1993R2454 — SV — 01.01.2009 — 012.001

Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet

Ändrad genom:





Ändrad genom:





Rättad genom:







Anm.: I denna konsoliderade utgåva förekommer hänvisningar till den europeiska omräkningsenheten och/eller ecun. Från och med den 1 januari 1999 skall båda benämningarna förstås som hänvisningar till euron — rådets förordning (EEG) nr 3308/80 (EGT L 345, 20.12.1980, s. 1) och rådets förordning (EG) nr 1103/97 (EGT L 162, 19.6.1997, s. 1).









▼B

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EEG) nr 2454/93

av den 2 juli 1993

om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen







EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om en tullkodex för gemenskapen vu ( 1 ), nedan kallad ”kodexen”, särskilt artikel 249 i denna, och med beaktande av följande: med beaktande av följande: Kodexen samlar den befintliga tullagstiftningen i en enda rättsakt. Samtidigt medför kodexen förändringar i lagstiftningen och gör den mer enhetlig, förenklar den och avhjälper vissa brister i den. Den utgör därför en fullständig gemenskapslagstiftning på detta område. De skäl som angavs för att anta kodexen gäller även för att anta lagstiftningen för dess genomförande. Det är därför lämpligt att samla alla tillämpningsföreskrifter som för närvarande finns i ett stort antal gemenskapsförordningar och gemenskapsdirektiv i en enda förordning. En sådan kodex om genomförande av gemenskapens tullkodex bör innehålla de nuvarande på tullområdet. Det är dock mot bakgrund av gjorda erfarenheter nödvändigt att — göra vissa ändringar för att anpassa dessa regler till bestämmelserna i kodexen, — utsträcka räckvidden av vissa bestämmelser som för närvarande endast gäller vissa tullförfaranden för att ta hänsyn till kodexens generella tillämpningar, — formulera vissa föreskrifter mer noggrant för att uppnå större rättssäkerhet vid deras tillämpning. De ändringar som gjorts avser huvudsakligen bestämmelser som rör tullskulder. Det är lämpligt att begränsa tillämpningen av artikel 791.2 till den 1 januari 1995 och att på nytt granska frågan med stöd av de erfarenheter som görs innan dess. De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från Tullkodexkommittén. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.







DEL I

ALLMÄNNA TILLÄMPNINGSFÖRESKRIFTER







AVDELNING I

ALLMÄNT







KAPITEL 1

Definitioner

Artikel 1

I denna förordning används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

1. kodexen: rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen.

▼M6

2. ATA-carnet: det internationella tulldokument för temporär import som upprättats inom ramen för ATA- eller Istanbulkonventionen.

▼M21

3. kommittén: den tullkodexkommitté som inrättas genom artiklarna 247a och 248a i kodexen.

▼B

4. Tullsamarbetsrådet: den organisation som inrättas genom Konventionen om inrättandet av ett tullsamarbetsråd undertecknad i Bryssel den 15 december 1950.

5. uppgifter som krävs för varornas identifiering: dels de uppgifter som används för att identifiera varorna kommersiellt och genom vilka tullmyndigheterna kan bestämma klassificeringen enligt tulltaxan, dels varornas kvantitet.

6. icke-kommersiella varor: varor vars hänförande till tullförfarandet i fråga är av tillfällig karaktär, och vilkas beskaffenhet och mängd visar att de är ämnade för privat bruk för en resenär eller mottagare personligen eller för dennes familj eller som klart är avsedda som gåvor.

7. handelspolitiska åtgärder: icke tariffära åtgärder som fastställs som en del av den gemensamma handelspolitiken i form av gemenskapsbestämmelser som gäller import och export av varor, såsom övervaknings- eller säkerhetsåtgärder, kvantitativa restriktioner eller begränsningar samt import- eller exportförbud.

8. tullnomenklaturen: en av de nomenklaturer som avses i artikel 20.6 i kodexen.

9 Harmoniserade systemet: Systemet för harmoniserad varubeskrivning och kodifiering.

▼M21

10. fördraget: Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen.

▼M6

11. Istanbulkonventionen: Konventionen om temporär import som slöts i Istanbul den 26 juni 1990.

▼M29

12. ekonomisk aktör: en person som i sin näringsverksamhet ägnar sig åt verksamhet som omfattas av tullagstiftningen.

▼M32

13. enhetstillstånd: ett tillstånd som involverar tullförvaltningar i mer än en medlemsstat för ett av följande förfaranden: — Det förenklade deklarationsförfarandet enligt artikel 76.1 i kodexen. — Det lokala klareringsförfarandet enligt artikel 76.1 i kodexen. — Tullförfaranden med ekonomisk verkan enligt artikel 84.1 b i kodexen. — Användning för särskilda ändamål enligt artikel 21.1 i kodexen.

14. integrerat tillstånd: ett tillstånd att använda mer än ett av de förfaranden som avses i punkt 13; om mer än en tullförvaltning är involverad kan det utformas som ett integrerat enhetstillstånd.

15. tillståndsgivande tullmyndighet: den tullmyndighet som beviljar ett tillstånd.

▼M18

Artikel 1a

Vid tillämpning av artiklarna 291 — 300 skall länderna i den ekonomiska unionen Benelux betraktas som en enda medlemsstat.

▼B







KAPITEL 2

Beslut

Artikel 2

Om en person som begär ett beslut inte har möjlighet att skaffa fram alla de handlingar och uppgifter som behövs för att ett beslut skall kunna fattas, skall tullmyndigheterna tillhandahålla de handlingar och uppgifter som de har tillgång till.

Artikel 3

Ett beslut om säkerhet som är gynnsamt för en person som har förbundit sig att betala förfallna belopp så snart tullmyndigheterna skriftligen begär detta skall upphävas om denna förpliktelse inte uppfylls.

Artikel 4

Ett upphävande skall inte påverka varor som, när upphävandet träder i kraft, redan har hänförts till ett tullförfarande med stöd av det upphävda beslutet.

Tullmyndigheterna får dock kräva att dessa varor hänförs till en tillåten godkänd tullbehandling inom den tidsperiod som de fastställer.

▼M1







KAPITEL 3

Databehandling

Artikel 4a

1. Tullmyndigheterna kan på de villkor och på det sätt som de fastställer, och med hänsyn tagen till tullagstiftningens principer, bestämma att vissa formaliteter skall utföras med databehandling.

I detta sammanhang används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

— databehandling: — a) utbyte av standardiserade EDI-meddelanden med tullmyndigheterna, b) inmatning av data som krävs för utförandet av formaliteterna i fråga tullens databehandlingssystem.

— EDI (Electronic Data Interchange): elektronisk överföring av data som strukturerats enligt överenskomna meddelandestandarden mellan olika databehandlingssystem.

— standardmeddelande: en i förväg definierad struktur som godkänts för elektronisk överföring av data.

2. De villkor som föreskrivs för utförandet av formaliteter med databehandling skall bland annat inkludera åtgärder för att kontrollera källan till data och för att skydda data mot risken för obehörig åtkomst, förlust, ändring eller förstörelse.

Artikel 4b

Om formaliteter utförs med databehandling skall tullmyndigheterna bestämma reglerna för ersättning av den handskrivna namnteckningen med en annan metod som får grunda sig på användningen av koder.

▼M19

Artikel 4c

För försöksprogram där databehandlingssystem används för att utvärdera eventuella förenklingar får tullmyndigheterna för den tidsperiod som är absolut nödvändig för att genomföra programmet avstå från att kräva följande information:

a) Sådana deklarationer som avses i artikel 178.1.

b) Genom undantag från bestämmelserna i artikel 222.1, sådana uppgifter som rör vissa fält i det administrativa enhetsdokumentet som inte behövs för att identifiera varorna och som inte ligger till grund för tillämpningen av import- och exporttullar.

Dessa uppgifter skall dock på begäran tillhandahållas vid en eventuell kontroll.

De importtullar som skall tas ut under den tidsperiod som omfattas av något av undantagen som beviljats enligt första stycket får inte vara lägre än de som skulle ha tagits ut om det inte hade funnits något undantag.

De medlemsstater som vill delta i sådana försöksprogram skall på förhand förse kommissionen med alla uppgifter om det planerade försöksprogrammet, inklusive dess planerade längd. De skall också löpande underrätta kommissionen om programmets genomförande och resultat. Kommissionen skall underrätta alla övriga medlemsstater om detta.

▼M29







KAPITEL 4

Uppgiftsutbyte mellan tullmyndigheter med hjälp av informationsteknik och datornät

Artikel 4d

1. Utan att det inverkar på eventuella särskilda omständigheter och på tillämpningen av bestämmelserna om förfarandet i fråga, som i förekommande fall skall gälla i tillämpliga delar, skall tullmyndigheterna, i de fall elektroniska system för utbyte av uppgifter om ett tullförfarande eller om ekonomiska aktörer har utvecklats av medlemsstater i samarbete med kommissionen, använda sådana system för uppgiftsutbyte mellan berörda tullkontor.

2. När de tullkontor som är berörda av ett förfarande är belägna i olika medlemsstater skall de meddelanden som används för uppgiftsutbytet ha den struktur och innehålla de upplysningar som tullmyndigheterna har enats om.

Artikel 4e

1. Utöver de villkor som avses i artikel 4a.2 skall tullmyndigheterna inrätta och upprätthålla tillräckliga säkerhetsarrangemang för att de olika systemen skall fungera på ett ändamålsenligt, tillförlitligt och säkert sätt.

2. För att garantera den nivå av systemsäkerhet som avses i punkt 1 skall varje införande, ändring och strykning av uppgifter registreras tillsammans med upplysningar om skälet till och den exakta tidpunkten för sådan behandling, och den person som har utfört den skall identifieras. Originaluppgifterna och andra uppgifter som behandlas på detta sätt skall bevaras i minst tre kalenderår från utgången av det år som uppgifterna avser, om inte annat föreskrivs.

3. Tullmyndigheterna skall regelbundet kontrollera säkerheten.

4. Berörda tullmyndigheter skall informera varandra och, vid behov, den berörda ekonomiska aktören, om alla misstänkta säkerhetsöverträdelser.







KAPITEL 5

Riskhantering

Artikel 4f

1. Tullmyndigheterna skall bedriva en riskhantering som innebär att de skiljer mellan de olika risknivåer som är förknippade med varor som är föremål för tullkontroller eller tullövervakning samt fastställer om, och i så fall var, varorna kommer att underkastas särskilda tullkontroller.

2. Fastställandet av risknivåer skall baseras på bedömning av sannolikheten att en riskrelaterad händelse inträffar och av konsekvenserna om denna händelse skulle inträffa. Grunden för urvalet av de varusändningar eller deklarationer som skall underkastas tullkontroller skall innefatta ett slumpmässigt element.

Artikel 4g

1. Den riskhantering på gemenskapsnivå som avses i artikel 13.2 i kodexen skall genomföras på grundval av en elektronisk gemensam ram för riskhantering som innefattar följande:

a) Ett tullriskhanteringssystem för gemenskapen, genom vilket riskhantering genomförs och som används för överföring mellan medlemsstaternas tullmyndigheter och mellan dessa och kommissionen av all riskrelaterad information som skulle kunna förstärka tullkontrollerna.

b) Gemensamma prioriterade kontrollområden.

c) Gemensamma riskkriterier och standarder för en harmoniserad användning av tullkontroller i specifika fall.

2. Tullmyndigheterna skall med användning av det system som avses i punkt 1 a utbyta riskrelaterad information under följande omständigheter:

a) När en tullmyndighet bedömer att riskerna är betydande samt kräver en tullkontroll och det av kontrollresultaten framgår att en händelse enligt artikel 4.25 i kodexen har inträffat.

b) När det av kontrollresultaten inte framgår att en händelse enligt artikel 4.25 i kodexen har inträffat, men den berörda tullmyndigheten bedömer att hotet kan innebära hög risk någon annanstans i gemenskapen.

Artikel 4h

1. Gemensamma prioriterade kontrollområden skall innefatta särskilda typer av godkänd tullbehandling, varor, transportleder, transportsätt eller ekonomiska aktörer som under en bestämd period skall omfattas av utökad riskanalys och utökade tullkontroller.

2. Tillämpningen av gemensamma prioriterade kontrollområden skall utgå från ett gemensamt synsätt på riskanalys och, för att uppnå likvärdiga nivåer på tullkontrollerna, gemensamma riskkriterier och standarder för att välja ut vilka varor eller ekonomiska aktörer som skall kontrolleras.

3. Tullkontroller som utförs inom gemensamma prioriterade kontrollområden får inte inverka på andra kontroller som normalt utförs av tullmyndigheterna.

Artikel 4i

1. De gemensamma riskkriterier och standarder som avses i artikel 4g.1 c skall innefatta följande:

a) Beskrivning av risken/riskerna.

b) De riskfaktorer eller riskindikatorer som skall användas för att välja ut vilka varor eller ekonomiska aktörer som skall genomgå tullkontroll.

c) Den typ av tullkontroll som tullmyndigheterna skall utföra.

d) Perioden för tillämpning av de tullkontroller som avses i c.

