1976L0308 — SV — 01.01.1995 — 005.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B ►M2►M3 RÅDETS DIREKTIV
av den 15 mars 1976
om ömsesidigt bistånd för återvinning av fordringar uppkomna till följd av verksamhet som utgör
en del av finansieringssystemet för Europeiska struktur- och garantifonden för jordbruket och av
jordbruksavgifter och tullar samt beträffande mervärdesskatt och vissa punktskatter
(76/308/EEG) ◄◄
(EGT L 73, 19.3.1976, s. 18)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Rådetsdirektiv 79/1071/EEG av den 6 december 1979 L 331 10 27.12.1979
►M2Rådetsdirektiv 92/12/EEG av den 25 februari 1992 L 76 1 23.3.1992
►M3 ändrad genom rådetsdirektiv 92/108/EEG av den 14 december 1992 L 390 124 31.12.1992
Ändrat genom:
►A1Anslutningsakten för Grekland(*) L 291 17 19.11.1979
►A2Anslutningsakten för Spanien och Portugal L 302 23 15.11.1985
►A3Anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige C 241 21 29.8.1994
(anpassad genom rådets beslut 95/1/EG, Euratom, EKSG) L 1 1 1.1.1995
(*) Denna rättsakt finns inte publicerad på svenska.
▼B
RÅDETS DIREKTIV
av den 15 mars 1976
om ömsesidigt bistånd för återvinning av fordringar uppkomna till
följd av verksamhet som utgör en del av finansieringssystemet förEuropeiska struktur- och garantifonden för jordbruket och av
jordbruksavgifter och tullar samt beträffande mervärdesskatt och
vissa punktskatter
(76/308/EEG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA
DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekono-
miska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,
med beaktande av rådetsförordning (EEG) nr 729/70 av den 21 april
1970 om finansieringen av den gemensamma jordbrukspolitiken(1),
senast ändrad genom förordning (EEG) nr 2788/72(2), särskilt artikel
8.3 i denna,
med beaktande av kommissionens förslag,
med beaktande av Europaparlamentetsyttrande(3),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(4), och
med beaktande av följande:Det är för närvarande inte möjligt att i en medlemsstat verkställa
indrivning av en fordran som bygger på ett dokument som harupprättats av myndigheterna i en annan medlemsstat.
Att nationella bestämmelser om indrivning endast kan tillämpas inom
nationella territorier är i sig ett hinder för upprättandet av en funge-rande gemensam marknad. Det förhindrar att gemenskapsregler kan
tillämpas till fullo och på ett rättvist sätt, i synnerhet inom den gemen-
samma jordbrukspolitikens område, och det underlättar bedrägligaförfaranden.
Det är därför nödvändigt att anta gemensamma regler om ömsesidigt
bistånd vid indrivning.
Dessa regler måste gälla både för indrivning av fordringar som uppstått
på grund av olika åtgärder som ingår i det system som helt eller delvisfinansierar den europeiska utvecklings- och garantifonden för jord-bruket, samt för indrivning av jordbruksavgifter och tullar enligt
artikel 2 i beslut 70/243/EKSG, EEG, Euratom av den 21 april 1970
om ersättning av ekonomiska bidrag från medlemsstaterna medgemenskapernas egna resurser(
5) och enligt artikel 128 i anslutnings-
akten. De måste också gälla för indrivning av ränta och kostnader isamband med dessa fordringar.
Det ömsesidiga biståndet måste bestå av följande: Den anmodade
myndigheten måste å ena sidan till den sökande myndigheten lämna
de upplysningar som den senare behöver för att driva in fordringar
som har uppstått i den medlemsstat där den har sitt säte samt underrättagäldenären om alla dokument som gäller dessa fordringar och som harsitt ursprung i den medlemsstaten, och å andra sidan måste den påbegäran av den sökande myndigheten driva in de fordringar som haruppstått i den medlemsstat där den senare har sitt säte.1976L0308 — SV — 01.01.1995 — 005.001 — 2
(1) EGT nr L 94, 28.4.1970, s. 13.
(2) EGT nr L 295, 30.12.1972, s. 1.
(3) EGT nr C 19, 12.4.1973, s. 38.
(4) EGT nr C 69, 28.8.1973, s. 3.
(5) EGT nr L 94, 28.4.1970, s. 19.▼M2
▼M3
▼B
▼B
Dessa olika former av bistånd måste lämnas av den anmodade myndig-
heten i enlighet med de lagar och andra författningar som reglerarsådana frågor i den medlemsstat där den har sitt säte.
