2011R1233 — SV — 02.03.2016 — 002.001

Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet

Ändrad genom:









▼B

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 1233/2011

av den 16 november 2011

om tillämpningen av vissa riktlinjer för statsstödda exportkrediter och om upphävande av rådets beslut 2001/76/EG och 2001/77/EG







EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 207, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet ( 1 ), och av följande skäl: (1) Exportkreditinstitut bidrar till utvecklingen av världshandeln genom att främja export och investeringar från företag på ett sätt som kompletterar den privata sektorns tillhandahållande av finansiering och försäkring. Unionen är part i den consensusöverenskommelse om statsstödda exportkrediter (consensusöverenskommelsen) som ingåtts inom ramen för Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD). Consensusöverenskommelsen, såsom den ingåtts av parterna i denna, reglerar de finansiella villkor som exportkreditinstitut får erbjuda i syfte att främja lika spelregler för statsstödda exportkrediter. (2) Enligt rådets beslut 2001/76/EG av den 22 december 2000 om att ersätta beslutet av den 4 april 1978 om tillämpningen av vissa riktlinjer för statsstödda exportkrediter ( 2 ) och rådets beslut 2001/77/EG av den 22 december 2000 om tillämpning av principerna för ett ramavtal om projektfinansiering för statsstödda exportkrediter ( 3 ) ska riktlinjerna i consensusöverenskommelsen och de särskilda bestämmelserna om projektfinansiering tillämpas i unionen. (3) Consensusöverenskommelsen bidrar indirekt genom exportkreditinstitutens verksamhet till fri och rättvis handel och investeringar av företag som annars skulle ha mindre tillgång till krediter från den privata sektorn. (4) När nationella exportkreditsystem inrättas, utvecklas och genomförs och när statsstödda exportkrediter kontrolleras bör medlemsstaterna följa unionens allmänna bestämmelser inom utrikespolitiken, bland annat när det gäller en konsolidering av demokratin, respekten för mänskliga rättigheter och samstämmigheten mellan olika politiska åtgärder för att åstadkomma utveckling samt kampen mot klimatförändringarna. (5) Parterna i consensusöverenskommelsen är involverade i en löpande process som syftar till att minimera marknadssnedvridning och skapa likvärdiga förutsättningar där de premier som exportkreditinstitut tar ut är riskbaserade och bör vara tillräckliga för att täcka långfristiga driftskostnader och förluster, i enlighet med WTO-förpliktelser. För att uppnå detta mål fungerar exportkreditsystemen på ett transparent sätt och instituten rapporterar således till OECD. (6) Välriktade exportkrediter från exportkreditinstitut kan bidra till möjligheter till marknadstillträde för företag inom unionen, också för små och medelstora företag. (7) Parterna i consensusöverenskommelsen och unionens medlemsstater har kommit överens om att lämna viss information om exportkrediter i enlighet med OECD:s och unionens insynsregler i syfte att bidra till likvärdiga förutsättningar för parterna i consensusöverenskommelsen och medlemsstaterna. (8) Unionen tillämpar insyns- och rapporteringskrav i enlighet med bilaga I. (9) Med tanke på den skärpta konkurrenssituationen på världsmarknaderna och för att undvika konkurrensnackdelar för unionens företag bör kommissionen inom ramen för sitt förhandlingsmandat från medlemsstaterna stödja OECD:s ansträngningar att nå ut till andra än parterna i consensusöverenskommelsen. Kommissionen bör genom bilaterala och multilaterala förhandlingar sträva efter att etablera globala standarder för statsstödda exportkrediter. Globala standarder på detta område är en förutsättning för likvärdiga förutsättningar i världshandeln. (10) Medan OECD-länderna styrs av consensusöverenskommelsen är länder utanför OECD inte parter i consensusöverenskommelsen, vilket skulle kunna leda till konkurrensfördelar för exportörer i de senare länderna. Dessa länder uppmanas därför att tillämpa consensusöverenskommelsen i syfte att säkerställa likvärdiga förutsättningar också på global nivå. (11) Med tanke på unionens politik för bättre lagstiftning som syftar till att förenkla och förbättra befintlig lagstiftning, kommer kommissionen och medlemsstaterna, i kommande översyner av consensusöverenskommelsen, i förekommande fall att inrikta sig på att minska de administrativa bördorna för företag och nationella förvaltningar, bland annat exportkreditinstitut. (12) Parterna i consensusöverenskommelsen har beslutat ändra och förbättra överenskommelsen. De ändringar som överenskommits omfattar ökad användarvänlighet, ökad överensstämmelse mellan relevanta internationella skyldigheter och ökad insyn, särskilt för icke-parter i consensusöverenskommelsen. Dessutom har parterna till consensusöverenskommelsen kommit överens om att i denna införliva de bestämmelser om projektfinansiering som införs genom beslut 2001/77/EG och de bestämmelser om exportkrediter för fartyg som införs genom rådets beslut 2002/634/EG ( 4 ) om ändring av beslut 2001/76/EG. (13) Beslut 2001/76/EG i dess ändrade lydelse bör följaktligen upphöra att gälla och ersättas med denna förordning och den konsoliderade och reviderade texten till consensusöverenskommelsen som bifogas denna, och beslut 2001/77/EG bör upphöra att gälla. (14) För att de ändringar till riktlinjerna i consensusöverenskommelsen som parterna kommit överens om ska kunna införlivas i unionens lagstiftning på ett snabbt och smidigt sätt, bör kommissionen vid behov anta delegerade akter för att ändra bilaga II. Därför bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt delegeras till kommissionen med avseende på de ändringar till riktlinjerna som parterna i consensusöverenskommelse kommit överens om. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. Kommissionen bör, då den förbereder och utarbetar delegerade akter, se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt. av följande skäl: HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.







Artikel 1

Tillämpning av consensusöverenskommelsen

De riktlinjer som anges i consensusöverenskommelsen om statsstödda exportkrediter (consensusöverenskommelsen) ska tillämpas i unionen. Texten till consensusöverenskommelsen bifogas denna förordning.

Artikel 2

Delegering av befogenhet

Kommissionen ska anta delegerade akter enligt artikel 3 för att ändra bilaga II till följd av ändringar av riktlinjerna som parterna i consensusöverenskommelsen kommit överens om.

Om det, i fråga om ändringar i bilaga II till följd av ändringar av riktlinjerna som parterna i consensusöverenskommelsen kommit överens om, är nödvändigt på grund av tvingande skäl till skyndsamhet, ska det förfarande som anges i artikel 4 tillämpas på delegerade akter som antas enligt den här artikeln.

Artikel 3

Delegeringens utövande

1. Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.

2. Den befogenhet att anta de delegerade akter som avses i artikel 2 ska ges till kommissionen tills vidare från och med den 9 december 2011.

3. Den delegering av befogenhet som avses i artikel 2 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.

4. Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.

5. En delegerad akt som antas enligt artikel 2 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.

Artikel 4

Skyndsamt förfarande

1. Delegerade akter som antas enligt denna artikel ska träda i kraft utan dröjsmål och ska tillämpas så länge inga invändningar görs i enlighet med punkt 2. Delgivningen av en delegerad akt till Europaparlamentet och rådet ska innehålla en motivering till varför det skyndsamma förfarandet tillämpas.

2. Såväl Europaparlamentet som rådet får invända mot en delegerad akt i enlighet med det förfarande som avses i artikel 3.5. I ett sådant fall ska kommissionen upphäva akten utan dröjsmål efter det att Europaparlamentet eller rådet har delgett den sitt beslut om invändning.

Artikel 5

Insyn och rapportering

De insyns- och rapporteringsåtgärder som ska vidtas i unionen beskrivs i bilaga I.

Artikel 6

Upphävande

Beslut 2001/76/EG och 2001/77/EG ska upphöra att gälla.

Artikel 7

Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft dagen efter att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.









BILAGA I

1. Utan att det påverkar befogenheterna för de institutioner i medlemsstaterna som utövar tillsyn över nationella exportkreditprogram, ska varje medlemsstat överlämna en årlig verksamhetsrapport till kommissionen så att insynen ökar på unionsnivå. Medlemsstaterna ska i enlighet med nationell lagstiftning rapportera om tillgångar och skulder, utbetalda fordringar och återkrav, nya åtaganden, exponeringar och premier. När ansvarsförbindelser kan uppstå från verksamhet med statsstödda exportkrediter ska denna verksamhet rapporteras inom ramen för den årliga verksamhetsrapporten.

2. I den årliga verksamhetsrapporten ska medlemsstaterna beskriva hur miljörisker, som kan medföra andra relevanta risker, beaktas i deras exportkreditinstituts verksamhet med statsstödda exportkrediter.

3. Kommissionen ska på grundval av denna information utarbeta en årlig översikt för Europaparlamentet, inbegripet en utvärdering av exportkreditinstituts efterlevnad av unionens mål och förpliktelser.

4. Kommissionen ska i enlighet med sina befogenheter översända en årlig rapport till Europaparlamentet om de förhandlingar som förts, i de fall där kommissionen har förhandlingsmandat i olika internationella samarbetsfora, i syfte att etablera globala standarder när det gäller statsstödda exportkrediter. Den första rapporteringsperioden enligt denna förordning ska täcka år 2011.