Den information som blir resultatet av de aspekter som avses i första stycket skall spridas med hjälp av det tullriskhanteringssystem för gemenskapen som avses i artikel 4g.1 a. Tullmyndigheterna skall göra bruk av denna information i sina riskhanteringssystem.

2. Tullmyndigheterna skall informera kommissionen om resultaten av de tullkontroller som utförts enligt punkt 1.

Artikel 4j

Vid fastställandet av gemensamma prioriterade kontrollområden och tillämpningen av gemensamma riskkriterier och standarder skall följande beaktas:

a) Att åtgärderna står i proportion till risken.

b) Hur brådskande de nödvändiga kontrollerna är.

c) Den troliga inverkan på handelsflödet, enskilda medlemsstater och tillgängliga resurser för kontroll.

▼M10







AVDELNING II

BINDANDE BESKED







KAPITEL 1

Definitioner

Artikel 5

I denna avdelning används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

1. bindande besked: klassificeringsbesked och ursprungsbesked som är bindande för förvaltningarna i alla gemenskapens medlemsstater, när de i artiklarna 6 och 7 fastställda villkoren är uppfyllda.

2. sökande: — vad gäller klassificeringsbesked: en person som har ansökt om bindande klassificeringsbesked hos tullmyndigheterna. — vad gäller ursprungsbesked: en person som har giltiga skäl och som har ansökt om bindande ursprungsbesked hos tullmyndigheterna.

3. innehavare: den person i vars namn de bindande beskeden är utfärdade.







KAPITEL 2

Förfarande för att erhålla de bindande beskeden — Meddelande om besked till sökande och överföring till kommissionen

Artikel 6

1. Ansökan om bindande besked och skall göras skriftligen antingen till de behöriga tullmyndigheterna i medlemsstaten eller medlemsstaterna där beskedet skall användas eller till de behöriga tullmyndigheterna i den medlemsstat där den sökande är etablerad.

▼M18

Ansökan om bindande klassificeringsbesked skall göras på ett formulär som överensstämmer med förlagan i bilaga 1b.

▼M10

2. En ansökan om bindande klassificeringsbesked skall gälla endast en typ av vara. En ansökan om bindande ursprungsbesked skall gälla endast en typ av vara och en kombination av omständigheter som ger varan ursprung.

3.

A. Ansökan om bindande klassificeringsbesked skall innehålla följande uppgifter: a) Innehavarens namn och adress. b) Sökandens namn och adress, om denna inte är samma person som innehavaren. c) Uppgift om den tullnomenklatur enligt vilken varorna skall klassificeras. Om en sökande önskar att varorna klassificeras enligt en av de nomenklaturer som anges i artikel 20.3 b och 20.6 b i kodexen, skall nomenklaturen i fråga uttryckligen anges i ansökan om bindande klassificeringsbesked. d) En utförlig beskrivning av varorna som gör det möjligt att identifiera dem och fastställa deras klassificering enligt tullnomenklaturen. e) Varornas sammansättning och alla metoder för att fastställa detta, om klassificeringen beror på det. f) Prover, fotografier, ritningar, kataloger eller andra tillgängliga handlingar som kan hjälpa tullmyndigheterna att fastställa en riktig klassificering av varorna i tullnomenklaturen, skall eventuellt bifogas ansökan. g) Förslag till klassificering. h) Ett samtycke till att tillhandahålla en översättning av bifogade dokument till det officiella språket (eller ett av de officiella språken) i den berörda medlemsstaten, om tullmyndigheterna begär detta. i) Uppgift om vilka upplysningar som skall behandlas konfidentiellt. j) Upplysning från sökanden om denne känner till om någon redan har ansökt om bindande klassificeringsbesked för identiska eller liknande varor eller om något sådant redan utfärdats i gemenskapen. ▼M24 k) Ett godkännande av att de uppgifter som lämnas får lagras i en databas hos kommissionen och av att uppgifterna i det bindande klassificeringsbeskedet, inbegripet eventuella fotografier, skisser, broschyrer osv., får offentliggöras på Internet, med undantag av de uppgifter som sökanden angett som konfidentiella. Gällande sekretessbestämmelser skall tillämpas. ▼M10

B. Ansökan om bindande ursprungsbesked skall innehålla följande uppgifter: a) Innehavarens namn och adress. b) Sökandens namn och adress, om denna inte är samma person som innehavaren. c) Tillämplig rättslig grund som avses i artiklarna 22 och 27 i tullkodexen. d) En utförlig beskrivning av varorna och deras klassificering enligt tullnomenklaturen. e) Varornas sammansättning och alla metoder som används för att fastställa detta, om så erfordras. Varornas pris fritt fabrik. f) Villkor för fastställande av ursprung (regler om ändring av tulltaxenummer, mervärde, beskrivning av behandling eller bearbetning eller andra särskilda regler), beskrivning av material som används och dess ursprung, klassificering och motsvarande värden samt en beskrivning av de omständigheter som gör det möjligt att uppfylla villkoren i fråga. Den exakta lydelsen av den tillämpade ursprungsregeln och det ursprung varan förutsätts få skall särskilt anges. g) Prover, fotografier, ritningar, kataloger eller andra tillgängliga handlingar rörande varans sammansättning och ingående material som kan bidra till att visa tillverkningsprocessen eller den behandling materialet har undergått skall eventuellt bifogas ansökan. h) Ett samtycke till att tillhandahålla en översättning av bifogade dokument till det officiella språket (eller ett av de officiella språken) i den berörda medlemsstaten, om tullmyndigheterna begär detta. i) Uppgift om vilka upplysningar som skall behandlas konfidentiellt, i förhållande till allmänheten eller myndigheterna. j) Upplysning från sökanden om denne känner till huruvida bindande klassificeringsbesked eller bindande ursprungsbesked för varor eller material som är identiska med eller liknande dem som anges i punkterna d och f redan har ansökts om eller utfärdats i gemenskapen. k) Ett godkännande av att de uppgifter som lämnas får lagras i en databas hos kommissionen, tillgänglig för allmänheten. Förutom artikel 15 i kodexen skall de sekretessbestämmelser som gäller i medlemsstaterna tilllämpas.

4. Om tullmyndigheterna vid mottagandet av ansökan anser att ansökan inte innehåller alla uppgifter som krävs för att de skall kunna ge ett besked, skall de begära att den sökande tillhandahåller de uppgifter som saknas. De tidsfrister på tre månader respektive 150 dagar som anges i artikel 7, skall börja löpa då tullmyndigheterna har alla de uppgifter som krävs för ett beslut. Tullmyndigheterna skall underrätta den sökande om att de mottagit ansökan och från och med vilken dag tidsfristen skall börja löpa.

5. Den förteckning över tullmyndigheter som medlemsstaterna utsett att ta emot eller utfärda bindande besked, skall offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, serie C.

Artikel 7

1. Bindande besked skall delges sökanden så snart som möjligt.

a) Vad gäller klassificeringsbesked: Om det inte är möjligt att utfärda bindande klassificeringsbesked till sökanden inom tre månader efter det att ansökan har mottagits, skall tullmyndigheterna ta kontakt med den sökande, förklara orsaken till dröjsmålet och ange när de förväntas meddela beskedet.

b) Vad gäller ursprungsbesked: Besked skall ha lämnats inom 150 dagar från och med den dag ansökan godtogs.

2. Bindande besked skall meddelas genom ett formulär som överensstämmer med den förlaga som visas i bilaga 1 (klassificeringsbesked) eller i bilaga 1a (ursprungsbesked). På dessa formulär skall anges vilka uppgifter som skall anses ha lämnats på konfidentiell grund. Upplysning skall lämnas om den möjlighet till överklagande som avses i artikel 243 i kodexen.

▼M24

Artikel 8

1. När det gäller bindande klassificeringsbesked skall medlemsstaternas tullmyndigheter utan dröjsmål överföra följande till kommissionen:

a) Ett exemplar av ansökan om bindande klassificeringsbesked (bilaga 1B).

b) Ett exemplar av det meddelade bindande klassificeringsbeskedet (exemplar nr 2 i bilaga 1).

c) De uppgifter som anges på exemplar nr 4 i bilaga 1.

När det gäller bindande ursprungsbesked skall tullmyndigheterna, utan dröjsmål, överföra de relevanta uppgifterna i det meddelade bindande ursprungsbeskedet.

Överföringarna skall göras på elektronisk väg.

2. Om en medlemsstat så begär skall kommissionen utan dröjsmål sända den de uppgifter som erhållits enligt punkt 1. Sådana överföringar skall göras på elektronisk väg.

3. De överförda uppgifterna i ansökan om bindande klassificeringsbesked och i det meddelade bindande klassificeringsbeskedet samt de uppgifter som angivits på exemplar nr 4 i bilaga 1 skall lagras i en central databas hos kommissionen. Uppgifterna i det bindande klassificeringsbeskedet, inbegripet eventuella fotografier, skisser, broschyrer osv., får offentliggöras på Internet, med undantag för de konfidentiella uppgifter som angivits i fälten 3 och 8 i det meddelade bindande klassificeringsbeskedet.

▼M10







KAPITEL 3

Bestämmelser som skall tillämpas i händelse av avvikelse mellan utfärdade bindande besked

Artikel 9

1. Om avvikande bindande besked förekommer, skall

— kommissionen antingen på eget initiativ eller på begäran av en företrädare för en medlemsstat ta upp frågan på dagordningen för kommitténs möte månaden därpå eller om detta inte är möjligt på nästa möte,

— kommissionen i enlighet med kommittéförfarandet i artikel 249 i tullkodexen snarast möjligt och senast inom sex månader efter det möte som avses i första strecksatsen, vidta åtgärder för att säkra en enhetlig tillämpning av bestämmelserna om tulltaxe- och statistiknomenklatur eller varors ursprung.

2. I punkt 1 förstås med avvikande bindande ursprungsbesked sådana besked som anger olika ursprung för varor som

— omfattas av samma tulltaxenummer och vars ursprung fastställts enligt samma ursprungsregler, och

— framställts med samma tillverkningsmetod.







KAPITEL 4

Rättslig verkan av bindande besked

Artikel 10

1. Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 5 och 64 i kodexen får bindande besked endast åberopas av innehavaren.

2.

a) Vad gäller bindande klassificeringsbesked: Tullmyndigheterna får begära att innehavaren vid fullgörandet av tullformaliteterna upplyser tullmyndigheterna om att han innehar ett bindande klassificeringsbesked för de varor som tullklareras.

b) Vad gäller bindande ursprungsbesked: De myndigheter som är behöriga att kontrollera om bindande ursprungsbesked är tillämpliga, får begära att innehavaren vid fullgörandet av tullformaliteterna upplyser myndigheterna i fråga om att han innehar ett bindande ursprungsbesked för de varor som är föremål för formaliteterna i fråga.

3. Innehavaren av ett bindande besked får endast använda detta för en viss vara

a) vad gäller bindande klassificeringsbesked: när det är nöjaktigt fastställt för tullmyndigheterna att varorna i fråga helt överensstämmer med de varor som beskrivs i det besked som har uppvisats,

b) vad gäller bindande ursprungsbesked: när det är nöjaktigt fastställt för de myndigheter som avses i 2 b att varorna i fråga och de omständigheter som bestämmer varornas ursprung helt överensstämmer med dem som beskrivs i det besked som uppvisats.

4. Tullmyndigheterna (för bindande klassificeringsbesked) eller de myndigheter som avses i punkt 2 b (för bindande ursprungsbesked) får begära att beskedet översätts till det officiella språket eller ett av de officiella språken i den berörda medlemsstaten.

Artikel 11

Bindande klassificeringsbesked som utfärdats av tullmyndigheterna i en medlemsstat från och med den 1 januari 1991, skall vara bindande för de behöriga myndigheterna i alla medlemsstater på samma villkor.

Artikel 12

1. Vid antagande av en av de rättsakter eller bestämmelser som anges i artikel 12.5 i kodexen, skall tullmyndigheterna vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att bindande besked från och med denna dag endast utfärdas i överensstämmelse med rättsakten eller bestämmelsen i fråga.

