Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
"BKOMMISSIONENS FÖRORDNING (EEG) nr 536/93
av den 9 mars 1993
om tillämpningsföreskrifter för tilläggsavgiften för mjölk och mjölkprodukter
(EGT L 57, 10.3.1993, s. 12)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
"M1 Kommissionens förordning (EEG) nr 1756/93 av den 30 juni 1993 L 161 48 2.7.1993
"M2 Kommissionens förordning (EG) nr 470/94 av den 2 mars 1994 L 59 5 3.3.1994
"M3 Kommissionens förordning (EG) nr 82/96 av den 22 januari 1996 L 17 1 23.1.19961993R0536 — SV — 30.01.1996 — 003.001 — 1
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EEG) nr 536/93
av den 9 mars 1993
om tillämpningsföreskrifter för tilläggsavgiften för mjölk och
mjölkprodukter
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT
DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska
gemenskapen,
med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 3950/92 av den 28
december 1992 om införande av en tilläggsavgift inom sektorn för mjölk
och mjölkprodukter (1), särskilt artikel 11 i denna,
med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 3813/92 av den 28
december 1992 om den beräkningsenhet och de omräkningskurser som
skall tillämpas inom den gemensamma jordbrukspolitiken (2), särskilt
artikel 1 i denna, och
med beaktande av följande:
Genom förordning (EEG) nr 3950/92 förlängdes tillämpningsperioden
för systemet med en tilläggsavgift för mjölk och mjölkprodukter med
ytterligare sju på varandra följande tolvmånadersperioder som börjar
löpa den 1 april 1993. Genom nämnda förordning upphävdes och ersattes
de tidigare aktuella bestämmelserna. Följaktligen bör nya tillämpnings-
föreskrifter fastställas för förordning (EEG) nr 3950/92 och de till-
lämpningsföreskrifter som kommissionen antog enligt det tidigare
systemet bör upphävas.
I denna förordning behandlas först de ytterligare faktorer som krävs för
den slutliga beräkningen av den tilläggsavgift som producenterna skall
betala, därefter de åtgärder som skall säkerställa att avgiften betalas i tid
och slutligen bestämmelserna om de kontroller som skall genomföras för
att säkerställa att avgiften uppbärs på korrekt sätt.
Det är nödvändigt att fastställa de egenskaper som betraktas som
representativa för mjölken och särskilt det sätt på vilket fetthalten skall
beaktas när de slutliga kvantiteterna baseras på en referensfetthalt som,
liksom den individuella referenskvantitet den hör samman med, måste
vara den halt som gäller den 31 mars 1993. Det är nödvändigt att
fastställa särskilda bestämmelser för de fall där referenskvantiteten för
leveranser ökas eller införs genom omvandling av en referenskvantitet
för direktförsäljning. De erfarenheter som förvärvats visar att det är
nödvändigt att fastställa särskilda bestämmelser för de fall där mjölk-
producenter skall påbörja produktion.
Det är nödvändigt att göra det fullständigt klart att enskilda ändringar i
form av sänkningar av fetthalten i levererad mjölk inte under några
omständigheter kan resultera i ett avdrag från den avgift som skall
betalas för sådana kvantiteter som överstiger den garanterade totala
kvantiteten i en medlemsstat.
De erfarenheter som förvärvats har visat att systemet inte har fungerat
helt effektivt till följd av betydande förseningar både i samband med
ingivandet av siffror om insamling, direktförsäljning och betalningen av
avgiften. Dessa erfarenheter bör beaktas och nödvändiga slutsatser dras
så att strikta villkor fastställs beträffande tidsfrister för meddelanden och
betalningar samt möjliggöra för påföljder i de fall där tidsfristerna
överskrids.
I enlighet med artikel 2.4 i förordning (EEG) nr 3950/92 ansvarar
kommissionen för att fastställa kriterier med stöd av vilka prioriterade
producentkategorier som kan få en återbetalning av avgiften om
medlemsstaten har beslutat att inte omfördela samtliga outnyttjade!B
(1) EGT nr L 405, 31. 12. 1992, s. 1.
(2) EGT nr L 387, 31. 12. 1992, s. 1.1993R0536 — SV — 30.01.1996 — 003.001 — 2
kvantiteter inom sitt territorium. En medlemsstat kan, med kommis-
sionens samtycke, tillämpa andra kriterier endast om de kriterier som
kommissionen fastställt inte kan tillämpas fullt ut i den aktuella
medlemsstaten.
