1971R1696 — SV — 07.01.2004 — 019.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 1696/71
av den 26 juli 1971
om den gemensamma organisationen av marknaden för humle
(EGT L 175, 4.8.1971, s. 1)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Rådetsförordning (EEG) nr 1170/77 av den 17 maj 1977 L 137 7 3.6.1977
►M2Rådetsförordning (EEG) nr 235/79 av den 5 februari 1979 L 34 4 9.2.1979
►M3Rådetsförordning (EEG) nr 3332/85 av den 26 november 1985 L 318 1 29.11.1985
►M4Rådetsförordning (EEG) nr 3768/85 av den 20 december 1985 L 362 8 31.12.1985
►M5Rådetsförordning (EEG) nr 3800/85 av den 20 december 1985 L 367 32 31.12.1985
►M6Kommissionens förordning (EEG) nr 3998/87 av den 23 december 1987 L 377 40 31.12.1987
►M7Rådetsförordning (EEG) nr 3808/89 av den 12 december 1989 L 371 1 20.12.1989
►M8Rådetsförordning (EEG) nr 2780/90 av den 24 s eptember 1990 L 265 1 28.9.1990
►M9Rådetsförordning (EEG) nr 3577/90 av den 4 december 1990 L 353 23 17.12.1990
►M10Rådetsförordning (EEG) nr 3124/92 av den 26 oktober 1992 L 313 1 30.10.1992
►M11Rådetsförordning (EG) nr 3290/94 av den 22 december 1994 L 349 105 31.12.1994
►M12Rådetsförordning (EG) nr 1554/97 av den 22 juli 1997 L 208 1 2.8.1997
►M13Rådetsförordning (EG) nr 1257/1999 av den 17 maj 1999 L 160 80 26.6.1999
►M14Rådetsförordning (EG) nr 191/2000 av den 24 januari 2000 L 23 4 28.1.2000
►M15Rådetsförordning (EG) nr 1514/2001 av den 23 juli 2001 L 201 8 26.7.2001
►M16Rådetsförordning (EG) nr 2320/2003 av den 17 december 2003 L 345 18 31.12.2003
Ändrad genom:
►A1Anslutningsakten för Danmark, Irland, Förenade konungariket Storbritan-
nien och NordirlandL 73 14 27.3.1972
(anpassad genom rådets beslut av den 1 januari 1973) L 2 1 1.1.1973
►A2Anslutningsakten för Grekland L 291 17 19.11.1979
►A3Anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige C 241 21 29.8.1994
(anpassad genom rådets beslut 95/1/EG, Euratom, EKSG) L 1 1 1.1.1995
Rättad genom:►
C1Rättelse, EGT L 230, 21.8.1997, s. 19 (1554/97)
Anm.: I denna konsoliderade utgåva förekommer hänvisningar till den europeiska omräkningsenheten och/eller ecun. Från och
med den 1 januari 1999 skall båda benämningarna förstås som hänvisningar till euron — rådets förordning (EEG) nr3308/80 (EGT L 345, 20.12.1980, s. 1) och rådets förordning (EG) nr 1103/97 (EGT L 162, 19.6.1997, s. 1).
▼B
RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 1696/71
av den 26 juli 1971
om den gemensamma organisationen av marknaden för humle
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA
FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekono-
miska gemenskapen, särskilt artiklarna 42, 43, 113 och 235 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentetsyttrande (
1),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande, och
med beaktande av följande:Funktionen hosoch utvecklingen av den gemens amma marknaden för
jordbruksprodukter måste åtföljas av upprättandet av en gemensamjordbrukspolitik vilken särskilt måste omfatta en gemensam organisa-tion av marknaderna som kan utformas på olika sätt beroende på den
berörda produkten.
Gemenskapens produktion av humle är av särskilt intresse för ekono-
min i vissa av regionerna inom gemenskapen. För vissa jordbrukare i
dessa regioner står humleproduktionen för en övervägande del av deras
inkomster.