2.

a) Vad gäller bindande klassificeringsbesked skall vid tillämpningen av punkt 1 följande dagar beaktas: — För de förordningar som avses i artikel 12.5. a i i kodexen om ändringar i tullnomenklaturen, den dag då de börjar tillämpas. — För de förordningar som avses i artikel 12.5 a i i kodexen, vilka fastställer eller påverkar klassificeringen av varor i tullnomenklaturen, den dag då de offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, serie L. — För de förordningar som avses i artikel 12.5 a ii i kodexen om ändringar i de förklarande anmärkningarna till Kombinerade nomenklaturen, dagen då de offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, serie C. — För de domar i EG-domstolen som avses i artikel 12.5 a ii i kodexen, dagen för domen. — För de åtgärder som avses i artikel 12.5 a ii i kodexen, om antagande av ett klassificeringsuttalande från Världstullorganisationen eller om ändringar i de förklarande anmärkningarna till Harmoniserade systemet — nomenklaturen — dagen för kommissionens meddelande i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, serie C.

b) Vad gäller bindande ursprungsbesked skall vid tillämpningen av punkt 1 följande dagar beaktas: — För de förordningar som avses i artikel 12.5 b i i kodexen om varors ursprung och bestämmelserna i artikel 12.5 b ii, den dag då de börjar tillämpas. — För de åtgärder som avses i artikel 12.5 b ii i kodexen om ändringar i de förklarande anmärkningar och yttranden som antas på gemenskapsnivå, dagen då de offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, serie C. — För de domar i EG-domstolen som avses i artikel 12.5 b ii i kodexen, dagen för domen. — För de åtgärder som avses i artikel 12.5 b ii i kodexen om yttranden om ursprung eller förklarande anmärkningar som antas av Världshandelsorganisationen, dagen för kommissionens meddelande i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, serie C. — För de åtgärder som avses i artikel 12.5 b ii i kodexen om bilagan till Världshandelsorganisationens avtal om ursprungsregler som antas inom ramen för avtalen, den dag då de börjar tillämpas.

3. Kommissionen skall så snart som möjligt till tullmyndigheterna lämna upplysningar om de dagar då de i denna artikel angivna bestämmelserna och rättsakterna antas.







KAPITEL 5

Bestämmelser som skall tillämpas i händelse av att bindande besked upphör att gälla

Artikel 13

Om ett bindande besked upphävs eller upphör att gälla, enligt artikel 12.4 andra meningen och artikel 12.5 i kodexen, skall de tullmyndigheter som utfärdade det anmäla detta till kommissionen så snart som möjligt.

Artikel 14

1. Om en innehavare av bindande besked som upphört att gälla av de skäl som anges i artikel 12.5 i kodexen önskar utnyttja möjligheten att åberopa sådant besked under en bestämd tidsperiod enligt punkt 6 i den artikeln, skall han anmäla detta till tullmyndigheterna och tillhandahålla alla de styrkande handlingar som behövs för att göra det möjligt att kontrollera att de tillämpliga villkoren är uppfyllda.

2. Om kommissionen, i särskilda fall, enligt artikel 12.7 andra stycket i kodexen antar en bestämmelse som avviker från bestämmelserna i punkt 6 i den artikeln eller om de i punkt 1 i denna artikel angivna villkoren om möjligheten att fortsätta att åberopa bindande besked inte är uppfyllda, skall tullmyndigheterna skriftligen meddela innehavaren om detta.

▼M29







AVDELNING IIa

GODKÄNDA EKONOMISKA AKTÖRER







KAPITEL 1

Förfarande för beviljande av certifikat







Avsnitt 1

Allmänna bestämmelser och förmåner

Artikel 14a

1. Utan att det påverkar tillämpningen av förenklingar som föreskrivs i andra tullbestämmelser får tullmyndigheterna på ansökan av en ekonomisk aktör och i enlighet med artikel 5a i kodexen utfärda följande certifikat för godkända ekonomiska aktörer (nedan kallade ”AEO-certifikat”):

a) AEO-certifikat – Tullförenklingar, för ekonomiska aktörer ►C15 som begär förmånen att få omfattas ◄ av förenklingar enligt tullbestämmelserna och som uppfyller villkoren i artiklarna 14h, 14i och 14j.

b) AEO-certifikat – Säkerhet och skydd, för ekonomiska aktörer ►C15 som begär förmånen att få omfattas ◄ av lättnader vid säkerhets- och skyddsrelaterade tullkontroller när varor förs in i eller ut ur gemenskapens tullområde och som uppfyller villkoren i artiklarna 14h–14k.

c) AEO-certifikat – Tullförenklingar/Säkerhet och skydd, för ekonomiska aktörer ►C15 som begär förmånen att få omfattas ◄ av sådana förenklingar som avses i a och sådana lättnader som avses i b och som uppfyller villkoren i artiklarna 14h–14k.

2. Tullmyndigheterna skall beakta särdragen hos de ekonomiska aktörerna, i synnerhet de små och medelstora företagens särdrag.

Artikel 14b

1. Om innehavaren av ett AEO-certifikat enligt artikel 14a.1 a eller 14a.1 c ansöker om ett eller flera av de tillstånd som avses i artiklarna 260, 263, 269, 272, 276, 277, 282, 283, 313a, 313b, 324a, 324e, 372, 454a och 912g, skall tullmyndigheterna inte på nytt undersöka de villkor som redan hade undersökts när AEO-certifikatet beviljades.

4. Innehavare av ett AEO-certifikat skall genomgå färre fysiska och dokumentbaserade kontroller än andra ekonomiska aktörer. Tullmyndigheterna får besluta annat för att ta hänsyn till ett specifikt hot eller kontrollskyldigheter som föreskrivs i annan gemenskapslagstiftning.

När efter en riskanalys den behöriga tullmyndigheten ändå väljer att ytterligare undersöka en sändning som omfattas av en summarisk införsel- eller utförseldeklaration eller tulldeklaration som ingivits av en godkänd ekonomisk aktör, skall tullmyndigheten prioritera utförandet av de nödvändiga kontrollerna. Om den godkända ekonomiska aktören begär det och den berörda tullmyndigheten går med på det, får dessa kontroller utföras på en annan plats än den där tullkontoret ligger.

5. De förmåner som anges i punkterna 1–4 skall förutsätta att de berörda ekonomiska aktörerna tillhandahåller AEO-certifikatnummer.







Avsnitt 2

Ansökan om AEO-certifikat

Artikel 14c

1. Ansökan om ett AEO-certifikat skall göras skriftligen eller i elektronisk form i enlighet med förlagan i bilaga 1c.

2. Om tullmyndigheten finner att ansökan inte innehåller alla uppgifter som krävs skall den, inom 30 kalenderdagar efter mottagandet av ansökan och med angivande av skälen till detta, begära att den ekonomiska aktören lämnar relevanta upplysningar.

De tidsfrister som avses i artiklarna 14l.1 och 14o.2 skall löpa från och med den dag tullmyndigheten har mottagit alla upplysningar som behövs för att godta ansökan. Tullmyndigheterna skall informera den ekonomiska aktören om att ansökan har godtagits och ange vilken dag tidsfristen börjar löpa.

Artikel 14d

1. Ansökan skall lämnas till en av följande tullmyndigheter:

a) Tullmyndigheten i den medlemsstat där den sökandes huvudräkenskaper för de berörda tullförfarandena förs och där åtminstone en del av de transaktioner som skall omfattas av AEO-certifikatet utförs.

b) Tullmyndigheten i den medlemsstat där den sökandes huvudräkenskaper för de berörda tullförfarandena finns tillgängliga i dennes datorsystem för den behöriga tullmyndigheten med hjälp av informationsteknik och datornät, där den sökandes allmänna logistikstyrning bedrivs och där åtminstone en del av de transaktioner som skall omfattas av AEO-certifikatet utförs.

Den sökandes huvudräkenskaper enligt a och b skall innefatta bokföring och dokumentation som gör det möjligt för tullmyndigheten att granska och övervaka de villkor och kriterier som ekonomiska aktörer måste uppfylla för att erhålla AEO-certifikat.

2. Om den behöriga tullmyndigheten inte kan fastställas i enlighet med punkt 1, skall ansökan lämnas till en av följande tullmyndigheter:

a) Tullmyndigheten i den medlemsstat där den sökandens huvudräkenskaper för de berörda tullförfarandena förs.

b) Tullmyndigheten i den medlemsstat där den sökandes huvudräkenskaper för de berörda tullförfarandena är tillgängliga i enlighet med punkt 1 b och där den sökandes allmänna logistikstyrning bedrivs.

3. Om en del av den relevanta bokföringen och dokumentationen hålls i en annan medlemsstat än den till vars tullmyndighet ansökan har lämnats enligt punkt 1 eller 2, skall den sökande fylla i fälten 13, 16, 17 och 18 i det ansökningsformulär som anges i bilaga 1c.

4. Om den sökande har en lagerlokal eller annan anläggning i en annan medlemsstat än den till vars tullmyndighet ansökan har lämnats enligt punkt 1 eller 2, skall den sökande upplysa om detta i fält 13 i ansökningsformuläret enligt bilaga 1c, för att underlätta för tullmyndigheterna i den medlemsstaten att undersöka de relevanta villkoren i den lagerlokalen eller anläggningen.

5. Det samrådsförfarande som avses i artikel 14m skall tillämpas i de fall som avses i punkterna 2, 3 och 4 i denna artikel.

6. Den sökande skall ange en lättillgänglig informationscentral eller utse en kontaktperson inom sin administration, som ställer alla de upplysningar till tullmyndigheternas förfogande som krävs för att visa att kraven för utfärdande av AEO-certifikatet efterlevs.

7. Sökande skall, i den utsträckning det är möjligt, lämna nödvändiga uppgifter till tullmyndigheterna på elektronisk väg.

Artikel 14e

Medlemsstaterna skall till kommissionen skicka en förteckning över de behöriga myndigheter till vilka ansökningar skall lämnas, samt alla ändringar av denna. Kommissionen skall vidarebefordra dessa uppgifter till de andra medlemsstaterna eller göra dem tillgängliga på Internet.

Dessa myndigheter skall även fungera som utfärdande tullmyndigheter för AEO-certifikat.

Artikel 14f

Ansökan får inte godtas i följande fall:

a) Ansökan uppfyller inte villkoren i artiklarna 14c och 14d.

b) Den sökande har fällts för ett allvarligt brott med anknytning till sin ekonomiska verksamhet eller är föremål för konkursförfaranden vid tiden för inlämningen av ansökan.

c) Den sökande har ett rättsligt ombud i tullfrågor som har fällts för ett allvarligt brott med anknytning till en överträdelse av tullbestämmelserna och till dennes verksamhet som rättsligt ombud.

d) Ansökan lämnas inom tre år efter en återkallelse av ett AEO-certifikat enligt vad som sägs i artikel 14v.4.







Avsnitt 3

Villkor och kriterier för beviljande av AEO-certifikat

Artikel 14g

En sökande skall inte behöva vara etablerad i gemenskapens tullområde i följande fall:

a) När det i ett internationellt avtal mellan gemenskapen och ett tredjeland där den ekonomiska aktören är etablerad finns bestämmelser om ömsesidigt erkännande av AEO-certifikat och om administrativa arrangemang för att lämpliga kontroller vid behov skall kunna utföras på medlemsstatens tullmyndighets vägnar.

b) När en ansökan om ett AEO-certifikat enligt artikel 14a.1 b lämnas av ett lufttrafikföretag eller rederi som inte är etablerat i gemenskapen men har ett regionalt kontor där och redan omfattas av de förenklingar som avses i artiklarna 324e, 445 eller 448.

I de fall som avses i b skall den sökande anses ha uppfyllt villkoren i artiklarna 14h, 14i och 14j, men måste uppfylla villkoret i artikel 14k.2.

Artikel 14h

1. Kravet på efterlevnad av tullbestämmelser enligt artikel 5a.2 första strecksatsen i kodexen skall anses vara uppfyllt om ingen av följande personer har begått någon allvarlig överträdelse eller upprepade överträdelser av tullbestämmelserna under de tre senaste åren före inlämningen av ansökan:

a) Den sökande.

b) De personer som leder det företaget som lämnar ansökan eller utövar kontroll över dess ledning.

c) I tillämpliga fall, den sökandes rättsliga ombud i tullfrågor.

d) ►C15 Den person inom det företag som lämnar ◄ ansökan som ansvarar för tullfrågor.

Kravet på efterlevnad av tullbestämmelser får emellertid anses vara uppfyllt om den behöriga tullmyndigheten bedömer att överträdelserna är av mindre vikt i förhållande till antalet eller omfattningen av tullrelaterade transaktioner och inte ger upphov till tvivel om den sökandes ärliga uppsåt.

2. Om de personer som utövar kontroll över det sökande företaget är etablerade eller bosatta i ett tredjeland, skall tullmyndigheterna bedöma deras efterlevnad av tullbestämmelser på grundval av för dem tillgänglig bokföring och tillgängliga uppgifter.

3. Om den sökande har varit etablerad i mindre än tre år skall tullmyndigheterna bedöma dennes efterlevnad av tullbestämmelser på grundval av för dem tillgänglig bokföring och tillgängliga uppgifter.

