1996L0082 — SV — 31.12.2003 — 002.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS DIREKTIV 96/82/EG
av den 9 december 1996
om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga olyckshändelser där farliga
ämnen ingår
(EGT L 10, 14.1.1997, s. 13)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1 Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1882/2003 av den 29
september 2003L 284 1 31.10.2003
►M2 Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/105/EG av den 16
december 2003L 345 97 31.12.2003
Anm.: I denna konsoliderade utgåva förekommer hänvisningar till den europeiska omräkningsenheten och/eller ecun. Från och
med den 1 januari 1999 skall båda benämningarna förstås som hänvisningar till euron — rådets förordning (EEG) nr3308/80 (EGT L 345, 20.12.1980, s. 1) och rådets förordning (EG) nr 1103/97 (EGT L 162, 19.6.1997, s. 1).
▼B
RÅDETS DIREKTIV 96/82/EG
av den 9 december 1996
om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga
olyckshändelser där farliga ämnen ingår
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekono-
miska gemenskapen, särskilt artikel 130s. 1 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag (1),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),
i enlighet med det i artikel 189c i fördraget angivna förfarandet (3), och
med beaktande av följande:
1. Rådets direktiv 82/501/EEG av den 24 juni 1982 om risker för
storolyckor i vissa industriella verksamheter (4), avser förebyg-
gande av allvarliga olyckshändelser som kan orsakas av vissindustriell verksamhet samt begränsningen av dessas följder förmänniskor och miljö.
2. Gemenskapspolitikens mål och principer på miljöområdet, såsomde definieras i artikel 130r.1 och 130r.2 i fördraget och närmareanges i Europeiska gemenskapens handlingsprogram påmiljöområdet (
5), syftar i synnerhet till att genom förebyggande
insatser bevara och skydda miljön och skydda människors hälsa.
3. I den resolution som åtföljer det fjärde miljöprogrammet (6) beto-
nade rådet och medlemsstaternas regeringsföreträdare,
församlade i rådet, nödvändigheten av ett mer effektivt genom-förande av direktiv 82/501/EEG och begärde en revidering avdet nämnda direktivet, som bl.a. om det var nödvändigt skulleinnefatta en eventuell utvidgning av direktivets tillämpnings-område och en intensifiering av medlemsstaternas
informationsutbyte i denna fråga. Det femte handlingspro-
grammet, vars allmänna inriktning godkändes av rådet i dessresolution av den 1 februari 1993 (
7), lägger även det tonvikten
vid en bättre risk- och olyckshantering.
4. Mot bakgrund av olyckorna i Bhopal och Mexiko, vilka påvisadefaran med att farliga platser och bostäder är belägna i närhetenav varandra, anmodade rådet och medlemsstaternas regerings-företrädare, församlade i rådet, i sin resolution av den 16
oktober 1989 kommissionen att i direktiv 82/501/EEG införa
bestämmelser om kontroll över planeringen av användningen avmarken när tillstånd ges till nya anläggningar och när tätortsbe-byggelsen växer ut kring befintliga anläggningar.
5. I den senare resolutionen anmodade rådet kommissionen attsamarbeta med medlemsstaterna för att främja ökat samförståndoch en mer omfattande harmonisering av nationella principer och
rutiner för säkerhetsrapportering.1996L0082 — SV — 31.12.2003 — 002.001 — 2
(1) EGT nr C 106, 14.4.1994, s. 4, EGT nr C 238, 13.9.1995, s. 4.
(2) EGT nr C 295, 22.10.1994, s. 83.
(3) Europaparlamentets yttrande av den 16 februari 1995 (EGT nr C 56,
6.3.1995, s. 80), rådets gemensamma ståndpunkt av den 19 mars 1996
(EGT nr C 120, 24.4.1996, s. 20) och Europaparlamentets beslut av den 15
juli 1996 (EGT nr C 261, 9.9.1996, s. 24).
(4) EGT nr L 230, 5.8.1982, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 91/
692/EEG (EGT nr L 377, 31.12.1991, s. 48).
(5) EGT nr C 112, 10.12.1973, s. 1.
EGT nr C 139, 13.6.1977, s. 1.EGT nr C 46, 17.2.1983, s. 1.
EGT nr C 70, 18.3.1987, s. 1.
EGT nr C 138, 17.5.1993, s. 1.
(
6) EGT nr C 328, 7.12.1987, s. 3.
(7) EGT nr C 138, 17.5.1993.
▼B
6. Det är önskvärt att på olika sätt sammanföra de erfarenheter som
gjorts när det gäller åtgärder för att förebygga och begränsa
följderna av allvarliga olyckshändelser. Kommissionen ochmedlemsstaterna bör fortsätta att samarbeta med behöriga inter-nationella organisationer och med avseende på tredje landvinnlägga sig om att vidta åtgärder som är likvärdiga med demsom nämns i detta direktiv.
7. Förenta nationernas ekonomiska kommissions för Europakonvention om gränsöverskridande konsekvenser av industrio-lyckor innehåller bestämmelser om åtgärder för förebyggandeav, beredskap för och reaktioner på industriolyckor som kan få
gränsöverskridande konsekvenser men även för internationellt
samarbete inom detta område.
8. Direktiv 82/501/EEG utgjorde en första etapp i harmonisering-sprocessen och det är lämpligt att direktivet ändras ochkompletteras så att höga skyddsnivåer kan säkerställas konse-
kvent och effektivt i hela gemenskapen. Harmoniseringen är för
närvarande begränsad till åtgärder som är nödvändiga för attupprätta ett mer effektivt system för att förebygga allvarligaolyckshändelser och för att begränsa följderna av dem.
9. Allvarliga olyckshändelser kan få gränsöverskridande följder.
Kostnaden för miljön och den ekonomiska kostnaden för en
olyckshändelse belastar inte enbart den verksamhet som berörsutan också de berörda medlemsstaterna. Det är följaktligenlämpligt att vidta åtgärder som kan säkerställa en högskyddsnivå för hela gemenskapen.
10. Bestämmelserna i detta direktiv bör tillämpas utan att dettahindrar tillämpningen av gemenskapsbestämmelser om hälsaoch säkerhet i arbetet.
11. Att använda en förteckning som i detalj beskriver vissa verksam-
heter och utelämnar andra, där faran är densamma, är olämpligt
och kan leda till att möjliga orsaker till allvarliga olycks-händelser undgår reglering. Tillämpningsområdet för direktiv82/501/EEG bör ändras så att bestämmelserna kan tillämpas påalla verksamheter där farliga ämnen förekommer i tillräckligt
stora kvantiteter för att risk för en allvarlig olyckshändelse skall
föreligga.
12. Medlemsstaterna får, i överensstämmelse med fördraget och rele-vant gemenskapslagstiftning, bibehålla eller besluta om lämpligaåtgärder när det gäller verksamhet som har samband med trans-
port till lastkajer, kajer och rangerbangårdar, som inte omfattas
av detta direktiv, för att säkerställa en säkerhetsnivå sommotsvarar den som upprättas genom detta direktiv.
13. Transport av farliga ämnen genom rörledningar och lagring avsådana ämnen kan också orsaka allvarliga olyckshändelser.
Kommissionen bör samla in och utvärdera information om
befintliga mekanismer inom gemenskapen som reglerar sådanverksamhet och om förekomsten av sådana olyckor och därefterutarbeta ett meddelande i vilken den redogör för de argumentsom talar för antagande av åtgärder på det här området, i
förekommande fall, och för det lämpligaste sättet för att göra
detta.
14. Medlemsstaterna får, i överensstämmelse med fördraget och rele-vant gemenskapslagstiftning, bibehålla eller besluta om åtgärderför avfallshantering, vilka inte ingår i detta direktivs tillä-
mpningsområde.
15. Analysen av de allvarliga olyckshändelser som anmälts inom ge-
menskapen visar att de flesta beror på brister i hanteringen eller iorganisationen. Det är därför lämpligt att på gemenskapsnivå
fastställa grundprinciper för kontrollsystem som skall vara
ändamålsenliga för att förebygga och begränsa följderna avallvarliga olyckshändelser samt begränsa följderna av dem.
16. Skillnader mellan de behöriga myndigheternas inspektionsrutinerför verksamheter kan ge upphov till olika skyddsnivåer. Det är1996L0082 — SV — 31.12.2003 — 002.001 — 3
▼B
nödvändigt att på gemenskapsnivå fastställa de grundläggande
krav som medlemsstaternas kontrollsystem måste uppfylla.
17. För att kunna visa att nödvändiga förebyggande åtgärder harvidtagits, att berörda personer har informerats om vilka åtgärdersom skall vidtas om en allvarlig olyckshändelse inträffar, skallverksamhetsutövaren vid verskamheter där det finns betydandekvantiteter av farliga ämnen lämna uppgifter till den behörigamyndigheten i form av en säkerhetsrapport med noggranna
uppgifter om verksamheten, om de farliga ämnen som finns där,
om anläggningen och lager, om vilka allvarliga olyckshändelsersom kan inträffa och om tillsynssystemen, för att förebygga ochminska risken för allvarliga olyckshändelser och för att kunnavidta de åtgärder som behövs för att begränsa följderna av dem.
18. För att minska risken för dominoeffekter är det viktigt att om en
verksamhets lokalisering och grannskap är av den arten att
sannolikheten och möjligheten för allvarliga olyckshändelserökar, eller om följderna kan försvåras på grund av detta, bör ettlämpligt informationsutbyte genomföras och samarbete om infor-mation till allmänheten föreskrivas.
19. Information om miljöfrågor bör göras tillgänglig för allmänhetengenom de säkerhetsrapporter som verksamhetsutövarna utarbetar,och de personer som kan påverkas av en allvarlig olyckshändelsebör få tillräcklig information för att kunna handla på rätt sätt omen sådan inträffar.
20. Som förberedelse för en nödsituation är det viktigt för de anlägg-
ningar där det finns betydande kvantiteter farliga ämnen att
externa och interna planer för räddningsinsatser utarbetas ochatt system införs som kan säkerställa att planerna testas, vidbehov revideras och sätts i verket om en allvarlig olyckshändelseinträffar eller skulle kunna inträffa.
21. Personalen vid verksamheten bör rådfrågas om den internaplanen för räddningsinsatser och allmänheten om den externaplanen för räddningsinsatser.
22. För att bättre kunna skydda bostadsområden, områden sombesöks av allmänheten och naturområden som är av särskiltintresse eller är särskilt ömtåliga, är det nödvändigt att medlems-
staternas politik för markanvändning eller annan relevant politik
tar hänsyn till nödvändigheten av att, på lång sikt, bibehållalämpliga avstånd mellan dessa områden och verksamheter sommedför sådana risker och, när det gäller befintliga verksamheter,uppmärksamma kompletterande tekniska åtgärder för att inte öka
riskerna för människor.
23. För att adekvata åtgärder skall kunna vidtas om en allvarlig
olyckshändelse inträffar bör verksamhetsutövaren omedelbartunderrätta de behöriga myndigheterna och vidarebefordra deuppgifter dessa behöver för att kunna bedöma konsekvensernaav olyckan.
