1984L0360 — SV — 23.12.1991 — 001.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS DIREKTIV
av den 28 juni 1984
om bekämpning av luftförorening från industrianläggningar
(84/360/EEG)
(EGT L 188, 16.7.1984, s. 20)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Rådetsdirektiv 91/692/EEG av den 23 december 1991 L 377 48 31.12.1991
▼B
RÅDETS DIREKTIV
av den 28 juni 1984
om bekämpning av luftförorening från industrianläggningar
(84/360/EEG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA
DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekono-
miska gemenskapen, särskilt artikel 100 och 235 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag(1),
med beaktande av Europaparlamentetsyttrande(2),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), och
med beaktande av följande:
I Europeiska gemenskapernas åtgärdsprogram för miljön från år
1973(4), 1977(5) och 1983(6) betonasbetydels en av att hindra och
minska förorening av luften.
I åtgärdsprogrammen från år 1973 och år 1977 behandlas inte bara den
objektiva utvärderingen av risker för människors hälsa och för miljön
till följd av luftförorening, utan också formuleringen av kvalitetsmåloch fastställandet av kvalitetsnormer, särskilt för ett antal luftförore-ningar som anses vara de farligaste.
Rådet har redan antagit flera direktiv för att genomföra dessa program.
Gemenskapen har enligt beslut 81/462/EEG(
7) tillträtt konventionen
om långväga gränsöverskridande luftföroreningar.
Åtgärdsprogrammet från år 1983, vars generella riktlinjer har godkänts
av Europeiska gemenskapernas råd och medlemsstatöernas företrädare,församlade i rådet, utgår från att kommissionen fortsätter sitt arbete för
att fastställa normer för luftkvaliteten och, i den utsträckning det
behövs, utsläppsnormer för vissa typer av utsläppskällor.
Samtliga medlemsstater tillämpar lagar och andra författningar för att
bekämpa luftförorening från fasta industrianläggningar. Flera medlems-stater genomför en översyn av de gällande bestämmelserna.
Olikheter mellan de bestämmelser om bekämpning av luftförorening
från industrianläggningar som redan tillämpas eller omarbetas i deolika medlemsstaterna kan ge upphov till ojämlika konkurrensvillkoroch direkt påverka den gemensamma marknadens funktion. Därförkrävs en tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning på det nu aktu-ella området enligt artikel 100 i fördraget.
En av gemenskapens viktigaste uppgifter är att främja en harmonisk
utveckling av ekonomiska verksamheter och en fortsatt och balanseradtillväxt inom hela gemenskapen. Dessa uppgifter kan endast genom-förasom åtgärder vidtasför att bekämpa förorening och s törningaroch om livskvaliteten och skyddet för miljön förbättras.
Det är önskvärt och nödvändigt att gemenskapen bidrar till att
medlemsstaternas åtgärder mot luftförorening från fasta industrianlägg-ningar blir effektivare.
För att uppnå detta är det nödvändigt att tillämpa vissa principer, som
innefattar en serie åtgärder och förfaranden i syfte att hindra ochminska luftförorening från industrianläggningar i gemenskapen.1984L0360 — SV — 23.12.1991 — 001.001 — 2
(1) EGT nr C 139, 27.5.1983, s. 5.
(2) EGT nr C 342, 19.12.1983, s. 160.
(3) EGT nr C 23, 30.1.1984, s. 27.
(4) EGT nr C 112, 20.12.1973, s. 1.
(5) EGT nr C 139, 13.6.1977, s. 1.
(6) EGT nr C 46, 17.2.1983, s. 1.
(7) EGT nr L 171, 27.6.1981, s. 11.
▼B
Gemenskapens arbete måste inriktas på att tillämpningen av dessa prin-
ciper skall ske stegvis, med hänsyn till frågornas komplicerade karaktäroch de grundläggande principer på vilka de enskilda staternas nation-
ella politik vilar.
Det bör inledningsvis införas ett övergripande regelverk, som ger
medlemsstaterna möjlighet att vid behov anpassa sina gällande reglertill de principer som antas på gemenskapsnivå. Medlemsstaterna bördärför införa ett system med förhandstillstånd för drift och väsentliga
ändringar av sådana fasta industrianläggningar som kan orsaka luftföro-
rening.
