2220/85 - - - I
1Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EEG) nr 2220/85
av den 22 juli 1985
om gemensamma tillämpningsföreskrifter för systemet med säkerheter för jordbruksprodukter
(EGT nr L 205, 3.8.1985, s. 5)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
Kommissionens förordning (EEG) nr 1181/87 av den 29 april 1987 L 113 31 30.4.1987
Kommissionens förordning (EEG) nr 3745/89 av den 13 december 1989 L 364 54 14.12.1989
Kommissionens förordning (EG) nr 3403/93 av den 10 december 1993 L 310 4 14.12.1993
2220/85 - - - I
IKOMMISSIONENS FÖRORDNING (EEG) nr 2220/85
av den 22 juli 1985
om gemensamma tillämpningsföreskrifter för systemet med säkerheter för jordbruksprodukter
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR
ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeis-
ka ekonomiska gemenskapen,
med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2727/75 av
den 29 oktober 1975 om den gemensamma organisationen
av marknaden för spannmål (1), senast ändrad genom för-
ordning (EEG) nr 1018/84 (2), särskilt artiklarna 7.5, 8.4,
12.2, 15.3, 15.5 och 16.6 i denna, och motsvarande bestäm-
melser i de andra förordningarna om den gemensamma or-
ganisationen av marknaderna för jordbruksprodukter och
även med beaktande av andra bestämmelser i de förord-
ningar om gemensam organisation av marknader som vid
tillämpningen föreskriver en säkerhet,
med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 525/77 av
den 14 mars 1977 om införande av ett system för produk-
tionsstöd till konserverad ananas (3), senast ändrad genom
förordning (EEG) nr 1699/85 (4), särskilt artikel 8 i denna,
med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 1079/77 av
den 17 maj 1977 om en medansvarsavgift och om åtgärder
för att utvidga marknaden för mjölk och mjölkproduk-
ter (5), senast ändrad genom förordning (EEG)
nr 1302/85 (6), särskilt artikel 3 i denna,
med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2169/81 av
den 27 juli 1981 om fastställande av de allmänna reglerna
för systemet med stöd till bomull (7), senast ändrad genom
förordning (EEG) nr 1462/84 (8), särskilt artikel 5.3 i den-
na,
med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 1431/82 av
den 18 maj 1982 om särskilda åtgärder för ärtor, åkerbö-
nor och sötlupiner (9), senast ändrad genom förordning
(EEG) nr 1485/85 (10), särskilt artikel 3.5 i denna,
med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 1677/85 av
den 11 juni 1985 om monetära utjämningsbelopp inom
jordbruket (11), särskilt artikel 12 i denna, och
(1) EGT nr L 281, 1.11.1975, s. 1.
(2) EGT nr L 107, 19.4.1984, s. 1.
(3) EGT nr L 73, 21.3.1977, s. 46.
(4) EGT nr L 163, 22.6.1985, s. 12.
(5) EGT nr L 131, 26.5.1977, s. 6.
(6) EGT nr L 137, 27.5.1985, s. 9.
(7) EGT nr L 211, 31.7.1981, s. 2.
(8) EGT nr L 142, 29.5.1984, s. 1.
(9) EGT nr L 162, 12.6.1982, s. 28.
(10) EGT nr L 151, 10.6.1985, s. 7.
(11) EGT nr L 164, 24.6.1985, s. 6.
2220/85 - - - I
IImed beaktande av följande:
Ett stort antal av bestämmelserna i gemenskapens jord-
bruksförordningar kräver att en säkerhet ställs för att ga-
rantera betalningen av det belopp som skall betalas om en
förpliktelse inte uppfylls. Erfarenheten har dock visat att
detta krav i praktiken tolkas på vitt skilda sätt. För att
undvika ojämlika konkurrensvillkor bör kravet därför ges
en klarare definition.
Särskilt bör säkerhetens form definieras.
Många bestämmelser i gemenskapens jordbruksförordning-
ar fastställer att den ställda säkerheten skall förverkas om
en säkrad förpliktelse inte uppfylls, utan att det görs någon
skillnad mellan underlåtelse att uppfylla primära och se-
kundära eller underordnade förpliktelser. Av rättviseskäl
bör en distinktion göras mellan konsekvenserna av att inte
uppfylla en primär förpliktelse och konsekvenserna av att
inte uppfylla en sekundär eller underordnad förpliktelse.Det bör särskilt, om det är möjligt, fastställas att bara en
del av säkerheten skall förverkas om den primära förplik-
telsen faktiskt uppfylls men den fastställda tidsfristen för
att uppfylla den överskrids något, eller om en sekundär
eller underordnad förpliktelse inte uppfylls.
