1976L0115 — SV — 23.07.1981 — 001.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS DIREKTIV
av den 18 december 1975
om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om förankring av bilbälten i motorfordon
(76/115/EEG)
(EGT L 24, 30.1.1976, s. 6)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Rådets direktiv 81/575/EEG av den 20 juli 1981 L 209 30 29.7.1981
1976L0115 — SV — 23.07.1981 — 001.001 — 2
▼B
RÅDETS DIREKTIV
av den 18 december 1975
omtillnärmningavmedlemsstaternaslagstiftningomförankringav
bilbälten i motorfordon
(76/115/EEG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA
DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekono-
miska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets förslag (
1),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2), och
med beaktande av följande:De tekniska kraven som motorfordon skall uppfylla i enlighet med
nationell lagstiftning avser bl.a. förankring av bilbälten.
Dessa krav skiljer sig åt i de olika medlemsstaterna. Det är därför
nödvändigt att alla medlemsstater antar samma krav, antingen somtillägg till eller i stället för sina nuvarande bestämmelser, särskilt för attdärmed för alla fordonstyper medge det förfarande för EEG-typgodkän-nande som anges i rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännandeav motorfordon och släpvagnar till dessa fordon (
3).
Gemensamma krav för inredningsdetaljerna i passagerarutrymmet,
utformningen av manöverorganen, taket, ryggstödet och sätenas baksidafastställdes i direktiv 74/60/EEG (
4). Gemensamma krav för inredningen
avseende styrmekanismens uppförande i händelse av en krock fast-ställdes i direktiv 74/297/EEG (
5). Gemensamma krav för hållfastheten
hos sätena och deras förankringar fastställdes i direktiv 74/408/EEG (6).
Andra krav kommer senare att antas för inredningsdetaljer, och särskiltför bilbälten, huvudstöd och märkningen av manöverorgan.
Tillnärmning av den nationella lagstiftningen för motorfordon innefattar
medlemsstaternas ömsesidiga erkännande av de kontroller som utförtsav var och en av dem på grundval av de gemensamma kraven. För attett sådant system skall kunna fungera effektivt, måste dessa krav till-lämpas från samma dag av alla medlemsstaterna.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Detta direktiv gäller för förankringar i motorfordon av bilbälten som är
avsedda för vuxna förare och passagerare i framåtriktade säten.
▼M1
Artikel 2
I detta direktiv avses med fordon varje motorfordon i kategori M och N,
enligt definition i bilaga 1 till direktiv 70/156/EEG, avsett att användaspå väg, som har minst fyra hjul och som är konstruerat för en högstahastighet som överstiger 25 km/tim.
(1) EGT nr C 5, 8.1.1975, s. 41.
(2) EGT nr C 47, 27.2.1975, s. 45.
(3) EGT nr L 42, 23.2.1970, s. 1.
(4) EGT nr L 38, 11.2.1974, s. 2.
(5) EGT nr L 165, 20.6.1974, s. 16.
(6) EGT nr L 221, 12.8.1974, s. 1.
1976L0115 — SV — 23.07.1981 — 001.001 — 3
▼B
Artikel 3
Ingen medlemsstat får vägra att bevilja EEG-typgodkännande eller
nationellt typgodkännande för ett motorfordon av skäl som hänför sigtill förankringarna av bilbälten om dessa förankringar uppfyller kravenenligt bilagorna 1, 3 och 4.
Artikel 4
Ingen medlemsstat får vägra att registrera ett fordon eller förbjuda att
det saluförs, tas i bruk eller används av skäl som hänför sig till förankr-ingarna av bilbälten om dessa förankringar uppfyller kraven som anges ibilagorna 1, 3 och 4.
Artikel 5
En medlemsstat som har beviljat typgodkännande måste vidta de
åtgärder som krävs för att hålla sig informerad om varje ändring avnågon av de delar eller egenskaper som behandlas i punkt 1.1 i bilaga 1.De behöriga myndigheterna i medlemsstaten skall avgöra om nya prov-ningar behöver utföras på den ändrade fordonstypen och en ny rapportupprättas. Om dessa provningar visar att kraven enligt detta direktiv intehar uppfyllts skall ändringen inte godkännas.