Eftersom växtsaft och extrakt av humle inte anges i bilaga 2 till
fördraget är de, i motsats till humle, undantagna från tillämpningen avfördragets jordbruksbestämmelser. Eftersom produkterna i stort sett ärutbytbara riskerar denna situation att äventyra verkan av den gemen-samma jordbrukspolitiken för humle. De bestämmelser för humle somantagitsi enlighet med artikel 113 vad gäller handeln med tredje land
och de bestämmelser om avsättning av humle som antagits i enlighet
med artikel 235 bör utvidgastill att gälla växts aft och extrakt avhumle.
Den internationella handeln har traditionellt haft stor betydelse för
producenter och användare av humle inom gemenskapen. Den bästaekonomiska avkastningen har hittills i stort sett uppnåtts i gemenska-pens produktion genom dess konkurrenskraft på världsmarknaden ochen smidig anpassning av produktionens kvalitet och kvantitet till
avsättningsmöjligheterna. Den gemensamma organisationen av markna-
derna bör inte innebära några större förändringar av denna situation,men kan genom lämpliga åtgärder bidra till att förbättra produkternaskvalitet och skydda producenterna från en försämring av deras nuva-rande levnadsstandard.
En kvalitetsinriktad politik bör föras inom hela gemenskapen genom
tillämpning av bestämmelser som rör utfärdandet av ursprungsintyg till-sammans med bestämmelser som i princip förbjuder avsättning av
produkter för vilka intyg inte har utfärdatseller av importerade
produkter som inte uppfyller motsvarande lägsta kvalitetskriterier. Endefinition av en standardkvalitet bör fastställas, som skall utgöra enreferenspunkt för handelstransaktioner och säkra en tillfredsställandemarknadsanpassning.
Det behövs tillräcklig information om den nuvarande marknadssitua-
tionen och utsikterna för marknadens utveckling inom gemenskapen.Det faktum att en betydande del av produktionen avsätts enligt avtal
som ingåtts före skörden, ibland för flera år, kan underlätta en prognos
över marknadensutveckling. En regis trering av alla avtal om leveransav humle som producerats inom gemenskapen bör därför ske. Dennainformation bör dock hållashemlig för att garantera de berördaparterna att den endast kommer för användas att statistikändamål ochför att på så sätt få helt objektiv information.1971R1696 — SV — 07.01.2004 — 019.001 — 2
(1) EGT nr C 66, 1.7.1971, s. 28.
▼B
För att stabilisera marknaderna och för att säkerställa en rimlig
levnadsstandard för jordbruksbefolkningen och rimliga priser vid leve-rans till konsumenterna bör man främja en centralisering av utbudet
och en gemensam anpassning från odlarnas sida av deras produkter
till marknadensbehov.
En sammanslutning av jordbrukarna i organisationer med krav på
medlemmarna att följa vissa gemensamma regler skulle därför gynnauppfyllandet av målen i artikel 39 i fördraget. Dessa mål kaneftersträvas inte bara genom att odlarna sluter sig samman i producent-grupper, men också genom att man bildar föreningar av dessa grupper.
För att undvika att producenter särbehandlas och för att säkerställa att
vidtagna åtgärder är enhetliga och effektiva bör det fastställas villkorför hela gemenskapen vilka producentgrupperna och deras föreningar
måste uppfylla för att bli erkända av medlemsstaterna. För att uppnå
en effektiv centralisering av utbudet är det särskilt nödvändigt dels attgrupperna och föreningarna är tillräckligt stora i ekonomiskt hänse-ende, delsatt producenternaseller gruppernastotala produktion avs ättsav sammanslutningen eller föreningen antingen direkt eller genomproducenterna enligt gemensamma regler.
Bestämmelser för att underlätta bildandet av dessa grupper och deras
verksamhet bör fastställas. Medlemsstaterna bör därför få bevilja demstöd som delvis finansieras av gemenskapen. Stödbeloppet bör dock
begränsas och stödet bör vara tillfälligt och minskande, så att produ-
centernas finansiella ansvar gradvis ökar.