Det bör inte göras någon skillnad mellan de olika konsek-
venserna av att inte uppfylla en förpliktelse på grundval av
om förskottsbetalning har mottagits eller inte. Det finns
därför särskilda bestämmelser för säkerheter som ställs för
förskott.
Kostnaderna för att ställa en säkerhet kan, både för den
som ställer säkerheten och för den behöriga myndigheten,
stå i orimlig proportion till det belopp vars betalning sä-
kerheten garanterar om beloppet ligger under en viss
gräns. De behöriga myndigheterna måste därför ha rätt att
avstå från att kräva säkerhet för betalningen av ett belopp
som ligger under denna gräns. Den behöriga myndigheten
bör också ha rätt att avstå ifrån att kräva säkerhet om
egenskaperna hos den som skall uppfylla förpliktelserna
g ö ra t td e t t aä ro n ö d i g t .
Den behöriga myndigheten bör ha rätt att vägra godta en
säkerhet om den anser att säkerheten är otillräcklig.
Det bör fastställas en tidsfrist för inlämnande av det bevis-
material som krävs för att det säkrade beloppet skall fri-
släppas, om en sådan tidsfrist inte redan är fastställd någon
annanstans.
2220/85 - - - I
IIII samband med den representativa kurs som skall användas
för att räkna om ett säkrat belopp uttryckt i ecu till na-
tionell valuta, bör en definition göras av den avgörande
faktor som avses i artikel 5 i rådets förordning (EEG)
nr 1676/85 av den 11 juni 1985 om värdet av den beräk-
ningsenhet och de omräkningskurser som skall tillämpas i
den gemensamma jordbrukspolitiken (1).
Det förfarande som skall tillämpas när en säkerhet är för-
verkad bör fastställas.
Kommissionen bör få möjlighet att övervaka genomföran-
det av bestämmelserna om säkerheter.
Bestämmelserna i denna förordning gäller generellt för alla
områden och produkter såvida inte särskild gemenskaps-
lagstiftning på något område fastställer andra bestämmel-
ser. De särskilda bestämmelserna på varje område fortsät-
ter att gälla till dess de upphävs eller ändras.
Åtgärderna i denna förordning är förenliga med yttrandena
från alla de berörda förvaltningskommittéerna.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE:
(1) EGT nr L 164, 24.6.1985, s. 1.
2220/85 - - - I
1AVD ELNI NG I
Förordningens räckvidd
Artikel 1
I denna förordning fastställs bestämmelserna för de säker-
heter som föreskrivs i följande förordningar eller i deras
tillämpningsförordningar såvida det inte i dessa förordning-
ar fastställs andra bestämmelser:
a) Förordningar om gemensam marknadsorganisation för
vissa jordbruksprodukter:
— Förordning nr 136/66/EEG (oljor och fetter) (1),
— Förordning (EEG) nr 804/68 (mjölk och mjölkpro-
dukter) (2),
— Förordning (EEG) nr 805/68 (nötkött) (3),
— Förordning (EEG) nr 2358/71 (utsäde) (4),
— Förordning (EEG) nr 1035/72 (frukt och grönsa-
ker) (5),
— Förordning (EEG) nr 2759/75 (griskött) (6),
— Förordning (EEG) nr 2771/75 (ägg) (7),
— Förordning (EEG) nr 2777/75 (fjäderfäkött) (8),
— Förordning (EEG) nr 1418/76 (ris) (9),
— Förordning (EEG) nr 1117/78 (t orrfoder) (10),
— Förordning (EEG) nr 1785/81 (socker) (11),
— Förordning (EEG) nr 426/86 (bearbetade produk-
ter av frukt och grönsaker) (12),
— Förordning (EEG) nr 822/87 (vin) (13),
— Förordning (EEG) nr 3013/89 (får- och get-
kött) (14),
— Förordning (EEG) nr 1766/92 (spannmål) (15),
— Förordning (EEG) nr 2075/92 (råtobak) (16),
— Förordning (EEG) nr 3759/92 (fiskeri- och vatten-
bruksprodukter) (17).
(1) EGT nr L 172, 30.9.1966, s. 3025/66.
