2002D0018 — SV — 11.01.2002 — 000.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B KOMMISSIONENS BESLUT
av den 21 december 2001
om fastställande av gemenskapens ►C1 arbetsplan ◄för miljömärkning
[delgivetmednrK(2001)4395]
(Text av betydelse för EES)
(2002/18/EG)
(EGT L 7, 11.1.2002, s. 28)
Rättat genom:
►C1Rättelse, EGT L 35, 6.2.2002, s. 22 (2002/18/EG)
▼B
KOMMISSIONENS BESLUT
av den 21 december 2001
om fastställande av gemenskapens ►C1 arbetsplan ◄för
miljömärkning
[delgivetmednrK(2001)4395]
(Text av betydelse för EES)
(2002/18/EG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA
BESLUT
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenska-
pen,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr
1980/2000 av den 17 juli 2000 om ett reviderat gemenskapsprogram för
tilldelning av miljömärke(1), särskilt artikel 5i denna, och
av följande skäl:
(1)I förordning (EG) nr 1980/2000 föreskrivs att kommissionen skall
utarbeta gemenskapens ►C1arbetsplan ◄för miljömärkning.
(2)Arbetsplanen bör innehålla en strategi för programmets utveck-
ling i vilken det skall fastställas programmets mål förmiljöförbättring och inträngande på marknaden, en ickeuttömmande förteckning över de produktgrupper som skall ansesha prioritet i fråga om gemenskapens åtgärder samt planer för
samordning och samarbete mellan programmet och andra
miljömärkningsprogram i medlemsstaterna.
(3)Arbetsplanen bör också omfatta åtgärder för genomförande av
strategin och en plan för finansiering av programmet.
(4)Slutligen bör arbetsplanen innehålla en beskrivning av de tjänster
som inte omfattas av programmet, med beaktande av Europa-parlamentets och rådets förordning (EG) nr 761/2001 av den 19
mars 2001 om frivilligt deltagande för organisationer i gemen-
skapens miljölednings- och miljörevisionsordning (EMAS)(
2).
(5)Arbetsplanen bör ses över med jämna mellanrum.
(6)De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga medyttrandet från den kommitté som inrättats i enlighet med artikel17 i förordning (EG) nr 1980/2000.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Härmed antas gemenskapens ►C1arbetsplan ◄för miljömärkning,
som skall omfatta perioden 1 januari 2002–31 december 2004, i enlighetmed bilagan.
Artikel 2
En översyn av arbetsplanen skall inledas före den 31 december 2004.
Artikel 3
Detta beslut riktar sig till medlemstaterna.2002D0018 — SV — 11.01.2002 — 000.001 — 2
(1) EGT L 237, 21.9.2000, s. 1.
(2) EGT L 114, 24.4.2001, s. 1.
▼B
BILAGA
GEMENSKAPENS ARBETSPLANFÖR MILJÖMÄRKNING
INLEDNING
Gemenskapens miljömärkningsprogram inrättades 1992 för att stimulera
företagen att utveckla produkter som minskar belastningen på miljön under
hela sin livscykel, och för att ge konsumenterna bättre information om denna
belastning.
Sedan dess har nya strategier utarbetats om hållbara varor och tjänster. Dessa
ansträngningar som gjorts på alla politiska nivåer har utmynnat i en grönbok om
integrerad produktpolicy(1) (IPP). Där presenteras en strategi som går ut på att
förstärka och rikta om den produktrelaterade miljöpolitiken för att främja
utvecklingen av en marknad för miljövänligare produkter, vilket också är en av de
viktigaste innovativa byggstenarna i sjätte miljöhandlingsprogrammet ”Miljö
2010: Vår framtid – vårt val”(2).
Den strategi somkommissionen föreslår i grönboken om integrerad produktpolicy
diskuteras för närvarande av andra EU-institutioner och berörda parter. Denna
omfattande debatt kommer att ge en uppfattning om hur den integrerade
produktpolicyn på ett lämpligt sätt kan införlivas med miljöpolitiken. Debatten
kommer också att ligga till grund för en kommande vitbok med kommissionens
slutsatser om genomförandet av ett sådant IPP-initiativ. Strategin som föreslås i
grönboken omfattar tre viktiga inslag, nämligen prissättningsmekanismer,
konsumenternas efterfrågan på miljövänliga produkter och åtgärder för att främja
en miljövänligare konstruktion och användning av produkter. Det måste bli lättare
för bland annat konsumenterna att få tillgång till lättbegriplig, relevant och
trovärdig information genom en förstärkt miljömärkningsstrategi med ny
inriktning.
Detta öppnar nya möjligheter för det europeiska miljömärkningsprogrammet, som
hittills fått ett mycket begränsat stöd från andra politiska åtgärder och som ännu
inte fått tillräckligt genomslag på marknaden. Inom det europeiska miljömärk-
ningsprogrammet finns omfattande information och kunskaper om en
produktpolicy grundad på livscykeltänkande, och dessa resurser bör ställas till
förfogande för dem som arbetar med att vidareutveckla IPP-initiativet.
Denna arbetsplan bör därför ses i samband med de pågående diskussionerna om
EU:s integrerade produktpolicy, utvecklingen av sjätte miljöhandlingspro-
grammet och gemenskapens strategi för hållbar utveckling. Europeiska
unionens strategi för hållbar utveckling utgör ett led i förberedelserna inför
världstoppmötet om hållbar utveckling i Johannesburg 2002. Vid detta toppmöte,
som är en uppföljning av Rioprocessen 1992, kommer Europeiska unionen att
sträva efter att få till stånd en global överenskommelse om hållbar utveckling.
Europeiska rådet i Göteborg i juni 2001(3) enades om en strategi för hållbar
utveckling och kompletterade Lissabonprocessen för sysselsättning, ekonomisk
reform och social sammanhållning med en miljödimension. Genom att uttryck-
ligen nämna att den integrerade produktpolicyn bör genomföras i samarbete med
näringslivet och genom att uppmana näringslivet att ta del i utvecklingen av ny
miljövänlig teknik och i större utsträckning använda den, betonar Europeiska
rådet hur viktigt det är att bryta sambandet mellan den ekonomiska tillväxten och
resursanvändningen.
Miljömärkning är en viktig del av alla dessa nya insatser, och ISO-märkning av
typ I (livscykelbaserade, tredjepartscertifierade miljömärken enligt ISO 14024)
såsom gemenskapens miljömärke spelar en väsentlig roll i detta sammanhang.
Det skall erkännas att miljömärkningen, som är ett frivilligt och selektivt
program, inte har samma genomslagskraft och räckvidd som lagstiftning. Bra
miljömärkningsprogram är emellertid ändå attraktiva för konsumenterna eftersom
symbolerna syns och är lätta att förstå. Programmen gynnar också företagen,
eftersom miljömärkta produkter sticker ut från mängden, och ökar
avsättningsmöjligheterna på försäljningsställena. Miljömärket är också ett
riktmärke för högt ställda miljökrav på europeisk nivå, till exempel när det
gäller att uppnå en mer miljöanpassad offentlig upphandling och identifiera
miljövänliga produkter på vilka man skulle kunna sänka skatten. I utkastet till
direktiv om miljöeffekterna av elektrisk och elektronisk utrustning föreslås
miljömärket användas för att bedöma överensstämmelsen med kraven i direktivet.2002D0018 — SV — 11.01.2002 — 000.001 — 3
(1) KOM(2001) 68 slutlig.
(2) KOM(2001) 31 slutlig.
(3) Ordförandeskapets slutsatser, 15–16 juni 2001, SN 200/01 s. 4. Meddelande från
kommissionen: ”Hållbar utveckling i Europa för en bättre värld: En strategi för hållbar
utveckling i Europeiska unionen” (9175/01).
▼B
Även om det är uppenbart att gemenskapens miljömärke fortfarande inte har fått
tillräckligt genomslag på marknaden är situationen nu bättre än tidigare; det
tillkommer hela tiden nya produktgrupper, miljömärkta varor finns i nästan alla
medlemsstater och det kommer ständigt in nya ansökningar om att få använda
miljömärket. Nya perspektiv, till exempel IPP och i synnerhet en mer
miljöanpassad offentlig upphandling, erbjuder nya tillfällen på marknaden. Det
återstår emellertid fortfarande mycket att göra för att miljömärket skall bli mer
attraktivt för tillverkare, distributörer, konsumenter och andra berörda parter.
Det är särskilt viktigt att miljömärket erkänns som en symbol för högt ställda
miljökrav med många unika fördelar. Det är det enda miljömärke som verkligen
är europeiskt, eftersom det är giltigt i EU:s samtliga 15medlemsstater och i de tre
EES-länderna. Det är inte ett privat märke, utan ett offentligt, som utvecklats
under överinseende av de europeiska institutionerna. Kriterierna utarbetas i nära
samverkan med alla berörda parter, bland andra offentliga myndigheter,
representanter för icke-statliga miljö- och konsumentorganisationer, näringslivet,
små och medelstora företag, distributörer. Det är ett miljömärke, inte ett hälso-
eller kvalitetsmärke, även om också dessa aspekter beaktas. Hänsyn tas till alla
skeden av produktens livscykel, det vill säga märket begränsas inte till någon viss
aspekt av produkten eller enbart till dess egenskaper. Samma symbol används för
ett stort antal produktgrupper och på så sätt är det lätt att känna igen för
konsumenten, som kan vara säker på att en produkt som är försedd med detta
märke är en av de bästa ur miljösynpunkt. Detta är inte bara ett påstående från
tillverkarens sida, eftersom uppfyllandet av kriterierna certifieras, kontrolleras
och övervakas av en oberoende tredje part (ett av de behöriga organen för
miljömärkning).
