Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
"BRÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 2200/96
av den 28 oktober 1996
om den gemensamma organisationen av marknaden för frukt och grönsaker
(EGT L 297, 21.11.1996, s. 1)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
"M1 Kommissionens förordning (EG) nr 2520/97 av den 15 december
1997L 346 41 17.12.1997
"M2 Rådets förordning (EG) nr 857/1999 av den 22 april 1999 L 108 7 27.4.1999
"M3 Rådets förordning (EG) nr 1257/1999 av den 17 maj 1999 L 160 80 26.6.1999
"M4 Rådets förordning (EG) nr 2699/2000 av den 4 december 2000 L 311 9 12.12.2000
"M5 Rådets förordning (EG) nr 2826/2000 av den 19 december 2000 L 328 2 23.12.2000
"M6 Kommissionens förordning (EG) nr 718/2001 av den 10 april 2001 L 100 12 11.4.2001
"M7 Kommissionens förordning (EG) nr 911/2001 av den 10 maj 2001 L 129 3 11.5.2001
Rättad genom:
"C1 Rättelse, EGT L 271, 3.10.1997, s. 19 (2200/96)
"C2 Rättelse, EGT L 302, 1.12.2000, s. 72 (1257/1999)
Anm.: I denna konsoliderade utgåva förekommer hänvisningar till den europeiska omräkningsenheten och/eller ecun. Från och med
den 1 januari 1999 skall båda benämningarna förstås som hänvisningar till euron — rådets förordning (EEG) nr 3308/80(EGT L 345, 20.12.1980, s. 1) och rådets förordning (EG) nr 1103/97 (EGT L 162, 19.6.1997, s. 1).1996R2200 — SV — 18.05.2001 — 002.001 — 1
RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 2200/96
av den 28 oktober 1996
om den gemensamma organisationen av marknaden för frukt och
grönsaker
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORD-
NING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemen-
skapen, särskilt artiklarna 42 och 43 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag (1),
med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3), och
med beaktande av följande:1. På grund av olika samverkande förändringsfaktorer befinner sig
frukt- och grönsakssektorn för närvarande i en ny situation till
vilken producenterna måste anpassa sig. Det är därför befogat att
ge de grundläggande reglerna för den gemensamma organisatio-
nen av marknaden inom denna sektor en ny inriktning. Eftersom
denna organisation sedan den började tillämpas har ändrats många
gånger bör därför en ny förordning för klarhets skull antas.
2. Det är lämpligt att de väsentliga bestämmelserna i följande
förordningar förs in i den nya förordningen: rådets förordning
(EEG) nr 3285/83 av den 14 november 1983 om allmänna
bestämmelser om vidgad giltighet för vissa regler utfärdade av
producentorganisationer inom frukt- och grönsakssektorn (
4),
rådets förordning (EEG) nr 1319/85 av den 23 maj 1985 om en
förstärkt övervakning av tillämpningen av gemenskapens bestäm-
melser om frukt och grönsaker (5), rådets förordning (EEG)
nr 2240/88 av den 19 juli 1988 om fastställande vad avser
persikor, citroner och apelsiner av tillämpningsföreskrifter till
artikel 16 b i förordning (EEG) nr 1035/72 om den gemensamma
organisationen av marknaden för frukt och grönsaker (6), rådets
förordning (EEG) nr 1121/89 av den 27 april 1989 om införande
av en interventionströskel för äpplen och blomkål (7) och rådets
förordning (EEG) nr 1198/90 av den 7 maj 1990 om upprättande
av ett register över citrusodlingarna i gemenskapen (8). Dessa
förordningar bör följaktligen upphävas.
3. Klassificeringen av produkter enligt gemensamma och obligato-
riska normer som tillämpas på frukt och grönsaker som saluförs
inom gemenskapen eller exporteras till tredje land utgör en
referensram som bidrar till sunda handelsförbindelser och insyn i
marknaderna och utestänger dessutom produkter av otillräcklig
kvalitet från dessa marknader. Att dessa normer följs bidrar
således till att produktionens lönsamhet förbättras.
4. I förenklingssyfte förefaller det lämpligt att anta normer för sådan
frukt och sådana grönsaker som har en viss betydelse för
marknaden under beaktande av de normer som fastställts av
Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (ECE).!B
(1) EGT nr C 52, 21.2.1996, s. 1.
(2) EGT nr C 96, 1.4.1996, s. 269.
(3) EGT nr C 82, 19.3.1996, s. 21.
(4) EGT nr L 325, 22.11.1983, s. 8, senast ändrad genom förordning (EEG) nr
220/92, EGT nr L 24, 1.2.1992, s. 7.
(5) EGT nr L 137, 27.5.1985, s. 39, ändrad genom förordning (EEG) nr 404/93,
EGT nr L 47, 25.2.1993, s. 1.
(6) EGT nr L 198, 26.7.1988, s. 9, senast ändrad genom förordning (EG) nr
1327/95, EGT nr L 128, 13.6.1995, s. 8.
(7) EGT nr L 118, 29.4.1989, s. 21, senast ändrad genom förordning (EG) nr
1327/95.
(8) EGT nr L 119, 11.5.1990, s. 59.1996R2200 — SV — 18.05.2001 — 002.001 — 2
Det är nödvändigt att fastställa på vilka villkor internationella
normer får anpassas till gemenskapens särskilda behov.
5. Fastställandet av normer kan få full effekt endast om dessa utan
undantag tillämpas i samtliga saluföringsled och från och med
avsändandet från produktionsområdet. Undantag får emellertid
medges för viss verksamhet som antingen är mycket marginell och
begränsad eller som äger rum i början av handelsledet eller för
produkter som är avsedda för bearbetning. Möjligheten att brist
kan uppstå eller att utbudet kan vara ovanligt rikligt bör även tas i
beaktande. För att bättre garantera den kvalitet som krävs enligt
normerna måste innehavaren av produkten vara ansvarig för att
normerna respekteras. Konsumenternas krav i fråga om egen-
skaperna hos frukt och grönsaker medför särskilt att det är
nödvändigt att i märkningen ange produkternas ursprung till och
med detaljhandelsledet.
6. Vid produktion och saluföring av frukt och grönsaker måste
miljöhänsyn tas såväl på odlingsnivå som när det gäller hantering
av använt material och bortskaffande av produkter som härrör från
produktionsprocessen, särskilt för att skydda vattenkvaliteten,
upprätthålla den biologiska mångfalden och bevara landskapet.
7. Producentorganisationerna utgör grundvalen för den gemensam-
ma organisationen av marknader, vilkas decentraliserade funktion
de säkerställer på sin nivå. Inför en efterfrågan som ständigt blir
mer koncentrerad framstår en samordning av utbudet från dessa
organisationer av ekonomiska skäl som nödvändigare än någonsin
för att stärka producenternas ställning på marknaden. Denna
sammanläggning bör ske frivilligt och på ett ändamålsenligt sätt
genom att de tjänster som en producentorganisation kan erbjuda
sina medlemmar är omfattande och effektiva. Det är inte fråga om
att ifrågasätta leverans av produkter till sådana producent-
organisationer för specialiserade produkter som existerade innan
den här förordningen trädde i kraft.
8. En producentorganisation som är avsedd att bidra till att
förverkliga målen med den gemensamma organisationen av
marknaden får erkännas av medlemsstaten endast om den
uppfyller vissa villkor som den förpliktar sig och sina medlemmar
att följa i enlighet med sina stadgar. De producentgrupper som
önskar få ställning som producentorganisation i enlighet med
denna förordning bör kunna få en övergångsperiod under vilken
ekonomiskt nationellt stöd och gemenskapsstöd får beviljas från
och med det att dessa grupper ålägger sig vissa förpliktelser och
uppfyller dessa.
9. Det är lämpligt att fastställa en övergångsperiod för de producent-
organisationer som redan erkänts i enlighet med förordning (EEG)
nr 1035/72 (1) men som inte omedelbart kan uppfylla kraven för
erkännande enligt den här förordningen. Sådana organisationer
måste visa att de kan vidta de förändringar som är nödvändiga för
detta ändamål.
10. För att göra producentorganisationerna ansvariga, i synnerhet för
sina ekonomiska beslut, och för att användningen av de offentliga
medel som ställs till deras förfogande skall inriktas på framtida
utvecklingsmöjligheter, bör det fastställas på vilka villkor dessa
medel får användas. Att producentorganisationerna genomför en
samfinansiering av driftsfonder förefaller att vara en lämplig
lösning.
11. För att driftsfonderna skall kunna existera och fungera väl är det
nödvändigt att producentorganisationerna svarar för medlemmar-
nas hela frukt- och grönsaksproduktion.!B
(1) Rådets förordning (EEG) nr 1035/72 av den 18 maj 1972 om den
gemensamma organisationen av marknaden för frukt och grönsaker (EGTnr L 118, 20.5.1972, s. 1). Förordningen senast ändrat genom förordning(EG) nr 1363/95 (EGT nr L 132, 16.6.1995, s. 1).1996R2200 — SV — 18.05.2001 — 002.001 — 3
12. För att det skall vara möjligt att bemästra gemenskapsutgifterna
måste det stöd som beviljas de producentorganisationer som
upprättar en driftsfond förses med ett tak.
13. För sådana områden där produktionen är svagt organiserad bör
ytterligare ekonomiska bidrag från de enskilda staterna tillåtas.
När det gäller medlemsstater som är särskilt missgynnade på den
strukturella nivån måste dessa bidrag kunna ersättas av gemen-
skapen inom ramen för gemenskapsstödet.
14. För att ytterligare förstärka de åtgärder som producentorganisa-
tionerna eller deras sammanslutningar vidtar och för att säkerställa
all önskvärd stabilitet på marknaden bör medlemsstaterna tillåtas
att på vissa villkor utsträcka räckvidden av de regler som
organisationen eller sammanslutningen av organisationer i den
berörda regionen antagit för sina medlemmar till alla producenter i
den regionen som inte är medlemmar, särskilt i fråga om
produktion, avyttring och miljöskydd. Vissa kostnader till följd
av utvidgningen av reglernas tillämpning kan, om de styrks, tas ut
av de berörda producenterna från och med den tidpunkt då de
gynnas av dennas effekter.
15. Branschorganisationer som bildas på initiativ av enskilda aktörer
eller av aktörer som redan gått samman och som representerar en
betydande del av de olika yrkeskategorierna inom frukt- och
grönsakssektorn kan bidra till att större hänsyn tas till hur
marknaden faktiskt fungerar och till att underlätta utvecklingen av
det ekonomiska beteendet för att förbättra kunskapen om och
organisationen av produktionen, liksom presentationen och
saluföringen av produkterna. Eftersom dessa branschorganisatio-
ners åtgärder i allmänhet kan bidra till att förverkliga målen i
artikel 39 i fördraget, särskilt de mål som gäller den nuvarande
organisationen av marknaden, är det lämpligt att, efter att ha
definierat de berörda åtgärdstyperna, ge medlemsstaterna möjlig-
het att ge ett särskilt erkännande till de organisationer som visar
att de är representativa och som vidtar positiva åtgärder i
förhållande till de ovan nämnda målen. Bestämmelserna i fråga
om utvidgningen av de regler som antagits av organisationer eller
sammanslutningar av producenter och fördelningen av de kost-
nader som följer av denna utvidgning bör, med hänsyn till de
likartade målen, tillämpas även på branschorganisationer.
16. För att stabilisera priserna är det önskvärt att producentorganisa-
tionerna får intervenera på marknaden, särskilt genom beslut att
inte bjuda ut vissa kvantiteter produkter till försäljning under vissa
perioder. Ett sådant återtagande från marknaden får inte ses som
en avsättningsmöjlighet som ersätter marknaden. Därför bör
gemenskapsfinansieringen inte omfatta mer än en fastställd
procent av produktionen och begränsas till en nedsatt ersättning,
utan att detta påverkar utnyttjandet av driftsfonder för detta
ändamål. I förenklingssyfte får det anses berättigat att fastställa en
enhetlig och linjär gemenskapsersättning för varje produkt. För att
få till stånd en nedsättning som i omfattning är jämförbar för alla
produkter får vissa differentieringar anses nödvändiga.
17. Interventionsåtgärderna får full effekt endast om de produkter som
återtas från marknaden inte åter släpps ut i den vanliga omsätt-
ningen för detta slag av produkter. Olika slag av ändamål eller
användning som uppfyller detta villkor bör definieras i syfte att i
största möjliga utsträckning undvika att återtagna produkter
förstörs.
18. Den nya förvaltningen av återtagandena gör det möjligt att
samtidigt upphäva gällande bestämmelser i fråga om följderna av
tröskelöverskridanden. Det är dock rimligt att behålla denna
princip under en övergångsperiod och att ge kommissionen
befogenhet att genomföra den om behov skulle uppstå.!B1996R2200 — SV — 18.05.2001 — 002.001 — 4
19. I förordning (EG) nr 3290/94 (1) fastställs de anpassningar och
övergångsåtgärder som krävs inom jordbrukssektorn för att
genomföra de avtal som har slutits inom ramen för de multi-
laterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan, särskilt den nya
ordningen för handel med tredje land inom frukt- och grönsaks-
sektorn. Bestämmelserna i bilaga XIII till den nämnda förord-
ningen skall införas i den här förordningen. Om produkter som
importeras till gemenskapen är avsedda för bearbetningsindustrin,
skall de dock inte säljas i konsignation. Kontrollen av ingångs-
priset kan följaktligen göras med hjälp av andra komponenter än
ett schablonvärde. Den ifrågavarande bestämmelsen bör kom-
pletteras i detta hänseende.
