1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B ►M6 RÅDETS DIREKTIV
av den 20 mars 1970
om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot luftförorening genom utsläpp
från motorfordon
(70/220/EEG) ◄
(EGT L 76, 6.4.1970, s. 1)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Rådets direktiv 74/290/EEG av den 28 maj 1974 L 159 61 15.6.1974
►M2Kommissionens direktiv 77/102/EEG av den 30 november 1977 L 32 32 3.2.1977
►M3Kommissionens direktiv 78/665/EEG av den 14 juli 1978 L 223 48 14.8.1978
►M4Rådets direktiv 83/351/EEG av den 16 juni 1983 L 197 1 20.7.1983
►M5Rådets direktiv 88/76/EEG av den 3 december 1987 L 36 1 9.2.1988
►M6Rådets direktiv 88/436/EEG av den 16 juni 1988 L 214 1 6.8.1988
►M7Rådets direktiv 89/458/EEG av den 18 juli 1989 L 226 1 3.8.1989
►M8Kommissionens direktiv 89/491/EEG av den 17 juli 1989 L 238 43 15.8.1989
Ändrat genom:
►A1Anslutningsakten för Danmark, Irland, Förenade konungariket Storbritan-
nien och Nordirland(*)L 73 14 27.3.1972
(*) Denna rättsakt finns inte publicerad på svenska.
▼B
RÅDETS DIREKTIV
av den 20 mars 1970
om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot
luftförorening genom utsläpp från motorfordon
(70/220/EEG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA
DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekono-
miska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande(
1),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2), och
med beaktande av följande:Förordningen av den 14 oktober 1968 med ändring i Straßenverkehrs-
Zulassungs-Ordnung publicerades i Tyskland i Bundesgesetzblatt Del 1
den 18 oktober 1968. Denna förordning innehåller bestämmelser om
åtgärder mot luftföroreningar från förbränningsmotorer i motorfordon.Bestämmelserna kommer att träda i kraft den 1 oktober 1970.
Förordningen av den 31 mars 1969 om ”Sammansättningen hos avgaser
som släpps ut från bensinmotorer i motorfordon” publicerades i Frank-
rike den 17 maj 1969 i Journal officiel . Förordningen gäller
— från och med den 1 september 1971 för typgodkända fordon med en
ny motortyp, dvs. en motortyp som inte tidigare monterats i ett
typgodkänt fordon,
— från och med den 1 september 1972 för fordon som tas i brukför
första gången.
De nämnda bestämmelserna kan komma att hindra upprättandet av den
gemensamma marknaden och dess funktion. Det är därför nödvändigtatt samtliga medlemsstater antar samma krav, antingen som tillägg till
eller i stället för sina nuvarande regler, framför allt för att göra det
möjligt att för varje fordonstyp tillämpa det förfarande för EEG-typgodkännande som behandlas i rådets direktiv(
3) av den 6 februari
1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkän-nande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon.
Detta direktiv skall emellertid träda i kraft före det datum då direktivet
av den 6 februari 1970 träder i kraft. Vid den tidpunkten kan de förfa-randen som anges i det senare direktivet således ännu inte tillämpas.Det är därför nödvändigt att införa ett ad hoc-förfarande i form av ettmeddelande av vilket det framgår att en fordonstyp har provats och attden uppfyller kraven i detta direktiv.
Varje medlemsstat som skall utfärda ett nationellt typgodkännande för
en fordonstyp måste genom det nämnda meddelandet kunna förvissasig om att fordonstypen genomgått de prov som krävs enligt dettadirektiv. Därför bör varje medlemsstat underrätta övriga medlemsstaterom sina resultat genom att sända dem en kopia av det meddelande som
upprättats för varje motorfordonstyp som provats.
När det gäller de krav som rör provning av medelutsläppen av gasfor-
miga föroreningar i tätbebyggda områden efter köldstart bör industrinmedges en längre tid för anpassning än den tid som gäller för övrigatekniska krav enligt detta direktiv.1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 2
(1) EGT nr C 160, 18.12.1969, s. 7.
(2) EGT nr C 48, 16.4.1969, s. 16.
(3) EGT nr L 42, 23.2.1970, s. 1.▼M6
▼B
▼B
Det är önskvärt att tillämpa de tekniska krav som har antagits av FNs
Ekonomiska kommission för Europa i dess förordningnr 15(1) (Enhet-
liga bestämmelser för godkännande av fordon med förbränningsmotorer
med styrd tändning i fråga om utsläpp av gasformiga föroreningar från
motorn), bilagd till överenskommelsen av den 20 mars 1958 om anta-gandet av enhetliga villkor för godkännande och ömsesidigt erkännandeav godkännande som avser utrustning och delar till motordrivna fordon.
Vidare måste de tekniska kraven snabbt anpassas med hänsyn till
tekniska framsteg. Därför bör det förfarande kunna tillämpas somfastslås i artikel 13 i rådets direktiv av den 6 februari 1970 omtypgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Med fordon avses i detta direktiv ett fordon med förbränningsmotor
med styrd tändning eller kompressionständning som är avsett attanvändas på väg, med eller utan karosseri, med minst fyra hjul, meden tillåten totalvikt på minst 400 kg och som är konstruerat för enhögsta hastighet av 50 km/tim, med undantag för jordbrukstraktorer,
ölantbruksmaskiner och arbetsfordon.
Artikel 2
Ingen medlemsstat får vägra att bevilja EEG-typgodkännande eller
nationellt typgodkännande för ett fordon av skäl som hänför sig till
luftförorening genom gaser från förbränningsmotorer med styrd
tändning i fordonet
— från och med den 1 oktober 1970, om fordonet uppfyller både
kraven i bilaga 1, med undantag för kraven i punkt 3.2.1.1 och3.2.2.1, och kraven i bilagorna 2, 4, 5 och 6,
— från och med den 1 oktober 1971, om fordonet även uppfyller
kraven i punkt 3.2.1.1 och 3.2.2.1 i bilaga 1 och kraven i bilaga 3.
Article 2a
No Member State may refuse or prohibit the sale or registration, entry
into service or use of a vehicle on grounds relating to air pollution by
gases from positive-ignition engines of motor vehicles if that vehiclesatisfies the requirements set out in Annexes I, II, III, IV, V and VI.
Artikel 3
1. När en ansökan kommer in från en tillverkare eller dennes repre-
sentant skall de behöriga myndigheterna i den berörda medlemsstatenfylla i uppgifterna i meddelandet enligt bilaga 7. En kopia av medde-landet skall sändas till övriga medlemsstater och till sökanden. Andramedlemsstater som får en ansökan om nationellt typgodkännande för
samma fordonstyp skall godta det nämnda dokumentet som bevis för
att de föreskrivna proven har utförts.
2. Bestämmelserna i 1 skall upphävas så snart rådets direktiv av den
6 februari 1970 om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till
dessa fordon träder i kraft.
Artikel 4
Den medlemsstat som har beviljat ett typgodkännande skall vidta de
åtgärder som krävs för att säkerställa att den underrättas om varje1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 3
(1) EEG-dokument 1 Genève W/TRANS/WP 29/293/Rev. 1 av den 11 april
1969.▼M4
▼B
▼A1
▼B
▼B
ändring i fråga om delar eller egenskaper som avses i punkt 1.1 i bilaga
1. De behöriga myndigheterna i medlemsstaten skall avgöra om nyaprov måste utföras på den ändrade prototypen och om en ny rapport
måste upprättas. Om dessa prov visar att kraven i detta direktiv inte
uppfylls skall ändringen inte godkännas.
Artikel 5
De ändringar som är nödvändiga för att anpassa kraven i bilaga 1-7 till
tekniska framsteg skall beslutas enligt det förfarande som fastslås iartikel 13 i rådets direktiv av den 6 februari 1970 om typgodkännandeav motorfordon och släpvagnar till dessa fordon.
Artikel 6
1. Medlemsstaterna skall anta bestämmelser som innehåller de krav
som är nödvändiga för att följa detta direktiv före den 30 juni 1970 ochskall genast underrätta kommissionen om detta.
2. Medlemsstaterna skall se till att till kommissionen överlämna
texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antarinom det område som omfattas av detta direktiv.
Artikel 7
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 4
▼M4
BILAGA 1
RÄCKVIDD, DEFINITIONER, ANSÖKAN OM EEG-TYPGODKÄN-
NANDE, EEG-TYPGODKÄNNANDE, SPECIFIKATIONER OCH PROV,
UTVIDGAT EEG-TYPGODKÄNNANDE, PRODUKTIONSÖVE-
RENSSTÄMMELSE, ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER
1. OMFATTNING
Detta direktiv gäller utsläpp av gasformiga föroreningar från samt-
liga motorfordon utrustade med förbränningsmotor med
gnisttändning och för utsläpp av gasformiga och partikelformiga
föroreningar från fordon i kategori M1och N1utrustade med sådan
dieselmotor som omfattas av artikel 1.
2. DEFINITIONER
I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser
som här anges:
2.1 Fordonstyp: en typ av motordrivet fordon som med avseende på
utsläppen av gasformiga och partikelformiga föroreningar från
motorn inte skiljer sig i fråga om sådana väsentliga egenskaper som:
2.1.1 den ekvivalenta tröghetsmassan bestämd i förhållande till referen-
smassa enligt avsnitt 5.1 i bilaga 3, och
2.1.2 de motor- och fordonsegenskaper som definieras i 1—6 och 8 i
bilaga 2 och bilaga 7.
2.2 ►M8Med ”referensmassa” avses fordonets vikt i körklart skick
minskad med förarens enhetsvikt på 75 kg och ökad med en enhets-
vikt på 100 kg. ◄►M5I bilaga 3 a avses med referensmassa
vikten hos ett fordon i körklart skick, utom den enhetliga förarvikten
75 kg, men med tillägg av en enhetlig massa 136 kg. ◄
2.2.1 Fordonets massa i körklart skick: den massa som definieras i punkt
2.6 i bilaga 1 till direktiv 70/156/EEG.
2.3 Totalmassa: den massa som definieras i avsnitt 2.7 i bilaga 1 till
direktiv 70/156/EEG.
2.4 Gasformiga föroreningar: kolmonoxid, kolväten (förhållandet
C1H1,85) och kväveoxider uttryckta som kvävedioxidekvivalenter
(NO2).
Partikelformiga föroreningar: beståndsdelar i avgaserna som skiljs
från de utspädda avgaserna vid högst 52 ºC med hjälp av de filter
som beskrivs i bilaga 3.
2.5 Vevhus: utrymmen i eller utanför motorn som står i förbindelse med
oljesumpen via in- eller utvändiga kanaler, genom vilka gaser och
ångor kan komma ut.
2.6 Kallstartanordning : en anordning som tillfälligt ökar bränsleinbland-
ningen och underlättar start av motorn.
2.7 Starthjälp: en anordning som underlättar start av motorn utan att öka
bränsleinblandningen, t.ex. genom glödstift eller ändrad insprut-
ningstidpunkt.
2.8 Motorstorlek:
2.8.1 för förbränningsmotorer av kolvtyp den nominella slagvolymen,
2.8.1.1 för förbränningsmotorer av rotationskolvtyp (Wankel) den dubbla
nominella slagvolymen.1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 5
▼M6
▼M4
▼M6
▼M4
▼M6
▼M4
▼M5
▼M4
3. ANSÖKAN OM EEG-TYPGODKÄNNANDE
3.1 Ansökan om godkännande för en fordonstyp med avseende på
utsläppen av gasformiga och partikelformiga föroreningar från dess
motor skall inges av fordonstillverkaren eller dennes auktoriserade
representant.
3.2 Ansökan skall åtföljas av följande handlingar i tre exemplar och med
följande uppgifter:
3.2.1 En beskrivning av fordonstyp inbegripet alla de uppgifter som anges
i bilaga 2.
3.2.2 Ritningar över förbränningskammare och kolv inbegripet kolvringar.3.2.3 Maximal ventillyftning och vinklar vid öppning och stängning i
förhållande till dödpunktslägen.
3.2.4 För fordon med tändstiftsmotorer, en uppgift om huruvida 5.1.2.1
(begränsad öppning) eller 5.1.2.2 (märkning) gäller och, i det
sistnämnda fallet, en beskrivning av märkningen.
3.3 Ett fordon som är representativt för den fordonstyp som skall
godkännas skall ställas till förfogande för den tekniska tjänst som
skall utföra de prov som avses i punkt 5 i denna bilaga.
4. EEG-TYPGODKÄNNANDE
4.1 Ett formulär enligt malllen i bilaga 7 skall bifogas EEG-typgodkän-
nandeintyget.
5. KRAV OCH PROV5.1 Allmänt
►
M55.1.1◄►M6De komponenter som kan påverka utsläppen av gasfor-
miga och partikelformiga föroreningar måste vara utformade,
konstruerade och monterade så att fordonet vid normal användning
uppfyller kraven i detta direktiv, trots de vibrationer komponenterna
kan utsättas för. ◄
De tekniska åtgärder som tillverkaren vidtagit måste vara sådana att
utsläpp av luftförorenande avgaser effektivt begränsas under hela
bilens normala livslängd och under normal användning.
5.1.2 En bil med förbränningsmotor måste konstrueras för att kunna gå på
blyfri bensin enligt specifikation i direktiv 85/210/EEG.
5.1.2.1. Med beaktande av 5.1.2.2 skall bränsletankens påfyllningsöppning
vara utformad så att den hindrar att tanken fylls från ett bensin-
pumpsmunstycke med en ytterdiameter på 23,6 mm eller mer.
5.1.2.2. 5.1.2.1 gäller inte för fordon som uppfyller båda de följande vill-
koren:
5.1.2.2.1. Att fordonet är konstruerat och uppbyggt så att ingen anordning som
konstruerats för styrning av utsläppet av gasföroreningar blir negativt
påverkad av blyad bensin.
5.1.2.2.2. Att fordonet är tydligt läsbart och outplånligt märkt med symbolen
för blyfri bensin (4.26) enligt ISO 2575-1982(1) på en plats som är
direkt synlig för en person som skall fylla bränsletanken. Ytterligare
märkning medges.
5.2 Provbeskrivning
5.2.1 Fordonet skall, beroende på kategori, genomgå olika typer av prov
enligt nedan. Proven är
— typ 1, 2 och 3 om de drivs av motor med styrd tändning, och
— typ 1 om de drivs av motor med kompressionständning.1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 6
(1) Visas som figur 22 i bilaga 2 till direktiv 78/316/EEG.▼M6
▼M4
▼M8
▼M4
▼M5
▼M8
▼M4
▼M6
5.2.1.1 Typ-1-prov (för kontroll av genomsnittliga utsläpp av gasformiga
och partikelformiga föroreningar efter kallstart)
5.2.1.1.1. Detta prov skall utföras på alla fordon som anges i artikel 1 och vars
totalmassa inte överstiger 3,5 ton.
5.2.1.1.2 Fordonet placeras på en dynamometerbänksom är utrustad så att
belastning och tröghetsmassa kan simuleras. Ett prov som totalt
varar i 13 minuter och som består av fyra cykler som genomförs
utan avbrott. Varje cykel omfattar femton provsteg (tomgång, acce-
leration, konstant hstighet, deceleration etc.). Under provet späds
gaserna ut och ett proportionellt prov samlas up i en eller flera prov-
säckar. Utspädning, provtagning och analys av fordonets avgaser
utförs enligt det förfarande som beskrivs nedan och den samman-
lagda volymen hos de uppsamlade avgaserna mäts. ►M6Inte
enbart utsläppen av kolmonoxid, kolväten och kväveoxider, utan
även utsläpp av partikelformiga föroreningar från fordon utrustade
med dieselmotor mäts. ◄
5.2.1.1.3 Provet skall utföras enligt det förfarande som beskrivs i bilaga 3.
►M6Endast föreskrivna metoder får användas för att samla in
och analysera gaserna samt för att avlägsna och väga partik-
larna.◄Andra metoder kan godkännas om det visar sig att de ger
motsvarande resultat.
5.2.1.1.4 Enligt kraven i 5.2.1.1.4.2 och 5.2.1.1.5 upprepas provet tre gånger.
För ett fordon av en viss typ måste massan kolmonoxid, den
sammanlagda massan av kolväten och kväveoxider, massan kväveo-
xider samt — när det gäller fordon utrustade med dieselmotor —
massan partiklar som erhålls i provet understiga de värden som
anges i nedanstående tabell:
Motorstorlek
C
(i cm3)Massa
kolmonoxid
L1(g/prov)Sammanlagd
massa kolväten
och
kväveoxider
L2(g/prov)Massa
kväveoxider
L3(g/prov)Massa
partiklar (1)
L4(g/prov)
C > 2 000 25 6,5 3,5/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C1501,11 400≤C≤2 000 30 8
C < 1 400 19 5 —
(1) För fordon utrustade med dieselmotor.
Fordon utrustade med dieselmotorer större än 2000 cm3måste
uppfylla de gränsvärden för utsläpp av förorenande avgaser som
gäller för motorstorlekarna 1 400 cm3—2000 cm3.
5.2.1.1.4.1 Trots vad som sägs i 5.2.1.1.4 får för varje förorening eller kombi-
nation av föroreningar ett av de tre erhållna värdena överskrida det
föreskrivna gränsvärdet i det avsnittet för det aktuella fordonet med
högst 10 %, om det aritmetiska medelvärdet av de tre resultaten
understiger detta gränsvärde. Om gränsvärdena överskrids för mer
än en förorening ►M6 ◄saknar det betydelse om
detta inträffar under samma prov eller i olika prov.(1)
5.2.1.1.4.2 Det antalet prov som föreskrivs i 5.2.1.1.4 kan på begäran från till-
verkaren utökas till 10, om det aritmetiska medelvärdet ( xi) av de tre
resultat som erhållits för varje förorening eller kombination av två
föroreningar som omfattas av kraven faller mellan 100 och 110 %
av gränsvärdet. I detta fall beror beslutet efter proven uteslutande å
medelvärdet av samtliga tio prov ( xi<L).1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 7
(1) Om ett av de tre resultaten för varje förorening överstiger det gränsvärde som föreskivs
i 5.2.1.1.4 med mer än 10 % kan provet med det aktuella fordonet fortsätta i enlighet
med 5.2.1.1.4.2.▼M4
▼M6
▼M7
▼M6
▼M4
▼M6
▼M4
5.2.1.1.5 Det antal prov som föreskrivs i 5.2.1.1.4 kan minskas enligt vad som
anges i det följande, varvid V1är resultatet av det första provet och
V2resultatet av det andra provet avseende varje förorening som
anges i 5.2.1.1.4.
5.2.1.1.5.1 Endast ett prov utförs om resultatet för varje förorening eller kombi-
nation av två föroreningar som omfattas av kraven är ≤0,70 L.
5.2.1.1.5.2 Endast två prov utförs om resultaten för samtliga föroreningar eller
kombination av föroreningar är V1≤0,85 L och om åtminstone ett
av dessa värden eller kombination av värden samtidigt är V1> 0,70 L.
Vidare måste kravet V1+V2≤1,70 L och V2≤L vara uppfyllt.1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 8
▼M6
▼M4
Figur 1
Flödesdiagram för typgodkännande typ 1
(se 5.2.1)
1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 9
▼M4
5.2.1.2 Typ 2-prov (kolmonoxidutsläppsprov vid tomgång)
5.2.1.2.1 Med undantag av fordon med motor med kompressionständning
skall detta prov utföras på alla fordon som anges i 1.
5.2.1.2.2 Volyminnehållet kolmonoxid i avgaserna som släpps ut då motorn
går på tomgång får inte överstiga 3,5 %. När en kontroll görs i
enlighet med kraven i bilga 4 under körförhållanden som inte
överensstämmer med tillverkarens rekommenderade standarder
((konfiguration av justeringskomponenter), får det maximala voly-
minnehållet inte överstiga 4,5 %.
5.2.1.2.3 Överensstämmelse med det senare kravet kontrolleras med hjälp av
ett prov som utförs genom att använda det förfarande som beskrivs i
bilaga 4.
5.2.1.3 Typ 3-prov (kontroll av utsläpp av vevhusgaser)
5.2.1.3.1 Detta prov skall utföras med alla fordon som anges i avsnitt 1 utom
fordon med motorer med kompressionständning.
5.2.1.3.2 Motorns vevhusventilationssystem får inte medföra några utsläpp av
vevhusgaser till omgivningen.
5.2.1.3.3 Överensstämmelse med det senare kravet kontrolleras med hjälp av
ett prov som utförs genom att använda det förfarande som beskrivs i
bilaga 5.
6. UTVIDGAT EEG-TYPGODKÄNNANDE6.1 Fordonstyper med olika referensmassa
6.1.1 Ett godkännande för en fordonstyp får om följande villkor är
uppfyllda utvidgas till fordonstyper som endast i fråga om referen-
smassaen skiljer sig från den typ som godkänts.
6.1.1.1 Ett godkännande får endast utvidgas till att omfatta fordonstyper
vilkas referensmassa är sådan att den ekvivalenta tröghetsmassa
som skall användas är närmast större eller närmast mindre.
6.1.1.2 Om referensmassaen för den fordonstyp för vilken utvidgat godkän-
nande söks är sådan att ett svänghjul måste användas med en
ekvivalent tröghetsmassa som är större än den som används för den
fordonstyp som redan godkänts, beviljas utvidgat typgodkännande.
6.1.1.3 Om referensmassan för den fordonstyp för vilken utvidgat godkän-
nande söks är sådan att ett svänghjul måste användas med en
ekvivalent tröghetsmassa som är mindre än den som används för
den fordonstyp som redan godökänts, beviljas utvidgat typgodkän-
nande om massan föroreningar från det fordon som redan godkänts
inte överstiger de gränsvärden som gäller för det fordon för vilket
utvidgat typgodkännande söks.
6.2 Fordonstyper med olika utväxlingsförhållanden
6.2.1 Ett godkännande som beviljats för en fordonstyp får om följande
villkor är uppfyllda utvidgas till att gälla fordonstyper som endast ifråga om utväxlingsförhållanden skiljer sig från den typ som
godkänts.
6.2.1.1 För varje utväxlingsförhållande som använts i typ 1-provet är det
nödvändigt att bestämma förhållandet:
E¼
V2/C0V1
V1
där V1är hastigheten hos det typgodkända fordonet och V2är hastig-
heten hos det fordon för vilket utvidgat godkännande begärs vid
motorvarvtalet 1 000 r/min.
6.2.2 Om E ≤8 % för varje utväxlingsförhållande, beviljas utvidgat
godkännande utan att typ 1-proven behöver upprepas.
6.2.3 Om E > 8 % för minst ett utväxlingsförhållande och E ≤13 % för
varje utväxlingsförhållande, upprepas typ 1-proven, men de får
utföras i ett laboratorium som väljs av tillverkaren, om detta
godkänns av den myndighet som beviljar typgodkännande.
Rapporten från proven skall sändas till den tekniska tjänst som
ansvarar för typgodkännandeproven.1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 10
▼M4
6.3 Fordonstyper med olika referensmassa och olika utväxlings-
förhållanden
Ett godkännande som utfärdats för en fordonstyp får utvidgas till att
gälla fordonstyper som skiljer sig från den godkända endast i fråga
om referensmassa och utväxlingsförhållanden, om samtliga villkor i
6.1.1 och 6.1.2 är uppfyllda.
6.4 Anmärkning
Om en fordonstyp har godkänts i enlighet med 6.1—6.3 får inte
godkännandet utvidgas till att gälla andra fordonstyper.
6.5 Fordon med förbränningsmotorer med olika bränslekrav
6.5.1 Godkännandet skall utsträckas till fordon som ändrats för att gå på
annat bränsle under de förutsättningar som fastslås i avsnitt 8.4.
6.6 Fordon med automatiskväxellåda eller steglös k raftöverföring
6.6.1 Godkännande som lämnats för ett manuellt växlat fordon kan under
följande omständigheter utsträckas till fordon med automatisk
växellåda eller steglös kraftöverföring:
6.6.1.1 samma grundtyper av komponenter och system som kan påverka
utsläppen av gasformiga föroreningar måste användas och vara funk-
tionsdugliga (utom kraftöverföringen). Emellertid kan
detaljavvikelser tillåtas som har att göra med ett något annorlunda
funktionssätt hos den automatiska växellådan eller steglösa kraftö-
verföringen;
6.6.1.2 fordonet måste ha en referensmassa som avviker högst ± 5 % från
det manuellt växlade fordonets;
6.6.1.3 fordonet måste ha provats och uppfylla kraven enligt avsnitt 5, med
följande ändringar:
gränsvärdena för kväveoxider är de som erhålls när L3 +värdena i
tabellen i avsnitt 5.2.1.1.4 multipliceras med en faktor 1,3, och
gränsvärdena för den sammanlagda massan av kolväten och kväveo-
xider är de som erhålls när L2 +värdena i samma tabell multipliceras
med en faktor 1,2.
7. PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE
7.1 Som allmän regel gäller att kontrollen av att producerade fordon
överensstämmer i fråga om utsläpp av gasformiga och partikelfor-
miga föroreningar från motorn skall grundas på beskrivningen i
bilaga 7 och, vid behov, på samtliga eller några av proven 1, 2 och
3 som beskrivs i 5.2.
7.1.1 Att ett fordon överensstämmer kontrolleras genom ett typ 1-prov på
följande sätt:
7.1.1.1 Ett fordon tas ur produktionen och får genomgå det prov som
beskrivs i 5.2.1.1. Emellertid ersätts gränsvärdena som anges i
5.2.1.1.4 av följande värden:
Motorstorlek
C
(i cm3)Massa
kolmonoxid
L1(g/prov)Sammanlagd
massa kolväten
och
kväveoxider
L2(g/prov)Massa
kväveoxider
L3(g/prov)Massa
partiklar (1)
L4(g/prov)
C > 2 000 30 8,1 4,4/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C1501,41 400≤C≤2 000 36 10
C < 1 400 22 5.8 —
(1) För fordon utrustade med dieselmotor.1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 11
▼M5
▼M4
▼M6
▼M4
▼M6
▼M7
▼M6
▼M6
Fordon utrustade med dieselmotorer större än 2 000 cm3får inte
överskrida de gränsvärden för förorenande gasutsläpp som gäller för
motorstorlekarna 1 400 cm3—2000 cm3.
7.1.1.2 Om det fordon som tagits ur produktionen inte uppfyller kraven i
7.1.1.1, kan tillverkaren begära att mätningarna utförs på ett antal
fordon från serieproduktionen, inklusive det fordon som ursprung-
ligen togs ut. Tillverkaren bestämmer antalet (n) fordon. Alla
fordon utom det ursprungliga genomgår ett typ 1-prov.
Det resultat som skall beaktas för det ursprungligen provade fordonet
är det aritmetiska medelvärdet av de resultat som erhållits från de tre
typ 1-prov som utförts med fordonet. Det aritmetiska medelvärdet
(xmedel) av de resultat som erhållits för det slumpmässiga urvalet och
standardavvikelsen S(1) registreras sedan för utsläppen av kolmon-
oxid, de sammanlagda utsläppen av kolväten och kväveoxider,
utsläppen av kväveoxider och partikelutsläppen. Produktionen anses
sedan överensstämma med fordringarna om följande villkor uppfylls:
xþk/C1S/C20L
där
L är det gränsvärde som fastställs i 7.1.1.1,
kär en statistiskfak tor som beror på n och som anges i följande
tabell:
n 234567
k0,973 0,613 0,489 0,421 0,376 0,342
n8 9 1 0 1 1 1 2 1 3
k0,317 0,296 0,279 0,265 0,253 0,242
n 1 41 51 61 71 81 9
k0,233 0,224 0,216 0,210 0,203 0,198
Si n≥20, k ¼0;860ﬃﬃﬃnp
7.1.2 När ett fordon ur serien genomgår ett typ 2- eller ett typ 3-prov skall
de villkor uppfyllas som anges i 5.2.1.2.2 och 5.2.1.3.2.
7.1.3 Oavsett kraven i punkt 3.1.1 i bilaga 3 får den tekniska tjänst som
svarar för kontrollen av produktionsöverensstämmelsen med tillver-
karens samtycke utföra typ 1- och typ 3-prov på fordon som körts
mindre än 3 000 km.
7.2 Om ett typgodkännande utsträcks enligt bestämmelserna i avsnitt 6.6
(automatiskväxellåda eller steglös k raftöverföring) är gränsvärdena
för kväveoxider de som erhålls när L3 +värdena i tabellen i avsnitt
7.1.1.1 multipliceras med en faktor 1,3, och gränsvärdena för den
sammanlagda massan av kolväten och kväveoxider är de som erhålls
när L2 +värdena i samma tabell multipliceras med en faktor 1,2.
8. ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER
8.1 För typgodkännande och kontroll att kraven uppfylls för
— andra fordon än kategori M1,
— passagerarfordon i kategori M1konstruerade för fler än sex
åkande inklusive förare, eller vars totalvikt överstiger 2 500 kg,1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 12
▼M4
▼M6
▼M4
▼M5
▼M4
▼M5
▼M5
— terrängfordon enligt definition i bilaga 1 till direktiv 70/156/
EEG, senast ändrat genom direktiv 87/403/EEG(1),
gäller gränsvärdena i tabellen i avsnitt 5.2.1.1.4 (typgodkännande)
och 7.1.1.1 (kontroll att kraven uppfylls) av direktiv 70/220/EEG,
senast ändrat genom direktiv 83/351/EEG, från och med den 1
oktober 1989 för nya fordonstyper och från och med den 1 oktober
1990 för fordon som tas i brukför första gången.