Artikel 6
Alla ändringar som är nödvändiga för att anpassa kraven i bilagorna till
den tekniska utvecklingen skall antas enligt det förfarande som fastställsi artikel 13 i direktiv 70/156/EEG.
Artikel 7
1. Medlemsstaterna skall före den 1 oktober 1976 anta och offentlig-
göra de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv ochskall genast underrätta kommissionen om detta.
De skall börja tillämpa dessa bestämmelser den 1 januari 1977.2. När detta direktiv har anmälts skall medlemsstaterna även se till
att kommissionen underrättas om alla förslag till lagar och andra författ-ningar som de avser att anta inom det område som omfattas av dettadirektiv; underrättelsen skall lämnas i så god tid att kommissionenhinner lämna synpunkter på förslaget.
Artikel 8
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.
1976L0115 — SV — 23.07.1981 — 001.001 — 4
▼B
BILAGA 1
DEFINITIONER, ANSÖKAN OM EEG-TYPGODKÄNNANDE, EEG-
TYPGODKÄNNANDE, DETALJFÖRESKRIFTER, PROVNINGAR,
ÖVERENSSTÄMMELSE MED GODKÄND TYP, INSTRUKTIONER
1. DEFINITIONER
I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som
här anges:
1.1 Fordonstyp: med avseende på bilbältesförankringar, en kategori av
fordon som inte skiljer sig sinsemellan i sådana viktiga avseenden sommått, former och material för delarna i fordonets eller sätenasuppbyggnad eller andra delar av fordonet som används för fastsättningav förankringarna.
1.2 Bältesförankringarna: de delar av fordonets eller sätenas uppbyggnad
eller andra delar av fordonet som används för fastgöring av bilbältena.
1.3 Bilbälte (eller säkerhetsbälte eller bälte): en anordning av band med ett
låsbeslag, justeringsanordningar och fästen som kan förankras i ettfordon och som är konstruerat för att minska risken för skador på densom är fastspänd, i händelse av kollision eller kraftig inbromsning,genom att den begränsar kroppens rörelser. En sådan anordningbetecknas allmänt som ”bältesenhet”, ett begrepp som Haven omfattarvarje anordning för energiupptagning eller upprullning av bälten.
1.4 Bandstyrning: en anordning som ändrar bältets läge i förhållande till
användaren.
1.5 Bältets effektiva fästpunkt: den punkt som används för att bestämma
vinkeln för varje del av bilbältet i förhållande till användaren på så sättsom anges under 4.4, dvs. den punkt till vilken ett band skulle behövavara fastsatt för att ge samma läge som bilbältet har under användning.Beroende på bilbältets form och det sätt på vilket det är förankrat kaneller kan inte denna punkt sammanfalla med bältets verkliga föran-kringspunkt. Till exempel i följande fall:
1.5.1 När ett bilbälte innehåller en fast del som är fastsatt i en nedre
bältesförankring och som antingen är fast eller kan svänga fritt, ärbältets effektiva förankring, oberoende av sätets inställning, den punktdär bandet är fastsatt i denna fasta del.
1.5.2 När en bandstyrning används på fordonets eller på sätenas bärande
delar, skall styrningens mittpunkt, där bandet lämnar styrningen påandra sidan av användaren, anses som bältets effektiva förankring.Bandet skall följa en rät linje mellan bältets effektiva förankring ochbäraren.
1.5.3 När bältet går direkt från användaren till en upprullare som är fastgjord
på fordonets eller sätenas uppbyggnad utan en bandstyrning sommellanled, skall bältets effektiva förankring anses vara skärnings-punkten mellan upprullningsrullens axel och det plan som passerargenom bandets mittlinje på rullen.
1.6 Säte:en anordning, komplett med klädsel, oavsett om den ingår som en
del av fordonets uppbyggnad eller inte, avsedd som sittplats för envuxen person. Ordet ”säte” täcker såväl ett enkelt säte som den del avett odelat säte, som är avsedd som sittplats för en person.
1.7 Odelat säte: en komplett anordning, med klädsel, avsedd som sittplats
för minst två vuxna personer.