20. Reglerna för den gemensamma organisationen av marknaden bör
iakttas av alla de aktörer för vilka de gäller, annars kommer
reglernas verkan att snedvridas med alla de konsekvenser detta
medför, såväl för användningen av offentliga medel som för
konkurrensen mellan aktörerna. Gemenskapen bör därför inrätta
ett särskilt kontrollorgan inom denna sektor. Av både budget- och
effektivitetsskäl bör detta kontrollorgan bestå av tjänstemän vid
kommissionen och eventuellt av andra tjänstemän. Det är även
nödvändigt att föreskriva gemenskapssanktioner för att säkerställa
att den nya ordningen tillämpas på samma sätt i hela gemen-
skapen.
21. En av de nödvändiga förutsättningarna för en riktig förvaltning av
den gemensamma organisationen av marknaden är mycket
ingående kunskaper om marknaden. Därför bör nödvändiga
åtgärder vidtas för att uppnå detta.
22. Den inre marknadens funktion skulle kunna äventyras av vissa
slag av stöd. De bestämmelser i fördraget som gör det möjligt att
bedöma stöd som beviljats av medlemsstaterna och att förbjuda
stöd som är oförenligt med den gemensamma marknaden bör
därför tillämpas inom den sektor som avses med denna
förordning.
23. Den gemensamma organisationen av marknaden inom sektorn bör
samtidigt, och på ett lämpligt sätt, beakta de mål som anges i
artiklarna 39 och 110 i fördraget.
24. För att underlätta genomförandet av bestämmelserna i den här
förordningen bör ett förfarande fastställas som innebär ett nära
samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen inom
ramen för en förvaltningskommitté.
25. För att en särskilt ogynnsam konjunktur inom hasselnötssektorn
skall kunna bemästras är det viktigt att ett schablonbidrag beviljas
med avseende på de hasselnötter som skördas under regleringsåren
1997/1998, 1998/1999 och 1999/2000.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. Genom denna förordning inrättas en gemensam organisation av
marknaden för frukt och grönsaker.
2. Den gemensamma organisationen avser följande produkter:
KN-nummer Varuslag
0702 00 00 Tomater, färska eller kylda
0703 Kepalök (vanlig lök), schalottenlök, vitlök, purjolök och lök av
andra Allium-arter, färska eller kylda!B
(1) EGT nr L 349, 31.12.1994, s. 105. Förordningen ändrad genom förordning
(EG) nr 1193/96 (EGT nr L 161, 29.6.1996, s. 1).!M1
!B1996R2200 — SV — 18.05.2001 — 002.001 — 5
KN-nummer Varuslag
0704 Kål, blomkål, brysselkål, vitkål och liknande produkter av arten
Brassica, färska eller kylda
0705 Trädgårdssallat ( Lactuca sativa ) och cikoriasallat ( Cichorium
spp.), färsk eller kyld
0706 Morötter, rovor, rödbetor, havrerot (salsifi), rotselleri, rädisor
och liknande rotfrukter, färska eller kylda
0707 00 Gurkor, färska eller kylda0708 Baljfrukter och spritade baljväxtfrön, färska eller kylda
ex 0709 Andra grönsaker, färska eller kylda, med undantag av grönsaker
enligt undernummer 0709 60 91, 0709 60 95, 0709 60 99,0709 90 31, 0709 90 39 och 0709 90 60
ex 0802 Andra nötter, färska eller torkade, även skalade, med undantag
av arekanötter (betelnötter) och kolanötter enligt undernummer0802 90 20
0803 00 11 Mjölbananer, färska
ex 0803 00 90 Mjölbananer, torkade
0804 20 10 Fikon, färska0804 30 00 Ananas0804 40 Avocado0804 50 00 Guava, mango och mangostan0805 Citrusfrukter, färska eller torkade
0806 10 10 Bordsdruvor, färska
0807 Meloner (inbegripet vattenmeloner) och papayafrukter, färska
0808 Äpplen, päron och kvittenfrukter, färska0809 Aprikoser, körsbär, persikor (inbegripet nektariner), plommon
och slånbär, färska
0810 Andra frukter och andra bär, färska0813 50 31 Blandningar bestående uteslutande av nötter enligt nr 0801 och
0802
0813 50 391212 10 10 Johannesbröd
3. Regleringsåren för de produkter som anges i punkt 2 skall, om det
visar sig nödvändigt, fastställas enligt förfarandet i artikel 46.
A VDELNING I
Klassificering av produkter
Artikel 2
1. Produkter avsedda att levereras färska till konsumenterna får
klassificeras i enlighet med ett system med normer.!B
!M6
!B
!M1
!B1996R2200 — SV — 18.05.2001 — 002.001 — 6
2. Normerna för de färska frukter och grönsaker som räknas upp i
bilaga I skall antas enligt det i artikel 46 angivna förfarandet för
genomförandet av den gemensamma organisationen av marknaden.
Härvid skall de EEG/FN-normer beaktas som rekommenderas av
arbetsgruppen för standardisering av lättfördärvliga produkter samt för
kvalitetsförbättring som har inrättats vid Ekonomiska kommissionen för
Europa.
Tills nya normer har antagits, skall de normer som definierats i enlighet
med artikel 2 i förordning (EEG) nr 1035/72 tillämpas.
3. Kommissionen får i enlighet med det förfarande som anges i artikel
46 utvidga förteckningen i bilaga I till att omfatta även andra produkter.
Artikel 3
1. Innehavaren av produkter för vilka normer antas får inte i
försäljningssyfte ställa ut eller utbjuda till försäljning, sälja, leverera
eller på annat sätt saluföra dessa produkter inom gemenskapen om de
inte uppfyller dessa normer. Han är ansvarig för att normerna följs.
Medlemsstaterna får dock undanta följande produkter från skyldigheten
att uppfylla dessa normer eller vissa bestämmelser:
a) Produkter som ställs ut eller utbjuds till försäljning, säljs, levereras
eller på annat sätt saluförs av producenten på försäljningsställen för
partihandel, särskilt på produktionsmarknader som är belägna i
produktionsområdet.
b) Produkter som transporteras från dessa försäljningsställen för
partihandel till sorterings- eller paketeringscentraler eller lager-
centraler belägna i samma produktionsområde.
Vid tillämpning av andra stycket skall den berörda medlemsstaten till
kommissionen anmäla de åtgärder som den har vidtagit i detta syfte.
2. Följande produkter behöver inte uppfylla normerna inom produk-
tionsområdet:
a) Produkter som säljs eller levereras av producenten till sorterings-
eller paketeringscentraler eller lagercentraler eller som transporteras
från producentens anläggning till sådana centraler.
b) Produkter som transporteras från lagercentraler till sorterings- eller
paketeringscentraler.
3. Följande produkter behöver inte uppfylla normerna:
a) Produkter som transporteras till bearbetningsanläggningar under
förutsättning att lägsta kvalitetskrav för produkter avsedda för
industriell bearbetning fastställs enligt förfarandet i artikel 46.
b) Produkter som överlåts till konsumenter för deras personliga bruk av
producenten på hans anläggning.
c) Efter av kommissionen på begäran av en medlemsstat enligt
förfarandet i artikel 46 fattat beslut, produkter från en viss region
som säljs i detaljhandeln i denna region i en omfattning som
motsvarar en allmänt känd traditionell lokal konsumtion.
4. Bevis skall läggas fram för att de produkter som avses i punkt 2 och
punkt 3 a uppfyller de fastställda villkoren, särskilt vad gäller deras mål.
Artikel 4
Om det råder extrem brist eller utbudet är extremt stort så att de
produkter som överensstämmer med normerna inte kan täcka eller
avsevärt överstiger konsumtionsbehoven skall undantag från tillämp-
ningen av dessa normer enligt förfarandet i artikel 46 beviljas under
iakttagande av gemenskapens internationella åtaganden och för en
begränsad period.!B1996R2200 — SV — 18.05.2001 — 002.001 — 7
Artikel 5
1. De uppgifter i fråga om märkning som föreskrivs i normerna skall
anges läsligt och synligt på någon av förpackningens sidor, antingen
direkt på förpackningen med outplånlig skrift, eller med hjälp av en
etikett som utgör en del av förpackningen eller är stadigt fästad vid
förpackningen.
2. I fråga om varor som saluförs i bulk och lastas direkt ombord på ett
transportmedel skall de uppgifter som avses i punkt 1 anges i ett
dokument som åtföljer varan eller på ett anslag som placeras synligt inne
i transportmedlet.
Artikel 6
När produkterna bjuds ut till försäljning i förpackning på detaljhandels-
stadiet skall de föreskrivna uppgifterna i fråga om märkning anges läsligt
och tydligt.
När det gäller färdigpackade produkter enligt direktiv 79/112/EEG (1)
skall nettovikten anges förutom allt det som skall anges enligt normerna.
För produkter som normalt säljs styckevis skall skyldigheten att ange
nettovikten dock inte tillämpas om man tydligt kan se hur många de är
och räkna dem utan att öppna förpackningen eller om antalet anges på
märkningen.
Produkterna behöver inte presenteras i förpackning under förutsättning
att detaljhandlaren förser de varor som saluförs med en skylt som med
tydliga och läsliga bokstäver anger de uppgifter som föreskrivs i
normerna rörande
— sort,— produktens ursprung,— klassificering.
Artikel 7
I syfte att konstatera om de produkter för vilka normer har antagits
uppfyller bestämmelserna i artiklarna 3-6 skall kontroller utföras i form
av stickprov i samtliga handelsled liksom under transport av de organ
som varje medlemsstat utser i enlighet med bestämmelserna i avdelning
VI.
Denna kontroll skall företrädesvis utföras före avsändningen från
produktionsområdena, vid förpackning eller lastning av varorna.
Medlemsstaterna skall till övriga medlemsstater och till kommissionen
anmäla vilka organ de har utsett att ansvara för kontrollen.
Artikel 8
1. De produkter för vilka normer har antagits får importeras från tredje
land endast om de överensstämmer med dessa normer eller normer som
åtminstone är likvärdiga.
2. Artiklarna 3-7 skall tillämpas på produkter som importeras till
gemenskapen efter det att tullförfarandena vid import har fullgjorts i
enlighet med gällande gemenskapsbestämmelser om tull.
Artikel 9
1. De produkter för vilka normer har antagits får exporteras till tredje
land endast om de överensstämmer med dessa normer.!B
(1) Rådets direktiv 79/112/EEG av den 18.3.1978 om tillnärmning av medlems-
staternas lagstiftning om märkning, presentation och reklam i fråga omlivsmadel (EGT nr L 33, 8.2.1979, s. 1). Direktivet senast ändrat genom 1994års anslutningsakt.1996R2200 — SV — 18.05.2001 — 002.001 — 8
Undantag får dock beviljas enligt förfarandet i artikel 46, med hänsyn till
marknadernas krav i destinationslandet.
2. De produkter som är avsedda för export till tredje land skall
underkastas kontroll av överensstämmelse med normerna innan de
lämnar gemenskapens tullområde.
Artikel 10
De åtgärder som syftar till att säkerställa en enhetlig tillämpning av
bestämmelserna i denna avdelning skall fastställas enligt förfarandet i
artikel 46.
Dessa åtgärder får, i fråga om produkter som är avsedda att importeras
till gemenskapen, omfatta godkännande av officiella kontrollorgan i det
exporterande tredje landet.
