1993L0053 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS DIREKTIV93/53/EEG
av den 24 juni 1993
om gemenskapens minimiåtgärder för bekämpning av vissa fisksjukdomar
(EGT L 175, 19.7.1993, s. 23)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►A1Anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige C 241 21 29.8.1994
(anpassad genom rådets beslut 95/1/EG, Euratom, EKSG) L 1 1 1.1.1995
1993L0053 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 2
▼B
RÅDETS DIREKTIV93/53/EEG
av den 24 juni 1993
om gemenskapens minimiåtgärder för bekämpning av vissa fisk-
sjukdomar
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA
DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekono-
miska gemenskapen, särskilt artikel 43 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag(1),
med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), och
med beaktande av följande:Fisk är förtecknad i bilaga 2 till fördraget. Försäljning av fisk utgör en
viktig inkomstkälla inom vattenbrukssektorn.
Det är nödvändigt att på gemenskapsnivå besluta om vilka åtgärder som
skall vidtas om sjukdom bryter ut för att säkerställa en rationell utveck-ling av vattenbrukssektorn och bidra till att skydda djurhälsan inomgemenskapen.
Vilka sjukdomar som berörs framgår av förteckningarna i bilaga A till
rådets direktiv 91/67/EEG av den 28 januari 1991 om djurhälsovillkorför utsläppande på marknaden av djur och produkter från vattenbruk(
4).
Ett utbrott av dessa sjukdomar kan snabbt anta epizootiska proportioner
och orsaka dödlighet och störningar i sådan omfattning att vattenbruketslönsamhet kraftigt minskar.
Åtgärder måste vidtas så snart det finns misstanke om en sådan sjukdom
så att snabba och effektiva ingripanden kan ske så snart det bekräftatsatt sjukdomen brutit ut.
Åtgärderna måste syfta till att förhindra spridning av sjukdomen,
särskilt genom att man noga kontrollerar transport av fisk och andraprodukter som kan sprida smittan.
Förebyggandet av sjukdomar inom gemenskapen måste utgå från regeln
att vaccinering normalt inte sker.
En grundlig epizootiologisk undersökning krävs för att förhindra sprid-
ning av sjukdomarna. Medlemsstaterna bör inrätta särskilda enheter fördetta.
För att säkerställa ett effektivt kontrollsystem måste diagnosticeringen
av sjukdomarna harmoniseras och utföras under överinseende av ansva-riga laboratorier vilkas arbete kan samordnas av ett referenslaborato-rium som utses av gemenskapen.
För att säkerställa att detta direktiv genomförs på ett enhetligt sätt bör
ett inspektionsförfarande inom gemenskapen införas.
Gemensamma åtgärder för bekämpning av sjukdomarna utgör en grund-
förutsättning för att en enhetlig standard för djurens hälsa skall kunnaupprätthållas.
Rådets beslut 90/424/EEG av den 26 juni 1990 om utgifter inom veteri-
närområdet(
5), särskilt artikel 5 i detta, är tillämpligt om en av de
sjukdomar som är upptagna i bilaga A till direktiv 91/67/EEG bryter ut.
(1) EGT nr C 172, 8.7.1992, s. 16.
(2) EGT nr C 150, 31.5.1993.
(3) EGT nr C 19, 25.1.1993, s. 14.
(4) EGT nr L 46, 19.2.1991, s. 1.
(5) EGT nr L 224, 18.8.1990, s. 19. Beslutet senast ändrat genom beslut 92/
438/EEG (EGT nr L 243, 25.8.1992, s. 27).
1993L0053 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 3
▼B
Kommissionen bör få i uppdrag att besluta om de åtgärder som behövs
för att genomföra detta direktiv. Därvid bör ett sådant förfarande införassom kan leda till ett nära och effektivt samarbete mellan kommissionenoch medlemsstaterna inom Ständiga veterinärkommittén.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
Allmänna bestämmelser
Artikel 1
I detta direktiv fastställs gemenskapens minimiåtgärder för bekämpning
av de sjukdomar hos fisk som anges i förteckning I och II i bilaga A tilldirektiv 91/67/EEG.
Artikel 2
Definitionerna i artikel 2 i direktiv 91/67/EEG skall i tillämpliga delar
gälla också i detta direktiv.
Därutöver skall följande definitioner gälla:
1.sjukdomar enligt förteckning I : de fisksjukdomar som anges i
förteckning I i bilaga A till direktiv 91/67/EEG.