8.2 För kontroll av produktionsöverensstämmelse av fordon som
typgodkänts före den 1 oktober 1984 vad avser utsläpp av de aktu-
ella föroreningarna, skall i enlighet med bestämmelserna i direktiv
70/220/EEG, ändrat genom direktiv 78/665/EEG bestämmelserna i
ovannämnda direktiv tillämpas tills medlemsstaterna tillämpar artikel
2.3 i detta direktiv.
8.3 Prov likvärdigt med Typ I -prov för kontroll av utsläppen efter
kallstart
8.3.1 För typgodkännande och produktionskontroll av fordon av kategori
M1med motorstorlek ≥1 400 cm3kan den tekniska myndigheten
på begäran av tillverkaren utföra ett likvärdigt prov som beskrivs i
bilaga 3 a (EPA +körcykel) i stället för det som beskrivs i 5.2.1.1.
I så fall gäller följande bestämmelser:
8.3.1.1 För typgodkännande av fordon skall de värden som anges i tabellen i
5.2.1.1.4 ersättas av följande:
— massa kolmonoxid: 2,11 g/km,
— massa kolväten: 0,25 g/km,
— massa kväveoxider: 0,62 g/km,
— massa partiklar(1): 0,124 g/km.
Dessa gränsvärden skall anses efterlevas om de inte överskrids enligt
resultaten från prov med en fordonstyp när det enskilda värdet för
olika föroreningar multipliceras med den tillämpliga försämringsfak-
torn enligt nedanstående tabell:
AvgasreningssystemFörsämringsfaktor
CO HC NOxPartikla-
r(1)
1. Förbränningsmotor med oxiderande kata-
lysator1,2 1,3 1,0 —
2. Förbränningsmotor utan katalysator 1,2 1,3 1,0 —
3. Förbränningsmotor med trevägskataly-
sator1,2 1,3 1,1 —
4. Dieselmotor 1,1 1,0 1,0 1,2
(1) För fordon utrustade med dieselmotor.
Om certifieringsförfarandet på någon av gemenskapens exportmark-
nader medför att tillverkaren får tillgång till särskilda
försämringsfaktorer för fordonstypen, kan dessa faktorer användas i
stället för dem som anges ovan för att fastställa om de gränsvärden
som anges i detta avsnitt efterlevs.
8.3.1.2 För produktionskontrollen kan fordon tas ur serietillverkningen och
utsättas för prov enligt bilaga 3 a.
8.3.1.2.1 Ett fordon anses inte ha klarat provet om, efter det att hänsyn tagits
till försämringsfaktorerna för typgodkända fordon enligt 8.3.1, dess
resultat överskrider ett eller flera av gränsvärdena i 8.3.1.1.
8.3.1.2.2 Produktionsserien anses uppfylla kraven eller inte uppfylla dem om
ett urval fordon provas tills ett beslut om godkännande kan nås för
alla gränsvärden eller ett gränsvärde underkänns. Beslut om godkän-
nande erhålls när det sammanlagda antalet underkända fordon,1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 13
(1) EGT nr L 220, 8.8.1987, s. 44.▼M4
▼M5
▼M6
▼M5
▼M5
såsom detta definieras i avsnitt 8.3.1.2.1, för varje gränsvärde under-
stiger eller är lika med godkännandeantalet för det totala antalet
fordon som provats. Beslut om underkännande erhålls när det
sammanlagda antalet underkända fordon för ett gränsvärde överstiger
eller är lika med godkännandeantalet för det totala antalet fordon
som provats.
När väl ett beslut om godkännande nåtts för ett speciellt gränsvärde
får inte de fordon, vars slutliga testresultat efter det att hänsyn tagits
till försämringsfaktorerna överskrider den gränsen, ytterligare
bedömas vad gäller produktionskontrollen.
Beslutsvärden för godkännande och underkännande med hänsyn till
det totala antal fordon som provats ges i följande tabell:
Totalt antal bedömda
fordonBeslut om godkän-
nande (antal under-
kännanden)Beslut om underkän-
nande (antal under-
kännanden)
1(1)(2)
2(1)(2)
3(1)(2)
4(1)(2)
50 (2)
606717
828
928
10 3 911 3 9
12 4 10
13 4 1014 5 11
15 5 11
16 6 1217 6 12
18 7 13
19 7 1320 8 1421 8 14
22 9 15
23 9 1524 10 16
25 11 16
26 11 1727 12 17
28 12 18
29 13 1930 13 1931 14 20
32 14 20
33 15 2134 15 21
35 16 22
36 16 2237 17 23
38 17 23
39 18 2440 18 2441 19 25
42 19 26
43 20 2644 21 27
45 21 27
46 22 2847 22 28
48 23 29
49 23 2950 24 3051 24 30
52 25 31
53 25 311970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 14
▼M5
Totalt antal bedömda
fordonBeslut om godkän-
nande (antal under-
kännanden)Beslut om underkän-
nande (antal under-
kännanden)
54 26 32
55 26 32
56 27 3357 27 33
58 28 33
59 28 3360 32 33
(1) Serien kan inte godkännas i detta skede.
(2) Serien kan inte underkännas i detta skede.
8.3.1.3 Fordonstillverkare som har godkännande av regerande myndigheter i
EG:s exportmarknader, vari ingår resultat av prov som är likvärdiga
med dem som fastslås i bilaga 3 a till detta direktiv, får framlägga
sådana resultat.
8.4 För att EG +godkännandet skall kunna utsträckas till fordon som
godkänts enligt bestämmelserna i direktiv 70/220/EEG, senast ändrat
genom direktiv 83/351/EEG, men ändrat för att uppfylla bränslek-
raven i detta direktiv, måste tillverkaren intyga att:
8.4.1 fordonstypen uppfyller kravet i avsnitt 5.1.2 beträffande bränslekva-
litet, och
8.4.2 fordonet fortsätter att uppfylla kraven vid produktionskontroll enligt
direktiv 70/220/EEG, senast ändrat genom direktiv 83/351/EEG.1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 15
▼M5
Provningsförlopp vid prov enligt bilaga 3A
1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 16
▼M5
Provningsförlopp vid prov enligt bilaga 3A
1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 17
▼M4
BILAGA 2
►(1) (2) (3) (4)M51970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 18
▼M4
1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 19
▼M4
1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 20
▼M4
►(1)M51970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 21
▼M4
BILAGA 3
TYP 1-PROV
(För att fastställa genomsnittliga utsläpp av föroreningar i tätortsområden
efter kallstart)
1. INLEDNING
Denna bilaga beskriver förfarandet vid typ 1-prov enligt 5.2.1.1 i bilaga
1.
2. KÖRCYKEL PÅ CHASSIDYNAMOMETER2.1Beskrivning av körcykeln
Körcykeln på chassidynamometern är den som anges i nedanstående
tabell och som beskrivs i ritningen i tillägg 1. Indelningen i körcykler
ges också i tabellen i nämnda tillägg.
2.2Allmänna förutsättningar för genomöförandet av körcykeln
Preliminära körcykler skall genomföras om det behövs för att fastställa
det bästa sättet att manövrera gas- och bromspedal, så att provet
överensstämmer med den teoretiska cykeln inom föreskrivna gränser.
2.3Användning av växellådan
2.3.1 Om fordonets maximihastighet på första växeln understiger 15 km/tim
skall andra, tredje och fjärde växlarna användas. Andra, tredje och fjärde
växlarna får också användas om tillverkaren rekommenderar start på
andra växeln på plan markeller om första växeln anges som terräng-,
kryp- eller bogserväxel.
2.3.2 Fordon med halvautomatisk kraftöveröföring skall provas med de växlar
som normalt används vid körning. Växelväljaren manövreras i enlighet
med tillverkarens anvisningar.
2.3.3 Fordon med helautomatisk kraftöverföring skall provas med högsta
växeln (”drive”) ilagd. Gaspedalen skall manövreras för att åstadkomma
en så konstant acceleration som möjligt, så att växlingsförloppet sker i
normal följd. Vidare gäller inte de växlingspunkter som anges i tillägg
1 till denna bilaga. Accelerationen skall fortsätta genom hela det
moment som visas med det raka streck som förbinder slutet på varje
tomgångsperiod med början på närmast följande period med konstant
hastighet. De toleranser som anges i 2.4 skall tillämpas.
2.3.4 Fordon med överväxel som kan påverkas av föraren skall provas med
överväxeln bortkopplad.
2.4Toleranser
2.4.1 En tolerans på ± 1 km/h är tillåten mellan den visade hastigheten och
den teoretiska hastigheten under acceleration och under konstant
hastighet samt under deceleration när fordonets bromsar används. Om
fordonet decelererar snabbare utan att bromsarna används, gäller bara
kraven enligt punkt 6.5.3. Hastighetstoleranser utöver de föreskrivna
godtas under fasbytena, om toleranserna aldrig överskrids med mer än
0,5 s vid något tillfälle.
2.4.2 Tidstoleranserna är ± 0,5 s. Ovanstående toleranser gäller såväl vid
början som vid slutet av varje växlingstillfälle(
1).1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 22
(1) Det bör noteras att den tid på två sekunder som medges innefattar tiden för växlingen
och vid behov gör det möjligt att komma i fas med körcykeln.
Körcykel på chassidynamometer
Nr Körmoment ProvstegAccelera-
tion
(m/s2)Hastighet
(km/h)Tid för varje
Ackumu-
lerad tid
(s)Växel vid manuell växellådaKörmo-
ment Provsteg
(s) (s)
1 Tomgång 1 11 11 11 6 s PM + 5 s K1(1)
2 Acceleration 2 1,04 0—15 4 4 15 1
3 Konstant hastighet 3 15 8 8 23 1
4 Deceleration /C148/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C1504− 0,69 15—10 2 2 25 1
5 Deceleration kopplingspedal
nedtryckt− 0,92 10— 0 3 3 28 K
1(1)
6 Tomgång 5 21 21 49 16 s PM + 5 s K1(1)
7 Acceleration/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C15060,83 0—15 5/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C1501254 1
8 Växling 2 56
9 Acceleration 0,94 15—32 5 61 2
10 Konstant hastighet 7 32 24 24 85 2
11 Deceleration /C148/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C1508− 0,75 32—10 8 /C148/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C1501193 2
12 Deceleration kopplingspedal
nedtryckt− 0,92 10— 0 3 96 K
2(1)
13 Tomgång 9 21 21 117 16 s PM + 5 s K1(1)
14 Acceleration/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C150100,83 0—15 5/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C15026122 1
15 Växling 2 124
16 Acceleration 0,62 15—35 9 133 2
17 Växling 0,52 35—50 2 135 3
18 Acceleration 8 143
19 Konstant hastighet 11 50 12 12 155 320 Deceleration 12 − 0,52 50—35 8 8 163 3
21 Konstant hastighet 13 35 13 13 176 3
22 Växling /C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C150142/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C15012178
23 Deceleration − 0,86 32—10 7 185 2
24 Deceleration kopplingspedal
nedtryckt− 0,92 10— 0 3 188 K
2(1)
25 Tomgång 15 7 7 195 7 s PM(1)
(1) PM = växeln i friläge, kopplingspedalen uppsläppt.
K1,K2= första eller andra växeln ilagd, kopplingspedalen nedtryckt.▼M41970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 23
▼M4
2.4.3 Hastighets- och tidstoleranserna kombineras enligt tillägg 1 till denna
bilaga.
3. FORDON OCH BRÄNSLE
3.1Provfordon
3.1.1 Fordonet skall tillhandahållas i gott mekaniskt skick. Det skall vara
inkört minst 3 000 km innan provet utförs.
3.1.2 Avgassystemet får inte ha några läckor som kan minska den mängd
gaser som samlas upp. Denna mängd skall överensstämma med den
mängd gaser som kommer ut ur motorn.
3.1.3 Tätheten hos inloppssystemet kan kontrolleras för att säkerställa att
förgasningen inte påverkas av oavsiktligt luftintag.
3.1.4 Motorns och manöverorganens inställningar skall överensstämma med
vad som rekommenderas av tillverkaren. Detta krav gäller särskilt
inställningen av tomgången (rotationshastighet och kolmonoxidhalt i
avgaserna), kallstartanordningen och avgasreningsutrustningen.
3.1.5 Det fordon som skall provas eller ett likvärdigt fordon skall vid behov
utrustas med en anordning för mätning av parametrarna för dynamome-
terinställningen enligt 4.1.1.
3.1.6 Den tekniska tjänsten kan kontrollera att fordonets prestanda
överensstämmer med tillverkarens uppgifter, att det kan användas för
normal körning och särskilt att det kan startas i kallt och varmt skick.
3.2Bränsle
Vid provet används det referensbränsle som definieras i bilaga 6.
4. PROVUTRUSTNING
4.1Chassidynamometer
4.1.1 Chassidynamometern skall kunna simulera vägbelastning och vara av
någon av följande typer:
— Dynamometer med fast belastningskurva, dvs. en dynamometer som
ger en förutbestämd form åt belastningskurvan,
— Dynamometer med variabel belastningskurva, dvs. en dynamometer
med minst två vägbelastningsparametrar som kan regleras för att
forma belastningskurvan.
4.1.2 Dynamometerns inställning skall vara stabil. Den får inte orsaka
märkbara vibrationer i fordonet som kan påverka fordonets normala
funktion.
4.1.3 Dynamometern skall vara försedd med anordningar för att simulera
tröghet och last. Anordningarna ansluts till den främre rullen om dyna-
mometern har två rullar.
4.1.4Noggrannhet
4.1.4.1 Belastningen skall kunna mätas och avläsas med en noggrannhet av 5 %.4.1.4.2 För en dynamometer med fast belastningskurva skall noggrannheten i
belastningsinställningen vid 50 km/h vara ± 5 %. För en dynamometer
med variabel öbelastningskurva skall dynamometerbelastningen mots-
vara vägbelastningen med en noggrannhet av 5 % vid 30, 40 och
50 km/h samt 10 % vid ö20 km/h. Därunder skall effektabsorptionen
vara positiv.
4.1.4.3 Den totala tröghetsmassan hos de roterande delarna (inklusive simulerad
tröghetsmassa om sådan förekommer) skall vara känd och inte avvika
med mer än ± 20 kg från den tröghetsklass som gäller för provet.
4.1.4.4 Fordonets hastighet skall mätas genom rotationshastigheten på rullen
(den främre rullen om dynamometern har två rullar) med en
noggrannhet av ± 1 km/h vid hastigheter över 10 km/h.1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 24
▼M5
▼M4
▼M4
4.1.5Inställning av belastning och tröghetsmassa
4.1.5.1 Dynamometer med fast belastöningskurva: belastningssimulatorn skall
vara justerad så att den tar upp den effekt som avges av drivhjulen vid
en konstant hastighet av 50 km/h. Sättet att bestämma och ställa in
denna belastning beskrivs i tillägg 3.
4.1.5.2 Dynamometer med variabel belastningskurva: belastningssimulatorn
skall vara justerad så att den tar upp den effekt som avges av drivhjulen
vid de konstanta hastigheterna 20, 30, 40 och 50 km/h. Sättet att
bestämma och ställa in dessa belastningar beskrivs i tillägg 3.
4.1.5.3 Tröghetsmassa
Dynamometrar med elektrisk tröghetssimulering skall visas vara likvär-
diga med mekaniska tröghetssystem. Detta visas med den metod som
beöskrivs i tillägg 4.
4.2Provtagningsutrustning
4.2.1 Systemet för provtagning på avgaser måste kunna mäta de verkliga
mängderna föroreningar i de avgaser som skall kontrolleras. Det system
som skall användas grundar sig på principen för konstant provtagnings-
volym (constant volume sampler, CVS). Fordonets avgaser späds
kontinuerligt ut med luft från omgivningen under kontrollerade
förhållanden. Vid konstantvolymprovtagning måste två villkor uppfyllas:
den totala volymen hos blandningen av avgaser och utspädningsluft
måste mätas och prov av volymen måste tas i konstanta proportioner
för analys.
Mängderna utsläppta föroreningar bestäms utifrån provets koncentration,
med korrigering för föroreningshalten i den omgivande luften och med
hänsyn till det totala flödet under provperioden.
Utsläppsnivån för partiklar bestäms genom användning av lämpliga
filter, som samlar upp partiklarna i ett proportionellt delflöde under
hela provet. Mängden bestäms gravimetriskt i enlighet med 4.3.2.
4.2.2 Flödet genom systemet skall vara tillräckligt för att eliminera konden-
svatten under alla förhållanden som kan förekomma under ett prov i
enlighet med tillägg 5.
4.2.3 Figur 1 visar schematiskt systemets utformning. I tillägg 5 ges exempel
på tre typer av provtagningssystem av konstantvolymtyp som uppfyller
kraven i denna bilaga.
4.2.4 Gas- och luftblandningen skall vara homogen i punkten S2vid provtag-
ningssonden.
4.2.5 Genom sonden måste ett rättvisande prov av de utspädda avgaserna
erhållas.
4.2.6 Systemet skall vara fritt från gasläckor. Konstruktionen och materia-
lvalet får inte medföra att systemet påverkar koncentrationen av
föroreningar i de utspädda avgaserna. Om någon komponent (värmeväx-
lare, fläkt, etc.) ändrar koncentrationen av någon förorening i den
utspädda gasen, skall provtagningen som avser den föroreningen ske
före komponenten om inte problemet kan åtgärdas på annat sätt.
4.2.7 Om det fordon som provas är försett med ett avgasrör med förgreningar
skall anslutningsrören sammanföras så nära fordonet som möjligt.
4.2.8 De statiska tryckvariationerna vid fordonets avgasrör får inte avvika
med mer än ± 1,25 kPa från de statiska tryckvariationer som uppmäts
under körcykeln på chassidynamometern när provtagningsutrustningen
inte är ansluten. Provtagningssystem som inte medför större tryckavvi-
kelser än ± 0,25 kPa skall användas, om tillverkaren i en skriftlig
begäran till den behöriga myndighet som utfärdar typgodkännandet
påvisar behovet av den snävare toleransen. Mottrycket skall mätas i
avgasröret och så nära dess mynning som möjligt, eller i en förlängning
med samma diameter.1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 25
▼M6
▼M4
▼M4
Figur 1
Schema över avgasprovtagningssystem
1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 26
▼M4
4.2.9 De ventiler som används för att styra avgaserna skall vara snabbt
omställbara och snabbverkande.
4.2.10 Provgaserna samlas upp i provtagningssäckar med tillräcklig kapacitet.
Säckarna skall vara tillverkade av ett material som medger att den
förorenande gasen inte förändras med mer än ± 2 % under 20 minuters
lagring.
4.3Analysutrustning
4.3.1Krav
4.3.1.1 De förorenande gaserna skall analyseras med följande instrument:
Kolmonoxid- (CO) och koldioxidanalys (CO2):
Kolmonoxid- och koldioxidanalysatorerna skall vara infrarödanalysa-
torer med spridningsoptik(NDIR).
Kolväteanalys (HC) — motorer med styrd tändning:Kolväteanalysatorn skall vara av flamjonisationstyp (FID), kalibrerad
med propangas uttryckt som kolatomekvivalenter (C
1).
Kolväteanalys (HC) — motorer med kompressionständning:
Kolväteanalysatorn skall vara av flamjonisationstyp med detektor,
ventiler, ledningar etc. uppvärmda till 190 ± 10 ºC (HFID). Den skall
vara kalibrerad med propangas uttryckt som kolatomekvivalenter (C1).
Kväveoxidanalys (NOx):
Kväveoxidanalysatorn skall antingen vara av chemiluminiscenstyp
(CLA) eller av icke-dispersiv ultraviolett resonansabsorptionstyp
(NDUVR), båda med NOx/NO-omvandlare.
Partiklar:
Gravimetrisk bestämning av de uppsamlade partiklarna. Dessa partiklar
uppsamlas alltid på två filter som sitter i serie i provgasflödet. Mängden
partiklar som varje filterpar samlar upp skall vara följande:
—Vep: flöde genom filtren,
—Vmix: flöde i tunneln,
— M: partikelmassa (g/prov),—M
limit: gränsvärde för partikelmassan (gällande gränsvärde, g/prov),
— m: partikelmassa uppsamlad av filtren (g).
M¼Vmix
Vepm!m¼Vep
VmixM
Förhållandet mellan partikelproven (Vep/Vmix) anpassas så att för M =
Mlimitblir 1≤m≤5 mg.
Filterytan skall bestå av material som är vattenfrånstötande och inte
angrips av avgasernas beståndsdelar (PTFE eller motsvarande).
4.3.1.2 Noggra nnhet
Analysapparaternas mätområden skall vara anpassade till den
noggrannhet som krävs för att mäta koncentrationen av föroreningar i
avgasproven.
Mätfelet skall inte överstiga ± 3 %, oberoende av det verkliga värdet för
kalibreringsgaserna.
För koncentrationer under 100 ppm får inte mätfelet överstiga ± 3 ppm.
Provet på omgivningsluft skall bestämmas med samma analysapparat
och mätområde som används för det motsvarande utspädda avgasprovet.
►M6Mätningen av de uppsamlade partiklarna skall ske med en
noggrannhet av 1 µg. ◄
4.3.1.3 Isfälla
En gastorkningsanordning får användas före analysapparaterna endast
om det visas att den inte påverkar föroreningshalten i gasströmmen.1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 27
▼M6
▼M4
▼M4
4.3.2Särskilda krav för motorer med kompressionständning
En uppvärmd provtagningsledning för kontinuerlig HC-analys med
flamjonisationsdetektorn (HFID) med registreringsanordning (R) skall
användas. Den genomsnittliga koncentrationen av de uppmätta kolvätena
bestäms genom integrering. Under hela provet skall den uppvärmda
provtagningsledningens temperatur hållas vid 190 ± 10 ºC. Den
uppvärmda provtagningsledningen skall vara försedd med ett uppvärmt
filter (Fh) som avskiljer 99 % partiklar ≥0,3 µm, för att avlägsna alla
fasta partiklar från det kontinuerliga gasflöde som erfordras för analys.
Provtagningssystemets reaktionstid (från provtagningssonden till analy-
sapparatens inlopp) får inte överstiga fyra sekunder.
HFID-detektorn skall användas med ett konstantflödesystem (värmeväx-
lare) för att ett representativt prov skall kunna säkerställas, om inte
variationer i CFV- eller CFO-flödena kompenseras.
Provtagningsanordningen för partiklar skall bestå av utspädningstunnel,
provtagningssond, filterenhet, delflödespump, enhet för flödesreglering
och mätenhet. Delflödet för partikelprovtagning sugs genom två serie-
anslutna filter. Provtagningssonden för partikelflödet i provgasen skall
monteras så i utspädningstunneln, att ett representativt gasflöde kan tas
ut från den homogena luft-/avgasblandningen, och så att luft-/avgas-
blandningens temperatur inte överstiger 52 ºC i provtagningspunkterna.
Temperatur den gas som strömmar genom flödesmätaren får inte variera
med mer än ± 3 K och massflödet inte variera med mer än ± 5 %. Om
flödesvolymen ändras oacceptabelt mycket på grund av överbelastning
av filtren måste provet avbrytas. När det sedan görs om måste flödeshas-
tigheten minskas och/eller filtret bytas mot ett större. Filtren får inte tas
ut från kammaren tidigare än en timme före provet.
De partikelfilter som används skall konditioneras (temperatur och luft-
fuktighet) på en bricka, som skyddas mot damm minst åtta och högst
56 timmar före provet i ett luftkonditionerat utrymme. Efter denna
konditionering skall de tomma filtren vägas och sedan lagras tills de
används.
4.3.3Kalibrering
Varje analysator skall kalibreras så ofta som krävs och i varje fall under
månaden före ett typgodkännandeprov och en gång varje halvår vid prov
avseende produktionsöverensstämmelse. Den kalibreringsmetod som
skall användas beskrivs i tillägg 6 för de analysatorer som avses i 4.3.1.
4.4Volymmätning
4.4.1 Den metod som används för att mäta den totala utspädda avgasvolymen
i konstantvolymsystemet skall vara sådan att mätnoggrannheten uppgår
till ± 2 %.
4.4.2Kalibrering av konstantvolymprovtagaren
Volymmätutrustningen i konstantvolymsystemet skall kalibreras med en
metod som säkerställer den föreskrivna noggrannheten och tillräckligt
ofta för att denna noggrannhet skall kunna upprätthållas.
Ett exempel på kalibreringsmetod med erforderlig noggrannhet ges i
tillägg 6. Metoden utnyttjar en mätanordning för flöde som är dynamisk
och lämplig för de stora flöden som uppkommer vid prov med konstan-
tvolymmätning. Anordningen skall ha certifierad noggrannhet i enlighet
med en godkänd nationell eller internationell standard.
4.5Gaser
4.5.1Rena gaser
Följande rena gaser skall vid behov finnas tillgängliga för kalibrering
och drift:
— renad kvävgas (renhet ≤1 ppm C, ≤1 ppm CO, ≤400 ppm CO2,
≤0,1 ppm NO),
— renad syntetiskluft (renhet ≤1 ppm C, ≤1 ppm CO, ≤400 ppm
CO2,≤0,1 ppm NO) med en syrehalt mellan 18 och 21 volympro-
cent,
— renad syrgas (renhet ≤99,5 volymprocent O2),
— renad vätgas (och blandning innehållande vätgas) (renhet ≤1 ppm
C,≤400 ppm CO2).1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 28
▼M6
▼M4
▼M4
4.5.2Kalibreringsgaser
Gaser med följande kemiska sammansättning skall finnas tillgängliga:
Blandningar av
—C3H8och renad syntetiskluft (4.5.1),
— CO och renad kvävgas,
—C O2och renad kvävgas,
— NO och renad kvävgas.
(Mängden NO2i denna kalibreringsgas får inte överstiga 5 % av NO-
halten.)
Den verkliga koncentrationen hos en kalibreringsgas får inte avvika med
mer än ± 2 % från det angivna värdet.
De koncentrationer som anges i tillägg 6 kan också erhållas med en
gasdelare, i vilken utspädning sker med renad N2eller med renad synte-
tiskluft. Noggrannheten hos blandningsanordningen sk all vara sådan att
koncentrationerna hos de utspädda kalibreringsgaserna kan bestämmas
med en noggrannhet på ± 2 %.
4.6Annan utrustning
4.6.1Temperaturer
De temperaturer som anges i tillägg 8 är uppmätta med en noggrannhet
av ± 1,5 ºC.
4.6.2Tryck
Lufttrycket skall kunna mätas med en nogögrannhet av ± 0,1 kPa.
4.6.3Absolut fuktighet
Den absoluta fuktigheten (H) skall kunna mätas med en noggrannhet av
±5% .
4.7 Avgasprovtagningssystemet skall kontrolleras med den metod som
beskrivs i avsnitt 3 i tillägg 7. Största tillåtna avvikelse mellan mängden
gas som tillförs och den uppmätta gasmängden är 5 %.
5. FÖRBEREDELSER FÖR PROV
5.1Inställning av tröghetsmassan
En tröghetssimulator skall användas som medger att den totala tröghets-
massan hos de roterande massorna motsvarar referensmassan inom
följande gränser:
Fordonets referensmassa, RW
(kg)Ekvivalent tröghetsmassa, I
(kg)
RW≤750 680
750 < RW ≤850 800
850 < RW ≤1020 910
1 020 < RW ≤1250 1 130
1 250 < RW ≤1470 1 360
1 470 < RW ≤1700 1 590
1 930 < RW ≤2150 2 040
2 150 < RW ≤2380 2 270
2 380 < RW ≤2610 2 270
2 610 < RW 2 270
5.2Inställning av dynamometern
Belastningen ställs in enligt beskrivningen i 4.1.4.
Den metod som används och de värden som erhålls (ekvivalent tröghets-
massa — karaktäristisk inställningsparameter) skall noteras i
provprotokollet.1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 29
▼M4
5.3Konditionering av fordonet
5.3.1►M6Fordon med dieselmotor som skall provas avseende partike-
lutsläpp måste konditioneras enligt bilaga 9 högst 36 timmar och minst
sex timmar innan provet genomförs.
Efter dessa förberedelser men före provet skall fordon med dieselmo-
torer eller motorer med styrd tändning ställas upp i ett utrymme där
temperaturen hålls relativt konstant mellan 20 och 30 ºC. Denna kondi-
tionering skall pågå i minst sex timmar och skall fortsätta tills
motoroljans temperatur avviker från lokalens med högst ± 2 ºC.
Om fabrikanten begär det, skall provet genomföras senast 30 timmar
efter det att fordonet körts med normal drifttemperatur. ◄
5.3.2 Ringtrycket skall vara det som anges av tillverkaren och som använts
vid det förberedande provet på väg för att justera bromsarna. Ring-
trycket får ökas med upp till 50 % utöver vad tillverkaren
rekommenderar om en dynamometer med dubbla rullar används. Det
använda trycket skall anges i provrapporten.
6. FÖRFARANDE VID BÄNKPROV6.1Särskilda villkor för genomöförandet av körcykeln
6.1.1 Under provet skall temperaturen i provlokalen vara 20-30 ºC. Den abso-
luta fuktigheten (H) i provlokalen eller i motorns inloppsluft skall
uppfylla följande krav:
5,5≤H≤12,2 g H
2O/kg torr luft
6.1.2 Fordonet skall stå ungefär horisontellt under provet för att onormal
bränsletillförsel skall kunna undvikas.