I enlighet med förordning (EEG) nr 3950/92 bär uppköparna huvud-
ansvaret för att systemet tillämpas korrekt. Det är följaktligen väsentligt
att medlemsstaterna godkänner de uppköpare som bedriver verksamhet
inom deras territorier.
Slutligen måste medlemsstaterna ha lämpliga metoder för att genomföra
kontroller i efterhand för att kontrollera om och i vilken utsträckning
avgiften har uppburits i enlighet med tillämpliga bestämmelser. Sådana
kontroller måste minst omfatta ett visst antal åtgärder som bör
specificeras.
Förvaltningskommittén för mjölk och mjölkprodukter har inte yttrat sig
inom den tid som dess ordförande har bestämt.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Vid beräkning av den tilläggsavgift som infördes genom förordning
(EEG) nr 3950/92 skall följande gälla:
1. Med uttrycket kvantiteter mjölk eller mjölkekvivalenter som salu-
förts i en medlemsstat avses, enligt artikel 2.1 i nämnda förordning,
samtliga kvantiteter mjölk eller mjölkekvivalenter som lämnar ett
jordbruksföretag inom den aktuella medlemsstatens territorium.
Kvan titeter som producenter överlämnar till bearbetning eller
förädling enligt kontrakt skall anses utgöra leveranser.
2. Formeln för ekvivalenter skall vara följande:
—1k gg r ¨adde¼26;3k gm j ¨olk/C2gr¨addens fetthalt i procent
100
— 1 kg smör = 22,5 kg mjölk.
När det gäller ost och alla andra mjölkprodukter får medlemsstaterna
fastställa ekvivalenterna med hänsyn till de aktuella ostsorterna eller
andra mejeriprodukters halt av torrsubstans och fett eller schablon-
mässigt fastställa kvantiteterna mjölkekvivalenter på grundval av det
antal mjölkkor som producenten håller och en för djurbesättningen
representativ genomsnittlig mjölkavkastning per ko.
Om producenten kan uppvisa tillfredsställande bevis för den
behöriga myndigheten varav framgår de kvantiteter som faktiskt
använts vid framställningen av de aktuella produkterna, skall
medlemsstaterna använda sådana bevis istället för de ovan nämnda
ekvivalenterna.
3. I samband med leveranser av helt eller delvis skummad mjölk skall
producenten på ett för den behöriga myndigheten tillfredsställande
sätt bevisa att beräkningen av tilläggsavgiften har baserats på
mjölkens fetthalt. I avsaknad av sådant bevis skall leveranser av
sådan mjölk behandlas som helmjölk vid beräkning av avgiften.
4. Riktpriset skall vara det som gäller den sista dagen i tolvmånaders-
perioden i fråga.
Artikel 2
1. De egenskaper hos mjölk, fetthalten inbegripen, som anses vara
representativ enligt artikel 11 i förordning (EEG) nr 3950/92 skall vara
de egenskaper som gäller för den individuella referenskvantitet som är
disponibel den 31 mars 1993.!B
!M1
!B1993R0536 — SV — 30.01.1996 — 003.001 — 3
!M2
Om den individuella referenskvantiteten ändras gäller följande bestäm-
melser:
a) Om ytterligare referenskvantiteter fördelas från den nationella
reserven skall mjölkens representativa fetthalt inte ändras.
b) Om referenskvantiteten för leveranser ökas eller införs i enlighet
med artikel 4.2 i förordning (EEG) nr 3950/92, skall den
representativa fetthalt som hör samman med den referenskvantitet
som är omräknad till leveranser vara 3,8 %.