(2) EGT nr L 148, 28.6.1968, s. 13.
(3) EGT nr L 148, 28.6.1968, s. 24.
(4) EGT nr L 246, 5.11.1971, s. 1.
(5) EGT nr L 118, 20.5.1972, s. 1.
(6) EGT nr L 282, 1.11.1975, s. 1.
(7) EGT nr L 282, 1.11.1975, s. 49.
(8) EGT nr L 282, 1.11.1975, s. 77.
(9) EGT nr L 166, 25.6.1976, s. 1.
(10) EGT nr L 142, 30.5.1978, s. 2.
(11) EGT nr L 177, 1.7.1981, s. 4.
(12) EGT nr L 49, 27.2.1986, s. 1.
(13) EGT nr L 84, 27.3.1987, s. 1.
(14) EGT nr L 289, 7.10.1989, s. 1.
(15) EGT nr L 181, 1.7.1992, s. 21.
(16) EGT nr L 215, 30.7.1992, s. 70.
(17) EGT nr L 388, 31.12.1992, s. 1.2220/85
3403/93
2220/85 - - - I
2b) Förordning (EEG) nr 525/77 (konserverad ananas) (1).
c) systemet för stöd till bomull som fastställs i förordning
(EEG) nr 2169/81 (2).
d) Förordning (EEG) nr 1765/92 (stödsystem för produ-
center av vissa jordbruksgrödor) (3).
Artikel 2
Denna förordning gäller inte säkerheter som har ställts för
att garantera betalning av de import- och exportavgifter
som avses i artiklarna 1 och 10 i rådets direk-
tiv 79/623/EEG (4).
Artikel 3
I denna förordning används följande beteckningar med de
betydelser som här anges:
a)säkerhet: garanti för att ett belopp betalas eller förver-
kas hos en behörig myndighet om en särskild förplik-
telse inte uppfylls.
Denna förordning skall tillämpas i alla fall där de för-
ordningar som anges i artikel 1 föreskriver en säkerhet
i denna definitions mening, vare sig termen “säkerhet”
används eller inte.
b)blocksäkerhet: säkerhet som ställs till den behöriga
myndigheten för att garantera att mer än en förpliktel-
se uppfylls.
c)förpliktelse: ett eller flera krav i en förordning på att
utföra eller att avstå från att utföra en handling.
d)behörig myndighet: antingen en myndighet som har be-
fogenhet att ta emot en säkerhet eller en myndighet
som har befogenhet att besluta i enlighet med den ak-
tuella förordningen om en säkerhet skall frisläppas el-
ler förverkas.
AVD ELNI NG I I
Krav på säkerhet
Artikel 4
En säkerhet skall ställas av den part, eller för den parts
räkning, som är skyldig att betala ett belopp om en för-
pliktelse inte fullgörs.
Artikel 5
1. Den behöriga myndigheten får avstå från att kräva sä-
kerhet om värdet av det belopp som skall garanteras är
mindre än 100 ecu.
(1) EGT nr L 73, 21.3.1977, s. 46.
(2) EGT nr L 211, 31.7.1981, s. 1.
(3) EGT nr L 181, 1.7.1992, s. 12.
(4) EGT nr L 179, 17.7.1979, s. 31.3403/93
2220/85
2220/85 - - - I
32. Om bestämmelsen i punkt 1 tillämpas skall den berör-
da parten skriftligt förpliktiga sig att betala en summa av
samma storlek som den som skulle ha avkrävts honom om
en säkerhet hade ställts och därefter förverkats helt eller
delvis.
3. Denna artikel skall inte tillämpas på säkerheter för
import- eller exportlicenser eller förutfastställelselicenser.
Artikel 6
Den behöriga myndigheten får avstå från att kräva säker-
het om den part som skall fullgöra förpliktelsen är anting-
en
a) ett offentligt organ som ansvarar för att utföra en of-
fentlig myndighets uppgifter, eller
b) ett privat organ som utför sådana uppgifter under stat-
lig tillsyn.
Artikel 7
A VDELNING III
Säkerhetens form
Artikel 8
1. En säkerhet kan ställas i form av
a) kontant inbetalning i enlighet med artiklarna 13 och
14, och/eller
b) borgensåtagande från en borgensman enligt arti-
kel 16.1.