1.8 Sammanhängande säten: antingen ett säte av odelad typ eller separata
säten som är monterade sida vid sida (dvs. monterade på så sätt att defrämre förankringarna till ett av dessa säten är i linje med de främreeller bakre förankringarna till det andra eller mellan förankringarna tilldet andra sätet) och som är avsedda som sittplatser för en eller fleravuxna personer.
1.9 Fällbart säte: (klaffsäte) ett säte som är avsett för tillfällig användning
och som normalt är ihopfällt.
1.10 Sätestyp: en kategori av säten som inte skiljer sig sinsemellan i sådana
viktiga avseenden som
1.10.1 form, mått och material i sätets uppbyggnad,1.10.2 de typer av inställningssystem och alla spärrsystem som används, samt
måtten på dessa,
1976L0115 — SV — 23.07.1981 — 001.001 — 5
▼B
1.10.3 typ av bältesförankring på sätet, sätets förankring och de delar av
fordonets uppbyggnad som påverkas, samt måtten på dessa.
1.11 Sätesförankring: det system genom vilket hela sätet är fastsatt i fordo-
nets uppbyggnad, inklusive de delar av fordonets bärande del sompåverkas.
1.12 Inställningssystem: den anordning med vilken sätet eller dess delar kan
ställas in i ett läge som passar för förarens eller passagerarens kropps-byggnad. Denna anordning kan särskilt möjliggöra
1.12.1 inställning i längsled,1.12.2 inställning i höjdled,1.12.3 vinkelinställning.1.13 Förskjutningssystem: en anordning som medger att sätet eller en av
dess delar kan ställas in i vinkel eller förskjutas i längsled, utan någotfast mellanläge, för att underlätta passagerarnas tillträde till fordonet.
1.14 Spärrsystem: en anordning som håller fast sätet eller dess delar i varje
bruksläge och som omfattar mekanismer för låsning av ryggstödet iförhållande till sätet och av sätet i förhållande till fordonet.
2. ANSÖKAN OM EEG-TYPGODKÄNNANDE
2.1 Ansökan om EEG-typgodkännande för en fordonstyp med avseende på
bilbältesförankringarna skall lämnas in av fordonstillverkaren ellerdennes representant.
2.2 Den skall åtföljas av följande dokument i tre exemplar och av följande
uppgifter:
2.2.1 Ritningar över fordonets uppbyggnad i lämplig skala, som visar läget
för bältesförankringarna och detaljritningar över bältesförankringarnaoch uppbyggnaden där de är fastsatta.
2.2.2 Uppgifter om de material som används och som kan påverka bältesfö-
rankringarnas hållfasthet.
2.2.3 En teknisk beskrivning av bältesförankringarna.2.2.4 I de fall när bältesförankringarna är fastsatta i sätets uppbyggnad, en
detaljerad beskrivning av fordonstypen med avseende på utformningenav sätena, sätesförankringarna och deras inställnings- och låsanord-ningar.
2.2.5 Tillräckligt detaljerade ritningar i lämplig skala av sätena, deras föran-
kringar till fordonet och deras inställnings- och spärrsystem.
2.3 Tillverkaren skall tillhandahålla provningsorganet antingen ett fordon
som är representativt för den fordonstyp som skall godkännas eller dedelar av fordonet som anses väsentliga för provningar av bältesförankr-ingen av det provningsorgan som är ansvarigt för utförandet avgodkännandeprovningar.
3. EEG-TYPGODKÄNNANDE
3.1 Ett formulär i överensstämmelse med den förebild som visas i bilaga 2
skall bifogas EEG-typgodkännandeintyget.
4. DETALJFÖRESKRIFTER
4.1Definitioner (se bilaga 3)
4.1.1 Punkt H är en referenspunkt som bestäms genom det förfarande som
föreskrivs i bilaga 4 till direktiv 74/60/EEG.
4.1.2 Referenslinjen är en rät linje som går genom höftlederna och nackleden
på den docka som visas i figu r 2 i bilaga 4 till direktiv 74/60/EEG, och
som motsvarar en vuxen man av normalstorlek.
1976L0115 — SV — 23.07.1981 — 001.001 — 6
▼B
4.1.3 Punkterna L1och L2är bältets nedre effektiva förankringar.
4.1.4 Punkt C är en punkt med ett läge 450 mm vertikalt över H-punkten.4.1.5 Vinklarna α
1ochα2är vinklarna mellan ett horisontellt plan och plan
vinkelräta mot fordonets längsgående mittplan och som går genomH-punkten och punkterna L
1och L2.