6.1.3 Provet skall utföras med öppen motorhuv, om inte detta är tekniskt
omöjligt. Vid behov kan kylaren (vattenkyld motor) eller luftintaget
(luftkyld motor) ventileras särskilt för att hålla motorn vid normal drift-
temperatur.
6.1.4 Under provet skall hastigheten registreras som en funktion av tiden, så
att det kan kontrolleras att körcyklerna har genomförts på ett riktigt sätt.
6.2Start av motorn
6.2.1 Motorn skall startas på normalt sätt enligt tillverkarens anvisningar i
instruktionsboken för fordon i serieproduktion.
6.2.2 Motorn körs på tomgång under 40 sekunder. Första körcykeln måste
påbörjas vid slutet av denna period.
6.3Tomgång
6.3.1Manuella eller halvautomatiska växellådor
6.3.1.1 Under tomgångsmomenten skall kopplingspedalen vara uppsläppt och
växeln i friläge.
6.3.1.2 För att accelerationen skall kunna genomföras enligt den normala cykeln
skall första växeln läggas i med kopplingspedalen nedtryckt fem
sekunder innan accelerationen skall börja efter tomgångsmomentet.
6.3.1.3 Det första tomgångsmomentet i början av körcykeln består av sex
sekunders tomögångskörningä i friläge med uppsläppt koppling och
fem sekunder med första växeln ilagd och kopplingspedalen nedtryckt.
6.3.1.4 För tomgångsmomenten under varje körcykel är motsvarande tider 16
sekunder i friläge och fem sekunder med första växeln ilagd och kopp-
lingspedalen nedtryckt.
6.3.1.5 Tomgångsmomentet mellan två på varandra följande enkla körcykler
omfattar 13 sekunder i friläge med kopplingspedalen uppsläppt.
6.3.2Automatiska växellådor
Efter provets början får inte växelväljaren manövreras någon gång under
provet, utom i det fall som avses i 6.4.3.
6.4Acceleration
6.4.1 Accelerationsmomenten skall genomföras med så konstant acceleration
som möjligt under hela momentet.1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 30
▼M4
6.4.2 Om ett accelerationsmoment inte kan utföras under föreskriven tid, skall
om möjligt den extraä tid som krävs dras från den tid som medges för
växling eller, om detta inte är möjligt, från påföljande moment med
konstant hastighet.
6.4.3Automatiska växellådor
Om ett accelerationsmoment inte kan utföras inom föreskriven tid, skall
växelväljaren manövreras enligt kraven för manuella växellådor.
6.5Deceleration
6.5.1 All deceleration genomförs genom att gaspedalen släpps upp helt medan
kopplingspedalen alltjämt är uppsläppt. Frikoppling skall ske vid en
hastighet av 10 km/h utan att växelspaken rörs.
6.5.2 Om decelerationsmomentet tar längre tid än som föreskrivs för motsva-
rande provsteg skall fordonets broms ansättas för att provet skall komma
i takt med cykeln.
6.5.3 Om decelerationsmomentet tar kortare tid än som föreskrivs för motsva-
rande provsteg skall den teoretiska cykeln återställas genom att
perioderna för konstant hastighet eller tomgångskörning förlängs i
motsvarande mån.
6.5.4 Vid slutet av decelerationsmomentet (fordonet stannar på rullarna) skall
växeln ställas i friläge och kopplingspedalen släppas upp.
6.6Konstant hastighet
6.6.1 Pumpning eller uppsläppning av gaspedalen skall undvikas vid övergång
från acceleration till efterföljande moment med konstant hastighet.
6.6.2 Moment med konstant hastighet genomförs med gaspedalen i samma
läge.
7. PROVTAGNING OCH ANALYS AV GASER OCH PARTIKLAR
7.1Provtagning
Provtagningen inleds i början av det första provmomentet enligt 6.6.2
och slutar vid slutet av den sista tomgångsfasen i den fjärde cykeln.
7.2Analys
7.2.1 Avgaserna i provsäcken skall analyseras så snart som möjligt och senast
20 minuter efter körcykelns slut. ►M6Använda partikelfilter måste
föras till kammaren senast en timme efter det att avgasprovet avslutats
och måste konditioneras mellan två och 56 timmar innan de vägs. ◄
7.2.2 Före varje analys av ett prov skall analysatorns mätområde nollställas
med lämplig nollställningsgas för varje förorening.
7.2.3 Analysatorerna ställs därefter in efter kalibreringskurvorna med hjälp av
spänngaser med nominella koncentrationer på 70-100 % av mätområdet.
7.2.4 Analysatorernas nollställning kontrolleras därefter åter. Om värdena
avviker från inställningen enligt 7.2.2 med mer än 2 % av mätområdet
skall förfarandet upprepas.
7.2.5 Proven analyseras sedan.7.2.6 Efter analysen kontrolleras nollställnings- och mätområdespunkterna åter
med samma gaser. Om vid dessa förnyade kontroller avvikelserna från
värdena enligt 7.2.3 inte är större än 2 %, skall analysen anses godkänd.
7.2.7 För varje punkt i detta avsnitt gäller att gasernas flöden och tryck skall
vara desamma som när analysatorerna kalibrerades.
7.2.8 Värdet för koncentrationen av varje förorening som skall mätas avläses
sedan mätanordningen stabiliserats. Den utsläppta massan kolväten från
motorer med kompressionständning beräknas utifrån den integrerade
HFID-avläsningen, som vid behov korrigeras för variationer i flödet i
enlighet med tillägg 5.1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 31
▼M6
▼M4
▼M6
8. BESTÄMNING AV MÄNGDEN GAS- OCH PARTIKELFORMIGA
FÖRORENINGAR
8.1Undersökt volym
Volymen skall korrigeras till betingelserna 101,33 kPa och 273,2 K.
8.2Total massa utsläppta gas- och partikelformiga föroreningar
Massan M för varje förorening som släpps ut från fordonet under provet
bestäms som produkten av volymkoncentrationen och gasvolymen i
fråga, med beaktande av följande densiteter under ovannämnda referens-
betingelser:
— för kolmonoxid (CO): d = 1,25 g/l,
— för kolväten (CH1,85): d = 0,619 g/l,
— för kväveoxider (NO2): d = 2,05 g/l.
Massan m av partikelformiga föroreningar från fordonet under provet
bestäms genom vägning av den massa som samlats upp på de bägge
filtren, m1på det första och m2på det andra filtret:
— om 0,95 (m1+m2)≤m1,m=m1,
— om 0,85 (m1+m2)≤m1< 0,95 (m1+m2), m = m1+m2,
—o mm1< 0,85 (m1+m2), underkänns provet.
I tillägg 8 finns de uträkningar, åtföljda av exempel, som används för att
bestämma massan partikelformiga föroreningar.1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 32
▼M4
▼M6
▼M4
TILLÄGG 1
INDELNING AV KÖRCYKELN FÖR TYP 1-PROV
1.Indelning i provsteg
Tid %
Tomgång … .................................. 060s 30,8/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C15035,4
Tomgång, fordonet i rörelse, kopplingspedalen
uppsläppt med en växel ilagd … ................. 9s 4,6
Växling … ................................... 8s 4,1
Acceleration … .. .............................. 36 18,5
Konstant hastighet … ... ........................ 57 29,2
Deceleration … .. .............................. 25 12,8
195 s 100
2.Indelning i växelsteg
Tomgång … .................................. 060s 30,8/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C15035,4
Tomgång, fordonet i rörelse, kopplingspedalen
uppsläppt med en växel ilagd … ................. 9s 4,6
Växling … ................................... 8s 4,1
Första växeln … . .............................. 24 12,3
Andra växeln … . .............................. 53 27,2
Tredje växeln … .............................. 41 21
195 s 100
Medelhastighet under provet: 19 km/h
Effektiv körtid: 195
Teoretisk körsträcka per körcykel: 1,013 kmMotsvarande körsträcka för provet (4 körcykler): 4,052 km1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 33
▼M4
1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 34
▼M4
TILLÄGG 2
CHASSIDYNAMOMETER
1. DEFINITION AV CHASSIDYNAMOMETER MED FAST BELAS-
TNINGSKURVA
1.1Inledning
Om det totala motståndet vid körning på väg inte kan reproduceras på
dynamometern för hastigheter mellan 10 och 50 km/h rekommenderas
att en dynamometer används med de egenskaper som anges nedan.
1.2Definition
1.2.1 Dynamometern kan ha en eller två rullar.
Den främre rullen driver direkt eller indirekt tröghetsmassan och effek-
tupptagningsanordningen.
1.2.2 När belastningen vid 50 km/h ställts in enligt en av de metoder som
anges i punkt 3 kan K bestämmas med formeln P = KV3.
Den effekt (Pa) som upptas av bromsen och dynamometerns inre friktion
från referensinställningen till en fordonshastighet av 50 km/h beräknas
på följande sätt:
Om V < 12 km/h:
Pa=K V3±5%K V3±5%P V50
(utan att vara negativ).
Om V≤12 km/h:
Pakommer att ligga mellan 0 och Pa=K V123+5%K V123+5%P V50,
där K är en egenskap hos dynamometern och PV50är den effekt som
upptas vid 50 km/h.
2. METOD FÖR KALIBRERING AV DYNAMOMETERN2.1Inledning
Detta tillägg beskriver de metoder som skall användas för att bestämma
den effekt som upptas av en dynamometerbroms.
Den effekt som upptas omfattar den effekt som upptas genom friktion
och den effekt som upptas av effektupptagningsanordningen. Dynamo-
metern drivs till en hastighet som är högre än den som används vid
proven. Den anordning som används för att starta dynamometern
kopplas sedan bort, varvid den drivna rullens hastighet minskar.
Rörelseenergin hos rullarna tas upp av effektupptagningsanordningen
och genom friktion. Denna metod bortser från de variationer i rullens
inre friktion som beror på om rullen belastas med ett fordon eller är
obelastad. Friktionen i den bakre rullen skall inte beaktas om denna
inte är inkopplad.
2.2Kalibrering av effektmätaren vid 50 km/h som en funktion av
upptagen effekt
Följande tillvägagångssätt skall användas:
2.2.1 Mät rotationshastigheten hos rullen om detta inte gjorts tidigare.
Mäthjul, varvtalsmätare eller någon annan metod kan användas.
2.2.2 Placera fordonet på dynamometern eller använd någon annan metod för
att starta dynamometern.
2.2.3 Använd svänghjul eller något annat system för simulering av tröghets-
massan för den ekvivalenta tröghetsmassa som skall användas.1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 35
▼M4
2.2.4 Justera dynamometerns hastighet till 50 km/h.
2.2.5 Avläs visad effekt (Pi).
2.2.6 Justera dynamometerns hastighet till 60 km/h.2.2.7 Koppla bort den anordning som använts för att starta dynamometern.2.2.8 Notera den tid det tar för dynamometern att gå från hastigheten 55 km/h
till 45 km/h.
2.2.9 Ställ om effektupptagningsanordningen till en annan nivå.2.2.10 Förfarandet enligt 2.2.4-2.2.9 skall upprepas tillräckligt många gånger
för att täcka det effektintervall som används.
2.2.11 Beräkna den upptagna effekten med hjälp av formeln:
P
a¼M1ðV2
1/C0V2
2
2000 t
där
Pa= upptagen effekt i kW,
Mi= ekvivalent tröghetsmassa i kg (bortsett från trögheten hos den
fria bakre rullen),
V1= utgångshastighet i m/s (55 km/h = 15,28 m/s),
V2= sluthastighet i m/s (45 km/h = 12,50 m/s),
t = den tid det tar för rullen att gå från 55 till 45 km/h.
2.2.12 Diagrammet visar den effekt som indikeras vid 50 km/h som upptagen
effekt vid 50 km/h.1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 36
▼M4
2.2.13 Åtgärderna enligt 2.2.3-2.2.12 upprepas för alla ekvivalenta tröghets-
massor som skall användas.
2.3Kalibrering av effektmätaren som en funktion av upptagen effekt
vid andra hastigheter
De förfaranden som beskrivs i 2.2 skall upprepas så många gånger som
behövs för de valda hastigheterna.
2.4Kontroll av effektupptagningskurvan för dynamometern från en
referensinställning vid 50 km/h
2.4.1 Placera fordonet på dynamometern eller starta dynamometern på annat
sätt.
2.4.2 Ställ in dynamometern till den upptagna effekten (Pa) vid 50 km/h.
2.4.3 Avläs den effekt som upptas vid 40 — 30-20 km/h.2.4.4 Rita kurvan P
a(V) och kontrollera att den överensstämmer med vad som
föreskrivs i 1.2.2.
2.4.5 Upprepa det förfarande som beskrivs i 2.4.1-2.4.4 för andra effektvärden
Pavid 50 km/h och för andra värden på tröghetsmassan.
2.5 Samma förfarande skall användas för kraft- och momentkalibrering.
3. INSTÄLLNING AV DYNAMOMETERN3.1Vakuummetoden
3.1.1Inledning
Denna metod rekommenderas inte och skall bara användas för dynamo-
metrar med fast belastningskurva för att bestämma
belastningsinställningen vid 50 km/h. Den kan heller inte användas för
fordon med kompressionständning.
3.1.2Provinstrument
Vakuumet (eller det absoluta trycket) i fordonets inloppsrör mäts med en
noggrannhet av ± 0,25 kPa. Det måste vara möjligt att registrera denna
mätning kontinuerligt eller med intervaller på högst en sekund. Hastig-
heten skall registreras kontinuerligt med en noggrannhet av ± 0,4 km/h.
3.1.3Prov på väg
3.1.3.1 Säkerställ att kraven enligt avsnitt 4 i tillägg 3 tillgodoses.3.1.3.2 för fordonet med en konstant hastighet av 50 km/h och mät hastighet
och vakuum (eller absolut tryck) i enlighet med 3.1.2.
3.1.3.3 Upprepa förfarandet enligt 3.1.3.2 tre gånger i varje riktning. Alla sex
proven måste utföras inom fyra timmar.1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 37
▼M4
3.1.4Datasammanställning och kriterier för godkännande
3.1.4.1 Se över de resultat som erhållits i enlighet med 3.1.3.2 och 3.1.3.3
(hastigheten får inte understiga 49,5 km/h eller överstiga 50,5 km/h
under mer än en sekund). För varje provkörning avläses vakuumnivån
varje sekund, varefter medelundertrycket (§v) och standardavvikelsen
(s) beräknas. Denna beräkning skall grundas på minst 10 tryckavläs-
ningar.
3.1.4.2 Standardavvikelsen får inte överstiga 10 % av medelvärdet (§v) för varje
prov.
3.1.4.3 Beräkna medelvärdet (§v) för de sex provkörningarna (tre i varje rikt-
ning).
3.1.5Dynamometerinställning
3.1.5.1 Förberedelser
Utför de moment som anges i 5.1.2.2.1-5.1.2.2.4 i tillägg 3.
3.1.5.2 Inställning
Efter varmkörning körs fordonet med en konstant hastighet av 50 km/h
och dynamometerbelastningen justeras så att undertrycket (v) i enlighet
med 3.1.4.3 erhålls på nytt. Avvikelsen från detta värde får inte
överstiga 0,25 kPa. Samma instrument skall användas för detta förfa-
rande som under provkörningen.
3.2Andra inställningsmetoder
Dynamometern kan ställas in vid en konstant hastighet av 50 km/h
enligt vad som föreskrivs i tillägg 3.
3.3Alternativ metod
Med tillverkarens samtycke kan följande metod användas:
3.3.1 Bromsen ställs in så att den upptar den i tabellen angivna effekten vid
drivhjulen vid en konstant hastighet av 50 km/h:
Fordonets referensmassa, RW
(kg)Upptagen effekt av dynamome-
tern Pa(kW)
<R W≤750 1,3
750 < RW ≤850 1,4
850 < RW ≤1020 1,5
1 020 < RW ≤1250 1,7
1 250 < RW ≤1470 1,8
1 470 < RW ≤1700 2,0
1 930 < RW ≤2150 2,3
2 150 < RW ≤2380 2,4
2 380 < RW ≤2610 2,6
2 610 < RW ≤ 2,7
3.3.2 För andra fordon än personbilar med en referensmassa som överstiger
1 700 kg och för fordon med permanent drivning på alla hjul skall de
effektvärden som anges i 3.3.1 multipliceras med faktorn 1,3.1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 38
▼M4
TILLÄGG 3
FORDONETS RULLMOTSTÅND — MÄTMETOD PÅ VÄG SIMU-
LERING PÅ CHASSIDYNAMOMETER
1. SYFTE
2. VÄGENS EGENSKAPER
Vägen skall vara jämn och tillräckligt lång för att möjliggöra de
mätningar som anges nedan. Lutningen skall vara konstant inom
± 0,1 % och får inte överstiga 1,5 %.
3. VÄDERFÖRHÅLLANDEN3.1Vind
Under provet skall den genomsnittliga vindhastigheten understiga 3 m/
s och den högsta vindhastigheten understiga 5 m/s. Dessutom får vind-
hastigheten tvärs över provvägen inte överstiga 2 m/s. Vindhastigheten
skall mätas 0,7 m ovanför vägbanan.
3.2Fuktighet
Vägbanan skall vara torr.
3.3Tryck— temperatur
Luftens täthet vid provet får inte avvika med mer än ± 7,5 % från
följande referensbetingelser: p = 100 kPa och T = 293,2 K.
4. KONDITIONERING AV FORDONET
4.1Inkörning
Fordonet skall vara injusterat och i normalt körbart skick efter att ha
körts in minst 3 000 km. Däcken skall ha körts in samtidigt med
fordonet eller ha ett mönsterdjup mellan 90 % och 50 % av det
ursprungliga.
4.2Kontroller
Följande kontroller skall utföras i enlighet med tillverkarens anvis-
ningar för den avsedda användningen:
— hjul, navkapsel, däck (märke, typ, tryck),
— framvagnsinställning,
— bromsinställning (eliminering av smyganläggning),
— smörjning av fram- och bakaxlar,
— installering av fjädring och fordonshöjd, etc.
4.3Förberedelser för provet
4.3.1 Fordonet belastas till sin referensmassa. Fordonets höjd skall
överensstämma med den som erhålls när lastens tyngdpunkt placeras
mellan R-punkterna på yttersätena fram och på den räta linje som går
genom dessa punkter.
4.3.2 Under provkörningen på väg skall fordonets fönster vara stängda. Alla
öppningar för klimatanläggning, strålkastare osv. skall vara stängda.
4.3.3 Fordonet skall vara rent.4.3.4 Omedelbart före provet körs fordonet på lämpligt sätt tills det uppnår
normal drifttemperatur.
5. METODER
5.1Energiförändring vid retardation i friläge
5.1.1 På väg
5.1.1.1 Provutrustning och toleranser
— Tiden skall mätas med ett fel mindre än 0,1 sekunder.1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 39
▼M4
— Hastigheten skall mätas med ett fel mindre än 2 %.
5.1.1.2 Provförfarande
5.1.1.2.1 Accelerera fordonet till en hastighet som är 10 km/h högre än den
valda provhastigheten V.
5.1.1.2.2 Ställ växellådan i friläge.5.1.1.2.3 Mät den tid (t
1) det tar för fordonet att decelerera från
V2=V+ ∆V km/h till V1=V− ∆V km/h, där ∆V≤5 km/h.
5.1.1.2.4 Utför samma prov i andra riktningen: t2.
5.1.1.2.5 Bestäm medelvärdet T1av de bägge tiderna t1och t2.
5.1.1.2.6 Upprepa dessa prov flera gånger så att den statistiska noggrannheten
(p) av medelvärdet
T¼1
nXn
i¼1inte överstiger 2 % (p ≤2% )
Den statistiska noggrannheten (p) definieras som:
p¼tsﬃﬃﬃnp/C2100
T
där
t: en koefficient enligt nedanstående tabell,
n: antalet prov.,s: standardavvikelsen, s ¼ﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃ
X
n
i¼1Ti/C0T ðÞ2
n/C01vuut
n456789 1 0 1 1 1 2 1 3 1 4 1 5
t 3,2 2,8 2,6 2,5 2,4 2,3 2,3 2,2 2,2 2,2 2,2 2,2
tﬃﬃﬃnp1,6 1,25 1,06 0,94 0,85 0,77 0,73 0,66 0,64 0,61 0,59 0,57
5.1.1.2.7 Beräkna effekten med formeln:
P¼M/C1V/C1∆V
500 T
där
P uttrycks i kW,
V = provhastighet i m/s,
∆V = avvikelse från hastigheten V i m/s,
M = referensmassa i kg,
T = tid i sekunder.
5.1.2 På dynamometern
5.1.2.1 Mätutrustning och n oggrannhet
Utrustningen måste vara densamma som vid provet på väg.
5.1.2.2 Provförfarande
5.1.2.2.1 Placera fordonet på dynamometern.
5.1.2.2.2 Justera drivhjulens ringtryck (kalla däck) till det värde som krävs för
dynamometern.
5.1.2.2.3 Ställ in den ekvivalenta tröghetsmassan hos dynamometern.
5.1.2.2.4 Tillse att fordonet och dynamometern på lämpligt sätt uppnår drifttem-
peratur.
5.1.2.2.5 Utför de åtgärder som anges i 5.1.1.2 utom 5.1.1.2.4 och 5.1.1.2.5,
varvid M i formeln i 5.1.1.2.7 ersätts med I.
5.1.2.2.6 Ställ in dynamometerbromsen i enlighet med 4.1.4.1 i bilaga 3.1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 40
▼M4
5.2Momentmätning vid konstant hastighet
5.2.1 På väg
5.2.1.1 Mätutrustning och mätfel
Momentmätning skall utföras med en lämplig mätanordning med en
noggrannhet av 2 %.
Hastigheten skall mätas med en noggrannhet av 2 %.
5.2.1.2 Provförfarande5.2.1.2.1 Kör fordonet med den valda konstanta hastigheten V.
5.2.1.2.2 Registrera moment C
(t)och hastighet under minst 10 sekunder med
hjälp av klass 1000-instrumentering som uppfyller ISO-standard
nr 970.
5.2.1.2.3 Skillnader i moment C och hastighet i förhållande till tiden får inte
överstiga 5 % för varje sekund av mätperioden.
5.2.1.2.4 Momentet Cttär medelmomentet beräknat med följande formel:
Ctl¼1
∆tZtþ∆t
tDtðÞdt
5.2.1.2.5 Utför provet i motsatt riktning, dvs. Ct2.
5.2.1.2.6 Bestäm medelvärdet av momenten Ct1och Ct2, dvs. Ct.
5.2.2 På dynamometern
5.2.2.1 Mätutrustning och mätfel
Utrustningen skall vara identisk med den som används på väg.
5.2.2.2 Provförfarande5.2.2.2.1 Utför de åtgärder som anges i 5.1.2.2.1—5.1.2.2.4.
5.2.2.2.2 Utför de åtgärder som anges i 5.2.1.2.1—5.2.1.2.4.
5.2.2.2.3 Ställ in dynamometerbromsen i enlighet med 4.1.4.1 i bilaga 3.
5.3Integrerat moment vid varierande körmönster
5.3.1 Denna metod är ett icke obligatoriskt komplement till den konstan-
thastighetsmetod som beskrivs i 5.2.
5.3.2 Genom denna dynamiska provmetod bestäms medelvärdet för
momentet M. Detta görs genomä att de verkliga momentvärdena som
funktion av tiden integreras, under det att provfordonet körs enligt en
bestämd körcykel. Det integrerade momentet divideras sedan med tids-
skillnaden.
Resultatet erhålls som:
M¼1
t2/C0t1Zt2
t1MtðÞ/C2dt med M t ðÞ>0 ½/C138
M beräknas utifrån sex uppsättningar resultat.
Provtagning för M bör ske minst två gånger per sekund.
5.3.3 Dynamometerprovning
Dynamometerbelastningen ställs in med den metod som beskrivs i 5.2.
OmM dynamometer för provet på dynamometer då inte
överensstämmer med M väg för provet på väg, skall bromsen justeras
tills värdena överensstämmer ± 5 %.
Observera:
Denna metod kan bara användas för dynamometrar med elektrisk
tröghetssimulering eller möjlighet till finjustering.
5.3.4 Kriterier för godkännande
Standardavvikelsen för sex mätningar får inte överstiga 2 % av
medelvärdet.1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 41
▼M4
5.4Decelerationsmätning med gyroskopplattform
5.4.1 På väg
5.4.1.1 Mätutrustning och mätfel
— Felet vid hastighetsmätning skall understiga 2 %.
— Felet vid decelerationsmätning skall understiga 1 %.
— Felet vid mätning av vägens lutning skall understiga 1 %.
— Felet vid tidmätning skall understiga 0,1 sekunder.
Fordonets nivå mäts på en horisontell referensmarkyta. Alternativt är
det möjligt att korrigeraä för vägens lutning ( α1).
5.4.1.2 Provförfarande5.4.1.2.1 Accelerera fordonet till en hastighet som är 5 km/h högre än den valda
provhastigheten: V.
5.4.1.2.2 Registrera decelerationen mellan V + 0,5 km/h och V − 0,5 km/h.5.4.1.2.3 Beräkna medeldecelerationen för hastigheten V med formeln:
γ1¼1
tZt
0γ1tðÞdt/C0g/C1sinα1 ðÞ
där
γ1= medelvärde för decelerationen vid hastigheten V i vägens
ena riktning,
t = tiden mellan V + 0,5 km/h och V − 0,5 km/h,γ
1(t) = decelerationen som funktion av tiden,
g = 9,81 m/s−2.
5.4.1.2.4 Utför samma prov i den andra riktningen γ2:
5.4.1.2.5 Beräkna medelvärdet för Γ1¼γ1þγ2
2vid prov i.
5.4.1.2.6 Utför ett tillräckligt antal prov enligt 5.1.1.2.6, varvid T ersätts med?,
där
Γ¼1
nXn
i¼1Γi:
5.4.1.2.7 Beräkna medelvärdet för den kraft som tas upp som F = M · Γ,
där
M = fordonets referensmassa i kilogram,
Γ= den medeldeceleration som beräknats i förväg.
5.4.2 Dynamometermetod
5.4.2.1 Mätutrustning och mätfel
Dynamometerns mätinstrumentering skall användas enligt anvisning-
arna i avsnitt 2 i tillägg 2 till denna bilaga.
5.4.2.2 Provförfarande
5.4.2.2.1 Justering av kraften på fälgen vid konstant hastighet.
På chassidynamometern är det totala motståndet av typen:
(Ftotalt)=( Fvisad)+( Frullande drivaxel), med
(Ftotalt)=( Fpå väg),
(Fvisad)=( Fpå väg)−( Frullande drivaxel),
där
(Fvisad) är den kraft som avläses på chassidynamometern,
(Fpå väg) är känd,
(Frullande drivaxel) kan vara
— uppmätt på en dynamometer med intern drift.
Provfordonet drivs med växellådan i friläge av chassidynamometer
till provhastigheten. Rullningsmotståndet hos drivaxeln mäts sedan
på dynamometers kraftmätare.
— uppmätt på en dynamometer utan intern drift.1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 42
▼M4
För en dynamometer med två rullar är värdet Rrdet som tidigare
bestämts på väg.
För en dynamometer med en rulle är värdet RRdet som bestämts
på väg multiplicerat med en koefficient (R), som är förhållandet
mellan drivaxelns massa och fordonets totala massa.
Observera:R
Rerhålls från kurvan: F = f(V).1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 43
▼M4
TILLÄGG 4
BESTÄMNING AV ICKE-MEKANISKA TRÖGHETSMASSOR
1. SYFTE
Med den metod som beskrivs i detta tillägg kontrolleras att den totala
tröghetsmassan hosä dynamometern simuleras på ett tillfredsställande sätt
under körcykelns provsteg.
2. PRINCIP2.1Arbetsekvationer
Eftersom variationer i rotationshastigheten hos dynamometerns rulle
(rullar) förekommer, kan kraften vid rullens (rullarnas) yta uttryckas med
formeln:
F¼I/C1γ¼I
M/C1γþF1
där
F = kraften vid rullens/rullarnas yta,I = dynamometerns totala tröghetsmassa (fordonets ekvivalenta
tröghetsmassa: jfr tabell i avsnitt 5.1),
I
M= tröghetsmassan för dynamometerns mekaniska massor,
γ= tangentiell acceleration vid rullytan,
F1= tröghetskraft.
Observera:I ett tillägg förklaras denna formel för dynamometrar med mekaniskt
simulerad tröghet.
Således uttrycks den totala tröghetsmassan på följande sätt:
I¼I
MþF1
γ
där
IMkan beräknas eller mätas med traditionella metoder,
F1kan mätas på dynamometerbanan
γkan beräknas med hjälp av rullarnas periferihastighet.
Den totala tröghetsmassan (I) bestäms under ett accelerations- eller dece-
lerationsprov med värden som är lika med eller större än de som erhålls
under körcykeln.
2.2Toleranser vid beräkning av den totala tröghetsmassan
Prov- och beräkningsmetoderna måste möjliggöra en bestämning av den
totala tröghetsmassan I med ett relativt fel ( ∆I/I) som är mindre än 2 %.
3. TOLERANSER
3.1 Massan hos den simulerade totala tröghetsmassan I skall överensstämma
med det teoretiska värdet för den ekvivalenta tröghetsmassan (se 5.1 i
bilaga 3) inom följande gränser:
3.1.1 ± 5 % av det teoretiska värdet för varje momentant värde.