Den representativa fetthalten för referenskvantiteten för leveranser
skall dock inte ändras om producenten framlägger en för den
behöriga myndigheten tillfredsställande motivering för detta.
c) Vid tillämpning av artiklarna 6 och 7 samt artikel 8 tredje, fjärde och
femte strecksatserna i förordning (EEG) nr 3950/92 skall den
representativa fetthalten överföras tillsammans med den referensk-
vantitet som den hör samman med.
d) I de fall som avses i b första stycket och i c skall den därav följande
representativa fetthalten vara lika med genomsnittet av de ursprung-
liga och de överförda eller omräknade representativa fett-halterna,
viktat med de ursprungliga och överförda eller omräknade referensk-
vantiteterna.
e) När det gäller producenter vars hela referenskvantitet härrör från den
nationella reserven och som påbörjat produktionen efter den 1 april
1992, skall den representativa fetthalten i mjölk vara den genom-
snittliga fetthalten i den mjölk som levererats under de första tolv
produktionsmånaderna. Om den representativa halten överstiger den
genom-snittliga nationella fetthalten i mjölk som samlas in i
medlemsstaten under den aktuella tolvmånaders referensperioden i
vilken de har börjat sin verksamhet
— får de berörda producenterna inte dra fördel av den negativa
skillnad som avses i punkt 2 andra strecksatsen såvida de inte
framlägger bevis för motsatsen,
— skall, vid tillämpning av artiklarna 6 och 7 samt artikel 8 fjärde
och femte strecksatserna i förordning (EEG) nr 3950/92, den
representativa fetthalten i mjölk som hör samman med den
överförda referenskvantiteten minskas till samma storlek som
ovannämnda nationella genomsnittliga innehåll.
2. I syfte att upprätta den i artikel 3 föreskrivna slutavräkningen
avseende avgiften, som skall utarbetas för varje producent, skall den
genomsnittliga fetthalten i den mjölk och mjölkekvivalenter som
producenten har levererat jämföras med den representativa fetthalten
för hans produktion och
— om skillnaden är positiv, skall den kvantitet mjölk eller mjölkekvi-
valenter som levererats ökas med 0,18 % per 0,1 g extra fett per kg
mjölk,
— om skillnaden är negativ, skall den kvantitet mjölk eller mjölkek-
vivalenter som levererats minskas med 0,18 % per 0,1 g för lite fett
per kg mjölk.
Om den levererade mjölkkvantiteten uttrycks i liter skall justeringen med
0,18 % per 0,1 g fett multipliceras med koefficienten 0,971.
3. Om den kvantitet mjölk som samlas in i en medlemsstat är större än
den kvantitet som korrigerats enligt punkt 2, skall avgiften betalas för
skillnaden mellan den insamlade kvantiteten och den totala garantik-
vantitet för leveranser som medlemsstaten förfogar över.!B1993R0536 — SV — 30.01.1996 — 003.001 — 4
Artikel 3
1. I slutet av var och en av de perioder som avses i artikel 1 i förordning
(EEG) nr 3950/92, skall uppköparen för varje producent utarbeta en
avräkning som för den referenskvantitet producenten förfogar över och
den representativa fetthalten i hans produktion anger kvantiteten av och
fetthalten i den mjölk och mjölkekvivalenter som han har levererat under
perioden.
Skottår skall kvantiteten mjölk eller mjölkekvivalenter minskas med en
sextiondel av de kvantiteter som levererats under februari och mars.
2. Före den 15 maj varje år skall uppköpare till den behöriga
myndigheten i medlemsstaten inge en sammanfattning av de avräkningar
som utarbetats för varje producent eller, i förekommande fall, efter
medlemsstatens beslut, den totala kvantiteten, den i enlighet med punkt
2.2 korrigerade kvantiteten och den genomsnittliga fetthalten i den mjölk
och mjölkekvivalenter som producenterna har levererat till dem samt
summan av de individuella referenskvantiteterna och den genomsnittliga
representativa fetthalten för dessa producenters produktion.
Om nämnda tidsfrist överskrids, skall uppköparen betala en straffavgift
som motsvarar avgiftsbeloppet för ett överskott på 0,1 % av den mjölk
och mjölkekvivalenter som producenter har levererat till dem. Denna
straffavgift får inte överstiga 20 000 ecu.
3. Medlemsstaterna får föreskriva att den behöriga myndigheten skall
underrätta uppköparen om det avgiftsbelopp som han skall betala efter
det att, i enlighet med medlemsstatens beslut, alla eller delar av de
outnyttjade referenskvantiteterna eventuellt har omfördelats antingen
direkt till de berörda producenterna eller till uppköparna för senare
fördelning mellan de berörda producenterna.
4. Före den 1 september varje år skall den betalningsskyldige
uppköparen till den behöriga myndigheten betala det belopp han är
skyldig i enlighet med föreskrifter som fastställts av medlemsstaten.