24. För att kunna säkerställa ett informationsutbyte och förebyggaliknande olyckor i framtiden skall medlemsstaterna översändainformation till kommissionen om allvarliga olyckshändelsersom inträffar på deras territorium, så att kommissionen kananalysera riskerna i samband med dessa och införa ett system
för spridning av information, särskilt om allvarliga olycks-
händelser och de lärdomar som har dragits av dem. Dettainformationsutbyte bör även inbegripa ”nästan inträffade olycks-händelser” som medlemsstaterna anser vara av särskilt teknisktintresse för arbetet med att förebygga allvarliga olyckshändelseroch begränsa följderna av dessa.1996L0082 — SV — 31.12.2003 — 002.001 — 4
▼B
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Syfte
Detta direktiv har till syfte att förebygga allvarliga olyckshändelser där
farliga ämnen ingår och att begränsa följderna av dem för människoroch miljö, så att höga skyddsnivåer kan säkerställas konsekvent ocheffektivt i hela gemenskapen.
Artikel 2
Tillämpningsområde
1. Detta direktiv skall tillämpas på verksamheter där farliga ämnen
förekommer i kvantiteter som motsvarar eller överstiger de mängdersom anges i bilaga I, delarna 1 och 2, kolumn 2, med undantag förartiklarna 9, 11 och 13, vilka skall tillämpas på varje verksamhet där
farliga ämnen förekommer i kvantiteter som är lika med eller
överstiger de kvantiteter som anges i bilaga I, delarna 1 och 2, kolumn3.
I detta direktiv avses med ”förekomst av farliga ämnen” den faktiska
eller möjliga förekomsten av sådana ämnen i verksamheten eller denförekomst av sådana ämnen som skulle kunna uppstå vid en okontrol-lerad industriell kemisk process i mängder som är lika med elleröverstiger de tröskelnivåer som anges i delarna 1 och 2 i bilaga I.
2. Bestämmelserna i detta direktiv skall tillämpas utan att gemenska-
pens bestämmelser om arbetsmiljö, i synnerhet rådets direktiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 om åtgärder för att främja förbättringar avarbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet (
1), påverkas.
Artikel 3
Definitioner
I detta direktiv avses med1.verksamhet : hela det område som sorterar under en verksamhetsutö-
vares ledning, där farliga ämnen finns vid en eller fleraanläggningar, inklusive gemensamma eller därtill hörande infra-strukturer eller aktiviteter,
2.anläggning : en teknisk enhet inom en verksamhet där farliga ämnen
tillverkas, används, hanteras eller förvaras. Detta inbegriper allutrustning, alla konstruktioner, ledningar, maskiner, verktyg,
särskilda industrijärnvägsspår, lastkajer, bryggor, pirar, magasin eller
liknande anordningar, flytande eller fasta, som är nödvändiga föranläggningens drift,
3.verksamhetsutövare : varje fysisk eller juridisk person som driver
eller innehar verksamheten eller anläggningen, eller, om det finnsbestämmelser om detta i nationell lagstiftning, har givits rätten att
fatta avgörande ekonomiska beslut med avseende på dennas tekniska
drift,
4.farliga ämnen : de ämnen, blandningar och beredningar som räknas
upp i bilaga I, del 1, eller som uppfyller de kriterier som fastställs ibilaga I, del 2, och som förekommer som råvara, som produkter,biprodukter, restprodukter och mellanprodukter, inbegripet ämnenbeträffande vilka det är rimligt att anta att de bildas vid en olycks-
händelse,
5.allvarlig olyckshändelse : en händelse, t.ex. ett utsläpp, en brand eller
en explosion av stor betydelse, som orsakas av okontrolleradehändelseförlopp i samband med driften vid en av detta direktivomfattad verksamhet, och som medför allvarlig, omedelbar ellerfördröjd fara för människors hälsa, inom eller utanför verksamhetenoch/eller för miljön, och där ett eller flera farliga ämnen ingår,1996L0082 — SV — 31.12.2003 — 002.001 — 5
(1) EGT nr L 183, 29.6.1989, s. 1.
▼B
6.fara : den inneboende egenskapen hos ett farligt ämne eller en fysisk
situation att kunna framkalla skador på människors hälsa och/ellerpå miljön,
7.risk : sannolikheten för att en viss effekt skall uppträda under en viss
period eller under vissa förhållanden,
8.lager : förekomst av en viss kvantitet farliga ämnen för lagring, säker
förvaring eller magasinering.
Artikel 4
Undantag
Följande omfattas inte av detta direktiv:
a) Militära verksamheter, anläggningar eller lager.
b) Faror som har samband med joniserande strålning.
c) Transporter av farliga ämnen och tillfällig mellanlagring vid trans-
port på väg, järnväg, inre vattenvägar, till sjöss eller med flyg,
inbegripet lastning, lossning och omlastning till eller från ett annattransportsätt vid lastkajer, kajer eller rangerbangårdar, utanför deverksamheter som avses i detta direktiv.
d) Transport av farliga ämnen i rörledningar inbegripet pumpstationer,
utanför sådana verksamheter som avses i detta direktiv.
e) Utvinning (provbrytning, brytning och bearbetning) av mineral i
gruvor, dagbrott eller med hjälp av borrhål, med undantag för
kemisk och termisk bearbetning och lagring i anknytning till detta
när det förekommer farliga ämnen i enlighet med definitionen ibilaga I.
f) Provborrning och utvinning av mineraler, inbegripet kolväten, till
havs.
g) Avfallsdeponier utom sandmagasin i drift, inklusive avfallsdammar,
där det förekommer farliga ämnen i enlighet med definitionen ibilaga I och särskilt de som används i samband med kemisk och
termisk bearbetning av mineraler.
Artikel 5
Verksamhetsutövarens allmänna skyldigheter
1. Medlemsstaterna skall se till att verksamhetsutövaren fullgör sina
skyldigheter att vidta alla åtgärder som krävs för att förebygga allvar-
liga olyckshändelser och för att begränsa följderna av dessa för
människor och miljö.
2. Medlemsstaterna skall se till att verksamhetsutövaren när som
helst kan styrka för den behöriga myndighet som avses i artikel 16,nedan kallad ”den behöriga myndigheten”, särskilt med avseende påden tillsyn och de kontroller som avses i artikel 18, att han vidtagitalla de nödvändiga åtgärder som föreskrivs i detta direktiv.
Artikel 6
Anmälan
1. Medlemsstaterna skall se till att verksamhetsutövaren fullgör sina
skyldigheter att inom följande tidsfrister lämna en anmälan till den
behöriga myndighet som avses i artikel 16:
— För nya verksamheter inom en rimlig tid innan byggnadsarbetena
påbörjas eller verksamheten tas i drift.
— För befintliga verksamheter, inom ett år efter det datum som anges i
artikel 24.1.
— För verksamheter som hädanefter kommer att omfattas av tillä-
mpningsområdet för detta direktiv, inom tre månader efter det1996L0082 — SV — 31.12.2003 — 002.001 — 6
▼M2
▼B
▼M2
▼M2
datum då detta direktiv blir tillämpligt på den berörda verksam-
heten, i enlighet med artikel 2.1 första stycket.
2. Den anmälan som avses i punkt 1 skall innehålla följande upplys-
ningar:
a) Verksamhetsutövarens namn eller firma samt fullständig adress till
den aktuella verskamheten.
b) Företagets säte och fullständiga adress.
c) Namn eller befattning på den som ansvarar för verksamheten om det
rör sig om en annan person än den som avses under a).
d) Tillräckliga uppgifter för att klargöra vilka farliga ämnen eller
vilken grupp av ämnen det är fråga om.
e) Mängd och fysisk form för det eller de farliga ämne(n) som avses.
f) Den aktivitet som bedrivs eller skall bedrivas vid anläggningen eller
på lagret.
g) Verksamhetens omedelbara omgivning (faktorer som kan ge upphov
till en allvarlig olyckshändelse eller förvärra följderna av den).
3. Den anmälan som föreskrivs i punkt 1 behöver inte lämnas när
det rör sig som befintliga verksamheter för vilka verksamhetsutövaren
redan har lämnat alla upplysningar som avses i punkt 2 till denbehöriga myndigheten i enlighet med de bestämmelser i den nationellalagstiftningen som är tillämpliga vid den tidpunkt då detta direktivträder i kraft.
4. Verksamhetsutövaren skall omedelbart informera den berörda
myndigheten om varje förändring som gäller
— väsentlig ökning av mängden, betydande ändring av arten eller den
fysiska formen av det aktuella farliga ämnet eller förändringar av de
processer ämnet används i som anges i den anmälan som verksam-
hetsutövaren lämnat enligt punkt 2,
— förändring av en verksamhet eller en anläggning som skulle kunna
få betydande återverkningar i fråga om följderna av allvarligaolyckshändelser, eller
— en definitiv nedläggning av anläggningen.
Artikel 7
Säkerhetspolicy för att förebygga allvarliga olyckshändelser
1. Medlemsstaterna skall se till att verksamhetsutövaren fullgör sina
skyldigheter att utarbeta ett dokument innehållande företagets säker-hetspolicy för att förebygga allvarliga olyckshändelser och se till attdenna tillämpas. Målet skall vara att säkerställa en hög skyddsnivå förmänniskor och miljö genom lämpliga åtgärder, rutiner och driftsystem.
1a För verksamheter som hädanefter kommer att omfattas av tillä-
mpningsområdet för detta direktiv skall det dokument som avses ipunkt 1 utarbetas utan dröjsmål, dock allra senast inom tre månader
efter det datum då detta direktiv blir tillämpligt på den berörda verk-
samheten, i enlighet med artikel 2.1 första stycket.
2. Dokumentet bör följa de principer som återfinns i bilaga III, och
skall stå till de behöriga myndigheternas förfogande särskilt vad gäller
tillämpningen av artiklarna 5.2 och 18.
3. Denna artikel skall inte tillämpas på de verksamheter som avses i
artikel 9.1996L0082 — SV — 31.12.2003 — 002.001 — 7
▼B
▼M2
▼B
▼M2
▼B
▼B
Artikel 8
Dominoeffekt
1. Medlemsstaterna skall se till att den behöriga myndigheten, med
stöd av den information den fått från verksamhetsutövaren i enlighet
med artiklarna 6 och 9, fastställer de verksamheter eller grupper avverksamheter vid vilka sannolikheten och möjligheten för eller konse-kvenserna av en allvarlig olyckshändelse är högre på grund avverksamheternas lokalisering och närhet till varandra samt derasförråd av farliga ämnen.
2. Medlemsstaterna skall försäkra sig om att de verksamheter som
identifierats på detta sätt
a) på lämpligt sätt genomför relevanta informationsutbyten så att man i
dessa verksamheters säkerhetspolicy, drift- och säkerhetssystem,säkerhetsrapporter och interna planer för räddningsinsatser kanbeakta arten och vidden av den totala risken för allvarliga olycks-
händelser,
b) samarbetar om att informera allmänheten och att förse den ansvariga
myndigheten med information så att externa planer för räddningsin-
satser kan upprättas.
Artikel 9
Säkerhetsrapport
1. Medlemsstaterna skall se till att verksamhetsutövaren är skyldig
att lägga fram en säkerhetsrapport som
a) visar att en säkerhetspolicy för att förebygga allvarliga olycks-
händelser och ett säkerhetssystem för att se till att dessa genomförshar införts i enlighet med bilaga III,
b) visar att faran för allvarliga olyckshändelser har identifierats och att
nödvändiga åtgärder har vidtagits för att förebygga dem ochbegränsa följderna för människor och miljö,
c) visar att utformning, konstruktion, drift och underhåll av alla
anläggningar, lagerplatser, utrustningar och infrastrukturer som harsamband med driften och som har ett samband med olika slag avfara för allvarliga olyckshändelser inom verksamheten, uppvisartillräcklig säkerhet och tillförlitlighet,
d) visar att interna planer för räddningsinsatser har upprättats och till-
handahåller underlag som gör det möjligt att utarbeta en extern planför räddningsinsatser om en allvarlig olyckshändelse skulle inträffa,
e) säkerställer att de behöriga myndigheterna får tillräcklig information
för att kunan besluta om lokalisering av nya aktiviteter ochmarkanvändning omkring befintliga verksamheter.