3.1.2 ± 2 % av det teoretiska värdet av det medelvärde som beräknats för varje
sekvens i cykeln.
3.2 Värdet i 3.1.1 höjs till ± 50 % under en sekund vid start och, för fordon
med manuell växellåda, under två sekunder vid växling.
4. KONTROLLFÖRFARANDE
4.1 Kontrollen utförs vid varje prov under hela den cykel som avses i punkt
2.1 i bilaga 3.1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 44
▼M4
4.2 Sådana kontroller är dock inte nödvändiga om kraven enligt 3 uppfylls
under accelerationsmoment som är minst tre gånger större eller mindre
än värdena i den teoretiska cykeln.
5. TEKNISKT TILLÄGG
Förklaring till arbetsekvationerna.
5.1 Kraftjämnmassa på väg:
CR¼k1Jr1dΘ1
dtþk2Jr2dΘ2
dtþk3Mγr1þk3Fsr1
5.2 Kraftjämmassa på dynamometer med mekaniskt simulerade tröghets-
massor:
Cm¼k1Jr1dΘ1
dtþk3JRmdWm
dt
Rmr1þk3Fsr1
¼k1Jr1dΘ1
dtþk3Iγr1þk3Fsr1
5.3 Kraftjämmassa på dynamometer med icke-mekaniskt simulerade tröghets-
massor:
Ce¼k1Jr1dΘ1
dtþk3JRedWe
dt
Rer1þCl
Rer10
B@1
CAk3Fsr1
¼k1Jr1dΘ1
dtþk3IMγþF1 ðÞ r1þk3Fsr1
I dessa formler är
CR = motorns vridmoment på väg,C
m= motorns vridmoment på dynamometer med mekaniskt simule-
rade tröghetsmassor,
Ce= motorns vridmoment på dynamometer med elektriskt simule-
rade tröghetsmassor,
Jr1= tröghetsmoment hos fordonets transmission överfört till driv-
hjulen,
Jr2= tröghetsmoment hos fordonets icke-drivande hjul,
JRm= tröghetsmoment hos dynamometer med mekaniskt simulerade
tröghetsmoment,
JRe= tröghetsmoment hos dynamometer med elektriskt simulerade
tröghetsmoment,
M = fordonets massa på vägen,I = ekvivalent tröghetsmoment hos dynamometer med mekaniskt
simulerade tröghetsmoment,
I
M= mekaniskt tröghetsmoment hos dynamometermed elektriskt
simulerade tröghetsmoment,
Fs= resulterande kraft vid konstant hastighet,
Cl= resulterande moment från elektriskt simulerade tröghetsmo-
ment,
F1= resulterande kraft från elektriskt simulerade tröghetsmoment,
dΘ1
dt= vinkelacceleration hos drivhjulen,
dΘ2
dt= vinkelacceleration hos icke-drivna hjul,
dWm
dt= vinkelacceleration hos mekanisk dynamometer,1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 45
▼M4
dWe
dt= vinkelacceleration hos elektrisk dynamometer
γ = linjär acceleration,
r1= drivhjulens radie under belastning,
r2= icke-drivna hjuls radie under belastning,
Rm= rullarnas radie hos mekanisk dynamometer,
Re= rullarnas radie hos elektrisk dynamometer,
k1= koefficient som beror på utväxlingsförhållandet, de olika
tröghetsmassorna i kraftöverföringen och ”verkningsgraden”,
k2= utväxlingsförhållande X r1/r2X ”verkningsgrad”,
k3= utväxlingsförhållande X ”verkningsgrad”.
Om det antas att de bägge typerna av dynamometrar (5.2 och 5.3) är lika
fås den förenklade formeln:
k3IM/C1γþFI ðÞ r1¼k3I/C1γ/C1r1
således
I¼IMþFI
γ1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 46
▼M4
TILLÄGG 5
BESKRIVNING AV PROVTAGNINGSSYSTEM FÖR GASER
1. INLEDNING
1.1 Det finns olika slag av provtagningsanordningar som uppfyller de
krav som anges i avsnitt 4.2 i bilaga 3.
De anordningar som beskrivs i 3.1, 3.2 och 3.3 godtas om huvudkri-
terierna för variabel utspädningä är uppfyllda.
1.2 Laboratoriet skall i sin dokumentation ange vilket provtagnings-
system som används när provet utförs.
2. KRITERIER FÖR SYSTEM MED VARIABEL UTSPÄDNING FÖR
MÄTNING AV AVGASUTSLÄPP
2.1 Tillämpningsområde
I detta avsnitt anges egenskaperna hos ett avgasprovtagningssystem
för mätning av de verkliga utsläppen i avgaserna från ett fordon i
enlighet med bestämmelserna i detta direktiv. För att utsläppen skall
kunna bestämmas genom mätning vid variabel utspädning måste tre
villkor vara uppfyllda
2.1.1 fordonets avgaser skall spädas ut kontinuerligt med omgivningsluft
under definierade förhållanden,
2.1.2 den totala volymen utspädda avgaser och utspädningsluft skall mätas
noggrant,
2.1.3 prov av de utspädda avgaserna och utspädningsluften skall tas i
konstanta proportioner för analys.
Mängden utsläppta gasformiga föroreningar bestäms utifrån de
proportionella provkoncentrationerna och den totala volym som
uppmäts under provet. Provens koncentrationer korrigeras med
hänsyn till föroreningshalten i den omgivande luften. Dessutom skall
för fordon med dieselmotor partikelutsläppen registreras.
2.2 Teknisk sammanfattning
I figur 1 visas en schematiskbild av provtagningssystemet.
2.2.1 Fordonets avgaser skall spädas ut med omgivningsluft i tillräcklig
mängd för att undvika kondens i provtagnings- och mätsystemen.
2.2.2 Provtagningssystemet för avgaser skall möjliggöra mätning av de
genomsnittliga volymkoncentrationerna CO2, CO, HC och NOxoch
dessutom, när det gäller fordon med dieselmotor, partikelutsläppen i
de avgaser som avges under provcykeln med fordonet.
2.2.3 Blandningen av luft och avgaser skall vara homogen vid den punkt
där provtagningssonden placeras (se 2.3.1.2).
2.2.4 Genom provtagningssonden skall ett representativt prov från de
utspädda avgaserna samlas in.
2.2.5 Systemet skall möjliggöra mätning av den totala volymen utspädda
avgaser från det fordon som provas.
2.2.6 Provtagningssystemet skall vara gastätt. Konstruktionen hos provtag-
ningssystemet med variabel utspädning och de material det består av
får inte påverka föroreningarnas koncentrationer i de utspädda avga-
serna. Om någon komponent i systemet (värmeväxlare,
cyklonseparator, fläkt, osv.) förändrar koncentrationen för någon av
föroreningarna i de utspädda avgaserna och felet inte kan korrigeras,
skall provtagningen avseende den föroreningen äga rum före kompo-
nenten.
2.2.7 Om det provade fordonet är utrustat med ett avgassystem med mer än
ett ändrör, skall anslutningsrören förbindas med ett grenmunstycke så
nära fordonet som möjligt.1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 47
▼M6
▼M4
▼M6
▼M4
▼M6
▼M4
▼M4
2.2.8 Provgaserna skall samlas upp i provsäckar med tillräcklig kapacitet,
så att inte gasflödet hindras under provtagningsperioden. Dessa
säckar skall vara tillverkade av material som inte påverkar de förore-
nande gasernas koncentrationer (se 2.3.4.4).
2.2.9 Systemet med variabel utspädning skall vara utformat så att prov kan
tas på avgaserna utan att mottrycket i avgasrörets utlopp påverkas
nämnvärt (se 2.3.1.1).
2.3 Särskilda krav
2.3.1 Anordningar för insamling och utspädning av avgaserna
2.3.1.1 Anslutningsröret mellan fordonets avgasrör och blandningskammaren
skall vara så kort som möjligt och får inte i något fall
— orsaka att det statiska trycket i det provade fordonets avgasrör
skiljer sig med mer än ± 0,75 kPa vid 50 km/h och ± 1,25 kPa
under hela provets förlopp, jämfört med de statiska tryck som
uppmäts när fordonets avgasrör inte är anslutet. Trycket skall
mätas i fordonets avgasrör eller i en förlängning med samma
diameter så nära rörets ände som möjligt,
— ändra sammansättningen hos avgaserna.
2.3.1.2 Det skall finnas en blandningskammare, där fordonets avgaser och
utspädningsluften blandas på ett sådant sätt att blandningen blir
homogen vid kammarens utlopp.
Homogeniteten hos blandningen i ett tvärsnitt där provtagnings-
sonden är placerad får inte avvika med mer än ± 2 % från
medelvärdet av de värden som erhålls vid minst fem punkter som är
jämnt fördelade över gasströmmens diameter. För att minimera inve-
rkan vid avgasrörets ändrör och begränsa tryckfallet i
konditioneringsanläggningen för utspädningsluften, om en sådan
finns, får inte trycket i blandningskammaren avvika med mer än
± 0,25 kPa från atmosfärtrycket.
2.3.2 Suganordning/volymmätningsanordning
Denna anordning kan ha en uppsättning fasta hastigheter för att
säkerställa ett flöde som är tillräckligt för att förhindra kondens.
Detta uppnås i allmänhet om koncentrationen av CO2i provsäcken
för de utspädda avgaserna hålls under 3 volymprocent.
2.3.3 Volymmätning
2.3.3.1 Volymmätningsanordningen skall behålla sin kalibrerade noggrannhet
inom ± 2 % under alla driftförhållanden. Om anordningen inte kan
kompensera för temperaturvariationer i blandningen av avgaser och
utspädningsluft vid mätpunkten, skall en värmeväxlare användas för
att hålla temperaturen inom ± 6 ºC av den angivna drifttemperaturen.
Vid behov kan en cyklonseparator användas för att skydda
volymmätningsanordningen.1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 48
▼M4
Figur 1
Schema över mätsystem med variabel utspädning för mätning av avgasutsläpp
1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 49
▼M4
2.3.3.2 En temperaturgivare placeras strax före volymmätningsanordningen.
Noggrannheten och precisionen hos givaren skall vara ± 1 ºC och
reaktionstiden 0,1 sekunder till 62 % av en given temperaturvariation
(värdet uppmätt i silikonolja).
2.3.3.3 Noggrannheten och precisionen hos tryckmätningarna skall vara
± 0,4 kPa under provet.
2.3.3.4 Tryckskillnaden jämfört med atmosfärluften skall mätas före och vid
behov efter volymmätningsäanordningen.
2.3.4 Provtagning
2.3.4.1 Utspädda avgaser2.3.4.1.1 Provet på utspädda avgaser skall tas före suganordningen men efter
konditioneringsanordningarna (om sådana finns).
2.3.4.1.2 Flödet får inte avvika med mer än ± 2 % från medelvärdet.2.3.4.1.3 Provtagningsflödet får inte understiga 5 liter per minut och inte
överstiga 0,2 % av flödet för de utspädda avgaserna.
2.3.4.1.4 Motsvarande gränser gäller för system där prov tas med konstant
massa.
2.3.4.2 Utspädningsluft2.3.4.2.1 Ett prov av utspädningsluften tas med konstant flöde nära inloppet
för omgivningsluft (efter filtret om ett sådant finns).
2.3.4.2.2 Luften får inte vara förorenad med avgaser från blandningsdelen.2.3.4.2.3 Provtagningsflödet för utspädningsluften skall vara jämförbar med
den som används för de utspädda avgaserna.
2.3.4.3 Provtagning2.3.4.3.1 De material som används vid provtagningen får inte förändra förore-
ningarnas koncentrationer.
2.3.4.3.2 Filter får användas för att utskilja fasta partiklar ur provet.2.3.4.3.3 Pumpar krävs för att leda provet till provsäcken eller provsäckarna.2.3.4.3.4 Flödesregleringsventiler och flödesmätare behövs för att åstadkomma
de flöden som krävs för provtagningen.
2.3.4.3.5 Gastäta snabbkopplingar med anslutningar som automatiskt tätar vid
provsäckarna får användas mellan trevägsventilerna och prov-
säckarna. Andra system kan användas för att leda proven till
analysutrustningen (t.ex. trevägs backventiler).
2.3.4.3.6 De ventiler som används för att styra provgaserna skall vara snabbt
omställbara och av snabbverkande typ.
2.3.4.4 Lagring av provet
Provgaserna samlas in i provsäckar med tillräcklig kapacitet, så att
inte provtagningshastigheten begränsas. Säckarna skall vara tillver-
kade av ett material som inte förändrar koncentrationen hos
syntetiska avgaser med mer än ± 2 % efter 20 minuter.
2.4 Ytterligare provtagningsutrustning för fordon med dieselmotor
2.4.1 Till skillnad från förfarandet vid provtagning med fordon med
förbränningsmotor är provtagningspunkterna för kolväten och
partiklar belägna i en utspädningstunnel.
2.4.2 För att minska värmeförlusterna i avgaserna mellan ändröret på
avgassystemet och inloppet till utspädningstunneln skall röret vara
högst 3,6 m långt, eller 6,1 m om det är värmeisolerat. Innerdiame-
tern får inte överstiga 105 mm.
2.4.3 I utspädningstunneln, som består av ett rakt rör av elektriskt ledande
material, skall i huvudsak turbulenta strömningsförhållanden råda
(Reynoldstal ≥4 000), för att säkerställa att de utspädda avgaserna
är homogena i provtagningspunkterna och att proven utgörs av repre-
sentativa gaser och partiklar. Utspädningstunnelns diameter skall vara
minst 200 mm och systemet skall jordas.
2.4.4 Provtagningssystemet för partiklar består av en provtagningssond i
utspädningstunneln och två serieanslutna filter. Snabbverkande1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 50
▼M6
▼M6
ventiler finns både upp- och nedströms de bägge filtren i flödesrikt-
ningen.
2.4.5 Provtagningssonden för partiklar skall monteras på följande sätt:
Den måste installeras i närheten av tunnelns centrumlinje, omkring
tio tunneldiametrar nedströms gasinloppet, och skall ha en innerdia-
meter på minst 12 mm.
Avståndet från spetsen på sonden till filterhållaren skall vara minst
fem sonddiametrar men får inte överstiga 1 020 mm.
2.4.6 Anordningen för mätning av provgasflödet består av pumpar, gasflö-
desregulatorer och flödesmätare.
2.4.7 Provtagningssystemet för kolväte består av en uppvärmd provtag-
ningssond, ledning, filter och pump. Denna provtagningssond skall
installeras så att den sitter på samma avstånd från avgasinloppet
som sonden för partiklar och så att ingen av dem kan störa provtag-
ningen med den andra sonden. Innerdiametern måste vara minst
4 mm.
2.4.8 Alla uppvärmda delar måste hållas vid temperaturen 190 ºC ± 10 ºC
med hjälp av uppvärmningssystemet.
2.4.9 Om det inte går att kompensera för variationer i flödeshastigheten,
måste det finnas en värmeväxlare och möjlighet att reglera tempera-
turen enligt 2.3.3.1, för att säkerställa att flödeshastigheten i systemet
alltid är konstant och de prov som tas därmed är proportionella.
3. BESKRIVNING AV UTRUSTNINGEN
3.1 Anordning för variabel utspädning med kolvpump (PDP-CVS)
(Figur 1)
3.1.1 En anordning med kolvpump och provtagning med konstant volym
(PDP-CVS) uppfyller kraven i denna bilaga, genom att mätning skervid konstant temperatur och konstant tryck genom pumpen. Totalvo-
lymen mäts genom att antalet varv hos den kalibrerade kolvpumpen
räknas. Det proportionella provet erhålls genom att provtagning sker
vid konstant flöde med hjälp av pump, flödesmätare och flödesregle-
ringsventil.
3.1.2 I figur 1 visas ett schema över ett sådant provtagningssystem.
Eftersom olika konfigurationer kan åstadkomma korrekta resultat
behöver systemet inte exakt motsvara schemat. Ytterligare kompo-
nenter såsom instrument, ventiler, magnetventiler och brytare kan
användas för att ge ytterligare information och för att koordinera
funktionen hos komponenterna.
3.1.3 Provtagningsutrustningen består av följande komponenter:
3.1.3.1 Ett filter (D) för utspädningsluften, som kan förvärmas vid behov.
Detta filter skall bestå av aktivt kol mellan två papperslager och skall
användas för att reducera och stabilisera halterna av kolväten från
omgivningen i utspädningsluften.
3.1.3.2 En blandningskammare (M), där avgaserna blandas homogent med
luft.
3.1.3.3 En värmeväxlare (H) med tillräcklig kapacitet för att säkerställa att
temperaturen hos avgas-luftblandningen under hela provet inte
avviker med mer än ± 6 ºC från den avseddaä drifttemperaturen,
mätt vid en punkt omedelbart före kolvpumpen. Anordningen får
inte påverka föroreningarnas koncentrationer i de utspädda gaser
som senare tas ut för analys.
3.1.3.4 Ett temperaturregleringssystem (TC), som används för att förvärma
värmeväxlaren före provet och reglera dess temperatur under provet,
så att avvikelserna från den avsedda drifttemperaturen begränsas till
± 6 ºC.
3.1.3.5 Kolvpumpen (PDP), som används för att åstadkomma ett konstant
flöde av avgas-luftblandningen. Flödeskapaciteten hos pumpen skall
vara tillräckligt stor, så att kondensbildningä i systemet undviks vidalla driftförhållanden som kan förekomma under ett prov. Detta kan
i allmänhet säkerställas genom att en kolvpump väljs med följande
flödeskapacitet:
3.1.3.5.1 — två gånger det maximala flödet hos avgaserna under körcykelns
accelerationsmoment, eller1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 51
▼M4
▼M4
3.1.3.5.2 — tillräckligt stort flöde för att säkerställa att CO2-koncentrationen i
provsäcken med utspädda avgaser understiger 3 volymprocent.
3.1.3.6 En temperaturgivare (T1) (noggrannhet och precision ± 1 ºC), som
ansluts i en punkt omedelbart före kolvpumpen. Den måste kontinu-
erligt övervaka temperaturen hos de utspädda avgaserna under provet.
3.1.3.7 En tryckmätare (G1) (noggrannhet och precision ± 0,4 kPa) ansluten
omedelbart före volymmätaren, för att registrera tryckskillnaden
mellan gasblandningen och omgivningsluften.
3.1.3.8 En annan tryckmätare (G2) (noggrannhet och precision ± 0,4 kPa)
ansluten så att tryckskillnaden mellan pumpens inlopp och utlopp
kan registreras.
3.1.3.9 Två provtagningssonder (S1och S2) genom vilka kontinuerliga prov
kan tas på utspädningsluften och på den utspädda avgas/luftbland-
ningen.
3.1.3.10 Ett filter (F), som avlägsnar fasta partiklar från de provgaser som tas
ut för analys.
3.1.3.11 Pumpar (P), som används för att åstadkomma ett konstant flöde av
såväl utspädningsluft som utspädd avgas/luftblandning under provet.
3.1.3.12 Flödesregleringsventiler (N), för att säkerställa ett konstant gasflöde
till provtagningssondernaä S1och S2. Provgasernas flöde skall vara
så stort att en tillräcklig mängd erhålls för analys vid slutet av varje
prov (=10 liter per minut).
3.1.3.13 Flödesmätare (FL) för att justera och övervaka att provgasflödet är
konstant under provet.
3.1.3.14 Snabbverkande ventiler (V), som leder ett konstant provgasflöde till
provsäckarna eller till omgivningen.
3.1.3.15 Gastäta snabbkopplingar (Q) mellan de snabbverkande ventilerna och
provsäckarna. Kopplingarna skall stängas automatiskt vid prov-
säckarna. Alternativt kan andra sätt användas för att leda proven till
analysutrustningen (t.ex. trevägskranar).
3.1.3.16 Provsäckar (B), för insamling av prov av de utspädda avgaserna och
utspädningsluften under provet. Säckarna skall ha tillräcklig kapa-
citet, så att gasflödet inte hindras. Säckarna skall vara tillverkade av
ett material som varken påverkar själva mätningarna eller den
kemiskaä sammansättningen hos gasproverna (till exempel laminerad
polyetylen/polyamidfolie eller fluorerade kolväten).
3.1.3.17 Ett digitalt räkneverk (C), som registrerar antalet varv hos
kolvpumpen under provet.
3.1.4 Ytterligare utrustning för prov med fordon med dieselmotorer
För att uppfylla kraven i 4.3.1.1 och 4.3.2 i bilaga 3 skall den till-
kommande utrustningen inom streckade linjer i figur 1 användas vid
prov med fordon med dieselmotorer:
Fh är ett uppvärmt filter,
S3är en provtagningspunkt nära blandningskammaren,
Vhär en uppvärmd flervägsventil,
Q är en snabbkoppling som möjliggör att prov på omgivnings-
luften BA analyseras med HFID,
HFID är en uppvärmd flamjonisationsanalysator,1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 52
▼M6
Figur 1
Provtagningsutrustning av konstantvolymtyp med kolvpump (PDP-CVS)
1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 53
▼M4
R och I är utrustning för att integrera och registrera momentana
kolvätekoncentrationer,
Lh är en uppvärmd provtagningsledning.
Alla uppvärmda komponenter skall hållas vid temperaturen
190 ± 10 ºC.
Provtagningssystem för partiklar
—S4: Provtagningssond i utspädningstunneln,
—Fp: Filterenhet bestående av två serieanslutna filter; shuntanord-
ning för ytterligare parallellmonterade filterpar,
— Provtagningsledning,— Pumpar, flödesregulatorer, flödesmätare.
3.2 Utspädningsanordning av typen kritiskt flöde (CFV-CVS) (Figur
2)
3.2.1 När en utspädningsanordning av typen kritiskt flöde med venturirör
används tillsammans med CVS-metoden, baseras provtagningsförfa-
randet på principer inom flödesmekaniken. Det varierande flödet hos
blandningen av utspädningsluft och avgaser hålls vid ett kritiskt
flöde, vilket är direkt proportionellt mot kvadratroten ur gastempera-
turen. Flödet övervakas, beräknas och integreras kontinuerligt under
provet.
Om ytterligare ett venturirör används, säkerställs att de uttagna
gasproverna är proportionella. Eftersom både tryckoch temperaturär lika vid de två öppningarna, är den volym gas som leds bort för
provtagning proportionell mot den totala volymen utspädd avgas-
blandning som uppkommer. Kraven i denna bilaga är därmed
uppfyllda.
3.2.2 Figur 2 är ett schema över ett sådant provtagningssystem. Olika
uppställningar kan åstadkomma korrekta resultat, varför systemet
inte exakt behöver motsvara schemat. Ytterligare komponenter
såsom instrument, ventiler, magnetventiler och brytare får användas
för att ge ytterligare information och för att koordinera funktionerna
hos komponentsystemet.
3.2.3 Uppsamlingsutrustningen består av följande komponenter:3.2.3.1 Ett filter (D) för utspädningsluften, som kan förvärmas vid behov.
Detta filter skall bestå av aktivt kol mellan två papperslager och skall
användas för att reducera och stabiliseraä bakgrundshalterna av
kolväten i utspädningsluften.
3.2.3.2 En blandningskammare (M), där avgaserna blandas homogent med
luft.
3.2.3.3 En cyklonseparator (CS) för att avlägsna partiklar.3.2.3.4 Två provtagningssonder (S
1och S2) för att ta prov på såväl
utspädningsluften som på den utspädda avgas/luftblandningen.
3.2.3.5 Ett venturirör (SV) för att ta ut proportionella prov av de utspädda
avgaserna vid provtagningssonden S2.
3.2.3.6 Ett filter (F) som avlägsnar fasta partiklar från de provgaser som tas
ut för analys.
3.2.3.7 Pumpar (P) för att samla en del av flödet av luft och utspädda
avgaser i provsäckar under provet.
En flödesregleringsventil (N), för att säkerställa ett konstant gasflöde
till provtagningssonden S1. Provgasernas flöde skall vara så stort att
en tillräcklig mängd erhålls för analys vid slutet av varje prov ( =10
liter per minut).
3.2.3.9 En flödesdämpare (PS) i provtagningsledningen.3.2.3.10 Flödesmätare (FL) för att justera och övervaka flödet av provgas
under proven.
3.2.3.11 Snabbverkande magnetventiler (V) för att leda ett konstant prov-
gasflöde till provsäckarna eller till utloppet.
3.2.3.12 Gastäta snabbkopplingar (Q) mellan de snabbverkande ventilerna och
provsäckarna. Kopplingarna skall stängas automatiskt vid prov-1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 54
▼M6
▼M4
▼M4
säckarna. Alternativt kan andra sätt användas för att leda proven till
analysutrustningen (t.ex. trevägskranar).
3.2.3.13 Provsäckar (B) för insamling av prov av de utspädda avgaserna och
utspädningsluften under provet. Säckarna skall ha tillräcklig kapa-
citet, så att gasflödet inte hindras. Säckarna skall vara tillverkade av
ett material som varken påverkar själva mätningarna eller den
kemiskaä sammansättningen hos provgasen (till exempel laminerad
polyetylen-/polyamidfolie eller fluorerade kolväten).
3.2.3.14 En tryckmätare (G) med en precision och noggrannhet av ± 0,4 kPa.3.2.3.15 En temperaturgivare (T) med en precision och noggrannhet av ± 1 ºC
och reaktionstiden 0,1 sekunder till 62 % av en given temperaturva-
riation (värdet uppmätt i silikonolja).
3.2.3.16 Ett venturirör för kritiskt flöde (MV) för mätning av det utspädda
avgasflödet.
3.2.3.17 En fläkt (BL) med tillräcklig kapacitet för hela den utspädda avgas-
volymen.
3.2.3.18 Kapaciteten hos CFV-CVS-systemet skall vara så stor att kondens-
bildning undviks under alla driftförhållanden som kan förekomma
under ett prov. Detta kan i allmänhet säkerställas genom att en fläkt
väljs med följande flödeskapacitet:
3.2.3.18.1 två gånger det maximala flödet hos avgaserna under körcykelns acce-
lerationsmoment, eller
3.2.3.18.2 tillräcklig för att säkerställa att CO
2-koncentrationen i provsäcken för
utspädda avgaser understiger 3 volymprocent.
3.2.4 Ytterligare utrustning vid prov med fordon med dieselmotorer
För att uppfylla kraven i 4.3.1.1 och 4.3.2 i bilaga 3 skall den till-
kommande utrustningen inom de streckade linjerna i figur 2
användas vid prov med fordon med dieselmotorer:
Fh är ett uppvärmt filter,
S3är en provtagningspunkt nära blandningskammaren,
Vhär en uppvärmd flervägsventil,
Q är en snabbkoppling som möjliggör att prov på omgivnings-
luften BA analyseras med HFID,
HFID är en uppvärmd flamjonisationsanalysator,
R och I är utrustning för att integrera och registrera momentana
kolvätekoncentrationer,
Lh är en uppvärmd provtagningsledning.
Alla uppvärmda komponenter skall hållas vid en temperatur av 190ºC
± 10 ºC.
Om kompensation för variationer i flödet inte är möjlig krävs en
värmeväxlare (H) och ett temperaturregleringsystem (TC) enligt
2.2.3 för att säkerställa ett konstant flöde genom venturiröret (MV)
och därmed ett proportionellt flöde genom S3.1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 55
▼M6
Figur 2
Konstantvolymmätare för kritiskt flöde med venturirör (CFV-CVS)
1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 56
▼M6
Provtagningssystem för partiklar
—S4: Provtagningssond i utspädningstunneln,
—Fp: Filterenhet bestående av två serieanslutna filter; shuntanord-
ning för ytterligare parallellmonterade filterpar,
— Provtagningsledning,— Pumpar, flödesregulatorer, flödesmätare.
3.3 Variabel utspädningsanordning med konstant flödesreglering
genom strypfläns (CFO-CVS) (Figur 3) ►
M6 (endast för fordon
med motorer med gnisttändning) ◄
3.3.1 Uppsamlingsutrustningen består av följande komponenter:
3.3.1.1 Ett provtagningsrör som ansluter systemet till fordonets avgasrör.
3.3.1.2 En provtagningsanordning bestående av en pumpanordning för att
suga in en utspädd blandning av avgaser och luft.
3.3.1.3 En blandningskammare (M), där avgaserna blandas homogent med
luft.
3.3.1.4 En värmeväxlare (H) med tillräcklig kapacitet för att säkerställa att
temperaturen hos avgas/luftblandningen under hela provet inte
avviker med mer än ± 6 ºC från den avsedda drifttemperaturen, mätt
vid en punkt omedelbart före mätanordningens kolvpump. Anord-
ningen får inte påverka koncentrationerna av föroreningar i de
utspädda gaser som tas ut för analys.
Om detta villkor inte uppfylls för vissa föroreningar, skall provtag-
ningen ske före cyklonen för en eller flera berörda föroreningar.
Vid behov skall en temperaturregleringsanordning (TC) användas för
att förvärma värmeväxlaren före provet och för att hålla dess tempe-
ratur under provet inom ± 6 ºC av drifttemperaturen.
3.3.1.5 Två provtagningssonder (S1och S2) för att ta prov med hjälp av
pumpar (P), flödesmätare (FL) och vid behov filter (F), genom vilka
fasta partiklar avskiljs från de provgaser som skall analyseras.
3.3.1.6 En pump för utspädningsluft och en annan pump för den utspädda
blandningen.