2. Den behöriga myndigheten får tillåta att säkerheten
ställs i form av
a) panträtt i fast egendom, och/eller
b) deponering av kontanter i en bank, och/eller
c) pantsättande av erkända fordringar på ett offentligt or-
gan eller offentliga medel som är förfallna till betal-
ning och gentemot vilka inga andra fordringar har för-
månsrätt,
d) pantsättande av värdepapper som är omsättningsbara i
den aktuella medlemsstaten och som är utgivna och
garanterade av denna stat, och/eller
e) pantsättande av börsnoterade obligationer som är ut-
givna av bostadslåneinstitut och som omsätts på den
öppna marknaden, förutsatt att de har samma kredit-
värdighet som statsobligationer.
3. Medlemsstaterna får fastställa ytterligare krav för de
former av säkerheter som anges i punkt 2.2220/85
3403/93 - - - utgått
2220/85
2220/85 - - - I
4Artikel 9
Den behöriga myndigheten skall vägra att godta säkerhe-
ten eller kräva att den byts ut om myndigheten anser att
den inte är ändamålsenlig, att den är otillfredsställande el-
ler att den inte utgör säkerhet för en tillräckligt lång pe-
riod.
Artikel 10
1. a) Pant i fast egendom enligt artikel 8.2 a eller värde-
papper eller obligationer enligt artikel 8.2 d- - -e
skall vid den tidpunkt då säkerheten ställs ha ett
realiserbart värde på minst 115 % av den säkerhet
som krävs.
b) Det realiserbara värdet på värdepapper eller obli-
gationer värderas enligt den senaste noteringen.
c) Den behöriga myndigheten får bara ta emot såda-
na säkerheter som anges i artikel 8.2 a, d eller e
om den som ställer säkerheten skriftligen förplikti-
gar sig att antingen ställa ytterligare en säkerhet
eller ersätta den ursprungliga säkerheten om det
realiserbara värdet på tillgångarna, värdepapperen
eller obligationerna under en period av tre månad-
er har varit under 105 % av den säkerhet somkrävs. Denna skriftliga förbindelse är inte
nödvändig om nationell lag redan föreskriver en
sådan. Den behöriga myndigheten skall regelbun-
det kontrollera värdet på sådana tillgångar, värde-
papper eller obligationer.
2. a) Den behöriga myndigheten skall värdera det reali-
serbara värdet på de säkerheter som anges i arti-
kel 8.2 a, d och e med hänsyn till alla försäljnings-
kostnader.
b) Om den behöriga myndigheten kräver det skall
den som ställer säkerheten styrka dess realiserbara
värde.
Artikel 11
1. V arje säkerhet får ersättas med någon annan.
I följande fall krävs dock den behöriga myndighetens med-
givande:
a) Den ursprungliga säkerheten har förverkats men ännu
inte realiserats, eller
b) Den säkerhet som ersätter den ursprungliga är en så-
dan som anges i artikel 8.2.
2. En blocksäkerhet får ersätta en annan blocksäkerhet
om den täcker åtminstone den del av den ursprungliga
blocksäkerheten som vid tidpunkten för ersättningen garan-
terar att en eller flera ännu inte avslutade förpliktelser full-
görs.2220/85
2220/85 - - - I
5Artikel 12
1. Säkerheten skall ställas i den medlemsstats valuta där
den behöriga myndigheten i fråga är belägen.
2. Om det totala säkerhetsbeloppet uttryckt i den ifråga-
varande medlemsstatens valuta har ökat beroende på en
ändring i jordbruksomräkningskursen för säkerheten som
träder i kraft samma datum som den avgörande faktorn
inträffar, godtas säkerheten på grundval av den jordbruk-
somräkningskurs som var i kraft dagen före ändringen, om
skillnaden uppgår till mindre än 20 ecu uttryckt i den na-
tionella valutan, och beräknad på grundval av den nya
jordbruksomräkningskursen.
3. Ett anbud för vilket det har ställts en säkerhet som
till följd av en sådan ändring som avses i punkt 2 uppvisar
ett underskott på 20 ecu eller mer skall godtas som giltig
endast för den mängd som säkerheten faktiskt täcker, om
inte anbudsgivaren innan buden genomgås i syfte att be-stämma utgången av anbudsförfarandet, skriftligt förbinder
sig att betala den del av säkerheten som saknas och gör
detta inom fem arbetsdagar efter det att anbudsförfarandet
har avslutats, utom i fall av force majeure.