2. Säkerhetsrapporten skall innehålla åtminstone de uppgifter och
den information som anges i bilaga II. Den skall namnge de relevanta
organisationer som utarbetat rapporten. Den skall i övrigt innehålla enuppdaterad förteckning över de farliga ämnen som finns i verksam-heten.
Säkerhetsrapporter, delar av rapporter, eller andra likvärdiga rapporter
som upprättats enligt någon annan lagstiftning kan ställas samman tillen enda säkerhetsrapport för att uppfylla målen i denna artikel, när ensådan lösning gör det möjligt att undvika onödiga upprepningar ochdubbelarbete för verksamhetsutövaren eller för den behöriga myndig-heten, under förutsättning att alla krav i denna artikel har uppfyllts.
3. Den säkerhetsrapport som avses i punkt 1 skall sändas till den
behöriga myndigheten inom följande tidsfrister:
— För nya verksamheter inom en rimlig tid innan byggnadsarbetena
eller driften påbörjas.1996L0082 — SV — 31.12.2003 — 002.001 — 8
▼M2
▼B
▼M2
▼B
▼B
— För befintliga verksamheter som ännu inte lyder under bestämmel-
serna i direktiv 82/501/EEG, inom en tid av tre år räknat från detdatum som avses i artikel 24.1.
— För övriga verksamheter inom en tid av två år räknat från det datum
som föreskrivs i artikel 24.1.
— För verksamheter som hädanefter kommer att omfattas av tillä-
mpningsområdet för detta direktiv, utan dröjsmål, dock allra senast
inom ett år efter det datum då detta direktiv blir tillämpligt på den
berörda verksamheten, i enlighet med artikel 2.1 första stycket.
— Utan dröjsmål vid sådan regelbunden översyn som föreskrivs i
punkt 5.
4. Innan verksamhetsutövaren påbörjar byggnadsarbetena eller
driften, eller i de fall som avses i punkt 3, ►
M2 andra, tredje, fjärde
och femte strecksatserna ◄, skall den behöriga myndigheten inom en
rimlig tid efter det att den fått rapporten
— meddela verksamhetsutövaren om resultatet av granskningen av
säkerhetsrapporten, i förekommande fall efter att ha begärt in
kompletterande uppgifter, eller
— förbjuda att verksamheten i fråga tas i drift eller att driften fortsätter
i enlighet med de befogenheter och förfaranden som avses i artikel17.
5. Säkerhetsrapporten skall regelbundet ses över och, vid behov,
uppdateras
— minst vart femte år,
— vid vilken annan tidpunkt som helst på verksamhetsutövarens initi-
ativ eller på begäran av den behöriga myndigheten, när nya faktagör detta berättigat eller för att kunna beakta den tekniska utveck-ling som har samband med säkerheten och som till exempel härrörfrån analys av olyckshändelser eller ”nästan inträffade olycks-händelser” samt kunskapsutvecklingen på riskbedömningens
område.
6. a) När den behöriga myndigheten är övertygad om att varken vissa
särskilda ämnen inom anläggningen eller någon del av själva
anläggningen skulle kunna åstadkomma fara för allvarliga
olyckshändelser, får medlemsstaten i enlighet med de kriteriersom avses i punkt b, begränsa kraven på upplysningar i säker-hetsrapporterna till sådana som har samband med förebyggandeav kvarstående fara för allvarliga olyckshändelser och begräns-
ning av dessas följder för människor och miljö.
b) Kommissionen skall innan detta direktiv genomförs och enligt
det förfarande som anges i artikel 16 i direktiv 82/501/EEG,fastställa harmoniserade kriterier för den behöriga myndighetensbeslut att en verksamhet inte kan åstadkomma fara för enallvarlig olyckshändelse i den mening som avses i punkt a. Punkta skall inte tillämpas innan dessa kriterier har fastställts.
c) Medlemsstaterna skall se till att den behöriga myndigheten till
kommissionen överlämnar en motiverad förteckning över de
berörda verksamheterna. Kommissionen skall varje år sändadessa förteckningar till den kommitté som avses i artikel 22.
d) Kommissionen uppmanas att senast den 31 december 2006 i nära
samarbete med medlemsstaterna se över de nuvarande riktlin-jerna för upprättande av en säkerhetsrapport.
Artikel 10
Ändring av en anläggning, verksamhet eller lager
Vid ändringar av en anläggning, verksamhet, lager eller process, eller
om arten och mängderna av de farliga ämnen som skulle kunna få1996L0082 — SV — 31.12.2003 — 002.001 — 9
▼M2
▼B
▼M2
▼B
▼B
betydande återverkningar såvitt avser faran för allvarliga olycks-
händelser ändras, skall medlemsstaterna se till att verksamhetsutövaren
— ser över och, om det är nödvändigt, reviderar säkerhetspolicyn för
att förebygga allvarliga olyckshändelser, liksom driftsystemen ochde förfaranden som avses i artiklarna 7 och 9,
— ser över och, vid behov, reviderar säkerhetsrapporten och infor-
merar den behöriga myndighet som avses i artikel 16 om alla
detaljer i denna revision innan ändringen görs.
Artikel 11
Planer för räddningsinsatser
1. Medlemsstaterna skall, för alla anläggningar som lyder under
föreskrifterna i artikel 9, se till att
a) verksamhetsutövaren utarbetar en intern plan för räddningsinsatser
som skall vidtas inom verksamheten
— för nya verksamheter innan de tas i drift,
— för befintliga verksamheter som ännu inte är underkastade
bestämmelserna i direktiv 82/501/EEG inom tre år räknat från
det datum som föreskrivs i artikel 24.1,
— för övriga verksamheter inom två år räknat från det datum som
föreskrivs i artikel 24.1,
— för verksamheter som hädanefter kommer att omfattas av tillä-
mpningsområdet för detta direktiv, utan dröjsmål, dock allra
senast inom ett år efter det datum då detta direktiv blir tillämp-ligt på den berörda verksamheten, i enlighet med artikel 2.1första stycket,
b) verksamhetsutövaren, för att de behöriga myndigheterna skall kunna
upprätta den externa planen för räddningsinsater, förser dessa mednödvändiga upplysningar inom följande tidsfrister,
— för nya verksamheter innan de tas i drift,
— för befintliga verksamheter som ännu inte lyder under
bestämmelserna i direktiv 82/501/EEG inom en period av tre årräknat från det datum som föreskrivs i artikel 24.1,
— för övriga verksamheter inom två år räknat från det datum som
föreskrivs i artikel 24.1,
— för verksamheter som hädanefter kommer att omfattas av tillä-
mpningsområdet för detta direktiv, utan dröjsmål, dock allrasenast inom ett år efter det datum då detta direktiv blir tillämp-ligt på den berörda verksamheten, i enlighet med artikel 2.1första stycket,
c) de myndigheter som medlemsstaten utsett för detta ändamål utar-
betar en extern plan för de räddningsinsatser som skall vidtasutanför verksamheten.
2. Planerna för räddningsinsatser skall upprättas med följande mål:
— Avgränsa och ingripa mot olyckor så att följderna minimeras och de
skador som orsakas på människor, miljö och egendom begränsas.
— Vidta nödvändiga åtgärder för att skydda människor och miljö från
följderna av allvarliga olyckshändelser.
— Lämna nödvändig information till allmänheten och till berörda
organ och myndigheter i området.
— Vidta åtgärder för att återställa och sanera miljön efter en allvarlig
olyckshändelse.
Planerna för räddningsinsatser skall innehålla den information som
avses i bilaga IV.1996L0082 — SV — 31.12.2003 — 002.001 — 10
▼M2
▼B
▼M2
▼B
▼M2
3. Utan att de behöriga myndigheternas skyldigheter påverkas, skall
medlemsstaterna se till att de interna planer för räddningsinsatser somföreskrivs i detta direktiv utarbetas i samråd med de anställda vid verk-
samheten, inklusive relevant personal med långtidskontrakt som
underleverantörer, samt att allmänheten får lämna synpunkter på deexterna planerna för räddningsinsatser när planerna fastställts elleruppdaterats.
4. Medlemsstaterna skall införa ett system som säkerställer att
interna och externa planer för räddningsinsatser granskas på nytt,prövas och, om det är nödvändigt, revideras och uppdateras av verk-samhetsutövaren och utsedda myndigheter, med lämpliga tidsintervallsom inte bör överstiga tre år. Vid den förnyade granskningen skallhänsyn tas till de förändringar som genomförts vid de berörda verksam-
heterna, inom berörd räddningstjänst, till den tekniska utvecklingen och
till kunskaperna om vilka insatser som bör göras när allvarliga olycks-händelser inträffar.
4a Vad avser de externa planerna för räddningsinsatser bör
medlemsstaterna beakta behovet av att underlätta ett förstärkt samar-
bete när det gäller operativa räddningsinsatser.
5. Medlemsstaterna skall införa ett system som säkerställer att
planerna för räddningsinsatser omedelbart verkställs av verksamhets-utövaren och, i förekommande fall, av den behöriga myndighet somhar utsetts att ansvara för detta
— när en allvarlig olyckshändelse inträffat, och
— när en okontrollerad händelse inträffar, och det är rimligt att
förvänta sig att denna, på grund av sin art, kommer att leda till enallvarlig olyckshändelse.
6. Den behöriga myndigheten kan om skälen till beslutet anges och
på grundval av den information som ges i säkerhetsrapporten, besluta
att bestämmelserna i punkt 1 om skyldigheten att upprätta en extern
plan för räddningsinsatser inte skall tillämpas.
Artikel 12
Kontroll över den fysiska planeringen
1. Medlemsstaterna skall se till att målen när det gäller att förebygga
allvarliga olyckshändelser och begränsningen av följderna av sådanaolyckor beaktas vid regleringen av markanvändningen och annan rele-vant reglering. Dessa mål skall uppnås genom kontroll av följande:
a) Lokaliseringen av nya verksamheter.
b) Sådana förändringar av befintliga verksamheter som avses i artikel
10.
c) Nya anordningar kring befintliga verksamheter som t.ex. transport-
leder, platser som besöks av allmänheten och bostadsområden, närdenna lokalisering eller dessa anordningar kan befaras öka riskenför allvarliga olyckshändelser eller förvärra följderna av dem.
Medlemsstaterna skall se till att vid reglering av markanvändningen
och vid annan relevant reglering, liksom i förfarandena för genom-
förandet av en sådan reglering, beakta nödvändigheten av att på långsikt upprätthålla lämpliga avstånd mellan å ena sidan de verksamhetersom avses i detta direktiv och å andra sidan bostadsområden, bygg-nader och platser som besöks av allmänheten, större transportvägar sålångt det är möjligt, rekreationsområden samt områden med särskilt
intressant eller känslig natur, och, för befintliga verksamheter,
nödvändigheten av kompletterande tekniska åtgärder i enlighet medartikel 5 så att inte riskerna för människor ökar.