Artikel 14i

För att tullmyndigheterna skall kunna fastställa att den sökande har ett tillfredsställande system för affärsbokföring och, i tillämpliga fall, bokföring av transporter enligt artikel 5a.2 andra strecksatsen i kodexen, skall den sökande uppfylla följande villkor:

a) Den sökande skall ha ett bokföringssystem som är förenligt med de allmänt godtagna redovisningsprinciper som tillämpas i den medlemsstat där räkenskaperna förs och som underlättar tullkontroller baserade på bokföringsmaterial.

b) Den sökande skall ge tullmyndigheten fysiskt eller elektroniskt tillträde till sin tullbokföring och, vid behov, transportbokföring.

c) Den sökande skall ha ett logistiksystem som skiljer mellan gemenskapsvaror och icke-gemenskapsvaror.

d) Den sökande skall ha en administrativ organisation som motsvarar typen och omfattningen av verksamheten och som är lämplig för att hantera varuflödet samt ha interna kontroller som gör det möjligt att upptäcka olagliga eller oegentliga transaktioner.

e) Den sökande skall i tillämpliga fall ha tillfredsställande rutiner för hantering av licenser och tillstånd med anknytning till handelspolitiska åtgärder eller handel med jordbruksprodukter.

f) Den sökande skall ha tillfredsställande rutiner för arkivering av bokföring och andra företagsuppgifter och för skydd mot förlust av uppgifter.

g) Den sökande skall se till att de anställda är medvetna om behovet att informera tullmyndigheterna när problem med efterlevnaden upptäcks samt upprätta lämpliga kontakter för att informera tullmyndigheterna när sådana problem uppstår.

h) Den sökande skall ha lämpliga informationsteknologiska säkerhetsåtgärder för att skydda sitt datorsystem mot obehörigt intrång och säkra sin dokumentation.

En sökande som ansöker om det AEO-certifikat som avses i artikel 14a.1 b skall inte vara skyldig att uppfylla kravet i första stycket c i denna artikel.

Artikel 14j

1. Det villkor avseende den sökandes solvens som avses i artikel 5a.2 tredje strecksatsen i kodexen skall anses vara uppfyllt om den sökandes solvens kan styrkas för de tre senaste åren.

I denna artikel avses med solvens god ekonomisk ställning som är tillräcklig för att den sökande skall kunna fullgöra sina åtaganden, med hänsyn till affärsverksamhetens särdrag.

2. Om den sökande har varit etablerad i mindre än tre år skall solvensen bedömas på grundval av tillgänglig bokföring och tillgängliga uppgifter.

Artikel 14k

1. Kravet på den sökandes säkerhets- och skyddsnormer enligt artikel 5a.2 fjärde strecksatsen i kodexen skall anses vara uppfyllt om följande villkor är uppfyllda:

a) De byggnader som skall användas i samband med den verksamhet som certifikatet skall omfatta är konstruerade av material som motstår olovligt tillträde och skyddar mot olagligt intrång.

b) Lämpliga kontrollåtgärder för tillträde är införda för att förhindra att obehöriga får tillträde till avsändningsområden, lastningsplatser och lastzoner.

c) Åtgärder för hantering av varor omfattar skydd mot införande, utbyte eller förlust av material, samt manipulering av lastenheter.

d) I tillämpliga fall finns rutiner för att hantera import- eller exportlicenser för varor som är belagda med förbud och restriktioner, och för att skilja dessa varor från andra varor.

e) Den sökande har infört åtgärder för att möjliggöra klar identifiering av sina affärspartner, för att säkra den internationella leveranskedjan.

f) Den sökande utför, i den mån lagstiftningen tillåter, säkerhetskontroller av personer som kan få anställning som är känslig från säkerhetssynpunkt, och utför regelbundna bakgrundskontroller.

g) Den sökande ser till att den berörda personalen aktivt deltar i program för säkerhetsmedvetenhet.

2. När ett lufttrafikföretag eller rederi som inte är etablerat i gemenskapen men som har ett regionalt kontor där och omfattas av de förenklingar som avses i artiklarna 324e, 445 eller 448 ansöker om ett AEO-certifikat enligt artikel 14a.1 b skall det uppfylla ett av följande villkor:

a) Det skall inneha ett internationellt erkänt säkerhets- eller skyddscertifikat som har utfärdats på grundval av de internationella konventioner som reglerar berörda transportsektorer.

b) Det skall vara en säkerhetsgodkänd speditör/postoperatör (”regulated agent”) enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2320/2002 ( 2 ) och uppfylla de krav som anges i kommissionens förordning (EG) nr 622/2003 ( 3 ).

c) Det skall inneha ett certifikat som utfärdats i ett land beläget utanför gemenskapens tullområde, om det i ett bilateralt avtal mellan gemenskapen och det tredjelandet föreskrivs att certifikatet kan godtas på de villkor som fastställs i avtalet.

Om lufttrafikföretaget eller rederiet innehar ett certifikat enligt första stycket a i denna punkt skall det uppfylla kriterierna i punkt 1. Den utfärdande tullmyndigheten skall betrakta de kriterier som anges i punkt 1 som uppfyllda i den utsträckning som kriterierna för att utfärda det internationella certifikatet är identiska med eller motsvarar dem som anges i punkt 1.

3. Om den sökande är etablerad i gemenskapen och är en säkerhetsgodkänd speditör/postoperatör enligt förordning (EG) nr 2320/2002 som uppfyller de krav som anges i förordning (EG) nr 622/2003, skall de kriterier som anges i punkt 1 anses vara uppfyllda när det gäller de anläggningar för vilka den ekonomiska aktören beviljats status som säkerhetsgodkänd speditör/postoperatör.

4. Om en sökande som är etablerad i gemenskapen innehar ett internationellt erkänt säkerhets- eller skyddscertifikat som utfärdats på grundval av internationella konventioner, ett europeiskt säkerhets- eller skyddscertifikat som utfärdats på grundval av gemenskapslagstiftning eller ett certifikat som utfärdats på grundval av en internationell standard enligt Internationella standardiseringsorganisationen eller av en europeisk standard enligt Europeiska standardiseringsorganisationen, skall de kriterier som anges i punkt 1 anses vara uppfyllda i den utsträckning som kriterierna för att utfärda dessa certifikat är identiska med eller motsvarar dem som anges i denna förordning.







Avsnitt 4

Förfarande för utfärdande av AEO-certifikat

Artikel 14l

1. Den utfärdande tullmyndigheten skall, med hjälp av det kommunikationssystem som avses i artikel 14x, delge övriga medlemsstaters tullmyndigheter ansökan inom fem arbetsdagar från den dag den mottagit ansökan i enlighet med artikel 14c.

2. Om tullmyndigheten i en annan medlemsstat har relevant information som kan påverka beviljandet av certifikatet skall den, med hjälp av det kommunikationssystem som avses i artikel 14x, delge den utfärdande tullmyndigheten denna information inom 35 kalenderdagar från den dag då delgivningen enligt punkt 1 ägde rum.

Artikel 14m

1. Medlemsstaternas tullmyndigheter skall samråda om den utfärdande tullmyndigheten inte kan granska ett eller flera av de kriterier som anges i artiklarna 14g–14k på grund av bristande information eller då möjlighet saknas att kontrollera denna. I dessa fall skall medlemsstaternas tullmyndigheter samråda inom 60 kalenderdagar från den dag den utfärdande tullmyndigheten meddelat upplysningar, så att ett AEO-certifikat kan utfärdas eller ansökan avslås inom de tidsfrister som anges i artikel 14o.2.

Om den rådfrågade tullmyndigheten inte svarar inom 60 kalenderdagar får den rådfrågande myndigheten, på den rådfrågade tullmyndighetens ansvar, anta att de kriterier som samrådet gällde är uppfyllda. Denna period får förlängas om den sökande gör justeringar för att uppfylla dessa kriterier och delger den rådfrågade och den rådfrågande myndigheten dessa justeringar.

2. Om den rådfrågade tullmyndigheten efter den granskning som avses i artikel 14n fastställer att den sökande inte uppfyller ett eller flera kriterier, skall detta resultat, vederbörligen dokumenterat, sändas till den utfärdande tullmyndigheten, som skall avslå ansökan. Punkterna 4, 5 och 6 i artikel 14o skall gälla.

Artikel 14n

1. Den utfärdande tullmyndigheten skall granska huruvida villkoren och kriterierna för utfärdande av certifikat enligt artiklarna 14g–14k är uppfyllda. Granskningen av kriterierna enligt artikel 14k skall utföras i fråga om samtliga anläggningar som har betydelse för den sökandes tullrelaterade verksamhet. Tullmyndigheten skall dokumentera både granskningen och dess resultat.

Om antalet anläggningar är stort och perioden för utfärdande av ett certifikat inte medger att alla relevanta anläggningar granskas och tullmyndigheten inte tvivlar på att den sökande upprätthåller säkerhetsnormer som vanligtvis tillämpas i företagets samtliga anläggningar, får tullmyndigheten besluta att endast granska en representativ andel av dessa anläggningar.

2. Den utfärdande tullmyndigheten får i fråga om de villkor och kriterier som avses i artiklarna 14i, 14j och 14k godta slutsatser som dragits av en expert på de relevanta områden som avses i de artiklarna. Experten får inte vara den sökande närstående.

Artikel 14o

1. Den utfärdande tullmyndigheten skall utfärda ett AEO-certifikat i enlighet med förlagan i bilaga 1d.

2. AEO-certifikatet skall utfärdas senast 90 kalenderdagar räknat från dagen för mottagande av ansökan enligt artikel 14c. Denna period får förlängas med ytterligare en period på 30 kalenderdagar om tullmyndigheten inte kan hålla tidsgränsen. I dessa fall skall tullmyndigheten informera den sökande om skälen till förlängningen innan perioden på 90 kalenderdagar löper ut.

3. Den period som avses i punkt 2 första meningen får också förlängas om den sökande under den tid som kriterierna granskas gör justeringar för att uppfylla dessa kriterier och delger den behöriga myndigheten dessa justeringar.

4. Om resultatet av den granskning som utförs i enlighet med artiklarna 14l, 14m och 14n ►C15 sannolikt kommer att leda till att ◄ ansökan avslås, skall den utfärdande tullmyndigheten informera den sökande om detta resultat och ge den sökande möjlighet att svara inom 30 kalenderdagar, innan den avslår ansökan. Den period som avses i punkt 2 första meningen skall upphöra att löpa i enlighet därmed.

5. Avslag på en ansökan skall inte leda till en automatisk återkallelse av befintliga tillstånd som utfärdats enligt tullbestämmelserna.

6. Om ansökan avslås skall tullmyndigheten informera den sökande om de skäl som avslaget grundas på. Beslutet att avslå ansökan skall meddelas den sökande inom de tidsfrister som föreskrivs i punkterna 2, 3 och 4.

Artikel 14p

Den utfärdande tullmyndigheten skall, med hjälp av det kommunikationssystem som avses i artikel 14x, inom fem arbetsdagar informera de övriga medlemsstaternas tullmyndigheter om att ett AEO-certifikat har utfärdats. Om ansökan avslagits skall information om detta också lämnas inom samma tidsfrist.







KAPITEL 2

AEO-certifikats rättsliga effekter







Avsnitt 1

Allmänna bestämmelser

Artikel 14q

1. AEO-certifikat skall börja gälla den tionde arbetsdagen efter dagen för utfärdande.

2. AEO-certifikat skall erkännas i alla medlemsstater.

3. Giltighetsperioden för AEO-certifikat får inte vara begränsad.

4. Tullmyndigheterna skall övervaka att den godkända ekonomiska aktören efterlever relevanta villkor och kriterier.

5. Den utfärdande tullmyndigheten skall utföra en ny granskning av villkoren och kriterierna i följande fall:

a) Större ändringar av relevant gemenskapslagstiftning.

b) Rimliga indikationer på att den godkända ekonomiska aktören inte längre uppfyller de relevanta villkoren och kriterierna.

Om ett tillstånd utfärdats till en sökande som varit etablerad kortare tid än tre år, skall en noggrann övervakning ske under det första året efter utfärdandet.

Artikel 14n.2 skall tillämpas.

Resultaten av den nya granskningen skall, med hjälp av det kommunikationssystem som avses i artikel 14x, göras tillgängliga för alla medlemsstaters tullmyndigheter.







Avsnitt 2

Upphävande för viss tid av statusen som godkänd ekonomisk aktör

Artikel 14r

1. Den utfärdande tullmyndigheten skall för viss tid upphäva statusen som godkänd ekonomisk aktör i följande fall:

a) När det har upptäckts att villkoren eller kriterierna för AEO-certifikatet inte har efterlevts.

b) När tullmyndigheterna har tillräckliga skäl att anta att en handling som leder till straffrättsliga åtgärder och som har anknytning till en överträdelse av tullbestämmelserna har begåtts av den godkände ekonomiska aktören.

I det fall som avses i första stycket b får emellertid tullmyndigheten besluta att inte upphäva statusen som godkänd ekonomisk aktör, om den bedömer att överträdelsen är av mindre vikt i förhållande till antalet eller omfattningen av tullrelaterade transaktioner och inte ger upphov till tvivel om den godkända ekonomiska aktörens ärliga uppsåt.