▼M2









BILAGA II

INNEHÅLLSFÖRTECKNING KAPITEL I: ALLMÄNNA BESTÄMMELSER 1. SYFTE 2. STATUS 3. DELTAGANDE 4. INFORMATION TILL ICKE-PARTER 5. TILLÄMPNINGSOMRÅDE 6. SEKTORSÖVERENSKOMMELSER 7. PROJEKTFINANSIERING 8. UPPSÄGNING 9. ÖVERVAKNING KAPITEL II: FINANSIELLA VILLKOR FÖR EXPORTKREDITER 10. KONTANTBETALNING, MAXIMALT STATSSTÖD OCH LOKALA KOSTNADER 11. KLASSIFICERING AV LÄNDER FÖR FASTSTÄLLANDE AV MAXIMIVILLKOR FÖR ÅTERBETALNING 12. LÄNGSTA ÅTERBETALNINGSTID 13. ÅTERBETALNINGSVILLKOR FÖR ANDRA KRAFTVERK ÄN KÄRNKRAFTVERK 14. ÅTERBETALNING AV KAPITALBELOPP OCH BETALNING AV RÄNTA 15. RÄNTESATSER, PREMIESATSER OCH ANDRA AVGIFTER 16. EXPORTKREDITERS GILTIGHETSPERIOD 17. ÅTGÄRDER FÖR ATT UNDVIKA ELLER MINIMERA FÖRLUSTER 18. MATCHNING 19. FASTA MINIMIRÄNTESATSER VID STATLIGT FINANSIERINGSSTÖD 20. KONSTRUKTION AV CIRR 21. GILTIGHETSTID FÖR CIRR 22. TILLÄMPNING AV CIRR 23. PREMIE FÖR KREDITRISK 24. MINIMIPREMIESATSER FÖR KREDITRISK 25. KLASSIFICERING AV LÄNDER I RISKKATEGORIER 26. BEDÖMNING AV RISK PÅ STAT 27. KLASSIFICERING AV KÖPARE I RISKKATEGORIER 28. KLASSIFICERING AV MULTILATERALA OCH REGIONALA INSTITUTIONER 29. STATSSTÖDD EXPORTKREDITTÄCKNING: TÄCKNINGSGRAD OCH KVALITET 30. METODER FÖR LANDRISKMINIMERING 31. KREDITFÖRBÄTTRINGAR AV KÖPARRISKEN 32. ÖVERSYN AV GILTIGHETSTIDEN FÖR MINIMIPREMIESATSERNA FÖR KREDITRISK KAPITEL III: BESTÄMMELSER OM BUNDET BISTÅND 33. ALLMÄNNA PRINCIPER 34. FORMER FÖR BUNDET BISTÅND 35. KOMBINERAD FINANSIERING 36. LÄNDERS BERÄTTIGANDE TILL BUNDET BISTÅND 37. PROJEKTS BERÄTTIGANDE 38. MINIMIFÖRMÅNLIGHETSGRAD 39. UNDANTAG FRÅN BESTÄMMELSERNA OM LÄNDERS ELLER PROJEKTS STÖDBERÄTTIGANDE 40. BERÄKNING AV FÖRMÅNLIGHETSGRADEN FÖR BUNDET BISTÅND 41. GILTIGHETSPERIOD FÖR BUNDET BISTÅND 42. MATCHNING KAPITEL IV: FÖRFARANDEN AVSNITT 1: GEMENSAMMA BESTÄMMELSER FÖR EXPORTKREDITER OCH HANDELSRELATERAT BISTÅND 43. ANMÄLNINGAR 44. INFORMATION OM STATSSTÖD 45. MATCHNINGSFÖRFARANDEN 46. SÄRSKILT SAMRÅD AVSNITT 2: FÖRFARANDEN FÖR EXPORTKREDITER 47. FÖRHANDSANMÄLAN MED ÖVERLÄGGNINGAR 48. FÖRHANDSANMÄLAN AVSNITT 3: FÖRFARANDEN FÖR HANDELSRELATERAT BISTÅND 49. FÖRHANDSANMÄLAN 50. OMEDELBAR ANMÄLAN AVSNITT 4: SAMRÅDSFÖRFARANDEN FÖR BUNDET BISTÅND 51. SAMRÅDENS SYFTE 52. SAMRÅDENS OMFATTNING OCH TIDSFRISTER 53. SAMRÅDENS RESULTAT AVSNITT 5: INFORMATIONSUTBYTE AVSEENDE EXPORTKREDITER OCH HANDELSRELATERAT BISTÅND 54. KONTAKTPUNKTER 55. FÖRFRÅGNINGARNAS OMFATTNING 56. SVARENS OMFATTNING 57. MUNTLIGT SAMRÅD 58. FÖRFARANDEN FÖR GEMENSAMMA HÅLLNINGAR SAMT DESSAS INNEHÅLL 59. REAKTIONER PÅ FÖRSLAG TILL GEMENSAM HÅLLNING 60. GODKÄNNANDE AV GEMENSAMMA HÅLLNINGAR 61. OENIGHET OM GEMENSAMMA HÅLLNINGAR 62. TIDPUNKT FÖR GEMENSAMMA HÅLLNINGARS IKRAFTTRÄDANDE 63. GEMENSAMMA HÅLLNINGARS GILTIGHET AVSNITT 6: OPERATIONELLA BESTÄMMELSER FÖR MEDDELANDE OM MINIMIRÄNTESATSER (CIRR) 64. MEDDELANDE OM MINIMIRÄNTESATSER 65. TIDPUNKT FÖR RÄNTESATSERNAS IKRAFTTRÄDANDE 66. OMEDELBARA FÖRÄNDRINGAR AV RÄNTESATSER AVSNITT 7: ÖVERSYNER 67. REGELBUNDEN ÖVERSYN AV CONSENSUSÖVERENSKOMMELSEN 68. ÖVERSYN AV MINIMIRÄNTESATSER 69. ÖVERSYN AV MINIMIPREMIESATSER OCH DÄRMED SAMMANHÄNGANDE FRÅGOR BILAGA I: SEKTORSÖVERENSKOMMELSE OM EXPORTKREDITER FÖR FARTYG KAPITEL I: SEKTORSÖVERENSKOMMELSENS TILLÄMPNINGSOMRÅDE 1. DELTAGANDE 2. TILLÄMPNINGSOMRÅDE KAPITEL II: BESTÄMMELSER OM EXPORTKREDITER OCH BUNDET BISTÅND 3. LÄNGSTA ÅTERBETALNINGSTID 4. KONTANT BETALNING 5. ÅTERBETALNING AV KAPITALBELOPP OCH BETALNING AV RÄNTA 6. MINIMIPREMIE 7. PROJEKTFINANSIERING 8. BISTÅND KAPITEL III: FÖRFARANDEN 9. ANMÄLNINGAR 10. ÖVERSYN BILAGA II: SEKTORSÖVERENSKOMMELSE OM EXPORTKREDITER FÖR KÄRNKRAFTVERK KAPITEL I: SEKTORSÖVERENSKOMMELSENS TILLÄMPNINGSOMRÅDE 1. TILLÄMPNINGSOMRÅDE KAPITEL II: BESTÄMMELSER OM EXPORTKREDITER OCH HANDELSRELATERAT BISTÅND 2. LÄNGSTA ÅTERBETALNINGSTID 3. ÅTERBETALNING AV KAPITALBELOPP OCH BETALNING AV RÄNTA 4. KONSTRUKTION AV CIRR 5. STÖDBERÄTTIGANDE VALUTOR 6. STATSSTÖD TILL KÄRNBRÄNSLE OCH KÄRNBRÄNSLERELATERADE TJÄNSTER 7. BISTÅND KAPITEL III: FÖRFARANDEN 8. FÖRHANDSANMÄLAN KAPITEL IV: ÖVERSYN 9. FRAMTIDA ARBETE 10. ÖVERSYN OCH ÖVERVAKNING BILAGA III: SEKTORSÖVERENSKOMMELSE OM EXPORTKREDITER FÖR CIVILA LUFTFARTYG DEL 1: ALLMÄNNA BESTÄMMELSER 1. SYFTE 2. STATUS 3. DELTAGANDE 4. TILLÄMPNINGSOMRÅDE 5. INFORMATION TILL ICKE-PARTER 6. BISTÅND 7. ÅTGÄRDER FÖR ATT UNDVIKA ELLER MINIMERA FÖRLUSTER DEL 2: NYA LUFTFARTYG KAPITEL I: TILLÄMPNINGSOMRÅDE 8. NYA LUFTFARTYG KAPITEL II: FINANSIELLA VILLKOR 9. STÖDBERÄTTIGANDE VALUTOR 10. KONTANTBETALNING OCH MAXIMALT STATSSTÖD 11. MINIMIPREMIESATSER 12. LÄNGSTA ÅTERBETALNINGSTID 13. ÅTERBETALNING AV KAPITALBELOPP OCH BETALNING AV RÄNTA 14. MINIMIRÄNTESATSER 15. RÄNTESTÖD 16. AVGIFTER 17. SAMFINANSIERING DEL 3: BEGAGNADE LUFTFARTYG, RESERVMOTORER, RESERVDELAR, UNDERHÅLLS- OCH SERVICEAVTAL KAPITEL I: TILLÄMPNINGSOMRÅDE 18. BEGAGNADE LUFTFARTYG OCH ANDRA VAROR OCH TJÄNSTER KAPITEL II: FINANSIELLA VILLKOR 19. FÖRSÄLJNING AV BEGAGNADE LUFTFARTYG 20. RESERVMOTORER OCH RESERVDELAR 21. KONTRAKT SOM AVSER OMBYGGNAD/STÖRRE ÄNDRINGAR/RENOVERING 22. UNDERHÅLLS- OCH SERVICEAVTAL 23. MOTORSATSER DEL 4: INSYNSFÖRFARANDEN AVSNITT 1: INFORMATIONSKRAV 24. INFORMATION OM STATSSTÖD AVSNITT 2: INFORMATIONSUTBYTE 25. BEGÄRAN OM UPPLYSNINGAR 26. MUNTLIGT SAMRÅD 27. SÄRSKILT SAMRÅD AVSNITT 3: GEMENSAMMA HÅLLNINGAR 28. FÖRFARANDEN FÖR GEMENSAMMA HÅLLNINGAR SAMT DESSAS INNEHÅLL 29. REAKTIONER PÅ FÖRSLAG TILL GEMENSAM HÅLLNING 30. GODKÄNNANDE AV GEMENSAMMA HÅLLNINGAR 31. OENIGHET OM GEMENSAMMA HÅLLNINGAR 32. TIDPUNKT FÖR GEMENSAMMA HÅLLNINGARS IKRAFTTRÄDANDE 33. GEMENSAMMA HÅLLNINGARS GILTIGHET AVSNITT 4: MATCHNING 34. MATCHNING DEL 5: ÖVERVAKNING OCH ÖVERSYN 35. ÖVERVAKNING 36. ÖVERSYN 37. FRAMTIDA ARBETE DEL 6: SLUTBESTÄMMELSER 38. IKRAFTTRÄDANDE 39. ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER 40. UPPSÄGNING AVSNITT 1: FÖRFARANDEN FÖR RISKKLASSIFICERING 1. UPPRÄTTANDE AV FÖRTECKNINGEN ÖVER RISKKLASSIFICERINGAR II. UPPDATERING AV FÖRTECKNINGEN ÖVER RISKKLASSIFICERINGAR III. FÖRFARANDE VID OENIGHET IV. GILTIGHETSTID FÖR KLASSIFICERINGARNA V. BEGÄRAN FRÅN KÖPARE/LÅNTAGARE OM RISKKLASSIFICERING AVSNITT 2: MINIMIPREMIESATSER FÖR NYA OCH BEGAGNADE LUFTFARTYG I. FASTSTÄLLANDE AV MINIMIPREMIESATSER II. REDUKTIONER AV MINIMIPREMIESATSEN III. ICKE-TILLGÅNGSSÄKRADE TRANSAKTIONER AVSNITT 3: MINIMIPREMIESATSER FÖR ANDRA VAROR OCH TJÄNSTER ÄN BEGAGNADE LUFTFARTYG SOM OMFATTAS AV DEL 3 I DENNA SEKTORSÖVERENSKOMMELSE 1. PRELIMINÄR INFORMATION II. FRÅGOR 1. RÖRLIG MINIMIRÄNTESATS 2. FAST MINIMIRÄNTESATS 3. KONSTRUKTION AV CIRR 4. GILTIGHETSTID FÖR CIRR 5. TILLÄMPNING AV MINIMIRÄNTESATSER 6. FÖRTIDA ÅTERBETALNING AV LÅN MED FAST RÄNTESATS 7. OMEDELBARA FÖRÄNDRINGAR AV RÄNTESATSER 8. MARGINALRIKTVÄRDE BILAGA IV: SEKTORSÖVERENSKOMMELSE OM EXPORTKREDITER FÖR PROJEKT SOM RÖR FÖRNYBARA ENERGIKÄLLOR, BEGRÄNSNING AV OCH ANPASSNING TILL KLIMATFÖRÄNDRINGEN SAMT VATTENPROJEKT KAPITEL I: SEKTORSÖVERENSKOMMELSENS TILLÄMPNINGSOMRÅDE 1. TILLÄMPNINGSOMRÅDE FÖR PROJEKT INOM RAMEN FÖR SEKTORER INOM FÖRNYBARA ENERGIKÄLLOR SOM ÄR STÖDBERÄTTIGADE ENLIGT TILLÄGG I 2. TILLÄMPNINGSOMRÅDE FÖR PROJEKT INOM SEKTORER FÖR BEGRÄNSNING AV KLIMATFÖRÄNDRINGEN SOM ÄR STÖDBERÄTTIGADE ENLIGT TILLÄGG II 3. TILLÄMPNINGSOMRÅDE FÖR PROJEKT INOM SEKTORER FÖR ANPASSNING SOM ÄR STÖDBERÄTTIGADE ENLIGT TILLÄGG III 4. TILLÄMPNINGSOMRÅDE FÖR VATTENPROJEKT KAPITEL II: BESTÄMMELSER OM EXPORTKREDITER 5. LÄNGSTA ÅTERBETALNINGSTID 6. ÅTERBETALNING AV KAPITALBELOPP OCH BETALNING AV RÄNTA 7. MINIMIRÄNTESATSER 8. STÖDBERÄTTIGANDE VALUTOR 9. LOKALA KOSTNADER KAPITEL III: FÖRFARANDEN 10. FÖRHANDSANMÄLAN KAPITEL IV: ÖVERVAKNING OCH ÖVERSYN 11. FRAMTIDA ARBETE 12. ÖVERVAKNING OCH ÖVERSYN BILAGA V: SEKTORSÖVERENSKOMMELSE OM EXPORTKREDITER FÖR JÄRNVÄGSINFRASTRUKTUR KAPITEL I: SEKTORSÖVERENSKOMMELSENS TILLÄMPNINGSOMRÅDE 1. TILLÄMPNINGSOMRÅDE KAPITEL II: BESTÄMMELSER OM EXPORTKREDITER 2. LÄNGSTA ÅTERBETALNINGSTID 3. ÅTERBETALNING AV KAPITALBELOPP OCH RÄNTA 4. FASTA MINIMIRÄNTESATSER KAPITEL III: FÖRFARANDEN 5. FÖRHANDSANMÄLAN 6. GEMENSAMMA HÅLLNINGARS GILTIGHET KAPITEL IV: ÖVERVAKNING OCH ÖVERSYN 7. ÖVERVAKNING OCH ÖVERSYN BILAGA VI: VILLKOR SOM SKA TILLÄMPAS PÅ PROJEKTFINANSIERINGSTRANSAKTIONER KAPITEL I: ALLMÄNNA BESTÄMMELSER 1. TILLÄMPNINGSOMRÅDE KAPITEL II: FINANSIELLA VILLKOR 2. LÄNGSTA ÅTERBETALNINGSTID 3. ÅTERBETALNING AV KAPITALBELOPP OCH BETALNING AV RÄNTA 4. FASTA MINIMIRÄNTESATSER KAPITEL III: FÖRFARANDEN 5. FÖRHANDSANMÄLAN FÖR PROJEKTFINANSIERINGSTRANSAKTIONER I. GRUNDLÄGGANDE KRITERIER II. YTTERLIGARE KRITERIER FÖR PROJEKTFINANSIERINGSTRANSAKTIONER I HÖGINKOMSTLÄNDERNA INOM OECD BILAGA VII: UPPGIFTER SOM SKA LÄMNAS I ANMÄLNINGARNA I. UPPGIFTER SOM SKA LÄMNAS I ALLA ANMÄLNINGAR II. YTTERLIGARE UPPGIFTER SOM I FÖREKOMMANDE FALL SKA TILLHANDAHÅLLAS FÖR ANMÄLNINGAR SOM GÖRS I RELATION TILL SÄRSKILDA BESTÄMMELSER BILAGA VIII: BERÄKNING AV MINIMIPREMIESATSER BILAGA IX: MARKNADSRIKTVÄRDEN FÖR TRANSAKTIONER I LÄNDER I KATEGORI 0 BILAGA X: KRITERIER OCH VILLKOR FÖR TILLÄMPNINGEN AV EN ÅTERBETALNINGSGARANTI FÖR TREDJE PART OCH KLASSIFICERINGEN AV EN MULTILATERAL ELLER REGIONAL INSTITUTION BILAGA XI: KVALITATIVA BESKRIVNINGAR AV KÖPARRISKKATEGORIER BILAGA XII: KRITERIER OCH VILLKOR FÖR TILLÄMPNING AV METODER FÖR MINIMERING AV LANDRISKEN SAMT KREDITFÖRBÄTTRINGAR AV KÖPARRISKEN BILAGA XIII: CHECKLISTA FÖR UTVECKLINGSKVALITET BILAGA XIV: FÖRTECKNING ÖVER DEFINITIONER

KAPITEL I

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

1. SYFTE

a) Det huvudsakliga syftet med consensusöverenskommelsen om statsstödda exportkrediter, i detta dokument kallad consensusöverenskommelsen, är att tillhandahålla en ram för en ordnad användning av statsstödda exportkrediter.

b) Consensusöverenskommelsen syftar till att skapa lika villkor för statsstöd såsom det definieras i artikel 5 a och därmed uppmuntra konkurrens mellan exportörerna på grundval av de exporterade varornas och tjänsternas kvalitet och pris snarare än de mest gynnsamma villkoren för statsstöd.