(1a) Kommissionen uppmanas att senast den 31 december 2006 i
nära samarbete med medlemsstaterna utarbeta riktlinjer för en tekniskdatabas, inklusive riskinformation och riskscenarier, som skall1996L0082 — SV — 31.12.2003 — 002.001 — 11
▼B
▼M2
▼B
▼M2
▼M2
användas för att bedöma huruvida de verksamheter som omfattas av
detta direktiv är förenliga med sådana områden som anges i punkt 1.Definitionen av denna databas skall så långt möjligt beakta de behöriga
myndigheternas bedömningar, uppgifter från verksamhetsutövarna och
all övrig relevant information, t.ex. socioekonomiska fördelar avutvecklingen och de mildrande effekterna av planer för räddningsin-satser.
2. Medlemsstaterna skall se till att alla behöriga myndigheter och
alla planeringsorgan som har befogenhet att fatta beslut på dettaområde upprättar lämpliga samrådsförfaranden, för att underlättagenomförandet av den reglering om vilken beslut har fattats enligtpunkt 1. Förfarandena skall utformas så att teknisk vägledning om de
risker som är förbundna med verksamheten, antingen på grundval av
en bedömning av omständigheterna i det enskilda fallet eller enligtallmänna principer, finns tillgänglig när beslutet fattas.
Artikel 13
Information om säkerhetsåtgärder
1. Medlemsstaterna skall se till att information om vilka säkerhetså-
tgärder som skall vidtas och hur man skall förfara vid en
olyckshändelse regelbundet lämnas utan att mottagaren begär det pålämpligaste sätt till alla personer och alla verksamheter som nyttjas avallmänheten (t.ex. skolor och sjukhus) och som löper risk att påverkasav en allvarlig olyckshändelse som inträffar i en sådan verksamhet som
omfattas av artikel 9.
Denna information skall ses över vart tredje år, och, vid behov, förnyas
och uppdateras, åtminstone om förändringar enligt artikel 10genomförs. Allmänheten skall ständigt ha tillgång till denna informa-tion. Informationen till allmänheten skall förnyas minst vart femte år.
Informationen skall innehålla åtminstone de upplysningar som anges i
bilaga V.
2. Medlemsstaterna skall lämna tillräcklig information till medlems-
stater som löper risk att påverkas av gränsöverskridande återverkningarav en allvarlig olyckshändelse vid en sådan verksamhet som avses iartikel 9, så att den berörda medlemsstaten, i förekommande fall, kan
tillämpa alla relevanta bestämmelser i artiklarna 11 och 12 och i den
här artikeln.
3. Om den berörda medlemsstaten har beslutat att en verksamhet
som är belägen nära en annan medlemsstats territorium inte skulle
kunna orsaka fara för en allvarlig olyckshändelse utanför sitt områdeenligt artikel 11.6, och följaktligen inte kräver att någon extern planför räddningsinsatser utarbetas i enlighet med artikel 11.1, skall denandra medlemsstaten informeras om detta.
4. Medlemsstaterna skall se till att allmänheten får tillgång till
säkerhetsrapporten. Verksamhetsutövaren kan begära att den behörigamyndigheten inte lämnar ut vissa delar av rapporten till allmänheten,
av industriella, kommersiella eller personliga sekretesskäl eller med
hänsyn till den allmänna säkerheten eller det nationella försvaret. Isådana fall skall verksamhetsutövaren med den behöriga myndighetensmedgivande till myndigheten i fråga lämna in en modifierad rapportdär vissa delar har uteslutits och ställa den rapporten till allmänhetensförfogande.
5. Medlemsstaterna skall se till att allmänheten får möjlighet att
yttra sig om
— planeringen av sådana nya verksamheter som åsyftas i artikel 9,
— förändringar av befintliga verksamheter enligt artikel 10 när de
planerade ändringarna är underkastade de krav som ställs i dettadirektiv på området för fysisk planering,
— anordningar kring befintliga verksamheter.1996L0082 — SV — 31.12.2003 — 002.001 — 12
▼B
▼M2
▼B
▼M2
6. När det gäller verksamheter som omfattas av bestämmelserna i
artikel 9 skall medlemsstaterna se till att allmänheten får tillgång tillden förteckning över farliga ämnen som föreskrivs i artikel 9.2, om
inte annat följer av bestämmelserna i punkt 4 i den här artikeln samt
artikel 20.
Artikel 14
Upplysningar som skall lämnas av verksamhetsutövaren efter en
allvarlig olyckshändelse
1. Medlemsstaterna skall se till att verksamhetsutövaren fullgör sina
skyldigheter att snarast möjligt efter en allvarlig olyckshändelse pålämpligt sätt
a) informera den behöriga myndigheten,
b) förse denna med följande information, så snart han känner till den:
— omständigheterna vid olyckan,
— vilka farliga ämnen som förekommer,— de uppgifter som finns tillgängliga för att bedöma olyckans
följder för människor och miljö, samt
— vilka räddningsinsatser som genomförts.
c) informera myndigheten om åtgärder som planeras för att
— mildra verkningarna av olyckan på medellång och lång sikt,
— undvika att olyckan upprepas,
d) uppdatera den information som lämnats om en grundligare
undersökning avslöjar nya fakta som ändrar informationen eller deslutsatser som dragits.
2. Medlemsstaterna skall uppdra åt den behöriga myndigheten att
a) försäkra sig om att brådskande åtgärder och åtgärder på medellång
och lång sikt som visar sig nödvändiga, vidtas,
b) genom inspektion, undersökning eller på annat lämpligt sätt samla
in den information som behövs för att kunna göra en fullständiganalys av den allvarliga olyckshändelsen, vad beträffar teknik, orga-nisation och ledning,
c) genom lämpliga åtgärder se till att verksamhetsutövaren vidtar
nödvändiga återställningsåtgärder,
d) och utfärda rekommendationer för förebyggande åtgärder i fram-
tiden.
Artikel 15
Information som medlemsstaterna skall lämna till kommissionen
1. För att kunna förebygga och begränsa följderna av allvarliga
olyckshändelser skall medlemsstaterna snarast möjligt informera
kommissionen om allvarliga olyckshändelser som inträffar på deras
områden och som uppfyller kriterierna i bilaga VI. De skall lämnakommissionen följande uppgifter:
a) Medlemsstaten, samt namn på och adress till den myndighet som är
ansvarig för att sammanställa rapporten.
b) Datum, tidpunkt och plats för den allvarliga olyckshändelsen, full-
ständigt namn på verksamhetsutövaren och adress till den aktuella
verksamheten.
c) En kort beskrivning av omständigheterna vid olyckan som
innehåller uppgifter om vilka farliga ämnen det är fråga om och de
omedelbara följderna för människor och miljö.
d) En kort beskrivning av de räddningsinsatser som har genomförts och
de försiktighetsåtgärder som omedelbart måste vidtas för att undvika
att olyckan upprepas.
2. Så snart som informationen enligt artikel 14 har sammanställts,
skall medlemsstaterna informera kommissionen om resultatet av sin1996L0082 — SV — 31.12.2003 — 002.001 — 13
▼B
▼B
analys och om de rekommendationer som gjorts på ett formulär som
utarbetats och uppdaterats i enlighet med det förfarande som föreskrivsi artikel 22.
Medlemsstaterna får dröja med att lämna denna information endast i
avvaktan på att ett rättegångsförfarande slutförs, om informationenskulle kunna påverka rättegången.
3. Medlemsstaterna skall meddela kommissionen namnet på och
adressen till alla de organ som kan ha information om allvarliga
olyckshändelser och som skulle kunna fungera som rådgivare åt
behöriga myndigheter i andra medlemsstater som har till uppgift attingripa vid en sådan olycka.
Artikel 16
Behörig myndighet
Medlemsstaterna skall inrätta eller utse den behöriga myndighet eller
de behöriga myndigheter som skall ha till uppdrag att genomföra de
uppgifter som anges i detta direktiv, utan att detta påverkar verksam-hetsutövarens skyldigheter, liksom i förekommande fall de organ somskall biträda de behöriga myndigheterna i tekniskt hänseende.
Artikel 17
Driftförbud
1. Medlemsstaterna skall förbjuda drift eller idrifttagande av en
verksamhet, en anläggning eller ett lager, eller av någon del av dessa,om de åtgärder som vidtas av verksamhetsutövaren för att förebyggaeller begränsa allvarliga olyckshändelser är uppenbart otillräckliga.
Medlemsstaterna kan förbjuda drift eller idrifttagande av en verk-
samhet, en anläggning eller ett lager, eller av någon del av dessa, om
verksamhetsutövaren inte har lämnat in anmälan, rapporter eller annaninformation som föreskrivs i detta direktiv inom den bestämda tids-fristen.
2. Medlemsstaterna skall se till att verksamhetsutövarna har
möjlighet att överklaga ett beslut om förbud som fattats av en behörig
myndighet i enlighet med punkt 1, till en lämplig instans fastställdgenom nationell lagstiftning och nationella förfaranden.
Artikel 18
Tillsyn
1. Medlemsstaterna skall se till att de behöriga myndigheterna
upprättar ett system för tillsyn eller andra kontrollåtgärder som lämpar
sig för den aktuella typen av verksamhet. Denna tillsyn eller kontrollskall utföras oberoende av om säkerhetsrapporten eller de andra rappor-terna har lämnats in. De skall vara så utformade att de medger enplanerad och systematisk granskning av de tekniska system samt orga-nisations- och driftsystem som tillämpas vid verksamheten så att, i
synnerhet,
— verksamhetsutövaren kan visa att han har vidtagit lämpliga åtgärder
för de aktiviteter som bedrivs vid verksamheten för att förebygga
allvarliga olyckshändelser,
— verksamhetsutövaren kan visa att han har vidtagit lämpliga åtgärder
för att begränsa följderna av allvarliga olyckshändelser på verksam-hetens område eller utanför detta,
— uppgifterna och informationen i säkerhetsrapporten, eller i någon
annan rapport som lämnats in, ger en riktig bild av situationen vidverksamheten,
— allmänheten får tillgång till den information som föreskrivs i artikel
13.1.1996L0082 — SV — 31.12.2003 — 002.001 — 14
▼B
2. Det system för tillsyn varom stadgas i punkt 1 skall
överensstämma med följande villkor:
a) Det skall finnas ett tillsynsprogram för alla verksamheter. Om inte
den behöriga myndigheten har fastställt ett tillsynsprogram på
grundval av en systematisk bedömning av riskerna för allvarliga
olyckshändelser i samband med den aktuella verksamheten, skallprogrammet inbegripa åtminstone en en gång om året av denbehöriga myndigheten genomförd inspektion på platsen vid varjesådan verksamhet som avses i artikel 9.
b) Efter varje inspektion skall en rapport utarbetas av den behöriga
myndigheten.
c) I förekommande fall skall varje inspektion som utförs av den
behöriga myndigheten följas upp i samarbete med verksamhetensledning inom en rimlig tidsrymd efter inspektionen.
3. Den behöriga myndigheten kan uppmana verksamhetsutövaren att
lämna in all den kompletterande information som myndigheten behöver
för att på lämpligt sätt kunna bedöma risken för en allvarlig olycks-händelse, fastställa om sannolikheten ökat och/eller om de tänkbaraföljderna av allvarliga olyckshändelser förvärrats, och för attmöjliggöra att en extern plan för räddningsinsatser utarbetas och atthänsyn tas till sådana ämnen som på grund av sin fysiska form,
särskilda omständigheter eller sin placering, kan komma att kräva
särskild uppmärksamhet.