A VDELNING II
Producentorganisationer
Artikel 11
1. I denna förordning avses med producentorganisation varje juridisk
person
a) som har bildats på eget initiativ av producenter av följande kategorier
av de produkter som anges i artikel 1.2:
i) Frukt och grönsaker.
ii) Frukt.
iii) Grönsaker.
iv) Produkter avsedda för bearbetning.
v) Citrusfrukter.
vi) Nötter.
vii) Svamp.
b) särskilt i syfte att
1) säkerställa produktionsplaneringen och anpassa denna till efter-
frågan, särskilt vad gäller kvantitet och kvalitet,
2) främja koncentrationen av utbudet och avyttring av medlem-
marnas produktion,
3) minska produktionskostnaderna och stabilisera produktions-
priserna,
4) främja odlings- och produktionsmetoder och en avfallshantering
som är miljövänlig, särskilt för att skydda kvaliteten på vatten,
mark och landskap, samt för att bevara och/eller främja den
biologiska mångfalden.
c) vars stadgar särskilt ålägger de sammanslutna producenterna att
1) tillämpa de regler som producentorganisationen antagit vad
gäller kännedom om produktionen, produktion, saluföring och
miljöskydd,
2) i fråga om varje enskild kategori av de produkter som anges i
punkt a för en bestämd anläggning inte vara medlem av mer än
en av de producentorganisationer, som avses i punkt a,
3) sälja hela sin produktion genom förmedling av producent-
organisationen.!B1996R2200 — SV — 18.05.2001 — 002.001 — 9
Om producentorganisationen tillåter det och på de villkor som
denna fastställer får dock de sammanslutna producenterna
— sälja högst 25 % av sin produktion om det gäller de
organisationer för producenter av frukt och grönsaker som
avses i a i och högst 20 % om det gäller producenter som är
medlemmar av andra slag av producentorganisationer,
"M2från sin anläggning och/eller utanför anläggningen
3direkt till konsumenter för deras personliga bruk, och
dessutom
— själva eller genom förmedling av en annan producent-
organisation, som deras egen organisation utser, saluföra
produkter som utgör en marginell kvantitet i förhållande till
den kvantitet som den egna organisationen kan saluföra,
— genom förmedling av en annan producentorganisation, som
deras egen organisation utser, saluföra produkter som på
grund av sina egenskaper inte i första hand utgör den
huvudsakliga kommersiella verksamheten hos den egna
organisationen,
— enligt förfarandet i artikel 46 vara berättigade att undantags-
vis, i successivt avtagande omfattning och under en
övergångsperiod fram till den 31 december 1999 sluta avtal
direkt med företag för bearbetning av vissa produkter,
4) tillhandahålla de uppgifter som producentorganisationen begärt
för statistiska ändamål och som kan gälla särskilt arealer, skörd,
avkastning och direktförsäljning,
5) betala de ekonomiska bidrag som fastställs i stadgarna för
inrättande och förvaltning av den driftsfond som avses i artikel
15,
d) i vars stadgar fastställs
1) bestämmelser för fastställande, antagande och ändring av de
regler el som avses i c 1,
2) medlemsavgifter som medlemmarna skall åläggas att betala för
finansieringen av producentorganisationen,
3) regler som på ett demokratiskt sätt säkerställer att de samman-
slutna producenterna har kontrollen över organisationen och
beslutsförfarandet,
4) påföljder vid överträdelse av stadgarna, särskilt om de ekono-
miska bidragen inte betalas, eller de regler som producent-
organisationen har fastställt inte följs,
5) regler för antagande av nya medlemmar, särskilt en minsta tid
för medlemskap,
6) de regler om bokföring och budget som är nödvändiga för att
organisationen skall fungera, och
e) som har erkänts av den berörda medlemsstaten i enlighet med
villkoren i punkt 2.
2. Medlemsstaterna skall, vad gäller producentorganisationer enligt
denna förordning, på följande villkor erkänna producentgrupper som
ansöker om detta:
a) De motsvarar kraven i punkt 1 och kan i detta syfte, tillsammans med
övrigt underlag, visa att de har ett lägsta antal producenter som
medlemmar och en lägsta kvantitet avsättningsbar produktion, som
skall fastställas enligt förfarandet i artikel 46.
b) De erbjuder tillräckliga garantier i fråga om verksamhetens genom-
förande, varaktighet och effektivitet.
c) De gör det faktiskt möjligt för medlemmarna att få det tekniska stöd
som behövs för att införa miljövänliga odlingsmetoder.!B1996R2200 — SV — 18.05.2001 — 002.001 — 10
d) De ställer faktiskt till medlemmarnas förfogande de tekniska
hjälpmedel som behövs för lagring, förpackning och saluföring av
produkter samt säkerställer en kommersiell, bokföringsmässig och
budgetmässig förvaltning som lämpar sig för de uppgifter de åtagit
sig.
3. Medlemsstaterna kan även som producentorganisation enligt den här
förordningen erkänna andra producentorganisationer än de som anges i
punkt 1 a och som existerade före den här förordningens ikraftträdande
och som är erkända producentorganisationer enligt förordning (EEG)
nr 1035/72 innan den här förordningen börjar tillämpas.
När medlemsstaterna tillämpar första stycket och erkänner ovan nämnda
producentorganisationer skall de krav tillämpas som anges i punkt 1,
med undantag för punkt a, och om det är lämpligt, punkt C 2, och i punkt
2.
Artikel 12
1. Medlemsstaterna skall
a) efter det att ansökan och relevant underlag har lämnats in, besluta om
huruvida erkännande skall beviljas inom tre månader,
b) vid behov utföra regelbundna kontroller för att fastställa om
producentorganisationerna uppfyller villkoren för erkännande samt
fastställa de sanktioner som skall tillämpas om organisationerna inte
uppfyller villkoren och vid behov besluta att återkalla erkännandet,
c) inom två månader till kommissionen anmäla varje beslut om
beviljande av eller avslag på en ansökan om erkännande eller om
återkallelse av ett erkännande.
2. På vilket sätt och hur ofta medlemsstaterna skall lämna kommis-
sionen en rapport om producentorganisationernas verksamhet skall
fastställas enligt förfarandet i artikel 46.
Kommissionen skall genom kontroller i enlighet med avdelning VI
säkerställa att bestämmelserna i artikel 11 och i punkt 1 b i den här
artikeln följs genom kontroller som utförs i enlighet med avdelning VI
och efter sådan kontroll i förekommande fall begära att medlemsstaten
återkallar erkännandet.
Artikel 13
1. De producentorganisationer som före den här förordningens ikraft-
trädande har erkänts med stöd av förordning (EEG) nr 1035/72, och som
inte utan en övergångsperiod kan erkännas med stöd av artikel 11 i den
här förordningen, skall omfattas av bestämmelserna i avdelning IV under
två år efter ikraftträdandet, om dessa organisationer uppfyller kraven i de
nämnda artiklarna i förordning (EEG) nr 1035/72.
2. De två år som avses i punkt 1 skall utsträckas till fem år under
förutsättning att den berörda organisationen
a) på en fastställd dag före utgången av den period som avses i punkt 1
överlämnar en åtgärdsplan i syfte att erhålla ett erkännande i enlighet
med bestämmelserna i artikel 11.2 till den medlemsstat som skall
bevilja eller avslå ansökan,
b) vid överlämnandet av åtgärdsplanen visar att den har inrättat en
driftsfond i enlighet med artikel 15,
c) förpliktar sig, att under sådant påföljdsansvar som medlemsstaten
skall fastställa, genomföra åtgärdsplanen före utgången av de fem
åren.
3. Den producentorganisation som, oavsett skäl eller tidpunkt, inte
längre uppfyller villkoren i punkt 2 skall förlora sin status som sådan i
enlighet med villkoren i artikel 12.1 b.!B1996R2200 — SV — 18.05.2001 — 002.001 — 11
Första stycket skall dock tillämpas utan att det påverkar de individuella
rättigheter som en producentorganisation kan ha erhållit enligt med
bestämmelserna i förordning (EEG) nr 1035/72.
Artikel 14
1. Nya producentgrupper, eller producentgrupper som inte har erkänts i
enlighet med förordning (EEG) nr 1035/72 före den här förordningens
ikraftträdande, får omfattas av en övergångsperiod på högst fem år för att
kunna uppfylla villkoren som avses i artikel 11.
I detta syfte skall de till medlemsstaten överlämna en plan för
erkännande i flera steg; godkännandet av planen inleder den tidsfrist
på fem år som avses i första stycket och har samma verkan som ett
förhandserkännande.
2. Medlemsstaterna får under de fem år som följer efter förhands-
erkännandet bevilja sådana producentgrupper som avses i punkt 1
a) stöd för att uppmuntra dem att konstituera sig och för att underlätta
deras administrativa verksamhet,
b) stöd, direkt eller genom förmedling av kreditinstitut, i form av
särskilda lån som är avsedda att täcka en del av de investeringar som
krävs för att uppnå erkännande och som i detta syfte anges i den
erkännandeplan som avses i punkt 1 andra stycket.
3. Det stöd som avses i punkt 2 skall ersättas av gemenskapen i enlighet
med artikel 52.2 och 52.3.
4. Innan medlemsstaten beviljar förhandserkännande skall den infor-
mera kommissionen om sin avsikt att göra det och de ekonomiska
följderna av detta.
5. Att en producentgrupp överlämnar en erkännandeplan till en
medlemsstat innebär för gruppens del att den förbinder sig att underkasta
sig nationella kontroller och gemenskapskontroller som utförs i enlighet
med avdelning VI, särskilt vad gäller korrekt förvaltning av offentliga
medel.
6. Medlemsstaterna skall fastställa de påföljder som skall tillämpas på
producentgrupper som inte uppfyller sina åtaganden.
7. De tillämpningsföreskrifter som antas enligt artikel 48 för att
genomföra den här artikeln skall innefatta bestämmelser som säkerställer
att det stöd som betalas till de portugisiska producentorganisationerna,
uttryckt i procent av värdet av producentorganisationens saluförda
produktion, än det som följer av förordning (EEG) nr 746/93 (1).
Artikel 15
1. På de villkor som anges i denna artikel skall ett ekonomiskt
gemenskapsstöd beviljas de producentorganisationer som inrättar en
driftsfond.
Denna fond skall finansieras genom faktiska ekonomiska bidrag från
medlemsproducenterna som grundas på de kvantiteter eller det värde av
frukt och grönsaker som faktiskt saluförs på marknaden och genom det
ekonomiska stöd som avses i första stycket.
2. Den driftsfond som avses i punkt 1 är avsedda) att finansiera återtaganden från marknaden på de villkor som anges i
punkt 3,
b) att finansiera ett verksamhetsprogram som skall överlämnas till de
behöriga nationella myndigheterna och godkännas av dessa med
tillämpning av artikel 16.1.!B
(1) Rådets förordning (EEG) nr 746/93 av den 17 mars 1993 om stöd i Portugal
till att bilda producentorganisationer och underlätta deras verksamhet enligtförordningarna (EEG) nr 1035/72 och (EEG) nr 1360/78 (EGT nr L 77,31.3.1993, s. 14).1996R2200 — SV — 18.05.2001 — 002.001 — 12
Denna fond får användas, helt eller delvis, till finansiering av den
åtgärdsplan som lagts fram av de producentorganisationer som avses i
artikel 13.
3. Utnyttjande av driftsfonden för att finansiera återtaganden från
marknaden får ske endast om ett verksamhetsprogram har godkänts av de
behöriga nationella myndigheterna. Utnyttjandet får ske i någon eller
några av följande former:
a) Utbetalning av kompensation för återtagande för sådana produkter
som inte återfinns i bilaga II som motsvarar gällande normer, om
sådana normer har fastställts med tillämpning av artikel 2.
b) Beviljande av ett tillägg till gemenskapens ersättning för återtagan-
de.
Medlemsstaterna får fastställa en högsta nivå för kompensationen eller
tillägget; det tilläggsbelopp som fastställs på detta sätt får dock inte,
sammantaget med gemenskapsersättningen för återtagande, överskrida
gränsen för det högsta återköpspris som gäller för regleringsåret 1995/96
i enlighet med artikel 16.3 a, artiklarna 16 a och 16 b och artikel 18.1 a
första strecksatsen i förordning (EEG) nr 1035/72.
Den andel av driftsfonden som får användas till finansiering av
återtagande får inte överskrida 60 % under det första året, 55 % under
det andra året, 50 % under det tredje året, 45 % under det fjärde året,
40 % under det femte året och 30 % från och med det sjätte året, räknat
från den dag då de behöriga nationella myndigheterna godkänner det
första verksamhetsprogram som överlämnats av den berörda producent-
organisationen och godkänts av dessa myndigheter.
De gränser som avses i artikel 23.3, 23.4 och 23.5 skall tillämpas för de
återtaganden som avses ovan under a första stycket i denna punkt.
4. Det verksamhetsprogram som avses i punkt 2 b skall
a) avse flera av de mål som avses i artikel 11.1 b och andra mål, bl.a.
följande: att förbättra produkternas kvalitet, öka deras handelsvärde,
främja konsumenternas intresse för produkterna, ta fram ett
sortiment av ekologiska produkter, främja integrerad produktion
eller andra produktionsmetoder som tar hänsyn till miljön, minska
återtagandena,
b) omfatta åtgärder som är avsedda att utveckla de sammanslutna
producenternas användning av miljövänlig teknik, både i fråga om
odlingsmetoder och om hantering av använt material.
Med miljövänlig teknik menas framför allt sådan teknik som gör det
möjligt att uppnå målen i artikel 1 a-c i förordning (EEG) nr
2078/92 (1),
c) innehålla en ekonomisk uppskattning av vilka tekniska hjälpmedel
och mänskliga resurser som krävs för att säkerställa kontroll av att de
normer som avses i artikel 2, bestämmelserna om växtskydd samt
bestämmelserna om högsta tillåtna restvärden iakttas.
5. Det ekonomiska stöd som avses i punkt 1 skall motsvara summan av
de ekonomiska bidrag som nämns i den punkten, och som faktiskt
betalats in, och skall begränsas till 50 % av beloppet för de utgifter som
verkställts med tillämpning av punkt 2.