Innan ett beslut fattas skall tullmyndigheterna informera den berörda ekonomiska aktören om sina undersökningsresultat. Den berörda ekonomiska aktören skall ha rätt att korrigera situationen och uttrycka sin åsikt inom 30 kalenderdagar från det att den informerats.

När typen eller omfattningen av hotet mot medborgarnas säkerhet och skydd, folkhälsan eller miljön gör det nödvändigt skall emellertid upphävandet ske omedelbart. Den upphävande tullmyndigheten skall, med hjälp av det kommunikationssystem som avses i artikel 14x, omedelbart informera de övriga medlemsstaternas tullmyndigheter så att de kan vidta lämpliga åtgärder.

2. Om innehavaren av ett AEO-certifikat inte avhjälper en situation som avses i punkt 1 första stycket a inom de 30 kalenderdagar som avses i punkt 1 tredje stycket, skall den behöriga tullmyndigheten meddela den berörda ekonomiska aktören att statusen som godkänd ekonomisk aktör upphävs för en period om 30 kalenderdagar, så att den ekonomiska aktören får möjlighet att vidta nödvändiga åtgärder för att avhjälpa situationen. Meddelandet skall också sändas till de övriga medlemsstaternas tullmyndigheter med hjälp av det kommunikationssystem som aves i artikel 14x.

3. Om innehavaren av ett AEO-certifikat har begått en handling som avses i punkt 1 första stycket b skall den utfärdande tullmyndigheten upphäva statusen som godkänd ekonomisk aktör ►C15 under den tid domstolsförfarandet pågår. ◄ Den skall meddela innehavaren av certifikatet om detta. Meddelandet skall också sändas till de övriga medlemsstaternas tullmyndigheter med hjälp av det kommunikationssystem som avses i artikel 14x.

4. Om den berörda ekonomiska aktören inte har kunnat avhjälpa situationen inom 30 kalenderdagar men kan bevisa att villkoren kan bli uppfyllda om upphävandeperioden förlängs, skall den utfärdande tullmyndigheten upphäva statusen som godkänd ekonomisk aktör under ytterligare 30 kalenderdagar.

Artikel 14s

1. Upphävandet får inte inverka på ett tullförfarande som påbörjats före dagen för upphävandet och som ännu inte fullbordats.

2. Upphävandet får inte automatiskt inverka på tillstånd som har beviljats utan hänvisning till AEO-certifikatet, såvida inte skälen för upphävandet också har betydelse för dessa tillstånd.

3. Upphävandet får inte automatiskt inverka på tillstånd att använda tullförenkling som beviljats på grundval av AEO-certifikatet och för vilka villkoren fortfarande är uppfyllda.

4. Om i fråga om ett AEO-certifikat enligt artikel 14a.1 c den berörda ekonomiska aktören endast underlåter att uppfylla villkoren enligt artikel 14k, skall statusen som godkänd ekonomisk aktör upphävas delvis, och ett nytt AEO-certifikat enligt artikel 14a.1 a får då utfärdas på den ekonomiska aktörens begäran.

Artikel 14t

1. När den berörda ekonomiska aktören på ett för tullmyndigheten tillfredställande sätt har vidtagit nödvändiga åtgärder för att uppfylla de villkor och kriterier som en godkänd ekonomisk aktör måste uppfylla, skall den utfärdande tullmyndigheten dra tillbaka upphävandet och meddela den berörda ekonomiska aktören och de övriga medlemsstaternas tullmyndigheter. Upphävandet får dras tillbaka innan tidsfristen enligt artikel 14r.2 eller 14r.4 löper ut.

I den situation som avses i artikel 14s.4 skall den upphävande tullmyndigheten återställa det upphävda certifikatets giltighet. Den skall därefter återkalla det AEO-certifikat som avses i artikel 14a.1 a.

2. Om den berörda ekonomiska aktören inte vidtar de nödvändiga åtgärderna inom upphävandeperioden enligt artikel 14r.2 eller 14r.4 skall den utfärdande tullmyndigheten återkalla AEO-certifikatet och, med hjälp av det kommunikationssystem som avses i artikel 14x, omedelbart meddela de övriga medlemsstaternas tullmyndigheter.

I den situation som avses i artikel 14s.4 skall originalcertifikatet återkallas och endast det nya AEO-certifikatet enligt artikel 14a.1 a skall vara giltigt.

Artikel 14u

1. Om en godkänd ekonomisk aktör temporärt inte kan uppfylla de kriterier som avses i artikel 14a, får aktören begära att statusen som godkänd ekonomisk aktör upphävs för viss tid. Den godkända ekonomiska aktören skall då meddela den utfärdande tullmyndigheten och ange när kriterierna återigen kan uppfyllas. Aktören skall också meddela den utfärdande tullmyndigheten alla planerade åtgärder och tidsramen för dem.

Den tullmyndighet som meddelats skall, med hjälp av det kommunikationssystem som avses i artikel 14x, vidarebefordra meddelandet till de övriga medlemsstaternas tullmyndigheter.

2. Om den godkända ekonomiska aktören inte avhjälper situationen inom den period som anges i dennes meddelande, får den utfärdande tullmyndigheten bevilja en skälig förlängning, förutsatt att den godkända ekonomiska aktören har agerat med ärligt uppsåt. Denna förlängning skall, med hjälp av det kommunikationssystem som avses i artikel 14x, meddelas de övriga medlemsstaternas tullmyndigheter.

I alla andra fall skall AEO-certifikatet återkallas och den utfärdande tullmyndigheten, med hjälp av det kommunikationssystem som avses i artikel 14x, omedelbart meddela de övriga medlemsstaternas tullmyndigheter.

3. Om de nödvändiga åtgärderna inte vidtas innan upphävandeperioden löper ut, skall artikel 14v tillämpas.







Avsnitt 3

Återkallelse av AEO-certifikat

Artikel 14v

1. Den utfärdande tullmyndigheten skall återkalla ett AEO-certifikat i följande fall:

a) Om den godkända ekonomiska aktören underlåter att vidta de åtgärder som avses i artikel 14t.1.

b) Om den godkända ekonomiska aktören begår allvarliga överträdelser med anknytning till tullbestämmelserna och det inte finns någon ytterligare rätt att överklaga.

c) Om den godkända ekonomiska aktören underlåter att vidta nödvändiga åtgärder under den upphävandeperiod som avses i artikel 14u.

d) Om den godkända ekonomiska aktören begär det.

I det fall som avses i första stycket b får emellertid tullmyndigheten besluta att inte återkalla AEO-certifikatet, om den bedömer att begångna överträdelser är av mindre vikt i förhållande till antalet eller omfattningen av de tullrelaterade transaktionerna och inte ger upphov till tvivel om den godkända ekonomiska aktörens ärliga uppsåt.

2. Återkallelsen skall börja gälla dagen efter det att den meddelats.

Om den berörda ekonomiska aktören i fråga om ett AEO-certifikat enligt artikel 14a.1 c endast underlåter att uppfylla villkoren enligt artikel 14k, skall certifikatet återkallas av den utfärdande tullmyndigheten och ett nytt AEO-certifikat enligt artikel 14a.1 a utfärdas.

3. Den utfärdande tullmyndigheten skall, med hjälp av det kommunikationssystem som avses i artikel 14x, omedelbart informera de övriga medlemsstaternas tullmyndigheter om återkallelsen av AEO-certifikatet.

4. Bortsett från de fall av återkallelse som avses i punkt 1 c och d får den ekonomiska aktören inte lämna en ny ansökan om ett AEO-certifikat inom tre år från dagen för återkallelsen.







KAPITEL 3

Informationsutbyte

Artikel 14w

1. Den godkända ekonomiska aktören skall informera den utfärdande tullmyndigheten om alla händelser som inträffar efter beviljandet av certifikatet och som kan inverka på dess fortsatta giltighet eller innehåll.

2. Alla relevanta uppgifter som är tillgängliga för den utfärdande tullmyndigheten skall göras tillgängliga för tullmyndigheterna i de övriga medlemsstater där den godkända ekonomisk aktören bedriver tullrelaterad verksamhet.

3. Om en tullmyndighet återkallar ett särskilt tillstånd att använda en viss tullförenkling som avses i artiklarna 260, 263, 269, 272, 276, 277, 282, 283, 313a, 313b, 324a, 324e, 372, 454a och 912g och som en godkänd ekonomisk aktör beviljats på grundval av ett AEO-certifikat, skall tullmyndigheten meddela detta till den tullmyndighet som utfärdat AEO-certifikatet.

Artikel 14x

1. Ett elektroniskt informations- och kommunikationssystem, utformat av kommissionen och tullmyndigheterna i samförstånd, skall användas för information och kommunikation mellan tullmyndigheterna och för information till kommissionen och ekonomiska aktörer.

2. Kommissionen och tullmyndigheterna skall med hjälp av det system som avses i punkt 1 lagra och ha tillgång till följande uppgifter:

a) Elektroniskt överförda uppgifter från ansökningar.

b) Uppgifter om AEO-certifikat och, i förekommande fall, ►C15 om ändring eller återkallelse av dem ◄ eller upphävande för viss tid av statusen som godkänd ekonomisk aktör.

c) Alla andra relevanta uppgifter.

3. Den utfärdande tullmyndigheten skall underrätta de kontor i dess medlemsstat som ansvarar för riskanalys när ett AEO-certifikat beviljas, ändras, eller återkallas eller när statusen som godkänd ekonomisk aktör upphävs för viss tid. Den skall även informera alla utfärdande myndigheter i de övriga medlemsstaterna.

4. Kommissionen får offentliggöra förteckningen över godkända ekonomiska aktörer på Internet, om de berörda godkända ekonomiska aktörerna gett sitt tillstånd i förväg. Förteckningen skall uppdateras.

▼M18 —————

▼B







AVDELNING IV

VARORS URSPRUNG







KAPITEL 1

Ursprung som inte medför förmånsbehandling







Avsnitt 1

Behandling eller bearbetning eller behandling som ger ursprungsstatus

Artikel 35

Detta kapitel fastställer för textilvaror som omfattas av avdelning 11 i Kombinerade nomenklaturen och för vissa andra varor än textilier den behandling eller bearbetning som skall anses uppfylla de kriterier som fastställs i artikel 24 i kodexen, och som skall tilldela de berörda varorna ursprungsstatus i det land där behandlingen eller bearbetningen utförs. ”Land” innebär antingen ett tredje land eller gemenskapen, beroende på omständigheterna.







Underavsnitt 1

Textilvaror som omfattas av avdelning 11 i Kombinerade nomenklaturen

Artikel 36

För textilvaror som omfattas av avdelning 11 i Kombinerade nomenklaturen skall en fullständig bearbetning, enligt artikel 37, anses vara en behandling eller bearbetning som ger ursprungsstatus enligt artikel 24 i kodexen.

Artikel 37

En behandling eller bearbetning genom vilken de erhållna varorna får en klassificering enligt ett annat nummer i Kombinerade nomenklaturen än de nummer som de olika icke- ursprungsmaterial som använts omfattas av skall anses som en fullständig bearbetning.

För varor som anges i bilaga 10 skall dock endast de särskilda bearbetningar som anges i kolumn 3 i den bilagan i samband med varje framställd vara anses som fullständiga vare sig det innebär en ändring av nummer eller ej.

Den metod som skall användas vid tillämpning av bestämmelserna i bilaga 10 beskrivs i de inledande anmärkningarna i bilaga 9.

Artikel 38

Vid tillämpningen av föregående artikel skall under alla omständigheter följande anses som otillräckliga behandlingar eller bearbetningar för att ge varor ursprungsstatus, vare sig en ändring av nummer sker eller ej.

a) Åtgärder för att bevara varan i gott skick under transport och lagring (ventilering, utspridning, torkning, borttagande av skadade delar och liknande åtgärder).

b) Enklare åtgärder som damning, siktning, sortering, klassificering, ihoppassning (inbegripet sammansättning av av varor i set), tvättning, tillskärning.

i) Byte av förpackningar samt uppdelning och sammansättning av varusändningar. ii) Enkel förpackning i påsar, packlårar, lådor, fastgöring på kort eller skyltar och skivor m.m., samt alla övriga enkla packningsförfaranden. c)

d) Anbringande av märken, etiketter eller liknande märkning på varor eller deras förpackningar.

e) Enkel montering av delar för att skapa en komplett vara.

f) En kombination av två eller flera åtgärder angivna i a-e.







Underavsnitt 2

Andra varor än textilvaror som omfattas av avdelning 11 i Kombinerade nomenklaturen

Artikel 39

Beträffande framställda varor som anges i bilaga 11 skall den behandling eller bearbetning som anges i kolumn 3 i bilagan anses som en behandling eller bearbetning som ger ursprungsstatus enligt artikel 24 i kodexen.

Den metod som skall användas vid tillämpning av bestämmelserna i bilaga 11 beskrivs i de inledande anmärkningarna i bilaga 9.