Artikel 19
Informationsutbyte och informationssystem
1. Medlemsstaterna och kommissionen skall utbyta information om
de erfarenheter som har gjorts i frågor som gäller förebyggande av
allvarliga olyckshändelser och begränsning av deras följder. Dennainformation skall särskilt avse effekten av bestämmelserna i dettadirektiv.
1a För verksamheter som omfattas av detta direktiv skall medlems-
staterna lämna åtminstone följande uppgifter till kommissionen:
a) Verksamhetsutövarens namn eller firma samt fullständig adress till
den aktuella verksamheten.
b) Den aktivitet eller de aktiviteter som bedrivs vid verksamheten.
Kommissionen skall upprätta och uppdatera en databas med den infor-
mation som lämnas av medlemsstaterna. Tillträde till databasen skall
vara förbehållet personer som har fått tillstånd av kommissionen ellerde behöriga myndigheterna i medlemsstaterna.
2. Kommissionen skall upprätta och till medlemsstaternas förfo-
gande ställa ett register och ett informationssystem med allinformation om allvarliga olyckshändelser som inträffat inom medlems-
staternas territorium för följande ändamål:
a) Säkerställa att den information som medlemsstaterna lämnar i
enlighet med artikel 15.1 snabbt sprids till alla behöriga myndig-
heter.
b) Förse de behöriga myndigheterna med en analys av orsakerna till
olyckshändelserna och med de lärdomar som har dragits av dem.
c) Informera de behöriga myndigheterna om vilka förebyggande
åtgärder som vidtagits.
d) Lämna upplysningar om organisationer som kan ge råd eller infor-
mation beträffande uppkomst samt förebyggande och begränsningav följderna av allvarliga olyckshändelser.
Registret och informationssystemet skall åtminstone innehålla följande:
a) Den information som lämnats av medlemsstaterna i enlighet med
artikel 15.1.1996L0082 — SV — 31.12.2003 — 002.001 — 15
▼M2
▼B
▼B
b) En analys av orsakerna till olyckshändelserna.
c) De lärdomar som har dragits av olyckshändelserna.
d) De förebyggande åtgärder som krävs för att hindra att en olycks-
händelse upprepas.
3. Utan att tillämpningen av artikel 20 påverkas skall registret och
informationssystemet kunna användas av medlemsstaternas statliga
organ, industrins och handelns organisationer, fackliga organisationer,icke-statliga miljöskyddsorganisationer och andra internationella orga-nisationer eller forskningsorgan som arbetar inom detta område.
4. Medlemsstaterna skall vart tredje år lämna en rapport till kommis-
sionen i enlighet med det förfarande som anges i rådets direktiv 91/692/EEG av den 23 december 1991 om att standardisera och rationali-
sera rapporteringen om genomförandet av vissa direktiv om miljön (
1)
för de verksamheter som avses i artiklarna 6 och 9. Kommissionenskall vart tredje år offentliggöra en sammanställning av denna informa-tion.
Artikel 20
Sekretess
1. Medlemsstaterna skall ålägga de behöriga myndigheterna att i
syfte att öka öppenheten vid tillämpningen av detta direktiv tillhan-
dahålla de uppgifter som de har fått in till alla fysiska eller juridiska
personer som begär det.
I fråga om de uppgifter som lämnats till behöriga myndigheter eller
kommissionen får, i den mån nationella bestämmelser så föreskriver,sekretess föreskrivas, om de äventyrar
— sekretess vid överläggningar med de behöriga myndigheterna och
kommissionen,
— sekretess i samband med internationella relationer och nationellt
försvar,
— allmän säkerhet,— förundersökningssekretess eller en pågående rättegång,
— affärs- och industrihemligheter inbegripet immaterialrätter,
— uppgifter eller register som berör enskildas privatliv,— uppgifter som lämnats av tredje man om denne begär att de skall
förbli förtroliga.
2. Detta direktiv skall inte hindra en medlemsstat från att ingå avtal
med tredje land om utbyte av intern information.
Artikel 21
Kommitténs mandat
De åtgärder som krävs för att kriterierna i artikel 9.6 b och bilagorna II
- VI skall kunna anpassas till den tekniska utvecklingen och för attupprätta det formulär som avses i artikel 15.2, skall antas i enlighetmed förfarandet i artikel 22.
Artikel 22
Kommitté
1. Kommissionen skall biträdas av en kommitté.
2. När det hänvisas till denna artikel skall artiklarna 5 och 7 i beslut
1999/468/EG (
2) tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel
8 i det beslutet.1996L0082 — SV — 31.12.2003 — 002.001 — 16
(1) EGT nr L 377, 31.12.1991, s. 48.
(2) Rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som
skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter
(EGT L 184, 17.7.1999, s. 23).▼M1
▼M1
Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre
månader.
3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.
Artikel 23
Upphävande av direktiv 82/501/EEG
1. Direktiv 82/501/EEG skall upphöra att gälla 24 månader efter det
att det här direktivet träder i kraft.
2. Meddelanden, beredskapsplaner och information till allmänheten
som lagts fram eller fastställts i enlighet med direktiv 82/501/EEG skallförbli i kraft till dess att de ersätts med motsvarande bestämmelser i dethär direktivet.
Artikel 24
Genomförande
1. Medlemsstaterna skall anta de lagar och andra författningar som
är nödvändiga för att följa detta direktiv senast 24 månader efter dessikraftträdande. De skall genast underrätta kommissionen om detta.
När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en
hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när
de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall görasskall varje medlemsstat själv utfärda.
2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till
de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det områdesom omfattas av detta direktiv.
Artikel 25
Ikraftträdande
Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har
offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning .
Artikel 26
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.1996L0082 — SV — 31.12.2003 — 002.001 — 17
▼B
▼B
Förteckning över bilagor
Sida
Bilaga I — Tillämpning av direktivet . . ...............................
Bilaga II — Det minimum av uppgifter och information som skall beaktas i
den säkerhetsrapport som avses i artikel 9 ...................
Bilaga III — De principer som anges i artikel 7 och information som anges i
artikel 9 beträffande verksamhetens driftsystem och organisation
för förebyggande av allvarliga olyckshändelser . ..............
Bilaga IV — Uppgifter och information som skall ingå i de planer för räddning-
sinsatser som avses i artikel 11 . . . .........................
Bilaga V — Upplysningar som skall lämnas till allmänheten vid tillämpning av
artikel 13.1 . . ..........................................
Bilaga VI — De kriterier för anmälan av en olycka till kommissionen som
anges i artikel 15.1 . . ....................................1996L0082 — SV — 31.12.2003 — 002.001 — 18
▼B
BILAGA I
TILLÄMPNING AV DIREKTIVET
INLEDNING
1. Denna bilaga gäller förekomsten av farliga ämnen i verksamheter enligt
artikel 3 i detta direktiv och fastställer tillämpningen av artiklarna i det.
2. Blandningar eller beredningar skall jämställas med rena ämnen i den mån
som de överensstämmer med de gränsvärden för koncentration som med
hänsyn till sina respektive egenskaper har fastställts i de direktiv i ämnet
som anges i del 2 not 1 eller de senaste anpassningarna av dessa till den
tekniska utvecklingen som anges i del 2 not 1 till denna bilaga, såvida inte
en innehållsförteckning uttryckt i procenttal eller någon annan beskrivning
särskilt lämnas.
3. De tröskelvärden som anges nedan gäller för varje verksamhet.
4. De kvantiteter som skall beaktas vid tillämpningen av artiklarna är de maxi-
mala kvantiteter som förekommer eller kan förekomma vid varje givet
tillfälle. Farliga ämnen som förekommer i en verksamhet endast i kvantiteter
som är lika med eller understiger 2 % av det angivna tröskelvärdet, skall inte
tas med i beräkningen av den totala kvantitet som förekommer, om deras
placering inom en verksamhet är sådan att de inte kan utlösa en allvarlig
olyckshändelse någon annanstans inom verksamheten.
5. De föreskrifter som ges i del 2 not 4 och som reglerar summeringen av
farliga ämnen eller kategorier av farliga ämnen skall tillämpas i förekom-
mande fall.
6. I detta direktiv avses med gas varje ämne som har ett absolut ångtryck på
101,3 kPa eller högre vid 20 ºC.
7. I detta direktiv avses med vätska varje ämne som inte definieras som gas och
som inte uppträder i fast form vid 20 ºC och normaltryck, 101,3 kPa.
DEL 1
Ämnen som avses
När ett ämne eller en grupp ämnen som ingår i del 1 även kan hänföras till
en kategori i del 2, skall de tröskelvärden (tröskelmängd eller gränsmängd)
som skall beaktas vara de som anges i del 1.
Kolumn 1 Kolumn 2 Kolumn 3
Farliga ämnenTröskelvärden (i ton) för tillämpning av
artiklarna 6 och 7 artikel 9
Ammoniumnitrat (se not 1) 5 000 10 000
Ammoniumnitrat (se not 2) 1 250 5 000
Ammoniumnitrat (se not 3) 350 2 500
Ammoniumnitrat (se not 4) 10 50
Kaliumnitrat (se not 5) 5 000 10 000
Kaliumnitrat (se not 6) 1 250 5 000
Asenikpentoxid, arsenik(V)syra eller dess salter 1 2
Arseniktrioxid, arsenik(III)syra eller dess salter 0,1
Brom 20 100
Klor 10 25
Nickelföreningar i inhalerbar pulverform (nickelmon-
oxid, nickeldioxid, nickelsulfid, trinickeldisulfid
dinickeltrioxid) 1
Etylenimin 10 201996L0082 — SV — 31.12.2003 — 002.001 — 19
▼M2
▼B
▼M2
▼B
▼B
Kolumn 1 Kolumn 2 Kolumn 3
Farliga ämnenTröskelvärden (i ton) för tillämpning av
artiklarna 6 och 7 artikel 9
Fluor 10 20
Formaldehyd ( ≥90 %) 5 50
Väte 5 50
Väteklorid (kondenserad gas) 25 250
Alkylbly 5 50Extremt brandfarliga kondenserade gaser (inkl. LPG)
och naturgas 50 200
Acetylen 5 50Etylenoxid 5 50
Propylenoxid 5 50
Metanol 500 5 000Metylenbis (2-kloranilin) eller dess salter, i pulver-
form) 0,01
Metylisocyanat 0,15
Syre 200 2 000
Toluendiisocyanat 10 100Karbonyldiklorid (fosgen) 0,3 0,75
Arseniktrihydrid (arsin) 0,2 1
Fosfortrihydrid (fosfin) 0,2 1Svaveldiklorid 1 1Svaveltrioxid 15 75
Polyklordibensofuraner och polyklordibensodioxiner
(inkl. TCDD) beräknade som TCDD-ekvivalenter 0,001
Följande CANCEROGENA ÄMNEN vid koncen-
trationer som överstiger 5 viktprocent:
4-aminobifenyl och/eller dess salter, bensotri-
klorid, benzidin och/eller dess salter, bis(klorome-
tyl)eter, klorometylmetyleter, 1,2-dibrometan,
dietylsulfat, dimetylsulfat, dimetylkarbamoyl-
klorid, 1,2-dibrom-3-klorpropan, 1,2-dimetylhyd-
razin, dimetylnitrosamin, hexametylfosfortriamid,
hydrazin, 2-naftylamin och/eller dess salter, 4-
nitrodifenyl, och 1,3-propansulton 0,5 2
Petroleumprodukter:
a) Bensin och nafta
b) Fotogen (inklusive flygbränslen)
c) Gasoljor (inklusive dieselbränslen, lätta eldnings-
oljor och blandkomponenter för gasoljor) 2 500 25 0001996L0082 — SV — 31.12.2003 — 002.001 — 20
▼M2
▼B
NOTER
1.Ammoniumnitrat (5 000/10 000): gödselmedel med självunderhållande
sönderfall
Detta gäller för blandade/sammansatta ammoniumnitratbaserade gödsel-
medel (blandade/sammansatta gödselmedel som innehåller
ammoniumnitrat tillsammans med fosfat och/eller pottaska) i vilka kväve-
halten p.g.a. ammoniumnitrat är
— mellan 15,75 (1) och 24,5 viktprocent (2), och vilka antingen
innehåller sammanlagt högst 0,4 % brännbara/organiska material eller
uppfyller kraven i bilaga II till direktiv 80/876/EEG (med senare
ändringar och uppdateringar),
— 15,75 % (3) viktprocent eller mindre utan begränsning för brännbart
material,
och vilka kan undergå självunderhållande sönderfall i enlighet med FN:s
”trough test” (se Förenta nationernas rekommendationer om transport av
farligt gods: Manual of Tests and Criteria , del III, punkt 38.2).