De behöriga nationella myndigheterna bör kunna bevilja sådana
förhandstillstånd endast om vissa villkor är uppfyllda, däribland kravenatt alla lämpliga förebyggande åtgärder skall vidtas och att anlägg-ningensdrift inte får ors aka luftförorening i betydande omfattning.
I fråga om områden som är särskilt förorenade och områden som är i
särskilt behov av skydd bör särskilda bestämmelser kunna tillämpas.
Reglerna för tillståndsgivning och fastställande av utsläpp måste
uppfylla vissa krav.
I vissa fall måste de behöriga myndigheterna undersöka om ytterligare
krav måste ställas, som dock inte får medföra oskäliga kostnader förden berörda verksamheten.
Tillämpningen av de bestämmelser som antas genom detta direktiv bör
ske stegvis i fråga om befintliga anläggningar, varvid särskild hänsyn
bör tas till tekniska förhållanden och ekonomiska effekter.
Samarbete mellan medlemsstaterna inbördes och med kommissionen
bör främjas, för att underlätta genomförandet av åtgärder i syfte atthindra och minska luftförorening samt utveckla förebyggande tekniker.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Syftet med detta direktiv är att skapa utrymme för ytterligare åtgärder
och förfaranden ämnade att hindra eller minska luftförorening från
industrianläggningar i gemenskapen, särskilt anläggningar i de katego-rier som anges i bilaga 1.
Artikel 2
I detta direktiv avses med1.luftförorening : utsläpp av ämnen eller tillförsel av energi till luften
som direkt eller indirekt härrör från människan och som medför
risker för människors hälsa, skadar levande resurser, ekosystem eller
materiella tillgångar, begränsar rekreationsmöjligheter eller störannat berättigat nyttjande av naturen,
2.anläggning : varje inrättning eller annan fast anläggning för ett
industriellt eller allmännyttigt ändamål som kan förorsaka luftförore-
ning,
3.befintlig anläggning : en anläggning som är i drift före den 1 juli
1987 eller som har uppförts eller erhållit tillstånd före detta datum,
4.gränsvärden för luftkvalitet : den koncentration av förorenande
ämnen i luften som inte får överskridas under en bestämd tidsperiod,
5.gränsvärden för utsläpp : den koncentration eller den massa av
förorenande ämnen i utsläpp från anläggningar vilken inte fåröverskridas under en bestämd tidsperiod.
Artikel 3
1. Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som krävs för att
säkerställa att anläggningar som tillhör de kategorier som anges i bilaga1 inte kan tasi drift utan att tills tånd har lämnatsav de behöriga1984L0360 — SV — 23.12.1991 — 001.001 — 3
▼B
myndigheterna. Projekteringen av en anläggning måste ske med beak-
tande av att de föreskrivna kraven för tillstånd måste kunna uppfyllas.
2. Tillstånd krävs också för en betydande ändring av en anläggning
som antingen tillhör någon av kategorierna i bilaga 1 eller som till följd
av ändringen kommer att tillhöra någon av dessa kategorier.
3. Medlemsstaterna kan ställa krav på tillstånd för andra kategorier
av anläggningar eller, om så föreskrivs i den nationella lagstiftningen,på att förhandsanmälan skall ske.
Artikel 4
Om inte annat följer av nationella bestämmelser eller gemenskapsbe-
stämmelser som har andra syften än detta direktiv, får tillstånd gesendast om den behöriga myndigheten har förvissat sig om
1. att alla lämpliga förebyggande åtgärder mot luftförorening har vidta-
gits, inklusive tillämpning av bästa tillgängliga teknik, under
förutsättning att sådana åtgärder inte medför oskäliga kostnader,
2. att driften av anläggningen inte orsakar betydande luftförorening,
särskilt på grund av utsläpp av sådana ämnen som anges i bilaga 2,
3. att inte något av de gällande gränsvärdena för utsläpp överskrids,
och
4. att samtliga gällande gränsvärden för luftkvalitet har beaktats.