2. STATUS

Consensusöverenskommelsen, som utarbetats inom ramen för OECD, trädde ursprungligen i kraft i april 1978 och gäller tills vidare. Consensusöverenskommelsen är ett gentlemen's agreement mellan parterna; den är inte någon OECD-akt ( 5 ), även om den får administrativt stöd från OECD:s sekretariat (nedan kallat sekretariatet).

3. DELTAGANDE

Parter till consensusöverenskommelsen är Australien, Europeiska unionen, Förenta staterna, Japan, Kanada, Korea, Norge, Nya Zeeland och Schweiz. Andra länder kan, oavsett om de är medlemmar i OECD eller inte, bli parter efter inbjudan från de nuvarande parterna.

4. INFORMATION TILL ICKE-PARTER

a) Parterna förbinder sig att utbyta information med icke-parter om anmälningar rörande statsstöd enligt artikel 5 a.

b) Varje part ska i en konkurrenssituation på ömsesidig grund besvara förfrågningar från en icke-part rörande de finansiella villkoren för deras statsstöd, på samma sätt som den skulle göra vid en förfrågan från en part.

5. TILLÄMPNINGSOMRÅDE

Consensusöverenskommelsen ska tillämpas på allt statsstöd, som tillhandahålls av en regering eller på dess vägnar, för export av varor eller tjänster, och på finansiell leasing, med en återbetalningstid på minst två år.

a) Statsstöd kan ges i följande former: 1. Exportkreditgaranti eller försäkring (ren risktäckning). 2. Statligt finansieringsstöd i form av direkt kredit/finansiering och refinansiering eller räntestöd. 3. Olika kombinationer av dessa stöd.

b) Consensusöverenskommelsen ska tillämpas på bundet bistånd; de förfaranden som anges i kapitel IV ska även tillämpas på handelsrelaterat obundet bistånd.

c) Consensusöverenskommelsen ska inte tillämpas på export av militär utrustning och jordbruksprodukter.

d) Statsstöd får inte beviljas om det klart kan bevisas att kontraktet har upprättats med en köpare i ett land som inte utgör varornas slutliga destination, huvudsakligen med syftet att få gynnsammare återbetalningsvillkor.

6. SEKTORSÖVERENSKOMMELSER

a) Följande sektorsöverenskommelser är en del av consensusöverenskommelsen: — Fartyg (bilaga I). — Kärnkraftverk (bilaga II). — Civila luftfartyg (bilaga III). — Förnybara energikällor, begränsning av och anpassning till klimatförändringen samt vattenprojekt (bilaga IV). — Järnvägsinfrastruktur (bilaga V).

b) En part till en sektorsöverenskommelse kan tillämpa sina villkor för statsstöd till export av varor och/eller tjänster som omfattas av consensusöverenskommelsen inom sektorn. Om en sektorsöverenskommelse inte innehåller någon bestämmelse som motsvarar en bestämmelse i consensusöverenskommelsen, ska parterna till sektorsöverenskommelsen tillämpa bestämmelsen i consensusöverenskommelsen.

7. PROJEKTFINANSIERING

a) Deltagarna kan tillämpa de villkor som anges i bilaga VI på export av varor och/eller tjänster när det gäller transaktioner som uppfyller kriterierna i tillägg 1 till bilaga VI.

b) Punkt a ovan ska tillämpas på export av varor och tjänster som omfattas av sektorsöverenskommelsen om exportkrediter för kärnkraftverk, sektorsöverenskommelsen om exportkrediter för förnybara energikällor, begränsning av och anpassning till klimatförändringen samt vattenprojekt eller sektorsöverenskommelsen om exportkrediter för järnvägsinfrastruktur.

c) Punkt a ovan ska inte tillämpas på export av varor och tjänster som omfattas av sektorsöverenskommelsen om exportkrediter för civila luftfartyg eller sektorsöverenskommelsen om exportkrediter för fartyg.

8. UPPSÄGNING

En part kan säga upp denna överenskommelse genom att anmäla detta med hjälp av omedelbar textkommunikation, t.ex. OECD:s informationssystem på Internet (OLIS). Uppsägningen träder i kraft 180 kalenderdagar efter det att sekretariatet mottagit anmälan.

9. ÖVERVAKNING

Sekretariatet ska övervaka genomförandet av consensusöverenskommelsen.

KAPITEL II

FINANSIELLA VILLKOR FÖR EXPORTKREDITER

De finansiella villkoren för exportkrediter utgörs av alla bestämmelser i detta kapitel, vilka ska läsas jämförda med varandra.

I consensusöverenskommelsen fastställs begränsningar i fråga om villkoren för exportkrediter som åtnjuter statsstöd. Parterna erkänner att mer restriktiva villkor än de som anges i consensusöverenskommelsen traditionellt sett gäller för viss handel eller vissa industrisektorer. Parterna ska fortsätta att tillämpa dessa traditionella finansiella villkor, särskilt principen om att återbetalningstiden inte får överskrida varornas livslängd.

10. KONTANTBETALNING, MAXIMALT STATSSTÖD OCH LOKALA KOSTNADER

a) Parterna ska kräva att köpare av varor och tjänster som beviljas statsstöd gör kontantbetalningar motsvarande minst 15 % av exportkontraktvärdet vid eller före kredittidens början såsom denna definieras i bilaga XIV. För bedömning av kontantbetalningar kan exportkontraktvärdet sänkas i motsvarande grad om transaktionen innehåller varor och tjänster från ett tredjeland för vilka inget statsstöd ges. Finansiering/försäkring på 100 % av premien är tillåten. Premien kan antingen ingå i exportkontraktvärdet eller inte. Innehållna garantibelopp som betalas efter kredittidens början ska inte anses vara kontantbetalningar i detta sammanhang.

b) Statsstöd för sådana kontantbetalningar får endast ges i form av försäkring och garantier mot ordinära förkreditrisker.

c) Med undantag för punkterna b och d ska parterna bevilja statsstöd för högst 85 % av exportkontraktvärdet, inbegripet leveranser från tredjeland men exklusive lokala kostnader.

d) Parterna får ge statsstöd till lokala kostnader under förutsättning att följande villkor uppfylls: 1. Statsstöd till lokala kostnader får inte överskrida 30 % av exportkontraktvärdet. 2. Det ska inte ges på villkor som är mer förmånliga eller mindre restriktiva än villkoren för den export som de lokala kostnaderna hänför sig till. 3. Om statsstödet till lokala kostnader överskrider 15 % av exportkontraktvärdet, ska detta statsstöd förhandsanmälas i enlighet med artikel 48 och det ska i denna anmälan anges vilken typ av lokala kostnader som stödet omfattar.

11. KLASSIFICERING AV LÄNDER FÖR FASTSTÄLLANDE AV MAXIMIVILLKOR FÖR ÅTERBETALNING

a) Länder i kategori I är höginkomstländer ( 6 ) inom OECD. Alla övriga länder tillhör kategori II.

b) Klassificeringen av länder ska göras med hjälp av följande kriterier och förfaranden: 1. Klassificeringen inom ramen för denna consensusöverenskommelse ska bestämmas av BNI per capita enligt de beräkningar som görs av Världsbanken vid dess klassificering av låntagarländer. 2. Om Världsbanken inte har tillräcklig information för att offentliggöra uppgifter om BNI per capita ska Världsbanken ombes att göra en uppskattning av huruvida landet i fråga har en BNI per capita som ligger över eller under det gällande tröskelvärdet. Landet ska klassificeras i enlighet med denna uppskattning, om inte parterna beslutar något annat. 3. Om ett land i enlighet med artikel 11 a omklassificeras ska den nya klassificeringen träda i kraft två veckor efter det att sekretariatet har underrättat samtliga parter om de slutsatser som dragits med utgångspunkt i Världsbankens uppgifter. 4. Om Världsbanken ändrar siffror ska inom ramen för denna consensusöverenskommelse ingen hänsyn tas till dessa ändringar. Ett lands klassificering kan emellertid ändras genom en gemensam hållning, och parterna ska i positiv anda överväga en ändring till följd av fel eller brister i siffrorna som konstateras under det kalenderår då sekretariatet lämnade siffrorna.

c) Ett land byter kategori först efter att ha tillhört samma kategori enligt Världsbankens lista två år i följd.

12. LÄNGSTA ÅTERBETALNINGSTID

Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 13 ska den längsta återbetalningstiden variera beroende på köparlandets klassificering enligt kriterierna i artikel 11.

a) För länder i kategori I ska den längsta återbetalningstiden vara fem år, med möjlighet att godkänna upp till åtta och ett halvt år när förfarandena för förhandsanmälan enligt artikel 48 följs.

b) För länder i kategori II ska den längsta återbetalningstiden vara tio år.

c) I fråga om kontrakt som avser mer än ett köparland bör parterna i enlighet med förfarandena i artiklarna 58–63 försöka nå en gemensam hållning beträffande lämpliga villkor.

13. ÅTERBETALNINGSVILLKOR FÖR ANDRA KRAFTVERK ÄN KÄRNKRAFTVERK

a) För andra kraftverk än kärnkraftverk ska den längsta återbetalningstiden vara tolv år. Om en part avser att bevilja stöd med längre återbetalningstid än den som anges i artikel 12, ska denna part lämna en förhandsanmälan i enlighet med förfarandet i artikel 48.

b) Med andra kraftverk än kärnkraftverk avses kompletta kraftanläggningar som inte drivs med kärnkraft, eller delar därav. De omfattar alla beståndsdelar och tjänster (inbegripet utbildning av personal), allt material och all utrustning som direkt krävs för byggande och idrifttagande av en sådan anläggning som inte drivs med kärnkraft. Häri ingår inte sådana poster som köparen i allmänhet ansvarar för, särskilt kostnader i samband med markanläggning, vägar, arbetarbostäder, kraftledningar, ställverk och vattenförsörjning utanför kraftverkets anläggningsgräns samt omkostnader i köparens land i samband med förfaranden för officiellt godkännande (t.ex. godkännande av byggplats, tillstånd för laddning av bränsle), dock med följande undantag: 1. I det fall köparen av ett ställverk är identisk med köparen av kraftverket ska den längsta återbetalningstiden för det ursprungliga ställverket vara densamma som för kraftverket (dvs. tolv år). 2. Den längsta tillåtna återbetalningstiden för ställverk, transformatorer och kraftledningar med en lägsta spänning på 100 kV ska vara densamma som för kraftverket.

14. ÅTERBETALNING AV KAPITALBELOPP OCH BETALNING AV RÄNTA

a) Återbetalning av en exportkredits kapitalbelopp ska ske i lika stora amorteringar.

b) Återbetalning av ett kapitalbelopp och betalning av ränta ska ske med högst sex månaders intervall och med början senast sex månader efter kredittidens början.

c) För exportkrediter som tillhandahålls som stöd för uthyrningstransaktioner kan lika stora återbetalningar av kapitalbeloppet och räntan i kombination tillämpas i stället för lika stora återbetalningar av kapitalbeloppet enligt punkt a.

d) I välgrundade undantagsfall kan exportkrediter tillhandahållas på andra villkor än dem som anges i punkterna a–c ovan. Sådant stöd ska förklaras av en obalans i tidssamstämmigheten för medel som finns tillgängliga för gäldenären och den skuldbetalningsprofil som finns tillgänglig enligt en återbetalningsplan för lika stora, halvårsvisa betalningar och ska överensstämma med följande kriterier: 1. Ingen enda återbetalning av kapitalbelopp eller serie av återbetalningar av kapitalbelopp inom en sexmånadersperiod får överskrida 25 % av kreditens kapitalbelopp. 2. Återbetalning av ett kapitalbelopp ska ske med högst tolv månaders intervall. Den första återbetalningen av kapitalbeloppet ska ske senast tolv månader efter kredittidens början och minst 2 % av kreditens kapitalbelopp ska ha betalats tillbaka tolv månader efter kredittidens början. 3. Ränta ska betalas med högst tolv månaders intervall med början senast sex månader efter kredittidens början. 4. Den högsta genomsnittliga vägda återbetalningsperioden får inte överstiga följande tidsgränser: — För transaktioner med statliga köpare (eller med en statlig återbetalningsgaranti), fyra och ett halvt år för transaktioner i länder i kategori I och fem år och ett kvartal för länder i kategori II. — För transaktioner med icke-statliga köpare (och utan statlig återbetalningsgaranti), fem år för länder i kategori I och sex år för länder i kategori II. — Trots vad som sägs i de två föregående strecksatserna, för transaktioner där stöd till andra kraftverk än kärnkraftverk ingår enligt artikel 13, sex år och ett kvartal. 5. En part ska i enlighet med artikel 48 lämna en förhandsanmälan där skälen till att stödet inte tillhandahålls enligt punkterna a–c ovan förklaras.

e) Ränta som förfaller till betalning efter kredittidens början ska inte kapitaliseras.

15. RÄNTESATSER, PREMIESATSER OCH ANDRA AVGIFTER

a) Med ränta avses inte något av följande: 1. Premiebetalningar och andra avgifter för försäkring av eller garanti för leverantörskrediter eller finansiella krediter. 2. Andra betalningar i form av bankavgifter eller provisioner i samband med exportkrediten, utom årsvisa eller halvårsvisa bankavgifter som betalas under hela återbetalningstiden. 3. Innehållen skatt enligt importlandets bestämmelser.

b) Om statsstöd ges i form av direkt kredit/finansiering eller refinansiering kan premien antingen läggas till räntesatsens nominella värde eller utgöras av en separat avgift; bägge komponenterna ska specificeras separat för parterna.

16. EXPORTKREDITERS GILTIGHETSPERIOD

De finansiella villkoren för en enskild exportkredit eller en kreditram, med undantag för den giltighetstid för marknadsreferensräntor (CIRR) som anges i artikel 21, ska inte fastställas för en period som överskrider sex månader före det slutliga åtagandet.