2.sjukdomar enligt förteckning II : de fisksjukdomar som anges i
förteckning II i bilaga A till direktiv 91/67/EEG.
3.fisk misstänkt för smitta : fisk som uppvisar sådana kliniska sjuk-
domssymtom eller postmortala organskador eller misstänkta reak-tioner på laboratorietester att det ger upphov till en grundad miss-tanke om att det är fråga om sjukdom enligt förteckning I eller II.
4.smittad fisk : fisk hos vilken förekomsten av sjukdom enligt förteck-
ning I eller II officiellt bekräftats i en laboratorieundersökning eller ifråga om ISA i en klinisk undersökning och obduktion.
5.anläggningmisstänktförsmitta : vattenbruksanläggning där det finns
fisk misstänkt för smitta.
6.smittad anläggning : vattenbruksanläggning där det finns smittad
fisk, även anläggning som tömts men ännuinte desinficerats.
Artikel 3
Medlemsstaterna skall se till att alla vattenbruksanläggningar som odlar
eller håller fisk som är mottaglig för sjukdomarna i förteckning I eller II
1. är registrerade av det officiella organet och att denna registrering
fortlöpande uppdateras,
2. för ett register över
a) levande fisk, ägg och könsceller som förs till anläggningen med
fullständig information om deras leverans, antal eller vikt, storlek,ursprung och leverantör,
b) levande fisk, ägg och könsceller som lämnar anläggningen med
fullständig information om deras avlämnande, antal eller vikt,storlek och bestämmelseort,
c) det dödlighetstal som konstaterats.
Detta register som skall vara tillgängligt för granskning av det
officiella organet närhelst det så begär skall regelbundet uppdaterasoch bevaras under fyra år.
Artikel 4
Medlemsstaterna skall föreskriva skyldighet att omedelbart anmäla till
det officiella organet varje misstanke om att någon av de i förteckning Ieller II angivna sjukdomarna brutit ut.
1993L0053 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 4
▼B
KAPITEL II
Åtgärder för bekämpning av sjukdomar enligt förteckning I
Artikel 5
1. Om fisk i en anläggning misstänks vara smittad av en sjukdom
enligt förteckning I skall medlemsstaterna se till att det officiellaorganet omedelbart företar en officiell utredning, vari skall ingå enklinisk undersökning, för att få förekomsten av sjukdomen bekräftadeller dementerad. I synnerhet måste de prover som behövs för laborato-rieundersökning tas.
2. Så snart misstanken om sjukdomen anmälts skall det officiella
organet sätta anläggningen under offentlig tillsyn och i synnerhet före-skriva följande:
a) Det skall göras en officiell inventering som för varje fiskart och
fiskkategori anger antalet fiskar som är döda, smittade eller miss-tänkta för infektion eller smitta. Inventeringen måste hållas aktuellav ägaren eller den som handhar skötseln så att den, så längemisstanke om smitta kvarstår, omfattar ökningar av populationeneller nya dödlighetstal. Uppgifter från denna inventering måstelämnas på begäran och får kontrolleras vid varje inspektion.
b) Levande eller död fisk, ägg eller könsceller får inte föras till eller
från anläggningen utan tillstånd av det officiella organet.
c) Död fisk eller avfall från sådan skall föras bort under kontroll av det
officiella organet.
d) Foder, redskap, föremål eller andra ämnen såsom avfall som kan
överföra sjukdomen får, om det är nödvändigt, föras till eller frånanläggningen efter tillstånd från det officiella organet som skall angede krav som skall gälla för att förhindra spridning av patogenet.
e) Personer får inte beträda eller lämna anläggningen utan tillstånd från
det officiella organet.
f) Fordon får inte föras till eller från anläggningen utan tillstånd från
det officiella organet som skall ange de krav som skall gälla för attförhindra spridning av patogenet.
g) Lämpliga desinfektionsmedel skall användas vid anläggningens in-
och utgångar.
h) En epizootiologisk undersökning skall utföras i enlighet med artikel
8.1.
i) Alla anläggningar som är belägna inom samma vattenupptagnings-
område eller kustområde skall ställas under offentlig kontroll, ochfisk, ägg eller könsceller får inte lämna anläggningarna utan tillståndfrån det officiella organet. Om vattenupptagningsområdena ellerkustområdena är vidsträckta får det officiella organet besluta attdenna åtgärd skall gälla ett mindre område i närheten av den anlägg-ning som är misstänkt för smitta, om det anser att detta område geroptimala garantier för att spridning av sjukdomen förhindras.