Artikel 5
Medlemsstaterna får
— ange särskilt förorenade områden, för vilka strängare gränsvärden
än de som avses i artikel 4 får fastställas,
— ange områden som särskilt skall skyddas och för vilka strängare
gränsvärden för luftkvalitet och utsläpp än de som avses i artikel 4får fastställas,
— besluta att anläggningar i vissa kategorier som avses i bilaga 1
endast får uppföras eller drivas inom de ovan nämnda områdenaom särskilda villkor är uppfyllda.
Artikel 6
En ansökan om tillstånd skall innehålla en beskrivning av anläggningen
med de uppgifter som är nödvändiga för att ett beslut om tillståndenligt artikel 3 och 4 skall kunna fattas.
Artikel 7
Med de begränsningar som följer av bestämmelser om sekretess i
affärsförhållanden skall medlemsstaterna utbyta information, inbördes
och med kommissionen, om erfarenheter och kunskaper som avser
åtgärder för att hindra och minska luftförorening, tekniska processeroch teknisk utrustning samt gränsvärden för luftkvalitet och utsläpp.
Artikel 8
1. Efter förslag från kommissionen skall rådet genom enhälligt
beslut vid behov fastställa gränsvärden för utsläpp. Sådana gränsvärdenskall bestämmas på grundval av bästa tillgängliga teknik som intemedför oskäliga kostnader och med beaktande av utsläppens art,
omfattning och skadlighet.
2. Efter förslag från kommissionen skall rådet genom enhälligt
beslut fastställa lämpliga metoder och förfaranden för mätning ochutvärdering.
Artikel 9
1. Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som krävs för att
säkerställa att ansökningarna om tillstånd och de behöriga myndighe-ternasbes lut görstillgängliga för den berörda allmänheten i enlighetmed gällande nationell lagstiftning.1984L0360 — SV — 23.12.1991 — 001.001 — 4
▼B
2. Punkt 1 gäller med förbehåll för sådana särskilda nationella
bestämmelser eller gemenskapsbestämmelser som avser bedömningenav miljöeffekterna av offentliga och enskilda projekt och med förbehåll
för bestämmelser om sekretess i affärsförhållanden.
Artikel 10
Som en grund för de samråd som är nödvändiga inom ramen för de
bilaterala relationerna skall medlemsstaterna se till att samma informa-tion som förmedlas till de egna medborgarna är tillgänglig för övriga
berörda medlemsstater.
Artikel 11
Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa att
utsläppen från anläggningarna bestäms, för att möjliggöra kontroll avatt skyldigheterna enligt artikel 4 efterlevs. Bestämningsmetodernamåste godkännas av de behöriga myndigheterna.
Artikel 12
Medlemsstaterna skall följa utvecklingen i fråga om bästa tillgängliga
teknik och miljösituationen.
Mot bakgrund av detta skall medlemsstaterna vid behov föreskriva om
lämpliga villkor för anläggningar med tillstånd enligt detta direktiv,med hänsyn till den nämnda utvecklingen och med beaktande av attanläggningarna inte skall drabbas av oskäligt höga kostnader. Denekonomiska situationen för verksamheterna i den kategori som är
aktuell skall särskilt beaktas.
Artikel 13
Mot bakgrund av utvecklingen i fråga om bästa tillgängliga teknik och
med hänsyn till miljösituationen skall medlemsstaterna genomföra enpolitik och en strategi, som innefattar lämpliga åtgärder för att stegvis
anpassa befintliga anläggningar i kategorierna i bilaga 1 till bästa
tillgängliga teknik, med beaktande särskilt av
— anläggningensteknis ka utformning,
— i vilken omfattning anläggningen utnyttjas och dess återstående
livslängd,
— arten och omfattningen av de förorenande utsläppen från anlägg-
ningen,
— det önskvärda i att inte belasta den berörda anläggningen med
oskäliga kostnader, särskilt med tanke på den ekonomiska situa-tionen för verksamheterna i den aktuella kategorin.
Artikel 14
Medlemsstaterna får i syfte att skydda folkhälsan och miljön anta
strängare bestämmelser än de som föreskrivs genom detta direktiv.
Artikel 15
Detta direktiv gäller inte industrianläggningar för försvarsändamål.