Det grundläggande syftet med arbetsplanen är därför att bygga vidare på denna
goda grund och fastställa ett arbetsprogram för de närmaste tre åren som
— gör miljömärket till ett mer ändamålsenligt och effektivt redskap för att
förbättra den miljömässiga kvaliteten hos varor och tjänster,
— bidrar till en hållbarare konsumtion och till uppnåendet av de politiska mål
som fastställs i gemenskapens strategi för hållbar utveckling, sjätte
miljöhandlingsprogrammet och i den kommande vitboken om en strategi
för integrerad produktpolicy, och
— innebär att de resurser som kommissionen, medlemsstaterna och Europeiska
unionens miljömärkningsnämnd (EUEB) anslår för programmet används så
effektivt som möjligt(1).
STRATEGI FÖR PROGRAMMETS UTVECKLING 2002–2004
1.Policy och strategi
Miljömärkningsprogrammets långsiktiga policy och strategi utvecklas och
anpassas hela tiden och måste ses i samband bland annat med de pågående
diskussionerna om en integrerad produktpolicy för EU, utvecklingen av sjätte
miljöhandlingsprogrammet och gemenskapens strategi för hållbar utveckling.
Miljömärkningen måste också hålla jämna steg med produktmärkningensutveckling i stort, till exempel ISO-märkning av typ II eller III, etisk märkning
samt kvalitets- och hälsomärkning.
För att kunna hantera diskussioner och informationsflöde på ett effektivare sätt,
både inom programmet och mellan programmet och externa fora, och för att
kunna förbereda och leda debatten om det framtida programmet är det nödvändigt
att inrätta en aktiv och permanent policygrupp.
Målsättning
Att fortsätta att utveckla och anpassa miljömärkningsprogrammets långsiktiga
policy och strategi samt integrera miljömärket i olika strategier som utarbetas för
hållbar konsumtion (till exempel IPP, mer miljöanpassad offentlig upphandling,
utvidgad märkning och lägre skatt på miljövänliga produkter).
Genomförande
EUEB bör inrätta en permanent policygrupp som kan utveckla och anpassa dess
långsiktiga policy och strategi. Gruppen bör också svara för samordningen med
de initiativ som nämns ovan och fungera som impulsgivare för dessa. Dessa
politiska frågor bör också tas upp till diskussion vid EUEB:s ordförandes-
kapsmöten(
2).2002D0018 — SV — 11.01.2002 — 000.001 — 4
(1)Anm.:Kommissionen fungerar som EUEB:s sekretariat och deltar i nämndens samtliga
aktiviteter.
(2) EUEB:s ordförande anordnar möten i sitt land två gånger om året för att diskutera policy
och marknadsföring.
▼B
2.Mål för miljöförbättring och inträngande på marknaden
Målen för miljöförbättring och inträngande på marknaden är i huvudsak
a) att öka antalet tillgängliga marknader för miljömärkta produkter genom att
successivt öka omfattningen av miljömärkta produktgrupper,
b) att göra miljömärket mycket mer synligt inom var och en av dessa marknader
och produktgrupper (till exempel genom att öka antalet miljömärkta
produkter på marknaden), och
c) att därigenom fortlöpande öka programmets miljöfördelar och dess bidrag till
en hållbarare konsumtion.
a)Nya produktgrupper
För närvarande har kriterier antagits för 17 produktgrupper (mjukpapper,
diskmaskiner, jordförbättringsmedel, madrasser, inomhusfärger och inomhus-
lacker, skodon, textilprodukter, persondatorer, tvättmedel, maskindiskmedel,
kopieringspapper, ljuskällor, bärbara datorer, kylskåp, tvättmaskiner, allrengö-
ringsmedel och sanitetsrengöringsmedel samt handdiskmedel).
Arbete pågår med åtminstone fem nya produktgrupper (hårda golvbeläggningar,
TV-apparater, möbler, dammsugare och turistanläggningar) och torde kunna
slutföras under 2002.
Det långsiktiga målet är att välja ut ett antal produktgrupper som täcker ett så
komplett sortiment att det är attraktivt för återförsäljare, tillverkare och
konsumenter, och som också är hanterligt med tanke på det arbete som krävs
för att fastställa och regelbundet uppdatera kriterierna. På kort sikt kan det röra
sig om 25–35 produktgrupper (i avsnitt 3 a och tillägg 2 nedan finns en icke
uttömmande lista över prioriterade produktgrupper). De olika produktgrupperna
bör i tillämpliga fall successivt utökas så att de till exempel även omfattar vissa
produkter avsedda för yrkesmässigt bruk.
Miljömärkningsprogrammet, dess rutiner och resurser är för närvarande sådana
att man varje år kan fatta mellan fyra och åtta kommissionsbeslut om kriterier för
produktgrupper. Kriterierna för befintliga produktgrupper bör i allmänhet sesöver
vart fjärde eller vart femte år (även om detta intervall kan anpassas från fall till
fall), vilket i genomsnitt innebär fyra till sex uppdateringar per år och att
därigenom är det kanske är möjligt att utöka programmet med två nya
produktgrupper per år.
Målsättning
Att välja ut ett antal produktgrupper som täcker ett så komplett sortiment att det
är attraktivt för återförsäljare, tillverkare och konsumenter, och som samtidigt är
hanterligt.
Att inom fem år ha fastställt kriterier för mellan 25och 35produktgrupper.Genomförande
Med beaktande av förteckningen över prioriterade produktgrupper bör kommis-
sionen, EUEB och medlemsstaterna fastställa kriterier för en eller två nya
produktgrupper per år och uppdatera redan fastställda kriterier.
Kriterierna för en produktgrupp bör i allmänhet ha en giltighetstid på fyra till fem
år (men denna period kan anpassas från fall till fall).
För att underlätta fastställandet av kriterier bör EUEB inrätta en arbetsgrupp som
kan behandla övergripande frågor som är gemensamma för flera produktgrupper
(till exempel flamskyddsmedel och förpackningar).
b)Inträngande på marknaden, synlighet och konsumentmedvetenhet
Följande fyra parametrar kan användas som ett mått på miljömärkets synlighet:
— Företag: Antalet företag som tilldelats miljömärket.
— Produkter: Antalet produkter för vilka dessa företag innehar miljömärket.
— Artiklar: Antalet artiklar av dessa produkter som är märkta med miljömärket.— Värde: Försäljningsvärde fritt fabrik för dessa artiklar.
För närvarande (augusti 2001) används miljömärket av 83 företag (jämfört med
37 i mars 2000) på flera hundra produkter. Textiler, färger och lacker är de mest
framgångsrika produktgrupperna om man sertill antalet ansökningar. Mjukpapper
svarar för en betydande andel av det totala försäljningsvärdet av miljömärkta
varor. Innehavarna av miljömärket och deras produkter är fortfarande relativt
ojämnt spridda inom Europeiska unionen och EES-området, men täckningen har
förbättrats markant jämfört med för ett år sedan: 12 av de 17 produktgrupperna
har nu licensinnehavare i 13 av de 18 deltagande länderna. Enligt preliminära
uppgifter såldes år 2000 cirka 17 miljoner miljömärkta artiklar med ett
försäljningsvärde fritt fabrik på 38 miljoner euro.2002D0018 — SV — 11.01.2002 — 000.001 — 5
▼B
Produkter som är märkta med gemenskapens miljömärke har emellertid
fortfarande en relativt obetydlig marknadsandel och svarar för mindre än 1 %
av den totala marknaden för de olika produktgrupperna. Exempelvis var
försäljningsvärdet fritt fabrik för miljömärkta inomhusfärger och inomhuslacker
i EU cirka 8 miljoner euro 1999, vilket skall jämföras med det totala
försäljningsvärdet för denna produktgrupp på cirka 7 200 miljoner euro.
Det kortsiktiga målet är därför att väsentligt öka antalet miljömärkta produkter, så
att miljömärket blir mer synligt på marknaden och får ökad genomslagskraft. Det
långsiktiga målet är att hela tiden öka denna synlighet och att uppnå ett
inträngande på marknaden som närmar sig den teoretiska potentialen, vilken i
allmänhet ligger mellan 1 och 30 % för marknaden som helhet (beroende på
produktgruppen i fråga och på hur selektiva miljömärkningskriterierna för
produktgruppen är).
Det bör påpekas att den allmänna erfarenheten av miljömärken typ I är att det är
ovanligt att inträngandet på marknaden ens kommer i närheten av dessa nivåer:
det är endast en eller två produktgrupper som har lyckats med det på geografiskt
begränsade marknader. Man bör därför fastställa realistiska men samtidigt
ambitiösa mål för miljömärket. På kort sikt skulle det, för att uppnå ett minimum
av synlighet, vara nödvändigt att varje år öka antalet miljömärkta artiklar och/
eller deras värde med minst 25%.
Synlighet är ett långt ifrån exakt begrepp, men när det gäller miljömärket kan
man anta att ett minimum av synlighet har uppnåtts om konsumenter i hela EU
och EES-området har möjlighet att välja olika typer av miljömärkta produkter när
de handlar, utan att behöva söka alltför aktivt. Som ett grovt riktmärke skulle man
till exempel kunna säga att miljömärkta produkter från åtminstone tre eller fyra
olika produktgrupper bör saluföras i varje medlemsstat, i en omfattning som
motsvarar minst 1 % av den totala marknaden för dessa produktgrupper.