Om betalningsfristen överskrids, skall ränta läggas till de förfallna
beloppen med en årlig procentsats som fastställs av medlemsstaten och
som inte skall vara lägre än den räntesats som medlemsstaten tillämpar
vid indrivning av felaktigt utbetalda belopp.
Artikel 4
1. När det gäller direktförsäljning skall producenten i slutet av var och
en av de perioder som avses i artikel 1 i förordning (EEG) nr 3950/92
lämna en sammanfattande deklaration avseende de sammanlagda
kvantiteter mjölk och andra mjölkprodukter, specificerade efter produkt,
som sålts direkt för konsumtion och till grossister, mognadslager och
detaljhandeln.
Skottår skall kvantiteten mjölk eller mjölkekvivalenter minskas med en
sextiondel av de kvantiteter som sålts direkt under februari och mars eller
med en trehundratrettiosjättedel av de kvantiteter som sålts direkt under
den aktuella tolvmånadersperioden.
2. Producenten skall inge deklarationer till den behöriga myndigheten i
medlemsstaten före den 15 maj varje år.
Om nämnda tidsfrist överskrids, skall producenten betala avgiften för
alla kvantiteter mjölk eller mjölkekvivalenter som sålts direkt och som
överstiger hans referenskvantitet eller, om han inte överskridit sin
referenskvantitet, en straffavgift som motsvarar avgiften för ett överskott
på 0,1 % av hans referenskvantitet. Denna straffavgift får inte vara högre
än 1 000 ecu.
Om en deklaration inte har ingivits före den 1 juli, skall artikel 5 andra
stycket i förordning (EEG) nr 3950/92 tillämpas 30 dagar efter det att
medlemsstaten har delgivit producenten härom.!B1993R0536 — SV — 30.01.1996 — 003.001 — 5
3. Medlemsstaterna får föreskriva att den behöriga myndigheten skall
underrätta producenten om det avgiftsbelopp som han skall betala efter
det att myndigheterna, i enlighet med medlemsstatens beslut, eventuellt
har omfördelat alla eller delar av de outnyttjade referenskvantiteterna till
de berörda producenterna.
4. Före den 1 september varje år skall producenten till den behöriga
myndigheten betala det belopp han är skyldig i enlighet med föreskrifter
som fastställts av medlemsstaten.
Om betalningsfristen överskrids, skall ränta läggas till de förfallna
beloppen med en årlig procentsats som fastställs av medlemsstaten och
som inte skall vara lägre än den räntesats som medlemsstaten tillämpar
vid indrivning av felaktigt utbetalda belopp.
Artikel 5
1. I förekommande fall skall medlemsstater fastställa de prioriterade
producentkategorier som avses i artikel 2.4 i förordning (EEG) nr
3950/92 på grundval av en eller flera av följande objektiva kriterier, i
prioritetsordning:
a) Formellt erkännande från den behöriga myndigheten i medlems-
staten att hela eller en del av avgiften har debiterats felaktigt.
b) Jordbruksföretagets geografiska läge, och i första hand bergs-
områden definierade enligt artikel 3.3 i rådets direktiv
75/268/EEG (1).
c) Den maximala beläggningsgraden för företaget i samband med
extensiv animalisk produktion.
d) Den kvantitet med vilken den individuella referenskvantiteten har
överskridits.
e) Storleken på den referenskvantitet som producenten förfogar över.
Om de finansiella resurser som finns disponibla för en viss period inte
förbrukats efter det att ovanstående kriterier har tillämpats, får
medlemsstaten med kommissionens samtycke tillämpa andra objektiva
kriterier.
2. Medlemsstater skall vidta alla ytterligare åtgärder som krävs för att
säkerställa att de avgifter som skall betalas erläggs till kommissionen
inom den fastställda tidsfristen.
Om det av den uppsättning handlingar som avses i artikel 3.5 i
kommissionens förordning (EEG) nr 2776/88 (2), och som medlems-
staterna skall ge in till kommissionen varje månad, framgår att denna
tidsfrist har överskridits, skall kommissionen göra ett avdrag på
förskotten vid bokföringen av jordbruksutgifterna i proportion till det
förfallna beloppet eller en uppskattning av detta belopp.