Det är nödvändigt att fastställa de villkor enligt vilka den sökande
myndigheten skall upprätta sin begäran om bistånd, samt att noggrant
definiera de särskilda omständigheter enligt vilka den anmodademyndigheten i det enskilda fallet får neka bistånd.
När det begärsatt den anmodade myndigheten s kall handla å den
sökande myndighetens vägnar för att driva in en fordran måste denanmodade myndigheten, om detta medges av gällande bestämmelser i
den medlemsstat där den har sitt säte, ha möjlighet att i samförstånd
med den sökande myndigheten bevilja gäldenären en betalningsfristeller godkänna ett avbetalningsförfarande. Varje form av ränta somdebiteras för sådana betalningsförfaranden måste också överföras tillden medlemsstat där den sökande myndigheten har sitt säte.
På en motiverad begäran av den sökande myndigheten måste den
anmodade myndigheten, om detta medges av gällande bestämmelser i
den medlemsstat där den har sitt säte, också ha möjlighet att vidta
förebyggande åtgärder för att garantera indrivning av fordringar somuppstår i den sökande medlemsstaten. Dessa fordringar åtnjuter emel-lertid inte någon förmånsrätt i den medlemsstat där den anmodademyndigheten har sitt säte.
Under indrivningsförfarandet i den medlemsstat där den anmodade
myndigheten har sitt säte är det möjligt att fordran eller exekutionsti-
teln som medger dess verkställighet och som har upprättats i den
medlemsstat där den sökande myndigheten har sitt säte bestrids avden berörda personen. I sådana fall bör det fastställas att den berördapersonen måste inge sitt bestridande av fordran till det behöriga organeti den medlemsstat där den sökande myndigheten har sitt säte, och att
den anmodade myndigheten måste uppskjuta alla påbörjade verkställig-
hetsåtgärder tills ett beslut har fattats av detta organ.
Det bör fastställas att översända dokument och upplysningar inom
ramen för ömsesidigt bistånd för indrivning av en fordran inte fåranvändasför andra ändamål.
Bestämmelserna i detta direktiv bör inte leda till inskränkning i det
ömsesidiga biståndet mellan särskilda medlemsstater enligt bilateralaeller multilaterala överenskommelser eller uppgörelser.
Det är nödvändigt att säkerställa att det ömsesidiga biståndet fungerar
smidigt och ett gemenskapsförfarande bör därför inrättas som gör det
möjligt att fastställa de närmare bestämmelserna för tillämpningen avdetta bistånd inom en lämplig tid. Det är nödvändigt att inrätta enkommitté för att organisera ett nära och effektivt samarbete mellanmedlemsstaterna och kommissionen på detta område.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Detta direktiv fastställer de bestämmelser som skall innefattas i
medlemsstaternas lagar och andra författningar för att i varje medlems-stat säkerställa indrivningen av de fordringar som avses i artikel 2 och
som uppstår i en annan medlemsstat.
Artikel 2
Detta direktiv skall gälla för alla fordringar som avser
a) återbetalning, intervention och andra åtgärder som ingår i systemet
för hel eller delvis finansiering av Europeiska utvecklings- och
garantifonden för jordbruket, inklusive de summor som skalluppbäras i samband med dessa åtgärder,
b) jordbruksavgifter såsom de definieras enligt artikel 2 a i beslut 70/
243/EKSG, EEG, Euratom och artikel 128 a i anslutningsakten,1976L0308 — SV — 01.01.1995 — 005.001 — 3
▼B
c) tullavgifter såsom de definieras enligt artikel 2 b i nämnda beslut
och artikel 128 b i anslutningsakten,
d) mervärdeskatt,
e) följande punktskatter:
— punktskatt på tobaksvaror,
— punktskatt på alkohol och alkoholdrycker,
— punktskatt på mineraloljor,
►M2►M3f)◄◄ räntor och kostnader hänförliga till indriv-
ningen av dessa fordringar.
Artikel 3
I detta direktiv avses med
—sökande myndighet : den behöriga myndigheten i en medlemsstat
som framställer en begäran om bistånd beträffande en fordran somavses i artikel 2,
—anmodad myndighet : den behöriga myndigheten i en medlemsstat
till vilken en begäran om bistånd framställs.
Artikel 4
1. På begäran av den sökande myndigheten skall den anmodade
myndigheten tillhandahålla alla upplysningar som skulle kunna vara
av värde för den sökande myndigheten vid indrivningen av dessfordran.
För att erhålla dessa upplysningar skall den anmodade myndigheten
utnyttja sina befogenheter enligt de lagar och andra författningar somgäller för indrivning av liknande fordringar som uppstår i denmedlemsstat där denna myndighet har sitt säte.
