmedlemsstat rapportera allt eventuellt fiske som bedrivs av fartyg som för en icke avtalsslutande parts flagg i SEAFO:s konventionsområde. Denna information ska bl.a. innehålla följande:

a) Fartygets namn.

b) Fartygets registreringsnummer.

c) Fartygets flaggstat.

d) Alla andra relevanta uppgifter om det observerade fartyget.

2. Varje medlemsstat ska överlämna de uppgifter som avses i punkt 1 till kommissionen så snart som möjligt. Kommissionen ska översända dessa uppgifter till SEAFO:s verkställande sekreterare för kännedom.







AVSNITT 7

Skydd av känsliga marina ekosystem

Artikel 72

Användning av begrepp

I detta avsnitt gäller följande definitioner:

1. bottenfiske: fiske där fiskeredskapet sannolikt kommer att komma i kontakt med havsbotten under normal fiskeverksamhet.

2. befintliga områden för bottenfiske: områden där VMS-uppgifter och/eller andra uppgifter om geografisk referens anger att bottenfiske har bedrivits under referensperioden 1987–2007.

3. nya områden för bottenfiske: andra områden än befintliga områden för bottenfiske inom SEAFO:s regleringsområde.

4. experimentellt fiske: fiske som bedrivs inom nya områden för bottenfiske.

5. marina ekosystem: dynamiska komplex av växt-, djur- och mikroorganismsamhällen och deras icke-levande miljö, vilka interagerar som en funktionell enhet.

6. känsliga marina ekosystem (VME): marina ekosystem vilkas integritet (dvs. ekosystemets struktur eller funktion) enligt bästa tillgängliga vetenskapliga rön och försiktighetsprincipen riskerar att utsättas för betydande negativa verkningar till följd av fysisk kontakt med bottenredskap under normal fiskeverksamhet, bland annat korallrev, undervattensberg, hydrotermiska skorstenar, kallvattenkoraller och kallvattensvampkolonier. De känsligaste ekosystemen är sådana som både lätt störs och som återhämtar sig mycket långsamt eller kanske inte alls.

7. betydande negativa verkningar: sådana verkningar (bedömda enskilt, i kombination med andra verkningar eller kumulativt) som hotar ekosystemets integritet, så att drabbade populationers förmåga till återväxt skadas, livsmiljöernas naturliga produktivitet långsiktigt försämras eller en betydande förlust av artrikedom, livsmiljöer eller samhällstyper uppstår på mer än tillfällig basis.

8. bottenredskap: redskap som vid normal fiskeverksamhet kommer i kontakt med havsbottnen, bland annat bottentrålar, skrapredskap, bottengarn, förankrade backor/långrevar, tinor/mjärdar och fällor.

9. upptäckt av ett känsligt marint ekosystem: ett fartygs upptäckt av VME-indikatororganismer som överskrider tröskelvärdet per fångst med mer än 100 kg levande korall och/eller 1 000 kg levande svampdjur.

10. VME-indikatororganismer: koraller och svampdjur.

11. indikatorarter för korall: antipatharia, gorgonacea, havsanemonfält med ceriantharia, lophelia eller fält med sjöpenna.

Artikel 73

Fastställande av befintliga områden för bottenfiske

De medlemsstater som har fartyg som bedrev bottenfiske under perioden 1987–2007 i SEAFO:s konventionsområde ska förelägga kommissionen övergripande kartor över befintliga fiskeområden senast den 1 april 2009. Kommissionen ska vidarebefordra dessa kartor till SEAFO:s verkställande sekreterare utan dröjsmål. Kartorna ska grundas på VMS-uppgifter och/eller andra tillgängliga uppgifter om geografisk referens och uttryckas i en så exakt rumslig och tidsmässig upplösning som möjligt.

Artikel 74

Bottenfiske i nya områden för bottenfiske

1. Från och med den 1 november 2009 ska allt experimentellt fiske eller fiske med bottenredskap som inte tidigare använts i det berörda befintliga fiskeområdet ske i enlighet med de krav som anges i ett protokoll om experimentellt bottenfiske.

2. Det protokoll om experimentellt bottenfiske som avses i punkt 1 ska utvecklas av varje berörd medlemsstat och innehålla

a) en upptagningsplan som beskriver målarter, datum och områden. Begränsningar av områden och fiskeansträngningar ska beaktas för att säkerställa att fisket genomförs gradvis inom ett begränsat geografiskt område,

b) om möjligt, en första bedömning av de kända och förväntade effekterna av dess bottenfiske i känsliga marina ekosystem,

c) en plan för att begränsa dessa effekter, med åtgärder för att förhindra en betydande negativ inverkan på känsliga marina ekosystem som kan bli följden av fisket,

d) en fångstövervakningsplan med registrering/rapportering av alla arter som fångas. Registreringen/rapporteringen av fångsterna ska, om så är nödvändigt, vara tillräckligt detaljerad för att man ska kunna göra en bedömning av fisket,

e) en plan för insamling av uppgifter för att underlätta fastställandet av känsliga marina ekosystem/arter i fiskeområdet.

3. Från och med den tidpunkt som anges i punkt 1 får experimentellt fiske eller fiske med bottenredskap som inte tidigare använts i det befintliga fiskeområdet inte inledas innan de uppgifter som anges i punkt 2 har överlämnats av medlemsstaterna till SEAFO:s verkställande sekreterare via kommissionen.