Ränta som betalats i enlighet med artiklarna 3.4 och 4.4 skall av
medlemsstaterna dras av från utgifterna för mjölk och mjölkprodukter.
Artikel 6
Referenskvantiteter som inte har tilldelats eller inte längre är tilldelade
individer skall tillföras den nationella reserv som avses i artikel 5 i
förordning (EEG) nr 3950/92. Referenskvantiteter för leveranser och
referenskvantiteter för direktförsäljning skall registreras var för sig.
Artikel 7
1. Medlemsstater skall vidta alla de kontrollåtgärder som krävs för att
säkerställa betalning av avgiften för eventuella kvantiteter mjölk och
mjölkekvivalenter som saluförts och utöver de kvantiteter som avses i!B
(1) EGT nr L 128, 19.5.1975, s. 1.
(2) EGT nr L 249, 8.9.1988, s. 9.1993R0536 — SV — 30.01.1996 — 003.001 — 6
artikel 3 i förordning (EEG) nr 3950/92. För detta ändamål gäller
följande bestämmelser:
a) Varje uppköpare som verkar inom en medlemsstats territorium skall
vara godkänd av denna medlemsstat.
En uppköpare skall endast godkännas om han— framlägger bevis på sin status som affärsidkare enligt nationell
lagstiftning,
— har lokaler i den aktuella medlemsstaten där lagerbokföring,
register och andra handlingar som avses i c kan granskas av den
behöriga myndigheten,
— åtar sig att löpande uppdatera de räkenskaper, register och övriga
handlingar som avses i c,
— åtar sig att till den behöriga myndigheten i den aktuella
medlemsstaten vidarebefordra de register och övriga dokument
som föreskrivs i artikel 3.2.
Godkännande skall återkallas om ovanstående bestämmelser inte
följs. Godkännande får återkallas om det har konstaterats att
uppköparen vid upprepade tillfällen har underlåtit att fullgöra någon
av de skyldigheter som avses i förordning (EEG) nr 3950/92 eller i
denna förordning.
b) Producenter skall försäkra sig om att de uppköpare som de levererar
till är godkända.
c) Uppköpare skall under minst tre år hålla följande handlingar
tillgängliga för den behöriga myndigheten i medlemsstaten: dels
lagerbokföring per tolvmånadersperioder med uppgift om varje
producents namn och adress, den referenskvantitet som är disponibel
i början och i slutet av varje period, de kvantiteter mjölk eller
mjölkekvivalenter som han har levererat per månad eller fyraveck-
orsperiod, de representativa och genomsnittliga fetthalterna i hans
leveranser, dels de handelsdokument, korrespondens och den övriga
information som avses i rådets förordning (EEG) nr 4045/89 (
1) och
som gör det möjligt att kontrollera nämnda lagerbokföring.
d) Uppköpare skall vara ansvariga för att registrera alla kvantiteter
mjölk och mjölkprodukter som levererats till dem enligt till-
läggsavgiftssystemet. I detta syfte skall de under minst tre år hålla
följande handlingar tillgängliga för den behöriga myndigheten:
förteckningar över uppköpare och företag som behandlar eller
bearbetar mjölk eller andra mjölkprodukter och som levererar mjölk
eller andra mjölkprodukter till dem samt den kvantitet som varje
leverantör har levererat per månad.
e) Vid insamlingen i ett jordbruksföretag, skall mjölk eller mjölk-
produkter åtföljas av en handling som gör det möjligt att identifiera
den enskilda leveransen. Dessutom skall uppköpare under minst tre
år bevara register över varje enskild leverans.
f) Producenter med referenskvantiteter för direktförsäljning skall under
minst tre år hålla följande handlingar tillgängliga för den behöriga
myndigheten i medlemsstaten: dels lagerbokföring per tolvmå-
nadersperiod med uppgift om de kvantiteter mjölk och mjölk-
produkter, specificerade per månad och efter produkt, som sålts
direkt till konsumtion och till grossister, mognadslager eller
detaljhandeln, dels register över den djurbesättning i jordbruks-
företaget som används till mjölkproduktion i enlighet med artikel 4.1
i rådets direktiv 92/102/EEG (2) och verifikationer som gör det
möjligt att kontrollera sådan lagerbokföring.!B
(1) EGT nr L 388, 30.12.1989, s. 18.