Denna procentsats skall höjas till 60 % om ett verksamhetsprogram eller
en del av ett verksamhetsprogram läggs fram
a) av flera producentorganisationer i gemenskapen, med verksamhet i
skilda medlemsstater, för gränsöverskridande verksamhet, med
undantag av sådan verksamhet som avses i punkt 2 a, eller!B
(1) Rådets förordning (EG) nr 2078/92 av den 30 juni 1992 om produktionsmedel
inom jordbruket som är förenliga med miljöskydds- och naturvårdskraven(EGT nr L 215, 30.7.1992, s. 85). Förordningen senast ändrad genomkommissionens förordning (EG) nr 2722/95 (EGT nr L 288, 1.12.1995, s. 35).!
M2
!B1996R2200 — SV — 18.05.2001 — 002.001 — 13
b) av en eller flera producentorganisationer för verksamhet som skall
bedrivas över branschgränserna.
Taket för det ekonomiska stödet skall dock vara högst 4,1 % av värdet av
varje producentorganisations saluförda produktion.
6. I de områden i gemenskapen där producenternas organiseringsgrad
är särskilt låg kan medlemsstaternas tillåtas att, på en välgrundad
begäran, ge producentorganisationer ett nationellt stöd som uppgår till
högst hälften av producenternas finansiella bidrag. Detta är ett till-
läggsstöd till driftsfonden.
För de medlemsstater där mindre än 15 % av frukt- och grönsaks-
produktionen saluförs genom producentorganisationer och där frukt- och
grönsaksproduktionen utgör minst 15 % av den totala jorbruksproduk-
tionen kan gemenskapen på medlemsstatens begäran delvis återbetala det
stöd som avses i första stycket.
Artikel 16
1. Det verksamhetsprogram som avses i artikel 15.2 b skall överlämnas
till de behöriga nationella myndigheterna som skall godkänna eller avslå
detta eller begära ändringar, med iakttagande av bestämmelserna i denna
förordning.
Medlemsstaterna skall utarbeta nationella villkor för utarbetande av
anbudsvillkor i fråga om de åtgärder som avses i artikel 15.4 b. De skall
överlämna utkastet till dessa villkor till kommissionen som kan begära
ändringar inom en frist på tre månader om den konstaterar att utkastet
inte gör det möjligt att uppnå de mål som fastställs i artikel 130r i
fördraget och i gemenskapens åtgärdsprogram för miljön och för en
hållbar utveckling.
2. Senast före varje års utgång skall producentorganisationerna till
medlemsstaten anmäla den beräknade storleken på driftsfonden för
påföljande år och överlämna lämpligt underlag grundat på prognoserna
för verksamhetsprogrammet, utgifterna för innevarande och eventuellt
föregående år och, om så är nödvändigt, på uppskattningar av
produktionskvantiteterna för nästa år. Medlemsstaten skall före den 1
januari påföljande år underrätta producentorganisationen om den beräk-
nade storleken på det ekonomiska stödet i enlighet med de gränser som
fastställs i artikel 15.5.
Det ekonomiska stödet skall betalas ut på grundval av utgifterna för de
åtgärder som avses i verksamhetsprogrammet. För samma åtgärder får
förskott beviljas mot att garanti eller säkerhet ställs.
I början av varje år och senast den 31 januari skall producent-
organisationen meddela medlemsstaten det definitiva utgiftsbeloppet
för föregående år och bifoga nödvändiga verifikationer för att kunna få
återstoden av det ekonomiska gemenskapsstödet.
3. En sammanslutning av producentorganisationer som erkänts av den
berörda medlemsstaten får i sina medlemsorganisationers ställe förvalta
deras driftsfonder i enlighet med artikel 15.1 och utarbeta, genomföra
och överlämna de verksamhetsprogram som avses i artikel 15.2 b. I
sådana fall skall sammanslutningen vara mottagare av det ekonomiska
stödet och lämna de upplysningar som avses i punkt 2 i den här artikeln.
4. Verksamhetsprogrammet och dess finansiering genom å ena sidan
producenterna och producentorganisationerna och å andra sidan gemen-
skapsfonder skall vara fleråriga och avse minst tre men högst fem år.!B
!M4
!M3
!B1996R2200 — SV — 18.05.2001 — 002.001 — 14
5. Att en producentorganisation eller, med tillämpning av punkt 3, en
sammanslutning av producentorganisationer överlämnar ett verksamhets-
program till en medlemsstat innebär för organisationens eller samman-
slutningens del att den förbinder sig att underkasta sig nationella
kontroller och gemenskapskontroller i enlighet med avdelning VI,
särskilt vad gäller en riktig förvaltning av allmänna medel.
Artikel 17
Om de allmänna styrmedlen för den gemensamma organisationen av
marknaden visar sig vara otillräckliga eller olämpliga för de produkter i
artikel 1.2 som har stor ekonomisk eller ekologisk, lokal eller regional
betydelse, och som är utsatta för varaktiga svårigheter på gemenskaps-
marknaden, särskilt på grund av en hård internationell konkurrens, får
särskilda åtgärder för att öka konkurrenskraften och främja dessa
produkter beslutas i enlighet med förfarandet i artikel 46.
Artikel 18
1. Om en producentorganisation eller en sammanslutning av producent-
organisationer med samma regler som är verksam i en viss ekonomisk
sektor i fråga om en produkt anses vara representativ för produktionen
och producenterna inom den sektorn, får den berörda medlemsstaten, på
begäran av denna organisation eller sammanslutning, för de producenter
som är etablerade inom denna sektor och som inte tillhör den
organisationen eller sammanslutningen, göra följande regler tvingande
a) de regler som avses i artikel 11.1 c 1,b) de regler för återtagande som har antagits av den berörda
organisationen eller sammanslutningen.
Detta skall ske under förutsättning att dessa regler
— har gällt i minst ett regleringsår,— anges i den uttömmande förteckningen i bilaga III,— är tvingande under högst tre regleringsår.
2. I denna artikel avses med ekonomisk sektor ett geografiskt område
som består av produktionsområden som gränsar till varandra eller ligger
nära varandra och där produktions- och saluföringsvillkoren är enhetliga.
3. En producentorganisation eller sammanslutning av producentorga-
nisationer anses vara representativ i den mening som avses i punkt 1 om
den omfattar minst två tredjedelar av producenterna i den ekonomiska
sektor där den är verksam och omfattar minst två tredjedelar av
produktionen i den sektorn.
4. De regler som har gjorts tvingande för samtliga producenter i en viss
ekonomisk sektor
a) får inte påverka övriga producenter vare sig i medlemsstaten eller
inom övriga gemenskapen negativt,
b) skall, som inte annat följer av dessa regler, inte vara tillämpliga på
produkter som levereras för bearbetning inom ramen för ett avtal
som undertecknats före regleringsårets början, med undantag för de
regler för kunskap om produktionen som anges i punkt 1 a,
c) får inte strida mot gällande gemenskapslagstiftning och gällande
nationell lagstiftning.
5. Medlemsstaterna skall utan dröjsmål till kommissionen överlämna
de regler som de har gjort tvingande för samtliga producenter i en viss
ekonomisk sektor. Dessa regler skall offentliggöras i C-utgåvan av
Europeiska gemenskapernas officiella tidning .
Kommissionen skall besluta att medlemsstaten skall upphäva den
utvidgning av reglerna som den beslutat i följande fall:
a) Om kommissionen konstaterar att utvidgningen medför att kon-
kurrensen i fråga om en väsentlig andel av den inre marknaden blir!B1996R2200 — SV — 18.05.2001 — 002.001 — 15
utesluten, att den har en negativ inverkan på det fria handelsutbytet
eller äventyrar de mål som anges i artikel 39 i fördraget.
b) Om kommissionen konstaterar att artikel 85.1 i fördraget är till-
lämplig på det avtal, det beslut eller de samordnade förfaranden som
utvidgningen grundar sig på. Det beslut som kommissionen fattar
med hänsyn till detta avtal, detta beslut eller detta samordnade
förfarande skall tillämpas först från och med dagen för detta
konstaterande.
c) Om kommissionen, efter de kontroller som utförts i efterhand i
enlighet med avdelning VI, konstaterar att bestämmelserna i denna
artikel inte följts.
6. Om punkt 1 tillämpas får den berörda medlemsstaten, om underlag
framläggs, besluta att producenter som inte är medlemmar skall betala
organisationen, eller i förekommande fall sammanslutningen, den del av
det ekonomiska bidrag som lämnas av de producenter som är
medlemmar och som är avsedd att täcka
a) de administrativa kostnader som uppkommer genom tillämpning av
den ordning som avses i punkt 1,
b) kostnaderna för forskning, marknadsundersökningar och försälj-
ningskampanjer som genomförs av organisationen eller samman-
slutningen och som gynnar hela produktionen i den berörda sektorn.
7. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna en förteckning
över de ekonomiska sektorer som avses i punkt 2. Inom en månad efter
överlämnandet skall kommissionen godkänna förteckningen eller, efter
samråd med den berörda medlemsstaten, besluta om de ändringar som
denna bör göra i förteckningen. Den godkända förteckningen skall
offentliggöras i C-utgåvan av Europeiska gemenskapernas officiella
tidning .
A VDELNING III
Branschorganisationer och branschavtal
Artikel 19
1. I denna förordning avses med erkända branschorganisationer , nedan
kallade ”branschorganisationer”, varje juridisk person
a) som förenar företrädare för näringsverksamhet med anknytning till
produktion och/eller saluföring och/eller bearbetning av de produkter
som avses i artikel 1.2,
b) som har bildats på initiativ av samtliga eller några av de
organisationer eller sammanslutningar som den består av,
c) som i en eller flera gemenskapsregioner bedriver flera av följande
verksamheter, med beaktande av konsumentintressena:
— Att förbättra kunskapen om och insynen i produktionen och
marknaden.
— Att bidra till att utsläppandet på marknaden av frukt och
grönsaker samordnas på ett bättre sätt, särskilt genom mark-
nadsundersökningar och marknadsstudier.
— Att utarbeta standardavtal som är förenliga med gemenskapens
regler.
— Att arbeta för en ökad uppskattning av frukt och grönsaker.— Att skaffa fram upplysningar och undersökningar som behövs
för att inrikta produktionen på produkter som är bättre anpassade
till marknadens krav och konsumenternas smak och förvänt-
ningar, särskilt i fråga om produkternas kvalitet och miljöskydd.
— Att främja forskning för att finna metoder som gör det möjligt
att begränsa användningen av växtskyddsmedel och andra!B1996R2200 — SV — 18.05.2001 — 002.001 — 16
produktionselement och som säkerställer produktkvalitet och
mark- och vattenskydd.
— Att använda metoder och medel för att förbättra produkternas
kvalitet.
— Uppskattning och skydd av ekologiskt jordbruk och ursprungs-
och kvalitetsbeteckningar samt geografiska beteckningar.
— Att främja integrerad produktion eller andra produktionsmetoder
som tar hänsyn till miljön.
— Att, i fråga om de regler för produktion och saluföring som
anges i bilaga III, fastställa regler som är strängare än reglerna in
gemenskapens lagstiftning eller i nationell lagstiftning.
d) som har erkänts i enlighet med villkoren som anges i punkt 2.
2. Om medlemsstatens struktur berättigar till det får medlemsstaterna
som branschorganisation i denna förordnings mening erkänna de
organisationer som är etablerade inom deras territorium och som
ansöker härom, under förutsättning att
a) de bedriver sin verksamhet i en eller flera regioner inom detta
territorium,
b) de representerar en väsentlig andel av produktionen och/eller
saluföringen och/eller bearbetningen av frukt och grönsaker och av
bearbetade produkter av frukt och grönsaker i de berörda regionerna
och, i de fall då flera regioner berörs, har en längsta representativitet
i fråga om var och en av de branscher de representerar i var och en av
de berörda regionerna,
c) de bedriver flera av de verksamheter som avses i punkt 1 c,
d) de inte själva bedriver vare sig produktions-, bearbetnings- eller
saluföringsverksamhet i fråga om frukt och grönsaker eller
bearbetade produkter av frukt och grönsaker,
e) de inte utför sådan verksamhet som avses i artikel 20.3.3. Före erkännandet skall medlemsstaterna till kommissionen anmäla
vilka branschorganisationer som har lämnat in ansökan om erkännande
med alla relevanta uppgifter om dessa organisationers representativitet
och om de olika verksamheter som dessa bedriver liksom alla andra
nödvändiga bedömningsgrunder.
Kommissionen kan framföra invändningar mot erkännandet inom två
månader räknat från mottagandet av en sådan anmälan.
4. Medlemsstaterna skall
a) besluta om erkännande skall beviljas inom tre månader från det att
ansökan åtföljd av fullständigt underlag lämnades in,
b) regelbundet kontrollera om branschorganisationerna uppfyller vill-
koren för erkännande, om villkoren inte iakttas fastställa de påföljder
som är tillämpliga på sådana organisationer och om nödvändigt
besluta att återkalla deras erkännande,
c) återkalla erkännandet om
i) villkoren för erkännandet, enligt denna förordning, inte längre är
uppfyllda,
ii) branschorganisationen bryter mot något av förbuden i artikel
20.3, utan att det påverkar tillämpningen av straffrättsliga
påföljder enligt den nationella lagstiftningen,
iii) branschorganisationen försummar den anmälningsskyldighet
som nämns i artikel 20.2,
d) inom två månader till kommissionen anmäla varje beslut att bevilja
eller avslå en ansökan om erkännande eller om återkallelse av ett
erkännande.!B1996R2200 — SV — 18.05.2001 — 002.001 — 17
5. Reglerna för hur och hur ofta medlemsstaterna skall rapportera till
kommissionen om branschorganisationernas verksamhet skall fastställas
enligt förfarandet i artikel 46.