2. I en begäran om upplysningar skall namn och adress anges på den
person som de begärda upplysningarna gäller samt fordringens art ochbelopp.
3. Den anmodade myndigheten skall inte vara skyldig att tillhan-
dahålla upplysningar
a) som den inte skulle kunna erhålla för att driva in liknande fordringar
som uppstår i den medlemsstat där den har sitt säte,
b) som skulle avslöja kommersiella, industriella eller professionella
hemligheter, eller
c) som om de yppas skulle kunna vara till skada för säkerheten eller
strida mot allmän ordning i denna stat.
4. Den anmodade myndigheten skall upplysa den sökande myndig-
heten om skälen till att den inte efterkommer en begäran omupplysningar.
Artikel 5
1. Den anmodade myndigheten skall på begäran av den sökande
myndigheten och i enlighet med gällande rättsregler om delgivning avliknande dokument eller beslut i den medlemsstat där den anmodademyndigheten har sitt säte, delge mottagaren alla dokument och beslut,inklusive handlingar av juridisk natur, som härstammar från den
medlemsstat där den sökande myndigheten har sitt säte och som
hänför sig till en fordran och/eller dess indrivning.
2. En begäran om delgivning skall ange den berörda mottagarens
namn och adress, typ och ämne i det dokument eller beslut som skallöverlämnas, om så är nödvändigt gäldenärens namn och adress och denfordran, till vilken dokumentet eller beslutet hänför sig, samt allaövriga användbara upplysningar.1976L0308 — SV — 01.01.1995 — 005.001 — 4
▼M1
▼M2
▼M3
▼B
▼B
3. Den anmodade myndigheten skall omedelbart underrätta den
sökande myndigheten om de åtgärder som har vidtagits med anledningav dess begäran om delgivning, och särskilt om vilket datum doku-
mentet eller beslutet skickades till mottagaren.
Artikel 6
1. På begäran av den sökande myndigheten skall den anmodade
myndigheten i enlighet med de lagar och andra författningar som gällerför indrivning av liknande fordringar som uppstår i den medlemsstatdär den anmodade myndigheten har sitt säte driva in fordringar somgrundar sig på ett dokument som medger verkställighet av dessa.
2. För detta ändamål skall varje fordran i fråga om vilken en
begäran om indrivning har framställts behandlas som en fordran i denmedlemsstat där den anmodade myndigheten har sitt säte, utom närartikel 12 är tillämplig.
Artikel 7
1. En begäran om indrivning av en fordran som den sökande
myndigheten riktar till den anmodade myndigheten skall åtföljas av en
officiell eller bestyrkt kopia av det dokument som gör det möjligt att
verkställa indrivningen och som har utfärdats i den medlemsstat därden sökande myndigheten har sitt säte samt, i förekommande fall, avandra dokument i original eller bestyrkt kopia som behövs för indriv-ningen.
2. Den sökande myndigheten får endast begära indrivning
a) om fordringsanspråken och/eller det dokument som medger
verkställighet inte bestrids i den medlemsstat där den sökande
myndigheten har sitt säte,
b) om den sökande myndigheten i den medlemsstat där den har sitt
säte har tillämpat det indrivningsförfarande som myndigheten hartillgång till på grundval av det dokument som avses i punkt 1 ochom de vidtagna åtgärderna inte har lett till full betalning av fordran.
3. En begäran om indrivning skall ange den berörda personens namn
och adress, fordrans art, det belopp som kapitalfordran uppgår till,upplupen ränta och andra kostnader samt alla övriga relevanta upplys-ningar.
4. En begäran om indrivning skall dessutom innehålla ett uttalande
av den sökande myndigheten som anger från och med vilket datumverkställighet är möjlig enligt gällande lagar i den medlemsstat därden har sitt säte, och som bekräftar att villkoren enligt punkt 2 äruppfyllda.
5. Så snart den sökande myndigheten erhåller några tilllämpliga
upplysningar om det ärende som ligger till grund för begäran omindrivning skall den vidarebefordra dessa till den anmodade myndig-
heten.
Artikel 8
Det dokument som medger verkställighet av fordran skall i förekom-
mande fall och i enlighet med gällande bestämmelser i den
medlemsstat där den anmodade myndigheten har sitt säte, tas emot,godkännas, kompletteras eller ersättas av ett dokument som medgerverkställighet inom denna medlemsstats territorium.
Dokumentet skall tas emot, godkännas, kompletteras eller ersättas så
snart som möjligt efter det att en begäran om indrivning har erhållits.Dokumentet får inte avvisas, om det möjliggör verkställighet i denmedlemsstat där den sökande myndigheten har sitt säte och är formelltriktigt.