(2) EGT nr L 355, 5.12.1992, s. 32.1993R0536 — SV — 30.01.1996 — 003.001 — 7
2. Medlemsstaten skall vidta de ytterligare åtgärder som krävs för att
— kontrollera de fall av fullständig eller delvis nedläggning av
mjölkproduktion och referenskvantiteterna enligt artikel 8 i förord-
ning (EEG) nr 3950/92 där gällande bestämmelser i denna tillämpas,
— säkerställa att de berörda parterna har kännedom om de straffrätts-
liga och administrativa sanktioner som de kan utsättas för om de
underlåter att följa bestämmelserna i förordning (EEG) nr 3950/92
och i denna förordning.
3. Medlemsstaterna skall fysiskt kontrollera att bokföringen avseende
de kvantiteter mjölk och mjölkekvivalenter som saluförts är korrekt och
skall i detta syfte kontrollera mjölktransporterna vid uppsamlingen i
jordbruksföretagen och skall särskilt på platsen kontrollera följande:
a) I uppköparens lokaler skall de redovisningar som avses i artikel 3.1
kontrolleras, liksom lagerbokföringens tillförlitlighet och de i punkt
1 c och 1 d nämnda leveranserna med avseende på de handels-
dokument och övriga dokument som belägger hur den uppsamlade
mjölken respektive mjölkekvivalenterna har använts.
b) I lokalerna hos de producenter som har en referenskvantitet för
direktförsäljning skall det kontrolleras att den deklaration som avses
i artikel 4.1 och den lagerbokföring som avses i punkt 1 f är
tillförlitliga.
Medlemsstaterna skall fatta beslut om kontrollerna på grundval av en
riskanalys. Antalet kontroller per år får inte vara mindre än
— 40 % av antalet uppköpare, när det gäller a,— 5 % av antalet berörda producenter, när det gäller b.
Artikel 8
Medlemsstater skall underrätta kommissionen om följande:
— De åtgärder som vidtagits för tillämpning av förordning (EEG) nr
3950/92 och denna förordning samt eventuella ändringar därav, inom
en månad från det att åtgärderna vidtogs.
— Sina vederbörligen motiverade beslut vid tillämpning av artikel 6.2 i
förordning (EEG) nr 3950/92.
— Före den 1 mars varje år, de kvantiteter som överförts i enlighet med
artikel 4.2 andra stycket i förordning (EEG) nr 3950/92.
— Före den 1 september varje år, det vederbörligen ifyllda frågefor-
muläret som framgår av bilagan. Om denna tidsfrist överskrids, skall
kommissionen göra ett schablonmässigt avdrag på förskotten vid
bokföringen av jordbruksutgifterna.
Vid ändring av uppgifterna, bl.a. efter den kontroll som föreskrivs i
artikel 7, skall uppdateringen sändas till kommissionen före den 1
december, den 1 mars och den 1 juli varje år.
— De resultat och den information som krävs för att utvärdera åtgärder
som vidtagits i enlighet med artikel 8 första och andra strecksatserna
i förordning (EEG) nr 3950/92.
Artikel 9
Kommissionens förordning (EEG) nr 1546/881 upphör att gälla.
Den skall emellertid gälla i fortsättningen för att säkerställa fullgörandet
av skyldigheterna i samband med tillämpningen av tilläggsavgifts-
systemet under den nionde perioden och, vid behov, tidigare perioder.!B
!M3
!B1993R0536 — SV — 30.01.1996 — 003.001 — 8
För att upprätthålla kontinuiteten hos de nationella ågärder som
säkerställer att tilläggsavgiftssystemet följs får under en övergångsperiod
hänvisningar till artikel 5c i rådets förordning (EEG) nr 804/682, till
förordning (EEG) nr 857/843 eller till förordning (EEG) nr 1546/88
betraktas som hänvisningar till förordning (EEG) nr 3950/92 och till
denna förordning.
Artikel 10
Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har
offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.
Den skall tillämpas från och med den tolvmånadersperiod som börjar
löpa den 1 april 1993.
En medlemsstat som har administrativa problem får emellertid skjuta
upp tillämpningen av artikel 7.1 a, 7.1 b och 7.1 e till och med den 31
december 1993.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.!B1993R0536 — SV — 30.01.1996 — 003.001 — 9
BILAGA
!M31993R0536 — SV — 30.01.1996 — 003.001 — 10