En sådan nedsättning av den av anbudet omfattade mäng-
den betraktas inte som en brist i uppfyllelsen av en eventu-
ell bestämmelse om en minimikvantitet i respektive förord-
ning.
4. artikel 5.1 och 5.2 kan också tillämpas med avseende
på tillskott som görs för att avhjälpa underskott som upp-
stått på grund av en ändring enligt punkt 2 ovan.
T rots vad som sägs i artikel 5.3 kan dessa bestämmelser
också tillämpas i samband med komplettering av säkerhe-
ter för import- eller exportlicenser eller förutfastställelseli-
censer.
Artikel 13
Om en kontant inbetalning sker via girering skall den inte
anses utgöra en säkerhet förrän den behöriga myndigheten
kan disponera över beloppet.
Artikel 14
1. En check skall betraktas som en kontant inbetalning
om dess inlösen är garanterad av en finansiell institution
som är godkänd av den medlemsstat där den behöriga
myndigheten finns. Den behöriga myndigheten behöver in-
te lösa in en sådan check förrän dess garanterade giltig-
hetstid håller på att löpa ut.
2. Andra checkar än de som avses i punkt 1 utgör inte
någon säkerhet förrän den behöriga myndigheten kan dis-
ponera över beloppet.
3. Alla avgifter som den finansiella institutionen tar ut
skall betalas av den som ställer säkerheten.3403/93
2220/85
2220/85 - - - I
6Artikel 15
Ingen ränta utgår till den part som ställer säkerhet i form
av en kontant inbetalning.
Artikel 16
1. Borgensmannen skall vara bosatt eller ha en verksam-
het inom gemenskapen och vara godkänd enligt fördragets
bestämmelser om frihet att tillhandahålla tjänster av den
behöriga myndigheten i den medlemsstat där säkerheten
ställs. Borgensmannens åtagande bekräftas genom en
skriftlig borgensförbindelse.
2. Den skriftliga borgensförbindelsen skall minst ange
a) förpliktelsen eller, om det gäller en blocksäkerhet, den
typ eller de typer av förpliktelser mot vars fullgörande
den garanterar betalningen av en summa pengar,
b) det högsta belopp som borgensmannen är villig att be-
tala,
c) att borgensmannen har solidariskt ansvar tillsammans
med den som är skyldig att fullgöra förpliktelsen för
att på uppmaning av den behöriga myndigheten inom
30 dagar betala varje belopp inom borgensförbindel-
sens gränser som förfaller till betalning när säkerheten
förverkas.
3. Den behöriga myndigheten får godkänna ett skriftligt
meddelande via telekommunikation från borgensmannen
som en skriftlig borgensförbindelse. Om detta sker skall
myndigheten vidta alla nödvändiga åtgärder för att få be-
kräftelse om meddelandets äkthet.
4. Om en skriftlig blocksäkerhet redan har ställts skall
den behöriga myndigheten bestämma vilket förfarande som
skall tillämpas för att sätta av hela eller en del av den
blocksäkerheten till en viss förpliktelse.
Artikel 17
När en del av en blocksäkerhet har hänförts till en viss
förpliktelse skall restbeloppet av kvarvarande blocksäkerhet
noteras.
AVD ELNI NG I V
Förskottsbetalning
Artikel 18
Bestämmelserna i denna avdelning skall gälla
— i de fall då en särskild förordning ger möjlighet till
betalning av ett förskottsbelopp innan en förpliktelse
är fullgjord,
— förskottsbetalningar enligt förordning (EEG)
nr 565/80 (1).
(1) EGT nr L 62, 7.3.1980, s. 5.2220/85
2220/85 - - - I
7Artikel 19
1. Säkerheten skall frisläppas när
a) den slutliga rätten till det belopp som utbetalats i förs-
kott är fastställd, eller
b) det utbetalade beloppet plus eventuella tillägg enligt
den särskilda förordningen är återbetalt.
2. När tidsgränsen för styrkande av den slutliga rättentill beloppet har löpt ut utan att bevismaterial har lagts
fram, skall den behöriga myndigheten omedelbart följa för-
farandet enligt artikel 29.
Tidsfristen får förlängas i fall av force majeure.
Om gemenskapslagstiftningen föreskriver det får bevisma-
terial läggas fram även efter detta datum mot återbetalning
av en del av säkerheten.