17. ÅTGÄRDER FÖR ATT UNDVIKA ELLER MINIMERA FÖRLUSTER

Consensusöverenskommelsen ska inte hindra exportkreditinstitut eller finansinstitut från att bevilja mindre restriktiva villkor än de som anges i consensusöverenskommelsen, om detta sker efter det att kontraktet tecknats (när exportkreditavtalet och därtill hörande dokument trätt i kraft) och avsikten endast är att undvika eller minimera förluster till följd av händelser som skulle kunna ge upphov till utebliven betalning eller fordringar.

18. MATCHNING

Med hänsyn till sina internationella åtaganden och i överensstämmelse med consensusöverenskommelsens syfte får en part i enlighet med förfarandena i artikel 45 matcha de finansiella villkor som erbjuds av en part eller ett land som är en icke-part. Finansiella villkor som erbjuds i enlighet med denna artikel anses överensstämma med bestämmelserna i kapitlen I och II samt, i tillämpliga fall, även bilagorna I, II, III, IV, V och VI.

19. FASTA MINIMIRÄNTESATSER VID STATLIGT FINANSIERINGSSTÖD

a) Parter som lämnar statligt finansieringsstöd till lån med fast ränta ska tillämpa relevanta markadsreferensräntor (CIRR) som minimiräntesatser: CIRR är räntesatser som fastställs enligt följande principer: 1. CIRR bör vara representativa för kommersiella utlåningsräntor till slutkund på den berörda valutans hemmamarknad. 2. CIRR bör nära motsvara räntesatsen för första klassens inhemska låntagare. 3. CIRR bör baseras på upplåningskostnaden för finansiering till fast ränta. 4. CIRR bör inte leda till en snedvridning av de inhemska konkurrensvillkoren. 5. CIRR bör nära motsvara en räntesats som är tillgänglig för första klassens utländska låntagare.

b) Det statliga finansieringsstödet ska varken helt eller delvis uppväga eller kompensera den minimipremiesats för kreditrisken som ska tas ut i enlighet med artikel 23.

20. KONSTRUKTION AV CIRR

a) Varje part som önskar fastställa en CIRR ska för sin nationella valuta inledningsvis välja något av följande två basräntesystem: 1. Avkastningen på treåriga statsobligationer för krediter med en återbetalningstid på högst fem år, avkastningen på femåriga statsobligationer för krediter med en återbetalningstid på mer än fem men högst åtta och ett halvt år samt avkastningen på sjuåriga statsobligationer för krediter med en återbetalningstid på mer än åtta och ett halvt år. 2. Avkastningen på femåriga statsobligationer för samtliga löptider. Parterna ska enas om eventuella undantag från basräntesystemet.

b) CIRR ska fastställas till parternas respektive basräntesatser plus en fast marginal på 100 baspunkter, om inte parterna har enats om något annat.

c) Övriga parter ska använda den CIRR som fastställts för en viss valuta om de erbjuder finansiering i den valutan.

d) En part får med sex månaders varsel och efter samråd med övriga parter byta basräntesystem.

e) En part eller icke-part får begära att CIRR fastställs för en icke-parts valuta. I samråd med den berörda icke-parten kan parten eller sekretariatet på icke-partens vägnar lägga fram ett förslag till konstruktion av CIRR i den valutan med hjälp av de förfaranden för en gemensam hållning som anges i artiklarna 58–63.

21. GILTIGHETSTID FÖR CIRR

Den ränta som ska tillämpas på en transaktion ska fastställas för en period på högst 120 dagar. Om villkoren för det statliga finansieringsstödet fastställs före kontraktsdagen ska respektive CIRR höjas med 20 baspunkter.

22. TILLÄMPNING AV CIRR

a) När statligt finansieringsstöd ges för lån med rörlig ränta ska det under hela kredittiden vara förbjudet för banker och andra finansinstitut att erbjuda ett val mellan den lägsta av CIRR (vid tidpunkten för det ursprungliga kontraktet) och den kortfristiga marknadsräntan.

b) Om en låntagare frivilligt i förtid helt eller delvis återbetalar ett lån ska låntagaren kompensera den statliga institution som tillhandahållit det statliga finansieringsstödet för alla kostnader och förluster till följd av den förtida återbetalningen, inbegripet den statliga institutionens kostnader för att ersätta den del av kassainflödet till fast ränta som bortfaller till följd av den förtida återbetalningen.

23. PREMIE FÖR KREDITRISK

Parterna ska utöver ränta ta ut en premie för att täcka risken för utebliven återbetalning av en exportkredit. De premiesatser som tas ut av parterna ska vara riskbaserade, konvergera och kunna täcka driftskostnader och förluster på lång sikt.

24. MINIMIPREMIESATSER FÖR KREDITRISK

Parterna ska ta ut premier som inte ligger under minimipremiesatserna (MPR) för kreditrisken.

a) Minimipremiesatserna ska fastställas på grundval av följande faktorer: — Gällande klassificering av länder i riskkategorier (landriskklassificering). — Riskperiodens längd (dvs. riskhorisont (Horizon of Risk) eller HOR). — Vilken köparriskkategori som gäldenären har valt. — Risktäckningsgraden för den politiska och kommersiella risken samt kvaliteten på den statsstödda exportkreditprodukt som tillhandahålls. — Alla metoder för minimering av landrisk som har tillämpats. — Alla kreditförbättringar av köparrisken som har tillämpats.

b) Minimipremiesatserna ska uttryckas i procent av kreditens kapitalbelopp som om premien i sin helhet skulle tas ut när krediten utnyttjas för första gången. En förklaring av hur minimipremiesatserna ska beräknas, inbegripet den matematiska formeln, återfinns i bilaga VIII.

c) Det finns inga minimipremiesatser för transaktioner som involverar gäldenärer i länder i kategori 0, höginkomstländer inom OECD och höginkomstländer inom euroområdet ( 7 ). De premiesatser som parterna tillämpar för transaktioner i sådana länder ska fastställas från fall till fall. För att säkerställa att de premiesatser som tas ut för transaktioner som involverar gäldenärer i sådana länder inte underskrider priserna på den privata marknaden ska parterna tillämpa följande förfarande: — Med hänsyn till tillgången på marknadsinformation och den underliggande transaktionens egenskaper ska parterna fastställa vilken premiesats som ska tillämpas med hjälp av benchmarking gentemot en eller flera av de marknadsriktvärden som anges i bilaga IX och välja det eller de riktvärden som anses vara mest lämpligt för transaktionen i fråga. — Trots vad som sägs i ovanstående punkt ska parterna ta ut premier som inte ligger under den minimipremiesats som motsvarar lämplig köparriskkategori i landriskkategori 1 om marknadsinformationen är av begränsad betydelse för likviditeten eller andra skäl eller om transaktionen är av mindre omfattning (kreditvärdet understiger 10 miljoner särskilda dragningsrätter (SDR)). — Temporärt ( 8 ) gäller att parterna ska lämna förhandsanmälan i enlighet med artikel 48 för alla transaktioner med gäldenär/garant i ett land i kategori 0, ett höginkomstland inom OECD eller ett höginkomstland inom euroområdet vars kreditvärde överstiger 10 miljoner SDR.

d) På länderna med den högsta risken i kategori 7 ska man i princip tillämpa premiesatser som är högre än de minimipremiesatser som fastställts för denna kategori; dessa premiesatser ska fastställas av den part som lämnar statsstöd.

e) Vid beräkningen av minimipremiesatsen för en transaktion ska köparlandets klassificering av länder i riskkategorier vara klassificeringen av gäldenärens land samt tillämplig köparriskklassificering vara klassificeringen av gäldenären ( 9 ), såvida inte — säkerhet i form av en rättsligt giltig och verkställbar oåterkallelig, ovillkorlig avistagaranti för hela återbetalningsåtagandet under kreditens hela giltighetstid ställts av en tredje part som är kreditvärdig för den skuld som garantin avser. Vid en tredjepartsgaranti får en part välja att tillämpa den landriskklassificering som gäller i det land där garanten är etablerad och garantens köparriskkategori ( 10 ), eller — en multilateral eller regional institution i enlighet med artikel 28 är antingen låntagare eller garant för transaktionen, varvid den berörda multilaterala eller regionala institutionens klassificering av länder i riskkategorier och köparriskkategori får tillämpas.

f) Kriterierna och villkoren för tredjepartsgaranti enligt de situationer som beskrivs i första och andra strecksatserna i punkt e ovan anges i bilaga X.

g) Vid beräkningen av minimipremiesats ska tidshorisonten vara lika med halva utbetalningsperioden jämte hela återbetalningsperioden, varvid återbetalningen av exportkrediten förutsätts följa det normala mönstret, dvs. halvårsvisa lika stora amorteringar jämte upplupen ränta som börjar betalas sex månader från och med kredittidens början. Återbetalningsperioden för exportkrediter som inte följer det normala mönstret beräknas som återbetalningsperioden (uttryckt i lika stora halvårsvisa amorteringar) enligt följande formel: återbetalningsperiod = (genomsnittlig vägd återbetalningsperiod – 0,25)/0,5.

h) Parter som väljer att tillämpa en minimipremiesats som gäller för en tredjepartsgarant som finns i ett annat land än gäldenären ska lämna förhandsanmälan enligt artikel 47. Parter som väljer att tillämpa en minimipremiesats för en multilateral eller regional institution som är garant ska lämna förhandsanmälan om detta i enlighet med artikel 48.

25. KLASSIFICERING AV LÄNDER I RISKKATEGORIER

Med undantag av höginkomstländer inom OECD och höginkomstländer inom euroområdet ska länder klassificeras på grundval av sannolikheten för att de kommer att kunna betala räntor och amorteringar på sina externa skulder (dvs. landkreditrisk).

a) Landkreditrisken består av följande fem beståndsdelar: — Allmän betalningsinställelse som förordnas av regeringen i gäldenärens/garantens land eller av ett ombud i det land genom vilket återbetalning sker. — Politiska händelser eller ekonomiska svårigheter som uppstår utanför den anmälande partens land eller rättsliga eller administrativa åtgärder som vidtas utanför den anmälande partens land, vilka förhindrar eller försenar överföringen av medel för betalning av krediten. — Lagstiftning som antagits i gäldenärens/garantens land och i vilken fastställs att återbetalning i lokal valuta gäller som betalning av skulden, trots att sådana betalningar, när de räknats om till valutan för krediten, på grund av valutakursförändringar inte längre täcker skuldbeloppet på dagen för överföringen av medlen. — Alla andra åtgärder som vidtas eller beslut som fattas av regeringen i ett annat land och som förhindrar återbetalning av en kredit. — Force majeure som uppstår utanför den anmälande partens land, t.ex. krig (även inbördeskrig), expropriation, revolution, upplopp, oroligheter, cykloner, översvämningar, jordbävningar, vulkanutbrott, flodvågor och kärnkraftsolyckor.

b) Länderna klassificeras i åtta riskkategorier (0–7). Minimipremiesatser har fastställts för kategorierna 1–7 men inte för kategori 0, eftersom landrisken anses vara försumbar för länderna i denna kategori. Kreditrisken för transaktioner i länder i kategori 0 gäller i första hand gäldenärs-/garantrisken.

c) Klassificeringen av länderna ( 11 ) görs enligt metoden för klassificering av länder i riskkategorier, vilken omfattar följande: — Den kvantitativa landriskmodellen (nedan kallad modellen) leder till en kvantitativ bedömning av landkreditrisken och är för varje land baserad på tre grupper av riskindikatorer, nämligen parternas erfarenhet av landets betalningsförmåga, den finansiella situationen och den ekonomiska situationen. Den metod som används i modellen omfattar olika steg, bl.a. bedömning av de tre grupperna av riskindikatorer och en sammanställning och flexibel vägning av dessa grupper av riskindikatorer. — En kvalitativ bedömning av resultatet av modellen för varje land för att integrera den politiska risken och andra riskfaktorer som helt eller delvis faller utanför modellen. Detta kan leda till att den kvantitativa bedömningen, där så är lämpligt, justeras så att den slutliga bedömningen av landkreditrisken återspeglas.

d) Klassificeringar av länder i riskkategorier ska kontinuerligt bevakas och ses över minst en gång om året och ändringar till följd av metoden för klassificering av länder i riskkategorier ska omedelbart meddelas av sekretariatet. När ett land omklassificeras i en lägre eller högre riskkategori ska parterna senast fem arbetsdagar efter det att omklassificeringen meddelats av sekretariatet ta ut premiesatser motsvarande minst de minimipremiesatser som gäller för den nya riskkategorin.

e) Riskklassificeringen ska offentliggöras av sekretariatet.

26. BEDÖMNING AV RISK PÅ STAT

a) För samtliga länder som klassificeras med hjälp av metoden för klassificering av länder i riskkategorier enligt artikel 25 d ska risken på staten bedömas i syfte att fastställa vilka stater som undantagsvis — inte är gäldenären med lägst risk i landet och — har en betydligt högre kreditrisk än landrisk.

b) Vilka stater som uppfyller kriterierna i punkt a ovan ska fastställas enligt den metod för bedömningen av risken på stat som parterna har utarbetat och enats om.

c) Förteckningen över stater som har fastställts uppfylla kriterierna i punkt a ovan ska kontinuerligt bevakas och ses över minst en gång om året och ändringar till följd av metoden för bedömningen av risken på stat ska omedelbart meddelas av sekretariatet.

d) Förteckningen över stater som fastställts enligt punkt b ovan ska offentliggöras av sekretariatet.