Humleodlingarna inom gemenskapen behöver i vissa fall anpassas,
både vad gäller de sorter som produceras och möjligheten att rationali-sera arbetet med odling och skörd. Under ett visst antal år bör enomställning till andra sorter och en omorganisation av humleodlingarnaunderlättas genom att ett särskilt stöd beviljas till producentgruppersom vidtar sådana åtgärder.
För att säkra en rimlig levnadsstandard för producenterna bör ett
stödsystem införas. Varje år efter avsättningen av skörden måstekommissionen framlägga en rapport till rådet, så att det kan avgöras
om ett sådant stöd skall fastställas. Stödet får beviljas om denna rapport
visar att den genomsnittliga avkastningen per hektar har varitotillräcklig, med hänsyn tagen till den nuvarande situationen och denförväntade utvecklingen på marknaden.
De planerade åtgärderna måste möjliggöra ett importsystem, som
endast innebär att Gemensamma tulltaxan tillämpas. Enligt fördragetgäller denna tulltaxa automatiskt från och med den 1 januari 1970.
Med hänsyn till dessa åtgärder är det möjligt att avstå från tillämp-
ningen av alla kvantitativa restriktioner vid gemenskapens yttregränser. I undantagsfall kan detta förfarande dock visa sig otillräckligt.För att gemenskapsmarknaden inte skall vara utan skydd mot störningar
som kan uppstå i sådana fall då tidigare importhinder avskaffats måste
gemenskapen snabbt få vidta alla nödvändiga åtgärder.
För handeln inom gemenskapen är uttagande av tullar eller avgifter
med motsvarande verkan samt tillämpning av kvantitativa restriktionereller åtgärder med motsvarande verkan förbjudna enligt fördraget frånoch med den 1 januari 1970. Eftersom det inte existerade något mini-miprisden 31 december 1969 är tillämpningen av artikel 44 i fördragetautomatiskt utesluten från och med den 1 januari 1970.
Effektiviteten av alla de åtgärder som reglerar den gemensamma orga-
nisationen av marknaden för humle skulle hotas om medlemsstaternabeviljade vissa stöd. De bestämmelser i fördraget som möjliggör en
bedömning av stöd som beviljas av medlemsstaterna och ett förbud av
sådana stöd som är oförenliga med den gemensamma marknaden börtillämpas på marknaden för humle. Ett övergångssystem bör dockfastställas för nationella stöd som beviljats för fleråriga avtal somingicks före ikraftträdandet av den gemensamma organisationen av
marknaden.
Gemenskapen bör vara finansiellt ansvarig för utgifter som medlems-
staterna ådrar sig i samband med förpliktelser som uppstår som en1971R1696 — SV — 07.01.2004 — 019.001 — 3
▼B
följd av tillämpningen av denna förordning i enlighet med bestämmel-
serna om finansieringen av den gemensamma jordbrukspolitiken.
Övergången från det system som gäller i medlemsstaterna till det som
fastställs i denna förordning måste ske under bästa möjligaförhållanden. Tillfälliga åtgärder kan därför visa sig vara nödvändiga.
Den gemensamma organisationen av marknaden för humle måste
samtidigt och på lämpligt sätt ta hänsyn till de mål som anges i artik-
larna 39 och 110 i fördraget.