Underavsnitt 3

Gemensamma bestämmelser för alla varor

Artikel 40

Om det föreskrivs i förteckningarna i bilagorna 10 och 11 att ursprungsstatus ges om värdet av de använda icke-ursprungsmaterialen inte överstiger en viss procentandel av de framställda varornas pris fritt fabrik, skall denna procentandel beräknas på följande sätt:

— värde: tullvärdet den dag då de använda icke-ursprungsmaterialen importerades eller, om detta inte är känt och inte kan fastställas det första fastställbara pris som betalats för dessa material i bearbetningslandet.

— pris fritt fabrik: den framställda varans pris fritt fabrik med avdrag för alla interna avgifter som återbetalats eller får återbetalas, när denna vara exporteras.

— värde förvärvat genom montering: den värdeökning som uppstår genom själva monteringen, tillsammans med eventuella slutprocesser och kontroller, samt inmonteringen av eventuella delar med ursprung i det land där processerna i fråga ägde rum, inbegripet förtjänster och de allmänna omkostnader som uppstått i landet till följd av dessa processer.







Avsnitt 2

Tillämpningsföreskrifter för reservdelar

Artikel 41

▼M1

1. Tillbehör, reservdelar eller verktyg som levereras samtidigt med utrustning, maskiner, apparater eller fordon och som utgör en del av standardutrustningen skall anses ha samma ursprung som utrustningen, maskinerna, apparaterna eller fordonen i fråga.

▼B

►M1 2 ◄ . Viktiga reservdelar som används tillsammans med en utrustning, maskin, apparat eller ett fordon som övergått till fri omsättning eller tidigare exporterats skall anses ha samma ursprung som utrustningen, maskinen, apparaten eller fordonet, under förutsättning att de villkor som fastställs i detta avsnitt är uppfyllda.

Artikel 42

Det ursprung som förutsätts i föregående artikel skall godkännas endast om

— detta behövs för import till bestämmelselandet,

— inmonteringen av denna viktiga reservdel i utrustningen, maskinen, apparaten eller fordonet i fråga vid framställningen inte skulle ha hindrat utrustningen, maskinen, apparaten eller fordonet från att ha ursprung i gemenskapen eller i tillverkningslandet.

Artikel 43

I artikel 41 används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

a) utrustning, maskin, apparat eller fordon: varor som omfattas av avdelningarna 16, 17 och 18 i den kombinerade nomenklaturen.

b) viktiga reservdelar: delar av varor som är — beståndsdelar utan vilka de varor som avses i a och som har övergått till fri omsättning eller som tidigare exporterats inte kan fungera tillfredsställande och — karakteristiska för dessa varor, och — avsedda att användas vid normalt underhåll av dessa varor och att ersätta delar av samma slag som är skadade eller har blivit oanvändbara.

Artikel 44

Om en ansökan lämnas till de behöriga myndigheterna eller godkända organen i medlemsstaterna om ursprungsintyg för viktiga reservdelar enligt artikel 41, skall fält 6 (artikelnummer, fabrikat, nummer, antal och typ av kollin, varubeskrivning) i det intyget, och ansökan om detta innehålla en deklaration av den berörda personen om att de i ansökan upptagna varorna är avsedda att användas för normalt underhåll av en utrustning, maskin, apparat eller ett fordon som tidigare exporterats, tillsammans med exakta uppgifter om denna utrustning, maskin, apparat eller fordon.

När det är möjligt skall den berörda personen även lämna uppgifter om det ursprungsintyg (utfärdande myndighet, intygets nummer och datum) som användes vid exporten av den utrustning, maskin, apparat eller det fordon, för vars underhåll delarna är avsedda.

Artikel 45

Om ursprunget för viktiga reservdelar enligt artikel 41 skall bevisas genom uppvisande av ett ursprungsintyg för att de skall kunna övergå till fri omsättning i gemenskapen, skall intyget innehålla de uppgifter som avses i artikel 44.

Artikel 46

För att säkerställa att de bestämmelser som fastställs i detta avsnitt tillämpas, får de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna begära ytterligare bevis och särskilt kräva uppvisande av

— fakturan eller en kopia av fakturan för den utrustning, maskin, apparat eller det fordon som övergått till fri omsättning eller tidigare exporterats,

— kontraktet eller en kopia av kontraktet eller någon annan handling som visar att leveransen utgör en normal del av underhållsservicen.







Avsnitt 3

Tillämpningsföreskrifter för ursprungsintyg







Underavsnitt 1

Bestämmelser om allmänna ursprungsintyg

Artikel 47

När en varas ursprung styrks eller skall styrkas vid importen genom uppvisande av ett ursprungsintyg, skall intyget uppfylla följande villkor:

a) Det skall vara utfärdat av en ansvarig myndighet eller ett organ som i det utfärdande landet givits behörighet för detta syfte.

b) Det skall innehålla alla uppgifter som behövs för att identifiera den vara som intyget omfattar, särskilt — antalet kollin, deras beskaffenhet samt märkningar och nummer, — typ av vara, — varans brutto- och nettovikt, dessa uppgifter får dock ersättas av andra uppgifter, såsom antal eller volym om varan väsentligt förändrar sin vikt under transport eller om dess vikt inte kan fastställas eller om varan normalt identifieras med hjälp av dessa andra uppgifter, — avsändarens namn.

c) Intyget skall entydigt bekräfta att den vara som det omfattar har sitt ursprung i ett visst land.

Artikel 48

1. Ett ursprungsintyg som utfärdats av behöriga myndigheter eller godkända organ i medlemsstaterna skall uppfylla de villkor som föreskrivs i artikel 47 a och 47 b.

2. Intyg och ansökningar som gäller intyg skall vara utskrivna på formulär som motsvarar de förlagor som visas i bilaga 12.

3. Sådana ursprungsintyg skall intyga att varorna har ursprung i gemenskapen.

När så krävs för exporthandeln, får de dock intyga att varorna har ursprung i en viss medlemsstat.

Om villkoren i artikel 24 i kodexen endast uppfylls som en följd av flera processer eller bearbetningar som utförts i olika medlemsstater, får intyget endast ange att varorna har ursprung i gemenskapen.

Artikel 49

Ursprungsintyg skall utfärdas på den berörda personens skriftliga begäran.

Om omständigheterna så tillåter, särskilt om den sökande bedriver en fortlöpande exporthandel, får medlemsstaterna besluta att inte begära en ansökan vid varje exporttillfälle, under förutsättning att bestämmelserna om ursprung följs.

När så krävs för handeln får en eller flera extra kopior av ett ursprungsintyg utfärdas.

Dessa kopior skall skrivas ut på formulär som motsvarar förlagan i bilaga 12.

Artikel 50

1. Intyget skall mäta 210 × 297 mm. En avvikelse på mellan minus 5 mm och plus 8 mm i längd skall tillåtas. Papperet skall vara vitt, träfritt skrivpapper och väga minst 64 gram per m2 eller mellan 25 och 30 g per m2 om flygpostpapper används. Papperet skall ha en tryckt, sepiafärgad guillochering som bakgrund, som gör varje förfalskning på mekanisk eller kemisk väg uppenbar.

2. Ansökningsformuläret skall vara tryckt på den exporterande medlemsstatens officiella språk eller på ett eller flera av dess officiella språk. Formuläret för ursprungsintyget skall vara tryckt på ett eller flera av gemenskapens officiella språk eller, beroende på handelsbruk eller krav från handeln, på något annat språk.

3. Medlemsstaterna får förbehålla sig rätten att själva trycka formulären för ursprungsintyg eller låta trycka dem hos godkända tryckerier. I det senare fallet skall varje intyg innehålla en hänvisning till ett sådant godkännande. Varje formulär för ursprungsintyg skall innehålla tryckeriets namn och adress eller ett kännetecken, genom vilket tryckeriet kan identifieras. Intyget skall även ha ett löpnummer, tryckt eller påstämplat, genom vilket det kan identifieras.

Artikel 51

Ansökningsformuläret och ursprungsintyget skall fyllas i på maskin eller för hand med tryckbokstäver, på samma sätt, och på ett av gemenskapens officiella språk eller, beroende på handelsbruk eller krav från handeln, på något annat språk.

Artikel 52

Varje ursprungsintyg enligt artikel 48 skall vara försett med ett löpnummer, genom vilket det kan identifieras. Ansökan om intyget och alla kopior av själva intyget skall ha samma nummer.

Dessutom får de behöriga myndigheterna eller de godkända organen i medlemsstaterna numrera dessa dokument i den ordning de utfärdas.

Artikel 53

De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna skall fastställa vilka ytterligare uppgifter som eventuellt skall lämnas i ansökan. Sådana ytterligare uppgifter ska begränsas till minsta möjliga antal.

Varje medlemsstat skall underrätta kommissionen om de bestämmelser som den fastställer enligt föregående stycke. Kommissionen skall omedelbart överlämna dessa uppgifter till de övriga medlemsstaterna.

Artikel 54

De behöriga myndigheter eller de godkända organ i medlemsstaterna som har utfärdat ursprungsintygen skall spara ansökningarna i minst två år.

Även kopior av ansökningarna får sparas under förutsättning att dessa har samma beviskraft enligt lagen i den berörda medlemsstaten.







Underavsnitt 2

Särskilda bestämmelser om ursprungsintyg för vissa jordbruksvaror som omfattas av speciella importordningar

Artikel 55

I artikel 56-65 fastställs villkoren för användning av ursprungsintyg för jordbruksvaror med ursprung i tredje land, för vilka särskilda importordningar som inte medför förmånsbehandling har fastställts, i den mån dessa ordningar hänvisar till följande bestämmelser.







a)

Ursprungsintyg

Artikel 56

1. Ursprungsintyg för jordbruksprodukter med ursprung i tredje land, för vilka särskilda importordningar som inte medför förmånsbehandling har fastställts, skall utfärdas på ett formulär som överensstämmer med förlagan i bilaga 13.

2. Dessa intyg skall utfärdas av de behöriga statliga myndigheterna i berörda tredje land, nedan kallade utfärdande myndigheter, om de varor som intygen avser kan anses som varor med ursprung i dessa länder enligt de gällande bestämmelserna i gemenskapen.

3. Dessa intyg skall även bestyrka alla uppgifter som krävs enligt gemenskapslagstiftningen som gäller de särskilda importordningar som avses i artikel 55.

4. Utan att det påverkar tillämpningen av de särskilda bestämmelserna för importordningar som avses i artikel 55, skall giltighetstiden för ursprungsintyg vara tio månader från och med den dag de utfärdas av de utfärdande myndigheterna.

Artikel 57

1. Ursprungsintyg upprättade enligt bestämmelserna i detta underavsnitt skall bestå av ett enda ark där ordet ”original” finns angivet bredvid dokumentets namn.

Om ytterligare kopior behövs skall ordet ”kopia” finnas angivet bredvid dokumentets namn på dessa kopior.

2. De behöriga myndigheterna i gemenskapen skall endast godkänna originalexemplaret av ursprungsintyget.

Artikel 58

1. Ursprungsintyget skall mäta 210 × 297 mm. En avvikelse på mellan minus 5 mm och plus 8 mm i längd skall tillåtas. Papperet skall vara vitt, träfritt och väga minst 40 gram per m2. Papperet skall ha en tryckt gul guillochering som bakgrund, som gör varje förfalskning på mekanisk eller kemisk väg uppenbar.

2. Intygen skall tryckas och fyllas i på ett av gemenskapens officiella språk.

Artikel 59

1. Intyget skall fyllas i på maskin eller med hjälp av ett databehandlingssystem eller liknande förfarande.

2. Uppgifter får inte raderas eller skrivas över. Alla ändringar skall ske genom överstrykning av de felaktiga uppgifterna och vid behov tillägg av de riktiga uppgifterna. Dessa ändringar skall vara bekräftade av den person som utfört dem och vara attesterade av de utfärdande myndigheterna.

Artikel 60

1. Fält 5 i ursprungsintyg som utfärdas enligt artikel 56-59 skall innehålla alla ytterligare uppgifter som kan krävas för genomförandet av de särskilda importordningar som de avser, enligt artikel 56.3.

2. Oanvända utrymmen i fält 5, 6 och 7 skall strykas över på sådant sätt att ingen text kan läggas till vid ett senare tillfälle.

Artikel 61

Varje ursprungsintyg skall ha ett löpnummer, som kan vara tryckt, genom vilket det kan identifieras samt vara stämplat av den utfärdande myndigheten och undertecknat av den person eller de personer som är behöriga att göra detta.

Intyget skall utfärdas när de varor som det avser exporteras, och den utfärdande myndigheten skall behålla en kopia av varje utfärdat intyg.

Artikel 62

I undantagsfall får de ovan nämnda ursprungsintygen utfärdas efter det att de varor som de avser har exporterats, om orsaken till att de inte utfärdades vid exporttillfället var en oavsiktlig felhantering, försummelse eller särskilda omständigheter.