27. KLASSIFICERING AV KÖPARE I RISKKATEGORIER

Gäldenärer och, i förekommande fall, garanter i länder som är klassificerade i landriskkategori 1–7 ska klassificeras i någon av de köparriskkategorier som har fastställts för gäldenärens/garantens land ( 12 ). Den mall som ska användas för att klassificera köparriskkategorier för gäldenärer och garanter anges i bilaga VIII. Kvalitativa beskrivningar av köparriskkategorierna anges i bilaga XI.

a) Köparriskklassificeringarna ska baseras på tidigare osäkrad kreditvärdering av gäldenären/garanten som har fastställts av parten.

b) Trots vad som sägs i punkt a ovan får transaktioner som beviljas stöd enligt villkoren i bilaga VI samt transaktioner med ett kreditvärde på högst 5 miljoner SDR klassificeras på transaktionsbasis, dvs. efter tillämpning av eventuella kreditförbättringar av köparrisken. Oavsett hur dessa transaktioner klassificeras berättigar de emellertid inte till några avdrag i fråga om tillämpning av kreditförbättringar av köparrisken.

c) Statliga gäldenärer och garanter klassificeras i köparriskkategori SOV/CC0.

d) Undantagsvis kan icke-statliga gäldenärer och garanter klassificeras i köparriskkategorin ”Bättre än risk på stat” (SOV+) ( 13 ) om — gäldenären/garanten har en valutakurs som av ett ackrediterat kreditvärderingsinstitut ( 14 ) värderas högre än valutakursen för respektive stat (när värderingen utförs av samma kreditvärderingsinstitut), eller — gäldenären/garanten är belägen i ett land där risken på stat har fastställts ligga betydligt högre än landrisken.

e) Parterna ska lämna förhandsanmälan i enlighet med artikel 48 för transaktioner — med en icke-statlig gäldenär/garant där den premie som tas ut understiger den premie som har fastställts genom köparriskkategori CC1, dvs. CC0 eller SOV+, — med en icke-statlig gäldenär/garant som har ett kreditvärde över 5 miljoner SDR, om en part bedömer en köparriskvärdering för en icke-statlig gäldenär/garant som har värderats av ett ackrediterat kreditvärderingsinstitut, och den bedömda köparriskvärderingen är bättre än det ackrediterade kreditvärderingsinstitutets värdering ( 15 ).

f) Om det föreligger konkurrens om en viss transaktion och konkurrerande parter har klassificerat gäldenären/garanten i olika köparriskkategorier, ska de konkurrerande parterna försöka komma överens om en gemensam klassificering av köparrisken. Om det inte nås någon överenskommelse om en gemensam klassificering, ska den eller de parter som har klassificerat gäldenären/garanten i en högre köparriskkategori inte hindras från att tillämpa den lägre köparriskkategorin.

28. KLASSIFICERING AV MULTILATERALA OCH REGIONALA INSTITUTIONER

Multilaterala och regionala institutioner ska där så är lämpligt klassificeras i åtta landriskkategorier (0–7) ( 16 ) och ses över; dessa klassificeringar ska offentliggöras av sekretariatet.

29. STATSSTÖDD EXPORTKREDITTÄCKNING: TÄCKNINGSGRAD OCH KVALITET

Minimipremiesatserna har differentierats i syfte att ta hänsyn till kvalitetsskillnader mellan olika exportkreditprodukter och den täckningsgrad som parterna tillhandahåller enligt bilaga VIII. Differentieringen utgår från exportörens perspektiv (med sikte på att neutralisera den konkurrensverkan som uppstår på grund av kvalitetsskillnaderna mellan de produkter som exportören/finansinstitutet erbjuds).

a) En exportkreditprodukts kvalitet är avhängig huruvida den är en försäkring, garanti eller direkt kredit/finansiering. En försäkringsprodukts kvalitet är avhängig huruvida räntan är täckt under karenstiden (dvs. karenstiden för skadereglering, alltså den period som förflyter mellan förfallodagen för gäldenärens betalning och den dag då försäkringsgivaren är skyldig att ersätta exportören/finansinstitutet) utan premiepåslag.

b) Alla befintliga exportkreditprodukter som tillhandahålls av parterna ska klassificeras i någon av följande tre produktkategorier: — Produkt under standardnivån, dvs. försäkring utan täckning av räntan under karenstiden för skadereglering och försäkring med täckning av räntan under karenstiden för skadereglering med ett lämpligt premiepåslag. — Standardprodukt, dvs. försäkring med täckning av räntan under karenstiden för skadereglering utan premiepåslag samt direkt kredit/finansiering. — Produkt över standardnivån, dvs. garantier.

30. METODER FÖR LANDRISKMINIMERING

a) Parterna får tillämpa följande metoder för landriskminimering, vars närmare tillämpning anges i bilaga XII: — Framtida betalningsflödesstruktur i kombination med spärrkonto i utlandet. — Finansiering i lokal valuta.

b) Parter som tillämpar en minimipremiesats som avspeglar användningen av landriskminimering ska lämna förhandsanmälan enligt artikel 47.

31. KREDITFÖRBÄTTRINGAR AV KÖPARRISKEN

a) Parterna får tillämpa följande kreditförbättringar av köparrisken, som gör det möjligt att tillämpa en kreditförbättringsfaktor som överstiger 0: — Överlåtelse av kontraktsintäkter eller kontraktsfordringar — Tillgångsbaserad säkerhet — Säkerhet i form av fasta tillgångar — Spärrkonto

b) Definitioner av kreditförbättringar av köparrisken och maximivärden för kreditförbättringsfaktorn anges i bilaga XII.

c) Kreditförbättringar av köparrisken kan användas separat eller i kombination med följande begränsningar: — Den maximala kreditförbättringsfaktor som kan uppnås genom kreditförbättringar av köparrisken är 0,35. — ”Tillgångsbaserad säkerhet” och ”säkerhet i form av fasta tillgångar” får inte användas samtidigt i en transaktion. — Om den tillämpliga landriskklassificeringen har förbättrats med hjälp av ”framtida betalningsflödesstruktur i kombination med spärrkonto i utlandet”, får inga kreditförbättringar av köparrisken tillämpas.

d) Parterna ska lämna förhandsanmälan enligt artikel 48 för transaktioner med en icke-statlig gäldenär/garant som har en kredit över 5 miljoner SDR där kreditförbättringar av köparrisken resulterar i tillämpning av en kreditförbättringsfaktor som överstiger 0.

32. ÖVERSYN AV GILTIGHETSTIDEN FÖR MINIMIPREMIESATSERNA FÖR KREDITRISK

a) För att bedöma om minimipremiesatserna är tillräckliga, och vid behov möjliggöra justeringar uppåt eller nedåt, ska instrument för uppföljning av premier (Premium Feedback Tools, PFT) användas parallellt för övervakning och justering av minimipremiesatserna.

b) Instrumenten för uppföljning av premier ska bedöma om minimipremiesatserna är tillräckliga, varvid hänsyn tas till såväl den faktiska erfarenheten hos de institut som tillhandahåller statsstödda exportkrediter som till privatmarknadsinformationen om prissättningen på kreditrisker.

c) En omfattande översyn av samtliga aspekter av reglerna i consensusöverenskommelsen i fråga om premier ska genomföras senast den 31 december 2015.

KAPITEL III

BESTÄMMELSER OM BUNDET BISTÅND

33. ALLMÄNNA PRINCIPER

a) Parterna har enats om att bestämmelser i fråga om exportkrediter och bundet bistånd bör komplettera varandra. Bestämmelserna för exportkrediter bör baseras på öppen konkurrens och marknadskrafternas fria spel. Bestämmelserna för bundet bistånd bör bidra till att utländska medel tillhandahålls de länder, sektorer eller projekt som har ringa eller ingen tillgång till marknadsfinansiering. Bestämmelserna för bundet bistånd bör säkerställa bästa möjliga investeringsutbyte, minimera snedvridning av handeln och bidra till att medlen används effektivt i utvecklingssyfte.

b) Consensusöverenskommelsens bestämmelser om bundet bistånd ska inte tillämpas på multilaterala eller regionala institutioners biståndsprogram.

c) Dessa principer påverkar inte uppfattningen inom OECD:s biståndskommitté (Development Assistance Committee, DAC) när det gäller kvaliteten på bundet och obundet bistånd.

d) En part får begära ytterligare information om bundenhetsgraden hos alla former av bistånd. Om det råder tvivel om huruvida en finansieringspraxis omfattas av den definition av bundet bistånd som anges i bilaga XIV ska givarlandet lägga fram bevis till stöd för varje påstående om att detta bistånd i själva verket är obundet i enlighet med definitionen i bilaga XIV.

34. FORMER FÖR BUNDET BISTÅND

Bundet bistånd kan ges i någon av följande former:

a) Statligt utvecklingsbistånd i form av lån enligt definitionen i DAC Guiding Principles for Associated Financing and Tied and Partially Untied Official Development Assistance (1987).

b) Statligt utvecklingsgåvobistånd enligt definitionen i DAC Guiding Principles for Associated Financing and Tied and Partially Untied Official Development Assistance (1987).

c) Annan statlig finansiering, inbegripet gåvobistånd och lån men inte statsstödda exportkrediter som är förenliga med consensusöverenskommelsen.

d) En kombination, t.ex. en blandning, rättslig eller faktisk, som kontrolleras av givaren, långivaren eller låntagaren och där minst två av ovanstående och/eller nedanstående finansieringskomponenter ingår: 1. En exportkredit som får statligt stöd genom direktkredit/finansiering, refinansiering, räntestöd, garanti eller försäkring och som omfattas av consensusöverenskommelsen. 2. Andra medel som ställs till förfogande mot marknadsränta eller till en räntesats som ligger nära marknadsräntan, eller kontantbetalningar av köparen.

35. KOMBINERAD FINANSIERING

a) Kombinerad finansiering kan genomföras i olika former, t.ex. blandade krediter, blandad finansiering, samfinansiering, parallell finansiering eller enskilda integrerade transaktioner. Deras främsta kännetecken är följande: — Det finns en rättslig eller faktisk bindning mellan subventionerade och icke-subventionerade komponenter. — Antingen en enskild del av eller hela finansieringspaketet utgör i själva verket bundet bistånd. — Tillgången till subventionerade medel är beroende av att de därtill knutna icke-subventionerade komponenterna godtas av mottagaren.

b) Huruvida en kombination eller bindning är faktisk bestäms av bl.a. följande faktorer: — Informella överenskommelser mellan mottagaren och givarmyndigheten. — Givarens avsikt att underlätta godtagandet av ett finansieringspaket genom användning av statligt utvecklingsbistånd. — Faktisk bindning av hela finansieringspaketet till inköp i givarlandet. — Det statliga utvecklingsbiståndets bundenhetsgrad och gällande bestämmelser i anbudet eller kontraktet för varje finansieringstransaktion. — Något annat förfarande som konstaterats av DAC eller parterna, genom vilket en faktisk bindning finns mellan åtminstone två av finansieringskomponenterna.

c) Fastställandet av en faktisk kombination eller bindning ska inte hindras av — uppdelning av kontrakt genom särskild anmälan om delar av ett och samma kontrakt, — uppdelning av kontrakt som finansieras i flera etapper, — underlåtenhet att anmäla inbördes avhängiga delar av ett kontrakt, och/eller — underlåtenhet att anmäla till följd av att en del av finansieringspaketet är obundet.

36. LÄNDERS BERÄTTIGANDE TILL BUNDET BISTÅND

a) Inget bundet bistånd ska ges till länder vars BNI per capita enligt Världsbankens uppgifter ligger över den övre gränsen för låginkomstländer. Världsbanken gör årligen en ny beräkning av detta tröskelvärde ( 17 ). Ett land omklassificeras först efter det att dess kategori enligt Världsbanken varit oförändrad två år i följd.

b) Klassificeringen av länder ska göras med hjälp av följande kriterier och förfaranden: 1. Klassificeringen inom ramen för denna consensusöverenskommelse ska bestämmas av BNI per capita enligt de beräkningar som görs av Världsbanken vid dess klassificering av låntagarländer. Klassificeringen ska offentliggöras av sekretariatet. 2. Om Världsbanken inte har tillräcklig information för att offentliggöra uppgifter om BNI per capita ska Världsbanken ombes att göra en uppskattning av huruvida landet i fråga har en BNI per capita som ligger över eller under det gällande tröskelvärdet. Landet ska klassificeras i enlighet med denna uppskattning, om inte parterna beslutar något annat. 3. Om ett lands berättigande till bundet bistånd ändras i enlighet med punkt a ovan ska den nya klassificeringen träda i kraft två veckor efter det att sekretariatet har underrättat samtliga parter om de slutsatser som dragits med utgångspunkt i Världsbankens uppgifter. Innan den nya klassificeringen trätt i kraft får ingen bunden biståndsfinansiering till ett land som nyligen klassats som stödberättigat anmälas. Därefter får ingen bunden biståndsfinansiering till ett nyligen uppgraderat land anmälas; dock får enskilda transaktioner som omfattas av en tidigare beviljad kreditram anmälas fram till dess att kreditramen löper ut (vilket ska ske inom ett år efter ikraftträdandet). 4. Om Världsbanken ändrar siffror ska inom ramen för denna consensusöverenskommelse ingen hänsyn tas till dessa ändringar. Ett lands klassificering kan emellertid ändras genom en gemensam hållning enligt tillämpliga förfaranden i artiklarna 58–63 och parterna ska i positiv anda överväga en ändring till följd av fel eller försummelser i siffrorna som konstateras under samma kalenderår som de siffror som sekretariatet först lämnade.

37. PROJEKTS BERÄTTIGANDE

a) Bundet bistånd ska inte omfatta offentliga eller privata projekt som normalt skulle vara lönsamma om de finansierades på marknadens eller consensusöverenskommelsens villkor.

b) De främsta kriterierna (s.k. nyckeltest) för om ett projekt är stödberättigat är — att projektet inte är finansiellt lönsamt, dvs. projektet saknar förutsättningar att med en lämplig prissättning enligt marknadsprinciper generera en avkastning som är tillräcklig för att täcka projektets omkostnader och förränta det investerade kapitalet (första nyckeltestet), eller — att det, på grundval av uppgifter från övriga parter, är rimligt att anta att det är osannolikt att projektet kan finansieras på marknadens eller consensusöverenskommelsens villkor (andra nyckeltestet). När det gäller projekt till ett värde som överstiger 50 miljoner särskilda dragningsrätter (SDR) ska särskild vikt fästas vid den förväntade tillgången på finansiering på marknadens eller consensusöverenskommelsens villkor när man tar ställning till om det är rimligt att bevilja sådant bistånd.

c) Nyckeltesten enligt punkt b ovan är avsedda att beskriva hur ett projekt bör värderas för att det ska kunna bestämmas om det bör finansieras med sådant bistånd eller med exportkrediter på marknadens eller consensusöverenskommelsens villkor. Genom samrådsförfarandet enligt artiklarna 51–53 förväntas med tiden ett erfarenhetsmaterial samlas som ger mer exakt förhandsvägledning, för såväl exportkredit- som biståndsorgan, om gränsen mellan de båda projektkategorierna.