För att underlätta tillämpningen av de planerade åtgärderna bör ett
förfarande fastställas för att upprätta ett nära samarbete mellan
medlemsstaterna och kommissionen i form av en förvaltningskommitté.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. En gemensam organisation av marknaden för humle skall införas,
vilken omfattar följande produkter:
KN-nr Varubeskrivning
1210 Humle, färsk eller torkad, även mald, pulveriserad eller i form
av pelletar; lupulin
2. Bestämmelserna om saluföring och handel med tredje land skall
också gälla följande produkter:
KN-nr Varubeskrivning
1302 13 00 Humleextrakt
3. I denna förordning avses med
a)humle: de torkade blomställningarna, även kallade kottar, av (hon-
)humleplantan (humulus lupulus) . Dessa gröngula, äggformade
blomställningar har en stjälk och har vanligen en största längd på 2- 5 cm,
b)humlepulver: den produkt som erhålls vid malning och som
innehåller alla naturliga beståndsdelar av humle,
c)lupulinberikat humlepulver: den produkt som erhålls genom
malning av humle efter mekanisk avskiljning av en del av bladen,stjälkarna, stödbladen och humlespindlarna,
d)humleextrakt: de koncentrerade produkter som erhålls genom
lösningsmedels inverkan på humlet eller humlepulvret,
e)humleblandningar: en blandning av två eller fler av de produkter
som avses ovan.
4. I artikel 12.5 avses med
a) humle i första behandlingsstadiet: humle som torkats en första gång
och som är packat och färdigt för försäljning,
b) arealer i full produktion: arealer i full produktion räknat från det
tredje produktionsåret.1971R1696 — SV — 07.01.2004 — 019.001 — 4
▼M6
▼B
▼M10
▼B
▼M1
▼B
AVDELNING I
Avsättning
Artikel 2
1. De produkter som avses i artikel 1, vilka skördats inom gemen-
skapen eller framställts av humle som skördats inom gemenskapeneller importerats från tredje land, skall genomgå ett certifieringsförfa-rande.
2. Intyg får endast utfärdas för produkter med de egenskaper som i
ett bestämt avsättningsled anges som minimikrav. ►
M10För de
produkter som avses i artikel 1.3 b-e får intyg endast utfärdas om alfa-
syrahalten i dessa produkter inte är lägre än halten i det humle ur vilket
de utvinns. ◄
3. Av intyget skall minst framgå
a) humlets produktionsplats eller produktionsplatser,
b) skördeår,
c) sort eller sorter.
4. Rådet skall med kvalificerad majoritet på förslag av kommis-
sionen för varje produkt fastställa allmänna tillämpningsföreskrifter fördenna artikel samt från vilket datum den skall tillämpas.
5. Närmare tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas i
enlighet med förfarandet i artikel 20.
Artikel 3
1. Om bestämmelser för utfärdande ►
M1 ◄tillämpas
på de produkter som avses i artikel 1 får de endast avsättas eller expor-
terasom intyget har utfärdats .
2. Åtgärder som avviker från bestämmelsen i punkt 1 får beslutas i
enlighet med förfarandet i artikel 20:
a) för att uppfylla kraven för handel i vissa tredje länder, eller
b) för produkter avsedda för särskild användning.
Åtgärderna i föregående stycke
— får inte vara till skada för den normala avsättningen av produkter
för vilka ►M1 ◄har utfärdats, och
— måste åtföljas av garantier för att undvika en förväxling med sådana
produkter.
Artikel 5
1. De produkter som avses i artikel 1 och som kommer från tredje
land får endast importeras om deras kvalitetsegenskaper minstmotsvarar de lägsta gränserna för
avsättning som antagits för liknande produkter som skördats inom ge-
menskapen eller som är framställda av sådana produkter.
2. De produkter som avses i artikel 1 skall anses motsvara den stan-
dard som avses i punkt 1 om de åtföljs av ett intyg som utfärdats av
myndigheterna i ursprungslandet och som godkänts som likvärdigtmed det intyg som anges i artikel 2. Sådana intygs likvärdighet skall►
M2 ◄fastställas i enlighet med förfarandet i artikel
20.1971R1696 — SV — 07.01.2004 — 019.001 — 5
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼M1
▼B
3. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas i enlighet
med förfarandet i artikel 20.
AVDELNING II
Leveransavtal
Artikel 6
1. De avtal om leveransav humle, producerat inom gemens kapen,
mellan en producent eller producentgrupp och en köpare skall regi-streras av de organ som varje producerande medlemsstat utser till attgöra detta.