De behöriga organ som ansvarar för miljömärkningen i varje medlemsstat har
därför valt ut vissa befintliga produktgrupper som man tänker satsa på i
marknadsföring och reklam, bland annat textiler, skodon, färger och lacker,
jordförbättringsmedel och mjukpapper.
Även om det är de enskilda företagen som beslutar huruvida miljömärket skall
användas eller inte (huvudsakligen på grundval av ekonomiska faktorer och
marknadsföringsfaktorer), kan EUEB, medlemsstaterna och kommissionen göra
mycket för att påverka miljömärkets inträngande på marknaden. Förutom att
aktivt främja miljömärket bland alla berörda parter (se även avsnittet om
gemensamma reklamåtgärder) är syftet med det omfattande samrådet och den
breda dialogen vid fastställandet av kriterierna att uppnå bästa möjliga avvägning
mellan miljöambitioner och teknisk genomförbarhet, för att miljömärket skall
framstå som attraktivt både för tillverkare, distributörer och konsumenter.
Idag är visserligen betydligt fler tillverkare och återförsäljare medvetna om
miljömärket och de möjligheter som det nya programmet erbjuder för deras
produkter, men som de viktiga intressenter de är bör de alla få tillgång till korrekt
information så snart som möjligt.
I olika undersökningar som Europeiska kommissionen genomfört på senare år har
man belyst några vanliga hinder i kommunikationsprocessen, bland annat den
bristfälliga informationen om programmet och dess möjligheter, och uppfatt-
ningen att miljömärket är ett relativt verkningslöst marknadsföringsverktyg.
Andra faktorer är motvilja mot att delta i miljömärkningsprogram och svårigheter
för de sökande (särskilt i vissa produktgrupper) att uppfylla de selektiva
kriterierna eftersom de inte alltid har full kontroll över hela försörjningskedjan
tillverkningskedjan (till exempel textilier). De flesta av dessa hinder beror på
kommunikations- och samarbetsproblem mellan de olika aktörer som arbetar med
att främja och sprida programmet, och de behandlas i denna arbetsplan.
Ytterligare en aspekt som har stor betydelse för synligheten och inträngandet på
marknaden, och som därför direkt gynnar miljömärket belyses i det nya avtalet
om marknadsföring av miljömärket i Grekland. Den undersökning som
genomförts visar att man måste sträva efter att öka allmänhetens igenkännande
av miljöblomman. För att symbolen skall påverka konsumenternas val måste de
inse (genom att de känner till, hört talas om eller sett miljömärket, eller genom att
de läst medföljande broschyrer) att en produkt som är försedd med miljömärket är
skonsammare mot miljön. En enkätundersökning i Finland 1999 visade att
omkring 39 % av konsumenterna kände till eller kunde gissa vad det europeiska
miljömärket stod för, men att det inte var lika många (22 %) som direkt kände
igen det som gemenskapens miljömärke.
Så länge ett relativt litet antal produkter är försedda med miljömärket bör
reklamåtgärder, för att bli så kostnadseffektiva som möjligt, inriktas mer på
tillverkare och distributörer än på konsumenter. När fler av dessa tillverkare och
distributörer börjar använda miljömärket och ytterligare reklamåtgärder vidtas,
kan man förvänta sig att igenkännandet ökar. I det läget kan det vara värt att2002D0018 — SV — 11.01.2002 — 000.001 — 6
▼B
genomföra medvetandehöjande punktinsatser som är särskilt inriktade på
konsumenterna.
Under tiden har kommissionen tagit fram ett antal broschyrer som förklarar syftet
och meningen med miljömärket för specifika produktgrupper och som skall
åtfölja miljömärkta produkter när de säljs till konsumenter. Dessa broschyrer skall
nu distribueras mer systematiskt till EUEB:s medlemmar.
Även med stora marknadsföringsresurser tar det många år innan märken blir
etablerade och allmänt kända. Samtidigt som det långsiktiga målet bör vara att
mer än hälften av de europeiska konsumenterna skall känna igen gemenskapens
miljömärkningssymbol och förknippa den med högt ställda miljökrav, måste det
medges att detta endast kan uppnås successivt. På kort sikt, och inom ramarna för
tillgängliga resurser, bör man genomföra enkätundersökningar för att mäta graden
av igenkännande och se hur konsumenternas medvetenhet utvecklas. Man bör
också undersöka hur dessa siffror kan ökas och vidta åtgärder för att åstadkomma
detta.
Särskilt den danska reklamkampanjen 2000–2001, som riktade sig till
konsumenter, visade att det är möjligt att väsentligt öka konsumenternas
igenkännande (i detta fall en fyrfaldig ökning till 20 %) genom ett nära
samarbete och en nära samordning med tillverkare och distributörer inom en viss
sektor. Nyckeln till denna framgång var att ett stort antal tillverkare släppte ut
miljömärkta produkter (textiler och tvättmedel) på marknaden samtidigt som
kampanjen drog igång (via TV, broschyrer på försäljningsställena med mera).
MålsättningAtt årligen öka antalet miljömärkta artiklar och/eller deras värde med minst 25%.Att innan arbetsplanen löper ut uppnå en minsta synlighetsnivå i två tredjedelar
av medlemsstaterna.
Att göra alla berörda tillverkare och återförsäljare medvetna om miljömärket.Att mer än hälften av de europeiska konsumenterna på lång sikt skall känna igen
miljömärkningssymbolen och förknippa den med högt ställda miljökrav.
GenomförandeEUEB bör före utgången av arbetsplanens första år inrätta rapporteringssystem i
syfte att ta fram årlig statistik för att mäta olika produktgruppers inträngande på
marknaden.
EUEB bör också inom samma tidsfrist utveckla det ovan nämnda kriteriet för en
minsta synlighetsnivå för miljömärket och undersöka i vilka länder denna nivå
har uppnåtts.
EUEB, medlemsstaterna och kommissionen bör under arbetsplanens hela löptid,
var för sig eller tillsammans, vidta åtgärder för att främja gemenskapens
miljömärke. De bör i första hand rikta sig till återförsäljare och till personer med
ansvar för offentlig upphandling (se nedan). Åtgärderna skall redovisas (och
information om dem utbytas) vid EUEB:s ordförandeskapsmöten, som äger rum
två gånger om året. De resurser som anslås för reklam skall också redovisas och
bör om möjligt uppgå till minst 50 % av de resurser som anslås till utveckling och
översyn av produktgruppskriterierna. Det är samtidigt viktigt att systematiskt
begära feedback från berörda parter och att ta hänsyn till den.
Behöriga miljömärkningsorgan, behöriga parterDe behöriga organen för
miljömärkning, intressegruppernaoch offentliga myndigheter i varje medlemsstat
bör välja ut vissa etablerade produktgrupper som skall prioriteras och om lämpligt
fokusera en stor del av sina marknadsföringsinsatser på dessa.
EUEB bör utveckla kostnadseffektiva metoder för att mäta i vilken utsträckning
konsumenterna känner igen gemenskapens miljömärkningssymbol, och ta fram
kostnadseffektiva åtgärder för att successivt öka igenkännandet.
Se även ”Gemensamma reklaminsatser” (avsnitt 4 b och avsnitt 5).
c)Miljöfördelar
Den övergripande målsättningen med miljömärket är att främja produkter som
kan minska belastningen på miljön jämfört med andra produkter i samma
produktgrupp och på så sätt bidra till en effektivare resursanvändning och en hög
miljöskyddsnivå. Miljömärket bidrar därmed till en hållbarare konsumtion och till
uppnåendet av de politiska mål som fastställs i gemenskapens strategi för hållbar
utveckling (till exempel inom områden som klimatförändring, resurseffektivitet
och ekotoxicitet), sjätte miljöhandlingsprogrammet och i den kommande vitboken
om en strategi för integrerad produktpolicy.
Tidigare undersökningar och rapporter har visat att det är svårt att beräkna
miljöfördelarna med miljömärken, eftersom det är svårt att särskilja dessa
fördelar från sådana som uppnås genom andra miljöåtgärder. Det går emellertid2002D0018 — SV — 11.01.2002 — 000.001 — 7
▼B
att uppskatta den största miljöfördel som potentiellt skulle kunna uppnås om alla
produkter i en produktgrupp uppfyllde miljömärkningskriterierna. När nya
kriterier föreslås för en produktgrupp bör man vid de tekniska undersökningarna
i största möjliga mån försöka bedöma denna maximala potential.
Miljömärkets direkta miljöfördel hänger i allmänhet nära samman med dess
inträngande på marknaden. Detta kan först och främst uppnås genom att man
konsoliderar och ökar försäljningen av miljömärkta produkter som inte belastar
miljön i lika stor utsträckning, men också genom de förbättringar som tillverkarna
måste göra för att uppfylla miljömärkningskriterierna. Framstegen när det gäller
att öka miljömärkets miljöfördel beror helt klart på de olika reklam- och
marknadsföringsåtgärder som redan genomförts och som planeras i denna
arbetsplan.
I praktiken har miljömärket flera mycket viktiga indirekta fördelar som inte
återspeglas i antalet miljömärkta produkter eller antalet licenser. Dessa indirekta
fördelar är positiva och bör utvärderas och främjas.
En viktig indirekt miljöfördel är den ökade användningen av miljömärket eller
andra miljökriterier vid offentlig och privat upphandling. I artikel 10 i förordning
(EG) nr 1980/2000 föreskrivs följande: ”För att uppmuntra användningen av
miljömärkta produkter skall kommissionen och Europeiska gemenskapens andra
institutioner, liksom statliga myndigheter på nationell nivå, föregå med gott
exempel när de fastställer sina produktkrav, utan att detta påverkar gemenskaps-
lagstiftningen.”