38. MINIMIFÖRMÅNLIGHETSGRAD

Parterna ska inte tillhandahålla bundet bistånd som har en förmånlighetsgrad under 35 %, eller 50 % om mottagarlandet är bland de minst utvecklade länderna, frånsett följande undantag, vilka även är undantagna från det anmälningsförfarande som anges i artiklarna 49 a och 50 a:

a) Tekniskt stöd: bundet bistånd där det statliga utvecklingsbiståndet endast består av tekniskt samarbete som har ett värde under 3 % av transaktionens sammanlagda värde eller en miljon SDR, varvid det lägsta värdet ska gälla.

b) Små projekt: kapitalprojekt på under 1 miljon SDR som finansieras helt genom utvecklingsgåvobistånd.

39. UNDANTAG FRÅN BESTÄMMELSERNA OM LÄNDERS ELLER PROJEKTS STÖDBERÄTTIGANDE

a) Bestämmelserna i artiklarna 36 och 37 ska inte tillämpas på bundet bistånd med en förmånlighetsgrad på minst 80 %, med undantag av bundet bistånd inom ramen för ett kombinerat finansieringspaket enligt artikel 35.

b) Bestämmelserna i artikel 37 ska inte tillämpas på bundet bistånd med ett värde av mindre än 2 miljoner SDR, med undantag av bundet bistånd inom ramen för ett kombinerat finansieringspaket enligt artikel 35.

c) Bundet bistånd till de minst utvecklade länderna enligt FN:s definition ska inte omfattas av bestämmelserna i artiklarna 36 och 37.

d) Parterna ska i positiv anda överväga ett snabbt förfarande för det bundna biståndet mot bakgrund av de särskilda omständigheterna. — En kärnkraftsolycka eller större industriolycka som orsakar allvarlig gränsöverskridande förorening där en part som påverkas av denna önskar bevilja bundet bistånd för att eliminera eller mildra dess effekter. — Det finns en väsentlig risk att en sådan olycka kan inträffa, där alla parter som potentiellt kan påverkas önskar bevilja bundet stöd för att undvika den.

e) Trots vad som sägs i artiklarna 36 och 37 får en part undantagsvis tillhandahålla stöd genom att använda sig av någon av följande möjligheter: — De förfaranden för en gemensam hållning som definieras i bilaga XIV och beskrivs i artiklarna 58–63. — Motivering ur biståndssynpunkt med stöd av en betydande andel av parterna i enlighet med artiklarna 51 och 52. — Ett brev till OECD:s generalsekreterare i enlighet med förfarandet i artikel 53, vilket parterna förväntar sig ska vara ovanligt och sällan förekommande.

40. BERÄKNING AV FÖRMÅNLIGHETSGRADEN FÖR BUNDET BISTÅND

Förmånlighetsgraden för bundet bistånd ska beräknas i enlighet med den beräkningsmetod för gåvoandelar som används av DAC, med följande undantag:

a) Det diskonto som används för att beräkna ett låns förmånlighetsgrad i en given valuta, det differentierade diskontot, får ändras årligen den 15 januari och beräknas enligt följande: — Den genomsnittliga CIRR + marginal — Marginalen (M) varierar med återbetalningstiden (R) enligt följande: —



R M Under 15 år 0,75 15 år eller mer, men mindre än 20 år 1,00 20 år eller mer, men mindre än 30 år 1,15 30 år eller mer 1,25 — För alla valutor beräknas genomsnittlig CIRR som genomsnittet av de gällande månatliga CIRR under sexmånadersperioden mellan den 15 augusti året innan och den 14 februari innevarande år. Den beräknade räntesatsen, inklusive marginalen, avrundas till närmaste 10 baspunkter. Om det finns mer än en CIRR för den berörda valutan ska den CIRR som har längst löptid enligt artikel 20 a användas för denna beräkning.

b) Bastidpunkten för beräkningen av förmånlighetsgraden ska vara kredittidens början enligt bilaga XIV.

c) Vid beräkning av den sammanlagda förmånlighetsgraden i ett kombinerat finansieringspaket ska förmånlighetsgraden anses vara noll för följande krediter, medel och betalningar: — Exportkrediter som överensstämmer med consensusöverenskommelsen. — Andra medel som ställs till förfogande mot marknadsränta eller till en räntesats som ligger nära marknadsräntan. — Andra statliga medel med en förmånlighetsgrad som är lägre än den lägsta tillåtna nivån enligt artikel 38, med undantag av matchningsfall. — Kontantbetalningar av köparen. Betalningar vid eller före kredittidens början som inte anses vara kontantbetalningar ska inbegripas vid beräkningen av förmånlighetsgraden.

d) Vid matchning av bistånd avses med identisk matchning en matchning till en identisk förmånlighetsgrad som beräknats med gällande diskonto vid tidpunkten för matchningen.

e) Lokala kostnader och inköp i tredjeland ska inbegripas vid beräkningen av förmånlighetsgraden endast om de finansieras av givarlandet.

f) Ett finansieringspakets sammanlagda förmånlighetsgrad ska bestämmas genom att varje paketkomponents nominella värde multipliceras med förmånlighetsgraden för varje komponent varefter resultaten adderas och denna totalsumma divideras med komponenternas sammanlagda nominella värde.

g) Diskontot för ett givet biståndslån ska vara det diskonto som gäller vid tidpunkten för anmälan. Vid omedelbar anmälan ska diskontot emellertid vara det som gäller vid den tidpunkt då villkoren för biståndslånet fastställs. En ändring av diskontot under ett låns löptid ska inte förändra lånets förmånlighetsgrad.

h) Om valutan ändras innan kontraktet ingås ska anmälan revideras. Det diskonto som används för att beräkna förmånlighetsgraden ska vara gällande diskonto vid tidpunkten för revisionen. Ingen revision är nödvändig om den alternativa valutan och alla uppgifter som krävs för beräkningen av förmånlighetsgraden framgår av den ursprungliga anmälan.

i) Trots vad som sägs i punkt g ovan ska diskontot, vid beräkning av förmånlighetsgraden i enskilda transaktioner som initieras inom ramen för en biståndskreditram, vara det som ursprungligen anmäldes för kreditramen.

41. GILTIGHETSPERIOD FÖR BUNDET BISTÅND

a) Parterna ska inte fastställa villkor för bundet bistånd för en period som överskrider två år, oavsett om biståndet hänför sig till finansiering av enskilda transaktioner eller till ett biståndsprotokoll, en biståndskreditram eller en liknande överenskommelse. När det gäller ett biståndsprotokoll, en biståndskreditram eller en liknande överenskommelse ska giltighetsperioden börja löpa vid tidpunkten för undertecknandet, vilket ska anmälas i enlighet med artikel 50; en förlängning av en kreditram ska anmälas som om den vore en ny transaktion med en not som förklarar att det gäller en förlängning och att den förnyas på de villkor som ges vid tidpunkten för anmälan om förlängning. Vad beträffar enskilda transaktioner, även sådana som anmälts inom ramen för ett biståndsprotokoll, en biståndskreditram eller en liknande överenskommelse, ska giltighetsperioden börja löpa vid tidpunkten för anmälan av åtagandet i enlighet med antingen artikel 49 eller artikel 50.

b) När ett land för första gången upphör att vara berättigat till lån från Världsbanken med en löptid på 17 år, ska giltighetstiden hos befintliga och nya protokoll och kreditramar avseende bundet bistånd som anmälts begränsas till ett år efter tidpunkten för den potentiella omklassificeringen i enlighet med förfarandet i artikel 36 b.

c) Förnyelse av sådana protokoll och kreditramar kan endast ske på villkor som överensstämmer med bestämmelserna i artiklarna 36 och 37 i consensusöverenskommelsen till följd av — omklassificering av länder, och — en ändring av consensusöverenskommelsens bestämmelser.

Under dessa förhållanden kan befintliga villkor bibehållas trots en ändring av diskontot enligt artikel 40.

42. MATCHNING

Med hänsyn till sina internationella åtaganden och i överensstämmelse med consensusöverenskommelsens syfte får en part i enlighet med förfarandena i artikel 45 matcha de finansiella villkor som erbjuds av en part eller ett land som är en icke-part.

KAPITEL IV

FÖRFARANDEN

AVSNITT 1

Gemensamma bestämmelser för exportkrediter och handelsrelaterat bistånd

43. ANMÄLNINGAR

De anmälningar som krävs enligt förfarandena i consensusöverenskommelsen ska lämnas i enlighet med bilaga VII och innehålla de uppgifter som anges där, och en kopia ska lämnas till sekretariatet.

44. INFORMATION OM STATSSTÖD

a) Så snart en part förpliktar sig att bevilja det statsstöd som anmälts i enlighet med förfarandena i artiklarna 47–50 ska de övriga parterna underrättas om detta genom att referensnumret för anmälan anges på relevant rapporteringsformulär.

b) En part ska genom ett informationsutbyte i enlighet med artiklarna 55–57 underrätta övriga parter om de kreditvillkor som den avser att bevilja stöd för i fråga om en viss transaktion och kan begära motsvarande information från de andra parterna.

45. MATCHNINGSFÖRFARANDEN

a) Innan en part matchar de finansiella villkor som en part eller icke-part antas erbjuda enligt artiklarna 18 och 42, ska parten dels göra alla rimliga ansträngningar, bl.a. genom muntligt samråd enligt artikel 57 när så är lämpligt, för att kontrollera om statsstöd beviljas på dessa villkor, dels uppfylla följande villkor: 1. En part ska till alla övriga parter anmäla de villkor på vilka den avser att bevilja stöd enligt samma anmälningsförfarande som är tillämpligt för de matchade villkoren. Om det är fråga om matchning av en icke-part ska den matchande parten följa samma anmälningsförfarande som hade varit tillämpligt om de matchade villkoren hade erbjudits av en part. 2. Trots vad som sägs i punkt 1 ovan ska den matchande parten anmäla sin avsikt att matcha så snart som möjligt, i sådana fall då åtagandet måste hållas tillbaka enligt det tillämpliga anmälningsförfarandet tills efter slutdagen för erbjudande. 3. Om den initierande parten ändrar eller drar tillbaka sin avsikt att bevilja stöd på de anmälda villkoren ska alla övriga parter omedelbart underrättas.

b) En part som har för avsikt att erbjuda identiska finansiella villkor som de som anmälts enligt artiklarna 47 och 48 får göra detta efter utgången av den föreskrivna tidsfristen. Parten ska anmäla sin avsikt så snart som möjligt.

46. SÄRSKILT SAMRÅD

a) Om en part har rimliga skäl att anta att de finansiella villkor som erbjuds av en annan part (den initierande parten) är mer generösa än de som anges i consensusöverenskommelsen ska denna part underrätta sekretariatet härom. Sekretariatet ska omedelbart offentliggöra denna information.

b) Den initierande parten ska klargöra vilka finansiella villkor som gäller för dess erbjudande inom två arbetsdagar efter det att sekretariatet offentliggjort informationen.

c) Efter den initierande partens klargörande får varje part som så önskar begära att sekretariatet anordnar ett särskilt samråd mellan parterna inom fem arbetsdagar för att diskutera frågan.

d) Så länge det inte föreligger något resultat av det särskilda samrådet mellan parterna träder inte de finansiella villkor som omfattas av statsstöd i kraft.

AVSNITT 2

Förfaranden för exportkrediter

47. FÖRHANDSANMÄLAN MED ÖVERLÄGGNINGAR

a) En part ska underrätta alla övriga parter minst tio kalenderdagar innan den ingår ett åtagande i enlighet med bilaga VII till consensusöverenskommelsen, om — tillämplig landriskklassificering och köparriskkategori som används för att beräkna minimipremiesatsen är den som gäller för en tredjepartsgarant som är belägen utanför gäldenärens land, [dvs. som har fastställts i enlighet med artikel 24 e första strecksatsen], — tillämplig minimipremiesats har minskat till följd av tillämpningen av en metod för minimering av landrisk som anges i artikel 30, eller om — den har för avsikt att bevilja stöd i enlighet med artikel 10 a 2 eller artikel 10 d i bilaga IV, eller — den har för avsikt att bevilja stöd i enlighet med artikel 5 a i bilaga V.

b) Om någon annan part begär överläggningar under denna period ska den initierande parten vänta i ytterligare tio kalenderdagar.

c) En part ska underrätta alla övriga parter om sitt slutliga beslut efter överläggningar för att underlätta översynen av erfarenhetsmaterialet i enlighet med artikel 69. Parterna ska dokumentera sina erfarenheter av de premiesatser som anmälts i enlighet med punkt a ovan.