2. Avtal som gäller leverans av bestämda kvantiteter till avtalade
priser under en period som omfattar en eller flera skördar och somingås före den 1 augusti året för den första skörden skall benämnas
”avtal ingångna på förhand”. De skall registreras separat.
3. Medlemsstaterna skall regelbundet lämna kommissionen statis-
tiska uppgifter om registreringen av avtal.
4. De data på vilka registreringen grundas får endast användas för
tillämpningen av denna förordning.
5. Tillämpningsföreskrifter för denna förordning skall antas i
enlighet med förfarandet i artikel 20.
AVDELNING III
Producentgrupper
Artikel 7
1. I denna förordning avses med producentgrupp en grupp som
enbart eller, i de fall då den nationella lagstiftningen medger det,huvudsakligen består av humleproducenter och som bildats på produ-centernas initiativ särskilt i syfte att
a) uppnå en koncentration av utbudet och medverka till att stabilisera
marknaden genom att avsätta medlemmarnas totala produktion eller,i förekommande fall, genom att återköpa humlet till ett högre prisän vad som anges i artikel 7.3 b,
b) gemensamt anpassa produktionen till marknadens krav och förbättra
produktionen, bland annat genom omställning till andra sorter,
omorganisation av humleodlingar, marknadsföring samt forskning
om produktion, avsättning och integrerat skydd,
c) främja rationalisering och mekanisering av arbetet med odling och
skörd för att göra produktionen lönsammare och förbättra miljö-skyddet,
d) besluta vilka humlesorter som deras medlemmar får producera och
anta gemensamma produktionsbestämmelser,
e) administrera stödsystemet enligt artikel 12 genom att till varje
medlem i gruppen fördela hansandel av s tödet i proportion till den
odlade arealen, om inte annat följer av tillämpningen av bestämmel-serna i artikel 12.5,
och som har godkänts av en medlemsstat i enlighet med bestämmel-
serna i punkt 3.
1a.►
M12Producentgrupperna får använda upp till 20 % av stödet
för åtgärder som medverkar till att de mål som anges i punkt a — d
uppnås.◄
2. I denna förordning avses med sammanslutning en sammanslut-
ning av godkända producentgrupper vilken har samma syfte som dessa1971R1696 — SV — 07.01.2004 — 019.001 — 6
▼M1
▼M12
▼M1
▼M3
▼M1
▼M1
grupper och som har godkänts av en medlemsstat i enlighet med
bestämmelserna i punkt 3.
3. Medlemsstaterna skall godkänna sådana producentgrupper och
sammanslutningar av sådana, vilka ansöker om godkännande ochuppfyller följande allmänna villkor:
a) De skall tillämpa gemensamma regler om produktion och
utsläppande på marknaden (första avsättningsledet).
b) I stadgarna skall ingå skyldighet för producenter som är medlemmar
i en grupp och för godkända grupper som är medlemmar i ensammanslutning att
— iaktta de gemensamma produktionsreglerna och besluten om
vilka sorter som får produceras,
— sälja den samlade produktionen genom gruppen eller samman-
slutningen.
Denna skyldighet gäller inte i fråga om de produkter för vilka
producenterna träffat försäljningsavtal innan de blev medlemmar igruppen under förutsättning att gruppen har informerats om och
godkänt dessa avtal.
Om producentorganisationen tillåter det och på de villkor som den
fastställer, får de anslutna producenterna
— ersätta skyldigheten att avsätta den samlade produktionen genom
producentgruppen med att produktionen avsätts i enlighet medde gemensamma regler som fastställs i stadgarna, genom vilkaproducentgruppen garanterasrätten att kontrollera förs äljning-spriserna vilka gruppen måste godkänna och om priset inte
godkänns skall gruppen köpa upp detta humle till ett högre pris,
— avsätta genom en annan producentorganisation, som deras egen
organisation har utsett, de produkter som på grund av sinakaraktäristiska egenskaper primärt inte omfattas av den senare
producentorganisationens handelsverksamhet.