4. Medlemsstaterna ska rapportera om resultaten av bottenfisket till SEAFO:s sekretariat via kommissionen.

Artikel 75

Bedömning av bottenfiske i nya och befintliga områden

1. De medlemsstater vars fartyg bedriver eller avser att bedriva bottenfiske inom SEAFO:s regleringsområde ska göra en bedömning av bottenfiskets kända och förväntade effekter på känsliga marina ekosystem. En sådan bedömning ska syfta till att avgöra om detta fiske, med beaktande av historiken för bottenfiske i SEAFO:s regleringsområde, skulle få en betydande negativ inverkan på känsliga marina ekosystem.

2. Vid genomförandet av den bedömning som avses i punkt 1 ska medlemsstaterna förlita sig på bästa tillgängliga vetenskapliga och tekniska rön när det gäller lokaliseringen av känsliga marina ekosystem i de områden där deras fiskefartyg avser att bedriva fiske. Dessa uppgifter ska i förekommande fall inbegripa vetenskapliga uppgifter på grundval av vilka sannolikheten för förekomst av sådana ekosystem kan uppskattas.

3. Medlemsstaterna ska lämna in sina bedömningar enligt punkterna 1 och 2 till kommissionen och SEAFO:s sekretariat så snart som möjligt, dock senast den 1 september 2009. Bedömningen ska åtföljas av en beskrivning av riskreducerande åtgärder för att förhindra betydande negativa effekter på känsliga marina ekosystem som, i förekommande fall, ska genomföras i enlighet med riktlinjer som utarbetats av SEAFO:s vetenskapliga kommitté.

Artikel 76

Vetenskapliga observatörer

1. Utöver de krav som anges i artikel 70 ska medlemsstaterna se till att fartyg som för deras flagg och som bedriver experimentellt fiske i enlighet med artikel 74 har en vetenskaplig observatör ombord. Observatörerna ska samla in uppgifter i enlighet med ett protokoll om insamling av uppgifter om känsliga marina ekosystem.

2. Observatörer som samlar in uppgifter i enlighet med det protokoll om insamling av uppgifter om känsliga marina ekosystem som avses i punkt 1 ska

a) övervaka alla tecken på känsliga marina ekosystem och förekomst av känsliga marina arter,

b) registrera följande uppgifter för fastställande av känsliga marina ekosystem: fartygets namn, typ av redskap, datum, position (latitud/longitud), djup, artkod, resans löpnummer, utsättningsnummer (”set-number”) och observatörens namn på uppgiftsbladet,

c) samla in representativa biologiska prover från hela fångsten. Biologiska prover ska, på begäran av den vetenskapliga myndigheten i en flaggmedlemsstat eller av kommissionen, samlas in och frysas,

d) överlämna prover till den vetenskapliga myndigheten i en flaggmedlemsstat vid fiskeresans slut.

Artikel 77

Upptäckt av ett känsligt marint ekosystem

1. Fartyg som för gemenskapsflagg och som bedriver bottenfiske inom SEAFO:s regleringsområde ska uppfylla följande krav:

a) Om man misstänker upptäckt av ett känsligt marint ekosystem på grundval av tillgängliga uppgifter, särskilt om det finns betydande mängder VME-indikatororganismer i fångsten, ska fartyget kvantifiera fångsten av VME-indikatororganismerna. Observatörer som utplacerats i enlighet med artikel 74 ska identifiera koraller, svampdjur och andra VME-organismer på lägsta möjliga taxonomiska nivå och använda det protokoll om experimentellt bottenfiske som avses i artikel 74.2 samt SEAFO:s provtagningsformulär. Observatörerna ska lämna in SEAFO:s sammanfattande reserapporter till flaggmedlemsstaterna, som utan dröjsmål ska vidarebefordra informationen till SEAFO:s sekretariat via kommissionen.

b) Om en upptäckt av ett känsligt marint ekosystem bekräftas, ska fartygets befälhavare, på grundval av de åtgärder som vidtas enligt led a, i) rapportera händelsen till flaggmedlemsstaten, som utan dröjsmål ska vidarebefordra informationen till kommissionen och SEAFO: sekretariatschef. Kommissionen ska omedelbart uppmana medlemsstaterna att varna alla de gemenskapsfartyg som har tillstånd att fiska inom SEAFO:s regleringsområde, ii) upphöra med fisket, hala ombord redskapen och förflytta sig minst två sjömil från bogseringens/utsättningens ändpunkt i den riktning som, på grundval av alla tillgängliga informationskällor, minst sannolikt leder till någon ytterligare upptäckt. Ytterligare bogseringar/utsättningar ska vara parallella med bogseringarna/utsättningarna när upptäckten gjordes.

2. Kommissionen ska, om en bekräftad upptäckt av ett känsligt marint ekosystem sker i ett nytt fiskeområde, efter en anmälan från SEAFO: s verkställande sekreterare genomföra en tillfällig stängning två sjömil runt den rapporteringsposition som avses i punkt 1 b. Rapporteringspositionen är den som uppgetts av fartyget, antingen bogseringens/utsättningens ändpunkt eller en någon annan position för vilken det finns uppgifter som tyder på att den ligger närmast den exakta lokaliseringen. Den tillfälliga stängningen ska gälla fram till dess att SEAFO:s sekretariat rekommenderar att området kan öppnas på nytt.







KAPITEL XI

SÄRSKILDA BESTÄMMELSER FÖR GEMENSKAPSFARTYG SOM FISKAR I IOTC-OMRÅDET

Artikel 78

Åtgärder för att minska bifångst av sjöfåglar

1. Medlemsstaterna ska samla in och förse IOTC, med kopia till kommissionen, med alla tillgängliga uppgifter om interaktion med sjöfågel, inklusive deras fiskefartygs oavsiktliga fångster.

2. Medlemsstaterna ska med hjälp av effektiva riskreducerande åtgärder försöka minska bifångsterna av sjöfågel i alla