2.Ammoniumnitrat (1 250/5 000) av gödselkvalitet
Detta gäller för enkla ammoniumnitratbaserade gödselmedel och blan-
dade/sammansatta ammoniumnitratbaserade gödselmedel i vilka
kvävehalten p.g.a. ammoniumnitrat
— överstiger 24,5 viktprocent, med undantag av blandningar av ammo-
niumnitrat med dolomit, kalksten och/eller kalciumkarbonat med en
renhetsgrad på minst 90 %,
— överstiger 15,75 viktprocent för blandningar av ammoniumnitrat och
ammoniumsulfat,
— överstiger 28 viktprocent (4) för blandningar av ammoniumnitrat med
dolomit, kalksten och/eller kalciumkarbonat med en renhetsgrad på
minst 90 %,
och som uppfyller kraven i bilaga II till direktiv 80/876/EEG.
3.Ammoniumnitrat (350/2 500) av teknisk kvalitet
Detta gäller för
— ammoniumnitrat och beredningar av ammoniumnitrat i vilka kväve-
halten p.g.a. ammoniumnitrat
— är mellan 24,5 och 28 viktprocent och vilkas halt av brännbara
ämnen inte överstiger 0,4 %,
— överstiger 28 viktprocent och vilkas halt av brännbara ämnen inte
överstiger 0,2 %,
— vattenlösningar med ammoniumnitrat i vilka ammoniumnitratkoncen-
trationen överstiger 80 viktprocent.
4.Ammoniumnitrat (10/50): ”off-specs”-material och gödselmedel som inte
uppfyller kraven i detonationsprovet
Detta gäller för
— kasserat material från tillverkningsprocessen, ammoniumnitrat och
beredningar av ammoniumnitrat, enkla ammoniumnitratbaserade
gödselmedel och blandade/sammansatta ammoniumnitratbaserade
gödselmedel enligt noterna 2 och 3 som returneras eller har returnerats
från slutanvändaren till en tillverkare, en anläggning för tillfällig
lagring eller upparbetning för att omarbetas, återvinnas eller behandlas
för säker användning eftersom de inte längre uppfyller kraven i
noterna 2 och 3,
— gödselmedel enligt noterna 1 första strecksatsen och not 2 som inte
uppfyller kraven i bilaga II i direktiv 89/876/EEG.1996L0082 — SV — 31.12.2003 — 002.001 — 21
(1) 15,75 viktprocent kväve på grund av ammoniumnitratet motsvarar 45 % ammonium-
nitrat.
(2) 24,5 viktprocent kväve på grund av ammoniumnitratet motsvarar 70 % ammonium-
nitrat.
(3) 15,75 viktprocent kväve på grund av ammoniumnitratet motsvarar 45 % ammonium-
nitrat.
(4) 28 viktprocent kväve på grund av ammoniumnitratet motsvarar 80 % ammoniumnitrat.▼M2
▼M2
5.Kaliumnitrat (5 000/10 000): sammansatta gödselmedel på basis av
kaliumnitrat, vilka består av kaliumnitrat i pelletform eller granulatform
6.Kaliumnitrat (1 250/5 000): sammansatta gödselmedel på basis av kalium-
nitrat, vilka består av kaliumnitrat i kristallin form
►M2 7.◄ Polyklordibensofuraner och polyklordibensodioxiner
Polyklordibensofuraner och polyklordibensodioxiner beräknas med hjälp
av följande viktningsfaktorer:
International Toxic Equivalent Factors (ITEF) for the congeners of concern (NATO/CCMS)
2,3,7,8-TCDD 1 2,3,7,8-TCDF 0,1
1,2,3,7,8-PeCD 0,5 2,3,4,7,8-PeCDF 0,5
1,2,3,7,8-PeCDF 0,05
1,2,3,4,7,8-HxCDD
0,19
>>=
>>;1,2,3,4,7,8-HxCDF
0,19
>>>>>=
>>>>>;1,2,3,6,7,8-HxCDD 1,2,3,7,8,9-HxCDF
1,2,3,7,8,9-HxCDD 1,2,3,6,7,8-HxCDF
1,2,3,4,6,7,8-HpCDD 0,012,3,4,6,7,8-HxCDF
OCDD 0,001 1,2,3,4,6,7,8-HpCDF0,019
=
; 1,2,3,4,7,8,9-HpCDF
OCDF 0,001
(T = tetra, Pe = penta, Hx = hexa, Hp = hepta, O = octa)
DEL 2
Kategorier av ämnen och preparat som inte särskilt anges i del 1
Kolumn 1 Kolumn 2 Kolumn 3
Kategorier av farliga ämnenTröskelvärden (i ton) för tillämpning av
artiklarna 6 och 7 artikel 9
1. MYCKET GIFTIGA 5 20
2. GIFTIGA 50 200
3. OXIDERANDE 50 200
4. EXPLOSIVA (se not 2)
när ämnet, preparatet eller föremålet omfattas
av ADR riskgrupp 1.4 50 200
5. EXPLOSIVA (se not 2)
när ämnet, preparatet eller föremålet omfattas
av någon av följande riskgrupper: ADR risk-
grupperna 1.1, 1.2, 1.3, 1.5 eller 1.6 eller risk-
fras R 2 eller R 3 10 50
6. BRANDFARLIGA (när ämnet eller preparatet
omfattas av den definition som anges i not 3 a) 5 000 50 000
7 a. MYCKET BRANDFARLIGA (när ämnet eller
preparatet omfattas av den definition som anges
i not 3 b 1) 50 200
7 b. MYCKET BRANDFARLIGA VÄTSKOR (när
ämnet eller preparatet omfattas av den defini-
tion som anges i not 3 b 2) 5 000 50 0001996L0082 — SV — 31.12.2003 — 002.001 — 22
▼B
▼M2
▼B
▼B
Kolumn 1 Kolumn 2 Kolumn 3
Kategorier av farliga ämnenTröskelvärden (i ton) för tillämpning av
artiklarna 6 och 7 artikel 9
8. EXTREMT BRANDFARLIGA (när ämnet eller
preparatet omfattas av den definition som anges
i not 3 c) 10 50
9. MILJÖFARLIGA ÄMNEN riskfraser:
i) i) R 50: ”mycket giftigt för vattenlevande orga-
nismer” (inklusive R50/53) 100 200
ii) ii) R 51/53: ”Giftigt för vattenorganismer, kan
ge långsiktiga skadeverkningar på vatten-
miljön”. 200 500
10. ALL KLASSIFICERING som inte omfattas av
det som angivits ovan, i kombination med
följande riskfraser:
i) R14 ”reagerar våldsamt vid kontakt med
vatten” (inklusive R14/15) 100 500
ii) R29 ”avger giftiga gaser vid kontakt med
vatten” 50 200
NOTER
1. Ämnena och preparaten skall klassificeras i enlighet med följande direktiv
och deras nuvarande anpassning till den tekniska utvecklingen:
Rådets direktiv 67/548/EEG av den 27 juni 1967 om tillnärmning av lagar
och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av
farliga ämnen (1).
Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/45/EG av den 31 maj 1999
om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om
klassificering, förpackning och märkning av farliga preparat (2).
För ämnen och beredningar som inte klassificerats som farliga i enlighet
med något av ovannämnda direktiv, exempelvis avfall, men som ändå
förekommer eller skulle kunna förekomma vid en verksamhet och, under
de förhållanden som råder vid verksamheten, innehar eller kan inneha
motsvarande egenskaper vad gäller möjligheter att orsaka allvarliga
olyckshändelser, skall de provisoriska klassificeringsförfarandena följas i
enlighet med den artikel som reglerar den aktuella frågan i lämpligt
direktiv.
Om ämnen och beredningar uppvisar egenskaper som medför flera klassi-
ficeringar skall de lägsta tröskelvärdena tillämpas för det här direktivet.
Vid tillämpningen av regeln i not 4 skall emellertid det valda
tröskelvärdet alltid motsvara den aktuella klassificeringen.
Enligt detta direktiv skall kommissionen upprätta en lista och hålla denna
lista uppdaterad över ämnen som klassificerats inom någon av ovan-
stående kategorier genom gemensamt beslut i enlighet med direktiv 67/
548/EEG.
2. Med explosiva ämnen avses
— ett ämne eller en beredning som ger upphov till risk för explosion
genom stötar, friktion, eld eller andra antändningskällor (riskfras R 2),
— ett ämne eller en beredning som ger upphov till stora risker för explo-
sion genom stötar, friktion, eld eller andra antändningskällor (riskfras
R 3), eller
— ett ämne, preparat eller föremål som omfattas av klass 1 i Europeiska
överenskommelsen om internationell transport av farligt gods på väg1996L0082 — SV — 31.12.2003 — 002.001 — 23
(1) EGT 196, 16.8.1967, s. 1. Direktivet senast ändrat genom förordning (EG) nr 807/2003
(EUT L 122, 16.5.2003, s. 36).
(2) EGT L 200, 30.7.1999, s. 1. Direktivet ändrat genom kommissionens direktiv 2001/60/
EG (EGT L 226, 22.8.2001, s. 5).▼M2
▼B
▼M2
▼M2
(ADR), som ingicks den 30 september 1957, med ändringar, överförd
genom rådets direktiv 94/55/EG av den 21 november 1994 om
tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om transport av farligt
gods på väg (1), med ändringar.
I denna definition ingår även pyrotekniska ämnen och satser som enligt
detta direktiv är ämnen (eller blandningar av ämnen) avsedda att skapa
en värme-, ljus-, ljud-, gas-, dim- eller rökeffekt eller en kombination av
dessa genom självunderhållande exoterma kemiska reaktioner. Om ett
ämne eller preparat klassificeras både genom ADR och riskfras R 2 eller
R 3 skall ADR-klassificeringen ha företräde framför riskfrastilldelning.