4.1.6 S är avståndet i millimeter mellan bältets övre effektiva förankring och
ett referensplan P parallellt med fordonets längsgående mittplan enligtföljande definition:
4.1.6.1 Om sittläget är väl definierat genom sätets form, är planet P lika med
detta sätes mittplan.
4.1.6.2 I avsaknad av ett läge som är väl definierat:4.1.6.2.1 Förarsätets plan P skall vara ett vertikalplan som är parallellt med
fordonets längsgående mittplan och som går genom rattens mittpunktnär ratten står i mittläge, om den är inställningsbar.
4.1.6.2.2 Planet P för det främre, yttre passagerarsätet skall vara symmetriskt
med förarsätet.
4.1.6.2.3 Planet P för en av de bakre ytterplatserna skall vara det som anges av
tillverkaren, förutsatt att följande gränsvärden för avståndet A mellanfordonets längsgående mittplan och planet P iakttas:
A≥200 mm om det odelade sätet endast är avsett för två passagerare,
A≥300 mm om det odelade sätet är avsett för två eller tre passage-
rare.
4.2Övergripande detaljföreskrifter
4.2.1 Förankringar för ett bilbälte skall vara så utformade, konstruerade och
ha ett sådant läge att de uppfyller följande krav:
4.2.1.1 De medger montering av ett passande bilbälte. Bältesförankringarna till
de främre, yttre sittplatserna skall medge montering av upprullare ochbältesledare, med beaktande särskilt av bältesförankringarnas håll-fasthet, såvida tillverkaren inte levererar fordonet med andra typer avbilbälten med inbyggda upprullare. Om förankringarna endast är avpas-sade för vissa typer av bilbälten, skall dessa typer anges på det under3.1 nämnda formuläret.
4.2.1.2 De reducerar till ett minimum risken för att bältet glider när det
används på rätt sätt.
4.2.1.3 De reducerar till ett minimum risken för att bandet skadas till följd av
kontakt med skarpa, fasta kanter i fordonets eller sätets uppbyggnad.
4.2.2 För bältesförankringar som har olika lägen när personer skall stiga in i
fordonet och när de skall spänna fast sig, skall detaljföreskrifterna idetta direktiv användas för bältesförankringarna i det effektiva fasthåll-ningsläget.
4.3Minsta antal bältesförankringar som skall finnas
▼
M1
4.3.1 För de främre sätena i fordon i kategori M1, kategori M2(utom fordon
vars tillåtna totalvikt överstiger 3 500 kg och sådana som har särskildautrymmen avsedda för stående passagerare) och kategorierna N
1,N2och N3, måste det finnas två nedre och en övre bältesförankring. För
främre mittsäten anses det dock tillräckligt med två nedre bältesförank-ringar om vindrutan befinner sig utanför det referensområde som defi-nieras i bilaga 2 till direktiv 74/60/EEG. Vad gäller bältesförankringarbetraktas vindrutan som en del av referenszonen om den kan komma istatisk kontakt med provanordningen enligt det förfarande sombeskrivs i bilaga 2.
4.3.2 För övriga, yttre säten i fordon i kategori M1måste det finnas två nedre
och en övre bältesförankring.
1976L0115 — SV — 23.07.1981 — 001.001 — 7
▼M1
4.3.3 För alla övriga säten i fordon i kategori M1och för alla övriga oskyd-
dade säten i andra kategorier än M1som avses i punkt 4.3.1, måste det
finnas minst två nedre bältesförankringar.
För definition av skyddat säte avses med skyddat område det område
framför ett säte som befinner sig
— mellan två horisontella plan, varav det ena går genom H-punkten
och det andra 400 mm ovanför det förra,
— mellan två vertikala, längsgående plan som är symmetriska i förhål-
lande till H-punkten och vars inbördes avstånd är 400 mm,
— bakom ett vertikalt tvärplan på ett avstånd av 1,30 m från H-
punkten.