Artikel 15a
Vart tredje år skall medlemsstaterna lämna uppgifter till kommissionen
om genomförandet av detta direktiv genom en områdesrapport, som
även skall omfatta andra relevanta gemenskapsdirektiv. Rapporten skall
utarbetas på grundval av frågeformulär eller mallar som kommissionenfastställer enligt förfarandet i artikel 6 i direktiv 91/692/EEG(
1). Fråge-
formuläret eller mallarna skall lämnas till medlemsstaterna sexmånader innan den period börjar som rapporten skall avse. Rapporten1984L0360 — SV — 23.12.1991 — 001.001 — 5
(1) EGT nr L 377, 31.12.1991, s. 48.▼M1
▼M1
skall sändas till kommissionen senast nio månader efter utgången av
den treårsperiod som rapporten avser.
Den första rapporten skall omfatta perioden 1994-1996.Kommissionen skall senast nio månader efter mottagandet av medlems-
staternas rapporter offentliggöra en gemenskapsrapport om
genomförandet av direktivet.
Artikel 16
1. Medlemsstaterna skall senast den 30 juni 1987 sätta i kraft de
lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa dettadirektiv.
2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till
de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det områdesom omfattas av detta direktiv.
Artikel 17
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.1984L0360 — SV — 23.12.1991 — 001.001 — 6
▼B
▼B
BILAGA 1
KATEGORIER AV ANLÄGGNINGAR (1)
(omfattade av artikel 3)
1.Energiindustri
1.1 Koksverk
1.2 Oljeraffinaderier (exklusive företag som enbart framställer smörjoljor ur
råolja)
1.3 Anläggningar för kolförgasning och -kondensering
1.4 Kondenskraftverk (utom kärnkraftverk) och andra förbränningsanläggningar
med en avgiven värmeeffekt av mer än 50 MW
2.Produktion och bearbetning av metaller
2.1 Anläggningar för rostning och sintring med en kapacitet av mer än 1 000
ton malm per år
2.2 Integrerade anläggningar för produktion av tackjärn och råstål2.3 Järn- och metallgjuterier med en total kapacitet av mer än 5 ton
2.4 Anläggningar för produktion och smältning av icke-järnhaltiga metaller med
en total kapacitet av mer än 1 ton tungmetaller eller 0,5 ton lättmetaller
3.Tillverkning av icke-metalliska mineralprodukter
3.1 Anläggningar för cementframställning och framställning av kalk i roterugn
3.2 Anläggningar för framställning och bearbetning av asbest och tillverkning
av asbestbaserade produkter
3.3 Anläggningar för tillverkning av glasfiber eller mineralfiber
3.4 Anläggningar för framställning av glas (vanligt glas och specialglas) med en
kapacitet av mer än 5 000 ton per år
3.5 Anläggningar för tillverkning av grovt lergods, särskilt eldfast tegel, rör av
stengods, fasadsten och golvplattor samt taktegel
4.Kemiskindustri
4.1 Kemiska anläggningar för produktion av olefiner, olefinderivat, monomerer
och polymerer
4.2 Kemiska anläggningar för tillverkning av andra organiska mellanprodukter
4.3 Anläggningar för framställning av basiska oorganiska kemikalier
5.Avfallshantering
5.1 Anläggningar för slutligt omhändertagande av giftigt och farligt avfall
genom förbränning
5.2 Anläggningar för behandling av annat fast och flytande avfall genom
förbränning
6.Andra industrier
Anläggningar för kemisk framställning av pappersmassa med en årlig
produktionskapacitet av 25 000 ton eller mer1984L0360 — SV — 23.12.1991 — 001.001 — 7
(1) De siffervärden som anges i denna bilaga gäller produktionskapaciteten.
▼B
BILAGA 2
FÖRTECKNING ÖVER DE VIKTIGASTE FÖRORENANDE ÄMNENA
(i den mening som avses i artikel 4.2)
1. Svaveldioxid och andra svavelföreningar
2. Kväveoxider och andra kväveföreningar
3. Kolmonoxid4. Organiska föreningar, särskilt kolväten (utom metan)5. Tungmetaller och tungmetallföreningar
6. Stoft: asbest (luftburna partiklar och fibrer), glas- och mineralfibrer
7. Klor och klorföreningar8. Fluor och fluorföreningar1984L0360 — SV — 23.12.1991 — 001.001 — 8