De utfärdande myndigheterna får inte utfärda ett ursprungsintyg enligt artikel 56-61 i efterhand, förrän de har kontrollerat att uppgifterna i exportörens ansökan överrensstämmer med de uppgifter som finns i det tillämpliga exportdokumentet.

Intyg som utfärdas i efterhand skall innehålla en av följande texter i fältet med rubriken ”Kommentarer”:

— expedido a posteriori,

— udstedt efterfølgende,

— Nachträglich ausgestellt,

— Εκδοθέν εκ των υστέρων,

— Issued retrospectively,

— Délivré a posteriori,

— rilasciato a posteriori,

— afgegeven a posteriori,

— emitido a posteriori,

▼

— annettu jälkikäteen — utfärdat i efterhand,

— utfärdat i efterhand,

▼A2

— Vystaveno dodatečně,

— Välja antud tagasiulatuvalt,

— Izsniegts retrospektīvi,

— Retrospektyvusis išdavimas,

— Kiadva visszamenőleges hatállyal,

— Maħruġ retrospettivament,

— Wystawione retrospektywnie,

— Izdano naknadno,

▼M26

— Vyhotovené dodatočne,

▼M30

— издаден впоследствие,

— eliberat ulterior.

▼B







b)

Administrativt samarbete

Artikel 63

1. Om de särskilda importordningarna för vissa jordbruksvaror möjliggör användningen av de ursprungsintyg som avses i artikel 56-62, skall rätten att använda dessa ordningar vara beroende av upprättandet av ett förfarande för administrativt samarbete, såvida inte annat närmare anges i ordningen i fråga.

I detta syfte skall berörda tredje land till Europeiska gemenskapernas kommission överlämna

— namn och adress på de myndigheter som utfärdar ursprungsintyg, tillsammans med prov på de stämplar som dessa myndigheter använder,

— namn och adress på de statliga myndigheter till vilka begäran om den efterföljande kontrollen av ursprungsintyg enligt artikel 64 skall sändas.

Kommissionen skall överlämna dessa upplysningar till de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna.

2. Om tredje landet i fråga underlåter att sända de i punkt 1 angivna uppgifterna till kommissionen, skall de behöriga myndigheterna i gemenskapen vägra att ge detta land rätt att använda de särskilda importordningarna.

Artikel 64

1. Den efterföljande kontroll av ursprungsintyg som avses i artikel 56-62 skall utföras som stickprovskontroll samt varje gång det uppstått rimligt tvivel om intygets äkthet eller om riktigheten i de lämnade uppgifterna.

I fråga om ursprungsärenden skall kontrollen ske på tullmyndigheternas initiativ.

Vid tillämpningen av jordbruksbestämmelser får kontrollen i förekommande fall utföras av andra behöriga myndigheter.

2. Vid tillämpningen av punkt 1 skall de behöriga myndigheterna i gemenskapen sända tillbaka ursprungsintyget eller en kopia av detta till den av exportlandet utsedda statliga myndigheten, och i förekommande fall uppge de formella eller sakliga skälen till undersökningen. Om fakturan har uppvisats, skall originalet eller en kopia av det bifogas det återsända intyget. Myndigheterna skall även tillhandahålla alla upplysningar de erhållit som tyder på att de lämnade uppgifterna i intyget inte är riktiga eller att intyget inte är äkta.

Om tullmyndigheterna i gemenskapen skulle besluta att tills vidare upphäva tillämpningen av de särskilda importordningarna i fråga, i avvaktan på resultaten av kontrollen, skall de tillåta att varorna frigörs, under sådana försiktighetsåtgärder som de anser nödvändiga.

Artikel 65

1. Resultaten av efterföljande kontroller skall så snart som möjligt överlämnas till de behöriga myndigheterna i gemenskapen.

Dessa resultat skall göra det möjligt att fastställa om de ursprungsintyg som återsänts enligt villkoren i artikel 64 avser de varor som faktiskt exporterats, och om varorna verkligen ger anledning till tillämpning av den särskilda importordningen ifråga.

2. Om inget svar på begäran om efterföljande kontroll erhålls inom en tid av högst sex månader skall de behöriga myndigheterna i gemenskapen definitivt vägra att bevilja rätt till den särskilda importordningen.

▼M18







KAPITEL 2

Ursprung som medför förmånsbehandling

Artikel 66

I detta kapitel används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

a) tillverkning: alla slag av bearbetning eller förädling inbegripet sammansättning eller särskilda åtgärder.

b) material: alla ingredienser, råmaterial, beståndsdelar eller delar etc. som används vid tillverkningen av produkten.

c) produkt: den produkt som tillverkas, även om den är avsedd för senare användning i en annan tillverkningsprocess.

d) varor: både material och produkter.

e) tullvärde: det värde som fastställs i enlighet med 1994 års avtal om tillämpning av artikel VII i Allmänna tull- och handelsavtalet (överenskommelse om tullvärdet i WTO).

f) pris fritt fabrik: med detta begrepp avses i förteckningen i bilaga 15 det pris fritt fabrik som betalas för produkten till den tillverkare i vars företag den sista bearbetningen eller förädlingen ägt rum, inbegripet värdet av allt använt material, med avdrag för inhemska skatter som skall återbetalas eller kan återbetalas när den framställda produkten exporteras.

g) värde av material: med detta begrepp avses i förteckningen i bilaga 15 tullvärdet vid tidpunkten för importen av det icke-ursprungsmaterial som använts eller, om detta inte är känt eller inte säkert kan fastställas, det första fastställbara pris som betalats för materialet i gemenskapen eller i förmånslandet enligt artikel 67.1 eller i förmånsrepubliken enligt artikel 98.1. Om värdet av de använda ursprungsmaterialen behöver fastställas, skall detta stycke ha motsvarande tillämpning.

h) kapitel och tulltaxenummer: de kapitel och tulltaxenummer (med fyrställig sifferkod) som används i den nomenklatur som utgör Harmoniserade systemet.

i) klassificeras: avser klassificeringen av en produkt eller ett material enligt ett visst tulltaxenummer.

j) parti: produkter som antingen sänds samtidigt från en exportör till en mottagare eller omfattas av ett enda transportdokument för hela transporten från exportören till mottagaren eller, om ett sådant dokument saknas, av en enda faktura.







Avsnitt 1

Allmänna preferenssystemet







Underavsnitt 1

Definition av begreppet ursprungsprodukter

Artikel 67

1. Vid tillämpningen av de bestämmelser om allmän förmånsbehandling i tullhänseende som gemenskapen beviljar för vissa produkter med ursprung i utvecklingsländer (nedan kallade förmånsländer), skall följande produkter anses ha ursprung i ett förmånsland:

a) Produkter som helt framställts i det landet i enlighet med artikel 68.

b) Produkter som framställts i det landet och vid vilkas tillverkning andra produkter än de som avses i a har använts, förutsatt att dessa produkter har genomgått tillräcklig bearbetning eller förädling i enlighet med artikel 69.

2. Vid tillämpningen av detta avsnitt skall produkter med ursprung i gemenskapen enligt punkt 3 som i ett förmånsland undergår bearbetning eller förädling utöver den som beskrivs i artikel 70, anses ha sitt ursprung i det förmånslandet.

3. Punkt 1 skall på motsvarande sätt gälla för att fastställa ursprunget för de produkter som framställs i gemenskapen.

4. I de fall då Norge och Schweiz beviljar allmänna tullförmåner för produkter med ursprung i de förmånsländer som avses i punkt 1 och tillämpar en definition på begreppet ursprung som motsvarar den som fastställs i detta avsnitt, skall de produkter med ursprung i gemenskapen, Norge eller Schweiz som i ett förmånsland är föremål för bearbetning eller behandling utöver vad som beskrivs i artikel 70 anses ha sitt ursprung i det förmånslandet.

Bestämmelserna i första stycket skall endast tillämpas på produkter med ursprung i gemenskapen, Norge eller Schweiz (i överensstämmelse med de ursprungsregler som gäller för tullförmånerna i fråga) som exporteras direkt till förmånsländerna.

Bestämmelserna i första stycket skall inte gälla produkter som omfattas av kapitlen 1 — 24 i Harmoniserade systemet.

Kommissionen skall i Europeiska gemenskapernas officiella tidning (C-serien) offentliggöra den tidpunkt då bestämmelserna i första och andra stycket skall börja tillämpas.

5. Bestämmelserna i punkt 4 skall tillämpas under förutsättning att Norge och Schweiz på ömsesidig basis beviljar gemenskapsprodukter samma behandling.

Artikel 68

1. Följande produkter skall anses helt framställda antingen i ett förmånsland eller i gemenskapen:

a) Mineraliska produkter som utvunnits ur deras jord eller havsbotten.

b) Vegetabiliska produkter som skördats där.

c) Levande djur som fötts och uppfötts där.

d) Produkter som har erhållits från levande djur som uppfötts där.

e) Produkter från jakt och fiske som utövats där.

f) Produkter från havsfiske och andra produkter som hämtats ur havet utanför deras territorialvatten av deras fartyg.

g) Produkter som tillverkats ombord på deras fabriksfartyg uteslutande av produkter som avses i f.

h) Begagnade föremål som tillvaratagits där och som endast kan användas för återvinning av råvaror.

i) Avfall och skrot som uppkommit vid tillverkningsprocesser som ägt rum där.

j) Produkter som utvunnits från eller under havsbotten utanför deras territorialvatten, förutsatt att de har ensamrätt att bearbeta denna havsbotten eller lager under denna.

k) Varor som producerats där uteslutande av de produkter som anges i a — j.

2. Med uttrycket ”deras fartyg” eller ”deras fabriksfartyg” i punkt 1 f och 1 g avses endast fartyg och fabriksfartyg

— som är registrerade eller anmälda för registrering i förmånslandet eller i en medlemsstat,

— som för förmånslandets eller en medlemsstats flagg,

— som till minst 50 procent ägs av medborgare i förmånslandet eller i medlemsstater, eller av ett bolag med huvudkontor i detta land eller i en av medlemsstaterna, och vars direktör eller direktörer, styrelseordförande, samt majoriteten av styrelseledamöter är medborgare i förmånslandet eller i medlemsstaterna och vidare i fråga om företag, vars kapital till minst hälften tillhör förmånslandet eller medlemsstaterna, deras offentliga organ eller deras medborgare,

— vilkas befälhavare och övriga befäl är medborgare i förmånslandet eller i medlemsstater, och

— vilkas besättning till minst 75 procent består av medborgare i förmånslandet eller i medlemsstaterna.

3. Med uttrycket ”förmånsland” och ”gemenskapen” skall även avses förmånslandets eller medlemsstaternas territorialvatten.

4. Fartyg som är verksamma på öppna havet, inbegripet fabriksfartyg på vilka den fångade fisken bearbetas eller förädlas, skall anses ingå i det förmånslands eller den medlemsstats territorium som de tillhör, förutsatt att de uppfyller de villkor som fastställs i punkt 2.

Artikel 69

Vid tillämpningen av artikel 67 skall produkter som inte är helt framställda i ett förmånsland eller i gemenskapen anses vara tillräckligt bearbetade eller förädlade om villkoren i förteckningen i bilaga 15 är uppfyllda.

Dessa villkor anger i fråga om alla produkter som omfattas av detta avsnitt den bearbetning eller förädling som måste utföras på icke-ursprungsmaterial som används vid tillverkningen och tillämpas endast med avseende på sådant material.

Om en produkt, som erhållit ursprungsstatus därför att den uppfyller villkoren i förteckningen för denna produkt, används vid tillverkningen av en annan produkt, skall de tillämpliga villkoren för den produkt i vilken den ingår inte vara tillämpliga på den, och ingen hänsyn skall tas till det icke-ursprungsmaterial som kan ha använts när den tillverkades.

Artikel 70

▼M22

1. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 2 skall följande åtgärder anses utgöra otillräcklig bearbetning eller behandling för att ge en produkt ursprungsstatus, oavsett om villkoren i artikel 69 är uppfyllda:

a) Åtgärder för att bevara produkten i gott skick under transport och lagring.

b) Uppdelning eller sammanföring av kollin.

c) Tvättning, rengöring; avlägsnande av damm, oxid, olja, färg eller andra beläggningar.

d) Strykning eller pressning av textilier.

e) Enklare målning eller polering.

f) Skalning, partiell eller fullständig malning, polering eller glasering av spannmål eller ris.

g) Tillsats av färgämnen till socker eller formning av sockerbitar; partiell eller fullständig malning av socker.

h) Skalning eller urkärning av frukter, nötter eller grönsaker.

i) Vässning, enklare slipning eller enklare tillskärning.

j) Siktning, sållning, sortering, klassificering, indelning i kategorier och hoppassning (inbegripet sammansättning av artiklar till satser).

k) Enklare förpackning i flaskor, burkar, säckar, fodral eller askar eller uppsättning på kartor eller skivor samt alla övriga enklare förpackningsåtgärder.

l) Anbringande eller tryckande av varumärken, etiketter, logotyper eller annan liknande särskiljande märkning på produkter eller på deras förpackningar.

m) Enklare blandning av produkter, även av olika slag, varvid en eller flera beståndsdelar i blandningen inte uppfyller de villkor i detta avsnitt som gör det möjligt att anse dem som produkter med ursprung i ett förmånsland eller i gemenskapen.

n) Enklare sammansättning av delar av artiklar i avsikt att framställa en komplett artikel eller isärtagning av produkter i delar.

o) En kombination av två eller flera av de åtgärder som avses i a-n.

p) Slakt av djur.