Om någon av dessa formaliteter skulle förorsaka en undersökning eller
ett bestridande i samband med fordran och/eller det dokument sommöjliggör verkställighet och som har upprättats av den sökandemyndigheten skall artikel 12 tillämpas.1976L0308 — SV — 01.01.1995 — 005.001 — 5
▼B
Artikel 9
1. Fordringar skall drivas in i valutan för den medlemsstat i vilken
den anmodade myndigheten har sitt säte.
2. Den anmodade myndigheten får, om gällande lagar och andra
författningar i den medlemsstat där den har sitt säte så medger ochefter samråd med den sökande myndigheten bevilja gäldenären enbetalningsfrist eller godkänna ett avbetalningsförfarande. All räntasom påförs av den anmodade myndigheten med anledning av sådanbetalningsfrist skall överföras till den medlemsstat där den sökande
myndigheten har sitt säte.
All annan ränta som i enlighet med lagar och andra författningar i den
medlemsstat där den anmodade myndigheten har sitt säte påförs fördröjsmål med betalningen skall också överföras till den medlemsstat ivilken den sökande myndigheten har sitt säte.
Artikel 10
Fordringar som skall drivas in åtnjuter inte förmånsrätt i den medlems-
stat där den anmodade myndigheten har sitt säte.
Artikel 11
Den anmodade myndigheten skall omedelbart underrätta den sökande
myndigheten om vilka åtgärder som har vidtagits med anledning avbegäran om indrivning.
Artikel 12
1. Om fordran och/eller det dokument som möjliggör dess verkstäl-
lighet, och som har upprättats i den medlemsstat där den sökandemyndigheten har sitt säte, under indrivningsförfarandets gång bestrids
av en berörd part skall denna part inge sin framställan till det behöriga
organet i den medlemsstat där den sökande myndigheten har sitt säte ienlighet med de rättsregler som gäller där. Den sökande myndighetenskall underrätta den anmodade myndigheten om denna framställan.Den berörda parten får också underrätta den anmodade myndighetenom denna framställan.
2. Så snart den anmodade myndigheten har erhållit de upplysningar
som avses i punkt 1, antingen från den sökande myndigheten eller frånden berörda parten, skall den uppskjuta verkställandet i avvaktan på detbeslut som det behöriga organet fattar i detta ärende. Skulle den anmo-dade myndigheten bedöma det nödvändigt, och utan att det påverkartilllämpningen av artikel 13, får denna myndighet vidta säkerhetså-
tgärder för att säkerställa indrivningen, om gällande lagar eller andra
författningar i den medlemsstat där den har sitt säte medger ett sådantförfarande för liknande fordringar.
3. Om det är de verkställighetsåtgärder som vidtas i den medlems-
stat där den anmodade myndigheten har sitt säte som bestrids, skallfrågan hänskjutas till det behöriga organet i denna medlemsstat i
enlighet med dess lagar och andra författningar.
4. Om det behöriga organ till vilket frågan har hänskjutits i enlighet
med punkt 1 är en allmän domstol eller en förvaltningsdomstol skalldenna domstols beslut, om det är gynnsamt för den sökande myndig-heten och medger indrivning av fordran i den medlemsstat där den
sökande myndigheten har sitt säte, utgöra ”det dokument som
möjliggör indrivning” i enlighet med artiklarna 6 - 8 och indrivningenav fordran skall genomföras på grundval av detta beslut.
Artikel 13
På en motiverad begäran från den sökande myndigheten skall den
anmodade myndigheten vidta säkerhetsåtgärder för att säkerställaindrivningen av en fordran, om detta medgesav lagar och andra författ-ningar i den medlemsstat i vilken den har sitt säte.1976L0308 — SV — 01.01.1995 — 005.001 — 6
▼B
För genomförandet av bestämmelserna i första stycket skall artiklarna
6, 7.1, 7.3, 7.5, 8, 11, 12 och 14 gälla i tillämpliga delar.
Artikel 14
Den anmodade myndigheten skall inte vara skyldig
a) att bevilja de bistånd som föreskrivs i artiklarna 6 — 13, om indriv-
ningen av fordran på grund av gäldenärens situation skulle förorsaka
allvarliga ekonomiska eller sociala svårigheter i den medlemsstat
där denna myndighet har sitt säte,
b) att genomföra indrivning av en fordran om den sökande myndig-
heten inte har uttömt alla möjligheter till indrivning inom territorietför den medlemsstat där den har sitt säte.
Den anmodade myndigheten skall underrätta den sökande myndigheten
om sina skäl för att inte efterkomma dess begäran om bistånd. En
sådan motiverad vägran skall också meddelas kommissionen.