3. Om bestämmelserna om force majeure i gemenskaps-
lagstiftningen tillåter att enbart förskottet återbetalas skall
dessutom följande gälla:
a) De omständigheter som åberopas som force majeure
skall anmälas till den behöriga myndigheten senast
30 dagar efter den dag då den berörda parten fick kän-
nedom om omständigheter som pekade på att ett möj-
ligt fall av force majeure hade uppstått.
b) Den berörda parten skall återbetala förskottsbeloppet
eller den aktuella delen av det inom 30 dagar från den
dag då den behöriga myndigheten begär återbetalning.
Om kraven i a och b inte uppfylls skall återbetalningsvill-
koren vara de samma som om force majeure inte hade
uppstått.
AVD ELNI NG V
Frisläppande och förverkande av andra säkerheter än de
som avses i avdelning IV
Artikel 20
1. En förpliktelse kan omfatta primära, sekundära och
underordnade krav.
2. Med primära krav avses krav, grundläggande för syftet
med den förordning som föreskriver dem, att utföra eller
att avstå från att utföra en handling.
3. Med sekundära krav avses krav på att respektera tids-
gränsen för att uppfylla ett primärt krav.
4. Med underordnade krav avses alla andra krav som fö-
reskrivs av en förordning.2220/85
1181/87
2220/85
2220/85 - - - I
85. Bestämmelserna i denna avdelning gäller inte när den
aktuella särskilda förordningen inte har fastställt de primä-
ra kraven.
6. I denna avdelning skall ”den aktuella delen av det sä-krade beloppet ”avse den del av det säkrade beloppet som
motsvarar den kvantitet för vilken ett krav inte har upp-
fyllts.”
Artikel 21
Säkerheten skall frisläppas när det bevismaterial är fram-
lagt som föreskrivs av den särskilda förordningen och som
styrker att alla primära, sekundära och underordnade krav
har uppfyllts.
Artikel 22
1. En säkerhet skall förverkas helt och hållet för den
kvantitet för vilken ett primärt krav inte har uppfyllts, såvi-
da inte uppfyllandet av det har omöjliggjorts av force ma-
jeure.
2. Ett primärt krav skall anses ej uppfyllt om det aktuel-
la bevismaterialet inte läggs fram inom den härför fastställ-
da tidsgränsen, såvida inte force majeure har omöjliggjort
framläggandet av bevismaterialet inom den tidsgränsen.
Förfarandet enligt artikel 29 för indrivning av den förver-
kade summan skall omedelbart tillämpas.
3. Om bevismaterial som styrker att alla primära krav äruppfyllda läggs fram inom 18 månader efter tidsgränsen
enligt punkt 2 första stycket, skall 85 % av det förverkade
beloppet återbetalas.
Om bevismaterial som styrker att alla primära krav är upp-
fyllda läggs fram inom 18 månader efter tidsgränsen men
om de aktuella sekundära kraven inte är uppfyllda, skall
det återbetalningsbara beloppet vara lika med det belopp
som skulle ha frisläppts enligt artikel 23.2 med ett avdrag
på 15 % av den aktuella delen av det säkrade beloppet.
4. Ingen återbetalning skall göras om bevismaterial som
styrker att alla primära krav är uppfyllda läggs fram efter
det att den period på 18 månader som avses i punkt 3 harlöpt ut såvida inte force majeure har omöjliggjort
framläg-
gandet av bevismaterialet inom den perioden.
Artikel 23
1. Om det inom den tid som är fastställd i den särskilda
förordningen överlämnas handlingar som styrker att allaprimära krav är uppfyllda medan däremot ett sekundärt
krav inte är uppfyllt skall en del av säkerheten frisläppas
och resten av det säkrade beloppet förverkas. Det förfaran-
de som föreskrivs i artikel 29 om indrivning av det förver-
kade beloppet skall tillämpas.2220/85
1181/87
2220/85
1181/87
2220/85
1181/87
2220/85 - - - I
92. Den del av säkerheten som frisläpps skall vara lika
med den säkerhet som täcker den aktuella delen av det
säkrade beloppet med ett avdrag på
a) 15 % och
b) — 10 % av den summa som återstår efter avdraget på
15 % för varje dag med vilken
— en längsta period på 40 dagar eller mindre har
överskridits,
— en minsta period på 40 dagar eller mindre inte
har respekterats,
— 5 % av den summa som återstår efter avdraget på
15 % för varje dag med vilken
— en längsta period på 41-80 dagar har överskri-
dits,
— en minsta period på 41-80 dagar inte har re-
spekterats,
— 2 % av den summa som återstår efter avdraget på
15 % för varje dag med vilken
— en längsta period på 81 dagar eller mer har
överskridits,
— en minsta period på 81 dagar eller mer inte
har respekterats.