Ämnen och föremål ur klass 1 klassificeras under någon av riskgrupperna
1.1-1.6 enligt ADR:s klassificeringssystem. De berörda grupperna är
Riskgrupp 1.1: ”Ämnen och föremål med risk för massexplosion (en
massexplosion är en explosion som påverkar så gott som hela lasten prak-
tiskt taget samtidigt).”
Riskgrupp 1.2: ”Ämnen och föremål med risk för splitter, kaststycken,
men utan förmåga till massexplosion.”
Riskgrupp 1.3: ”Ämnen och föremål med risk för brand, och antingen en
mindre risk för en tryckvåg, eller för att splitter och kaststycken bildas
eller bådadera, men utan risk för massexplosion,
a) vars förbränning ger upphov till avsevärd strålningsvärme, eller
b) vilka brinner efter varandra och ger upphov till mindre verkningar
genom tryckvåg eller splitter, kaststycken eller bådadera uppstår.”
Riskgrupp 1.4: ”Ämnen och föremål vilka endast uppvisar obetydlig
explosionsrisk i händelse av antändning eller initiering under transport.
Verkningarna är i stort sett begränsade till kollit och det kan inte förväntas
att splitter av betydelse uppstår. Brand utifrån får inte förorsaka praktiskt
taget samtidig explosion av så gott som hela kollits innehåll.”
Riskgrupp 1.5: ”Mycket okänsliga ämnen med förmåga till massexplo-
sion men med mycket liten sannolikhet för initiering eller för övergång
från brand till detonation under normala transportförhållanden. Ett mini-
mikrav är att de inte får explodera vid provning med yttre brand enligt
testhandboken.”
Riskgrupp 1.6: ”Extremt okänsliga föremål utan risk för massexplosion.
Föremålen innehåller endast extremt okänsliga detonerande ämnen och
uppvisar en försumbar risk för oavsiktlig antändning eller utbredning.
Faran är begränsad till explosion av enstaka föremål.”
I denna definition ingår också explosiva eller pyrotekniska ämnen eller
beredningar som föremål innehåller. Ämnets eller beredningens kvantitet,
i föremål som innehåller explosiva eller pyrotekniska ämnen eller bered-
ningar, skall omfattas av detta direktiv om den är känd. Om kvantiteten
inte är känd skall hela föremålet behandlas som explosivt i detta direktiv.
3. Med ”brandfarliga”, ”mycket brandfarliga” och ”extremt brandfarliga”
ämnen (kategorierna 6, 7 och 8) avses
a) brandfarliga vätskor:
ämnen och beredningar vars flampunkt är lika med eller över 21 ºC
och under eller lika med 55 ºC (riskangivelse R 10) och som
underhåller förbränning,
b) mycket brandfarliga vätskor:
1) — ämnen och beredningar som kan upphettas och slutligen fatta
eld vid kontakt med luft vid omgivningstemperatur utan någon
tillförsel av energi (riskangivelse R 17),
— ämnen och beredningar vars flampunkt ligger under 55 ºC och
som förblir flytande under tryck, när speciella driftförhållanden
som t.ex. högt tryck eller hög temperatur, kan medföra risk för
allvarliga olyckshändelser,
2) ämnen och beredningar vars flampunkt ligger under 21 ºC och som
inte är synnerligen brandfarliga (riskangivelse R 11 andra streck-
satsen).1996L0082 — SV — 31.12.2003 — 002.001 — 24
(1) EGT L 319, 12.12.1994, s. 7. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv
2003/28/EG (EUT L 90, 8.4.2003, s. 45).▼B
▼M2
▼B
▼B
c) synnerligen brandfarliga gaser och vätskor:
1) flytande ämnen och beredningar vars flampunkt ligger under 0 ºC
och vars kokpunkt (eller, för kokintervall, den initiala kokpunkten)
vid normalt tryck ligger under eller är lika med 35 ºC (riskangivelse
R 12 första strecksatsen),
2) gaser som är brandfarliga vid kontakt med luft vid omgivningstem-
peratur och omgivningstryck (riskfras R 12 andra strecksatsen), i
gasform eller överkritisk form, och
3) brandfarliga och mycket brandfarliga flytande ämnen och bered-
ningar som hanteras vid en temperatur som ligger över deras
kokpunkt.
4. Vid verksamheter där inget ämne och ingen beredning förekommer i en
mängd som är lika med eller överskrider de relevanta tröskelvärdena skall
följande regel tillämpas för att avgöra om verksamheten omfattas av de
relevanta kraven i detta direktiv.
Detta direktiv skall tillämpas om summan av
q1/QU1+q2/QU2+q3/QU3+q4/QU4+q5/QU5+… är större än eller lika med
1,
där qx= mängden farligt ämne x (eller ämnen av samma kategori ) som
omfattas av del 1 eller 2 i denna bilaga,
och QUx= det relevanta tröskelvärdet för ämne eller kategori x från
kolumn 3 i del 1 eller 2.
Detta direktiv skall tillämpas, med undantag av artiklarna 9, 11 och 13,
om summan av
q1/QL1+q2/QL2+q3/QL3+q4/QL4+q5/QL5+… är större än eller lika med 1,
där qx= mängden farligt ämne x (eller ämnen av samma kategori ) som
omfattas av del 1 eller 2 i denna bilaga,
och QLx= det relevanta tröskelvärdet för ämne eller kategori x från
kolumn 2 i del 1 eller 2.
Denna summeringsregel skall användas för att bedöma den totala risken
med avseende på toxicitet, brandegenskaper och ekotoxicitet. Den måste
därför användas tre gånger:
a) För summering av ämnen och beredningar som är förtecknade i del 1
och som är klassificerade som giftiga eller mycket giftiga, tillsammans
med ämnen och beredningar som omfattas av kategorierna 1 eller 2.
b) För summering av ämnen och beredningar som är förtecknade i del 1
och som är klassificerade som oxiderande, explosiva, brandfarliga,
mycket brandfarliga eller extremt brandfarliga, tillsammans med
ämnen och beredningar som omfattas av kategorierna 3, 4, 5, 6, 7a,
7b eller 8.
c) För summering av ämnen och beredningar som anges i del 1 och som
är klassificerade som miljöfarliga (R 50 (inklusive R 50/53) eller R 51/
53), tillsammans med ämnen och beredningar som omfattas av katego-
rierna 9 i eller 9 ii.
De relevanta bestämmelserna i detta direktiv är tillämpliga om någon av
summorna under punkt a, b eller c är större än eller lika med 1.1996L0082 — SV — 31.12.2003 — 002.001 — 25
▼M2
▼B
BILAGA II
DET MINIMUM AV UPPGIFTER OCH INFORMATION SOM SKALL
BEAKTAS I DEN SÄKERHETSRAPPORT SOM FÖRESKRIVS I
ARTIKEL 9
I. Information om hur verksamhetens driftsystem och organisation har
utformats för att förebygga allvarliga olyckshändelser
Denna information skall omfatta de delar som anges i bilaga III.
II. Beskrivning av verksamhetens omgivning
A. Beskrivning av platsen och dess omgivning, inbegripet dess geografiska
läge, meteorologiska, geologiska och hydrologiska uppgifter samt, i
förekommande fall, dess historik.
B. Identifiering av anläggningar och annan aktivitet vid verksamheten som
kan ge upphov till en allvarlig olyckshändelse.
C. Beskrivning av de områden som kan komma att beröras av en allvarlig
olyckshändelse.
III. Beskrivning av anläggningen
A. Beskrivning av den huvudsakliga hanteringen och produktionen vid
delar av verksamheten som har betydelse från säkerhetssynpunkt,
riskkällor för allvarliga olyckshändelser och de omständigheter under
vilka en sådan allvarlig olyckshändelse skulle kunna inträffa, åtföljd av
en beskrivning av de förebyggande åtgärder som har vidtagits.
B. Beskrivning av processerna, särskilt förfaringssätten.
C. Beskrivning av farliga ämnen:
1) Förteckning över farliga ämnen som omfattar
— identifiering av farliga ämnen: kemisk beteckning, CAS-nummer,
beteckning enligt IUPAC:s nomenklatur,
— maximal kvantitet av det ämne eller de ämnen som förekommer
eller kan förekomma.
2) Fysikaliska, kemiska och toxikologiska egenskaper samt riskbedöm-
ning, såväl omedelbar som på sikt för människor och miljö.
3) Fysikaliskt eller kemiskt beteende under normala användnings-
förhållanden eller förhållanden vid vilka olyckor kan förutses.
IV. Identifiering och analys av olycksrisker samt förebyggande åtgärder
A. En detaljerad beskrivning av möjliga scenarier för allvarliga olycks-
händelser och sannolikheten för sådana eller omständigheterna under
vilka de skulle kunna inträffa, inbegripet en sammanställning av sådana
händelser som skulle kunna bidra till uppkomsten av vart och ett av
dessa scenarier, oavsett om orsakerna står att finna inom eller utom
installationen.
B. En bedömning av hur omfattande och svåra följderna av de identifierade
allvarliga olyckshändelserna skulle kunna bli, inbegripet kartor, bilder
eller, när så är tillämpligt, motsvarande beskrivningar som visar de
områden som kan komma att påverkas av sådana olyckshändelser som
inträffar i verksamheten med förbehåll för bestämmelserna i artikel
13.4 och artikel 20.
C. En beskrivning av tekniska parametrar och den säkerhetsutrustning som
finns för anläggningens säkerhet.
V. Skyddsåtgärder och åtgärder för att begränsa följderna av en olycka
A. En beskrivning av den utrustning som finns inom verksamheten för att
begränsa följderna av allvarliga olyckshändelser.
B. Organisation för alarmering och räddningsinsatser.
C. En beskrivning av tillgängliga interna och externa resurser.
D. En sammanställning av de faktorer som beskrivs i punkterna A, B och C
ovan, som är nödvändiga för att den interna plan för räddningsinsatser
som avses i artikel 11 skall kunna upprättas.1996L0082 — SV — 31.12.2003 — 002.001 — 26
▼M2
▼B
▼B
BILAGA III
DE PRINCIPER SOM ANGES I ARTIKEL 7 OCH INFORMATION SOM
ANGES I ARTIKEL 9 OM VERKSAMHETENS DRIFTSYSTEM OCH
ORGANISATION FÖR FÖREBYGGANDE AV ALLVARLIGA OLYCKS-
HÄNDELSER
När de åtgärder för förebyggande av allvarliga olyckshändelser och de system
för ledning av verksamheten som verksamhetsutövaren har utarbetat genomförs,
skall följande beaktas. De föreskrifter som anges i det i artikel 7 angivna doku-mentet bör stå i proportion till de risker för allvarliga olyckshändelser som kan
uppstå vid verksamheten.
a) En skriftlig säkerhetspolicy för förebyggande av allvarliga olyckshändelser
bör upprättas och innefatta de mål och allmänna handlingsprinciper som
verksamhetsutövaren har ställt upp för hantering av riskerna för allvarliga
olyckshändelser.
b) Verksamhetens säkerhetsorganisation bör omfatta den del av det allmänna
systemet för ledning av verksamheten, som består av organisationsplan,
ansvarsfördelning, rutiner, tillvägagångssätt, metoder och resurser för att
kunna fastställa och genomföra åtgärdsprogrammet för förebyggande av
allvarliga olyckshändelser.