Vid behov skall de officiella organen i angränsande medlemsstater
eller tredje land informeras om det misstänkta fallet. I så fall skall deofficiella organen i de berörda medlemsstaterna vidta lämpliga måttoch steg för att tillämpa de åtgärder som anges i denna artikel.
Särskilda åtgärder får om det är nödvändigt vidtas i enlighet med
förfarandet i artikel 19.
3. Innan de officiella åtgärder som anges i punkt 2 genomförts skall
ägaren eller den som sköter den fisk som misstänks vara angripen avsjukdom vidta alla de åtgärder som krävs för att säkerställa att bestäm-melserna i punkt 2 följs, med undantag för punk t2ho c h2i .
4. Åtgärderna enligt punkt 2 får inte upphöra förrän misstanken om
sjukdom officiellt undanröjts.
1993L0053 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 5
▼B
Artikel 6
Så snart det officiellt konstaterats att en sjukdom enligt förteckning I
brutit ut skall medlemsstaterna se till att det officiella organet, utöveråtgärderna enligt artikel 5.2, föreskriver följande:
a) I en smittad anläggning skall nedanstående åtgärder vidtas:
— All fisk skall omedelbart avlägsnas.
— Vid anläggningar i inlandet skall alla dammar tömmas för att
rengöras och desinficeras.
— Alla ägg och könsceller, död fisk och fisk som uppvisar kliniska
sjukdomssymtom skall betraktas som högriskmaterial ochdestrueras under kontroll av det officiella organet i enlighet meddirektiv 90/667/EEG (
1).
— All levande fisk skall antingen avlivas och destrueras under
kontroll av det officiella organet i enlighet med direktiv 90/667/EEG, eller i fråga om fisk som nått försäljningsstorlek ochinte uppvisar några kliniska sjukdomssymtom, avlivas underkontroll av det officiella organet för att avsättas eller beredas förmänsklig konsumtion.
I det senare fallet skall det officiella organet se till att fisken
omedelbart avlivas och rensas, att dessa åtgärder genomförs påett sådant sätt att spridning av patogenerna förhindras, att fiskav-fallet betraktas som högriskmaterial och behandlas på ett sådantsätt att patogenerna förstörs i enlighet med direktiv 90/667/EEGoch att det använda vattnet behandlas på ett sådant sätt att deeventuella patogener som förekommer i det inaktiveras.
— Efter det att fisken, äggen och könscellerna avlägsnats måste
dammar, utrustning och annat material som kan ha blivit ners-mittat rengöras och desinficeras så snart som möjligt i enlighetmed de instruktioner som fastställs av det officiella organet så attalla risker för att sjukdomsagensen sprids eller överlever elimi-neras. Förfarandet vid rengöring och desinficering av en infek-terad anläggning skall bestämmas i enlighet med förfarandet iartikel 19.
— Allt material enligt artikel 5.2 d som kan vara smittat måste
förstöras eller behandlas på ett sådant sätt att eventuellt förekom-mande patogener med säkerhet förstörs.
— En epizootiologisk undersökning skall utföras i enlighet med
artikel 8.1 och bestämmelserna i artikel 8.4 skall tillämpas. Idenna undersökning skall provtagning för laboratorieundersök-ning ingå.
b) Alla anläggningar som är belägna inom vattenupptagningsområdet
eller kustområdet där den smittade anläggningen ligger skallgenomgå hälsokontroller. Om det vid dessa kontroller framkommerpositiva fall skall de åtgärder som ange siaidetta stycke vidtas.
c) För att sätta in ett nytt bestånd i anläggningen krävs tillstånd av det
officiella organet efter kontroll av att rengöringen och desinficer-ingen skett på ett tillfredsställande sätt och efter en tid som bedömtstillräcklig av det officiella organet för att säkerställa att patogenetoch andra eventuella infektioner inom vattenupptagningsområdetutrotats.
d) Om de åtgärder som anges i artikel 5.2 a, b, c och d kräver
medverkan av de officiella organen i andra medlemsstater, skall deofficiella organen i de berörda medlemsstaterna samarbeta för attsäkerställa att bestämmelserna i denna artikel följs.
Lämpliga ytterligare bestämmelser om åtgärder skall vid behov antas i
enlighet med förfarandet i artikel 19.