48. FÖRHANDSANMÄLAN

a) I enlighet med bilaga VII i consensusöverenskommelsen ska en part minst tio kalenderdagar innan ett åtagande ingås till alla övriga parter anmäla sin avsikt att 1. bevilja stöd i enlighet med artikel 10 d 3, 2. bevilja stöd med en återbetalningstid på mer än fem år till ett land i kategori I, 3. bevilja stöd i enlighet med artikel 13 a, 4. bevilja stöd i enlighet med artikel 14 d, 5. bevilja stöd i enlighet med artikel 24 c när kreditvärdet överstiger 10 miljoner SDR ( 18 ), 6. tillämpa en premienivå i enlighet med artikel 24 e andra strecksatsen, varvid den tillämpliga landriskklassificering och köparriskkategori som används för att beräkna minimipremiesatsen har fastställts genom att en klassificerad multilateral eller regional institution är gäldenär eller garant, 7. tillämpa en premienivå i enlighet med artikel 27 e, varvid den valda köparriskkategorin som används för att beräkna minimipremiesatsen för en transaktion — med en icke-statlig gäldenär/garant understiger CC1 (dvs. CC0 eller SOV+), — med en icke-statlig gäldenär/garant som har en kredit som överstiger 5 miljoner SDR är bättre än det ackrediterade kreditvärderingsinstitutets värdering, 8. tillämpa en premienivå i enlighet med artikel 31 a, varvid kreditförbättringar av köparrisken resulterar i tillämpningen av en kreditförbättringsfaktor som överstiger 0. 9. bevilja stöd i enlighet med artikel 8 a i bilaga II, 10. bevilja stöd i enlighet med artikel 10 a 1 i bilaga IV, 11. bevilja stöd i enlighet med artikel 5 b i bilaga V.

b) En initierande part som ändrar eller drar tillbaka sin avsikt att bevilja stöd till en sådan transaktion ska omedelbart underrätta alla övriga parter.

AVSNITT 3

Förfaranden för handelsrelaterat bistånd

49. FÖRHANDSANMÄLAN

a) En part ska lämna förhandsanmälan i enlighet med bilaga VII om den har för avsikt att bevilja statsstöd för — handelsrelaterat obundet bistånd till ett värde av minst 2 miljoner SDR och med en förmånlighetsgrad på mindre än 80 %, — handelsrelaterat obundet bistånd till ett värde av mindre än 2 miljoner SDR och med en gåvoandel (enligt DAC:s definition) på mindre än 50 %, — handelsrelaterat bundet bistånd till ett värde av minst 2 miljoner SDR och med en förmånlighetsgrad på mindre än 80 %, eller — handelsrelaterat bundet bistånd till ett värde av mindre än 2 miljoner SDR och en förmånlighetsgrad på mindre än 50 %, utom i de fall som anges i artikel 35 a och b, — bundet bistånd i enlighet med artikel 39 d.

b) Förhandsanmälan ska lämnas senast 30 arbetsdagar före slutdagen för erbjudande eller åtagande, beroende på vilken dag som infaller först.

c) Om den initierande parten ändrar eller drar tillbaka sin avsikt att bevilja stöd på de anmälda villkoren ska alla övriga parter omedelbart underrättas.

d) Bestämmelserna i denna artikel ska tillämpas på bundet bistånd som ingår i ett kombinerat finansieringspaket enligt artikel 35.

50. OMEDELBAR ANMÄLAN

a) En part ska omedelbart, dvs. inom två arbetsdagar efter åtagandet, i enlighet med bilaga VII till alla övriga parter anmäla om statsstöd för bundet bistånd tillhandahålls till ett värde av — minst 2 miljoner SDR och med en förmånlighetsgrad på minst 80 %, eller — mindre än 2 miljoner SDR och med en förmånlighetsgrad på minst 50 %, utom i de fall som anges i artikel 38 a och b.

b) En part ska också omedelbart anmäla till alla övriga parter när ett biståndsprotokoll, en kreditram eller en liknande överenskommelse undertecknas.

c) Ingen förhandsanmälan behöver lämnas om en part avser att matcha villkor som omfattas av en omedelbar anmälan.

AVSNITT 4

Samrådsförfaranden för bundet bistånd

51. SAMRÅDENS SYFTE

a) En part som önskar uppgifter om eventuella handelsmotiv för bundet bistånd får begära att en grundlig bedömning av biståndets kvalitet (se bilaga XIII) läggs fram.

b) En part får dessutom begära samråd med övriga parter i enlighet med artikel 52. Samrådet kan äga rum i form av muntligt samråd enligt artikel 57 för att dryfta — i första hand om stöderbjudandet uppfyller kraven i artiklarna 36 och 37, och — vid behov, om ett biståndserbjudande är berättigat även om kraven i artiklarna 36 och 37 inte är uppfyllda.

52. SAMRÅDENS OMFATTNING OCH TIDSFRISTER

a) Under samrådet kan en part bl.a. begära följande information: — En detaljerad genomförbarhetsstudie/projektutvärdering. — Huruvida det finns ett konkurrerande anbud med icke-subventionerad finansiering eller biståndsfinansiering. — Projektets utsikter att generera eller spara utländsk valuta. — Om samarbete förekommer med multilaterala organisationer, t.ex. Världsbanken. — Om det förekommer ett internationellt anbudsförfarande (ICB), särskilt om givarlandets leverantör har lämnat det lägsta anbudet. — Miljöeffekter. — Deltagande av privata företag. — Tidpunkt för anmälningarna om subventionerade krediter eller biståndskrediter (t.ex. sex månader före anbudstidens utgång eller dagen för ingående av åtagandet).

b) Samrådet ska avslutas och sekretariatet ska underrätta samtliga parter om svaren på båda frågorna i artikel 51 minst tio arbetsdagar före slutdagen för erbjudande eller åtagande, beroende på vilken dag som infaller först. Om enighet inte kan nås mellan de samrådande parterna ska sekretariatet ge andra parter tillfälle att yttra sig inom fem arbetsdagar. Det ska rapportera dessa synpunkter till den anmälande parten, som bör ompröva sitt erbjudande om det visar sig att det inte föreligger betydande stöd för biståndsanbudet.

53. SAMRÅDENS RESULTAT

a) En givare som önskar fortsätta ett projekt trots frånvaro av betydande stöd ska lämna en förhandsanmälan om sina avsikter till övriga parter senast 60 kalenderdagar efter det att samrådet avslutats, dvs. ordförandens slutsats godkänts. Givaren ska också i ett brev till OECD:s generalsekreterare sammanfatta resultatet av samrådet och förklara de övergripande, icke handelsrelaterade nationella intressen som ligger bakom den planerade åtgärden. Parterna förväntar sig att sådana situationer ska vara ovanliga och sällan förekommande.

b) Givaren ska omedelbart anmäla till parterna att ett brev har sänts till OECD:s generalsekreterare, och en kopia av detta ska bifogas anmälan. Varken givaren eller någon annan part får göra ett åtagande avseende bundet bistånd före utgången av en period på tio arbetsdagar efter det att anmälan till parterna lämnats. Vad beträffar projekt för vilka konkurrerande kommersiella anbud identifierades under samrådsförfarandet ska tiodagarsperioden förlängas till 15 arbetsdagar.

c) Sekretariatet ska övervaka utvecklingen och resultaten av samrådet.

AVSNITT 5

Informationsutbyte avseende exportkrediter och handelsrelaterat bistånd

54. KONTAKTPUNKTER

All kommunikation ska ske mellan de angivna kontaktpunkterna i varje land via omedelbar textkommunikation, t.ex. OLIS (OECD Online Information System), och vara konfidentiell.

55. FÖRFRÅGNINGARNAS OMFATTNING

a) En part får fråga en annan part hur den parten ställer sig i fråga om ett tredjeland, en institution i ett tredjeland eller en viss affärsmetod.

b) En part som har mottagit en ansökan om statsstöd får vända sig till en annan part med en förfrågan och ange de mest förmånliga kreditvillkor på vilka den skulle vara beredd att bevilja stöd.

c) Om en förfrågan riktar sig till mer än en part ska den innehålla en förteckning över adressaterna.

d) En kopia av alla förfrågningar och svar ska sändas till sekretariatet.

56. SVARENS OMFATTNING

a) Den part som mottar en förfrågan ska svara inom sju kalenderdagar och lämna så mycket information som möjligt. Parten ska i sitt svar göra en så god uppskattning som möjligt av det troliga beslutet i frågan. Vid behov ska ett fullständigt svar följa snarast möjligt. En kopia ska sändas till de övriga adressaterna i förfrågan och till sekretariatet.

b) Svaret på en förfrågan kan senare bli ogiltigt, t.ex. om — en ansökan görs, ändras eller dras tillbaka, eller — andra villkor övervägs. I så fall ska ett svar genast skickas, med kopior till de övriga adressaterna och till sekretariatet.

57. MUNTLIGT SAMRÅD

a) En part ska samtycka till en begäran om muntligt samråd inom tio arbetsdagar.

b) Parter och icke-parter ska underrättas om en begäran om muntligt samråd. Samrådet ska äga rum så snart som möjligt efter utgången av tiodagarsperioden.

c) Ordföranden i consensusgruppen ska samordna alla eventuella uppföljningsåtgärder med sekretariatet, t.ex. en gemensam hållning. Sekretariatet ska omgående underrätta samtliga parter om resultatet av samrådet.

58. FÖRFARANDEN FÖR GEMENSAMMA HÅLLNINGAR SAMT DESSAS INNEHÅLL

a) Förslag till gemensamma hållningar ska sändas till sekretariatet. Sekretariatet ska sända ett förslag till en gemensam hållning till samtliga parter och, om det gäller bundet bistånd, samtliga DAC:s kontaktpunkter. Initiativtagarens identitet ska inte avslöjas i registret över gemensamma hållningar på OLIS (OECD Online Information System) anslagstavla. Sekretariatet får emellertid på begäran muntligen avslöja initiativtagarens identitet för en part eller en DAC-medlem. Sekretariatet ska föra ett register över sådana förfrågningar.

b) Förslaget till gemensam hållning ska vara daterat och innehålla följande uppgifter: — Referensnummer åtföljt av ”Gemensam hållning” (Common line). — Namnet på det importerande landet och köparen. — Beteckning på eller en så noggrann beskrivning av projektet som möjligt så att det kan identifieras. — De villkor som förutses av det initiativtagande landet. — Förslaget till gemensam hållning. — Nationalitet och namn på kända konkurrerande anbudsgivare. — Slutdatum för kommersiella och finansiella anbud och, om möjligt, anbudsnummer. — Andra relevanta uppgifter, inbegripet skäl för att föreslå en gemensam hållning, tillgång på undersökningar av projektet eller särskilda omständigheter.

c) Ett förslag till gemensam hållning som läggs fram i enlighet med artikel 36 b 4 ska sändas till sekretariatet med kopior till övriga parter. Den part som lägger fram förslaget till gemensam hållning ska ge en uttömmande redogörelse för skälen till att ett land inte bör klassificeras i enlighet med det förfarande som anges i artikel 36 b.

d) Sekretariatet ska offentliggöra den godkända gemensamma hållningen.

59. REAKTIONER PÅ FÖRSLAG TILL GEMENSAM HÅLLNING

a) Parterna bör reagera på ett förslag till gemensam hållning snarast möjligt och under alla omständigheter inom 20 kalenderdagar.

b) En reaktion kan bestå i en begäran om ytterligare information, godkännande, avvisande, ett förslag till ändring av den gemensamma hållningen eller ett alternativt förslag till gemensam hållning.

c) En part som säger sig inte kunna uttrycka någon ståndpunkt eftersom en exportör eller myndigheterna i det mottagande landet inte har tagit kontakt i fråga om bistånd till projektet ska anses ha godkänt förslaget till gemensam hållning.

60. GODKÄNNANDE AV GEMENSAMMA HÅLLNINGAR

a) Efter en period på 20 kalenderdagar ska sekretariatet underrätta samtliga parter om läget beträffande förslaget till gemensam hållning. Om ingen part har avvisat den gemensamma hållningen men inte alla parter har godkänt det ska det vara möjligt att under ytterligare åtta kalenderdagar godkänna eller avvisa förslaget.

b) Efter denna ytterligare period ska varje part som inte uttryckligen har avvisat förslaget anses ha godkänt den gemensamma hållningen. Varje part, inbegripet initiativtagaren, får dock ställa som villkor för sitt godkännande att en eller flera andra parter uttryckligen godkänner förslaget.

c) Om en part inte godkänner en eller flera beståndsdelar av en gemensam hållning innebär detta ett underförstått godkännande av alla andra beståndsdelar. Ett sådant delgodkännande kan föranleda andra parter att ändra inställning till den gemensamma hållningen. Samtliga parter har rätt att erbjuda eller matcha villkor som inte omfattas av en gemensam hållning.

d) En gemensam hållning som inte godkänts kan tas upp till ny prövning i enlighet med förfarandena i artiklarna 58 och 59. Under dessa förhållanden är parterna inte bundna av sitt ursprungliga beslut.

61. OENIGHET OM GEMENSAMMA HÅLLNINGAR

Om initiativtagaren och den part som har föreslagit en ändring eller ett alternativ inte kan enas om en gemensam hållning inom den andra perioden på åtta kalenderdagar får denna period förlängas efter ömsesidig överenskommelse. Sekretariatet ska underrätta samtliga parter om denna förlängning.

62. TIDPUNKT FÖR GEMENSAMMA HÅLLNINGARS IKRAFTTRÄDANDE

Sekretariatet ska underrätta samtliga parter om att den gemensamma hållningen antingen kommer att träda i kraft eller har avvisats. Den gemensamma hållningen träder i kraft tre kalenderdagar därefter. Sekretariatet ska ombesörja att det på OLIS finns en aktuell förteckning tillgänglig över alla gemensamma hållningar som har godkänts eller som inte har avgjorts.

63. GEMENSAMMA HÅLLNINGARS GILTIGHET

a) En gemensam hållning som godkänts ska gälla i två år från ikraftträdandet, om inte sekretariatet underrättas om att den inte längre är av intresse och detta godtas av samtliga parter. En gemensam hållning ska gälla i ytterligare två år om en part inom 14 kalenderdagar innan den ursprungligen skulle löpa ut ansöker om en förlängning. Ytterligare förlängningar kan godkännas genom samma förfarande. En gemensam hållning som godkänts i enlighet med artikel 36 b 4 ska gälla till dess att Världsbankens uppgifter för påföljande år finns tillgängliga.

b) Sekretariatet ska övervaka läget beträffande gemensamma hållningar och hålla parterna underrättade genom uppdatering av förteckningen på OLIS över läget beträffande giltiga gemensamma hållningar. Sekretariatet ska följaktligen bl.a. — lägga till nya gemensamma hållningar som godkänts av parterna, — uppdatera uppgifterna om sista giltighetsdag när en part begär förlängning, — stryka gemensamma hållningar vilkas giltighetstid har löpt ut, — en gång i kvartalet ge ut en förteckning över gemensamma hållningar som löper ut under påföljande kvartal.