c) Följande punkter skall behandlas inom ramen för säkerhetsorganisationen:
i) Organisation och personal – roll- och ansvarsfördelning för de anställda
som har uppgifter i samband med hanteringen av risker för allvarliga
olyckshändelser, på alla nivåer i organisationen. Utbildningsbehoven
för dessa anställda och utbildningens uppläggning. De anställdas delta-
gande och deltagande av personal med underleverantörskontrakt som
arbetar inom verksamheten.
ii) Identifiering och bedömning av riskerna för allvarliga olyckshändelser
— beslut om och införande av lämpliga metoder så att riskerna för
allvarliga olyckshändelser vid normal eller onormal drift systematiskt
kan identifieras samt bedömning av sannolikheten för och svårighets-graden av sådana olyckshändelser.
iii) Styrning — beslut om och införandet av metoder för samt instruktioner
om hur arbetet kan bedrivas under säkra förhållanden, inbegripet
underhåll av verksamheten, processer och utrustning samt tillfälliga drif-
tavbrott.
iv) Hantering av ändringar — beslut om och införande av metoder för
planering av de ändringar som skall genomföras på befintliga installa-
tioner eller upplagsplatser eller för utformning av nya installationer,
processer och upplagsplatser.
v) Planering inför nödsituationer – beslut om och införande av metoder
som syftar till att identifiera förutsägbara nödsituationer genom systema-
tisk analys, till att utforma, pröva och revidera planerna för
räddningsinsatser så att sådana nödsituationer skall kunna hanteras samt
till att tillhandahålla särskild utbildning åt berörd personal. Denna
utbildning skall ges till all personal som arbetar inom verksamheten,
även till berörd personal med underleverantörskontrakt.
vi) Resultatuppföljning — beslut om och införande av metoder som gör det
möjligt att hela tiden utvärdera efterlevnaden av de mål som verksam-
hetsutövaren ställt upp inom ramen för åtgärdsprogrammet för
förebyggande av allvarliga olyckshändelser och av säkerhetssystemet
samt införande av rutiner för undersökning och rättelse vid bristande
efterlevnad. Dessa bör inbegripa rutiner för anmälan av allvarliga
olyckshändelser eller olyckstillbud, särskilt då det brustit i skyddsåtgär-
derna, undersökning av olyckshändelser och olyckstillbud samt
uppföljning med hjälp av tidigare erfarenheter.
vii) Kontroll och översyn — beslut om och införande av metoder för syste-
matisk och regelbunden utvärdering av åtgärdsprogrammet för
förebyggande av allvarliga olyckshändelser och av säkerhetssystemets
effektivitet och lämplighet. En analys, dokumenterad av verksamhetens
ledning, av resultatet av de fastställda åtgärderna, av säkerhetssystemet
och dess uppdatering.1996L0082 — SV — 31.12.2003 — 002.001 — 27
▼M2
▼B
▼M2
▼B
▼B
BILAGA IV
UPPGIFTER OCH INFORMATION SOM SKALL INGÅ I DE PLANER
FÖR RÄDDNINGSINSATSER SOM AVSES I ARTIKEL 11
1.Interna planer för räddningsinsatser
a) Namn eller befattning på de personer som har befogenhet att sätta igång
räddningsinsatser samt på den person som ansvarar för omedelbara
räddningsinsatser inom verksamhetens område och samordningen av dem.
b) Namn eller befattning på den person som ansvarar för kontakten med de
myndigheter som har ansvaret för den externa planen för räddningsin-
satser.
c) För varje situation eller händelse som kan förutses och som kan spela en
avgörande roll för uppkomsten av en allvarlig olyckshändelse skall det
finnas en beskrivning av vilka åtgärder som skall vidtas för att ingripa i
situationen eller vid händelsen och för att begränsa följderna av denna.
Denna beskrivning skall omfatta säkerhetsutrustning och tillgängliga
resurser.
d) Åtgärder som syftar till att begränsa riskerna för de personer som befinner
sig inom området, inklusive varningssystem och det uppträdande som
skall iakttas vid varningen.
e) Rutiner för omedelbar information om en inträffad olycka till den
myndighet som ansvarar för att den externa planen för räddningsinsatser
sätts i verket, typ av information som skall lämnas omedelbart och
åtgärder för mer detaljerad information som skall lämnas så snart denblir tillgänglig.
f) Åtgärder för att utbilda personalen i de uppgifter som den förväntas utföra
och, i förekommande fall, samordning av dessa åtgärder med den externa
räddningstjänsten.
g) Rutiner för att lämna stöd vid insatser som gjorts utanför verksamhetens
område.
2.Externa planer för räddningsinsatser
a) Namn eller befattning på de personer som har befogenhet att inleda och
samordna räddningsinsatser som vidtas utanför verksamhetens område.
b) Åtgärder för att snabbt mottaga information om eventuella tillbud,
larmförfaranden och nödanrop.
c) Åtgärder för samordning av de resurser som behövs för att tillämpa den
externa planen för räddningsinsatser.
d) Åtgärder för stöd med begränsningsåtgärder inom verksamhetens område.
e) Räddningstjänståtgärder utanför verksamhetens område.
f) Åtgärder för att allmänheten skall få särskild information om olyckan och
om det uppträdande som skall iakttas.
g) Åtgärder som syftar till att säkerställa att information lämnas till
räddningstjänsten i andra medlemsstater vid allvarliga olyckshändelser
som kan få gränsöverskridande följder.1996L0082 — SV — 31.12.2003 — 002.001 — 28
▼B
BILAGA V
UPPLYSNINGAR SOM SKALL LÄMNAS TILL ALLMÄNHETEN VID
TILLÄMPNING AV ARTIKEL 13.1
1. Verksamhetsutövarens namn och adressen till verksamheten.
2. Identifiering, genom angivande av befattning, av den person som lämnar
informationen.
3. Bekräftelse av att verksamheten omfattas av de bestämmelser och föresk-
rifter som fordras för tillämpningen av direktivet och att den anmälan som
avses i artikel 6.3 eller den säkerhetsrapport som avses i artikel 9.1 har
överlämnats till den behöriga myndigheten.
4. En redogörelse i enkla ordalag för hanteringen eller aktiviteterna vid verk-
samheten.
5. En gemensam benämning eller, när det gäller farliga ämnen som omfattas
av del 2 i bilaga I, generisk benämning eller allmän farlighetsklassificering
av de farliga ämnen och beredningar som förekommer vid verksamheten
och som skulle kunna förorsaka en allvarlig olyckshändelse, med uppgifter
om deras viktigaste farliga egenskaper.
6. Allmänna upplysningar om vilka risker för allvarliga olyckshändelser som
kan föreligga, inbegripet möjliga följder av dessa olyckor för människor
och miljö.
7. Adekvata och relevanta upplysningar om hur den berörda befolkningen
kommer att varnas och hållas informerad i händelse av en allvarlig olycks-
händelse.
8. Adekvata och relevanta upplysningar om vilka åtgärder den berörda befolk-
ningen bör vidta och vilket uppträdande den bör iaktta vid en allvarlig
olyckshändelse.
9. Bekräftelse på att verksamhetsutövaren är skyldig att vidta lämpliga
åtgärder inom verksamhetens område och särskilt skyldigheten att kontakta
räddningstjänsten vid insatser i samband med allvarliga olyckshändelser och
i så hög grad som möjligt begränsa följderna av dem.
10. Uppgifter om den externa planen för räddningsinsatser som utarbetats för att
komma till rätta med alla följdverkningar utanför verksamhetens område
tillsammas med en uppmaning att följa alla instruktioner eller föreskrifter
från räddningstjänsten när en olycka inträffat.
11. Detaljerade uppgifter om hur ytterligare relevant information kan erhållas,
med förbehåll för sekretessbestämmelser i nationell lagstiftning.1996L0082 — SV — 31.12.2003 — 002.001 — 29
▼B
BILAGA VI
KRITERIER FÖR ANMÄLAN AV EN OLYCKSHÄNDELSE TILL
KOMMISSIONEN ENLIGT ARTIKEL 15.1
I. Alla olyckshändelser som omfattas av punkt 1 eller som medför minst en av
de följder som beskrivs i punkterna 2, 3, 4 och 5 skall anmälas till kommis-
sionen.
1.Berörda ämnen
Varje typ av brand, explosion eller utsläpp till följd av en olyckshändelse
av farliga ämnen i kvantiteter som motsvarar minst 5 % av det
tröskelvärde som anges i kolumn 3 i bilaga I.
2.Skador på personer eller egendom
En olyckshändelse som berör farliga ämnen och som ger upphov till
någon av följderna nedan:
— En omkommen person.
— Sex personer skadas inom verksamheten och får tillbringa minst ett
dygn på sjukhus.
— En person som befinner sig utanför verksamhetens område får till-
bringa minst ett dygn på sjukhus.
— Bostad eller bostäder utanför verksamhetens område skadas och blir
obrukbara till följd av olyckan.
— Evakuering eller isolering av personer under mer än två timmar
(personer × timmar): värdet skall vara åtminstone 500.
— Avbrott i telefonförbindelser eller vatten-, el- eller gasförsörjning
under mer än två timmar (personer × timmar): värdet skall vara
åtminstone 1 000.
3.Omedelbara skador på miljön
— Bestående eller långsiktiga skador på markområden
— 0,5 ha eller mer av ett markområde som är av betydelse från
miljö- eller bevarandesynpunkt och är skyddat i lag.
— 10 ha eller mer av ett större område, däri inbegripet åkermark.
— Påtagliga eller långsiktiga skador på sjöar eller på havsområden (*)
— 10 km eller mer av ett vattendrag, kanal eller flod.
— 1 ha eller mer av en sjö eller damm.
— 2 ha eller mer av ett delta.— 2 ha eller mer av ett kust- eller havsområde.
— Påtagliga skador orsakade på en akvifer eller på grundvattnet (**)
— 1 ha eller mer.
4.Materiella skador
— Materiella skador inom verksamheten: mer än 2 miljoner ecu.
— Matreiella skador utanför verksamheten: mer än 0,5 miljoner ecu.
5.Gränsöverskridande skador
Alla olyckor som direkt omfattar ett farligt ämne och som har följdverk-
ningar utanför den berörda medlemsstatens territorium.
II. Olyckshändelser eller olyckstillbud som medlemsstaterna anser vara av
särskilt tekniskt intresse när det gäller att förebygga allvarliga olycks-
händelser och för att kunna begränsa följderna av dem men som inte1996L0082 — SV — 31.12.2003 — 002.001 — 30
(*) I förekommande fall skall man för att kunna bedöma en skada kunna hänvisa till
direktiven 75/440/EEG och 76/464/EEG samt de direktiv som antagits för att tillä-mpas på vissa ämnen, dvs. 76/160/EEG, 78/659/EEG eller 79/923/EEG eller LC50för de arter som är representativa för den påverkade miljön som de definieras i
direktiv 92/32/EEG för kriteriet ”farlig för miljön”.
(**) I förekommande fall skall man för att kunna bedöma en skada kunna hänvisa till
direktiven 75/440/EEG och 76/464/EEG samt de direktiv som antagits för att tillä-mpas på vissa ämnen, dvs. 76/160/EEG, 78/659/EEG eller 79/923/EEG eller LC50för de arter som är representativa för den påverkade miljön som de definieras i
direktiv 92/32/EEG för kriteriet ”farlig för miljön”.
▼B
uppfyller de kvantitativa kriterier som nämnts ovan bör anmälas till kommis-
sionen.1996L0082 — SV — 31.12.2003 — 002.001 — 31