Den offentliga upphandlingen svarar för ca 14% av efterfrågan på den europeiska
marknaden(1) och inköpare på företag och andra statliga och icke-statliga
organisationer bör mer systematiskt uppmuntras att använda miljömärknings-
kriterierna i sina anbudsinfordringar. I kommissionens tolkningsdokument om
offentlig upphandling och miljön(2) förklaras hur detta kan gå till.
Inköparna är emellertid fortfarande inte tillräckligt medvetna för att kunna
påverka marknaden i någon större utsträckning. Ett specifikt mål bör därför vara
att öka offentliga och privata inköpares efterfrågan på miljövänliga produkter
under de närmaste åren. Man bör genomföra enkätundersökningar och undersöka
vilka åtgärder som skulle kunna vidtas för att öka dessa siffror.
Det bör också understrykas att det här är ett område där miljömärkets effekt inte
nödvändigtvis har något samband med antalet miljömärkta produkter. En produkt
kan visa sig uppfylla miljömärkningskriterierna och därför föredras av inköparen,
utan att för den skull vara miljömärkt.
En liknande indirekt effekt som inte heller alltid återspeglas i antalet miljömärkta
produkter är den ökade användningen av miljömärkningskriterierna som ett
riktmärke för högt ställda miljökrav när företag utvecklar och marknadsför sina
produkter. Vissa företag ser till exempel till att deras produkter uppfyller alla
miljömärkningskriterier men ansöker inte alltid om miljömärket.
MålsättningAtt bidra till en hållbarare konsumtion och till uppnåendet av de politiska mål
som fastställs i gemenskapens strategi för hållbar utveckling, i sjätte miljöhand-
lingsprogrammet och i den kommande vitboken om en strategi för integrerad
produktpolicy.
Att successivt utveckla metoder för att göra kvalitativa och kvantitativa
bedömningar av miljömärkets direkta och indirekta fördelar.
Att på medellång sikt informera dem som ansvarar för offentlig upphandling om
möjligheterna att använda miljömärkningskriterier i anbudsinfordringar.
Att på medellång sikt utveckla miljömärkningskriteriernas roll som riktmärke för
högt ställda miljökrav.
GenomförandeEUEB, medlemsstaterna och kommissionen bör, under arbetsplanens hela löptid,
var för sig eller tillsammans, vidta åtgärder för att informera dem som ansvarar
för offentlig och privat upphandling om möjligheterna att använda miljömärk-
ningskriterierna i anbudsinfordringar.
EUEB bör under de tre första åren av denna plan utveckla och förbättra metoder
och parametrar för att uppskatta miljömärkets direkta och indirekta miljöfördelar.2002D0018 — SV — 11.01.2002 — 000.001 — 8
(1) Tolkningsmeddelande från kommissionen om gemenskapslagstiftning med tillämpning
på offentlig upphandling och möjligheterna att ta miljöhänsyn vid offentlig upphandling,KOM(2001) 274 slutlig.
(
2) Tolkningsmeddelande från kommissionen om gemenskapslagstiftning med tillämpning
på offentlig upphandling och möjligheterna att ta miljöhänsyn vid offentlig upphandling,
KOM(2001) 274 slutlig.
▼B
De maximala potentiella fördelarna bör systematiskt bedömas för varje produkt-
grupp när nya eller reviderade kriterier fastställs. En strategi bör antas för att
övervaka, bedöma och öka miljömärkningskriteriernas indirekta miljöfördelar.
3.Icke uttömmande förteckning över prioriterade produktgrupper
a)Prioriterade produktgrupper
En produktgrupp måste uppfylla en rad olika villkor för att betraktas som
prioriterad i miljömärkningssammanhang. I artikel 2.2 i förordning (EG) nr 1980/
2000 anges några viktiga krav som produktgruppen skall uppfylla för att lämpa
sig för miljömärkning. Produkten skall spela en betydande roll på den inre
marknaden och säljas för slutlig förbrukning. Den skall uppvisa betydande
miljöeffekter som kan påverkas i positiv riktning av konsumenternas val, och
tillverkare och återförsäljare måste vara villiga att förse sina produkter med
miljömärket.
Med andra ord måste man bedöma produktgrupperna med hänsyn till deras
relevans, potential och styrbarhet. Med relevans avses den typ av miljöeffekter
som är kopplade till produktgruppen och effekternas storlek; potential syftarpå de
potentiella miljöfördelarna och styrbarhet är ett mått på i vilken utsträckning
produktgruppen kan påverkas genom miljömärkning.
I tillägg 1 sammanfattas de viktigaste bedömningspunkterna för tänkbara nya
produktgrupper. På grundval av denna checklista med frågor rankas produkt-
grupperna som ”högprioriterade”, ”måttligt prioriterade”, ”lågprioriterade” eller
”icke prioriterade”, och resurser anslås därefter. Inget fortsatt arbete skall läggas
ned på icke prioriterade produkter.
För närvarande är det oklart vilken vikt som skall fästas vid var och en av
frågorna och detta kan därför variera från fall till fall. Hänsyn måste också tas till
hur IPP-konceptet utvecklas (till exempel möjligheter att utveckla ISO-märkning
av typ II eller III för produktgrupperna i fråga). Prioritetsrankningen av varje
produktgrupp bör fastställas genom diskussioner och samförstånd inom EUEB.
Metoden (och därmed tillägg 1) bör ytterligare förbättras och uppdateras, och
tillämpas på de prioriterade produktgrupper som upptas i tillägg 2, vilken
omfattar etablerade och nya produktgrupper samt förslag på möjliga nya
produktgrupper (kandidatgrupper).
Tillägg 2 bör därefter uppdateras. Det kan till exempel vara nödvändigt att ändra
kandidatgruppernas namn för att ta större hänsyn till deras framtida omfattning.
Det bör även noteras att det vid översyn av etablerade produktgrupper kan vara
lämpligt att successivt vidga deras omfattning, till exempel genom att man tarmed vissa produkter som är avsedda för yrkesmässigt bruk.
Det är värt att påpeka att förteckningarna i tillägg 2 inte är uttömmande, vilket
också framgår av artikel 5i förordning (EG) nr 1980/2000. Kommissionen kan
när som helst uppdra åt EUEB att utveckla och med jämna mellanrum se över de
ekologiska kriterierna samt bedömnings- och kontrollkraven för en produktgrupp
som inte upptas i bilaga 2. Dessa förteckningar kan också uppdateras under
arbetsplanens giltighetstid (i enlighet med förfarandet i artikel 17 i förordning
(EG) nr 1980/2000) och nya produktgrupper kan läggas till.
Målsättning
Att använda de resurser som anslagits för produktgruppsutveckling på bästa
möjliga sätt genom att i första hand rikta uppmärksamheten mot de produkt-
grupper som lämpar sig bäst för gemenskapens miljömärke.
Genomförande
EUEB bör utveckla och förbättra prioriteringsmetoderna. Man bör i synnerhet
sträva efter att utveckla miljörankningen och fastställa en lämplig viktning för
frågorna. Hänsyn bör härvid tas bland annat till de etablerade produktgruppernas
framgång eller misslyckande, som bör bli föremål för en ingående analys. Tillägg
1 måste följaktligen därefter uppdateras.
Tabellen över prioriterade produktgrupper och motsvarande prioritetsrankning i
tillägg 2 bör uppdateras regelbundet, efter samråd med EUEB, och genom
användning av de metoder som beskrivs ovan. För de produktgrupper i tillägg 2
vars prioritetsrankning ännu inte fastställts bör denna bedömning göras så snart
som möjligt. I samband med översynen revideringen av varje produktgrupp bör
EUEB åter bedöma prioriteringen.
b)Beskrivning av de tjänster som inte omfattas av programmet
I artikel 2 i förordning (EG) nr 1980/2000 anges inte uttryckligen att någon tjänst
undantas från miljömärkningsprogrammet. Alla produktgrupper, oavsett om det
rör sig om varor eller tjänster, måste emellertid uppfylla de villkor som anges i
artikel 2.2 och kommissionen måste fatta ett beslut om fastställande av ekologiska
kriterier för tilldelning av miljömärket till en viss produktgrupp.2002D0018 — SV — 11.01.2002 — 000.001 — 9
▼B
Inte heller i artikel 3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 761/
2001 om frivilligt deltagande för organisationer i gemenskapens miljölednings-
och miljörevisionsordning (EMAS) anges uttryckligen att någon tjänst undantas
från EMAS. Alla tjänsteleverantörer som önskar förbättra sin övergripande
miljöprestanda kan på eget initiativ ansöka om registrering i EMAS, oavsett
vilken typ av tjänst de tillhandahåller.
På lång sikt finns det i princip inget skäl att undanta någon tjänst från
miljömärkningsprogrammet. Begränsningarna i artikel 2.2 i förordning (EG) nr
1980/2000 innebär redan att många fler tjänster än varor undantas på grund av att
de inte har en betydande miljöpåverkan eller betydande möjligheter att
åstadkomma miljöförbättringar genom konsumentval.
Gemenskapens miljömärkningsprogram bör, åtminstone till en början, inriktas
mer på tjänster som har en stark koppling till varor, till exempel biltvättar (där
man använder vatten, energi och rengöringsmedel) eller tvättinrättningar (där man
använder tvättmaskiner, transporter, energi, tvättmedel med mera och genererar
avfall).