c) De skall kunna förete bevis för att deras verksamhet är ekonomiskt
bärkraftig.
d) De skall inom hela sitt verksamhetsområde utesluta all diskrimi-
nering mellan gemenskapens producenter eller producentgrupper,särskilt vad gäller nationalitet eller etableringsplats.
e) De skall utan diskriminering garantera alla producenter som
förbinder sig att följa stadgarna rätten att tillhöra en grupp.
f) Stadgarna skall innehålla bestämmelser om att de medlemmar i en
grupp eller sammanslutning som önskar utträda kan göra detta efteratt ha varit medlemmar i minst tre år och under förutsättning att de
informerar gruppen eller sammanslutningen minst ett år i förväg om
sin avsikt att utträda.
Sådana bestämmelser skall inte påverka tillämpningen av nationella
lagar eller andra författningar som syftar till att i speciella fallskydda gruppen eller sammanslutningen eller deras kreditorer motde ekonomiska konsekvenser som kan uppstå när en medlem
utträder eller till att hindra en medlem från att utträda under löpande
budgetår.
g) De skall ha rättssubjektivitet eller tillräcklig rättskapacitet för att
kunna åtnjuta rättigheter och åläggasförpliktels er enligt nationelllagstiftning.
h) De skall i sina stadgar införa skyldigheten att hålla separat
bokföring för de verksamheter för vilka de godkänts.
i) De skall inte inneha en marknadsdominerande ställning i gemenska-
pen.
4. Den medlemsstat på vars territorium producentgruppen eller
sammanslutningen har sitt säte skall vara behörig att godkänna produ-centgrupper och sammanslutningar för sådana.1971R1696 — SV — 07.01.2004 — 019.001 — 7
▼M12
▼M1
▼M1
5. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel, särskilt i fråga om
administrationen av stödsystemet enligt punkt 1 e, definitionen av”utsläppande på marknaden” enligt punkt 3 a och föreskrifter för
bestämmelserna i punkt 3 f, skall antas i enlighet med förfarandet i
artikel 20.
AVDELNING IV
Stöd till producenter
Artikel 12
1. Ett stödsystem skall införas för humle som produceras inom ge-
menskapen.
2. Stödet får beviljastill producenter för att göra det möjligt för dem
att uppnå en rimlig inkomst.
3. a) I de områden inom gemenskapen där godkända producentgrupper
kan tillförsäkra sina medlemmar en rimlig inkomst ochgenomföra en rationell hantering av produktionen skall stödetbeviljas endast till sådana producentgrupper.
b) Om producenten i det enskilda fallet är etablerad i en annan
medlemsstat än den i vilken producentgruppen denne tillhör äretablerad, skall hela stödet betalas ut direkt till producenten av
de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där denne är
etablerad.
c) I övriga områden skall stödet beviljas till enskilda producenter.
4. Rådet skall på förslag av kommissionen och på grundval av de
upplysningar som medlemsstaterna lämnat till denna, med kvalificeradmajoritet och i god tid fastställa en förteckning över de områden somavses i punkt 3 första stycket.
5.
a) Stödbeloppet per hektar för humle skall vara detsamma för alla
grupper av sorter. Det skall fastställas till 480 euro per hektarför en period på nio år från och med 1996 årss körd.
b) Om stödet beviljas till en godkänd producentgrupp enligt punkt 3
första stycket, skall denna grupp ha möjlighet att besluta om heladetta stöd varje år skall betalas ut till medlemmarna i proportiontill den odlade arealen eller om endast en del av det, dock minst
80 %, skall betalas ut, beroende på om det fortfarande föreligger
ansökningar om omställning till andra sorter eller om det eventu-ellt finnsandra mål att uppnå i enlighet med artikel ►
C17.1 a -
d◄.
c) Om stödet beviljas till en godkänd producentgrupp och denna
grupp inte avsätter medlemmarnas totala produktion, skallgruppen varje år obligatoriskt hålla inne 20 % av stödet till
producenterna för att uppnå målen i punkt b ovan.1971R1696 — SV — 07.01.2004 — 019.001 — 8
▼M14
▼M12
▼M14
▼B
▼M14
▼M1
▼M12
▼M1
▼M12
▼M16
▼M12
▼M16
d) Innehållet stöd får kumuleras under en period på högst fyra år.