(1) Rådets direktiv 90/667/EEG av den 27 november 1990 om fastställande av
veterinära bestämmelser för kvittblivning och bearbetning av animalisktavfall och för att släppa ut detta på marknaden samt förebyggande avpatogener i foder av animaliskt ursprung och om ändring av direktiv 90/425/EEG (EGT nr L 363, 27.12.1990, s. 51). Direktivet ändrat genomdirektiv 92/118/EEG (EGT nr L 62, 15.3.1992, s. 49).
1993L0053 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 6
▼B
Artikel 7
Om fisk i vilt tillstånd som inte tillhör en anläggning eller fisk i sjöar,
dammar eller andra inrättningar som är avsedda för nöjesfiske eller föratt hålla akvariefisk är smittade eller misstänks vara smittade, skallmedlemsstaterna se till att lämpliga åtgärder vidtas. Medlemsstaternaskall i Ständiga veterinärkommittén informera kommissionen och deövriga medlemsstaterna om de åtgärder som de vidtagit.
Artikel 8
1. Den epizootiologiska undersökningen skall behandla
— den tid under vilken sjukdomen kan ha förekommit på anläggningen
innan den anmäldes eller det fanns misstanke om den,
— den möjliga källan till sjukdomen i anläggningen och identifieringen
av andra anläggningar där det finns ägg, könsceller och fisk avmottagliga arter som kan ha smittats,
— de sätt på vilka fisk, ägg eller könsceller, fordon eller material och
personer kan ha överfört smittämnet till eller från anläggningarna ifråga,
— den eventuella förekomsten av sjukdomsbärare och deras utbred-
ning.
2. Om det framgår av den epizootiologiska undersökningen att sjuk-
domen kan ha förts in från ett annat vattenupptagningsområde eller ettannat kustområde eller förts över till ett annat vattenupptagningsområdeeller ett annat kustområde till följd av kontakt med fisk, ägg ellerkönsceller, djur, fordon eller personer eller på något annat sätt, skall deanläggningar som tillhör sådana vattenupptagningsområden eller kust-områden anses misstänkta och de åtgärder som anges i artikel 5 skallvidtas. Om förekomsten av sjukdomen bekräftas skall de åtgärder somanges i artikel 6 vidtas.
3. Om den epizootiologiska undersökningen visar att medverkan av
de officiella organen i andra medlemsstater krävs, skall de officiellaorganen i de berörda medlemsstaterna vidta alla de åtgärder som behövsför att säkerställa att bestämmelserna i detta direktiv följs.
4. En krisgrupp skall inrättas för att samordna alla de åtgärder som
krävs för att utrota sjukdomen så snabbt som möjligt och för att genom-föra den epizootiologiska undersökningen.
Allmänna bestämmelser för de nationella krisgrupperna och gemen-
skapens krisgrupper skall på förslag av kommissionen fastställas avrådet med kvalificerad majoritet.
5. Rådet skall med kvalificerad majoritet och på ett förslag av
kommissionen som utarbetats på grundval av yttrandet från Vetenskap-liga veterinärmedicinska kommittén för att särskilt beakta den veten-skapliga och tekniska utvecklingen besluta om att se över bestämmel-serna i denna artikel före den 31 december 1996.
KAPITEL III
Åtgärder för bekämpning av sjukdomar enligt förteckning II
Artikel 9
1. Om det finns misstanke om eller belägg för en sjukdom enligt
förteckning II inom en godkänd zon eller i en godkänd anläggning inomen icke godkänd zon skall en epizootiologisk undersökning utföras ienlighet med artikel 8. Medlemsstater som önskar återfå sin status ienlighet med direktiv 91/67/EEG måste följa bestämmelserna i bilaga Boch C till det direktivet.
2. Om den epizootiologiska undersökningen visar att sjukdomen kan
ha förts in från en godkänd zon eller en annan godkänd anläggning ellerkan ha överförts till en annan godkänd anläggning genom fisk, ägg ellerkönsceller, fordon eller personer eller på något annat sätt, skall dessazoner eller anläggningar anses misstänkta och lämpliga åtgärder vidtas.
1993L0053 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 7
▼B
3. Det officiella organet får dock ge tillstånd till att fisk som skallavlivas utfodras tills den nått försäljningsstorlek.