En anledning till detta är att man både inom gemenskapens miljömärkningspro-
gram och i nationella program har mycket mindre erfarenhet av tjänster än av
varor, och av att tillämpa livscykeltänkandet på tjänster. Fastställandet av den
första tjänsterelaterade produktgruppen ”turistanläggningar” och erfarenheterna
av denna kommer att bli värdefull i detta sammanhang. Under arbetsplanens
löptid kan det emellertid finnas anledning att inleda genomförbarhetsstudier
beträffande ytterligare en eller två tjänsterelaterade produktgrupper, bland annat
för att få bättre erfarenhet av och kunskap om tjänster.
Det finns marknadsföringsargument som klart talar för att man först bör slutföra
arbetet med de varugrupper som är mest attraktiva för tillverkare, återförsäljare
och konsumenter, och sedan ta itu med tjänster som har en stark koppling till
dessa varugrupper, innan man inleder arbetet med nya tjänstebaserade grupper
såsom miljöanpassad finansiering eller offentlig förvaltning.
Med hänsyn till den roll som gemenskapens miljömärke spelar i större
sammanhang som IPP och även inom andra politikområden måste man också,
åtminstone till en början, utvidga det varusortiment som omfattas av programmet
innan man bestämmer vilka tjänster som skall ingå.
Allt eftersom vi får bättre kunskaper om varor och tjänster och miljömärknings-
programmets roll utvecklas, kan det mycket väl tänkas att vissa tjänster (det går
idag inte att säga vilka) kommer att prioriteras inom miljömärkningsprogrammet.
Sammanfattningsvis bör man inte undanta någon viss tjänst. Genom att använda
den ovannämnda checklistan i varje enskilt fall bör det vara möjligt att på ett
objektivt sätt rangordna produktgrupper för varor och tjänster. Hänsyn bör också
tas till huruvida en viss tjänst har en stark koppling till befintliga produktgrupper.
Slutligen bör det betonas att miljömärkningsprogrammet och EMAS (och andra
miljöledningssystem såsom ISO 14001) samverkar med och kompletterar
varandra. Helt kort kan sägas att ett företag som deltar i EMAS styrs med
miljöns bästa för ögonen och att de hela tiden förbättrar sina miljöprestanda så att
de mer än väl uppfyller de lagstadgade minimikraven. En miljömärkt produkt är
helt klart en av de bästa ur miljösynpunkt. Ett företag som deltar i EMAS skulle
vinna på att använda miljömärkningskriterierna i sin miljöpolicy, som ett tydligt
och positivt miljömål för sina produkter. Ett företag som har miljömärkt eller
önskar miljömärka sina produkter skulle tjäna på att använda EMAS för att
uppfylla alla miljömärkningskriterier och försäkra sig om fortsatt efterlevnad. I
det nya miljömärkningsprogrammet finns olika möjligheter att erhålla en
sänkning av avgiften, till exempel för EMAS- och ISO-certifierade företag,
små och medelstora företag och företag som går i bräschen för miljömärkningen
inom sitt område.
Genomförande
EUEB bör under arbetsplanens tre första år utveckla metoder för att fastställa
ekologiska kriterier för tjänster och bör undersöka ett antal tjänster för att bedöma
hur de bör prioriteras.
EUEB bör under arbetsplanens två första år analysera de möjliga synergierna
mellan miljömärkningsprogrammet och EMAS, och andra miljöledningssystem
såsom ISO 14001.
4.Samarbete och samordning mellan EU:s program och andra miljömärk-
ningsprogram i medlemsstaterna
Samarbetet och samordningen mellan gemenskapens program och andra
miljömärkningsprogram i medlemsstaterna bör successivt systematiseras och bli
mer omfattande. Märkningssystemen i Europa kan på så sätt komma att spela en
viktigare roll än tidigare när medlemsstaterna vidtar åtgärder för att främja en
hållbar konsumtion.2002D0018 — SV — 11.01.2002 — 000.001 — 10
▼B
Samarbete och samordning skulle kunna ske på flera områden, bland annat när
det gäller informationsutbyte, gemensamma reklamåtgärder för marknadsföring
och produktgruppsutveckling.
Särskilt genom att samordna produktgruppsutvecklingen skulle man kunna göra
betydande resursbesparingar.
MålsättningAtt successivt och systematiskt utveckla samarbetet och samordningen mellan
gemenskapens program och andra miljömärkningsprogram i medlemsstaterna.
GenomförandeEUEB:s program och de andra miljömärkningsprogrammen i medlemsstaterna
bör inrätta en permanent samarbets- och samordningsgrupp.
a)Samordning av produktgruppsutvecklingen
Gemenskapens program och andra miljömärkningsprogram bör systematiskt
utbyta information om sina befintliga produktgrupper och om sina planer för
produktgruppsutveckling, och bör om lämpligt samordna sina insatser och
sammanföra resurser, expertis och resultat. Detta skulle leda till besparingar,
klargöra de olika programmens roll och underlätta harmonisering (där
programmen har liknande mål).
Det finns ett antal olika tillvägagångssätt som vart och ett har sina fördelar och de
bör därför utvecklas parallellt. För varje produktgrupp i varje miljömärknings-program bör man fatta ett gemensamt beslut om olika situationer och möjligheter.
EU ja, nationellt eller regionalt nej: Om det finns EU-kriterier för en viss
produktgrupp, men kriterier saknas i det nationella eller regionala miljömärk-
ningsprogrammet, måste man inom det nationella (eller regionala) programmet
bestämma hur man skall agera (och informera EUEB om detta). Man kan välja:
i) Att inte utarbeta kriterier för denna produktgrupp (det vill säga endast EU:s
miljömärke skulle vara tillgängligt). Detta skulle ha den fördelen att det
underlättar tillverkarnas val och stärker EU:s miljömärke, men det skulle
krävas en aktivare marknadsföring av EU:s miljömärke för denna produkt-
grupp.
ii) Att anta EU:s kriterier som sina egna (vilket exempelvis Österrike gjort för
ljuskällor). Detta skulle ha den fördelen att de nationella tillverkarna kan
välja att använda det nationella miljömärket och/eller EU:s miljömärke i sin
lokala marknadsföring, och EU:s miljömärke i andra medlemsstater. Båda
miljömärkena skulle därmed stärkas.
iii) Att anta kriterier som avviker från dem som fastställts inom EU:s
miljömärkningsprogram, vilket skulle kunna motiveras av olika miljö- och
marknadsföringsmål. Detta skulle tydligt förklaras för alla berörda parter på
nationell nivå och EU-nivå. I de fall där EU-kriterierna är mycket stränga kan
det vara befogat för det nationella miljömärkningsprogrammet att försöka
täcka en större del av marknaden genom att anta mindre stränga kriterier, och
vice versa. Det nationella miljömärkningsprogrammet kan också ha specifika
miljömål som man önskar framhålla i kriterierna, och som kanske är mindre
viktiga eller lämpliga på europeisk nivå. I de flesta fall bör man emellertid
från båda sidor sträva efter att uppnå överensstämmelse mellan kriterierna,
om detta är lämpligt.
EU nej, nationellt ja: Om det finns nationella (eller regionala) kriterier bör
gemenskapens miljömärkningsprogram ta hänsyn till detta när man avgör om
produktgruppen i fråga skall prioriteras på EU-nivå. Om man beslutar att utveckla
EU-kriterier bör EUEB beakta de befintliga nationella kriterierna. Eventuella
skillnader mellan de nationella kriterierna och de EU-kriterier som så småningom
antas bör kartläggas, sammanställas och förklaras samt redovisas för berörda
parter.
EU nej, nationellt nej: Om det varken finns nationella kriterier eller EU-kriterier
bör gemenskapens program och de nationella miljömärkningsprogrammen i varje
enskilt fall diskutera huruvida det är lämpligast att utveckla kriterier på EU-nivå
eller nationell nivå, eller båda (i detta fall bör det klargöras hur till-
vägagångssätten kan komplettera varandra och varför), och hur arbetet kan
bedrivas på effektivast möjliga sätt.
EU ja, nationellt ja: Om kriterier för miljömärket miljömärkning finns både på
gemenskapsnivå och nationell nivå för en viss produktgrupp bör man besluta att
antingen successivt harmonisera kriterierna (till exempel genom att ett av
programmen antar det andra programmets kriterier) eller tillämpa kompletterande
tillvägagångssätt (se ovan), eller också kan ett av (eller båda) programmen dra in
miljömärket för produktgruppen i fråga.2002D0018 — SV — 11.01.2002 — 000.001 — 11
▼B
Målsättning
Att successivt samordna produktgruppsutvecklingen inom de olika märkningspro-
grammen i EU.
Genomförande
EUEB och de andra miljömärkningsprogrammen i medlemsstaterna bör gå
igenom och upprätta en förteckning över alla produktgrupper som omfattas av
miljömärket i EU och kandidatländerna (och eventuellt även i andra länder) och
inrätta ett centralt register över dessa produktgrupper och motsvarande kriterier,
som regelbundet uppdateras.
EUEB och de andra miljömärkningsprogrammen i medlemsstaterna bör inrätta ett
system för att successivt samordna sina arbetsprogram och för att utbyta
information.
EUEB och de andra miljömärkningsprogrammen i medlemsstaterna bör för varje
produktgrupp i vart och ett av programmen fastställa vilka av de situationer som
beskrivs i avsnitt 4 a ovan som är tillämpliga och välja tillvägagångssätt.