Vid utgången av denna period skall hela det innehållna stödetha betalatsut.
e) I de fall som avses i punkt 3 b i denna artikel skall den berörda
producenten till den producentgrupp som han är medlem i utgeett belopp som är lika stort som det som hålls inne i enlighet
med punkterna b eller c ovan.
6. När situationen på marknaden visar att det finns risk för produk-
tionsöverskott eller störningar i utbudet på humlemarknaden inomgemenskapen, får rådet på förslag av kommissionen och enligt förfa-randet i artikel 37.2 i fördraget justera det stödbelopp som fastställs ipunkt 5 genom att antingen
a) begränsa beviljandet av stöd till att avse en del av den humleareal
som registrerats för året i fråga, och vid behov även ändra
stödnivån, eller
b) undanta humlearealer i första eller andra produktionsåret från stöd.
8. Genomförandebestämmelserna för denna artikel skall fastställas i
enlighet med förfarandet i artikel 20.
Artikel 13
1. Enligt artikel 12.6 skall stöd beviljas för registrerade arealer som
har skördats.
Medlemsstaterna skall utse de organ som är behöriga att för varje
producent registrera humlearealerna och som ansvarar för kontroll ochuppdatering av registret.
2. För tillämpningen av denna artikel får medlemsstaterna betrakta
en erkänd producentgrupp som en enda producent.
3. Rådet skall på kommissionens förslag och i enlighet med
omröstningsförfarandet i artikel 43.2 i fördraget anta allmänna tillämp-
ningsföreskrifter för denna artikel.
4. Närmare tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas i
enlighet med förfarandet i artikel 20.
AVDELNING V
Handel med tredje land
Artikel 14
Om inte annat föreskrivs i denna förordning, skall tullsatserna i
Gemensamma tulltaxan gälla för de produkter som förtecknas i artikel1.
Artikel 15
1. De allmänna bestämmelserna om tolkningen av den kombinerade
nomenklaturen och dess särskilda tillämpningsföreskrifter skall gällatullklassificeringen av produkter som omfattas av denna förordning.1971R1696 — SV — 07.01.2004 — 019.001 — 9
▼M12
▼M14
▼M12
▼M1
▼M12
▼B
▼M1
▼B
▼M11
▼M11
2. Om inte annat föreskrivs i denna förordning eller i de
bestämmelser som antagits i enlighet därmed, skall följande varaförbjudet i handeln med tredje land:
— Uttag av en avgift som har motsvarande verkan som en tull.
— Tillämpning av kvantitativa begränsningar eller åtgärder med
motsvarande verkan.
Artikel 15 a
1. Om gemenskapsmarknaden för en eller flera av de produkter som
förtecknasi artikel 1 på grund av import eller export påverkasellerhotas av allvarliga störningar som sannolikt kommer att äventyra
uppnåendet av de mål som anges i artikel 39 i fördraget, får lämpliga
åtgärder vidtas i samband med handeln med tredje land till dess attsådan störning eller sådant hot om störning har upphört.
Rådet skall på kommissionens förslag och i enlighet med det
röstningsförfarande som föreskrivs i artikel 43.2 i fördraget antaallmänna tillämpningsföreskrifter till denna punkt och skall bestämmai vilka fall och inom vilka gränser inom vilka medlemsstater får vidtaskyddsåtgärder.