3. Bestämmelserna i denna artikel gäller inte perioder
för ansökan eller användande av import- och exportlicenser
och licenser för förutfastställelse eller perioder för faststäl-
lande av import- och exportavgifter och exportbidrag ge-
nom anbudsförfarande.
Artikel 24
1. Om ett eller flera underordnade krav inte uppfylls
skall det leda till att 15 % av den aktuella delen av det
säkrade beloppet förverkas, såvida inte uppfyllandet av
kraven har omöjliggjorts av force majeure.
2. Det förfarande som föreskrivs i artikel 29 för indriv-ning av den förverkade summan skall omedelbart tillämpas.
3. Denna artikel gäller inte om artikel 22.3 är tillämplig.
Artikel 25
Om det lämnas bevismaterial för att alla primära krav har
uppfyllts men både ett sekundärt och ett underordnat krav
inte är uppfyllda skall artiklarna 23 och 24 tillämpas och
det totala belopp som förverkas skall vara lika med det
förverkade beloppet enligt artikel 23 med ett tillägg på
15 % av den aktuella delen av det säkrade beloppet.2220/85
1181/87
2220/85
1181/87
2220/85 - - - I
10Artikel 26
Den totala förverkade summan skall inte överstiga 100 %
av den aktuella delen av det säkrade beloppet.
AVD ELNI NG VI
Allmänna bestämmelser
Artikel 27
1. En säkerhet skall på begäran frisläppas till en del mot
inlämnande av bevismaterial med avseende på en delkvan-
titet av produkten förutsatt att delkvantiteten inte är mind-
re än någon av de minimikvantiteter som bestäms i den
förordning där säkerheten föreskrivs.
Om det i den särskilda gemenskapsregeln inte anges någon
bestämd minimikvantitet får den behöriga myndigheten
själv begränsa det antal gånger som varje säkerhet får fri-
släppas till en del samt bestämma ett minimibelopp för
varje gång som säkerheten frisläpps till en del.
2. Innan säkerheten helt eller delvis frisläpps får den be-
höriga myndigheten kräva att en skriftlig ansökan om detta
lämnas.
3. Om säkerheten i enlighet med artikel 10.1 täcker mer
än 100 % av det belopp för vilket säkerhet krävs skall den
del av säkerheten som överstiger 100 % frisläppas när åter-
stoden av det säkrade beloppet slutligen frisläpps eller för-
verkas.
Artikel 28
1. Om det inte har fastställts någon period för framläg-
gande av det bevismaterial som krävs för att det säkrade
beloppet skall frisläppas skall denna period vara
a) 12 månader från den sista dag då de primära kraven
skall vara uppfyllda, eller
b) om ingen sådan sista dag är fastställd, 12 månader från
den dag då alla primära krav har uppfyllts.
2. Den period som avses i punkt 1 skall inte vara längre
än tre år från den tidpunkt då säkerheten ställdes för en
särskild förpliktelse, utom i fall av force majeure.
Artikel 29
1. När den behöriga myndigheten får kännedom om fak-
torer som medför att säkerheten förverkas helt eller delvis
skall myndigheten utan dröjsmål kräva betalning av det
förverkade beloppet av den part som är skyldig att uppfylla
förpliktelsen med en frist på upp till 30 dagar från den dag
då kravet mottas.2220/85
1181/87
2220/85
1181/87 - - - utgått
1181/87—utgått
3403/93
2220/85 - - - I
11Om betalning inte har skett inom denna period skall den
behöriga myndigheten utan dröjsmål
a) lösa in sådana säkerheter som anges i artikel 8.1 a,
b) kräva betalning av borgensmannen enligt artikel 8.1 b
med en frist på upp till 30 dagar från den dag då kra-
vet mottas,
c) vidta åtgärder för att
i) omvandla sådana säkerheter som anges i artikel 8.2
a, c, d, och e till kontanta medel i den omfattning
som krävs för att täcka det förverkade beloppet,
ii) föra över kontanter som har deponerats i en bank
e n l i g ta r t i k e l8 . 2bt i l ls i t te g e tk o n t o .