3.3.1.7 En volymmätare med strypfläns.3.3.1.8 En temperaturgivare (T
1) (noggrannhet och precision ± 1 ºC) ansluten
vid en punkt omedelbart före volymmätningsanordningen. Den skall
kontinuerligt kunna övervaka temperaturen hos den utspädda avgas-
blandningen under provet.
3.3.1.9 En tryckmätare (G1) (noggrannhet och precision ± 0,4 kPa) ansluten
omedelbart före volymmätaren för att registrera tryckskillnaden
mellan gasblandningen och omgivningsluften.
3.3.1.10 En annan tryckmätare (G2) (noggrannhet och precision ± 0,4 kPa)
ansluten så att tryckskillnaden mellan pumpens inlopp och pumpens
utlopp kan registreras.
3.3.1.11 Flödesregleringsventiler (N), för att säkerställa ett konstant gasflöde
från provtagningssonderna S1och S2. Provgasernas flöde skall vara
så stort att en tillräcklig mängd erhålls för analys vid slutet av varje
prov (=10 liter per minut).
3.3.1.12 Flödesmätare (FL), för att justera och övervaka det konstanta prov-
gasflödet under proven.
3.3.1.13 Trevägsventiler (V) för att leda ett konstant provgasflöde till prov-
säckarna eller till utloppet.
3.3.1.14 Gastäta snabbkopplingar (Q) mellan trevägsventilerna och prov-
säckarna. Kopplingarna skall stängas automatiskt vid provsäckarna.
Alternativt kan andra sätt användas för att leda proven till analysut-
rustningen (t.ex. trevägskranar).
3.3.1.15 Provsäckar (B) för insamling av prov av de utspädda avgaserna och
utspädningsluften under provet. Säckarna skall ha tillräcklig kapa-
citet, så att gasflödet inte hindras. Säckarna skall vara tillverkade av
ett material som varken påverkar själva mätningarna eller den
kemiskaä sammansättningen hos provgasen (t.ex. laminerad poly-
etylen/polyamidfolie eller fluorerade kolväten).1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 57
▼M4
▼M4
Figur 3
Schema över variabel utspädningsanordning med konstant flödesreglering genom
strypfläns (CFO-CVS)
1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 58
▼M4
TILLÄGG 6
KALIBRERING AV UTRUSTNINGEN
1. BESTÄMNING AV KALIBRERINGSKURVAN
1.1 Varje normalt använt mätområde kalibreras i enlighet med kraven i
4.3.3 i bilaga 3 enligt följande förfarande:
1.2 Analysatorns kalibreringskurva bestäms med minst fem kalibrerings-
punkter, så jämnt utspridda som möjligt. Den nominella
koncentrationen hos den kalibreringsgas som har den högsta koncentra-
tionen får inte understiga 80 % av fullt skalutslag.
1.3 Kalibreringskurvan beräknas med minsta kvadratmetoden. Om det resul-
terande polynomets grad är större än tre, skall antalet
kalibreringspunkter motsvara polynomgraden plus två.
1.4 Kalibreringskurvan får inte avvika med mer än 2 % från det nominella
värdet för varje kalibreringsgas.
1.5Uppritning av kalibreringskurvan
Utifrån den uppritade kalibreringskurvan och kalibreringspunkterna går
det att kontrollera att kalibreringen har utförts på ett riktigt sätt. De
typiska parametrarna för analysatorn skall anges, särskilt
— skalan,
— känsligheten,— nollpunkten,
— datum för kalibreringen.
1.6 Om det för den tekniska tjänsten kan visas att alternativ teknik (t.ex.
datoranalys, elektronisk mätområdeskontroll) ger likvärdig noggrannhet,
kan sådan teknik användas.
2. KONTROLL AV KALIBRERINGEN
2.1 Varje normalt använt mätområde skall kontrolleras före varje analys
enligt följande:
2.2 Kalibreringen kontrolleras med en nollställningsgas och en spänngas,
vilkens nominella värde ligger nära antaget värde för den kommande
analysen.
2.3 Om skillnaden mellan det värde som framkommer och det teoretiska
värdet inte är mer än ± 5 % av fullt skalutslag i fråga om de aktuella
punkterna, kan inställningsparametrarna justeras. Om så inte är fallet
måste en ny kalibreringskurva bestämmas i enlighet med avsnitt 1.
2.4 Efter provet används nollställningsgasen och samma spänngas för att
upprepa kontrollen. Analysen betraktas som godkänd om skillnaden
mellan de båda mätresultaten understiger 2 %.
3. PROV AV NO
x-OMVANDLARENS EFFEKTIVITET
Effektiviteten hos den omvandlare som används för att omvandla NO2till NO provas på följande sätt:Med den provuppställning som visas i figur 1 och det förfarande som
beskrivs nedan kan effektiviteten hos omvandlaren provas med hjälp av
en ozongenerator.
3.1 Kalibrera CLA-anordningen inom det oftast använda driftområdet enligt
tillverkarens anvisningar med användning av nollställnings- och
spänngas (NO-halten måste svara mot ca 80 % av driftområdet och
NO
2-koncentrationen hos gasblandningen skall understiga 5 % av NO-
koncentrationen). NOx-analysutrustningen skall vara inställd för NO, så
att spänngasen inte passerar omvandlaren. Anteckna den visade koncen-
trationen.
3.2 Via en T-anslutning tillförs syre eller syntetiskluft k ontinuerligt till
gasflödet tills den visade koncentrationen ligger ca 10 % under den
visade kalibreringskoncentrationen enligt 3.1. Anteckna den visade
koncentrationen (C). Ozongeneratorn skall vara frånkopplad under hela
detta förlopp.1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 59
▼M4
3.3 Ozongeneratorn aktiveras nu så att den genererar tillräckligt med ozon
för att minska NO-koncentrationen till 20 % (lägst 10 %) av kalibrering-
skoncentrationen enligt 3.1. Anteckna den visade koncentrationen (d).
3.4 NOx-analysutrustningen kopplas om till NOx-läge, vilket innebär att
gasblandningen (som består av NO, NO2,O2och N2) nu passerar genom
omvandlaren. Anteckna den visade koncentrationen (a).
3.5 Ozongeneratorn kopplas bort. Gasblandningen enligt 3.2 passerar genom
omvandlaren och in i detektorn. Anteckna den visade koncentrationen
(b).
Figur 1
Schema för prov av NOx-omvandlarens verkningsgrad
3.6 Med ozongeneratorn bortkopplad stängs även flödet av syre eller synte-
tiskluft. Det avlästa NOx-värdet på analysutrustningen får då inte med
mer än 5 % överstiga det värde som anges i 3.1.
3.7 Verkningsgraden hos NOx-omvandlaren beräknas på följande sätt:
Verkningsgrad % ðÞ ¼1þa/C0b
c/C0d/C18/C19
/C1100
3.8 Omvandlarens verkningsgrad får inte understiga 95 %.
3.9 Omvandlarens verkningsgrad skall kontrolleras minst en gång per vecka.
4. KALIBRERING AV CVS-SYSTEMET
4.1 CVS-systemet skall kalibreras med hjälp av en noggrann flödesmätare
och en strypning. Flödet genom systemet skall mätas vid olika avlästa
tryckoch systemets k ontrollparametrar mätas och relateras till flödena.
4.1.1 Olika typer av flödesmätare kan användas, t.ex. kalibrerat venturirör,
laminär flödesmätare eller kalibrerad turbinmätare, under förutsättning
att de utgör dynamiska mätsystem och uppfyller kraven enligt punkt
4.2.2 och 4.2.3 i bilaga 3.1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 60
▼M4
4.1.2 I det följande beskrivs närmare metoder för kalibrering av PDP- och
CFV-utrustningar med hjälp av en laminär flödesmätare, vilken ger
erforderlig noggrannhet, tillsammans med statistisk kontroll av kalibre-
ringens giltighet.
4.2Kalibrering av kolvpump (PDP)
4.2.1 Den följande beskrivningen av kalibreringsförfarandet omfattar utrust-
ningen, provuppställningen och de olika parametrar som mäts för att
fastställa flödet hos en CVS-pump. Alla parametrar som avser pumpen
mäts samtidigt med de parametrar som avser flödesmätaren, vilken
ansluts i serie med pumpen. Det beräknade flödet (i m3/min vid pumpin-
loppet och vid absolut tryckoch temperatur) k an sedan ritas ut mot en
korrelationsfunktion, som svarar mot en särskild kombination av pump-
parametrar. Den linjära ekvation som relaterar pumpflödet till
korrelationsfunktionen bestäms sedan. Om CVS-utrustningen har flera
hastigheter skall en kalibrering utföras för varje hastighet.
4.2.2 Kalibreringsförfarandet grundar sig på mätning av de absoluta värdena
för de pump- och flödesmätarparametrar som motsvarar flödet i varje
punkt. Tre villkor skall uppfyllas för att noggrannheten och integriteten
hos kalibreringskurvan skall säkerställas.
4.2.2.1 Pumptrycken skall mätas vid anslutningar på själva pumpen och inte vid
yttre ledningar vid pumpensä in- och utlopp. Tryckuttag monterade
upptill och nedtill mitt på pumpens medbringarplatta är utsatta för de
verkliga trycken i pumphuset och ger därför de absoluta tryckskillna-
derna.
4.2.2.2 Temperaturen skall hållas konstant under kalibreringen. Den laminära
flödesmätaren är känslig för temperaturvariationer i inloppet, vilka
förorsakar att mätpunkterna sprids ut. Gradvisa temperaturförändringar
på ± 1 ºC godtas, om de försiggår under en period på flera minuter.
4.2.2.3 Alla anslutningar mellan flödesmätaren och CVS-pumpen skall vara
täta.
4.2.3 Mätningen av dessa pumpparametrar gör det möjligt för användaren att
under ett avgasprov beräkna flödet enligt kalibreringsekvationen.
4.2.3.1 Figur 2 i detta tillägg visar en tänkbar provuppställning. Variationer är
möjliga, om den myndighet som utfärdar godkännandet bedömer att de
har jämförbar noggrannhet. Om den uppställning används som visas i
figur 2 i tillägg 5, skall följande krav på toleranser vara uppfyllda:
barometertryck (korrigerat) (PB) ± 0,03 kPa
temperatur hos omgivningsluften (T) ± 0,2 ºClufttemperatur vid LFE-inloppet (ETI) ± 0,15 ºC
undertryckuppströms LFE (EPI) ± 0,01 k Pa
tryckfall över LFE (EDP) ± 0,0015 kPalufttemperatur vid CVS-pumpens inlopp
(PTI)± 0,2 ºC
lufttemperatur vid CVS-pumpens utlopp
(PTO)± 0,2 ºC
undertryckvid CVS-pumpens inlopp
(PPI)± 0,22 kPa
tryckhöjd vid CVS-pumpens utlopp (PPO) ± 0,22 kPa
antal pumpvarv under provperioden (n) ± 1 varvprovets varaktighet (minimum 250 s)(t) ± 0,1 s.
4.2.3.2 När systemet anslutits enligt figur 2 skall den variabla strypningen
ställas i helt öppet läge och CVS-pumpen köras i 20 minuter innan
kalibreringen påbörjas.
4.2.3.3 Ställ om strypningen till ett mer strypt läge, så att undertrycket vid
inloppet ökar (ca 1 kPa) och så att minst sex mätpunkter erhålls för
hela kalibreringen. Låt systemet stabiliseras under tre minuter och gör
om mätningarna.1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 61
▼M4
Figur 2
Uppställning vid kalibrering av PDP-CVS
4.2.4Resultatanalys
4.2.4.1 Luftflödet (Qs) vid varje mätpunkt beräknas i m3/min från de data som
erhållits från flödesmätaren enligt tillverkarens anvisningar.
4.2.4.2 Luftflödet omvandlas sedan till pumpflöde (Vo)im3/varv vid absolut
inloppstemperatur och -tryck.
Vo¼Qs
n/C1Tp
273;2/C1101;33
Pp
där
Vo= pumpflöde i m3/min vid Tpoch Pp,
Qs= luftflöde i m3/min vid 101,33 kPa och 273,2 K,
T = temperatur i K vid pumpinlopp,
Pp= absolut tryckvid pumpinlopp,
n = pumphastighet i varv per minut.1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 62
▼M4
Figur 3
Uppställning vid kalibrering av CFV-CVS
För att kompensera för sambandet mellan tryckskillnader som beror på
pumphastigheten och pumpens slip skall korrelationen (Xo) mellan
pumphastigheten (n), tryckskillnaden mellan pumpinlopp och pumput-
lopp och det absoluta trycket vid pumpens utlopp beräknas enligt
följande:
Xo¼1
2ﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃ
∆Pp
Pes
där
Xo= korrelationsfunktion,
Pp= tryckskillnad mellan pumpinlopp och pumputlopp (kPa),
Pe= absolut tryckvid pumpens utlopp (PPO + PB) (kPa).
Linjär minsta kvadratanalys används för att generera kalibreringsekva-
tionerna, vilka har följande formler:
Vo=Do−M( Xo)
n=A−B( ∆Pp)
Do, M, A och B är lutnings- och skärningspunktskoefficienter som
beskriver linjerna.
4.2.4.3 Ett CVS-system med flera hastigheter skall kalibreras för varje använd
hastighet. Kalibreringskurvorna för områdena skall vara ungefär paral-
lella och skärningspunktsvärdena (Do) skall öka när pumpflödet minskar.
Om kalibreringen utförts noggrant kommer de värden som erhålls ur
ekvationen att ligga inom ± 0,5 % av det uppmätta värdet Vo. Värdena1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 63
▼M4
för M kommer att variera från en pump till en annan. Kalibrering utförs
när pumpen tas i drift och efter varje större översyn.
4.3Kalibrering av kritiskt venturirör (CFV)
4.3.1 Kalibreringen av CFV baseras på flödesekvationen för ett kritiskt ventu-
rirör:
Qs¼Kv/C1Pﬃﬃﬃ
Tp
där
Qs= flöde,
Kv= kalibreringskoefficient,
P = absolut tryck(k Pa),T = absolut temperatur (K).
Gasflödet är en funktion av inloppstryck och -temperatur.Genom det kalibreringsförfarande som beskrivs nedan bestäms värdet
för kalibreringskoefficienten vid uppmätta värden för tryck, temperatur
och luftflöde.
4.3.2 Tillverkarens rekommendationer skall följas vid kalibrering av ventu-
rirörets elektroniska komponenter.
4.3.3 Mätningar för flödeskalibrering av venturiröret erfordras. Följande
värden skall därvid ligga inom angivna toleranser:
barometertryck(k orrigerat) (P
B) ± 0,03 kPa,
lufttemperatur vid LFE, flödesmätare
(ETI)± 0,15 ºC,
undertryckuppströms LFE (EPI) ± 0,01 k Pa,
tryckfall över LFE (EDP) ± 0,0015 kPa,luftflöde (Q
s) ± 0,5 %,
undertryckvid CFV-inloppet (PPI) ± 0,02 k Pa,
temperatur vid venturirörets inlopp (Tv) ± 0,2 ºC.
4.3.4 Utrustningen skall ställas upp enligt figur 3 och täthetsprovas. Varje
läcka mellan flödesmätutrustningen och venturiröret påverkar starkt
kalibreringens noggrannhet.
4.3.5 Den variabla strypningen ställs i öppet läge, fläkten startas och systemet
stabiliseras. Data från alla instrument registreras.
4.3.6 Strypningen varieras och minst åtta avläsningar görs, fördelade över
venturirörets kritiska flödesintervall.
4.3.7 Data som registrerats under kalibreringen används vid de följande beräk-
ningarna. Luftflödet (Qs) i varje provpunkt beräknas utifrån värdena från
flödesmätaren enligt tillverkarens anvisningar.
Beräkna kalibreringskoefficientens värde för varje provpunkt:
Kv¼Qs/C1ﬃﬃﬃﬃﬃTvp
Pv
där
Qs= flödet i m3/min vid 273,2 K och 101,33 kPa,
Tv= temperaturen vid venturirörets inlopp (K),
Pv= absolut tryckvid venturirörets inlopp (k Pa).
Kurvan Kvritas som en funktion av trycket vid venturirörets inlopp. För
flöden kring det kritiska luftflödet kommer Kvatt vara relativt konstant.
När trycket sjunker (undertrycket ökar) begränsas inte flödet och Kvminskar. De resulterande förändringarna i Kvkan inte godtas.
För minst åtta punkter inom det kritiska området beräknas medelvärdet
och standardavvikelsen för Kv.
Om standardavvikelsen överstiger 0,3 % av medelvärdet för Kvskall
åtgärder vidtas.1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 64
▼M4
TILLÄGG 7
KONTROLL AV HELA SYSTEMET
1. För att kontrollera att kraven i avsnitt 4.7 i bilaga 3 är uppfyllda skall den
totala noggrannheten hos CVS-provtagningssystemet och -analyssystemet
bestämmas genom att en känd mängd av en förorenande gas införs i
systemet, vilket arbetar som under ett normalt prov. Därefter analyseras
och beräknas gasmassan enligt formlerna i tillägg 8 till denna bilaga, bort-
sett från att densiteten för propan skall vara 1,967 gram per liter understandardbetingelser. Följande två metoder har visat sig ge tillräcklig
noggrannhet.
2. MÄTNING AV KONSTANT FLÖDE REN GAS (CO ELLER C
3H8) MED
KRITISK FLÖDESSTRYPNING.
2.1 En känd mängd ren gas (CO eller C3H8) matas in i CVS-systemet genom
den kalibrerade kritiska flödesstrypningen. Om inloppstrycket är tillräckligt
högt är flödet (q), som justeras med hjälpä av den kritiska flödesstryp-
ningen, oberoende av trycket vid mynningens utlopp (kritiskt flöde). Om
avvikelser uppträder som är större än 5 % skall orsaken till störningen loka-
liseras och fastställas. CVS-systemet körs som vid ett avgasprov under
5—10 minuter. Den gas som samlats upp i provsäcken analyseras med den
vanliga utrustningen och resultaten jämförs med den i förväg kända koncen-
trationen hos gasproven.
3. GRAVIMETRISK MÄTNING AV EN BEGRÄNSAD REN GASMÄNGD
(CO ELLER C3H8)
3.1 Följande gravimetriska metod kan användas för att kontrollera CVS-
systemet. Massan hos en liten cylinder fylld med antingen kolmonoxid eller
propan bestäms med en precision av ± 0,01 gram. Under 5—10 minuter
körs CVS-systemet som vid ett normalt avgasprov, medan CO eller propan
införs i systemet. Mängden ren gas som införs bestäms med hjälp av
jämförande vägning. Den gas som samlats i provsäcken analyseras med
den utrustning som normalt används vid avgasanalys. Resultaten jämförs
med de koncentrationsvärden som tidigare räknats fram.1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 65
▼M6
TILLÄGG 8
BERÄKNING AV UTSLÄPPTA FÖRORENINGAR
1. ALLMÄNT
1.1 Utsläppen av gasformiga föroreningar beräknas med följande ekvation:
Mi=vmix·Qi·kH·Ci·1 0−6
där:
Mi: Utsläpp av förorening i uttryckt i gram/prov;
Vmix: Utspädd avgasvolym uttryckt i liter/prov och korrigerad till stan-
dardbetingelser (273,2 K och 101,33 kPa);
Qi: Densitet hos föroreningen i uttryckt i g/liter vid normal temperatur
och normalt tryck(273,2 K och 101,33 k Pa);
kH: Faktor för fuktighetskorrektion vid beräkning av kväveoxidutsläpp
(det krävs ingen fuktighetskorrektion för HC och CO);
Ci: Koncentration i de utspädda avgaserna av föroreningen i uttryckt i
ppm och korrigerad med avseende på koncentrationen av förore-
ningen i utspädningsluften.
1.2Volymbestämning
Ordalydelsen i tidigare avsnitt 1 bibehålls utan ändring.
1.3Beräkning av den korrigerade koncentrationen av föroreningar i prov-
säcken
Ordalydelsen i tidigare avsnitt 2 bibehålls utan ändring.
1.4Bestämning av faktorn för fuktighetskorrigering avseende NO
Ordalydelsen i tidigare avsnitt 3 bibehålls utan ändring.
1.5Exempel
Ordalydelsen i tidigare avsnitt 4 bibehålls utan ändring till och med 4.2,
medan 4.3 och 4.4 utgår.
2. SÄRSKILDA FÖRESKRIFTER FÖR FORDON MED DIESELMOTORER2.1HC-mätning för dieselmotorer
Medelkoncentrationen av HC, som används vid bestämning av massan HC-
utsläpp från dieselmotorer, beräknas med hjälp av formeln:
c
e¼Zt2
t1cHC/C1dt
t2/C0t1
där:Zt2
t1cHC/C1dt: Integralen av avläsningen från uppvärmd HFID under hela
provet (t2−t1),
ce: Koncentrationen HC uppmätt i de utspädda avgaserna
uttryckt i ppm,
ce: ersätts direkt med CHCi alla relevanta ekvationer.
2.2Bestämning av partiklar
Partikelutsläppet Mp(g/prov) beräknas med hjälp av följande ekvation:
Mp¼VmixþVep/C0/C1
/C1Pe
Vep1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 66
▼M6
om avgaserna förs utanför tunneln,
Mp¼VmixþPe
Vep
om avgaserna återförs till tunneln,
där:V
mix: Utspädd avgasvolym (se 1.1.3) under standardbetingelser,
Vep: Volymen avgaser som strömmar genom partikelfiltret under stan-
dardbetingelser,
Pe: Partikelmassa som samlats upp på filtret,
Mp: partikelutsläpp uttryckt i g/prov avsett att användas för detta tillägg
eller
Mp: partikelutsläpp uttryckt i g/fas avsett att användas för tillägg 8 i
bilaga 3 a.1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 67
▼M6
TILLÄGG 9
FÖRBEREDELSECYKEL
CEC CF-11/3
1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 68
▼M6
Tid
(min)Hastighet
(km/h)
00
20 55
45 55
65 0
75 092 50
108 50
125 0
135 0
155 55
180 55
200 0
210 0
225 40
255 40
270 80
400 80
420 0
430 0
445 40
485 40
500 80
630 80
650 0
660 0
680 50820 50
840 0
850 0
880 80
1110 80
1130 50
1150 90
1760 90
1800 01970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 69
▼M5
BILAGA 3A
PROV LIKVÄRDIGT MED TYP 1 +PROV FÖR KONTROLL AV
UTSLÄPPEN EFTER KALLSTART
1. INLEDNING
Se avsnitt 8.3 i bilaga 1.
2. KÖRCYKEL PÅ DYNAMOMETERBANA
2.1 Beskrivning av cykeln
Den körcykel som skall användas på dynamometerbanan är den
som beskrivs i följande tabell och återges i diagrammet i tillägg
1. Av tabellen framgår också de olika delmomenten.
2.2 Samma som avsnitt 2.2 i bilaga 3.
2.3 Kraftöverföringar
2.3.1 Samtliga provförhållanden skall, om inte annat anges,
överensstämma med tillverkarens rekommendationer.
2.3.2 Fordon som är utrustade med frihjul eller överväxel skall, om inte
annat anges, provas med dessa funktioner aktiverade i enlighet
med tillverkarens rekommendationer.
2.3.3 Tomgångsfaserna skall med automatisk växellåda genomföras i
läget ”drive” och med hjulen bromsade; med manuell växellåda
skall en växel vara ilagd och kopplingspedalen nedtrampad, dock
inte under den första tomgångsfasen.
När fordonet körs får gaspedalen inte aktiveras mer än som är
nödvändigt för att den föreskrivna hastigheten skall upprätthållas.
2.3.4 Accelerationen skall vara jämn och växlingen skall ske vid rätt
tillfällen och på rätt sätt. Om det är fråga om en manuell växellåda
skall föraren lätta på gaspedalen vid varje växling och genomföra
växlingen på kortast möjliga tid. Om fordonet inte kan accelereras
med den angivna hastigheten skall det köras med största möjliga
pådrag tills fordonshastigheten är den som föreskrivs för den
tidpunkten i körcykeln.
2.3.5 Decelerationsfaserna skall genomföras med växel ilagd och brom-
sarna eller gaspedalen skall om nödvändigt användas för att hålla
den föreskrivna hastigheten. Om fordonet har manuell växellåda
skall kopplingspedalen vara uppsläppt och växling får inte ske
efter den föregående fasen. För de faser där hastigheten sänks till
noll skall kopplingspedalen i fordon med manuell växellåda
trampas ned när hastigheten passerar 24,1 km/tim, när motorn gårojämnt eller när motorn visar tecken på att stanna.
2.3.6 Manuell växellåda
2.3.6.1 Om provfordonet är utrustat med manuell växellåda skall
växlingen ske på det sätt som tillverkaren rekommenderar om den
tekniska tjänst som ansvarar för proverna samtycker till detta.
2.4 Toleranser
2.4.1 Körcykeln på dynamometern beskrivs i tillägg 1. Körcykeln defini-
eras med en jämn kurva som illustrerar den angivna hastigheten i
förhållande till tiden. Den består av en icke återkommande serie av
tomgångs +, accelerations +, marsch + och decelerationsfaser med
olika tidssekvenser och hastigheten
2.4.2 Följande hastighetstoleranser är tillåtna:
— Den övre gränsen är 3,2 km/h högre än den högsta punkten på
kurvan inom en sekund av den angivna tiden.
— Den nedre gränsen är 3,2 km/h lägre än den lägsta punkten på
kurvan inom en sekund av den angivna tiden.
— Hastighetsvariationer som är större än toleranserna (sådana som
kan inträffa vid växling) är tillåtna om de inte vid något
tillfälle varar mer än två sekunder.
— Hastigheterna får vara lägre än de som föreskrivs om fordonet
körs med full kraft när det inträffar.1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 70
▼M5
— Den ovan angivna hastighetstoleransen gäller, den övre och
nedre gränsen skall dock vara 6,4 km/h.
— I figurerna nedan visas de tillåtna hastighetstoleranserna för
typiska punkter. Figur A är typisk för de delar av hastighets-
kurvan som stiger eller sjunker under tidsintervallet på två
sekunder. Figur B är typisk för de avsnitt av hastighetskurvansom omfattar ett maximum eller minimum.
Figur A
 Figur B
3. FORDON OCH BRÄNSLE
3.1 Provfordon
3.1.1/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C150Samma som avsnitt 3.1.1 till 3.1.6 i bilaga 3.3.1.2
3.1.3
3.1.43.1.5
3.1.6
3.2 Bränsle
Provningen skall genomföras med användning av det refe-
rensbränsle som anges i bilaga 6 eller ett likvärdigt
referensbränsle som används av de behöriga myndigheterna på ge-
menskapens exportmarknader.
4. PROVUTRUSTNING4.1 Dynamometerbana
4.1.1 Samma som avsnitt 4.1.1 i bilaga 3, dockutök at med följande
stycke: ”Dynamometrar med inställbar belastningskurva får anses
ha en fast belastningskurva om de uppfyller de krav som gäller
för dynamometrar med fast belastningskurva och används som
dynamometrar med fast belastningskurva.”
4.1.2/C148/C147/C147/C149/C147/C147/C150Samma som avsnitt 4.1.1, 4.1.2 och 4.1.3 i bilaga 3.4.1.3
4.1.4 Noggrannhet
4.1.4.1 Samma som 4.1.4.1 i bilaga 3.
4.1.4.2 Om dynamometern har en fast belastningskurva skall dynamome-
terbelastningen motsvara vägbelastningen med en noggrannhet av
5 % vid 80,5 km/h.1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 71
▼M5
Om dynamometern har en inställbar belastningskurva skall dyna-
mometerbelastningen motsvara vägbelastningen med en
noggrannhet av 5 % vid 80,5, 60 och 40 km/h samt en
noggrannhet av 10 % vid 20 km/h. Under detta värde skall dyna-
mometerupptagningen vara positiv.
4.1.4.3/C148/C147/C147/C149/C147/C147/C150Samma som avsnitt 4.1.4.3 och 4.1.4.4 i bilaga 3.4.1.4.4
4.1.5 Inställning av belastning och tröghetsmassa
4.1.5.1 Dynamometer med fast belastningskurva: belastningssimulatorn
skall vara inställd så att den tar upp den effekt som avges vid driv-
hjulen vid en konstant hastighet av 80,5 km/h. Alternativa metoder
för att fastställa och ställa in denna belastning beskrivs i avsnitt 3 i
tillägg 2 samt i tillägg 3.
4.1.5.2 Dynamometrar med inställbar belastningskurva: belastningssimula-
torn skall vara inställd så att den tar upp den effekt som avges vid
drivhjulen vid en konstant hastighet av 20, 40, 60 och 80,5 km/h.
Sättet att bestämma och ställa in denna belastning beskrivs i punkt
3 i tillägg 2 samt i tillägg 3.