Inom ett tvärgående vertikalplan avses med skärmat område en
obruten yta sådan att, om en sfär med en diameter av 165 mmprojiceras horisontellt i längdled genom en punkt i området och genomsfärens mittpunkt, så finns det i skyddsområdet inte någon öppninggenom vilken sfären kan passera.
Ett säte anses som skyddat om de skärmade områdena inom skydds-
arean har en sammanlagd yta på minst 800 cm
2.
4.3.4 För fällbara säten, samt för alla säten i fordon som inte behandlas i
punkterna 4.3.1, 4.3.2 eller 4.3.3, ställs inga krav på bältesförankringar.Om fordonet ändå är försett med bältesförankringar för sådana säten,skall dessa förankringar uppfylla bestämmelserna i detta direktiv.
▼
B
4.4Läget för bältesförankringar
4.4.1 Läget för de i 4.3 fastställda bältesförankringarna måste uppfylla
följande krav.
4.4.2 Allmänt
4.4.2.1 Bältesförankringarna till ett och samma bilbälte kan antingen genom-
gående monteras i fordonets uppbyggnad, sätets uppbyggnad eller pånågon annan del av fordonet eller fördelas mellan dessa ställen.
4.4.2.2 En och samma förankring kan användas till två närliggande bilbälten,
förutsatt att provningskraven uppfylls.
4.4.2.3 För ett odelat säte som är försett med bältesförankringar för två eller
flera sittplatser skall de nedre bältesförankringarna ingå i själva säteteller karosseriets uppbyggnad. Motsvarande krav skall även gälla förde övre bältesförankringarna.
4.4.3 Läget för de nedre effektiva bältesförankringarna
4.4.3.1 Vinklarna α
1ochα2skall vara mellan 30 °och 80 °vid alla normala
inställningslägen för sätet. Om det för framsätena inte finns någonsätesinställning eller om bältesförankringarna sitter på själva sätet, skallvinklarna α
1ochα2vara 60 °±1 0 °.
4.4.3.2 För baksätena kan vinklarna α1ochα2vara mindre än det under 4.4.3.1
angivna minsta värdet, dock inte mindre än 20 °.
4.4.3.3 Avståndet mellan de två vertikala planen som är parallella med sätets
längsgående mittplan och som var för sig går genom en av de två nedreeffektiva förankringarna L
1och L2för samma bilbälte skall inte vara
mindre än 350 mm. Sätets längsgående mittplan skall gå genom punk-terna L
1och L2och befinna sig minst 120 mm från dessa punkter.
4.4.4 Läget för den övre effektiva bältesförankringen
4.4.4.1 Vid användning av en bandstyrning eller liknande anordning, som
påverkar den övre, effektiva förankringen, bestäms detta läge påkonventionellt sätt genom att förankringens läge betraktas när bandets
1976L0115 — SV — 23.07.1981 — 001.001 — 8
▼B
längsgående mittlinje passerar genom en punkt J, vilken definieras av
H-punkten och följande tre linjesegment:
HZ, vilket är ett 530 mm långt segment av referenslinjen, mätt uppåt
från H-punkten,
ZX, vilket är ett 120 mm långt segment vinkelrätt mot fordonets
längsgående mittaxel, mätt från Z-punkten i riktning motförankringen,
XJ, vilket är ett 60 mm långt segment vinkelrätt mot det plan som
definieras av segmenten HZ och ZX, mätt framåt från X-punkten.
4.4.4.2 Om den övre effektiva förankringen befinner sig bakom ett plan
vinkelrätt mot sätets längsgående mittplan och passerar genom refe-renslinjen, skall denna förankring befinna sig under planet FN som ärvinkelrätt mot sätets längsgående, mittplan och som bildar en vinkel på65°med referenslinjen. För baksäten kan denna vinkel minskas till 60 °.
Planet FN har ett sådant läge att det skär referenslinjen i punkten D påså sätt att DH = 315 mm + 1,6 S.
Om den övre effektiva bältesförankringen befinner sig på eller framför
ett plan som är vinkelrätt mot sätets längsgående mittplan och passerargenom referenslinjen, skall denna förankring befinna sig under planetFN som är vinkelrätt mot sätets längsgående mittplan och som bildaren vinkel på 65 °med referenslinjen. För baksäten kan denna vinkel
minskas till 60 °. Planet FN har ett sådant läge att det skär referens-
linjen i punkt D’ på så sätt att D’H = 315 mm + 1,8 S.