Artikel 10
1. Om det i en icke godkänd anläggning belägen inom en icke
godkänd zon finns fisk som misstänks vara smittad med en sjukdomenligt förteckning II, skall medlemsstaterna se till att det officiellaorganet
a) omedelbart genomför en officiell undersökning för att bekräfta eller
dementera förekomsten av sjukdomen, vid behov genom att taprover för undersökning i ett godkänt laboratorium,
b) genomför eller låter genomföra en officiell inventering, som regel-
bundet skall uppdateras, av de smittade anläggningarna,
c) ställer de smittade anläggningarna under offentlig kontroll för att,
med undantag från bestämmelserna i artikel 3.1 c i direktiv 91/67/EEG, säkerställa att flyttning från de smittade anläggningarnamedges endast av levande fisk eller ägg eller könsceller avseddaantingen för andra anläggningar som är smittade med sammasjukdom eller för avlivning för mänsklig konsumtion.
2. Medlemsstaterna kan för en bestämd period och under kontroll av
det officiella organet införa ett frivilligt eller obligatoriskt program förutrotande av sjukdomar enligt förteckning II i icke godkända anlägg-ningar eller inom icke godkända zoner. Under denna tid skall det varaförbjudet att föra in levande fisk, ägg eller könsceller från smittadeanläggningar eller anläggningar där hälsotillståndet är okänt till en zoneller en anläggning som omfattas av programmet.
Dessa program skall utgå från allmänna kriterier som skall fastställas
före det datum som anges i artikel 20 i enlighet med förfarandet i artikel19 och överlämnas till kommissionen för granskning, godkännande ochvid behov ändring i enlighet med samma förfarande.
Efter den period som anges i första stycket skall de medlemsstater som
tillgripit detta förfarande i Ständiga veterinärkommittén informerakommissionen och de övriga medlemsstaterna om vilka resultat somuppnåtts.
3. Kommissionen skall senast den 31 december 1996 överlämna en
rapport till rådet som utarbetats efter yttrande från Vetenskapligakommittén för veterinärmedicinska frågor och på grundval av vunnaerfarenheter och den vetenskapliga och tekniska utvecklingen; tillrapporten skall fogas eventuella förslag till en översyn av bestämmel-serna i denna artikel, särskilt vad gäller utsläppandet på marknaden avsmittad levande fisk och dess ägg eller könsceller vilka är avsedda förodling eller utfodring och vad gäller genomförandet av en epizootiolo-gisk undersökning inom icke godkända zoner där det finns misstankeom sjukdom i en icke godkänd anläggning. Rådet skall med kvalificeradmajoritet fatta beslut om de förslag som utarbetats mot bakgrund avrapportens slutsatser.
4. Tillämpningsföreskrifter till punkt 1 och 2 skall vid behov antas av
kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 19.
KAPITEL IV
Slutbestämmelser
Artikel 11
1. Provtagning och laboratorieundersökning för att påvisa före-
komsten av sjukdomar enligt förteckning I och II skall utföras enligt demetoder som fastställts i enlighet med artikel 15 i direktiv 91/67/EEG.
2. Undersökningar för att påvisa förekomsten av sjukdom eller pato-
gener skall utföras av ett laboratorium som godkänts av det officiellaorganet. Vid dessa laboratorieundersökningar skall, vid behov ochsärskilt vid det första utbrottet av sjukdomen, det aktuella patogenetsart, underart eller variant bestämmas, vilket måste bekräftas av det
1993L0053 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 8
▼B
nationella referenslaboratoriet och kan bekräftas om så behövs avgemenskapens referenslaboratorium enligt artikel 13.
Artikel 12
1. Medlemsstaterna skall se till att det utses ett nationellt referensla-
boratorium i varje medlemsstat med resurser och sakkunnig personalsom vid alla tidpunkter och särskilt när sjukdomen i fråga första gångenbryter ut kan bestämma patogenets art, underart eller variant ochbekräfta resultat från regionala diagnoslaboratorier.
2. De nationella laboratorier som utsetts för sjukdomarna i fråga skall
ansvara för samordningen av normer och metoder för diagnos och föranvändningen av reagenser.
3. De nationella laboratorier som utsetts för sjukdomarna i fråga skall
vidare ansvara för samordningen av de normer och metoder för diagnossom fastställts av vart och ett av de laboratorier som ställer diagnos försjukdomen i fråga i medlemsstaten. Därvid gäller att de
a) kan förse de laboratorier som är godkända av medlemsstaten med
diagnosreagenser,
b) skall kontrollera kvaliteten på alla diagnosreagenser som används i
medlemsstaten,
c) regelbundet skall företa jämförande undersökningar,
d) skall bevara isolat av patogena mikroorganismer från fall som
bekräftats i medlemsstaten,
e) skall bekräfta de positiva resultat som de av medlemsstaterna
godkända diagnoslaboratorierna kommit fram till.