EUEB och de andra miljömärkningsprogrammen i medlemsstaterna bör så långt
det är möjligt harmonisera sina databaser över tvättmedelskomponenter (de så
kallade DID-listorna) och liknande frågor.
EUEB och de andra miljömärkningsprogrammen i medlemsstaterna bör inom
ramen för den pågående produktgruppsutvecklingen undersöka möjligheterna till
ömsesidigt erkännande av mellanprodukter eller slutprodukter som är märkta med
ett annat miljömärke, till exempel i samband med produktgrupper där företagen
kan samla poäng genom att använda miljömärkta produkter.
EUEB bör beakta det arbete som genomförs inom ramen för GEN (Global Eco-
Labelling Network).
b)Gemensamma åtgärder för att främja EU-programmet och andra
miljömärkningsprogram i medlemsstaterna samt deras miljömärkta
produkter,blandannatförattökakonsumenternasmedvetenhetomoch
förståelse för programmens gemensamma och kompletterande roll.
De olika berörda parterna bör få information där man förklarar vilket miljövärde
de olika miljömärkena i Europa har. De olika programmen bör inte framställas
som konkurrerande utan man bör snarare betona att de kompletterar varandra,
även om de har olika produktgrupper och mål, och alltid bidrar till det
gemensamma slutmålet om en hållbar utveckling och sunda konsumtionsmönster.
Det kommer att krävas diskussioner mellan EU:s program och de nationella
miljömärkningsprogrammen för att uppnå samförstånd om programmen och deras
presentation, och om deras gemensamma och kompletterande mål och roll.
En specifik åtgärd skulle kunna vara gemensamma reklamkampanjer för
produktgrupper som finns i båda programmen, där man klargör de parallella
programmens olika miljöaspekter (i förekommande fall) och fördelar för
konsumenten.
Det är också viktigt att skapa en gemensam webbplats eller databas där
europeiska konsumenter samt offentliga och privata inköpare lättare kan finna
miljömärkta produkter (med information om var de kan köpas,vem som tillverkar
dem och kontaktpersoner).
Om det finns både nationella (eller regionala) kriterier och EU-kriterier för en
viss produktgrupp är det naturligtvis bäst (med tanke på information till
konsumenterna och för att förstärka miljömärket som ett verktyg för att främja
hållbar konsumtion) att företagen ansöker om och erhåller båda miljömärkena. På
lokal nivå skulle producenten dra fördel av att det nationella märket är känt och
av EU-märkets europeiska dimension, och när producenten säljer sina produkter i
andra medlemsstater (där det nationella miljömärket i allmänhet är mindre känt)
skulle EU-märket vara en fördel. Genom att båda märkena förekommer sida vid
sida blir konsumenterna mer medvetna om båda symbolerna, vilket gynnar båda
programmen.
För att uppmuntra användning av båda märkena bör avgiftssystemet anpassas så
att en sökande som önskar båda märkena kan få en lämplig rabatt. Sökanden
skulle exempelvis från avgiften för det ena märket kunna få dra den avgift som
han betalar för det andra märket. De finansiella konsekvenserna (både positiva
och negativa, kort- och långsiktiga) av detta bör undersökas noga, liksom en rad
förfaranden för att lösa eventuella problem.
MålsättningAtt successivt öka medvetenheten om EU-programmets och de nationella
miljömärkningsprogrammens gemensamma och kompletterande mål och roll.2002D0018 — SV — 11.01.2002 — 000.001 — 12
▼B
Genomförande
Kommissionen, medlemsstaterna, EUEB och de andra miljömärkningspro-
grammen i medlemsstaterna bör under arbetsplanens första år tillsammans ta
fram information till berörda parter (tillverkare, konsumenter, distributörer,
offentliga inköpare med flera), där man talar om att det finns både nationella
miljömärken och ett EU-märke och redogör för deras kompletterande mål och
roll. Åtgärder bör vidtas för att sprida denna information under arbetsplanens
andra år.
EUEB och de andra miljömärkningsprogrammen i medlemsstaterna bör utbyta
och sprida information om vilka miljömärkta produkter som säljs var.
Kommissionen, EUEB och de andra miljömärkningsprogrammen i medlems-
staterna bör undersöka möjligheterna att utveckla en gemensam ”grön butik” för
miljömärkta produkter på Internet (och/eller liknande åtgärder). Samtidigt kan ett
förslag till tidsplan och budget för genomförandet läggas fram om detta anses
lämpligt.
EUEB och de nationella miljömärkningsprogrammen bör utarbeta gemensamma
åtgärder för att uppmuntra användningen av miljömärkningskriterierna vid
offentlig och privat upphandling.
Kommissionen bör i samråd med EUEB undersöka möjligheterna att anpassa
avgiftssystemet för gemenskapens miljömärke så att sökande som både önskar
gemenskapens miljömärke och ett eller flera andra miljömärken i medlems-
staterna kan erbjudas rabatt, dock med beaktande av de finansiella
konsekvenserna (både positiva och negativa, kort- och långsiktiga), och om
lämpligt lägga fram förslag till ett ändrat beslut. De andra miljömärkningspro-
grammen i medlemsstaterna bör göra samma sak.
5.Gemensamma åtgärder för marknadsföring
((Anm.:Dessa gemensamma åtgärder för att främja EU:s miljömärke genomförs
utöver de ovan beskrivna åtgärderna som genomförs tillsammans med nationella
miljömärkningsprogram och utöver de pågående reklamåtgärder som genomförs
av enskilda medlemsstater samt av medlemmar i EUEB och av kommissionen.))
Ett frivilligt program kan bara bli framgångsrikt och få ett betydande genomslag
på marknaden om det stöds genom ett stort antal marknadsförings- och
reklamåtgärder. I artikel 10 i den ändrade förordningen uppmanas medlems-
staterna och kommissionen att i samarbete med EUEB:s medlemmar främja
användningen av gemenskapens miljömärkning genom medvetandehöjande
åtgärder och informationskampanjer riktade till konsumenter, producenter,
näringsidkare, detaljister och allmänhet. Deltagande av olika berörda parter och
i synnerhet sådana som har ”multiplikatoreffekt” (till exempel detaljhandeln samt
icke-statliga konsument- och miljöorganisationer) spelar en avgörande roll. Dessa
bör klart identifieras och en strategi bör utvecklas för att informera varje
målgrupp på bästa sätt.
EUEB bör i första hand fortsätta att anordna regelbundna möten två gånger om
året som i huvudsak är inriktade på marknadsföring och reklam samt strategisk
utveckling, och bör bilda en permanent grupp för marknadsföringsgrupp för att
utarbeta och samordna gemensamma reklamåtgärder av olika slag, bland annat
sådana som genomförs av kommissionen och medlemsstaterna.
Såsom anges ovan (se avsnittet om inträngande på marknaden) bör betydande
resurser anslås för reklam- och marknadsföringsåtgärder (gemensamma eller
enskilda) och de bör uppgå till minst 50 % av de resurser som anslås för den
tekniska utvecklingen av produktgrupperna.
MålsättningEUEB, kommissionen och medlemsstaterna bör i lämplig omfattning samordna
sina marknadsföringsinsatser och utarbeta och genomföra gemensamma åtgärder.
GenomförandeEUEB bör inrätta en permanent marknadsföringsgrupp.De resurser som anslås för reklamåtgärder (gemensamma eller andra) bör om
möjligt uppgå till 50 % av de resurser som anslås för utveckling och översyn av
produktgrupper.
EUEB bör sammanträda två gånger om året för att diskutera viktiga marknads-
förings- och reklamåtgärder samt programmets strategiska utveckling
(ordförandeskapsmöten).
EUEB, kommissionen och medlemsstaterna bör tillsammans identifiera olika
målgrupper och utarbeta och genomföra en strategi för var och en av dem.2002D0018 — SV — 11.01.2002 — 000.001 — 13
▼B
a)Gemensamma reklamåtgärder för att öka berörda parters medvetenhet
Det främsta målet är att fortlöpande informera tillverkare, konsumenter,
återförsäljare och icke-statliga organisationer – det vill säga alla berörda parter
– om miljömärket och dess utveckling. Detta kan exempelvis ske genom
trycksaker (broschyrer, nyhetsbrev och artiklar), och webbplatsen är ett lämpligt
medium. Man bör systematiskt se till att få feedback från berörda parter och
beakta den.
När det gäller broschyrer finns det redan en hel del material (informationspaket
om miljömärket) som tagits fram av kommissionen och olika behöriga organ, och
det bör systematiskt göras tillgängligt för berörda parter samt uppdateras och
förbättras regelbundet. Materialet skulle emellertid kunna användas bättre.
EUEB, kommissionen och medlemsstaterna bör samordna sina ansträngningar
för att utnyttja de begränsade resurserna på ett effektivare sätt för att ta fram
broschyrer och nyhetsbrev och utveckla webbplatsen, och mer systematiskt sprida
informationen till viktiga målgrupper.
Webbplatsen för gemenskapens miljömärke (http://europa.eu.int/ecolabel) är
redan en central informationskälla. Den måste förvaltas aktivt och gemensamt
och uppdateras regelbundet. För att öka dess trovärdighet och öppenhet bör
berörda parter, inklusive konsumenter och icke-statliga miljöorganisationer,
uppmuntras att regelbundet bidra med information.