4.4.4.3 Om den övre effektiva bältesförankringen befinner sig bakom ett plan
vinkelrätt mot sätets längsgående mittplan och som passerar genomreferenslinjen, skall denna förankring befinna sig bakom ett plan FKsom är vinkelrätt mot sätets längsgående mittplan och som skär refe-renslinjen med en vinkel på 120 °i en punkt B, på så sätt att BH = 260
mm + 1,2 S.
Om den övre effektiva förankringen befinner sig på eller framför ett
plan vinkelrätt mot sätets längsgående mittplan som passerar genomreferenslinjen, skall denna förankring ligga bakom ett plan FK som ärvinkelrätt mot sätets längsgående mittplan och som skär referenslinjenmed en vinkel på 120 °i en punkt B’, på så sätt att B’H = 260 mm + S.
4.4.4.4 Värdet av S får inte understiga 140 mm.4.4.4.5 Den övre effektiva bältesförankringen skall befinna sig bakom ett
vertikalt plan som är vinkelrätt mot fordonets längsgående mittplan ochsom går genom H-punkten i enlighet med bilaga 3.
4.4.4.6 Den övre effektiva bältesförankringen skall befinna sig över horisontal-
planet som går genom punkten C.
4.4.4.7 Fram till den 1 januari 1979 kan den övre effektiva bältesförankringen,
trots kraven i 4.4.4.6, ha ett läge inom det område som begränsas avhorisontalplanet CY och planet CM som är vinkelrätt mot fordonetslängsgående mittplan och som bildar en vinkel på 20 °med planet CY,
där fordonets utformning inte medger att denna förankring placerasöver planet CY. Ryggstödet får inte vara lägre än höjden av horisontal-planet som går genom punkten C, och det skall finnas en bandledaresom förhindrar att bandet glider av axeln. Vid provning enligt 5 skallbandets stödpunkt på ryggstödet bibehålla sitt läge över planet CM.
4.5Mått för gängade bältesförankringshål
4.5.1 En bältesförankring skall ha ett gängat hål på 11,11 mm (7/16) 20 UNF
2B.
5. PROVNING
5.1Allmänt
5.1.1 Med ledning av bestämmelserna i 5.2 och på tillverkarens begäran
5.1.1.1 kan provningarna utföras antingen på fordonets karosseri eller på ett
fullständigt utrustat fordon,
1976L0115 — SV — 23.07.1981 — 001.001 — 9
▼B
5.1.1.2 får fönster och dörrar vara antingen monterade eller omonterade och
antingen öppna eller stängda,
5.1.1.3 får varje del vara monterad som hör till fordonstypen och som kan
bidra till fordonets styvhet.
5.1.2 Sätena skall vara monterade och inställda i de kör- eller användnings-
lägen som den tekniska tjänst, som utför godkännandeprovningarna,anser mest ogynnsamma med hänsyn till anordningarnas hållfasthet.Sätenas inställning skall anges i rapporten. Om vinkeln mellan rygg-stödet och sätet kan justeras, skall den ställas in i enlighet med punkt2.2 i bilaga 4 till direktiv 74/60/EEG.
5.2Fordonets fastsättning
5.2.1 Den metod som används för att sätta fast fordonet under provningen får
inte medföra att bältesförankringarna eller området vid bältesförankr-ingarna förstärks, inte heller att karosseriets normala deformationminskas.
5.2.2 En fastsättningsanordning skall anses vara tillfredställande om den inte
utövar någon påverkan på ett område som sträcker sig över fordonetshela bredd, om fordonet eller karosseriet är blockerat eller fastgjort ifrämre delen på ett avstånd av minst 500 mm från bältesförankringensom skall provas, och om den är fastgjord baktill minst 300 mm frånden förankringen.
5.2.3 Det rekommenderas att karosseriet vilar på stöttor som placeras
ungefär i linje med hjulaxlarna eller, om detta inte är möjligt, i linjemed hjulupphängningens fastsättningspunkter.
5.3Allmänna provningsföreskrifter
5.3.1 Alla bältesförankringar för samma grupp av säten skall provas samti-
digt.