4. De medlemsstater som inte har ett nationellt laboratorium med
kompetens vad gäller den aktuella sjukdomen kan dock, trots vad somsägs i punkt 1, använda ett nationellt laboratorium med denna kompe-tens i en annan medlemsstat.
5. Förteckningen över nationella referenslaboratorier för fisksjuk-
domar finns i bilaga A.
6. De nationella laboratorier som utsetts för sjukdomarna i fråga skall
samarbeta med det referenslaboratorium för gemenskapen som avses iartikel 13.
7. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel skall antas av kommis-
sionen i enlighet med förfarandet i artikel 19.
Artikel 13
1. Gemenskapens referenslaboratorium för fisksjukdomar står
upptaget i bilaga B.
2. Utan att det påverkar tillämpningen av beslut 90/424/EEG, särskilt
artikel 28 i det beslutet, skall det i punk t 1 i denna artikel angivna
laboratoriet ha de befogenheter och uppgifter som fastställs i bilaga C.
Artikel 14
1. Det är förbjudet att vaccinera mot sjukdomar enligt förteckning II
inom godkända zoner eller i godkända anläggningar belägna inom ickegodkända zoner och inom zoner eller i anläggningar för vilka godkän-nandeförfarandet redan inletts enligt direktiv 91/67/EEG samt mot sjuk-domar enligt förteckning I.
2. Rådet skall senast den 30 juni 1996 på förslag av kommissionen
med kvalificerad majoritet besluta om en översyn av bestämmelserna idenna artikel, särskilt vad gäller fastställandet av särskilda villkor föranvändningen av vacciner och på grundval av utvecklingen inom veten-skaplig och teknisk forskning om vaccinering.
1993L0053 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 9
▼B
Artikel 15
1. Varje medlemsstat skall utarbeta en beredskapsplan som beskriver
hur den kommer att genomföra åtgärderna enligt detta direktiv, om ensjukdom enligt förteckning I skulle bryta ut.
I denna plan måste man ta upp frågan om tillgången till lokaler, utrust-
ning, personal och allt annat som krävs för att snabbt och effektivtstoppa den sjukdom som bryter ut.
2. De allmänna kriterierna för utarbetande av dessa planer anges i
bilaga D.
Medlemsstaterna får dock begränsa tillämpningen till sådana kriterier
som är specifika för sjukdomarna i fråga, om de allmänna kriteriernaredan har antagits i samband med överlämnandet av planer rörandeåtgärder för bekämpning av en annan sjukdom.
Kommissionen får i enlighet med förfarandet enligt artikel 19 ändra och
göra tillägg till dessa kriterier med hänsyn till sjukdomens speciellakaraktär.
3. De planer som utarbetas i enlighet med kriterierna i bilaga C skall
överlämnas till kommissionen senast sex månader efter det att dettadirektiv trätt i kraft.
4. Kommissionen skall gå igenom planerna för att avgöra om de är
ändamålsenliga och föreslå den berörda medlemsstaten de ändringarsom krävs, särskilt för att se till att planerna är förenliga med de övrigamedlemsstaternas planer.
Kommissionen skall godkänna planerna med eventuella ändringar enligt
förfarandet i artikel 19.
Planerna kan senare ändras eller kompletteras enligt samma förfarande
och med hänsyn till hur situationen utvecklas.
Artikel 16
Experter från kommissionen får i samarbete med de behöriga myndig-
heterna och i den utsträckning som krävs för att säkerställa en enhetligtillämpning av detta direktiv göra kontroller på platsen. De kan därvidgenom att inspektera ett representativt urval av anläggningar kontrolleraom de ansvariga myndigheterna övervakar att dessa anläggningaruppfyller kraven i detta direktiv. Kommissionen skall informeramedlemsstaterna om resultatet av kontrollerna.
Den medlemsstat på vars territorium en kontroll genomförs skall på allt
sätt bistå experterna i deras arbete.
Tillämpningsföreskrifter till denna artikel skall antas i enlighet med
förfarandet i artikel 19.
Artikel 17
Villkoren för gemenskapens ekonomiska bidrag till åtgärder i samband
med tillämpningen av detta direktiv fastställs i beslut 90/424/EEG.
Artikel 18
Rådet skall på förslag av kommissionen med kvalificerad majoritet vid
behov besluta om ändring av bilagorna B, C och D, varvid särskildhänsyn skall tas till utvecklingen inom forskningen och diagnostiken.