4.1.5.3 Samma som avsnitt 4.1.5.3 i bilaga 3.
4.2/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C150Samma som avsnitt 4.2 till 4.7 i bilaga 3.4.3
4.44.5
4.6
4.7
5. FÖRBEREDELSER FÖR PROV
5.1 Inställning av momentsimulator i förhållande till fordonets
rörelsemassor
Fordonets referensvikt
(kg)Ekvivalent tröghetsmassa
(kg)
Pr≤480 450
480 < Pr ≤540 510
540 < Pr ≤600 570
600 < Pr ≤650 620
650 < Pr ≤710 680
710 < Pr ≤770 740
770 < Pr ≤820 800
820 < Pr ≤880 850
880 < Pr ≤940 910
940 < Pr ≤990 960
990 < Pr ≤1.050 1.020
1.050 < Pr ≤1.110 1.080
1.110 < Pr ≤1.160 1.130
1.160 < Pr ≤1.220 1.190
1.220 < Pr ≤1.280 1.250
1.280 < Pr ≤1.330 1.300
1.330 < Pr ≤1.390 1.360
1.390 < Pr ≤1.450 1.420
1.450 < Pr ≤1.500 1.470
1.500 < Pr ≤1.560 1.530
1.560 < Pr ≤1.620 1.590
1.620 < Pr ≤1.670 1.640
1.670 < Pr ≤1.730 1.700
1.730 < Pr ≤1.790 1.760
1.790 < Pr ≤1.870 1.810
1.870 < Pr ≤1.980 1.930
1.980 < Pr ≤2.100 2.040
2.100 < Pr ≤2.210 2.150
2.210 < Pr ≤2.320 2.270
2.320 < Pr ≤2.440 2.380
2.440 < Pr 2.4901970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 72
▼M5
De provmassor som visas i tabellen får simuleras med svänghjul,
elektriskt eller på annat sätt. Om den ekvivalenta provmassa som
anges inte finns tillgänglig på den aktuella dynamometern skall
nästa högre ekvivalenta provmassa (max. 115 kg) användas.
AnmärkningMed fordonets referensvikt avses fordonets vikt i körklart skick
exklusive den enhetliga förarvikten samt ökad med en enhetlig
vikt av 136 kg.
5.2 Samma som avsnitt 5.2 i bilaga 3.
5.3 Fordonets skick
5.3.1 Före provet skall fordonet befinna sig i en lokal med en relativt
konstant temperatur mellan 20 och 30 ºC.
Denna konditionering skall pågå i minst sex timmar om motorol-
jans temperatur mäts och i annat fall i minst 12 timmar.
Om tillverkaren kräver det, skall provet inte utföras senare än 36
timmar efter det att fordonet körts vid normal drifttemperatur.
5.3.2 Samma som avsnitt 5.3.2 i bilaga 3.
6. TILLVÄGAGÅNGSSÄTT VID BÄNKPROV6.1/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C150Samma som avsnitt 6.1 till 6.1.4 i bilaga 3.6.1.2
6.1.3
6.1.4
6.2 Provning och provtagning
6.2.1 Före avgasprovet skall fordonet placeras så att det inte utsätts för
nederbörd (t.ex. regn och fukt). Dynamometerprovet består av en
körning på 12,1 km efter kallstart och en simulering av en körning
på 12,1 km efter varmstart. Fordonet får stå på dynamometern
under den period på tio minuter som skall löpa mellan kallstart +
och varmstartprovet. Kallstartprovet skall delas upp i två perioder.
Den första perioden, som representerar den ”transienta” kallstartf-
asen, upphör efter den deceleration som inleds 505 sekunder in i
körcykeln. Den andra perioden, som representerar den ”stabila”
fasen, består av den återstående delen av körcykeln inklusive
avstängning av motorn. Varmstartprovet består också av två peri-
oder. Den första perioden, som representerar den ”transienta”
varmstartfasen, upphör vid samma punkt i körcykeln som kallstart-
provets första period. Varmstartprovets andra period, den ”stabila”
fasen, antas vara identiskmed k allstartprovets andra period. Därför
avslutas varmstartprovet när den första perioden (505 sekunder)
löper ut.
6.2.2 Varje prov skall omfatta följande steg:6.2.2.1 Anbringa fordonets drivande hjul på dynamometern utan att starta
motorn. Nollställ och koppla in rullens varvräknare.
6.2.2.2 Fäll upp fordonets motorhuv och placera kylfläkten.6.2.2.3 Ställ provväljarens ventiler i ”klarläge” och anslut provpåsarna till
provtagningssystemen för utspädd avgas och utspädningsluft.
6.2.2.4 Starta konstantvolymprovtagaren (CVS) (om detta inte redan
gjorts), provtagningspumparna, temperaturregistreraren, fordonets
kylfläkt och registreringsapparaten för analys av uppvärmda
kolväten (endast diesel). (Om konstantvolymprovtagaren har en
värmeväxlare som används skall denna vara uppvärmd till sin
drifttemperatur.) Ledningar och filter för kontinuerlig uttagning av
prov till dieselkolvätesanalysatorn skall i förekommande fall vara
uppvärmda till 190 ºC ± 10 ºC.
6.2.2.5 Ställ in önskad provflödeshastighet (minimum 0,28 m
3/h) och
nollställ gasflödesmätarna.
Anmärkning
Provflödeshastigheten för CFV +CVS bestäms av venturi
+konstruktionen.1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 73
▼M5
6.2.2.6 Anslut den böjliga avgasslangen till fordonets avgasrör.
6.2.2.7 Starta gasflödesmätaren, ställ in provtagningsventilerna så att prov-
tagningsflödet går till den ”transienta” avgasprovsäcken och den
”transienta” provsäcken med utspädningsluft (koppla in systemet
för integrering av kolväteanalysen och markera på registrerings-
papperet, om tillämpligt), ställ in ventilerna under provtagningen
så att den transienta fasen leds till partikelfiltren, vrid om nyckeln
och starta motorerna.
6.2.2.8 Koppla in kraftöverföringen 15 sekunder efter det att motorn har
startat.
6.2.2.9 Påbörja körcykelns inledande fordonsacceleration 20 sekunder
efter det att motorn har startat.
6.2.2.10 Kör fordonet i enlighet med körcykeln för dynamometern.6.2.2.11 ►
M6Vid slutet av den deceleration som enligt anvisningarna
skall inträffa efter 505 sekunder, skall provtagningsflödena samti-
digt ställas om från de ”transienta” till de ”stabiliserade”
provsäckarna på ett sådant sätt att de passerar genom partikelfiltren
för de stabiliserade flödena. Koppla ur gasflödesmätare nr 1 (och
diesel-kolväteintegrator nr 1) (markera på registreringspapperet
för diesel-kolväten) och starta gasflödesmätare nr 2 (och diesel-
kolväteintegrator nr 2). ◄Före accelerationen, vilken skall
påbörjas 510 sekunder in i cykeln, skall det antal varv som
uppmätts för rullen eller axeln antecknas och räkneverket
nollställas eller ett annat räkneverk kopplas in. Proverna av den
”transienta” avgasen och utspädningsluften skall snarast möjligt
överföras till analyssystemet, där de skall bearbetas för att få fram
en stabil visning för avgasprovet på samtliga analysatorer inom 20
minuter efter att provtagningsdelen av provet har avslutats.
6.2.2.12 Stäng av motorn 2 sekunder efter det att den sista decelerationen är
avslutad (vid 1.369 sekunder).
6.2.2.13 ►M6Fem sekunder efter det att motorn stannat stängs samtidigt
gasflödesmätare nr 2 (och diesel-kolväteintegrator nr 2) (markera
på registreringspapperet för kolväten, om tillämpligt) och venti-
lerna till partikelfiltren för den stabiliserade fasen samt ställs
provtagningsventilerna i beredskapsläge. ◄Anteckna det antal
varv som uppmätts för rullen eller axeln samt nollställ räkneverket.
Proverna av den ”stabila” avgasen och utspädningsluften skall
snarast möjligt överföras till analyssystemet, där de skall bearbetas
för att få fram en stabil visning för avgasprovet på samtliga analy-
satorer inom 20 minuter efter det att provtagningsdelen av provet
har avslutats.
6.2.2.14 Stäng av kylfläkten och fäll ned motorhuven omedelbart efter det
att provtagningsperioden har avslutats.
6.2.2.15 Stäng av konstantvolymprovtagaren (CVS) eller koppla ifrån
avgasslangen från fordonets avgasrör.
6.2.2.16 För varmstartprovet skall stegen i avsnitt 6.2.2.2. till 6.2.2.10
upprepas, dock med den skillnaden att det endast krävs en
provpåse för provtagning av avgasen och en för utspädningsluften.
►M6För fordon med dieselmotor behövs på motsvarande sätt
bara ett par partikelfilter för varmstartprovet. ◄Omvridningen
av startnyckeln som beskrivs i avsnitt 6.2.2.7 skall ske 9 till 11
minuter efter det att kallstartprovets provtagningsperiod har avslu-
tats.
6.2.2.17 ►M6Vid slutet av den deceleration som enligt anvisningarna
skall inträffa efter 505 sekunder, skall samtidigt gasflödesmätare
nr 1 (och diesel-kolväteintegrator nr 1) (markera på registrerings-
papperet för diesel-kolväten, om tillämpligt) stängas av, ventilerna
till partikelfiltret stängas och provtagningsventilen ställas i bered-
skapsläge (avstängning av motorn ingår inte i
provtagningsperioden för varmstart). ◄Anteckna det antal varv
som uppmätts för rullen eller axeln.
6.2.2.18 Proverna av den ”stabila” avgasen och utspädningsluften skall
snarast möjligt överföras till analyssystemet, där de skall bearbetas
för att få fram en stabil visning för avgasprovet på samtliga analy-
satorer inom 20 minuter efter det att provtagningsdelen av provet
har avslutats.1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 74
▼M6
▼M5
▼M5
6.3 Start och omstart av motorn
6.3.1 Bensinmotordrivna fordon
Detta avsnitt gäller för bensinmotordrivna fordon.
6.3.1.1 Motorn skall startas i enlighet med de instruktioner som tillver-
karen lämnar i handboken för serietillverkade fordon. Den
inledande tomgångsperioden på 20 sekunder börjar när motorn
startar.
6.3.1.2 Användning av choke
Fordon som är utrustade med automatchoke skall köras i enlighet
med de instruktioner som tillverkaren lämnar i handboken för
serietillverkade fordon.
Fordon som är utrustade med manuell choke skall köras i enlighet
med de instruktioner som tillverkaren lämnar i handboken för
serietillverkade fordon.
6.3.1.3 Senast 15 sekunder efter att motorn har startats skall kraftöverför-
ingen kopplas in. Om det är nödvändigt får bromsarna användas
för att förhindra att drivhjulen roterar.
6.3.1.4 Föraren får använda choken, gaspedalen etc. om det behövs för att
hålla motorn i gång.
6.3.1.5 Om de instruktioner som tillverkaren lämnar i handboken för serie-
tillverkade fordon inte anger något varmstartförfarande skall
motorn (motorer med automatiskoch manuell chok e) startas
genom att gaspedalen trampas ned halvvägs varpå motorn får gå
runt tills den startar.
6.3.2 Dieselfordon
Motorn skall startas i enlighet med de instruktioner som tillver-
karen lämnar i handboken för serietillverkade fordon. Den
inledande tomgångsperioden på 20 sekunder börjar när motorn
startar. Senast 15 sekunder efter det att motorn har startats skall
kraftöverföringen kopplas in. Om det är nödvändigt får bromsarna
användas för att förhindra att drivhjulen roterar.
6.3.3 Om fordonet inte har startat när startmotorn har arbetat i tio
sekunder skall försöket avbrytas och orsaken till att starten miss-
lyckades fastställas. Gasflödesmätaren på
konstantvolymprovtagaren (vanligtvis en varvtalsräknare) eller
CFV +anordningen (och kolvätesintegratorn vid prov av diesel-fordon) skall stängas av och provväljarens ventiler ställas i
”klarläge” under felsökningen. Dessutom skall antingen konstan-
tvolymprovtagaren stängas av eller avgasslangen kopplas bort från
avgasröret under felsökningen. Om den misslyckade starten
berodde på ett manövreringsfel skall fordonet åter provas från
kallstart.
6.3.3.1 Om en misslyckad start inträffar under provets kallstartdel och
beror på ett fel på fordonet får provet återupptas om felet gickatt
åtgärda på mindre än 30 minuter. Samtliga provtagningssystem
skall återaktiveras samtidigt som motorn börjar gå runt. Körcy-
kelns tidsekvens inleds när motorn startar. Om en misslyckad
start beror på ett fel på fordonet och fordonet inte kan startas är
provet ogiltigt.
6.3.3.2 Om en misslyckad start inträffar under provets varmstartdel och
beror på ett fel på fordonet skall fordonet kunna startas inom en
minut från omvridningen av nyckeln. Samtliga provtagningssystem
skall återaktiveras samtidigt som motorn börjar gå runt. Körcy-
kelns tidssekvens inleds när motorn startar. Om fordonet inte kan
startas inom en minut från omvridningen av nyckeln är provet
ogiltigt.
6.3.4 Om motorn ”falskstartar” skall föraren upprepa det rekommende-
rade startförfarandet (återställning av choken etc.).1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 75
▼M5
6.3.5 Motorstopp (1)
Om motorn stannar under en tomgångsperiod skall den återstartas
omedelbart och provet fortsättas. Om motorn inte kan startas
tillräckligt snabbt för att fordonet skall kunna genomföra nästa
acceleration enligt anvisningarna skall körcykelindikatorn stoppas.
När fordonet startar skall körcykelindikatorn sättas igång på nytt.
7. TILLVÄGAGÅNGSSÄTT VID ANALYS
7.1 Samma som avsnitt 7.2.2 i bilaga 3.
7.2 Samma som avsnitt 7.2.3 i bilaga 3.
7.3 Samma som avsnitt 7.2.4 i bilaga 3.
7.4 Samma som avsnitt 7.2.5 i bilaga 3.
7.5 Samma som avsnitt 7.2.6 i bilaga 3.
7.6 Samma som avsnitt 7.2.7 i bilaga 3.
7.7 Samma som avsnitt 7.2.8 i bilaga 3.
7.8 Använda partikelfilter måste föras till kammaren senast en timme
efter det att avgasprovet avslutats och måste där konditioneras
mellan två och 56 timmar innan de vägs.
8. BESTÄMNING AV MÄNGDEN GAS- OCH PARTIKELFOR-
MIGA FÖRORENINGAR
8.1/C148/C147/C147/C149/C147/C147/C150Samma som avsnitt 8.1 och 8.2 i bilaga 3.8.21970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 76
(1) Om motorn stannar under något annat moment än tomgångsfasen skall körcykelindika-
torn stoppas. Fordonet skall sedan återstartas och accelereras till den hastighet som ärkrävs för den punkten i körcykeln och provet fortsättas.
Om fordonet inte kan återstartas inom en minut är provet ogiltigt.▼M6
▼M5
▼M5
Tillägg 1
KÖRCYKEL
1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 77
▼M5
tv
0 0,0
1 0,02 0,03 0,04 0,05 0,06 0,07 0,0
8 0,0
9 0,0
10 0,011 0,012 0,013 0,014 0,015 0,016 0,017 0,018 0,019 0,0
20 0,0
21 4,822 9,523 13,824 16,525 23,026 27,227 27,828 29,129 33,330 34,931 36,032 36,2
33 35,6
34 34,635 33,636 32,837 31,938 27,439 24,040 24,041 24,542 24,943 25,744 27,5
45 30,7
46 34,047 36,548 36,949 36,550 36,451 34,352 30,653 27,554 25,455 25,456 28,557 31,9
58 34,8
59 37,360 38,961 39,662 40,163 40,264 39,665 39,466 39,81970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 78
▼M5
tv
67 39,9
68 39,8
69 39,6
70 39,6
71 40,4
72 41,273 41,4
74 40,9
75 40,176 40,2
77 40,9
78 41,8
79 41,8
80 41,481 42,0
82 43,0
83 44,384 46,0
85 47,2
86 48,087 48,4
88 48,9
89 49,4
90 49,4
91 49,192 48,9
93 48,8
94 48,995 49,6
96 48,9
97 48,198 47,5
99 48,0
100 48,8
101 49,4
102 49,7103 49,9
104 49,7
105 48,9106 48,0
107 48,1
108 48,6109 49,4
110 50,2
111 51,2
112 51,8
113 52,1114 51,8
115 51,0
116 46,0117 40,7
118 35,4
119 30,1120 24,8
121 19,5
122 14,2
123 8,9
124 3,5125 0,0
126 0,0
127 0,0128 0,0
129 0,0
130 0,0131 0,0
132 0,0
133 0,01970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 79
▼M5
tv
134 0,0
135 0,0
136 0,0
137 0,0
138 0,0
139 0,0140 0,0
141 0,0
142 0,0143 0,0
144 0,0
145 0,0
146 0,0
147 0,0148 0,0
149 0,0
150 0,0151 0,0
152 0,0
153 0,0154 0,0
155 0,0
156 0,0
157 0,0
158 0,0159 0,0
160 0,0
161 0,0162 0,0
163 0,0
164 5,3165 10,6
166 15,9
167 21,2
168 26,6
169 31,9170 35,7
171 39,1
172 41,5173 42,5
174 41,4
175 40,4176 39,8
177 40,2
178 40,6
179 40,9
180 41,5181 43,8
182 42,6
183 38,6184 36,5
185 31,2
186 28,5187 27,7
188 29,1
189 29,9
190 32,2
191 35,7192 39,4
193 43,9
194 49,1195 53,9
196 58,3
197 60,0198 63,2
199 65,2
200 67,81970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 80
▼M5
tv
201 70,0
202 72,6
203 74,0
204 75,3
205 76,4
206 76,4207 76,1
208 76,0
209 75,6210 75,6
211 75,6
212 75,6
213 75,6
214 76,0215 76,3
216 77,1
217 78,1218 79,0
219 79,7
220 80,5221 81,4
222 82,1
223 82,9
224 84,0
225 85,6226 87,1
227 87,9
228 88,4229 88,5
230 88,4
231 87,9232 87,9
233 88,2
234 88,7
235 89,3
236 89,6237 90,3
238 90,6
239 91,1240 91,2
241 91,2
242 90,9243 90,9
244 90,9
245 90,9
246 90,9
247 90,9248 90,8
249 90,3
250 89,8251 88,7
252 87,9
253 87,2254 86,9
255 86,4
256 86,3
257 86,7
258 86,9259 87,1
260 87,1
261 86,6262 85,9
263 85,3
264 84,7265 83,8
266 84,3
267 83,71970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 81
▼M5
tv
268 83,5
269 83,2
270 82,9
271 83,0
272 83,4
273 83,8274 84,5
275 85,3
276 86,1277 86,9
278 88,4
279 89,2
280 89,5
281 90,1282 90,1
283 89,8
284 88,8285 87,7
286 86,3
287 84,5288 82,9
289 82,9
290 82,9
291 82,2
292 80,6293 80,5
294 80,6
295 80,5296 79,8
297 79,7
298 79,7299 79,7
300 79,0
301 78,2
302 77,4
303 76,0304 74,2
305 72,4
306 70,5307 68,6
308 66,8
309 64,9310 62,0
311 59,5
312 56,6
313 54,4
314 52,3315 50,7
316 49,2
317 49,1318 48,3
319 46,7
320 44,3321 39,9
322 34,6
323 32,3
324 30,7
325 29,8326 27,4
327 24,9
328 20,1329 17,4
330 12,9
331 7,6332 2,3
333 0,0
334 0,01970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 82
▼M5
tv
335 0,0
336 0,0
337 0,0
338 0,0
339 0,0
340 0,0341 0,0
342 0,0
343 0,0344 0,0
345 0,0
346 0,0
347 1,6
348 6,9349 12,2
350 17,5
351 22,9352 27,8
353 32,2
354 36,2355 38,1
356 40,6
357 42,8
358 45,2
359 46,3360 49,0
361 50,9
362 51,7363 52,3
364 54,1
365 55,5366 55,7
367 56,2
368 56,0
369 55,5
370 55,8371 57,1
372 57,9
373 57,9374 57,9
375 57,9
376 57,9377 57,9
378 58,1
379 58,6
380 58,7
381 58,6382 57,9
383 56,5
384 54,9385 53,9
386 50,5
387 46,7388 41,4
389 37,0
390 32,7
391 28,2
392 23,3393 19,3
394 14,0
395 8,7396 3,4
397 0,0
398 0,0399 0,0
400 0,0
401 0,01970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 83
▼M5
tv
402 0,0
403 4,2
404 9,5
405 14,5
406 20,1
407 25,4408 30,7
409 36,0
410 40,2411 41,2
412 44,3
413 46,7
414 48,3
415 48,4416 48,3
417 47,8
418 47,2419 46,3
420 45,1
421 40,2422 34,9
423 29,6
424 24,3
425 19,0
426 13,7427 8,4
428 3,1
429 0,0430 0,0
431 0,0
432 0,0433 0,0
434 0,0
435 0,0
436 0,0
437 0,0438 0,0
439 0,0
440 0,0441 0,0
442 0,0
443 0,0444 0,0
445 0,0
446 0,0
447 0,0
448 5,3449 10,6
450 15,9
451 21,2452 26,6
453 31,0
454 37,2455 42,5
456 44,7
457 46,8
458 50,7
459 53,1460 54,1
461 56,0
462 56,5463 57,3
464 58,1
465 57,9466 58,1
467 58,3
468 57,91970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 84
▼M5
tv
469 57,5
470 57,9
471 57,9
472 57,3
473 57,1
474 57,0475 56,6
476 56,6
477 56,6478 56,6
479 56,6
480 56,6
481 56,3
482 56,5483 56,6
484 57,1
485 56,6486 56,3
487 56,3
488 56,3489 56,0
490 55,7
491 55,8
492 53,9
493 51,5494 46,4
495 45,1
496 41,0497 36,2
498 31,9
499 26,6500 21,2
501 16,6
502 11,6
503 6,4
504 1,6505 0,0
506 0,0
507 0,0508 0,0
509 0,0
510 0,0511 1,9
512 5,6
513 8,9
514 10,5
515 13,7516 15,4
517 16,9
518 19,2519 22,5
520 25,7
521 28,5522 30,6
523 32,3
524 33,6
525 35,4
526 37,0527 38,3
528 39,4
529 40,1530 40,2
531 40,2
532 40,2533 40,2
534 40,2
535 40,21970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 85
▼M5
tv
536 41,2
537 41,5
538 41,8
539 41,2
540 40,6
541 40,2542 40,2
543 40,2
544 39,3545 37,2
546 31,9
547 26,6
548 21,2
549 15,9550 10,6
551 5,3
552 0,0553 0,0
554 0,0
555 0,0556 0,0
557 0,0
558 0,0
559 0,0
560 0,0561 0,0
562 0,0
563 0,0564 0,0
565 0,0
566 0,0567 0,0
568 0,0
569 5,3
570 10,6
571 15,9572 20,9
573 23,5
574 25,7575 27,4
576 27,4
577 21,4578 28,2
579 28,5
580 28,5
581 28,2
582 27,4583 27,2
584 26,7
585 27,4586 27,5
587 27,4
588 26,7589 26,6
590 26,6
591 26,7
592 27,4
593 28,3594 29,8
595 30,9
596 32,5597 33,8
598 34,0
599 34,1600 34,8
601 35,4
602 36,01970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 86
▼M5
tv
603 36,2
604 36,2
605 36,2
606 36,5
607 38,1
608 40,4609 41,8
610 42,6
611 43,5612 42,0
613 36,7
614 31,4
615 26,1
616 20,8617 15,4
618 10,1
619 4,8620 0,0
621 0,0
622 0,0623 0,0
624 0,0
625 0,0
626 0,0
627 0,0628 0,0
629 0,0
630 0,0631 0,0
632 0,0
633 0,0634 0,0
635 0,0
636 0,0
637 0,0
638 0,0639 0,0
640 0,0
641 0,0642 0,0
643 0,0
644 0,0645 0,0
646 3,2
647 7,2
648 12,6
649 16,4650 20,1
651 22,5
652 24,6653 28,2
654 31,5
655 33,8656 35,7
657 37,5
658 39,4
659 40,7
660 41,2661 41,8
662 43,9
663 43,1664 42,3
665 42,5
666 42,6667 42,6
668 41,8
669 41,01970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 87
▼M5
tv
670 38,0
671 34,4
672 29,8
673 26,4
674 23,3
675 18,7676 14,0
677 9,3
678 5,6679 3,2
680 0,0
681 0,0
682 0,0
683 0,0684 0,0
685 0,0
686 0,0687 0,0
688 0,0
689 0,0690 0,0
691 0,0
692 0,0
693 0,0
694 2,3695 5,3
696 7,1
697 10,5698 14,8
699 18,2
700 21,7701 23,5
702 26,4
703 26,9
704 26,6
705 26,6706 29,3
707 30,9
708 32,3709 34,6
710 36,2
711 36,2712 35,6
713 36,5
714 37,5
715 37,8
716 36,2717 34,8
718 33,0
719 29,0720 24,1
721 19,3
722 14,5723 10,0
724 7,2
725 4,8
726 3,4
727 0,8728 0,8
729 5,1
730 10,5731 15,4
732 20,1
733 22,5734 25,7
735 29,0
736 31,51970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 88
▼M5
tv
737 34,6
738 37,2
739 39,4
740 41,0
741 42,6
742 43,6743 44,4
744 44,9
745 45,5746 46,0
747 46,0
748 45,5
749 45,4
750 45,1751 44,3
752 43,1
753 41,0754 37,8
755 34,6
756 30,6757 26,6
758 24,0
759 20,1
760 15,1
761 10,0762 4,8
763 2,4
764 2,4765 0,8
766 0,0
767 4,8768 10,1
769 15,4
770 20,8
771 25,4
772 28,2773 29,6
774 31,4
775 33,3776 35,4
777 37,3
778 40,2779 42,6
780 44,3
781 45,1
782 45,5
783 46,5784 46,5
785 46,5
786 46,3787 45,9
788 45,5
789 45,5790 45,5
791 45,4
792 44,4
793 44,3
794 44,3795 44,3
796 44,3
797 44,3798 44,3
799 44,4
800 45,1801 45,9
802 48,3
803 49,91970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 89
▼M5
tv
804 51,5
805 53,1
806 53,1
807 54,1
808 54,7
809 55,2810 55,0
811 54,7
812 54,7813 54,6
814 54,1
815 53,3
816 53,1
817 52,3818 51,5
819 51,3
820 50,9821 50,7
822 49,2
823 48,3824 48,1
825 48,1
826 48,1
827 48,1
828 47,6829 47,5
830 47,5
831 47,2832 46,5
833 45,4
834 44,6835 43,5
836 41,0
837 38,1
838 35,4
839 33,0840 30,9
841 30,9
842 32,3843 33,6
844 34,4
845 35,4846 36,4
847 37,3
848 38,6
849 40,2
850 41,8851 42,8
852 42,8
853 43,1854 43,5
855 43,8
856 44,7857 45,2
858 46,3
859 46,5
860 46,7
861 46,8862 46,7
863 45,2
864 44,3865 43,5
866 41,5
867 40,2868 39,4
869 39,9
870 40,41970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 90
▼M5
tv
871 41,0
872 41,4
873 42,2
874 43,3
875 44,3
876 44,7877 45,7
878 46,7
879 47,0880 46,8
881 46,7
882 46,5
883 45,9
884 45,2885 45,1
886 45,1
887 44,4888 43,8
889 42,8
890 43,5891 44,3
892 44,7
893 45,1
894 44,7
895 45,1896 45,1
897 45,1
898 44,6899 44,1
900 43,3
901 42,8902 42,6
903 42,6
904 42,6
905 42,3
906 42,2907 42,2
908 41,7
909 41,2910 41,2
911 41,7
912 41,5913 41,0
914 39,6
915 37,8
916 35,7
917 34,8918 34,8
919 34,9
920 36,4921 37,7
922 38,6
923 38,9924 39,3
925 40,1
926 40,4
927 40,6
928 40,7929 41,0
930 40,6
931 40,2932 40,3
933 40,2
934 39,8935 39,4
936 39,1
937 39,11970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 91
▼M5
tv
938 39,4
939 40,2
940 40,2
941 39,6
942 39,6
943 38,8944 39,4
945 40,4
946 41,2947 40,4
948 38,6
949 35,4
950 32,3
951 27,2952 21,9
953 16,6
954 11,3955 6,0
956 0,6
957 0,0958 0,0
959 0,0
960 3,2
961 8,5
962 13,8963 19,2
964 24,5
965 28,2966 29,9
967 32,2
968 34,0969 35,4
970 37,0
971 39,4
972 42,3
973 44,3974 45,2
975 45,7
976 45,9977 45,9
978 45,9
979 44,6980 44,3
981 43,8
982 43,1
983 42,6
984 41,8985 41,4
986 40,6
987 38,6988 35,4
989 34,6
990 34,6991 35,1
992 36,2
993 37,0
994 36,7
995 36,7996 37,0
997 36,5
998 36,5999 36,5
1 000 37,8
1 001 38,61 002 39,6
1 003 39,9
1 004 40,41970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 92
▼M5
tv
1 005 41,0
1 006 41,2
1 007 41,0
1 008 40,2
1 009 38,8
1 010 38,11 011 37,3
1 012 36,9
1 013 36,21 014 35,4
1 015 34,8
1 016 33,0
1 017 28,2
1 018 22,91 019 17,5
1 020 12,2
1 021 6,91 022 1,6
1 023 0,0
1 024 0,01 025 0,0
1 026 0,0
1 027 0,0
1 028 0,0
1 029 0,01 030 0,0
1 031 0,0
1 032 0,01 033 0,0
1 034 0,0
1 035 0,01 036 0,0
1 037 0,0
1 038 0,0
1 039 0,0
1 040 0,01 041 0,0
1 042 0,0
1 043 0,01 044 0,0
1 045 0,0
1 046 0,01 047 0,0
1 048 0,0
1 049 0,0
1 050 0,0
1 051 0,01 052 0,0
1 053 1,9
1 054 6,41 055 11,7
1 056 17,1
1 057 22,41 058 27,4
1 059 29,8
1 060 32,2
1 061 35,1
1 062 37,01 063 38,6
1 064 39,9
1 065 41,21 066 42,6
1 067 43,1
1 068 44,11 069 44,9
1 070 45,5
1 071 45,11970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 93
▼M5
tv
1 072 44,3
1 073 43,5
1 074 43,5
1 075 42,3
1 076 39,4
1 077 36,21 078 34,6
1 079 33,2
1 080 29,01 081 24,1
1 082 19,8
1 083 17,9
1 084 17,1
1 085 16,11 086 15,3
1 087 14,6
1 088 14,01 089 13,8
1 090 14,2
1 091 14,51 092 14,0
1 093 13,8
1 094 12,9
1 095 11,3
1 096 8,01 097 6,8
1 098 4,2
1 099 1,61 100 0,0
1 101 0,2
1 102 1,01 103 2,6
1 104 5,8
1 105 11,1
1 106 16,1
1 107 20,61 108 22,5
1 109 23,3
1 110 25,71 111 29,1
1 112 32,2
1 113 33,81 114 34,1
1 115 34,3
1 116 34,4
1 117 34,9
1 118 36,21 119 37,0
1 120 38,3
1 121 39,41 122 40,2
1 123 40,1
1 124 39,91 125 40,2
1 126 40,9
1 127 41,5
1 128 41,8
1 129 42,51 130 42,8
1 131 43,3
1 132 43,51 133 43,5
1 134 43,5
1 135 43,31 136 43,1
1 137 43,1
1 138 42,61970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 94
▼M5
tv
1 139 42,5
1 140 41,8
1 141 41,0
1 142 39,6
1 143 37,8
1 144 34,61 145 32,2
1 146 28,2
1 147 25,71 148 22,5
1 149 17,2
1 150 11,9
1 151 6,6
1 152 1,31 153 0,0
1 154 0,0
1 155 0,01 156 0,0
1 157 0,0
1 158 0,01 159 0,0
1 160 0,0
1 161 0,0
1 162 0,0
1 163 0,01 164 0,0
1 165 0,0
1 166 0,01 167 0,0
1 168 0,0
1 169 3,41 170 8,7
1 171 14,0
1 172 19,3
1 173 24,6
1 174 29,91 175 34,0
1 176 37,0
1 177 37,81 178 37,0
1 179 36,2
1 180 32,21 181 26,9
1 182 21,6
1 183 16,3
1 184 10,9
1 185 5,61 186 0,3
1 187 0,0
1 188 0,01 189 0,0
1 190 0,0
1 191 0,01 192 0,0
1 193 0,0
1 194 0,0
1 195 0,0
1 196 0,01 197 0,3
1 198 2,4
1 199 5,61 200 10,5
1 201 15,8
1 202 19,31 203 20,8
1 204 20,9
1 205 20,31970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 95
▼M5
tv
1 206 20,6
1 207 21,1
1 208 21,1
1 209 22,5
1 210 24,9
1 211 27,41 212 29,9
1 213 31,7
1 214 33,81 215 34,6
1 216 35,1
1 217 35,1
1 218 34,6
1 219 34,11 220 34,6
1 221 35,1
1 222 35,41 223 35,2
1 224 34,9
1 225 34,61 226 34,6
1 227 34,4
1 228 32,3
1 229 31,4
1 230 30,91 231 31,5
1 232 31,9
1 233 32,21 234 31,4
1 235 28,2
1 236 24,91 237 20,9
1 238 16,1
1 239 12,9
1 240 9,7
1 241 6,41 242 4,0
1 243 1,1
1 244 0,01 245 0,0
1 246 0,0
1 247 0,01 248 0,0
1 249 0,0
1 250 0,0
1 251 0,0
1 252 1,61 253 1,6
1 254 1,6
1 255 1,61 256 1,6
1 257 2,6
1 258 4,81 259 6,4
1 260 8,0
1 261 10,1
1 262 12,9
1 263 16,11 264 16,9
1 265 15,3
1 266 13,71 267 12,2
1 268 14,2
1 269 17,71 270 22,5
1 271 27,4
1 272 31,41970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 96
▼M5
tv
1 273 33,8
1 274 35,1
1 275 35,7
1 276 37,0
1 277 38,0
1 278 38,81 279 39,4
1 280 39,4
1 281 38,61 282 37,8
1 283 37,8
1 284 37,8
1 285 37,8
1 286 37,81 287 37,8
1 288 38,6
1 289 38,81 290 39,4
1 291 39,8
1 292 40,21 293 40,9
1 294 41,2
1 295 41,4
1 296 41,8
1 297 42,21 298 43,5
1 299 44,7
1 300 45,51 301 46,7
1 302 46,8
1 303 46,71 304 45,1
1 305 39,8
1 306 34,4
1 307 29,1
1 308 23,81 309 18,5
1 310 13,2
1 311 7,91 312 2,6
1 313 0,0
1 314 0,01 315 0,0
1 316 0,0
1 317 0,0
1 318 0,0
1 319 0,01 320 0,0
1 321 0,0
1 322 0,01 323 0,0
1 324 0,0
1 325 0,01 326 0,0
1 327 0,0
1 328 0,0
1 329 0,0
1 330 0,01 331 0,0
1 332 0,0
1 333 0,01 334 0,0
1 335 0,0
1 336 0,01 337 0,0
1 338 2,4
1 339 7,71970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 97
▼M5
tv
1 340 13,0
1 341 18,31 342 21,2
1 343 24,3
1 344 27,01 345 29,5
1 346 31,4
1 347 32,71 348 34,3
1 349 35,2
1 350 35,61 351 36,01 352 35,4
1 353 34,8
1 354 34,01 355 33,0
1 356 32,2
1 357 31,51 358 29,8
1 359 28,2
1 360 26,61 361 24,91 362 22,5
1 363 17,7
1 364 12,91 365 6,4
1 366 4,0
1 367 0,01 368 0,0
1 369 0,0
1 370 0,01 371 0,01970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 98
▼M5
Tillägg 2
DYNAMOMETERBANA
1. DEFINITION
1.1 Samma som avsnitt 1.1 i tillägg 2 till bilaga 2, men ”50 km/h”
skall ersättas med ”80,5 km/h”.