Kommissionen skall säkerställa att bestämmelserna i punkt 2 och i punkt
4 b följs genom kontroller som skall utföras i enlighet med avdelning VI
och får i förekommande fall, efter sådan kontroll, begära att medlems-
staterna återkallar ett erkännande.
6. Ett erkännande innebär tillstånd att bedriva sådan verksamhet som
anges i punkt 1 c, på de villkor som anges i den här förordningen.
7. Kommissionen skall ombesörja offentliggörandet i C-utgåvan av
Europeiska gemenskapernas officiella tidning av de erkända bran-
schorganisationerna, med angivande av ekonomisk sektor eller verk-
samhetsområde samt av de åtgärder som genomförs i enlighet med
artikel 21. Även återkallanden av erkännanden skall offentliggöras.
Artikel 20
1. Med avvikelse från artikel 1 i förordning nr 26 (1) kan artikel 85.1 i
fördraget inte tillämpas på de avtal, beslut och samordnade förfaranden
som de erkända branschorganisationerna genomför för att förverkliga de
åtgärder som anges i artikel 19.1 c.
2. Punkt 1 är tillämplig endast om— avtalen, besluten och de samordnade förfarandena anmälts till
kommissionen, och
— kommissionen inom två månader efter det att den har mottagit allt
det underlag som är nödvändigt för att göra en bedömning inte har
funnit att avtalen, besluten eller de samordnade förfarandena är
oförenliga med gemenskapens bestämmelser.
Avtalen, besluten och de samordnade förfarandena får inte träda i kraft
förrän denna period löpt ut.
3. Avtal, beslut och samordnade förfaranden skall under alla omstän-
digheter förklaras vara oförenliga med gemenskapens bestämmelser om
de
— kan leda till någon form av uppdelning av marknaderna inom
gemenskapen,
— kan medföra att den gemensamma organisationen av marknaden
störs,
— kan medföra en snedvridning av konkurrensen som inte är nödvändig
för att uppnå målen för den gemensamma jordbrukspolitik som
branschåtgärderna syftar till,
— innebär ett fastställande av priser, utan att det påverkar bran-
schorganisationernas åtgärder i samband med tillämpningen av
särskilda bestämmelser i gemenskapslagstiftningen,
— kan innebära diskriminering eller sätta konkurrensen ur spel för en
betydande del av produkterna i fråga.
4. Om kommissionen, sedan den tvåmånadersperiod som anges i punkt
2 första stycket andra strecksatsen löpt ut, finner att de villkor som gäller
för tillämpning av denna förordning inte har uppfyllts, skall den fatta ett
beslut med innebörden att artikel 85.1 i fördraget är tillämplig på det
berörda avtalet, beslutet eller samordnade förfarandet.
Kommissionens beslut får inte träda i kraft före det datum då den berörda
branschorganisationen underrättas om beslutet, såvida inte branschorga-
nisationen har lämnat felaktiga uppgifter eller missbrukat det undantag
som anges i punkt 1.!B
(1) Förordning nr 26 om tillämpning av vissa konkurrensregler på produktion av
handel med jordbruksprodukter (EGT nr 30, 20.4.1962, s. 993/62).Förordningen ändrad genom förordning nr 49 (EGT nr 53, 1.7.1962, s.1571/62).1996R2200 — SV — 18.05.2001 — 002.001 — 18
5. Om fleråriga avtal ingås skall den föregående anmälningen för det
första året gälla för de följande åren av avtalet; kommissionen får
emellertid på de villkor som anges i punkt 4 när som helst på eget
initiativ eller på begäran från någon medlemsstat avge ett yttrande om
oförenlighet.
Artikel 21
1. Om en branschorganisation som är verksam i en eller flera fastställda
regioner i en medlemsstat i fråga om en viss produkt anses vara
representativ för produktionen och/eller saluföringen och/eller bearbet-
ningen av denna produkt får den berörda medlemsstaten på begäran av
denna organisation och under en begränsad tid föreskriva att vissa avtal,
beslut eller samordnade förfaranden som sluts inom ramen för denna
organisation skall vara tvingande för de aktörer, även enskilda aktörer,
som bedriver verksamhet i den eller de berörda regionerna men inte är
medlem av organisationen.
2. En branschorganisation skall anses vara representativ i den mening
som avses i punkt 1 om den omfattar minst två tredjedelar av
produktionen och/eller saluföringen och/eller bearbetningen av den
berörda produkten eller de berörda produkterna i den eller de aktuella
regionerna i en medlemsstat. Om en ansökan om utvidgning av reglerna
omfattar flera regioner skall branschorganisationen ha en viss lägsta
representativitet för varje bransch som de representerar i var och en av de
berörda regionerna.
3. För de regler i fråga om vilka utvidgning får begäras skall följande
gälla:
a) De får endast avse ett av följande områden:
— Kunskap om produktionen och den inre marknaden.
— Produktionsregler som är strängare än reglerna i gemenskaps-
lagstiftningen respektive nationell lagstiftning.
— Utarbetande av standardkontrakt som är förenliga med gemen-
skapslagstiftningen.
— Regler om saluföring.— Regler om miljöskydd.
— Åtgärder för att främja och öka uppskattningen av produktionen.
— Åtgärder för att skydda ekologiskt jordbruk och ursprungs- och
kvalitetsbeteckningar och geografiska beteckningar.
De regler som avses i andra, fjärde och femte strecksatserna får inte
vara andra än de som återfinns i bilaga III.
b) De skall ha varit tillämpliga i minst ett regleringsår.
c) De får göras tvingande i längst tre år.
d) De får inte negativt påverka övriga aktörer i medlemsstaten eller
inom den övriga gemenskapen.
Artikel 22
1. Medlemsstaterna skall utan dröjsmål till kommissionen anmäla de
regler som de har gjort tvingande för alla aktörer i en eller flera
fastställda områden. Dessa regler skall offentliggöras i C-utgåvan av
Europeiska gemenskapernas officiella tidning .
Före ovan nämnda offentliggörande skall kommissionen upplysa den
kommitté som anges i artikel 45 om alla anmälningar om utvidgning av
branschorganisationsavtal.
Kommissionen skall besluta att medlemsstaten skall upphäva den
utvidgning av reglerna som den beslutat, i de fall som avses i artikel
18.5 andra stycket.!B1996R2200 — SV — 18.05.2001 — 002.001 — 19
2. Om reglerna utvidgas för en eller flera produkter, och om en eller
flera sådana verksamheter som avses i artikel 21.3 a och bedrivs av en
erkänd branschorganisation är av allmänt ekonomiskt intresse för de
ekonomiska aktörer vilkas verksamhet är knuten till produkten eller
produkterna, får den medlemsstat som har beviljat erkännandet besluta
att de enskilda aktörer eller de grupper som inte är medlemmar i
organisationen och drar nytta av denna verksamhet står i skuld till
organisationen med hela eller en del av de ekonomiska bidrag som
medlemmarna betalar, såvida dessa är avsedda att täcka omkostnader
som är en direkt följd av det aktuella handlandet.
AVDELNING IV
Om ordningen för intervention
Artikel 23
1. Producentorganisationerna eller sammanslutningar av dessa får, i
fråga om de produkter enligt artikel 1.2 som de fastställer, besluta att inte
saluföra dessa produkter från de medlemmarna i de kvantiteter och under
de perioder som de själva bestämmer.
2. Användningen av de produkter som återtas från marknaden enligt
punkt 1 skall fastställas av producentorganisationerna eller samman-
slutningar av dessa på ett sådant sätt att den normala avsättningen av
produkten i fråga inte påverkas och att hänsyn tas till miljön, särskilt till
kvaliteten på vatten och landskap.
3. Vid tillämpning av punkt 1, i fråga om var och en av de produkter
som avses i bilaga II och som motsvarar normerna, skall producent-
organisationerna eller sammanslutningar av dessa till medlemspro-
ducenterna betala den gemenskapskompensation som anges i bilaga V .
Avgiften skall endast erläggas avseende följande procentsatser av de
saluförda kvantiteterna:
— 5 % för citrusfrukter,
— 8,5 % för äpplen och päron,
— 10 % för övriga produkter.
Den begränsning som fastställs i första stycket skall tillämpas på den
kvantitet av varje produkt som saluförs, i enlighet med definitionen i
artikel 46, av enskilda medlemmar i den berörda producentorganisatio-
nen eller, med tillämpning av artikel 11.1 c, i en annan organisation.
4. De begränsningar som fastställs i punkt 3 skall tillämpas från och
med regleringsåret 2002/2003. För regleringsåret 2001/2002 skall
begränsningarna vara 10 % för citrusfrukter, meloner och vattenmeloner
och 20 % för övriga produkter.
Punkt 3 andra stycket skall tillämpas på de fasta begränsningar som
fastställs i denna punkt.
5. De procentsatser som avses i punkterna 3 och 4 utgör ett medelvärde
under en treårsperiod med en årlig marginal för överskridande på 3 %.
Artikel 24
I fråga om de produkter som avses i bilaga II skall producent-
organisationerna tillämpa bestämmelserna i artikel 23 på de odlare
som inte är medlemmar i någon av de organisationer som avses i denna
förordning, på begäran av dessa odlare. Gemenskapens kompensation för
återtagande skall dock nedsättas med 10 %. Det utbetalade beloppet
skall, mot uppvisande av handlingar, beräknas med hänsyn tagen till
medlemmarnas sammanlagda kostnader för återtagandet. Kompensatio-
nen får inte beviljas för mer än de procentandelar av odlarnas saluförda
produktion som anges i artikel 23.3.!B
!M41996R2200 — SV — 18.05.2001 — 002.001 — 20
Artikel 25
Producentorganisationerna eller deras sammanslutningar skall meddela
de behöriga nationella myndigheterna samtliga uppgifter som avser till-
lämpningen av artiklarna 23 och 24 och i synnerhet de åtgärder som har
vidtagits för att säkerställa att hänsyn tas till miljön vid återtagande, och
dessa myndigheter skall vidarebefordra uppgifterna till kommissionen.
Vilka uppgifter som skall meddelas skall vid behov fastställas i enlighet
med förfarandet i artikel 46.
Medlemsstaterna skall upprätta nationella villkor för utarbetande av
anbudsvillkor för miljövänliga återtagandemetoder. De skall överlämna
sitt utkast till sådana villkor till kommissionen som får begära ändringar
inom tre månader om den konstaterar att utkastet inte gör det möjligt att
uppnå de mål som fastställs i artikel 130r i fördraget och i gemenskapens
åtgärdsprogram för miljön och för en hållbar utveckling.
Artikel 26
Gemenskapens kompensation för återtagande utgörs av ett enhetsbelopp
som gäller för hela gemenskapen.
Artikel 27
1. Om marknaden för en produkt i bilaga II berörs eller kan komma att
beröras av allmänna och strukturella obalanser som ger eller kan ge
upphov till en alltför stor kvantitet för återtagande enligt artikel 23 skall
en interventionströskel fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 46
före början av denna produkts regleringsår, och det finansiella ansvaret
för överskridande, beräknat i förhållande till produkten och på grundval
av verkställda återtaganden under ett regleringsår eller en motsvarande
period eller på grundval av ett genomsnitt av verkställda interventioner
under flera regleringsår, skall åvila producenterna.
Ett överskridande av interventionströskeln skall få till följd att gemen-
skapens kompensation för återtagande minskas under följande regle-
ringsår. Denna minskning skall inte gälla regleringsåren därefter.
2. I enlighet med förfarandet i artikel 46 skall följande fastställas:a) Följderna av ett överskridande av dessa trösklar för var och en av de
berörda produkterna.
b) Vid behov, den minskade gemenskapskompensationen för återta-
gande samt tillämpningsföreskrifter för den här artikeln.
3. Denna artikel skall tillämpas endast under de fem regleringsår som
följer efter det att den här förordningen trätt i kraft.
Artikel 28
1. Medlemsstaterna skall för varje marknadsdag under vart och ett av
de berörda regleringsåren meddela kommissionen de priser som noteras
på de representativa produktionsmarknaderna för vissa produkter som
definieras enligt sina kommersiella egenskaper, som sort eller typ, klass,
storlek och förpackning.
2. Förteckningen över dessa marknader och över de produkter som
avses i punkt 1 liksom frågan om hur ofta uppgifterna skall lämnas in
skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 46.
Enligt punkt 1 skall de marknader i medlemsstaterna anses vara
representativa på vilka en betydande andel av den nationella produktio-
nen av en bestämd produkt saluförs under hela regleringsåret eller under
en av de perioder som regleringsåret har indelats i.!B
!M4
!B1996R2200 — SV — 18.05.2001 — 002.001 — 21
Artikel 29
1. Medlemsstaterna skall utbetala den gemenskapskompensation för
återtagande som fastställs i artikel 26 till de producentorganisationer
eller sammanslutningar av dessa som har verkställt återtagandet på de
villkor som anges i artiklarna 23 och 24 och som är kompensations-
skyldiga gentemot sina medlemmar eller gentemot de odlare som inte är
medlemmar.