Bilaga A får vid behov ändras i enlighet med förfarandet i artikel 19.
Artikel 19
1. När förfarandet enligt denna artikel skall tillämpas, skall ordfö-
randen på eget initiativ eller på begäran av en företrädare för enmedlemsstat utan dröjsmål hänskjuta ärendet till Ständiga veterinärkom-mittén.
2. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag
till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid somordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Den
1993L0053 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 10
▼B
skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 148.2 ifördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag avkommissionen, varvid medlemsstaternas röster i kommittén skall vägasenligt samma artikel. Ordföranden får inte rösta.
3. a) Kommissionen skall själv anta förslaget om det är förenligt med
kommitténs yttrande.
b) Om förslaget inte är förenligt med kommitténs yttrande eller om
inget yttrande avges, skall kommissionen utan dröjsmål föreslårådet vilka åtgärder som skall vidtas. Rådet skall fatta sitt beslutmed kvalificerad majoritet.
Om rådet inte har fattat något beslut inom tre månader från det att
förslaget mottagits, skall kommissionen själv besluta att de före-slagna åtgärderna skall vidtas, såvida inte rådet med enkel majo-ritet har avvisat förslaget.
Artikel 20
1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar
som är nödvändiga för att följa detta direktiv före den 1 juli 1994. Deskall genast underrätta kommissionen om detta.
När medlemsstaterna antar dessa bestämmelser skall de innehålla en
hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när deoffentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall görasskall medlemsstaterna själva utfärda.
2. Efter den tidpunkt som anges i punkt 1 får medlemsstaterna inom
sina egna territorier och inom ramen för de allmänna bestämmelserna ifördraget bibehålla eller införa strängare bestämmelser än de som angesi detta direktiv. De skall i så fall underrätta kommissionen om detta.
3. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna de centrala
bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område somomfattas av detta direktiv.
Artikel 21
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.
1993L0053 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 11
▼B
BILAGA A
NATIONELLA REFERENSLABORATORIER FÖR FISKSJUKDOMAR
Belgien: Institut National de Recherches Vétérinaires
Groeselenberg, 991180 Bruxelles.
Danmark: Statens Veterinære Serumlaboratorium
LandbrugsministerietHangøvej 28200 Aarhus N.
Frankrike: Centre National d’Etudes Vétérinaires et Alimentaires
Laboratoire Central de Recherches Vétérinaires22., rue Pierre CurierBP 67F-94703 Maisons-Alfort CEDEX.
Grekland: Εργαστήριο Ιχθυοπαθολογίας και Βιοπαθολογίας
Υδρόβιων ΟργανισµώνΚέντρο Κτηνιατρικών Ιδρυµάτων ΑθηνώνΙνστιτούτο Λοιµωδών και Παραστικών ΝοσηµάτωνΝεαπόλεως 25,Αγία Παρασκευή Αττικής
153 10Αθήνα
Irland: Fisheries Research Centre
AbbotstownCastleknockDublin 15.
Italien: Istituto Zooprofilattico Sperimentale delle Venezie
Sezione Diagnostica di Basaldella di CampoformidoLaboratorio di IttiopatologiaVia della Roggia 9233030 Basaldella di Campoformido (Udine).
Luxemburg: Institut national de recherches vétérinaires
Groeselenberg 99B-1180 Bruxelles.
Nederländerna: Centraal Diergeneeskundig Instituut
HoofdgebouwEdelhertweg 158219 PH LelystadPostbus 658200 AB Lelystad.
Centraal Diergeneeskundig Instituut
Vestiging VirologieHoutribweg 398221 RA LelystadPostbus 3658200 AJ Lelystad.
▼
A1
Österrike: Institut für Fischkunde,
Veterinärmedizinische Universität,Wien
▼
B
Portugal: Laboratório Nacional de Investigação Veterinária
Estrada de Benefica 7011500 Lisboa.
▼
A1
Finland: Eläinlääkintä- ja elintarvikelaitos, Helsinki/Anstalten för
veterinärmedicin och livsmedel, Helsingfors
Sverige: Statens veterinärmedicinska anstalt, Uppsala
▼B
Spanien: Laboratorio de Sanidad y Produccíon Animal de Algete
Madrid.
Storbritannien: Fish Disease Laboratory
14 Albany RoadGranby Industrial SiteWeymouthDorset DT4 9TU.
The Marine Laboratory
PO Box 101Victoria RoadAberdeen AB9 8DB.