Den behöriga myndigheten får utan dröjsmål lösa in såda-
na säkerheter som anges i artikel 8.1 a utan att först kräva
betalning av den berörda parten.
2. Den behöriga myndigheten kan avstå från förverkan-
det av ett belopp på mindre än 20 ecu, förutsatt att det iden nationella lagstiftningen eller i förvaltningsföreskrifter
fastställs motsvarande regler för liknande fall.
3. Om det fattas beslut att en säkerhet förverkas men
förverkandet sedan i enlighet med nationell lagstiftning
uppskjuts i avvaktan på utslaget från ett besvärsförfarande,
skall den berörda parten, utan att det påverkar tillämp-
ningen av punkt 1, betala ränta på det faktiskt förverkade
beloppet under en period som börjar 30 dagar efter den
dag då kravet enligt punkt 1, stycke 1 mottas, och som
slutar dagen innan betalningen av det faktiskt förverkade
beloppet.
Räntesatsen beräknas med stöd av nationell lagstiftning,
men får inte i något fall vara lägre än den räntesats som
tillämpas vid indrivning av nationella belopp.
De utbetalande myndigheterna drar av den betalda räntan
från de utgifter som den Europeiska utvecklings- och ga-
rantifonden för jordbruket (EUGFJ) har haft, enligt be-
stämmelserna i rådets förordning (EEG) nr 352/78 (
1).
Medlemsstaterna kan med regelbundna mellanrum kräva
att det ställs ytterligare säkerhet för den ränta som tilläm-
pas.
(1) EGT nr L 50, 22.2.1978, s. 1.3403/93
2220/85 - - - I
12Om en säkerhet har förverkats och beloppet redan har
krediterats EUGFJ, och det förverkade beloppet till följd
av ett besvärsförfarande helt eller delvis skall återbetalas
med ränta enligt den i nationell lagstiftning gällande ränte-
satsen, skall EUGFJ bära återbetalningsbeloppet, om inte
organ eller myndigheter i medlemsstaterna kan göras an-
svariga för återbetalningen av säkerheten på grund av för-
sumlighet eller allvarliga fel.
Artikel 30
Kommissionen får medge undantag från ovanstående be-
stämmelser i enlighet med det förfarande som fastställs i
artikel 38 i förordning nr 136/66/EEG och i motsvarande
artiklar i de andra förordningarna om gemensam organisa-
tion av marknader.
A VDELNING VII
Meddelanden
Artikel 31
1. Medlemsstaterna skall senast den 31 juli varje år läm-
na uppgifter till kommissionen om det antal säkerheter
som har förverkats under det föregående året samt det be-
lopp de uppgår till, oavsett vilket stadium i förfarandet en-
ligt artikel 29 de har nått, med särskiljande, i båda fallen,av sådana som krediteras medlemsstaten och sådana som
krediteras kommissionen.
2. De uppgifter som skall lämnas enligt punkt 1 skall
vara uppdelade på de olika gemenskapsbestämmelser i vil-
k ad e tk r ä v sa t ts ä k e r h e ts t ä l l s .
3. Inga uppgifter skall lämnas om säkerheter vars värde
är 1 000 ecu eller mindre.
4. Uppgifter skall lämnas både om belopp som har beta-
lats direkt av den berörda parten och belopp som har er-
hållits genom realisering av en säkerhet.
5. Kommissionen skall förse medlemsstaterna med en
sammanfattning av de uppgifter som har lämnats enligt
denna artikel.
Artikel 32
1. Medlemsstaterna skall meddela till kommissionen vil-
ka institutioner som godkänns som borgensmän och vilka
krav som fastställts. Ändringar av godkända typer av insti-
tutioner och fastställda krav skall också anmälas. Kommis-
sionen skall i sin tur meddela de andra medlemsstaterna.
2. Medlemsstater vars behöriga myndigheter gör bruk av
artikel 8.2 skall meddela kommissionen vilka typer av sä-
kerhet som godtas enligt dessa bestämmelser och vilka
krav som fastställs.3403/93
2220/85
2220/85 - - - I
13Artikel 33
Denna förordning träder i kraft den 1 mars 1986.
Den gäller för säkerheter som ställs denna dag eller senare
samt blocksäkerheter som används denna dag eller senare
för att garantera att en eller flera enskilda förpliktelser
fullgörs.
På den berörda partens begäran gäller förordningen för sä-
kerheter som har ställts före denna dag men som inte har
frisläppts eller förverkats.2220/85