2. METOD FÖR KALIBRERING AV DYNAMOMETER
2.1 Samma som avsnitt 2.1 i tillägg 2 till bilaga 3.
2.2 Kalibrering av effektmätaren vid 80,5 km/h.2.2.1 Dynamometern skall kalibreras minst en gång i månaden om inte
funktionen kontrolleras minst en gång i veckan med påföljande
eventuellt nödvändig kalibrering. Kalibreringen skall utföras vid
80,5 km/h enligt det förfarande som beskrivs nedan. Den uppmätta
upptagna effekten utgörs av den effekt som upptas genom friktion
och den effekt som upptas av effektupptagningsanordningen.
Dynamometern drivs upp till en hastighet som är högre än prov-
ningshastigheten. Den anordning som används för att starta
dynamometern kopplas sedan bort varefter rullen (rullarna) får
snurra fritt. Rörelseenergin hos rullen tas upp av effektupptag-
ningsanordningen och genom friktion. Denna metod bortser från
rullarnas inre friktion med eller utan belastning. Friktionen i den
bakre rullen skall inte beaktas om denna inte är inkopplad.
2.2.1.1 Mät drivrullens rotationshastighet om detta inte gjorts tidigare.
Mäthjul, varvtalsmätare eller någon annan lämplig metod får
användas.
2.2.1.2 Placera ett fordon på dynamometern eller använd någon annan
metod för att starta dynamometern.
2.2.1.3 Använd ett svänghjul eller något annat system för simulering av
tröghetsmoment för den oftast förekommande kategorin av fordon-
svikt som dynamometern skall användas för. Även andra
kategorier av fordonsvikter får kalibreras.
2.2.1.4 Justera dynamometerns hastighet till 80,5 km/h.
2.2.1.5 Anteckna det indikerade körmotståndet.
2.2.1.6 Justera dynamometerns hastighet till 96,9 km/h.2.2.1.7 Koppla bort den anordning som används för att driva dynamome-
tern.
2.2.1.8 Anteckna den tid som det tar för dynamometerns drivrulle att gå
från en hastighet av 88,5 km/h till 72,4 km/h.
2.2.1.9 Justera effektupptagningsanordningen till en annan nivå.2.2.1.10 Upprepa 2.2.1.1 till 2.2.1.9 ovan så många gånger som är
nödvändigt för att täcka det intervall för upptagen effekt som skall
användas.
2.2.1.11 Beräkna den upptagna effekten. Se avsnitt 2.2.3.2.2.1.12 Illustrera den effekt som indikerades vid 80,5 km/h i förhållande
till den upptagna effekten på det sätt som visas i figur A.
2.2.2 Funktionskontrollen företas genom att dynamometern frikopplas
vid en eller flera tröghets/hästkraftsinställningar och genom att
jämföra decelerationstiden med den som uppmättes vid den senaste
kalibreringen. Om denna tid avviker med mer än 1
sskall en ny
kalibrering utföras.
2.2.3 Beräkningar
Beräkna dynamometerns faktiskt upptagna effekt med följande
ekvation:
Pa¼WV2
1/C0V2
2
2000 t
där
Pa = effekten (kW),1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 99
▼M5
W = ekvivalent tröghetsmassa (kg),
V1= utgångshastighet (m/s),
V2= sluthastighet (m/s),
t = den tid det tar för rullarna att gå från 88,5 till 72,4 km/h.
Figur A
2.3 Samma som avsnitt 2.3 i tillägg 2 till bilaga 3.
2.4 Utgår.
3. INSTÄLLNING AV DYNAMOMETERN
3.1 Vakuummetoden
Samma som avsnitt 3.1 i tillägg 2 till bilaga 3, men ”vid 50 km/
tim” skall ersättas med ”vid 80,5 km/tim”.
3.2 Annan inställningsmetod
Samma som avsnitt 3.2 i tillägg 2 till bilaga 3, men ”av 50 km/
tim” skall ersättas med ”av 80,5 km/tim”.
3.3 Alternativ metod
3.3.1 Den effektupptagande anordningen ställs in för att återge den
effekt som upptas vid den faktiska hastigheten av 80,5 km/tim.
Dynamometerns effektupptagning skall ta hänsyn till dynamome-
terns friktion.
Följande metod har fastställts för dynamometrar som har dubbla,
mindre rullar med en nominell rulldiameter på 220 mm och ett
nominellt avstånd mellan rullarna på 432 mm samt för dynamo-
metrar som har en enda, större rulle med en nominell rulldiameter
på 1 219 mm. Dynamometrar som har rullar med andra specifika-
tioner får användas om de är godkända av den tekniska tjänsten.
3.3.2 Hur dynamometerns körmotstånd skall ställas in fastställs med
ledning av den ekvivalenta provmassan, referensfrontarean, karos-
sens form, fordonets utskjutande delar och däcktypen i enlighet
med nedanstående formler.
3.3.2.1 För lätta fordon som skall provas på dynamometrar med dubbla
rullar skall följande ekvation användas:
PA=a A+P+t w
där
PA= inställningen vid 80,5 km/tim (kW).
A = fordonets referensfrontarea (m2). Fordonets referensfron-
tarea definieras som arean av fordonets rätvinkliga
projektion, inklusive däck och hjulupphängningskompo-1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 100
▼M5
nenter men exklusive fordonets utskjutande delar, på ett
plan som är vinkelrätt mot såväl fordonets längdplan som
den yta på vilken fordonet är placerat. Mätningen av denna
area skall beräknas till närmaste hundradel av en kvadrat-
meter med hjälp av en metod som den tekniska tjänst som
ansvarar för proverna har godkänt i förväg.
P = korrektionsfaktorn för utskjutande delar som den anges i
tabell 1 i detta avsnitt.
w = fordonets ekvivalenta provmassa (kg).
a = 3,45 för fordon med kraftigt sluttande bakparti (fastback),
= 4,01 för alla andra lätta fordon.
t = 0,0 för fordon utrustade med radialdäck, = 4,93 × 10−4för
alla andra fordon.
Ett fordons bakparti skall anses vara kraftigt sluttande om projek-
tionen av den del av den bakre ytan (A2) som sluttar med en vinkel
av mindre än 20º från horisontalplanet är minst 25 % större än
fordonets referensfrontarea. Ytan skall dessutom vara jämn, utan
avbrott och inte ha några lokala övergångar som är större än 4º. I
figur 1 visas ett exempel på ett kraftigt sluttande bakparti.
Figur 1
TABELL 1
Korrektionsfaktor (P) för utskjutande delar för olika utskju-
tande frontarealer (Ap)
Ap (m2P
Ap < 0,03 0,0
0,03≤Ap < 0,03 0,30
0,06≤Ap < 0,08 0,52
0,08≤Ap < 0,11 0,75
0,11≤Ap < 0,14 0,97
0,14≤Ap < 0,17 1,19
0,17≤Ap < 0,19 1,42
0,19≤Ap < 0,22 1,64
0,22≤Ap < 0,25 1,87
0,25≤Ap < 0,28 2,09
0,28≤Ap 2,31
Den utskjutande frontarean Ap definieras på samma sätt som
fordonets referensfrontarea, dvs. den sammanlagda arean av den
rätvinkliga projektionen av fordonets backspeglar, handtag,
takräcken och andra utskjutande delar på ett plan som är vinkelrätt
mot såväl fordonets längdplan som den yta på vilken fordonet är
placerat. En utskjutande del definieras som varje på fordonet fast-
satt tillbehör som skjuter ut mer än 2,54 cm från fordonets yta och
har en projicerad area som är större än 0,00093 m2, varvid arean
beräknas med en metod som den tekniska tjänst som ansvarar för
provningarna har godkänt i förväg. I den totala utskjutande fronta-
rean ingår samtliga delar som ingår i fordonets standardutförande.
Om det kan förväntas att mer än 33 % av de sålda fordonen är
försedda med en viss extrautrustning skall även arean för denna
utrustning ingå.1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 101
▼M5
3.3.2.2 Inställningen av dynamometerns effektupptagning för lätta fordon
skall rundas av till närmaste 0,1 kW.
3.3.2.3 Följande ekvation skall användas om lätta fordon skall provas på
en dynamometer med en enda, större rulle:
PA= aA + P + (8,22 × 10−4+ 0,33 t)w
Symbolerna i denna ekvation definieras i avsnitt 3.3.2.1.1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 102
▼M5
Tillägg 3
MOTSTÅND MOT ETT FORDONS FRAMDRIVNINGSMOTSTÅND —
MÄTMETOD PÅ VÄG OCH PÅ DYNAMOMETERBANA
(Samma som tillägg 3 till bilaga 3)1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 103
▼M5
Tillägg 4
KONTROLL AV ICKE-MEKANISKA TRÖGHETSMASSOR
(Samma som tillägg 4 till bilaga 3)1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 104
▼M5
Tillägg 5
BESKRIVNING AV PROVTAGNINGSSYSTEM FÖR GASER
(Samma som tillägg 5 till bilaga 3, men för CVS krävs sex påsar i stället för två)
1. INLEDNING
1.1 Det finns olika slag av provtagningsanordningar som uppfyller de
krav som anges i avsnitt 4.2 i bilaga 3.
De anordningar som beskrivs i 3.1, 3.2 och 3.3 godtas om huvud-
kriterierna för variabel utspädningä är uppfyllda.
1.2 Laboratoriet skall i sin dokumentation ange vilket provtagnings-
system som används när provet utförs.
2. KRITERIER FÖR SYSTEM MED VARIABEL UTSPÄDNING
FÖR MÄTNING AV AVGASUTSLÄPP
2.1 Tillämpningsområde
I detta avsnitt anges egenskaperna hos ett avgasprovtagningssystem
för mätning av de verkliga utsläppen i avgaserna från ett fordon i
enlighet med bestämmelserna i detta direktiv. För att utsläppen
skall kunna bestämmas genom mätning vid variabel utspädningmåste tre villkor vara uppfyllda
2.1.1 fordonets avgaser skall spädas ut kontinuerligt med omgivningsluft
under definierade förhållanden,
2.1.2 den totala volymen utspädda avgaser och utspädningsluft skall
mätas noggrant,
2.1.3 prov av de utspädda avgaserna och utspädningsluften skall tas i
konstanta proportioner för analys.
Mängden utsläppta gasformiga föroreningar bestäms utifrån de
proportionella provkoncentrationerna och den totala volym som
uppmäts under provet. Provens koncentrationer korrigeras med
hänsyn till föroreningshalten i den omgivande luften. Dessutom
skall för fordon med dieselmotor partikelutsläppen registreras.
2.2 Teknisk sammanfattning
I figur 1 visas en schematiskbild av provtagningssystemet.
2.2.1 Fordonets avgaser skall spädas ut med omgivningsluft i tillräcklig
mängd för att undvika kondens i provtagnings- och mätsystemen.
2.2.2 Provtagningssystemet för avgaser skall möjliggöra mätning av de
genomsnittliga volymkoncentrationerna CO
2, CO, HC och NOxoch dessutom, när det gäller fordon med dieselmotor, partike-lutsläppen i de avgaser som avges under provcykeln med fordonet.
2.2.3 Blandningen av luft och avgaser skall vara homogen vid den punkt
där provtagningssonden placeras (se 2.3.1.2).
2.2.4 Genom provtagningssonden skall ett representativt prov från de
utspädda avgaserna samlas in.
2.2.5 Systemet skall möjliggöra mätning av den totala volymen utspädda
avgaser från det fordon som provas.
2.2.6 Provtagningssystemet skall vara gastätt. Konstruktionen hos prov-
tagningssystemet med variabel utspädning och de material det
består av får inte påverka föroreningarnas koncentrationer i de
utspädda avgaserna. Om någon komponent i systemet (värmeväx-
lare, cyklonseparator, fläkt, osv.) förändrar koncentrationen för
någon av föroreningarna i de utspädda avgaserna och felet inte
kan korrigeras, skall provtagningen avseende den föroreningen
äga rum före komponenten.
2.2.7 Om det provade fordonet är utrustat med ett avgassystem med mer
än ett ändrör, skall anslutningsrören förbindas med ett grenmun-
stycke så nära fordonet som möjligt.1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 105
▼M6
▼M5
▼M6
▼M6
2.2.8 Provgaserna skall samlas upp i provsäckar med tillräcklig kapa-
citet, så att inte gasflödet hindras under provtagningsperioden.
Dessa säckar skall vara tillverkade av material som inte påverkar
de förorenande gasernas koncentrationer (se 2.3.4.4).
2.2.9 Systemet med variabel utspädning skall vara utformat så att prov
kan tas på avgaserna utan att mottrycket i avgasrörets utlopp
påverkas nämnvärt (se 2.3.1.1).
2.3 Särskilda krav
2.3.1 Anordningar för insamling och utspädning av avgaserna
2.3.1.1 Anslutningsröret mellan fordonets avgasrör och blandningskam-
maren skall vara så kort som möjligt och får inte i något fall
— orsaka att det statiska trycket i det provade fordonets avgasrör
skiljer sig med mer än ± 0,75 kPa vid 50 km/h och ± 1,25 kPa
under hela provets förlopp, jämfört med de statiska tryck som
uppmäts när fordonets avgasrör inte är anslutet. Trycket skall
mätas i fordonets avgasrör eller i en förlängning med samma
diameter så nära rörets ände som möjligt,
— ändra sammansättningen hos avgaserna.
2.3.1.2 Det skall finnas en blandningskammare, där fordonets avgaser och
utspädningsluften blandas på ett sådant sätt att blandningen blir
homogen vid kammarens utlopp.
Homogeniteten hos blandningen i ett tvärsnitt där provtagnings-
sonden är placerad får inte avvika med mer än ± 2 % från
medelvärdet av de värden som erhålls vid minst fem punkter som
är jämnt fördelade över gasströmmens diameter. För att minimera
inverkan vid avgasrörets ändrör och begränsa tryckfallet i konditio-
neringsanläggningen för utspädningsluften, om en sådan finns, får
inte trycket i blandningskammaren avvika med mer än ± 0,25 kPa
från atmosfärtrycket.
2.3.2 Suganordning/volymmätningsanordning
Denna anordning kan ha en uppsättning fasta hastigheter för att
säkerställa ett flöde som är tillräckligt för att förhindra kondens.
Detta uppnås i allmänhet om koncentrationen av CO2i provsäcken
för de utspädda avgaserna hålls under 3 volymprocent.
2.3.3 Volymmätning
2.3.3.1 Volymmätningsanordningen skall behålla sin kalibrerade
noggrannhet inom ± 2 % under alla driftförhållanden. Om anord-
ningen inte kan kompensera för temperaturvariationer i
blandningen av avgaser och utspädningsluft vid mätpunkten, skall
en värmeväxlare användas för att hålla temperaturen inom ± 6 ºC
av den angivna drifttemperaturen. Vid behov kan en cyklonsepa-
rator användas för att skydda volymmätningsanordningen.1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 106
▼M6
Figur 1
Schema över mätsystem med variabel utspädning för mätning av avgasutsläpp
1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 107
▼M6
2.3.3.2 En temperaturgivare placeras strax före volymmätningsanord-
ningen. Noggrannheten och precisionen hos givaren skall vara
± 1 ºC och reaktionstiden 0,1 sekunder till 62 % av en given
temperaturvariation (värdet uppmätt i silikonolja).
2.3.3.3 Noggrannheten och precisionen hos tryckmätningarna skall vara
± 0,4 kPa under provet.
2.3.3.4 Tryckskillnaden jämfört med atmosfärluften skall mätas före och
vid behov efter volymmätningsäanordningen.
2.3.4 Provtagning
2.3.4.1 Utspädda avgaser2.3.4.1.1 Provet på utspädda avgaser skall tas före suganordningen men efter
konditioneringsanordningarna (om sådana finns).
2.3.4.1.2 Flödet får inte avvika med mer än ± 2 % från medelvärdet.2.3.4.1.3 Provtagningsflödet får inte understiga 5 liter per minut och inte
överstiga 0,2 % av flödet för de utspädda avgaserna.
2.3.4.1.4 Motsvarande gränser gäller för system där prov tas med konstant
massa.
2.3.4.2 Utspädningsluft
2.3.4.2.1 Ett prov av utspädningsluften tas med konstant flöde nära inloppet
för omgivningsluft (efter filtret om ett sådant finns).
2.3.4.2.2 Luften får inte vara förorenad med avgaser från blandningsdelen.
2.3.4.2.3 Provtagningsflödet för utspädningsluften skall vara jämförbar med
den som används för de utspädda avgaserna.
2.3.4.3 Provtagning
2.3.4.3.1 De material som används vid provtagningen får inte förändra
föroreningarnas koncentrationer.
2.3.4.3.2 Filter får användas för att utskilja fasta partiklar ur provet.
2.3.4.3.3 Pumpar krävs för att leda provet till provsäcken eller provsäckarna.
2.3.4.3.4 Flödesregleringsventiler och flödesmätare behövs för att åstad-
komma de flöden som krävs för provtagningen.
2.3.4.3.5 Gastäta snabbkopplingar med anslutningar som automatiskt tätar
vid provsäckarna får användas mellan trevägsventilerna och prov-
säckarna. Andra system kan användas för att leda proven till
analysutrustningen (t.ex. trevägs backventiler).
2.3.4.3.6 De ventiler som används för att styra provgaserna skall vara snabbt
omställbara och av snabbverkande typ.
2.3.4.4 Lagring av provet
Provgaserna samlas in i provsäckar med tillräcklig kapacitet, så att
inte provtagningshastigheten begränsas. Säckarna skall vara tillver-
kade av ett material som inte förändrar koncentrationen hos
syntetiska avgaser med mer än ± 2 % efter 20 minuter.
2.4 Ytterligare provtagningsutrustning för fordon med dieselmotor
2.4.1 Till skillnad från förfarandet vid provtagning med fordon med
förbränningsmotor är provtagningspunkterna för kolväten och
partiklar belägna i en utspädningstunnel.
2.4.2 För att minska värmeförlusterna i avgaserna mellan ändröret på
avgassystemet och inloppet till utspädningstunneln skall röret vara
högst 3,6 m långt, eller 6,1 m om det är värmeisolerat. Innerdiame-
tern får inte överstiga 105 mm.
2.4.3 I utspädningstunneln, som består av ett rakt rör av elektriskt
ledande material, skall i huvudsak turbulenta strömningsförhål-
landen råda (Reynoldstal ≥4 000), för att säkerställa att de
utspädda avgaserna är homogena i provtagningspunkterna och att
proven utgörs av representativa gaser och partiklar. Utspädnings-
tunnelns diameter skall vara minst 200 mm och systemet skall
jordas.
2.4.4 Provtagningssystemet för partiklar består av en provtagningssond i
utspädningstunneln och tre filterenheter som var och en består av
två serieanslutna filter, till vilka provgasflödena kan styras under1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 108
▼M6
en provfas. Provgasflödena från faserna ”transient efter kallstart”,
”stabiliserat efter kallstart” och ”transient efter varmstart” skall i
tur och ordning ledas genom filterenheterna
2.4.5 Provtagningssonden för partiklar skall monteras på följande sätt:
Den måste installeras i närheten av tunnelns centrumlinje, omkring
tio tunneldiametrar nedströms gasinloppet, och skall ha en inner-
diameter på minst 12 mm.
Avståndet från spetsen på sonden till filterhållaren skall vara minst
fem sonddiametrar men får inte överstiga 1 020 mm.
2.4.6 Anordningen för mätning av provgasflödet består av pumpar,
gasflödesregulatorer och flödesmätare.
2.4.7 Provtagningssystemet för kolväte består av en uppvärmd provtag-
ningssond, ledning, filter och pump. Denna provtagningssond
skall installeras så att den sitter på samma avstånd från avgasin-
loppet som sonden för partiklar och så att ingen av dem kan störa
provtagningen med den andra sonden. Innerdiametern måste vara
minst 4 mm.
2.4.8 Alla uppvärmda delar måste hållas vid temperaturen 190 ºC ± 10 ºC
med hjälp av uppvärmningssystemet.
2.4.9 Om det inte går att kompensera för variationer i flödeshastigheten,
måste det finnas en värmeväxlare och möjlighet att reglera tempe-
raturen enligt 2.3.3.1, för att säkerställa att flödeshastigheten i
systemet alltid är konstant och de prov som tas därmed är propor-
tionella.
3. BESKRIVNING AV UTRUSTNINGEN
Systemen överensstämmer med de som beskrivs i avsnitt 3 i tillägg
5 till bilaga 3, med undantag för att tre provsäckar för avgaser och
omgivningsluft i varje fall skall anslutas parallellt, så att prov-
gasflödet i tur och ordning kan styras till dem via snabbverkande
ventiler.
För fordon med dieselmotorer skall på samma sätt tre par parti-
kelmätfilter anslutas parallellt.
3.1 Anordning för variabel utspädning med kolvpump (PDP-CVS)
(Figur 1)
3.1.1 En anordning med kolvpump och provtagning med konstant volym
(PDP-CVS) uppfyller kraven i denna bilaga, genom att mätning
sker vid konstant temperatur och konstant tryck genom pumpen.Totalvolymen mäts genom att antalet varv hos den kalibrerade
kolvpumpen räknas. Det proportionella provet erhålls genom att
provtagning sker vid konstant flöde med hjälp av pump, flödesmä-
tare och flödesregleringsventil.
3.1.2 I figur 1 visas ett schema över ett sådant provtagningssystem.
Eftersom olika konfigurationer kan åstadkomma korrekta resultat
behöver systemet inte exakt motsvara schemat. Ytterligare kompo-
nenter såsom instrument, ventiler, magnetventiler och brytare kan
användas för att ge ytterligare information och för att koordinera
funktionen hos komponenterna.
3.1.3 Provtagningsutrustningen består av följande komponenter:
3.1.3.1 Ett filter (D) för utspädningsluften, som kan förvärmas vid behov.
Detta filter skall bestå av aktivt kol mellan två papperslager och
skall användas för att reducera och stabilisera halterna av kolväten
från omgivningen i utspädningsluften.
3.1.3.2 En blandningskammare (M), där avgaserna blandas homogent med
luft.
3.1.3.3 En värmeväxlare (H) med tillräcklig kapacitet för att säkerställa att
temperaturen hos avgas-luftblandningen under hela provet inte
avviker med mer än ± 6 ºC från den avseddaä drifttemperaturen,
mätt vid en punkt omedelbart före kolvpumpen. Anordningen får
inte påverka föroreningarnas koncentrationer i de utspädda gaser
som senare tas ut för analys.
3.1.3.4 Ett temperaturregleringssystem (TC), som används för att förvärma
värmeväxlaren före provet och reglera dess temperatur under
provet, så att avvikelserna från den avsedda drifttemperaturen
begränsas till ± 6 ºC.1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 109
▼M6
3.1.3.5 Kolvpumpen (PDP), som används för att åstadkomma ett konstant
flöde av avgas-luftblandningen. Flödeskapaciteten hos pumpen
skall vara tillräckligt stor, så att kondensbildningä i systemet
undviks vid alla driftförhållanden som kan förekomma under ett
prov. Detta kan i allmänhet säkerställas genom att en kolvpump
väljs med följande flödeskapacitet:
3.1.3.5.1 — två gånger det maximala flödet hos avgaserna under körcykelns
accelerationsmoment, eller
3.1.3.5.2 — tillräckligt stort flöde för att säkerställa att CO2-koncentrationen
i provsäcken med utspädda avgaser understiger 3 volymprocent.