▼M18

2. Alla åtgärder som ►C4 vidtas i antingen ◄ i förmånsland eller i gemenskapen när det gäller en viss produkt skall beaktas tillsammans vid fastställande av huruvida den bearbetning eller förädling som produkten har genomgått skall anses vara otillräcklig i enlighet med punkt 1.

Artikel 70a

1. Den kvalificerande enheten för tillämpning av bestämmelserna i detta avsnitt skall vara den särskilda produkt som anses som grundenhet vid klassificeringen enligt Harmoniserade systemets nomenklatur.

Av detta följer att

a) när en produkt som är sammansatt av en grupp eller en sammanföring av artiklar klassificeras under ett enda tulltaxenummer i Harmoniserade systemet utgörs den kvalificerande enheten av helheten,

b) när ett parti består av flera identiska produkter som klassificeras enligt samma tulltaxenummer i Harmoniserade systemet skall varje produkt beaktas för sig vid tillämpning av bestämmelserna i detta avsnitt.

2. Om förpackningarna, genom tillämpningen av den allmänna regeln nr 5 i Harmoniserade systemet, inbegrips i produkten vid klassificeringen, skall de inbegripas även vid ursprungsbestämningen.

Artikel 71

1. Utan hinder av bestämmelserna i artikel 69 får icke-ursprungsmaterial användas vid tillverkning av en viss produkt, förutsatt att deras totala värde inte överstiger 10 % av produktens pris fritt fabrik.

Om i förteckningen ett eller flera procenttal har angivits för icke-ursprungsmaterialets högsta värde får tillämpningen av första stycket inte medföra att dessa procenttal överskrids.

2. Punkt 1 skall inte tillämpas på produkter som omfattas av kapitel 50—63 i Harmoniserade systemet.

Artikel 72

1. Utan hinder av bestämmelserna i artikel 67 skall, vid fastställandet av om en produkt, som är tillverkad i ett förmånsland som är medlem i en regional grupp, har ursprung i detta land enligt den artikeln, alla produkter som har ursprung i något av länderna i den regionala gruppen, och som har använts i fortsatt tillverkning i ett annat land i den gruppen, behandlas som om de hade ursprung i det land där den fortsatta tillverkningen sker (regional kumulation).

2. Slutproduktens ursprungsland skall fastställas enligt artikel 72a.

▼M22

3. Regional kumulation skall tillämpas för följande separata regionala grupper av förmånsländer som omfattas av Allmänna preferenssystemet:

a) Grupp I: Brunei, Filippinerna, Indonesien, Kambodja, Laos, Malaysia, Singapore, Thailand och Vietnam.

b) Grupp II: Bolivia, Colombia, Costa Rica, Ecuador, El Salvador, Guatemala, Honduras, Nicaragua, Panama, Peru och Venezuela.

c) Grupp III: Bangladesh, Bhutan, Indien, Maldiverna, Nepal, Pakistan och Sri Lanka.

4. Med uttrycket ”regional grupp” avses grupp I, II eller III, alltefter omständigheterna.

▼M18

Artikel 72a

1. Om varor med ursprung i ett land som är medlem i en regional grupp bearbetas eller behandlas i ett annat land i samma regionala grupp, skall de ha ursprung i det land i den regionala gruppen där den sista bearbetningen eller behandlingen utfördes, under förutsättning att

a) det värde som har tillförs där, enligt punkt 3 i denna artikel, är högre än det högsta tullvärdet av de använda produkterna med ursprung i något av de andra länderna i den regionala gruppen, och

b) den bearbetning eller behandling som har utförts där är mer omfattande än den som anges i artikel 70 och, för textilprodukter, även de åtgärder som anges i bilaga 16.

2. Om villkoren i punkt 1 a och b inte uppfylls skall produkterna ha ursprung i det land i den regionala gruppen som svarar för det högsta tullvärdet av de använda ursprungsprodukter som kommer från andra länder i den regionala gruppen.

3. Uttrycket ”det värde som tillförts” avser priset fritt fabrik med avdrag för tullvärdet av varje ingående produkt som har ursprung i ett annat land i den regionala gruppen.

4. Bevis om ursprungsstatus för varor som exporteras från ett land i en regional grupp till ett annat land i samma grupp för ytterligare bearbetning eller behandling, eller för återexport när ingen vidare bearbetning eller behandling sker, skall utgöras av ett ursprungscertifikat formulär A som utfärdats av det förstnämnda landet.

5. Bevis om den ursprungsstatus som har uppnåtts eller behållits på de villkor som anges i artikel 72, denna artikel och i artikel 72b, i fråga om varor som exporteras från ett land i en regional grupp till gemenskapen, skall utgöras av ett ursprungscertifikat formulär A eller en fakturadeklaration som har utfärdats eller upprättats i det landet på grundval av ett ursprungscertifikat formulär A som har utfärdats enligt bestämmelserna i punkt 4.

6. Ursprungslandet skall anges i fält 12 i ursprungscertifikatet formulär A eller på fakturadeklarationen och skall vara

— vad gäller varor som exporteras utan att ha genomgått den vidare bearbetning eller behandling som avses i punkt 4, tillverkningslandet,

— vad gäller varor som exporteras efter ytterligare bearbetning eller behandling, det ursprungsland som fastställs enligt punkt 1.

Artikel 72b

1. Artiklarna 72 och 72a skall endast tillämpas om

a) de bestämmelser som reglerar handeln i fråga om regional kumulation mellan länderna i den regionala gruppen överensstämmer med dem som fastställs i detta avsnitt,

b) varje land i den regionala gruppen har åtagit sig att uppfylla eller säkerställa att villkoren i detta avsnitt uppfylls och att sörja för det administrativa samarbete som behövs, både för gemenskapen och de andra länderna i den regionala gruppen, för att säkerställa att ursprungscertifikat formulär A utfärdas på ett korrekt sätt samt att ursprungscertifikaten och fakturadeklarationerna kontrolleras. Detta åtagande skall överlämnas till kommissionen genom något av följande sekretariat: i) Grupp I: Generalsekretariatet för Sydostasiatiska nationers förbund (Asean). ii) Grupp II: Comité Conjunto Permanente de Origen Comunidad Andina - Mercado Común Centroamericano y Panamá (Ständiga gemensamma ursprungskommittén för Andinska gemenskapen och för Centralamerikanska gemensamma marknaden och Panama). iii) Grupp III: Sekretariatet för Sydasiatiska sammanslutningen för regionalt samarbete (SAARC).

2. Kommissionen skall underrätta medlemsstaterna om när de i punkt 1 fastställda villkoren är uppfyllda i fråga om varje regional grupp.

3. Artikel 78.1 b skall inte tillämpas på varor med ursprung i något av länderna i den regionala gruppen när de passerar genom ett annat lands territorium som ingår i samma regionala grupp, vare sig ytterligare bearbetning eller behandling äger rum där eller ej.

Artikel 73

Tillbehör, reservdelar och verktyg som levereras tillsammans med utrustning, en maskin, en apparat eller ett fordon, skall tillsammans med dessa anses som en enhet när de utgör standardutrustning och ingår i priset för ifrågavarande utrustning, maskin, apparat eller fordon, eller inte fakturerats särskilt.

Artikel 74

Varor i satser, i den mening som avses i den allmänna regeln nr 3 i Harmoniserade systemet, skall anses som ursprungsprodukter under förutsättning att alla i satsen ingående komponenter utgör ursprungsprodukter. Varor i satser som består av såväl ursprungsprodukter som icke-ursprungsprodukter skall dock i sin helhet anses vara ursprungsprodukter, förutsatt att värdet av icke-ursprungsprodukterna inte överstiger 15 procent av satsens pris fritt fabrik.

Artikel 75

För att avgöra om en produkt är en ursprungsprodukt eller ej, är det inte nödvändigt att fastställa ursprunget för följande, som kan ha använts vid dess tillverkning:

a) Energi och bränsle.

b) Anläggningar och utrustning.

c) Maskiner och verktyg.

d) Varor som inte ingår och som inte är avsedda att ingå i den slutliga sammansättningen av produkten.

Artikel 76

1. Undantag från bestämmelserna i detta avsnitt får göras till förmån för de minst utvecklade förmånsländer som omfattas av Allmänna preferenssystemet, när de befintliga industriernas utveckling eller skapandet av nya industrier motiverar detta. De minst utvecklade förmånsländerna är förtecknade i de EG-förordningar av rådet och det EKSG-beslut som avser tillämpning av allmänna tullförmåner. För detta ändamål skall det berörda landet överlämna en ansökan till kommissionen om att undantag görs och samtidigt ange skälen till ansökan i enlighet med punkt 3.

2. Undersökningen av ansökningar skall särskilt ta hänsyn till

a) de fall då tillämpningen av gällande ursprungsregler avsevärt skulle påverka möjligheten för en befintlig industri i det berörda landet att fortsätta att exportera till gemenskapen, särskilt i fråga om de fall då detta kan leda till att dess verksamhet upphör,

b) särskilda fall där det klart kan visas att ursprungsreglerna kan utgöra hinder för betydande investeringar i en industri, och där ett undantag som gynnar förverkligandet av investeringsprogrammet skulle göra det möjligt att uppfylla dessa regler i etapper,

c) beslutets ekonomiska och sociala inverkan, framför allt beträffande sysselsättningen, i förmånsländerna och i gemenskapen.

3. För att underlätta undersökningen av ansökningarna om undantag skall det land som ansöker tillhandahålla så fullständiga upplysningar som möjligt till stöd för sin ansökan, särskilt om följande:

— Beskrivning av den färdiga produkten.

— Arten och mängden av material med ursprung i tredje land.

— Tillverkningsprocessen.

— Tillfört värde.

— Antalet anställda i företaget i fråga.

— Förväntad exportvolym till gemenskapen.

— Andra tänkbara inköpskällor för råmaterial.

— Skälen till den tid för vilken undantag begärs.

— Övriga anmärkningar.

4. Kommissionen skall hänskjuta ansökan om undantag till kommittén. ►M22 Beslut i frågan skall fattas enligt kommittéförfarandet. ◄

5. När ett undantag utnyttjas skall följande anteckning göras i fält 4 på ursprungscertifikatet formulär A eller på den fakturadeklaration som avses i artikel 89:

”Undantag — förordning (EG) nr …/…”.

6. Bestämmelserna i punkterna 1 — 5 skall också gälla eventuella förlängningar.

Artikel 77

De villkor som anges i detta avsnitt i fråga om erhållande av ursprungsstatus skall kontinuerligt uppfyllas i förmånslandet eller i gemenskapen.

Om ursprungsvaror som exporterats från förmånslandet eller gemenskapen till ett annat land återinförs skall de anses vara icke-ursprungsprodukter om det inte på ett tillfredsställande sätt kan visas för de behöriga myndigheterna

— att de återinförda varorna är samma varor som de som exporterades, och

— att de inte har behandlats utöver vad som krävdes för att bevara dem i gott skick under tiden i det berörda landet eller under själva exporten.

Artikel 78

1. Följande skall anses vara direkttransporterat från förmånslandet till gemenskapen eller från gemenskapen till förmånslandet:

a) Produkter som transporteras utan att passera genom något annat lands territorium, utom då det rör sig om ett annat lands territorium som ingår i samma regionala grupp och om artikel 72 tillämpas.

b) Produkter som utgör en enda försändelse och som transporteras genom andra länders territorier än förmånslandets territorium eller gemenskapen, i förekommande fall med omlastning eller tillfällig lagring i dessa länder, förutsätt att produkterna står under uppsikt av tullmyndigheterna i transit- eller lagringslandet och inte undergår annan behandling än lossning, lastning eller någon åtgärd för att bevara dem i gott skick.

c) Produkter som transporteras genom territorier som tillhör Norge eller Schweiz och därefter helt eller delvis återexporteras till gemenskapen, förutsatt att produkterna står under uppsikt av tullmyndigheterna i transit- eller lagringslandet och inte undergår annan behandling än lossning, lastning eller någon åtgärd för att bevara dem i gott skick.

d) Produkter som transporteras utan avbrott i rörledningar genom ett annat territorium än det exporterande förmånslandets eller gemenskapens territorium.

2. För att styrka att villkoren i punkt 1 b och c har uppfyllts skall för behöriga tullmyndigheter uppvisas

a) ett enda tran