Förutom att man ställer lämpliga informationsverktyg till förfogande är det även
viktigt att överväga evenemang som utställningar och mässor där det europeiska
miljömärket presenteras för en större publik. Det har hittills inte gjorts någon
systematisk analys för att undersöka vid vilka utställningar och mässor det skulle
vara lämpligast att göra reklam för miljömärket. En annan viktig aspekt som bör
undersökas ytterligare är möjligheten att använda miljömärkta produkter vid stora
evenemang som världsmästerskap, olympiska spel eller festivaler och liknande.
En vanlig missuppfattning är att det är både krångligt och dyrt att ansöka om
miljömärket och att ansökningsförfarandet är byråkratiskt, men i själva verket är
det efter den senaste ändringen av förordningen och avgiftssystemet både enklare
och billigare än tidigare. När kriterier fastställs för varje produkt fäster man
dessutom särskild vikt vid att begränsa testkostnaderna till ett minimum och att
klargöra exakt vilken dokumentation och vilka testrapporter som de sökande
måste tillhandahålla. Berörda parter måste få bättre information om detta.
MålsättningAtt fortlöpande informera alla berörda parter om miljömärket och dess
utveckling. Samtidigt bör man systematiskt se till att få feedback från berörda
parter och beakta den.
Genomförande
EUEB och kommissionen bör svara för att uppdatera och kontinuerligt förbättra
miljömärkningsprogrammets webbplats.
EUEB bör samordna framtagning och distribution av broschyrer och andra
trycksaker.
EUEB bör upprätta en förteckning över evenemang där miljömärket kan
presenteras och utarbeta ett förslag om användning av miljömärkta produkter
vid vissa stora evenemang.
EUEB bör se till att förfaranden, tidsåtgång och kostnader i samband med
ansökan om miljömärket klargörs i den information som lämnas till berörda
parter.
b)Gemensamma åtgärder för marknadsföring för att öka medvetenheten
hos offentliga och privata inköpare
I avsnittet ovan om inträngande på marknaden betonas offentliga och privata
inköpares viktiga roll. Gemensamma reklamåtgärder bör inriktas på denna
målgrupp. Det behövs information både om vilka rättsliga regler som gäller (hur
en inköpare kan använda miljömärkningskriterierna i anbudsinfordringar
förklaras nu i kommissionens tolkningsdokument om offentlig upphandling och
miljön) och om de kriterier som fastställts för olika produktgrupper. Även här kan
miljömärkningsprogrammets webbplats spela en viktig roll. Möten mellan EUEB
och offentliga inköpare bör organiseras och man bör också överväga nationella
och/eller regionala kampanjer.
MålsättningAtt på medellång sikt informera dem som ansvarar för offentlig upphandling om
möjligheterna att använda miljömärkningskriterierna i anbudsinfordringar.2002D0018 — SV — 11.01.2002 — 000.001 — 14
▼B
Genomförande
EUEB, kommissionen och medlemsstaterna bör före utgången av arbetsplanens
andra år utarbeta en gemensam strategi och en rad gemensamma åtgärder för att
främja användning av miljömärkningskriterierna vid offentlig och privat
upphandling.
Kommissionen bör ta fram en handbok om miljöanpassad upphandling, som
bland annat behandlar hur kriterierna kan användas i anbudsinfordringar. EUEB,
kommissionen och medlemsstaterna bör sörja för att denna handbok får största
möjliga spridning bland offentliga inköpare och bör organisera utbildning,
informationsmöten och andra lämpliga aktiviteter. Relevant information bör
också läggas in på miljömärkningsprogrammets webbplats.
c)Gemensam marknadsföring samt stöd till små och medelstora företag
och distributörer
Förutom de olika reklamåtgärder förmarknadsföring, som beskrivsovan, börman
även inrätta nätverk för att stödja små och medelstora företag som önskar ansöka
om miljömärket. Små och medelstora företag har inte alltid tillgång till de
hjälpmedel och till den information som erfordras för att kunna tillvarata de
tillfällen som miljömärket erbjuder och sammanställa en ansökan som har
förutsättningar att godkännas. De bör få stöd från nätverk bestående av andra
sökande, intressegrupper, behöriga organ och andra berörda organisationer såsom
företagarorganisationer eller regionala myndigheter.
Återförsäljare, som fungerar som mellanhänder mellan tillverkare och konsu-
menter, spelar också en viktig roll. De skulle till exempel kunna använda
miljömärket för att stärka sina egna produkters kvalitetsprofil och även sträva
efter att erbjuda sina kunder andra miljömärkta produkter. Det bör därför vara en
prioritet att utveckla strategiska partnerskap med återförsäljare.
Genomförande
EUEB bör utveckla strategier och åtgärder i syfte att inrätta nätverk för att stödja
små och medelstora företag som önskar ansöka om miljömärket.
EUEB bör utveckla strategiska partnerskap med återförsäljare.
6.Finaniseringsplan för programmet
Eftersom många organisationer är inblandade, bland annat offentliga förvalt-
ningar (kommissionens budget är till exempel årlig), är det inte möjligt att
upprätta exakta budgetplaner för de kommande åren.
Miljömärkningsprogrammets resursbehov kan emellertid delas upp på två större
poster, nämligen resurser för produktgruppsutveckling och resurser för mark-
nadsföring och reklam.
Under år 2000 avsatte EUEB, kommissionen och medlemsstaterna uppskatt-
ningsvis 45personer och 4 miljoner euro (exklusive löner) till
miljömärkningsprogrammet. Därav anslogs cirka 2,8 miljoner euro till mark-
nadsföring och reklam.
Denna resursnivå är tillräcklig för utveckling och uppdatering av produktgrupper
och skulle, om det är möjligt med hänsyn till EUEB:s, kommissionens och
medlemsstaternas budgetramar, kunna fortsätta att anslås årligen. Resurserna bör
användas så effektivt som möjligt.
De samlade intäkterna i form av avgifter till de behöriga organen uppgick under
år 2000 till omkring 280000 euro och kan förväntas öka allteftersom programmet
utvecklas. Detta torde möjliggöra en stadig ökning av de resurser som anslås för
marknadsföring och reklam (bortsett från de resurser som anslås av företag som
redan tilldelats miljömärket), och bör uppgå till minst 50 % av de resurser som
anslås för utveckling och uppdatering av produktgrupper.
MålsättningAtt planera den långsiktiga finansieringen av programmet och använda anslagna
resurser så effektivt som möjligt.
GenomförandeEUEB, kommissionen och medlemsstaterna bör försöka enas om hur programmet
skall finansieras på lång sikt.2002D0018 — SV — 11.01.2002 — 000.001 — 15
▼B
Tillägg1
PRIORITERINGSMETOD
I följande checklista, som inte är uttömmande, sammanfattas de viktigaste
frågorna som bör ställas om varje möjlig ny produktgrupp (om varje fråga
besvaras jakande är det lämpligt att gå vidare och fastställa ekologiska kriterier
för produktgruppen i fråga):
Miljörelaterade frågor:
1. Har produktgruppen betydande globala, regionala eller allmänna miljöef-
fekter?
2. Har produktgruppen betydande möjligheter att åstadkomma miljöförbättringar
genom konsumentval?
3. Har produktgruppen relevans för prioriterade miljöpolitiska områden,
miljöinstrument och miljölagstiftning (till exempel IPP, avfall,
klimatförändring, energimärkning)?
Marknadsrelaterade frågor:
4. Svarar produktgruppen för en betydande försäljnings- och handelsvolym på
den inre marknaden?
5. Ger den tillverkare och/eller återförsäljare möjligheter och incitament att
söka konkurrensfördelar genom att erbjuda miljömärkta produkter?
6. Finns det miljöargument som redan är förknippade med produktgruppens
marknadsföring?
7. Finns det ett uttalat intresse från berörda parters sida av att erhålla ett
miljömärke för denna produktgrupp?
8. Har produktgruppen en betydande försäljningsvolym för slutlig användning
eller konsumtion?
9. Har produktgruppen en betydande marknad för offentlig upphandling?10. Har produktgruppen en betydande marknad för privat upphandling?11. Kommer produkterna från små tillverkare?
12. Omfattar produktgruppen varor som konsumenter köper ofta (varje dag eller
varje vecka)?
13. Kan produktgruppen främja en befintlig ”produktgruppsfamilj”?
14. Kan den vara ett sätt att göra programmet mer synligt?
Andra frågor:
15. Är produktgruppen av betydelse för konsumenternas hälsa och säkerhet?
16. Finns produktgruppen inom andra miljömärkningsprogram i Europa eller på
annat håll, och är det i så fall en lyckad satsning?
17. Har det fastställts kriterier för användbarhet?2002D0018 — SV — 11.01.2002 — 000.001 — 16
▼B
Tillägg2
ICKE UTÖMMANDE FÖRTECKNING ÖVER PRIORITERADE
PRODUKTGRUPPER
Befintliga produktgrupper eller sådana med vilka arbete pågår
Mjukpappersprodukter
KopieringspapperJordförbättringsmedel
Inomhusfärger och inomhuslacker
TextilprodukterSkodon
Maskindiskmedel
TvättmedelAllrengöringsmedel och sanitetsrengöringsmedelHanddiskmedel
Madrasser
LjuskällorPersondatorer
Bärbara datorer
TvättmaskinerKylskåpDiskmaskiner
Turistanläggningar
MöblerHårda golvbeläggningar
TV-apparater
DammsugareDäck
Möjliga nya produktgrupper
(Anm.EUEB och kommissionen håller för närvarande på att noga undersöka hur
dessa möjliga nya produktgrupper bör prioriteras och fastställa i vilken ordning
det är bäst att utveckla kriterier för dem och inom vilka tidsramar)
Tryckpapper
TrycksakerKonverterade pappersprodukter och kontorsmateriel
Tapeter
Sopsäckar/plastpåsarShoppingväskor – Bärkassar
Skrivredskap
TelefonerKopieringsmaskinerSmå elektriska hushållsapparater
Modeaccessoarer
HandskarLädervaror
Sportutrustning
Leksaker och spelFörpackningar
Gör-det-själv-produkter
LuftkonditioneringVärmesystemVarmvattenberedare2002D0018 — SV — 11.01.2002 — 000.001 — 17
▼B
Isolering
ByggkomponenterByggtjänsterDetaljhandelstjänster
Kemtvättar
Finansiella tjänsterTransporttjänster
Budtjänster
FordonsreparationstjänsterBilarKöksutrustning, hushållsartiklar m.m.