2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår, skall kommis-
sionen på begäran från en medlemsstat eller på eget initiativ, beslutaom de nödvändiga åtgärderna. Medlemsstaterna skall underrättas omsådana åtgärder, vilka skall träda i kraft omedelbart. Om kommissionen
mottar en begäran från en medlemsstat, skall den fatta beslut därom
inom tre arbetsdagar från och med mottagandet av begäran.
3. En medlemsstat får inom tre arbetsdagar från och med under-
rättelsen hänskjuta kommissionens beslut om sådana åtgärder till
rådet. Rådet skall sammanträda utan dröjsmål. Det får med kvalificeradmajoritet ändra eller upphäva beslutet ifråga.
4. Denna artikel skall tillämpas med beaktande av de skyldigheter
som följer av avtal som slutits i enlighet med artikel 228.2 i fördraget.
AVDELNING VI
Allmänna bestämmelser
Artikel 16
Om inte annat följer av bestämmelserna i denna förordning skall artik-
larna 92—94 i fördraget tillämpaspå produktionen och avs ättandet avde produkter som avses i artikel 1.1.
Artikel 16a
Om det finns risk för produktionsöverskott eller störningar i utbudet på
marknaden, kan rådet med kvalificerad majoritet på förslag av kommis-sionen vidta lämpliga åtgärder för att förhindra obalans på marknaden.Sådana åtgärder kan till exempel ha till syfte att påverka
— produktionensomfattning,
— utbudsvolymen,
— avsättningsvillkoren.
Artikel 17
1. Förordningarna om finansiering av den gemensamma jordbruks-
politiken skall tillämpas på marknaden för de produkter som anges iartikel 1.1 från och med den dag då det system som fastställts i dennaförordning börjar tillämpas.1971R1696 — SV — 07.01.2004 — 019.001 — 10
▼B
▼M12
▼M1
▼M13
▼M14
3. De stöd som avses i artikel 12 skall medlemsstaterna betala till
producenterna mellan den 16 oktober och den 31 december det regle-
ringsår som stödet avser.
4. I enlighet med förfarandet i artikel 20 skall kommissionen anta
tillämpningsföreskrifter för denna artikel.
Artikel 18
Medlemsstaterna och kommissionen skall meddela varandra den infor-
mation som är nödvändig för att genomföra bestämmelser i dennaförordning. Bestämmelserna för meddelande, bedömning och spridningav sådan information skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 20.
På grundval av sådan information skall kommissionen före den
►
M1531 december 2003 ◄till rådet göra en bedömning av sektorn,
vilket vid behov kan åtföljasav förs lag.
Artikel 20
1. Kommissionen skall biträdas av en förvaltningskommitté för
humle (nedan kallad kommittén).
2. När det hänvisas till denna artikel skall artiklarna 4 och 7 i beslut
1999/468/EG tillämpas.
Den tid som avses i artikel 4.3 i beslut 1999/468/EG skall vara en
månad.
3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.
Artikel 21
Kommittén får beakta alla andra frågor som dess ordförande, antingen
på eget initiativ eller på begäran av en representant från någon avmedlemsstaterna, hänskjuter till den.
Artikel 22
Vid tillämpningen av denna förordning skall hänsyn samtidigt tas till
de mål som anges i artikel 39 och 110 i fördraget.
Artikel 23
Om övergångsbestämmelser behövs för att underlätta övergången till
det ändrade system som införs genom förordning (EEG) nr 1170/77,
särskilt om beslutet om ändrat datum förorsakar betydande svårigheter,
skall sådana bestämmelser antas i enlighet med förfarandet i artikel 20.De skall gälla längst till och med den 31 december 1980.
Fram till detta datum är Förenade kungariket behörigt att betala ut
produktionsstödet till producenterna via ett organ som det själv utser.
Artikel 24
Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har
offentliggjortsi Europeiska gemenskapernas officiella tidning .
Bestämmelserna i artiklarna 11, 12 och 13 skall tillämpas för första
gången för 1971 årss körd.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.1971R1696 — SV — 07.01.2004 — 019.001 — 11
▼M13
▼M12
▼M15
▼B
▼M1
▼B