5.3.2 Dragkraften skall riktas framåt i en vinkel av 10 °±5°över ett vågrätt
plan som är parallellt med fordonets längsgående mittplan.
5.3.3 Full belastning skall uppnås så snabbt som möjligt. Bältenas föran-
kringar måste stå emot den angivna belastningen under minst 0,2sekunder.
5.3.4 De draganordningar som skall användas vid de provningar som
beskrivs i 5.4 nedan visas i bilaga 4.
5.3.5 Bältesförankringarna till de säten som är försedda med övre bältesfö-
rankringspunkter skall provas under följande förhållanden:
5.3.5.1 Främre, yttre säten:
Bältesförankringarna skall genomgå den provning som beskrivs i 5.4.1.
Vid provningen överförs belastningen till förankringarna med hjälp aven anordning som har samma geometri som ett trepunktsbälte som ärförsett med en upprullare och en trissa eller en bandledare vid den övrebältesförankringen.
5.3.5.1.1 I de fall där upprullaren inte är fastsatt vid den yttre nedre bältesfö-
rankringen eller där upprullaren är fastsatt vid den övre förankringen,skall även den nedre förankringen provas enligt 5.4.3.
5.3.5.1.2 I de fall som nämns i 5.3.5.1.1 kan de i 5.4.1. och 5.4.3 föreskrivna
provningarna på tillverkarens begäran utföras på två olika karosserier.
5.3.5.2 Bakre yttersäten och alla mittsäten:
Bältesförankringarna skall genomgå två provningar. Vid den provning
som föreskrivs i 5.4.2. överförs belastningarna till förankringarnagenom en anordning som har samma geometri som ett trepunktsbälteutan upprullare. Vid den provning som föreskrivs under 5.4.3 överförsbelastningarna till de två nedre bältesförankringarna genom en anord-ning som har samma geometri som ett höftbälte. De två provningarnakan, om tillverkaren begär detta, utföras på två olika karosserier.
5.3.5.3 När en tillverkare utrustar sitt fordon med bilbälten med upprullare,
skall motsvarande bältesförankringar, trots vad som sägs i 5.3.5.1 och5.3.5.2, genomgå en provning under vilken belastningarna överförs tillbältesförankringarna genom en anordning som har samma geometrisom bilbälten för vilka förankringarna skall godkännas.
1976L0115 —SV — 23.07.1981 — 001.001 — 10
▼B
5.3.6 När de bakersta ytterplatserna och sittplatserna i mitten saknar övre
bältesförankringar, skall de nedre bältesförankringarna genomgå den ipunkt 5.4.3 föreskrivna provningen, under vilken belastningarna över-förs till dessa förankringar genom en anordning som har sammageometri som ett höftbälte.
5.3.7 Om fordonet är konstruerat för att passa andra anordningar som inte
tillåter att banden fästs direkt i bältesförankringarna utan mellanlig-gande trissor eller liknande anordningar eller som kräver bältesförank-ringar utöver dem som beskrivs i 4.3, skall bilbältet eller ett system avvajrar, rullar eller andra liknande anordningar som är representativa förbilbältesutrustningen, förbindas med bältesförankringarna i fordonetmed en sådan anordning och därefter skall bältesförankringarna alltefter omständigheterna genomgå provningar som föreskrivs i 5.4.
5.3.8 Ett annat provningsförfarande än det som föreskrivs i 5.3 kan
användas, men dess likvärdighet måste därvid dokumenteras.
5.4Särskilda provningsföreskrifter
5.4.1 Provningav konstruktionen hos ett trepunktsbälte med upprullare och
trissa eller bandledare vid den övre bältesförankringen.
5.4.1.1 En särskild trissa eller ledare för vajer eller band som är avpassad för
att överföra belastningen från draganordningen, eller den trissa ellerbandledare som levereras av tillverkaren skall vara monterad på denövre bältesförankringen.
5.4.1.2 En provbelastning på 1 350 daN ± 20 daN skall anbringas på en
draganordning (se bilaga 4, figur 2), som är förbunden med bältesfö-rankringen på samma bälte genom en anordning som har sammageometri som det övre axelbandet för ett sådant bilbälte.