Hygienprodukter (bindor och blöjor, …)
Schampo och tvål2002D0018 — SV — 11.01.2002 — 000.001 — 18
▼B
Tillägg3
SAMMANFATTNING AV MÅL OCH FÖRSLAG TILL TIDSSCHEMA FÖR GENOM-
FÖRANDET
MålsättningGenomförande
2002 2003 2004
Policy och strategi
Att fortsätta att utarbeta
och anpassa
miljömärkningspro-
grammets långsiktiga
policy och strategi samt
integrera miljömärket i
olika strategier för
hållbar konsumtionInrätta en permanent
policygrupp som kan
utveckla och anpassa
den långsiktiga
policyn och strategin,
samt svara för
samordningen med
och fungera som
impulsgivare för
andra politiska initi-
ativFörsättning Fortsättning
Produktgruppsutveckling
Att välja ut ett antal
produktgrupper som
täcker ett så komplett
sortiment att det är
attraktivt för återförsäl-
jare, tillverkare och
kunsumenter, och som
samtidigt är hanterligt
Att programmet inom
fem år skall omfatt
mellan 25och 35
produktgrupperFastställa kriterier för
nya produktgrupper
Anpassa kriterierna
giltighetstid till fyra
till fem år
Utveckla metoder för
att fastställa kriterier
för tjänster
Inrätta en arbetsgrupp
som kan behandla
övergripande frågor
som är gemensamma
för flera produkt-
grupperFastställa kriterier för
nya produktgrupperFastställa kriterier för
nya produktgrupper
Att använda de resurser
som anslagits för
produktgruppsutveck-
ling på bästa möjliga
sätt genom att i första
hand rikta
uppmärksamheten mot
de produktgrupper som
lämpar sig bäst för ge-
menskapens
miljömärkeUtveckla och
förbättra prioriter-
ingsmetoderna
Samordna med andra
miljömärkningspro-
gramFortsättning
Uppdatera tabellen
över prioriterade
produktgrupper
Bedöma ett antal
tjänstekategorierFortsättning
Marknadsföring och reklam
Att samordna mark-
nadsförringsinsatser
och utarbeta och
genomföra gemen-
samma åtgärderInrätta en permanent
marknadsförings-
grupp
EUEB bör
sammanträda två
gånger om året för att
diskutera mark-
nadsföring, reklam
och den strategiskautvecklingen av
programmet
(ordförandes-
kapsmöten)Identifiera olika
målgrupper och utar-
beta och genomföra
en strategi för var och
en av demFortsättning2002D0018 — SV — 11.01.2002 — 000.001 — 19
▼B
MålsättningGenomförande
2002 2003 2004
Att varje år öka antalet
miljömärkta artiklar
och/eller deras värde
med minst 25%
Att uppnå en minsta
synlighetsnivå i två
tredjedelar av
medlemsstaterna
Att fortlöpande infor-
mera alla berörda parter
om miljömärket och
dess utveckling. Samti-
digt bör man se till att
få feedback från
berörda parter
Att göra alla berörda
tillverkare och
återförsäljare medvetna
om miljömärket
Att mer än hälften av
de europeiska
konumenterna på lång
sikt skall känna igen
miljömärkningssym-
bolen och förknippa
den med högt ställda
miljökravGöra reklam
Völja ut viktiga
produktgrupper i
varje medlemsstat
och fokusera mark-
nadsföringsinsatserna
på dessa
Uppdatera och konti-
nuerligt förbättra
miljömärkningspro-
grammets webbplats
Organisera och
samordna framtag-
ning och distribution
av broschyrer och
andra trycksaker
Upprätta en förteck-
ning över evenemang
där miljömärket bör
presenteras
informera potentiella
sökande om
ansökningsförfar-
anden och kostnader
Inrätta rapporterings-
system i syfte att ta
fram årlig statistik för
att mäta inträngandet
på marknadenGöra reklam
Fortsätta att uppda-
tera webbplatsen,
distribuera
broschyrer, delta i
olika evenemeang
och informera om
kostnader m.m.
Utveckla strategier
och åtgärder inriktade
på nätverk för att
stödja små och
medelstora företag
och strategiska part-
nerskap med
återförsäljare
Utveckla kostnadsef-
fektiva metoder för
att mäta i vilken
utsträckning konsu-
menterna känner igen
gemenskapens
miljömärknings-
symbol, och ta fram
kostnadseffektiva
åtgäder för att
successivt öka
igenkännandetGöra reklam
Fortsätta att uppdatera
webbplatsen, distri-
buera borschyrer, delta i
olika evenemang och
informera om kostnader
m.m.
De resurser som anslås
för reklam bör uppgå
till minst 50 % av de
resurser som anslås till
produktgruppsutveck-
ling
Utveckla kriterier för
en minsta synlig-
hetsnivå för
miljömärket ochundersöka i vilka
länder denna nivå har
uppnåtts
Direkta och indirekta effekter
Att informera dem som
ansvarar för offentlig
upphandling ommöjligheterna att
använda miljömärk-
ningskriterierna i
anbudsinfordringarTa fram en handbok
om miljöanpassad
upphandling ochmiljömärkningskrite-
rier, sprida den (även
via webbplatsen) och
organisera utbbild-
ning och
informationsmötenUtarbeta en
gemensam strategi
och en rad gemen-samma åtgärder för
att främja användning
av miljömärknings-
kriterierna vid
offentlig och privat
upphandlingFortsättning
Att bidra till en hållba-
rare konsumtion
Att successivt utveckla
metoder för att göra
kvalitativa och kvanti-
tativa bedömingar av
miljömärkets direkta
och indirekta fördelar
Att utveckla
miljömärkningskrite-
riernas roll som
riktmärke för högt
ställda miljökravUtveckla metoder och
parametrar för att
bedöma miljömärkets
direkta och indirekta
miljöfördelar
Systematsikt bedöma
de maixmala potenti-
ella fördelarna för
varje produktgrupp
när nya eller revide-
rade kriterier
fastställs
Anta en strategi för
att övervaka,
utvärdera och öka
miljömärkningskrite-
riernas indirekta
miljöfördelarFortsättning
Analysera synergier
med EMASFortsättning2002D0018 — SV — 11.01.2002 — 000.001 — 20
▼B
MålsättningGenomförande
2002 2003 2004
Samarbete och samordning
Att successivt utveckla
samarbetet och
samordningen mellan
gemenskapens program
och andra miljömärk-
ningsprogam i
medlemsstaterna
Att successivt
samordna produkt-
gruppsutvecklingen
inom de olika
märkningsprogrammen
iE UInrätta en permanent
samarbets- och
samordningsgrupp
Gå igenom och
upprätta en förteck-
ning över allaproduktgrupper som
omfattas av
miljömärket i EU och
kandidatländerna
Inrätta ett cerntralt
register över produkt-
grupper och
produktgruppskrite-
rier och regelbundet
uppdatera dessa
För varje produkt-
grupp i vart och ett av
programmen
fastställa hur den
passar in i det euro-
peiska och/eller
nationella
programmetInrätta ett system för
att successivt
samordna de olika
miljömärkningspro-
grammens arbetspro-
gram och för att
utbyta information
Undersöka möjlighe-
terna till ömsesidigt
erkännande av
mellanprodukter eller
slutprodukter som är
märkta med ett av de
andra miljömärkena
Beakta det arbete som
genomförs inom
ramen för GEN
(Global Eco-labelling
Network)Harmonisera databa-
serna över
tvättmedelskompo-
nenter (de s.k. DID-
listorna) och liknande
frågor
Att successivt öka
medvetenheten om EU-
programmets och de
nationella miljömärk-
ningsprogrammens
gemensamma och
kompletterande mål
och rollTillsammans ta fram
och sprida informa-
tion till berörda parter
om nationella
miljömärken och EU-
märket samt redogöra
för deras komplette-
rande mål och roll
Utbyta och sprida
inforamation om
vilka miljömärkta
produkter som säljs
och varFortsättning
Undersöka möjlighe-
terna att utveckla en
gemensam grön butik
för miljömärkta
produkter på Internet
Utarbeta gemen-
samma åtgärder för
att uppmuntra
användningen av
milömärkningskriteri-
erna vid offentlig
upphandlingFortsättning
Undersöka möjlighe-
terna att anpassa
avgiftssystemet för ge-
menskapens milömärke
så att sökande som både
önskar gemenskapens
miljömärke och ett eller
flera andra miljömärken
i medlemsstaterna kan
erbjudas rabatt
Finansiering
Att planera den
långsiktiga finansier-
ingen av programmet
och använda anslagna
resurser så effektivt
som möjligtFörsöka enas om hur
programmet skall
finansieras på lång
siktFortsättning2002D0018 — SV — 11.01.2002 — 000.001 — 21