Utbetalningarna skall göras på de villkor som skall fastställas i enlighet
med förfarandet i artikel 46.
2. Gemenskapskompensation för återtagande skall betalas utan att
detta, i förekommande fall, påverkar de ekonomiska följderna av att en
interventionströskel överskrids.
Den skall dessutom minskas med producentorganisationernas eller deras
sammanslutningars nettoinkomster från de produkter som återtas från
marknaden.
3. Beviljande av gemenskapskompensation för återtagande, i fråga om
produkter som producentorganisationerna eller sammanslutningar av
dessa inte kan använda för något av de ändamål som anges i artikel 30.1,
skall vara betingat av att produkterna används för ett ändamål som är
förenligt med medlemsstatens instruktioner enligt de övriga bestämmel-
serna i artikel 30.
Artikel 30
1. De produkter som återtas från marknaden i enlighet med
bestämmelserna i artikel 23.1 och som inte sålts skall avsättas enligt
följande:
a) I fråga om samtliga produkter:
— Gratis utdelning till välgörenhetsorganisationer och välgör-
enhetsstiftelser, som av medlemsstaterna godkänts för detta
ändamål, i deras verksamhet för att hjälpa personer som enligt
nationell lagstiftning har rätt till offentligt understöd på grund av
bristande resurser för sitt uppehälle.
— Gratis utdelning till fängelser och feriekolonier samt till sjukhus
och ålderdomshem som utsetts av medlemsstaterna, varvid dessa
vidtar nödvändiga åtgärder för att se till att de utdelade
kvantiteterna läggs till de kvantiteter som normalt köps in av
dessa inrättningar.
— Gratis utdelning utanför gemenskapen genom förmedling av
välgörenhetsorganisationer som av medlemsstaterna godkänts
för detta ändamål till förmån för nödlidande befolkningar i
tredje land.
I andra hand:
— Användning till andra ändamål än livsmedel.
— Användning som djurfoder, antingen i färsk form eller efter
bearbetning i djurfoderindustrin.
b) I fråga om frukt, gratis utdelning till skolbarn utöver måltiderna i
skolmatsalar samt till elever vid skolor utan bespisning.
c) I fråga om äpplen, päron, persikor och nektariner, bearbetning till
alkohol med en styrka som överstiger 80 volymprocent och som
erhålls direkt genom destillation av produkten.
d) I fråga om samtliga produkter skall vissa kategorier överlämnas till
bearbetningsindustrin, förutsatt att ingen snedvridning av konkur-
rensen uppstår för de berörda industrierna inom gemenskapen eller
för importerade produkter. Genomförandet av denna bestämmelse
skall beslutas i enlighet med förfarandet i artikel 46.!B1996R2200 — SV — 18.05.2001 — 002.001 — 22
2. Om inte något av de ändamål som anges i punkt 1 kan utnyttjas kan
de återtagna produkterna komposteras eller genomgå biologiska nedbryt-
ningsprocesser som har godkänts av den berörda medlemsstaten.
3. Den verksamhet med gratis utdelning som avses i punkt 1 a första,
andra och tredje strecksatserna och punkt 1 b skall organiseras av
berörda producentorganisationer under medlemsstaternas överinseende.
I fråga om gratis utdelning av frukt till skolbarn får dock kommissionen,
i samband med forskning och marknadsföring, ta initiativ till och ansvara
för lokala pilotåtgärder.
4. Medlemsstaterna skall bidra till etableringen av kontakter mellan
producentorganisationerna och de välgörenhetsorganisationer eller
välgörenhetsorgan som kan vara intresserade av att använda produkter
som återtagits från marknaden inom deras territorium för någon av de
former för gratis utdelning som avses i punkt 1 a och b.
5. Överlämnande av produkter till djurforderindustrin (SIC! djurfoder-
industrin) skall ske enligt det förfarande som är lämpligast av det organ
som den berörda medlemsstaten utser.
Den destillation som avses i punkt 1 c skall genomförs av destillations-
industrin antingen för egen del eller på uppdrag av det organ som den
berörda medlemsstaten utser. I båda fallen skall transaktionen genom-
föras av ovan nämnda organ enligt det förfarande som bäst lämpar sig.
6. På de villkor som skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel
46 skall gemenskapen betala kostnaderna för transport, sortering och
förpackning i samband med den gratisutdelning som avses i punkt 1.
7. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel, särskilt när det gäller
kostnadsfri distribution och överlåtelse av återtagna produkter samt för
att undvika att destillation av återtagna produkter orsakar störningar på
alkoholmarknaden, skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 46.
AVDELNING V
Ordningen för handel med tredje land
Artikel 31
1. All import till gemenskapen eller export från denna av de produkter
som avses i artikel 1.2 får underkastas krav på uppvisande av en import-
eller exportlicens.
Licensen skall utfärdas av medlemsstaterna till alla berörda som ansöker
härom, oavsett var inom gemenskapen de är etablerade, utan att detta
påverkar tillämpningsföreskrifterna för artiklarna 36 och 37.
Licensen skall gälla inom hela gemenskapen. Utfärdandet av dessa
licenser får underkastas krav på att en säkerhet ställs för att garantera att
importen eller exporten äger rum under licensens giltighetstid;
säkerheten skall, utom i fall av force majeure, innehållas helt eller
delvis om importen eller exporten inte genomförs inom den tiden eller
endast genomförs till viss del.
2. Import- och exportlicensernas giltighetstid och övriga tillämpnings-
föreskrifter för denna artikel skall fastställas i enlighet med förfarandet i
artikel 46.
Artikel 32
1. Om inte annat följer av denna förordning skall tullsatserna i den
gemensamma tulltaxan tillämpas på de produkter som avses i artikel 1.2.!B
!M2
!B1996R2200 — SV — 18.05.2001 — 002.001 — 23
2. Om tillämpningen av tullsatsen i den gemensamma tulltaxan beror
på ingångspriset på det importerade partiet skall riktigheten av detta pris
kontrolleras med hjälp av ett schablonvärde för importen, som skall
fastställas av kommissionen, för varje ursprungsland och för varje
produkt, på grundval av det vägda genomsnittet av priserna för de
berörda produkterna på de representativa importmarknaderna i medlems-
staterna eller, i förekommande fall, på andra marknader.
Särskilda bestämmelser kan dock komma att antas i enlighet med
förfarandet i artikel 46 i syfte att kontrollera ingångspriset på import av
produkter som huvudsakligen är avsedda för bearbetning.
3. Om det deklarerade ingångspriset för det berörda partiet är högre än
schablonvärdet för import, ökat med en marginal som fastställts i
enlighet med punkt 5 och som inte får överskrida schablonvärdet med
mer än 10 %, skall det krävas att en säkerhet ställs som motsvarar de
importtullar som fastställts på grundval av schablonvärdet för import.
4. Om ingångspriset för det berörda partiet inte deklareras vid
förtullningen skall tillämpningen av tullsatserna i den gemensamma
tulltaxan bero på schablonvärdet för import eller, på de villkor som skall
fastställas i enlighet med punkt 5, med tillämpning av relevanta
bestämmelser i tullagstiftningen.
5. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall fastställas i enlighet
med förfarandet i artikel 46.
Artikel 33
1. I syfte att undvika eller stävja de skadliga effekter på gemenskaps-
marknaden som kan följa av import av vissa av de produkter som avses i
artikel 1.2 skall import av en eller flera av dessa produkter, förutom den
tullsats som anges i den gemensamma tulltaxan, beläggas med en till-
läggsimporttull, om de villkor som följer av artikel 5 i det jordbruks-
avtal (1) som har slutits inom ramen för de multilaterala handelsförhand-
lingarna i Uruguayrundan är uppfyllda, med undantag av de fall då
importen inte riskerar att orsaka störningar på gemenskapsmarknaden
eller om effekterna skulle bli orimliga i förhållande till det avsedda
syftet.
2. De aktiveringspriser som medför att en tilläggsimporttull får tas ut
skall vara de som gemenskapen anmäler till Världshandelsorganisatio-
nen.
De kvantiteter som skall överskridas för att en tilläggsimporttull skall få
tas ut skall fastställas särskilt på grundval av importen till gemenskapen
under de tre år som föregår det år under vilket de skadliga effekter som
avses i punkt 1 uppstår eller riskerar att uppstå.
3. De importpriser som skall beaktas vid uttagandet av en till-
läggsimporttull skall fastställas på grundval av cif-importpriset för den
berörda försändelsen.
I detta syfte skall cif-importpriset kontrolleras på grundval av de
representativa priserna på den berörda produkten på världsmarknaden
eller på den importmarknad i gemenskapen som produkten är avsedd för.
4. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall fastställas i enlighet
med förfarandet i artikel 46. Dessa föreskrifter skall särskilt avse
a) de produkter på vilka tilläggsimporttullar skall tillämpas enligt
villkoren i artikel 5 i det jordbruksavtal som avses i punkt 1 i den här
artikeln,
b) övriga kriterier som är nödvändiga för att säkerställa att punkt 1
tillämpas i överensstämmelse med artikel 5 i det nämnda avtalet.!B
(1) EGT nr L 336, 23.12.1994, s. 22.1996R2200 — SV — 18.05.2001 — 002.001 — 24
Artikel 34
1. Tullkvoter för de produkter som avses i artikel 1.2 enligt de avtal
som har slutits inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna i
Uruguayrundan skall öppnas och förvaltas enligt de föreskrifter som
skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 46.
2. Förvaltningen av tullkvoterna får ske med tillämpning av någon av
följande metoder eller en kombination av dessa:
a) En metod baserad på kronologisk ordning efter tidpunkten då
ansökningarna lämnades in (enligt principen ”först till kvarn får först
mala”).
b) En metod med fördelning i förhållande till de kvantiteter som
ansökningarna gällde vid tidpunkten då ansökningarna lämnades in
(enligt metoden ”samtidig granskning”).
c) En metod där hänsyn tas till traditionella handelsförbindelser (enligt
metoden ”stamgäster/nyanlända”).
Andra lämpliga metoder får fastställas. Metoderna skall undvika all
diskriminering av berörda aktörer.
3. Förvaltningsmetoden skall, när det visar sig lämpligt, beakta
gemenskapsmarknadens försörjningsbehov och nödvändigheten av att
bevara jämvikten på denna, samtidigt som den kan vägledas av tidigare
tillämpade metoder för de tullkvoter som motsvarar dem som avses i
punkt 1, utan att detta påverkar tillämpningen av de tullar som följer av
de avtal som har slutits inom ramen för handelsförhandlingarna i
Uruguayrundan.
4. I de föreskrifter som avses i punkt 1 fastställs att öppnandet av
tullkvoter skall ske på årsbasis och, om så är nödvändigt, fördelas på
lämpligt sätt över tiden, anges den tillämpliga förvaltningsmetoden i
förekommande fall
a) bestämmelser som garanterar produktens art, avsändningsort och
ursprung,
b) bestämmelser för erkännandet av det dokument som gör det möjligt
att kontrollera de garantier som avses i a, och
c) leveransvillkor samt importlicensernas giltighetstid.
Artikel 35
1. I den utsträckning det är nödvändigt för att möjliggöra ekonomiskt
betydande export av de produkter som avses i artikel 1.2, på grundval av
priserna på dessa produkter inom den internationella handeln och inom
de gränser som följer av de avtal som har slutits i enlighet med artikel
228 i fördraget, får skillnaden mellan dessa priser och de priser som
gäller inom gemenskapen täckas genom ett exportbidrag.
2. Beträffande tilldelningen av de kvantiteter som får exporteras med
bidrag skall den metod fastställas som
a) är bäst anpassad för produktens beskaffenhet och förhållandena på
marknaden i fråga, och som medger en så effektiv användning som
möjligt av tillgängliga resurser och som tar hänsyn till effektiviteten
och exportstrukturen i gemenskapen, utan att medföra särbehandling
mellan små och stora aktörer,
b) från administrativ synpunkt är minst betungande för aktörerna med
hänsyn till förvaltningskraven,
c) undviker varje form av särbehandling av de berörda aktörerna.
3. Bidraget skall vara detsamma inom hela gemenskapen.
Om förhållandena inom den internationella handeln eller särskilda krav
på vissa marknader gör det nödvändigt får exportbidraget för en bestämd
produkt differentieras i förhållande till produktens destination.!B1996R2200 — SV — 18.05.2001 — 002.001 — 25
!M4
Bidragen skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 46. Detta
skall ske regelbundet eller genom ett anbudsförfarande.
De bidrag som fastställs regelbundet får, om så är nödvändigt, ändras
under perioden av kommissionen på begäran av en medlemsstat eller på
eget initiativ.
4. När exportbidragen fastställs skall följande beaktas:
a) Situationen och den troliga utvecklingen när det gäller
— priserna och tillgången på frukt och grönsaker på gemenskaps-
marknaden,
— priserna inom internationell handel.
b) Kostnader för saluföring och längsta transportkostnader från gemen-
skapens marknader till hamnar eller andra exportplatser inom
gemenskapen samt kostnader för tillträde till bestämmelseländerna.
c) Den ekonomiska betydelsen av den planerade exporten.
d) De gränser som följer av de avtal som slutits i enlighet med artikel
228 i fördraget.