Tyskland: Bundesforschungsanstalt für Viruskrankheiten der Tiere
Anstaltsteil Insel RiemsD-O-2201 Insel Riems.
1993L0053 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 12
▼B
BILAGA B
GEMENSKAPENS REFERENSLABORATORIUM FÖR FISKSJUK-
DOMAR
Statens Veterinære Serumlaboratorium
LandbrugsministerietHangøvej 28200 Aarhus NDanmark.
1993L0053 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 13
▼B
BILAGA C
BEFOGENHETER OCH UPPGIFTER FÖR GEMENSKAPENS REFE-
RENSLABORATORIUM FÖR FISKSJUKDOMAR
Gemenskapens referenslaboratorium för sjukdomar enligt förteckning I och II
skall ha följande befogenheter och uppgifter:
1. Det skall i samråd med kommissionen samordna de metoder som används i
medlemsstaterna för diagnos av de berörda sjukdomarna, särskilt genom att
a) bestämma, lagra och leverera stammar av sjukdomens patogen för serolo-
gisk provtagning och framställning av antiserum,
b) förse de nationella referenslaboratorierna med standardserum och andra
referensreagenser för att standardisera de prover och reagenser somanvänds i de enskilda medlemsstaterna,
c) bygga upp och bevara en samling stammar och isolat av det relevanta
patogenet,
d) med jämna mellanrum anordna jämförande undersökningar på gemens-
kapsnivå av förfarandet vid diagnosticering,
e) samla in och sammanställa uppgifter och information om de diagnosme-
toder som används och om resultaten av de prover som utförts inomgemenskapen,
f) karakterisera isolat av sjukdomens patogen med hjälp av de mest avance-
rade och ändamålsenliga metoderna för att nå bättre kunskap om sjukdo-mens epizootiologi,
g) hålla sig à jour med utvecklingen i världen i fråga om övervakning,
epizootiologi och förebyggande av sjukdomen,
h) besitta sakkunskap i fråga om sjukdomens patogen och eventuellt andra
patogener för att snabbt kunna ställa en differentialdiagnos,
i) bygga upp ingående kunskaper om framställning och användning av de
immunologiska veterinärläkemedel som används för att utrota ochbekämpa sjukdomen.
2. Det skall aktivt bidra till att sjukdom som bryter ut i medlemsstaterna identifi-
eras, genom att ta emot isolat av smittämnet för bekräftelse av diagnosen samtför karakterisering och epizootiologiska undersökningar.
3. Det skall stödja utbildning och vidareutbildning av experter på laboratorie-
diagnostik för att uppnå en harmonisering av diagnosmetoderna i hela gemen-skapen.
4. Det skall samarbeta om metoder för diagnos av sjukdomar enligt förteckning
I med kompetenta laboratorier i tredje land där dessa sjukdomar är utbredda.
1993L0053 — SV — 01.01.1995 — 001.001 — 14
▼B
BILAGA D
MINIMIKRITERIER FÖR BEREDSKAPSPLANER
Beredskapsplaner skall uppfylla minst följande kriterier:
1. En nationell krisgrupp skall inrättas för samordning av alla åtgärder för
sjukdomsbekämpning i den berörda medlemsstaten.
2. En förteckning skall upprättas över de lokala krisgrupper för sjukdomsbe-
kämpning som har adekvata lokaler och utrustning för samordning av åtgär-derna på lokal nivå.
3. Detaljerad information skall lämnas om vilken personal som är engagerad i
åtgärderna, om dess kvalifikationer och ansvar.
4. Varje lokal krisgrupp måste snabbt kunna få kontakt med de personer eller
organisationer som direkt eller indirekt berörs av att en sjukdom bryter ut.
5. Det skall finnas tillgång till utrustning och material så att åtgärderna för
bekämpande av sjukdomen kan vidtas på rätt sätt.
6. Det skall finnas detaljerade instruktioner om vilka åtgärder som skall vidtas
vid misstanke om eller bekräftad misstanke om infektion eller smitta.
7. Utbildningsprogram skall utarbetas för att bibehålla och utveckla kompe-
tensen i det praktiska och administrativa arbetet.
8. Diagnoslaboratorier måste vid behov ha utrustning för obduktioner och
nödvändig kapacitet för serologi, histologi osv, och måste hålla uppeförmågan att ställa en snabbdiagnos (åtgärder måste därvid vidtas för attsnabbt kunna transportera prover).
9. Bestämmelser skall antas för att säkerställa att det finns rättsligt underlag för
att genomföra beredskapsplanerna.