3.1.3.6 En temperaturgivare (T1) (noggrannhet och precision ± 1 ºC), som
ansluts i en punkt omedelbart före kolvpumpen. Den måste konti-
nuerligt övervaka temperaturen hos de utspädda avgaserna under
provet.
3.1.3.7 En tryckmätare (G1) (noggrannhet och precision ± 0,4 kPa)
ansluten omedelbart före volymmätaren, för att registrera tryck-
skillnaden mellan gasblandningen och omgivningsluften.
3.1.3.8 En annan tryckmätare (G2) (noggrannhet och precision ± 0,4 kPa)
ansluten så att tryckskillnaden mellan pumpens inlopp och utlopp
kan registreras.
3.1.3.9 Två provtagningssonder (S1och S2) genom vilka kontinuerliga
prov kan tas på utspädningsluften och på den utspädda avgas/luft-
blandningen.
3.1.3.10 Ett filter (F), som avlägsnar fasta partiklar från de provgaser som
tas ut för analys.
3.1.3.11 Pumpar (P), som används för att åstadkomma ett konstant flöde av
såväl utspädningsluft som utspädd avgas/luftblandning under
provet.
3.1.3.12 Flödesregleringsventiler (N), för att säkerställa ett konstant
gasflöde till provtagningssondernaä S1och S2. Provgasernas flöde
skall vara så stort att en tillräcklig mängd erhålls för analys vid
slutet av varje prov ( =10 liter per minut).
3.1.3.13 Flödesmätare (FL) för att justera och övervaka att provgasflödet är
konstant under provet.
3.1.3.14 Snabbverkande ventiler (V), som leder ett konstant provgasflöde
till provsäckarna eller till omgivningen.
3.1.3.15 Gastäta snabbkopplingar (Q) mellan de snabbverkande ventilerna
och provsäckarna. Kopplingarna skall stängas automatiskt vid
provsäckarna. Alternativt kan andra sätt användas för att leda
proven till analysutrustningen (t.ex. trevägskranar).
3.1.3.16 Provsäckar (B), för insamling av prov av de utspädda avgaserna
och utspädningsluften under provet. Säckarna skall ha tillräcklig
kapacitet, så att gasflödet inte hindras. Säckarna skall vara tillver-kade av ett material som varken påverkar själva mätningarna eller
den kemiskaä sammansättningen hos gasproverna (till exempel
laminerad polyetylen/polyamidfolie eller fluorerade kolväten).
3.1.3.17 Ett digitalt räkneverk (C), som registrerar antalet varv hos
kolvpumpen under provet.
3.1.4 Ytterligare utrustning för prov med fordon med dieselmotorer
För att uppfylla kraven i 4.3.1.1 och 4.3.2 i bilaga 3 skall den till-
kommande utrustningen inom streckade linjer i figur 1 användas
vid prov med fordon med dieselmotorer:
Fh är ett uppvärmt filter,
S
3är en provtagningspunkt nära blandningskammaren,
Vhär en uppvärmd flervägsventil,
Q är en snabbkoppling som möjliggör att prov på omgiv-
ningsluften BA analyseras med HFID,
HFID är en uppvärmd flamjonisationsanalysator,1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 110
▼M6
Figur 1
Provtagningsutrustning av konstantvolymtyp med kolvpump (PDP-CVS)
1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 111
▼M6
R och I är utrustning för att integrera och registrera momentana
kolvätekoncentrationer,
Lh är en uppvärmd provtagningsledning.
Alla uppvärmda komponenter skall hållas vid temperaturen
190 ± 10 ºC.
Provtagningssystem för partiklar—S
4: Provtagningssond i utspädningstunneln,
—Fp: Filterenhet bestående av två serieanslutna filter; shuntanord-
ning för ytterligare parallellmonterade filterpar,
— Provtagningsledning,
— Pumpar, flödesregulatorer, flödesmätare.
3.2 Utspädningsanordning av typen kritiskt flöde (CFV-CVS)
(Figur 2)
3.2.1 När en utspädningsanordning av typen kritiskt flöde med ventu-
rirör används tillsammans med CVS-metoden, baseras
provtagningsförfarandet på principer inom flödesmekaniken. Det
varierande flödet hos blandningen av utspädningsluft och avgaser
hålls vid ett kritiskt flöde, vilket är direkt proportionellt mot kvad-
ratroten ur gastemperaturen. Flödet övervakas, beräknas och
integreras kontinuerligt under provet.
Om ytterligare ett venturirör används, säkerställs att de uttagna
gasproverna är proportionella. Eftersom både tryckoch temperatur
är lika vid de två öppningarna, är den volym gas som leds bort för
provtagning proportionell mot den totala volymen utspädd avgas-
blandning som uppkommer. Kraven i denna bilaga är därmed
uppfyllda.
3.2.2 Figur 2 är ett schema över ett sådant provtagningssystem. Olika
uppställningar kan åstadkomma korrekta resultat, varför systemet
inte exakt behöver motsvara schemat. Ytterligare komponenter
såsom instrument, ventiler, magnetventiler och brytare får
användas för att ge ytterligare information och för att koordinera
funktionerna hos komponentsystemet.
3.2.3 Uppsamlingsutrustningen består av följande komponenter:
3.2.3.1 Ett filter (D) för utspädningsluften, som kan förvärmas vid behov.
Detta filter skall bestå av aktivt kol mellan två papperslager och
skall användas för att reducera och stabiliseraä bakgrundshalterna
av kolväten i utspädningsluften.
3.2.3.2 En blandningskammare (M), där avgaserna blandas homogent med
luft.
3.2.3.3 En cyklonseparator (CS) för att avlägsna partiklar.3.2.3.4 Två provtagningssonder (S
1och S2) för att ta prov på såväl
utspädningsluften som på den utspädda avgas/luftblandningen.
3.2.3.5 Ett venturirör (SV) för att ta ut proportionella prov av de utspädda
avgaserna vid provtagningssonden S2.
3.2.3.6 Ett filter (F) som avlägsnar fasta partiklar från de provgaser som
tas ut för analys.
3.2.3.7 Pumpar (P) för att samla en del av flödet av luft och utspädda
avgaser i provsäckar under provet.
En flödesregleringsventil (N), för att säkerställa ett konstant
gasflöde till provtagningssonden S1. Provgasernas flöde skall vara
så stort att en tillräcklig mängd erhålls för analys vid slutet av
varje prov ( =10 liter per minut).
3.2.3.9 En flödesdämpare (PS) i provtagningsledningen.
3.2.3.10 Flödesmätare (FL) för att justera och övervaka flödet av provgas
under proven.
3.2.3.11 Snabbverkande magnetventiler (V) för att leda ett konstant prov-
gasflöde till provsäckarna eller till utloppet.
3.2.3.12 Gastäta snabbkopplingar (Q) mellan de snabbverkande ventilerna
och provsäckarna. Kopplingarna skall stängas automatiskt vid
provsäckarna. Alternativt kan andra sätt användas för att leda
proven till analysutrustningen (t.ex. trevägskranar).1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 112
▼M6
3.2.3.13 Provsäckar (B) för insamling av prov av de utspädda avgaserna
och utspädningsluften under provet. Säckarna skall ha tillräcklig
kapacitet, så att gasflödet inte hindras. Säckarna skall vara tillver-
kade av ett material som varken påverkar själva mätningarna eller
den kemiskaä sammansättningen hos provgasen (till exempel lami-
nerad polyetylen-/polyamidfolie eller fluorerade kolväten).
3.2.3.14 En tryckmätare (G) med en precision och noggrannhet av ± 0,4 kPa.3.2.3.15 En temperaturgivare (T) med en precision och noggrannhet av
± 1 ºC och reaktionstiden 0,1 sekunder till 62 % av en given
temperaturvariation (värdet uppmätt i silikonolja).
3.2.3.16 Ett venturirör för kritiskt flöde (MV) för mätning av det utspädda
avgasflödet.
3.2.3.17 En fläkt (BL) med tillräcklig kapacitet för hela den utspädda
avgasvolymen.
3.2.3.18 Kapaciteten hos CFV-CVS-systemet skall vara så stor att kondens-
bildning undviks under alla driftförhållanden som kan förekomma
under ett prov. Detta kan i allmänhet säkerställas genom att en
fläkt väljs med följande flödeskapacitet:
3.2.3.18.1 två gånger det maximala flödet hos avgaserna under körcykelns
accelerationsmoment, eller
3.2.3.18.2 tillräcklig för att säkerställa att CO
2-koncentrationen i provsäcken
för utspädda avgaser understiger 3 volymprocent.
3.2.4 Ytterligare utrustning vid prov med fordon med dieselmotorer
För att uppfylla kraven i 4.3.1.1 och 4.3.2 i bilaga 3 skall den till-
kommande utrustningen inom de streckade linjerna i figur 2
användas vid prov med fordon med dieselmotorer:
Fh är ett uppvärmt filter,
S3är en provtagningspunkt nära blandningskammaren,
Vhär en uppvärmd flervägsventil,
Q är en snabbkoppling som möjliggör att prov på omgiv-
ningsluften BA analyseras med HFID,
HFID är en uppvärmd flamjonisationsanalysator,R och I är utrustning för att integrera och registrera momentana
kolvätekoncentrationer,
Lh är en uppvärmd provtagningsledning.
Alla uppvärmda komponenter skall hållas vid en temperatur av
190ºC ± 10 ºC.
Om kompensation för variationer i flödet inte är möjlig krävs en
värmeväxlare (H) och ett temperaturregleringsystem (TC) enligt
2.2.3 för att säkerställa ett konstant flöde genom venturiröret
(MV) och därmed ett proportionellt flöde genom S
3.1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 113
▼M6
Figur 2
Konstantvolymmätare för kritiskt flöde med venturirör (CFV-CVS)
1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 114
▼M6
Provtagningssystem för partiklar
—S4: Provtagningssond i utspädningstunneln,
—Fp: Filterenhet bestående av två serieanslutna filter; shuntanord-
ning för ytterligare parallellmonterade filterpar,
— Provtagningsledning,— Pumpar, flödesregulatorer, flödesmätare.
3.3 Variabel utspädningsanordning med konstant flödesreglering
genom strypfläns (CFO-CVS) (Figur 3)(endast för fordon med
motorer med gnisttändning)
3.3.1 Uppsamlingsutrustningen består av följande komponenter:3.3.1.1 Ett provtagningsrör som ansluter systemet till fordonets avgasrör.
3.3.1.2 En provtagningsanordning bestående av en pumpanordning för att
suga in en utspädd blandning av avgaser och luft.
3.3.1.3 En blandningskammare (M), där avgaserna blandas homogent med
luft.
3.3.1.4 En värmeväxlare (H) med tillräcklig kapacitet för att säkerställa att
temperaturen hos avgas/luftblandningen under hela provet inte
avviker med mer än ± 6 ºC från den avsedda drifttemperaturen,
mätt vid en punkt omedelbart före mätanordningens kolvpump.
Anordningen får inte påverka koncentrationerna av föroreningar i
de utspädda gaser som tas ut för analys.
Om detta villkor inte uppfylls för vissa föroreningar, skall provtag-
ningen ske före cyklonen för en eller flera berörda föroreningar.
Vid behov skall en temperaturregleringsanordning (TC) användas
för att förvärma värmeväxlaren före provet och för att hålla dess
temperatur under provet inom ± 6 ºC av drifttemperaturen.
3.3.1.5 Två provtagningssonder (S
1och S2) för att ta prov med hjälp av
pumpar (P), flödesmätare (FL) och vid behov filter (F), genom
vilka fasta partiklar avskiljs från de provgaser som skall analy-
seras.
3.3.1.6 En pump för utspädningsluft och en annan pump för den utspädda
blandningen.
3.3.1.7 En volymmätare med strypfläns.3.3.1.8 En temperaturgivare (T
1) (noggrannhet och precision ± 1 ºC)
ansluten vid en punkt omedelbart före volymmätningsanordningen.
Den skall kontinuerligt kunna övervaka temperaturen hos den
utspädda avgasblandningen under provet.
3.3.1.9 En tryckmätare (G1) (noggrannhet och precision ± 0,4 kPa)
ansluten omedelbart före volymmätaren för att registrera tryckskill-
naden mellan gasblandningen och omgivningsluften.
3.3.1.10 En annan tryckmätare (G2) (noggrannhet och precision ± 0,4 kPa)
ansluten så att tryckskillnaden mellan pumpens inlopp och
pumpens utlopp kan registreras.
3.3.1.11 Flödesregleringsventiler (N), för att säkerställa ett konstant
gasflöde från provtagningssonderna S1och S2. Provgasernas flöde
skall vara så stort att en tillräcklig mängd erhålls för analys vid
slutet av varje prov ( =10 liter per minut).
3.3.1.12 Flödesmätare (FL), för att justera och övervaka det konstanta prov-
gasflödet under proven.
3.3.1.13 Trevägsventiler (V) för att leda ett konstant provgasflöde till prov-
säckarna eller till utloppet.
3.3.1.14 Gastäta snabbkopplingar (Q) mellan trevägsventilerna och prov-
säckarna. Kopplingarna skall stängas automatiskt vid
provsäckarna. Alternativt kan andra sätt användas för att leda
proven till analysutrustningen (t.ex. trevägskranar).
3.3.1.15 Provsäckar (B) för insamling av prov av de utspädda avgaserna
och utspädningsluften under provet. Säckarna skall ha tillräcklig
kapacitet, så att gasflödet inte hindras. Säckarna skall vara tillver-
kade av ett material som varken påverkar själva mätningarna eller
den kemiskaä sammansättningen hos provgasen (t.ex. laminerad
polyetylen/polyamidfolie eller fluorerade kolväten).1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 115
▼M6
Figur 3
Schema över variabel utspädningsanordning med konstant flödesreglering genom
strypfläns (CFO-CVS)
1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 116
▼M6
Tillägg 6
KALIBRERING AV UTRUSTNINGEN
(Samma som tillägg 6 till bilaga 3)1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 117
▼M6
Tillägg 7
KONTROLL AV HELA SYSTEMET
(Samma som tillägg 7 till bilaga 3)1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 118
▼M6
TILLÄGG 8
BERÄKNING AV UTSLÄPPTA FÖRORENINGAR
1. Utsläppen av gasformiga föroreningar beräknas med följande
ekvation:
Ms¼0;43MicTþMis
ScTþSsþ0;57MiHTþMis
SHTþSs
där:
Ms: föroreningsutsläpp i g/km för hela provet;
MicT: föroreningsutsläpp i gram under den första fasen (tran-
sient kall);
MiHT: föroreningsutsläpp i gram under den slutliga fasen (tran-
sient varm);
Mis: föroreningsutsläpp i gram under andra fasen (stabili-
serad);
ScT: tillryggalagd körsträcka (i km) under den första fasen;
SHT: tillryggalagd körsträcka (i km) under den slutliga fasen;
Ss: tillryggalagd körsträcka (i km) under den andra fasen.
2. Utsläppen av föroreningar under de individuella faserna beräknas
med hjälp av följande formel:
Mij=Vmix·Qi·kH·Ci·1 0−6
där:
Mij: föroreningsutsläpp i g/fas för i (dvs MicT,MiHT, etc);
Vmix: utspädd avgasvolym uttryckt i liter/fas och korrigerad till
standardbetingelser (273,2 K och 101,33 kPa);
Qi: densitet hos föroreningen i uttryckt i g/liter vid normal
temperatur och normalt tryck(273,2 K och 101,33 k Pa);
kH: faktor för fuktighetskorrektion vid beräkning av kväveo-
xidutsläpp (det krävs ingen fuktighetskorrektion för HC
och CO);
Ci: koncentration i de utspädda avgaserna av föroreningen i,
uttryckt i ppm och korrigerad med avseende på koncen-
trationen av föroreningen i utspädningsluften.
3. SÄRSKILDA FÖRESKRIFTER FÖR FORDON MED DIESEL-
MOTORER
3.1 HC-mätning
Kolväteutsläppen under de individuella faserna skall bestämmas i
enlighet med 2.1 i tillägg 8 till bilaga 3.
3.2 Partikelmätning
Partikelutsläppen under de individuella faserna skall bestämmas i
enlighet med 2.2 i tillägg 8 till bilaga 3.
Det totala utsläppet beräknas i enlighet med punkt 1 i denna
bilaga.1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 119
▼M4
BILAGA 4
TYP 2-PROV
(Kolmonoxidutsläpp vid tomgång)
1. INLEDNING
I denna bilaga beskrivs tillvägagångssättet för typ 2-prov enligt 5.2.1.2
i bilaga 1.
2. MÄTVILLKOR
2.1 Bränslet skall vara det referensbränsle som specificeras i bilaga 6.
2.2 Typ 2-provet skall genomföras omedelbart efter den fjärde enkla
cykeln i typ 1-provet, med motorn på tomgång och utan att kallstarta-
nordningen används. Omedelbart före varje mätning av
kolmonoxidhalten skall typ 1-prov genomföras i enlighet med 2.1 i
bilaga 3.
2.3 Om fordonet har manuell eller halvautomatiskväxellåda sk all provet
utföras med växelspaken i friläge och kopplingspedalen uppsläppt.
2.4 Om fordonet har automatiskväxellåda sk all provet utföras med
växelväljaren i neutralläge eller i parkeringsläge.
2.5Inställning av tomgångsvarvtal
2.5.1 Definition
I detta direktiv avses med inställningsanordning för tomgång de
reglage för att ändra motorns tomgångsegenskaper som lätt kan
justeras enbart med användning av de verktyg som anges i 2.5.1.1.
Anordningar för att kalibrera bränsle- och luftflödena betraktas inte
som inställningsan-ordningar, om det för justering krävs att stoppa-
nordningar avlägsnas, dvs. åtgärder som normalt bara kan utföras av
yrkesmekaniker.
2.5.1.1 Verktyg som kan användas för att reglera inställningsanordningar för
tomgång: skruvmejslar (normala eller krysspårmejslar), nycklar (ring-,
U- eller skift-), tänger, nycklar med invändig sexkant.
2.5.2 Bestämning av mätpunkter
2.5.2.1 Först görs en mätning vid den inställning som används vid typ 1-
provet.
2.5.2.2 För varje kontinuerligt varierbar inställningsanordning bestäms ett
tillräckligt antal lämpliga lägen.
2.5.2.3 Mätningen av kolmonoxidhalten i avgaserna skall göras vid alla
tänkbara lägen hos inställningsanordningarna. För kontinuerligt varie-
rbara anordningar sker mätning bara i de lägen som avses i 2.5.2.2.
2.5.2.4 Typ 2-provet betraktas som godtagbart om åtminstone ett av följande
villkor uppfylls:
2.5.2.4.1 Inget av de värden som uppmäts i enlighet med 2.5.2.3 överstiger
gränsvärdena.
2.5.2.4.2 Den högsta halt som erhålls när en av inställningsanordningarna vari-
eras kontinuerligt medan de andra inställningarna bibehålls överstiger
inte gränsvärdet, och detta villkor uppfylls för de olika kombinationer
av inställningar som kan förekomma i fråga om andra inställningsa-
nordningar än den som varierades kontinuerligt.
2.5.2.5 Inställningsanordningarnas lägen begränsas
2.5.2.5.1 å ena sidan av det högsta av följande två värden: det lägsta tomgångs-
varvtal vid vilket motorn kan arbeta eller det av tillverkaren
rekommenderade varvtalet minus 100 varv per minut,
2.5.2.5.2 å andra sidan av det lägsta av följande tre värden: det högsta varvtal
motorn kan uppnå genom omställning av inställningsanordningarna för
tomgång, det varvtal som rekommenderas av tillverkaren plus 250
varv per minut eller ingreppsvarvtalet för automatkopplingar.1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 120
▼M4
2.5.2.6 Dessutom gäller att mätning inte får ske vid inställningar då motorn
inte arbetar normalt. Om motorn är försedd med flera förgasare skall
alla förgasare vara inställda på samma sätt.
3. UPPSAMLING AV GASER
3.1 Provtagningssonden placeras i ledningen som förbinder avgasröret
med provsäcken och så nära avgasröret som möjligt.
3.2 Koncentrationerna av CO (CCO) och CO2(CCO2) bestäms med hjälp av
avläsningar eller registreringar från mätinstrument och med använd-
ning av lämpliga kalibreringskurvor.
3.3 Den korrigerade koncentrationen av kolmonoxid för fyrtaktsmotorer är
CCOkorr¼CCO15
CCOþCCO2(volymprocent)
3.4 Koncentrationen CCO(se 3.2) uppmätt enligt formeln i 3.3 behöver inte
korrigeras om den uppmätta totala koncentrationen (CCO+CCO2)ä r
minst 15 för fyrtaktsmotorer.1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 121
▼M4
BILAGA 5
TYP 3-PROV
(Kontroll av utsläpp av vevhusgaser)
1. INLEDNING
I denna bilaga beskrivs tillvägagångssättet för typ 3-prov enligt avsnitt
5.2.1.3 i bilaga 1.
2. ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
2.1 Typ 3-prov skall utföras med det bensinmotordrivna fordon med vilket typ
1- och typ 2-prov utförs.
2.2 Alla motorer, även täta, skall provas, men inte motorer där även ett litet
läckage kan orsaka oacceptabla funktionsstörningar (t.ex. tvåcylindriga
boxermotorer).
3. PROVVILLKOR
3.1 Tomgången skall ställas in i enlighet med tillverkarens anvisningar.
3.2 Mätningarna skall utföras under följande tre driftvillkor:
Nr Fordonets hastighet (km/h)
1 Tomgång
25 0 ± 2
35 0 ± 2
Nr Bromsad effekt
1 Ingen
2 Motsvarande inställningen vid typ 1-provet
3 Som vid nr 2 multiplicerad med faktorn 1,7
4. PROVMETOD
4.1 För de driftvillkor som anges i 3.2 skall tillförlitligheten hos vevhusventi-
lationssystemet kontrolleras.
5. KONTROLLMETOD FÖR VEVHUSVENTILATIONEN
5.1 Motorns öppningar skall lämnas i befintligt skick.
5.2 Vevhustrycket mäts genom hålet för oljemätstickan med en manometer.
5.3 Fordonet skall anses godtagbart om det uppmätta trycket i vevhuset inte
vid något driftvillkor enligt 3.2 överstiger atmosfärtrycket vid mättillfället.
5.4 Vid prov enligt den ovan beskrivna metoden skall trycket i inloppsröret
mätas med en noggrannhet av ± 1 kPa.
5.5 Fordonets hastighet på dynamometerbanan skall avläsas med en
noggrannhet av ± 2 km/h.
5.6 Vevhustrycket skall mätas med en noggrannhet av ± 0,01 kPa.
5.7 Om det uppmätta vevhustrycket vid något av driftvillkoren enligt 3.2
överstiger atmosfärtrycket, skall ytterligare ett prov enligt avsnitt 6 utföras
om tillverkaren begär det.
6. YTTERLIGARE PROVMETOD
6.1 Motorns öppningar skall lämnas i befintligt skick.6.2 En flexibel säcksom är ogenomtränglig för vevhusgaser och har en k apa-
citet av ca 5 liter ansluts till oljemätstickans öppning. Säcken skall vara
tom före varje mätning.1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 122
▼M4
6.3 Säcken skall vara stängd före varje mätning. Den skall öppnas mot
vevhuset under fem minuter vid varje driftvillkor enligt 3.2.
6.4 Fordonet skall anses godtagbart om någon synbar uppblåsning av säcken
inte inträffar för något av driftvillkoren enligt 3.2.
6.5Anmärkning
6.5.1 Om motorns uppbyggnad är sådan att provet inte kan genomföras med de
metoder som anges i avsnitt 6, skall mätningarna genomföras enligt
följande modifierade förfarande:
6.5.2 Före provet skall alla öppningar utom den som krävs för att ta ut gaserna
tillslutas.
6.5.3 Provsäcken ansluts till ett lämpligt uttag, som inte medför extra tryck-
förluster, på återcirkulationskretsen direkt vid anslutningen till motorn.1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 123
▼M4
TYP 3-PROV
1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 124
▼M4
BILAGA 6
SPECIFIKATION FÖR REFERENSBRÄNSLEN
1. TEKNISKA EGENSKAPER HOS DET REFERENSBRÄNSLE SOM SKALL ANVÄNDAS VID
PROV MED FORDON MED STYRD TÄNDNING
CEC referensbränsle RF-08-A-85Typ: premiumbensin, blyfri
Gränsvärden och enheter
ASTM-metod
minimum maximum
Oktantal enligt Researchmetoden 95,0 D 2699
Motoroktantal 85,0 D 2 700Densitet vid 15 ºC 0,748 0,762 D 1 298Ångtryckenligt Reid 0,56 bar 0,64 bar D 323Destillering:— begynnelsekokpunkt 24 ºC 40 ºC D 86— 10 % volym 42 ºC 58 ºC D 86
— 50 % volym 90 ºC 110 ºC D 86
— 90 % volym 155 ºC 180 ºC D 86— slutlig kokpunkt 190 ºC 215 ºC D 86Återstod 2 % D 86Kolväteanalys:— olefiner 20 % vol D 1319— aromater (Inkl. max. 5 %
vol benzen (
1)45 % vol resten D 1319
(1)D 3606/D 2267
D 1319
— saturater
Kol/väteförhållande förhållande
Oxidationsstabilitet 480 min D 525
Återstod efter avfuktning 4 mg/100 ml D 381Svavelhalt 0,04 % vikt D 1266/D 2622/D
2785
Kopparkorrosion vid 50 ºC 1 D 130Blyhalt 0,005 g/l D 3237Fosforhalt 0,0013 g/l D 3231
(
1) Tillsats av oxygenater får förekomma.
2. TEKNISKA EGENSKAPER FÖR DET REFERENSBRÄNSLE SOM SKALL ANVÄNDAS VID
PROV MED FORDON MED DIESELMOTOR
CEC referensbränsle RF-03-A-84(1)(3)(7)
Typ: dieselbränsle
Gränsvärden och enheter ASTM-metod
Cetantal (4) min 49 D 613
max 53
Densitet vid 15 ºC (kg/l) min 0,835 D 1 298
max 0,845
Destillering (2):
— till 50 %-punkten min 245 ºC D 86
— till 90 %-punkten min 320 ºC
max 340 ºC
— slutlig kokpunkt max 370 ºC
Flampunkt min 55 ºC D 931970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 125
▼M5
▼M5
Gränsvärden och enheter ASTM-metod
Filtrerbarhet i kyla min — EN 116(EN)
max −5 ºC
Viskositet vid 40 ºC min 2,5 mm2/s D 445
max 3,5 mm2/s
Svavelhalt min (anges senare) D 1266/D
2622
max 0,3 % vikt D 2785
Kopparkorrosion max 1 D 130
Koksrester enligt Conradson (10 % DR) max 0,2 % vikt D 189
Askhalt max 0,01 % vikt D 482
Vattenhalt max 0,05 % vikt D 95/D 1744
Neutralisationstal (starksyra) max 0,20 mg KOH/g
Oxidationsstabilitet (6) max 2,5 mg/100 ml D 2274
Additiv (5)
(1) Likvärdiga ISO-metoder kommer att användas när de ges ut i fråga om alla de egenskaper som
anges ovan.
(2) De angivna värdena avser total förångad kvantitet (återvunnen procentandel + förlorad procen-
tandel).
(3) De värden som anges i specifikationen är ”verkliga värden”. Vid fastställande av gränsvärdena
har villkoren enligt ASTM D 3244 Defining a basis for petroleum produce quality disputes
tillämpats och när ett maximivärde fastställts har en minsta skillnad av 2R över noll beaktats.
När ett maximi-och ett minimivärde fastställts är den minsta skillnaden 4R (R = reproducer-
barhet). Trots denna åtgärd, som är nödvändig av statistiska skäl, bör bränsletillverkaren
eftersträva ett nollvärde när det föreskrivna maximivärdet är 2R och medelvärdet i de fall
maximi-och minimigränser anges. Om det är nödvändigt att klarlägga huruvida ett bränsle
uppfyller kraven i specifikationen skall villkoren i ASTM D 3244 tillämpas.
(4) Intervallet för cetantalet stämmer inte med kravet påett lägsta intervall på4R. Om en tvist
uppkommer mellan bränsleleverantören och bränsleanvändaren kan villkoren i ASTM D 3244
användas för att lösa tvisten under förutsättning att tillräckligt många mätningar görs för att
uppnåerforderlig precision, i stället för enskilda bestämningar.
(5) Detta bränsle skall endast baseras pådirekta (”straight run”) och krackade kolvätedestillat.
Avsvavling är tillåten. Bränslet får inte innehålla metalliska additiv eller cetantalsförbättrare.
(6) Även om oxidationsstabiliteten kontrolleras är det troligt att livslängden är begränsad. Leveran-
tören bör tillfrågas om lagringsförhållanden och livslängd.
(7) Om det är nödvändigt att beräkna den termiska verkningsgraden hos en motor eller ett fordon
kan energiinnehållet i bränslet beräknas enligt följande:
Specifikenergi (värmevärde) (netto) MJ/k g = (46,423 − 8,792 d2+ 3,170 d) [1 −(x + y + s)] +
9,420 s −2,499 x,
där
d = densitet vid 15º,
x = massandel vatten (%/100),
y = massandel aska (%/100),
s = massandel svavel (%/100).1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 126
▼M5
BILAGA 7
FÖREBILD
Maxformat: A4 (210 × 297 mm)
1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 127
▼M5
1970L0220 — SV — 25.07.1989 — 009.001 — 128