5. De priser som gäller på gemenskapsmarknaden som avses i punkt 1
skall fastställas med hänsyn till de priser som visar sig vara mest
gynnsamma i exportsyfte.
De priser som gäller inom den internationella handeln som avses i punkt
1 skall fastställas med hänsyn till
a) de priser som noters på marknaderna i tredje land,
b) de priser som är mest gynnsamma vid import från tredje land och
som tas ut i de tredje länder som är bestämmelseländer,
c) konstaterade produktionspriser i exporterande tredje länder,
d) anbudspriserna fritt gemenskapens gräns.
6. Exportbidrag skall beviljas endast på begäran och mot uppvisande av
vederbörlig exportlicens.
7. Bidragsbeloppet skall vara det som gäller den dag då ansökan om
exportlicens lämnas in och, i fråga om differentierat bidrag, det som
gäller den dagen
a) för den destination som anges i licensen, eller
b) för den verkliga destinationen om denna är en annan än den som
anges i licensen. I sådana fall får det tillämpliga beloppet inte
överskrida det belopp som är tillämpligt för den destination som
anges i licensen.
I syfte att förhindra missbruk av den flexibilitet som avses i denna punkt
får lämpliga åtgärder vidtas.
8. I enlighet med förfarandet i artikel 46 får undantag göras från
punkterna 6 och 7 när det gäller de produkter som avses i artikel 1.2 och
som omfattas av bidrag inom ramen för åtgärder avseende livsmedels-
bistånd.
9. Exportbidraget skall utbetalas vid uppvisande av bevis för följande:
— Produkterna har exporterats från gemenskapen,
— Produkterna har sitt ursprung i gemenskapen.
— Vid differentierat exportbidrag, att produkterna har nått den
destination som anges på exportlicensen eller en annan destination
för vilken exportbidrag har fastställts, utan att detta påverkar till-
lämpningen av punkt 7 b. Undantag från denna bestämmelse får dock
fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 46, förutsatt att det
fastställs villkor för att motsvarande garantier lämnas.!B1996R2200 — SV — 18.05.2001 — 002.001 — 26
10. Iakttagande av de kvantitetsbegränsningar som följer av de avtal som
har slutits i enlighet med artikel 228 i fördraget skall säkerställas på
grundval av exportlicenser som utfärdas för däri angivna referens-
perioder och som är tillämpliga på de berörda produkterna.
Vad gäller iakttagande av de skyldigheter som följer av de avtal som har
slutits inom ramen för handelsförhandlingarna i Uruguayrundan skall
exportlicensernas giltighet inte påverkas av att en referensperiod upphör.
11. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel, inbegripet bestämmelser
om omfördelning av kvantiteter som får exporteras och som inte har
tilldelats eller utnyttjats, skall fastställas i enlighet med förfarandet i
artikel 46.
Artikel 36
1. Om inte annat föreskrivs i denna förordning eller fastställs enligt en
bestämmelse i denna skall det vid import från tredje land av de produkter
som avses i artikel 1.2 vara förbjudet att
— ta ut en avgift som har motsvarande verkan som tull,— tillämpa kvantitativa restriktioner eller åtgärder med motsvarande
verkan.
2. De allmänna bestämmelserna för tolkningen av den kombinerade
nomenklaturen och de särskilda tillämpningsföreskrifterna för denna
skall tillämpas på klassificeringen av de produkter som omfattas av
denna förordning. Den tullnomenklatur som följer av tillämpningen av
denna förordning skall anges i den gemensamma tulltaxan.
Artikel 37
1. Lämpliga åtgärder får tillämpas på handelsförbindelserna med tredje
land om marknaden inom gemenskapen för en eller flera av de produkter
som avses i artikel 1.2 utsätts för eller riskerar att utsättas för allvarliga
störningar till följd av importen eller exporten vilka kan äventyra målen i
artikel 39 i fördraget.
Dessa åtgärder får tillämpas endast till dess störningen eller hotet om
störning har upphört eller till dess de återtagna eller sålda kvantiteterna
har minskat väsentligt.
Rådet skall på förslag av kommissionen och i enlighet med omröst-
ningsförfarandet i artikel 43.2 i fördraget anta allmänna regler för till-
lämpningen av denna punkt och fastställa i vilka fall och inom vilka
gränser medlemsstaterna får vidta skyddsåtgärder.
2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår skall kommissionen,
på begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ, besluta om
nödvändiga åtgärder som skall meddelas medlemsstaterna och som skall
vara direkt tillämpliga. Om kommissionen mottar en begäran från en
medlemsstat skall den fatta beslut i frågan inom tre arbetsdagar efter
mottagandet av denna begäran.
3. Varje medlemsstat får hänskjuta kommissionens beslut till rådet
inom tre arbetsdagar efter det att beslutet meddelades. Rådet skall
sammanträda genast. Det får med kvalificerad majoritet bekräfta, ändra
eller upphäva åtgärden i fråga.
4. Bestämmelserna i denna artikel skall tillämpas med iakttagande av
de skyldigheter som följer av de internationella avtal som har slutits i
enlighet med artikel 228.2 i fördraget.!B1996R2200 — SV — 18.05.2001 — 002.001 — 27
AVDELNING VI
Tillsyn på nations- och gemenskapsnivå
Artikel 38
1. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa
att gemenskapsbestämmelserna för marknaden för frukt och grönsaker
följs, särskilt på de områden som avses i bilaga IV .
2. När det är lämpligt att utföra stickprovskontroller skall medlems-
staterna genom kontrollernas art och frekvens samt på grundval av en
riskanalys säkerställa att dessa är avpassade för den kontrollerade
åtgärden och för hela deras territorium och står i förhållande till den
produktvolym inom frukt- och grönsakssektorn som saluförs eller
innehas i avsikt att saluföras.
Mottagarna av allmänna medel skall omfattas av systematiska kontroller
utan att detta påverkar genomförandet av sådana kontroller på andra
områden.
3. Kommissionen och medlemsstaterna skall övervaka att de behöriga
instanserna förfogar över tillräckligt många anställda, vilkas kvalifika-
tioner och erfarenhet lämpar sig för att utföra kontroller effektivt, särskilt
på de områden som avses i bilaga IV .
Artikel 39
1. Utan att det påverkar de kontroller som utförs av nationella
myndigheter enligt artikel 38 får kommissionen i samarbete med de
behöriga organen i den berörda medlemsstaten utföra, eller be en
medlemsstat utföra, kontroller på platsen i syfte att säkerställa en
enhetlig tillämpning av gemenskapsbestämmelserna för marknaden för
frukt och grönsaker, särskilt på de områden som avses i bilaga IV .
2. Kommissionen skall på förhand skriftligen underrätta den berörda
medlemsstaten om föremålet för, syftet med och platsen för de planerade
kontrollerna, dagen då dessa inleds samt kontrollanternas namn och
befattning.
Artikel 40
1. I syfte att genomföra bestämmelserna i artikel 39 skall ett särskilt
tillsynsorgan för marknaden för frukt och grönsaker inrättas vilket skall
bestå av anställda vid kommissionen som har de tekniska kunskaper, de
kvalifikationer och den erfarenhet som lämpar sig för dessa uppdrag
samt eventuellt av anställda som utses på begäran av kommissionen och
med samtycke från den berörda medlemsstaten bland de anställda som
avses i artikel 38.3.
2. Under kommissionens ledning skall det särskilda tillsynsorganet
utföra följande uppdrag:
a) Delta i de kontroller som planeras och utförs av de behöriga
myndigheterna i medlemsstaterna.
b) På kommissionens initiativ utföra de kontroller som avses i artikel 39
vid vilka anställda från den berörda medlemsstaten anmodas att
delta.
c) Utvärdera de nationella kontroller som genomförs, de förfaranden
som används och de resultat som uppnås.
d) Informera sig om samtliga åtgärder som genom lagstiftning eller på
annat sätt vidtas av de behöriga myndigheterna i syfte att förbättra
iakttagandet av gemenskapsbestämmelserna om marknaden för frukt
och grönsaker.
e) Utveckla samarbetet och informationsutbytet mellan medlems-
staternas organ i syfte att bidra till en enhetlig tillämpning av
gemenskapsbestämmelserna för marknaden för frukt och grönsaker!B1996R2200 — SV — 18.05.2001 — 002.001 — 28
och att underlätta rörligheten för de berörda produkterna inom den
sektorn.
3. I fråga om de kontroller som skall utföras enligt punkt 2 b skall
kommissionen i god tid före genomförandet informera det behöriga
organet i den medlemsstat inom vars territorium kontrollerna skall
utföras.
4. Kommissionen skall själv bestämma var dessa kontroller skall
genomföras och skall i samarbete med de berörda medlemsstaterna
fastställa de praktiska bestämmelserna för detta.
Artikel 41
1. Kontrollerna enligt artikel 40.2 b skall utföras i enlighet med
bestämmelserna i artikel 9.2 i förordning (EEG) nr 729/70.
Kommissionens kontrollanter skall under sina kontroller uppföra sig på
ett sätt som är förenligt med sedvanlig yrkespraxis i den berörda
medlemsstaten och skall vara ålagda tystnadsplikt.
2. Kommissionen skall etablera lämpliga kontakter med de behöriga
organen i medlemsstaterna i syfte att gemensamt utarbeta kontroll-
program. Medlemsstaterna skall samarbeta med kommissionen för att
underlätta för denna att fullgöra denna uppgift.
3. Kommissionen skall till det behöriga organet i den berörda
medlemsstaten så snart som möjligt meddela resultaten av de uppdrag
som har utförts av kontrollanterna. Detta meddelande skall innehålla en
redogörelse för eventuella svårigheter och konstaterade överträdelser
mot bestämmelserna om marknaderna för frukt och grönsaker.
4. Den berörda medlemsstaten skall så snart som möjligt meddela
kommissionen vilka åtgärder som den har vidtagit för att de konstaterade
svårigheterna eller överträdelserna skall upphöra.
Artikel 42
Alla de oegentligheter som konstateras vid kontroller som kan få
ekonomiska följder för EUGFJ:s garantidel skall behandlas enligt
bestämmelserna i förordning (EEG) nr 595/91 (1). Den medlemsstat på
vars territorium oegentligheten har konstaterats skall avge en sådan
förklaring som föreskrivs i artikel 3 i denna förordning.
Brister i tillämpningen av gemenskapsreglerna i en medlemsstat som
konstateras vid kommissionens kontroller och som kan få ekonomiska
följder för EUGFJ:s garantisektion skall behandlas i enlighet med
bestämmelserna i artikel 5.2 c i förordning (EEG) nr 729/70.
A VDELNING VII
Allmänna bestämmelser
Artikel 43
Om inte annat följer av denna förordning skall bestämmelserna i
artiklarna 92, 93 och 94 i fördraget tillämpas på produktion av och
handel med de produkter som anges i artikel 1.!B
(1) Rådets förordning (EEG) nr 595/91 av den 4 mars 1991 om oriktigheter och
återvinning av belopp som felaktigt har utbetalats i samband medfinansieringen av den gemensamma jordbrukspolitiken och om organisatio-nen av ett informationssystem på detta område (EGT nr L 67, 14.3.1991, s.11).1996R2200 — SV — 18.05.2001 — 002.001 — 29
Artikel 44
1. Medlemsstaterna och kommissionen skall meddela varandra de
uppgifter som är nödvändiga för att tillämpa denna förordning. Dessa
uppgifter skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 46. Enligt
samma förfarande skall bestämmelserna för meddelande och spridning
av dessa uppgifter fastställas.
2. De uppgifter som avses i punkt 1 skall minst omfatta upplysningar
om odlad areal och om de kvantiteter som skördas, saluförs eller inte
bjuds ut till försäljning i enlighet med artikel 23.
Dessa uppgifter skall samlas in— av producentorganisationerna när det gäller dessas medlemmar om
inte annat föreskrivs i artiklarna 11 och 19,
— av de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna när det gäller
producenter som inte är medlemmar i någon av de organisationer
som avses i denna förordning. Den berörda medlemsstaten kan helt
eller delvis överlåta denna uppgift till en eller flera producent-
organisationer.
3. Medlemsstaterna skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att
säkerställa att de uppgifter som avses i punkt 2 samlas in, att de är
riktiga, att de behandlas statistiskt och att de regelbundet rapporteras till
kommissionen. De skall föreskriva påföljder i händelse av oberättigade
förseningar eller systematiska försummelser när det gäller att fullgöra
uppgifterna i fråga. De skall informera kommissionen om dessa åtgärder.
4. Kommissionen skall regelbundet på lämpligaste sätt till medlems-
staterna rapportera de uppgifter som avses i punkt 1 samt de slutsatser
som den drar av dessa uppgifter. Tillämpningsföreskrifterna skall antas
enligt förfarandet i artikel 46.
Artikel 46
1. Kommissionen skall biträdas av en kommitté, Förvaltningskom-
mittén för färsk frukt och färska grönsaker nedan kallad kommittén, som
skall bestå av företrädare för medlemsstaterna och ha kommissionens
företrädare som ordförande.
2. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 4 och 7 i beslut
1999/468/EG tillämpas.
3. Den tid som avses i artikel 4.3 i beslut 1999/468/EG skall vara en
månad.
4. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.
Artikel 47
Kommittén får behandla varje annan fråga som dess ordförande, antingen
på eget initiativ eller på begäran av företrädaren för en medlemsstat,
hänskjuter till den.
Artikel 48
Administrativa påföljder, ekonomiska eller av annan typ, skall fastställas
enligt förfarandet i artikel 46 allt efter behovet inom respektive sektor.
Artikel 49
Denna förordning skall tillämpas på ett sådant sätt att vederbörlig hänsyn
samtidigt tas till de mål som anges i artiklarna 39 och 110 i fördraget.!B
!M4
!B1996R2200 — SV — 18.05.2001 — 002.001 — 30
Artikel 50
Medlemsstaterna skall vidta alla åtgärder som krävs för att beivra
överträdelser av bestämmelserna i denna förordning och för att
förebygga och hindra bedrägerier.
Artikel 51
När medlemsstaterna antar bestämmelser i lagar och andra författningar
för att tillämpa eller med tillämpning av denna förordning skall de
underrätta kommissionen om detta senast en månad efter antagandet. Det
samma gäller för ändringar av dessa bestämmelser.
Artikel 52
1. Utgifter i samband med utbetalning av gemenskapens kompensation
för återtagande och för gemenskapens finanisering av driftsfonden,
särskilda åtgärder enligt artikel 17 och artiklarna 53-55 samt kontroll-
åtgärder med hjälp av experter från medlemsstaterna, vilka har ställts till
kommissionens förfogande i enlighet med artikel 40.1, skall anses vara
interventionsåtgärder avsedda att stabilisera jordbruksmarknaderna i
enlighet med artikel 1.2 b i "C2förordning (EG) nr 1258/1999 (1).3
2. Utgifter i samband med det stöd som medlemsstaterna beviljar i
enlighet med artikel 14 och artikel 15.6 andra stycket skall anses vara
interventionsåtgärder avsedda att stabilisera jordbruksmarknaderna
enligt artikel 1.2 b i "C2förordning (EG) nr 1258/1999. 3Dessa
utgifter skall berättiga till medfinansiering från gemenskapen.
3. Kommissionen skall i enlighet med förfarandet i artikel 46 anta
tillämpningsföreskrifter för punkt 2 i denna artikel.
4. Bestämmelserna i avdelning VI skall tillämpas utan att det påverkar
tillämpningen av rådets förordning (EEG) nr 4045/89 av den 21 december
1989 om medlemsstaterna granskning av de transaktioner som utgör en
del av systemet för finansiering genom garantisektionen vid Europeiska
utvecklings- och garantifonden för jordbruket och om upphävande av
direktiv 77/435/EEG (2).
Artikel 53
De rättigheter som producentorganisationerna före denna förordnings
ikraftträdande har fått i enlighet med artikel 14 och avdelning IIa i
förordning nr 1035/72 skall vara oförändrade tills de upphör att gälla.
Artikel 55
För de hasselnötter som skördas under regleringsåren 1997/1998,
1998/1999 och 1999/2000 skall ett stöd om 15 ecu/100 kg beviljas de
producentorganisationer som erkänns enligt förordning (EEG) nr
1035/72 eller enligt den här förordningen och som under 1997 genomför
en plan för förbättring av kvalitet enligt artikel 14d i förordning (EEG) nr
1035/72 eller ett verksamhetsprogram enligt den här förordningen.
Artikel 56
Senast den 31 december 2000 skall kommissionen till rådet överlämna
en rapport om hur denna förordning fungerar, samt vid behov framlägga
lämpliga förslag.!B
(1) EGT L 160, 26.6.1999, s. 103.
(2) EGT L 388, 30.12.1989, s. 17. Förordningen senast ändrad genom förordning
(EG) nr 1637/98 (EGT L 338, 28.12.1994, s. 16).!M3
!B
!M5
!B1996R2200 — SV — 18.05.2001 — 002.001 — 31
Artikel 57
Om åtgärder blir nödvändiga för att underlätta övergången från den
gamla ordningen till den som fastställs genom denna förordning skall
dessa åtgärder antas i enlighet med förfarandet i artikel 46.
Artikel 58
1. Denna förordning träder i kraft på dagen för dess offentliggörande i
Europeiska gemenskapernas officiella tidning .
Den skall tillämpas från och med den 1 januari 1997. Avdelning IV är
dock, för var och en av "C1de produkter som upptas i bilaga II, 3
endast tillämplig för produkter som upptas i bilaga I från och med början
av regleringsåret 1997/1998.
2. Förordningarna (EEG) nr 1035/72, nr 3285/83, nr 1319/85, nr
2240/88, nr 1121/89 och nr 1198/90 skall upphöra att gälla med verkan
från den dag då motsvarande bestämmelser i den här förordningen börjar
tillämpas.
Hänvisningar till de upphävda förordningarna skall ses som hänvisningar
till den här förordningen och skall läsas enligt jämförelsetabellen i
bilaga VI.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.!B1996R2200 — SV — 18.05.2001 — 002.001 — 32
BILAGA I
Produkter som är avsedda att levereras i färskt tillstånd till konsumenten och
som underkastas normer
Aprikoser
Citrusfrukter
Sötmandel
KronärtskockorSparrisAvocado
Auberginer
VitlökMorötterRotselleri
Körsbär
WitloofcikoriaBlomkålHuvudkål
Brysselkål
GurkorZucchiniSpenat
Jordgubbar
BönorKiwiSallat
Frisésallat och escarolesallat (bataviasallat)
MelonerHasselnötterValnötter
Vanlig lök
Vattenmeloner
"
C1Persikor och nektariner 3
Purjolök
Ärtor
PaprikorÄpplen och päronPlommon
Bordsdruvor
Tomater
"
M7Odlad svamp 3!B1996R2200 — SV — 18.05.2001 — 002.001 — 33
BILAGA II
Förteckning över de produkter som får omfattas av
gemenskapskompensation för återtagande i enlighet med artikel 23.3
Blomkål
Tomater
Auberginer
AprikoserPersikorNektariner
Citroner
Päron (med undantag av päron till päroncider eller päronsaft)BordsdruvorÄpplen (med undantag av äpplen till cider)
Satsumas
MandarinerKlementinerApelsiner
Meloner
Vattenmeloner!
B1996R2200 — SV — 18.05.2001 — 002.001 — 34
BILAGA III
Uttömmande förteckning över de regler som tillämpas av
producentorganisationerna och som får utvidgas till att omfatta producenter
som inte är medlemmar i enlighet med artikel 18.1
1. Regler för kunskap om produktionen
a) Deklaration om avsikt att börja odla, per produkt och eventuellt per
sort.
b) Meddelande om att odling påbörjats.
c) Deklaration av sammanlagda odlade markarealer, med fördelning per
produkt och om möjligt per sort.
d) Deklaration av förväntade kvantiteter och troliga skördedagar per
produkt och om möjligt per sort.
e) Periodisk deklaration av skördade kvantiteter eller tillgängliga lager,
per sort.
f) Information om lagringskapacitet.
2. Regler för produktion
a) Iakttagande av kravet på utsäde med hänsyn till den planerade
användningen av produkten: färskvarumarknad eller bearbetnings-industri.
b) Iakttagande av bestämmelser för gallring av fruktträdgårdar.
3. Regler för saluföring
a) Iakttagande av fastställda dagar för att påbörja skörd och iakttagande
av regler för saluföring i etapper.
b) Iakttagande av minimikrav i fråga om kvalitet och storlek.c) Iakttagande av regler för sortering, presentation, förpackning och
märkning i första handelsledet.
d) Uppgift om produktens ursprung.
4. Regler för miljöskydd
a) Regler för användning av gödnings- och gödselmedel.
b) Regler för användning av växtskyddsmedel och andra metoder för att
skydda odlingar.
c) Regler för maximalt innehåll av resthalter av växtskydds- eller
gödningsmedel i frukt och grönsaker.
d) Regler för bortskaffande av biprodukter och använt material.e) Regler för destruktion av produkter som återtagits från marknaden.
5. Regler för återtagande
— Regler som antas i enlighet med artikel 23 på de villkor som anges i
artikel 25.!
B1996R2200 — SV — 18.05.2001 — 002.001 — 35
BILAGA IV
Icke uttömmande förteckning över områden för nationella kontroller och
gemenskapskontroller
Kontroll av att produkterna överensstämmer med normerna (artiklarna 7 och 8)
Kontroll av att villkoren för erkännande av producentorganisationer uppfylls
(artikel 12)
Kontroll av genomförandet av handlingsplanen (artikel 13)Kontroll av genomförandet av erkännandeplan och av användningen av stödet
(artikel 14)
Kontroll av genomförande av driftsfonden och verksamhetsprogrammet, särskilt
en systematisk kontroll av hur medlen används (artikel 15)
Kontroll av att villkoren för utvidgande av bestämmelser iakttas (artikel 18)Kontroll av att villkoren för bildande av branschorganisation och upprättande av
branschavtal samt för att utvidgning av bestämmelser iakttas (artiklarna 19, 20 och
21)
Kontroll av åtgärder för återtagande (artikel 22 (SIC! 23) och följande)Kontroll av korrekt utbetalning av gemenskapskompensation för återtagande
(artikel 28 (SIC! 29))
Kontroll av avsättning av produkter som återtagits från marknaden (artikel 29
(SIC! 30))
Kontroll av tillämpningen av bestämmelserna för ordningen för handelsutbyte
med tredje land (artikel 30 SIC! 31) och följande)!
B1996R2200 — SV — 18.05.2001 — 002.001 — 36
BILAGA V
Gemenskapskompensation för återtagande
(ecu/100 kg)
Regleringsår 1997/98 1998/99 1999/2000 2000/01 2001/02 fr.o.m. 2002
Blomkål 9,34 8,88 8,41 7,94 7,48 7,01
Tomater 6,44 6,12 5,80 5,47 5,15 4,83
Äpplen 10,69 10,32 9,94 9,56 9,18 8,81
Druvor 10,69 10,15 9,62 9,08 8,55 8,02
Aprikoser 18,90 17,95 17,01 16,06 15,12 14,17
Nektariner 17,39 16,52 15,65 14,78 13,91 13,04
Persikor 14,65 13,92 13,18 12,45 11,72 10,99
Päron 10,18 9,82 9,46 9,10 8,75 8,39
Auberginer 5,29 5,02 4,76 4,49 4,23 3,97
Meloner 4,00 4,00 4,00 4,00 4,00 4,00
Vattenmeloner 4,00 4,00 4,00 4,00 4,00 4,00
Apelsiner 14,33 14,26 14,20 14,13 14,07 14,00
Mandariner 16,15 15,52 14,89 14,26 13,63 13,00
Klementiner 12,74 12,79 12,84 12,90 12,95 13,00
Satsumas 10,49 10,99 11,49 12,00 12,50 13,00
Citroner 13,37 13,30 13,22 13,15 13,07 13,00!B1996R2200 — SV — 18.05.2001 — 002.001 — 37
BILAGA VI
Jämförelsetabell
Förordning (EEG) nr 1035/72 Denna förordning
Artikel 1 Artikel 1
Artikel 2 Artikel 2
Artikel 3 Artikel 3
Artikel 4 —
Artikel 5 Artikel 4
Artikel 6 Artikel 5
Artikel 7 Artikel 6
Artikel 8 Artikel 7
Artikel 9 och 11 Artikel 8
Artikel 10 Artikel 10
Artikel 12 Artikel 9
Artikel 13 Artikel 11
Artikel 13a —
Artikel 13b —
Artikel 14 Artikel 14
Artikel 14a —
Artikel 14b —
Artikel 14c —
Artikel 14d —
Artikel 14e Artikel 54
Artikel 14f —
Artikel 14g —
Artikel 15 Artikel 23
Artikel 15a —
Artikel 15b Artikel 18
Artikel 16 —
Artikel 16a —
Artikel 16b Artikel 27
Artikel 17 Artikel 28
Artikel 18 Artikel 29
Artikel 18a Artikel 24
Artikel 19 —
Artikel 19a —
Artikel 19b —!B1996R2200 — SV — 18.05.2001 — 002.001 — 38
Förordning (EEG) nr 1035/72 Denna förordning
Artikel 19c —
Artikel 20 —
Artikel 21 Artikel 30
Artikel 22 Artikel 31
Artikel 23 Artikel 32
Artikel 24 Artikel 33
Artikel 25 Artikel 34
Artikel 26 Artikel 35
Artikel 27 Artikel 36
Artikel 31 Artikel 43
Artikel 32 Artikel 45
Artikel 33 Artikel 46
Artikel 34 Artikel 47
Artikel 35 —
Artikel 36 Artikel 52
Artikel 36a Artikel 52
Artikel 37 Artikel 49
Artikel 38 Artikel 44
Artikel 40 —
Artikel 41 Artikel 58
Artikel 42 Artikel 58!B1996R2200 — SV — 18.05.2001 — 002.001 — 39