Artikel 15
1. Frågor om preskription skall uteslutande regleras av gällande
rättsregler i den medlemsstat där den sökande myndigheten har sittsäte.
2. Åtgärder som vidtas av den anmodade myndigheten vid indriv-
ning av fordringar i enlighet med en begäran om bistånd som om dehade vidtagits av den sökande myndigheten skulle ha lett till att
preskriptionstiden uppsköts eller avbröts i enlighet med gällande
rättsregler i den medlemsstat där den sökande myndigheten har sittsäte skall anses ha vidtagits i den senare medlemsstaten vad gällerdenna verkan.
Artikel 16
Dokument och upplysningar som skickas till den anmodade myndig-
heten i enlighet med detta direktiv får av denna myndighet endastöversändas till
a) den person som anges i begäran om bistånd,
b) de personer och myndigheter som är ansvariga för indrivningen av
fordringarna, och endast för detta ändamål,
c) de rättsliga instanser som handlägger ärenden beträffande indrivning
av fordringar.
Artikel 17
Begäran om bistånd och tillämpliga dokument skall åtföljas av en
översättning till det officiella språket eller till ett av de officiella
språken i den medlemsstat där den anmodade myndigheten har sittsäte utan att det påverkar nämnda myndighets rätt att avstå frånöversättningen.
Artikel 18
Medlemsstaterna skall avstå från alla fordringar på varandra för återbe-
talning av de kostnader som uppstår vid det ömsesidiga bistånd de gervarandra i enlighet med detta direktiv.
Den medlemsstat där den sökande myndigheten har sitt säte skall emel-
lertid förbli betalningsskyldig gentemot den medlemsstat där den
anmodade myndigheten har sitt säte för de kostnader som uppstår pågrund av åtgärder som bedöms vara ogrundade, antingen vad gällerfordringens verklighetsunderlag eller giltigheten av det dokument somutfärdatsav den s ökande myndigheten.
Artikel 19
Medlemsstaterna skall förse varandra med en förteckning över de
myndigheter som har befogenhet att framställa eller ta emot en begäranom bistånd.1976L0308 — SV — 01.01.1995 — 005.001 — 7
▼B
Artikel 20
1. Härmed inrättasen kommitté för indrivning av fordringar (i det
följande kallad kommittén), som skall bestå av företrädare för
medlemsstaterna med en företrädare för kommissionen som ordförande.
2. Kommittén skall själv fastställa sin arbetsordning.
Artikel 21
Kommittén får pröva alla frågor som rör tillämpningen av detta
direktiv, som tas upp av ordföranden antingen på eget initiativ eller på
begäran av företrädaren för en medlemsstat.
Artikel 22
1. Närmare föreskrifter för tillämpningen av artiklarna 4.2 och 4.4,
5.2 och 5.3, 7.1, 7.3 och 7.5, 9, 11 och 12.1 samt av bestämmelsernaom omräkning, överföring av indrivna summor och fastställande av ettminimibelopp för fordringar, för vilka bistånd får begäras, skall antasenligt det förfarande som fastställs i punkt 2 och 3.
2.►
A3Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett
förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den
tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande fråganär. Den skall fatta sitt beslut med en majoritet av 62 röster, varvidmedlemsstaternas röster skall vägas enligt fördragets artikel 148.2.Ordföranden får inte rösta. ◄
3. a) Kommissionen skall själv anta förslaget, om det är förenligt med
kommitténsyttrande.
b) Om förslaget inte är förenligt med kommitténs yttrande, eller om
inget yttrande avges, skall kommissionen utan dröjsmål föreslårådet vilka åtgärder som skall vidtas. Rådet skall fatta sitt beslutmed kvalificerad majoritet.
c) Om rådet inte har fattat något beslut inom tre månader från det
att förslaget mottagits, skall kommissionen själv besluta att deföreslagna åtgärderna vidtas.
Artikel 23
Bestämmelserna i detta direktiv skall inte förhindra ett större mått av
ömsesidigt bistånd som lämnas nu eller i framtiden av särskildamedlemsstater i enlighet med överenskommelser eller uppgörelser,
inklusive åtgärder som rör delgivning av rättsliga eller utomrättsliga
handlingar.
Artikel 24
Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser som är nödvändiga
för att följa detta direktiv senast den 1 januari 1978.
Artikel 25
Varje medlemsstat skall underrätta kommissionen om de åtgärder som
den har vidtagit för att genomföra detta direktiv. Kommissionen skallvidarebefordra dessa upplysningar till de övriga medlemsstaterna.
Artikel 26
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.1976L0308 — SV — 01.01.1995 — 005.001 — 8