5.4.1.3 Samtidig skall en dragkraft på 1 350 daN ± 20 daN anbringas på en
draganordning (se bilaga 4, figur 1), som är förbunden med de tvånedre bältesförankringarna.
5.4.2 Provningav konstruktionen hos ett trepunktsbälte utan upprullare eller
med upprullare vid den övre bältesförankringen
5.4.2.1 En provbelastning på 1 350 daN ± 20 daN anbringas på en draganord-
ning (se bilaga 4, figur 2), som är förbunden med den övre bältesfö-rankringen och den motstående nedre bältesförankringen på sammabälte, med hjälp av en upprullare som är fastsatt i den övre bältesfö-rankringen, om en sådan levereras av tillverkaren.
5.4.2.2 Samtidigt skall en dragkraft på 1 350 daN ± 20 daN anbringas på en
draganordning (se bilaga 4, figur 1) som är förbunden med de två nedrebältesförankringarna.
5.4.3 Provningav konstruktionen hos ett höftbälte
En provbelastning på 2 225 daN ± 20 daN skall anbringas på en
draganordning (se bilaga 4, figur 1) som är förbunden med de två nedrebältesförankringarna.
5.4.4 Provningav konstruktionen hos bältesförankring ar som alla sitter på
de delar som ingår i sätets uppbyggnad eller är fördelade på fordonetsoch sätets uppbyggnad
5.4.4.1 Allt efter omständigheterna utförs de i 5.4.1, 5.4.2 och 5.4.3 före-
skrivna provningarna samtidigt som det för varje säte och för varjegrupp av säten överlagras en kraft enligt nedan.
5.4.4.2 Utöver de i 5.4.1, 5.4.2 och 5.4.3 angivna belastningarna skall en
vågrät kraft, lika med 20 gånger sätets hela vikt, anbringas i längdrikt-ningen genom sätets tyngdpunkt.
1976L0115 — SV — 23.07.1981 — 001.001 — 11
▼B
5.5Provningsresultat
5.5.1 Alla förankringar skall kunna motstå de i 5.3 och 5.4 föreskrivna
provningarna. Fullständig deformering, liksom partiell bristning ellerbrott av en förankring eller omgivande område skall inte anses som ettfel om den föreskrivna kraften bibehålls under angiven tid. Underprovningen skall det minsta avståndet mellan i 4.4.3.3 angivna nedreeffektiva bältesförankringarna och de i 4.4.4.6 och 4.4.4.7 angivnakraven för de övre effektiva bältesförankringarna respekteras.
5.5.2 I ett fordon med två dörrar skall förskjutnings- och spärrsystemet, som
gör det möjligt för baksätespassagerarna att lämna fordonet, fortfarandefungera och kunna manövreras för hand när dragkraften har avlägsnats.
5.5.3 Efter avslutad provning skall varje skada på bältesförankringarna och
de konstruktionsdelar som har utsatts för belastningen antecknas.
6. ÖVERENSSTÄMMELSE MED GODKÄND TYP
6.1 För att kontrollera överensstämmelse med den godkända typen skall ett
tillräckligt antal slumpmässiga prover på serietillverkade fordonutföras.
6.2 Som en allmän regel skall dessa kontroller begränsas till mätningar.
Om det är nödvändigt skall dock fordonet utsättas för provningar ienlighet med kraven i 5.
7. INSTRUKTIONER
För varje fordon som överensstämmer med den godkända typen skall
tillverkaren i instruktionsboken för fordonet tydligt ange
— läget för bältesförankringarna,
— de typer av bilbälten som förankringarna är avsedda för.
1976L0115 — SV — 23.07.1981 — 001.001 — 12
▼B
BILAGA 2

1976L0115 — SV — 23.07.1981 — 001.001 — 13
▼B

1976L0115 — SV — 23.07.1981 — 001.001 — 14
▼B
BILAGA 3
DE EFFEKTIVA BÄLTESFÖRANKRINGARNAS PLACERING

1976L0115 — SV — 23.07.1981 — 001.001 — 15
▼B
BILAGA 4
DRAGANORDNING
Figur 1

1976L0115 — SV — 23.07.1981 — 001.001 — 16
▼B
Figur 2