AVSNITT 6

Operationella bestämmelser för meddelande om minimiräntesatser (CIRR)

64. MEDDELANDE OM MINIMIRÄNTESATSER

a) CIRR för valutor som beslutas enligt bestämmelserna i artikel 20 ska via omedelbar textkommunikation översändas till sekretariatet minst en gång varje månad för vidarebefordran till samtliga parter.

b) Denna anmälan ska vara sekretariatet tillhanda senast fem dagar efter utgången av den månad som uppgifterna avser. Sekretariatet ska därefter genast underrätta alla parter om tillämpliga räntor och offentliggöra dessa.

65. TIDPUNKT FÖR RÄNTESATSERNAS IKRAFTTRÄDANDE

En eventuell ändring av CIRR ska träda i kraft den femtonde dagen efter månadens utgång.

66. OMEDELBARA FÖRÄNDRINGAR AV RÄNTESATSER

Om marknadsutvecklingen kräver anmälan om en ändring av CIRR under loppet av en månad ska den ändrade räntesatsen börja tillämpas tio dagar efter det att sekretariatet mottagit anmälan om ändringen.

AVSNITT 7

Översyner

67. REGELBUNDEN ÖVERSYN AV CONSENSUSÖVERENSKOMMELSEN

a) Parterna ska regelbundet se över hur consensusöverenskommelsen fungerar. Vid översynen ska parterna bland annat granska anmälningsförfaranden, tillämpningen av det differentierade diskontosystemet samt dess sätt att fungera, bestämmelser om och förfaranden för bundet bistånd, matchningsfrågor, tidigare ingångna åtaganden och möjligheten till ett utvidgat deltagande i consensusöverenskommelsen.

b) Denna översyn ska grundas på information om parternas erfarenheter och förslag till förbättringar av consensusöverenskommelsens sätt att fungera. Parterna ska ta hänsyn till consensusöverenskommelsens mål och den rådande ekonomiska och monetära situationen. Den information och de förslag som parterna önskar lägga fram för denna översyn ska vara sekretariatet till handa senast 45 kalenderdagar före översynen.

68. ÖVERSYN AV MINIMIRÄNTESATSER

a) Parterna ska regelbundet se över systemet för fastställande av CIRR i syfte att säkerställa att de anmälda räntesatserna avspeglar de aktuella marknadsvillkoren och uppfyller de mål som eftersträvas vid fastställandet av räntorna. En sådan översyn ska också omfatta den marginal som ska läggas till vid tillämpning av dessa räntesatser.

b) Varje part får till ordföranden i consensusgruppen överlämna en välgrundad begäran om en extra ordinarie översyn, om parten i fråga anser att CIRR för en eller flera valutor inte längre avspeglar rådande marknadsvillkor.

69. ÖVERSYN AV MINIMIPREMIESATSER OCH DÄRMED SAMMANHÄNGANDE FRÅGOR

Parterna ska regelbundet kontrollera och se över alla aspekter av reglerna och förfarandena i fråga om premier. Denna översyn ska omfatta följande:

a) Metoden för landriskklassificering samt metoden för bedömningen av risken på stat med sikte på att pröva deras giltighet mot bakgrund av de erfarenheter som gjorts.

b) Nivån på minimipremiesatserna för att säkerställa att de fortsätter att vara ett tillförlitligt mått på kreditrisken, varvid hänsyn tas till såväl den faktiska erfarenheten hos de institut som tillhandahåller statsstödda exportkrediter som till privatmarknadsinformationen om prissättningen på kreditrisker.

c) Differentiering av minimipremiesatserna i syfte att ta hänsyn till skillnader i kvalitet mellan olika exportkreditprodukter och täckningsgrad.

d) Erfarenheterna rörande tillämpningen av minimering av landrisk respektive kreditförbättringar av köparrisken samt att dessa metoder fortsätter att ha en giltig och lämplig specifik inverkan på minimipremiesatserna.









BILAGA I

SEKTORSÖVERENSKOMMELSE OM EXPORTKREDITER FÖR FARTYG

KAPITEL I

Sektorsöverenskommelsens tillämpningsområde

1. DELTAGANDE

Parter till denna sektorsöverenskommelse är Australien, Europeiska unionen, Japan, Korea, Norge och Nya Zeeland.

2. TILLÄMPNINGSOMRÅDE

I denna sektorsöverenskommelse, som kompletterar consensusöverenskommelsen, anges särskilda riktlinjer för statsstödda exportkrediter avseende exportkontrakt som omfattar följande:

a) Nya havsgående fartyg på minst 100 bruttoregisterton som används för transport av varor eller personer, eller för att utföra en specialiserad tjänst (t.ex. fiskefartyg, fiskefabriksfartyg, isbrytare eller mudderverk, som har sådana framdrivnings- och styrsystem att de i sig är varaktigt fullt navigerbara på öppet hav), bogserfartyg på minst 365 Kw och ej färdigställda fartygsskrov som flyter och är rörliga. Sektorsöverenskommelsen omfattar inte militärfartyg. Flytdockor och rörliga offshoreanläggningar omfattas inte av sektorsöverenskommelsen, men om det uppstår problem gällande exportkrediter för sådana anläggningar kan parterna i sektorsöverenskommelsen (nedan kallade parterna), efter övervägande av en motiverad begäran från någon part, besluta att de ska omfattas.

b) Ombyggnad av fartyg. Med ombyggnad av fartyg avses varje ombyggnad av havsgående fartyg på mer än 1 000 bruttoregisterton, förutsatt att ombyggnaden innebär genomgripande förändringar av fartygets lastkapacitet, skrov eller framdrivningssystem.

c) 1. Fartyg av svävartyp omfattas visserligen inte av sektorsöverenskommelsen, men parterna får bevilja exportkrediter för svävare på villkor likvärdiga med dem som anges i sektorsöverenskommelsen. De förbinder sig att tillämpa denna möjlighet med måtta och att inte bevilja sådana kreditvillkor för svävare i fall där det kan slås fast att ingen konkurrens råder på de villkor som anges i sektorsöverenskommelsen. 2. I sektorsöverenskommelsen avses med svävare en amfibiefarkost på minst 100 ton som är utformad att bäras av luft som drivs ut från farkosten och formar en luftkudde mellan marken eller vattenytan och farkosten innanför en flexibel kjol runt farkosten, och som kan framdrivas och styras med hjälp av propellrar eller riktade luftutsläpp drivna av fläktar eller liknande anordningar. 3) Parterna är eniga om att beviljandet av exportkrediter på villkor likvärdiga med dem som anges i denna sektorsöverenskommelse bör begränsas till svävare som används i sjötrafik och alltså inte på land, utom för att nå terminalanläggningar som är belägna högst en kilometer från vattnet.

KAPITEL II

Bestämmelser om exportkrediter och bundet bistånd

3. LÄNGSTA ÅTERBETALNINGSTID

Längsta återbetalningstid, oavsett landets klassificering, är tolv år efter leverans.

4. KONTANT BETALNING

Parterna ska kräva en kontant betalning på minst 20 % av kontraktspriset vid leverans.

5. ÅTERBETALNING AV KAPITALBELOPP OCH BETALNING AV RÄNTA

a) Återbetalning av en exportkredits kapitalbelopp ska ske i lika stora, regelbundna amorteringar med normalt sex månaders och högst tolv månaders intervall.

b) Ränta ska betalas med högst sex månaders intervall med början senast sex månader efter kredittidens början.

c) För exportkrediter som tillhandahålls som stöd för uthyrningstransaktioner kan lika stora återbetalningar av kapitalbeloppet och räntan i kombination tillämpas i stället för lika stora återbetalningar av kapitalbeloppet enligt punkt a.

d) Ränta som förfaller till betalning efter kredittidens början ska inte kapitaliseras.

e) En part i denna sektorsöverenskommelse som avser att tillämpa andra villkor för betalningen av ränta än dem som anges i punkt b ska i enlighet med bilaga VII till consensusöverenskommelsen lämna förhandsanmälan minst tio kalenderdagar innan ett åtagande ingås.

6. MINIMIPREMIE

Bestämmelserna om minimipremiesatser i consensusöverenskommelsen ska inte tillämpas förrän de setts över ytterligare av parterna i denna sektorsöverenskommelse.

7. PROJEKTFINANSIERING

Bestämmelserna i artikel 7 i och bilaga VI till consensusöverenskommelsen ska inte tillämpas förrän de setts över ytterligare av parterna i denna sektorsöverenskommelse.

8. BISTÅND

En part som önskar tillhandahålla bistånd ska, utöver vad som föreskrivs i consensusöverenskommelsen, bekräfta att fartyget inte förs under ett öppet register under återbetalningstiden, att det på ett tillfredsställande sätt försäkrats att den slutliga ägaren är bosatt i mottagarlandet, inte är ett vilande dotterbolag till ett utländskt bolag och har förbundit sig att inte sälja fartyget utan de inhemska myndigheternas tillstånd.

KAPITEL III

Förfaranden

9. ANMÄLNINGAR

Med tanke på öppenheten ska varje part, utöver vad som föreskrivs i consensusöverenskommelsen och i det Creditor Reporting System som tillämpas av Världsbanken, Bernunionen och OECD, årligen lämna uppgifter om sitt system för beviljande av statligt stöd och om hur denna sektorsöverenskommelse, inbegripet befintliga system, genomförs.

10. ÖVERSYN

a) Sektorsöverenskommelsen ska ses över årligen eller på begäran av någon part inom ramen för OECD:s arbetsgrupp för varvsindustri, och en rapport ska läggas fram för parterna i consensusöverenskommelsen.

b) För att underlätta konsekvens och enhetlighet mellan consensusöverenskommelsen och denna sektorsöverenskommelse ska parterna i sektorsöverenskommelsen och consensusöverenskommelsen samråda och samordna sina insatser på lämpligt sätt, med beaktande av varvsindustrins karaktär.

c) Om parterna i consensusöverenskommelsen beslutar att ändra denna, ska parterna i denna sektorsöverenskommelse (nedan kallade parterna) granska detta beslut och överväga dess relevans för sektorsöverenskommelsen. I avvaktan på detta övervägande ska ändringarna av consensusöverenskommelsen inte tillämpas på denna sektorsöverenskommelse. Om parterna godtar ändringarna av consensusöverenskommelsen, ska de skriftligen underrätta parterna i consensusöverenskommelsen om detta. Om parterna inte godtar ändringarna av consensusöverenskommelsen vad avser deras tillämpning på varvsindustrin, ska de meddela parterna i consensusöverenskommelsen sina invändningar och inleda samråd med dem i syfte att nå en lösning. Om enighet inte kan nås mellan de två grupperna ska parternas hållning i fråga om tillämpningen av ändringarna på varvsindustrin gälla.









Tillägg

Åtaganden för det framtida arbetet

Utöver vad som sägs om det framtida arbetet i consensusöverenskommelsen är parterna i denna sektorsöverenskommelse eniga om följande:

a) Att utarbeta en illustrativ förteckning över fartygstyper som i allmänhet anses som olönsamma, med beaktande av bestämmelserna om bundet bistånd i consensusöverenskommelsen.

b) Att se över bestämmelserna i consensusöverenskommelsen om minimipremiesatser i syfte att införliva dem med denna sektorsöverenskommelse.

c) Att med hänsyn till hur relevanta internationella förhandlingar utvecklas diskutera införande av andra bestämmelser om minimiräntesatser, inbegripet en SCIRR (en särskild marknadsreferensränta) och rörliga räntor.

d) Att se över denna sektorsöverenskommelses tillämplighet när det gäller consensusöverenskommelsens bestämmelser om projektfinansiering.

e) Att diskutera om — datumet för den första amorteringen av kapitalbeloppet, — konceptet genomsnittlig vägd återbetalningsperiod kan tillämpas i förhållande till den återbetalningsprofil som anges i artikel 5 i denna sektorsöverenskommelse.









BILAGA II

SEKTORSÖVERENSKOMMELSE OM EXPORTKREDITER FÖR KÄRNKRAFTVERK

KAPITEL I

Sektorsöverenskommelsens tillämpningsområde

1. TILLÄMPNINGSOMRÅDE

a) Denna sektorsöverenskommelse innehåller bestämmelser som är tillämpliga på statsstödda exportkrediter i fråga om kontrakt för: 1. Export av kompletta kärnkraftverk eller delar därav, inbegripet alla beståndsdelar, utrustning, material och tjänster, inklusive den utbildning av personal som är direkt nödvändig för byggande och idrifttagande av dessa kärnkraftverk. 2. Modernisering av befintliga kärnkraftverk när både det sammanlagda värdet för moderniseringen motsvarar minst 80 miljoner SDR och kraftverkets ekonomiska livslängd sannolikt kommer att förlängas med minst återbetalningsperioden. Om ettdera av dessa kriterier inte uppfylls, ska consensusöverenskommelsens regler gälla. 3. Tillhandahållande av kärnbränsle samt anrikning. 4. Hantering av använt bränsle.

b) Denna sektorsöverenskommelse är inte tillämplig på: 1. Utgiftsposter utanför kärnkraftverkets anläggningsgräns för vilka köparen normalt ansvarar, särskilt kostnader i samband med markanläggning, vägar, arbetarbostäder, kraftledningar, ställverk ( 19 ) och vattenförsörjning samt omkostnader i köparens land i samband med förfaranden för officiellt godkännande (t.ex. godkännande av byggplats, byggnadslov, tillstånd för laddning av bränsle). 2. Ställverk, transformatorer och kraftledningar utanför kärnkr