2003R1745 — SV — 26.10.2008 — 001.001

Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet

►B EUROPEISKA CENTRALBANKENS FÖRORDNING (EG) nr 1745/2003 av den 12 september 2003 om tillämpningen av minimireserver (kassakrav) (ECB/2003/9) (EGT L 250, 2.10.2003, p.10)

Ändrad genom:









▼B

EUROPEISKA CENTRALBANKENS FÖRORDNING (EG) nr 1745/2003

av den 12 september 2003

om tillämpningen av minimireserver (kassakrav)

(ECB/2003/9)







ECB-RÅDET HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken, särskilt artikel 19.1 i denna, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2531/98 av den 23 november 1998 om Europeiska centralbankens tillämpning av minimireserver ( 1 ), ändrad genom förordning (EG) nr 134/2002 ( 2 ), med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2532/98 av den 23 november 1998 om Europeiska centralbankens befogenhet att förelägga sanktioner ( 3 ), och av följande skäl: (1) Europeiska centralbankens förordning (EG) nr 2818/98 (ECB/1998/15) av den 1 december 1998 angående tillämpningen av minimireserver (kassakrav) ( 4 ) har vid två tillfällen ändrats väsentligt. För det första infördes genom Europeiska centralbankens förordning (EG) nr 1921/2000 (ECB/2000/8) av den 31 augusti 2000 ( 5 ) särskilda förfaranden för fusioner och uppdelningar som rör kreditinstitut för att klargöra dessa instituts skyldigheter i fråga om kassakrav. För det andra ändrades vissa bestämmelser av effektivitetsskäl genom Europeiska centralbankens förordning (EG) nr 690/2002 (ECB/2002/3) av den 18 april 2002 ( 6 ), dels för att klargöra att institut för elektroniska pengar skall omfattas av kassakrav, dels för att införa en allmän regel enligt vilken kreditinstitut automatiskt undantas från kassakrav under hela den uppfyllandeperiod inom vilken de upphör som kreditinstitut och för att klargöra skyldigheten att i kassakravsbasen inräkna ett instituts skulder gentemot en filial inom samma enhet, eller gentemot enhetens huvudkontor eller det kontor där den har sitt säte, utanför de deltagande medlemsstaterna. Eftersom det nu görs nya ändringar i förordning (EG) nr 2818/98 (ECB/1998/15) är det önskvärt att de ifrågavarande bestämmelserna av tydlighets- och rationaliseringsskäl omarbetas och sammanförs till en enda text. (2) Om Europeiska centralbanken (ECB) beslutar att ålägga kreditinstitut som är etablerade i deltagande medlemsstater att hålla kassakravsmedel skall dessa enligt artikel 19.1 i stadgan hållas på konton hos ECB och deltagande nationella centralbanker (deltagande NCB:er). Kassakravsmedlen bör uteslutande hållas på konton hos deltagande NCB:er. (3) För att kassakravet skall kunna bli ett verkningsfullt styrmedel behövs dessutom närmare regler för hur det skall beräknas och uppfyllas, liksom för hur rapportering och kontroll skall ske. (4) När det gäller möjligheten att undanta skulder mellan banker från kassakravsbasen, bör varje schablonavdrag avsett att tillämpas på skulder med löptid på högst två år inom kategorin skuldförbindelser och på penningmarknadsinstrument baseras på makroförhållandet för hela euroområdet mellan i) stocken av relevanta instrument, emitterade av kreditinstitut, vilka innehas av andra kreditinstitut, ECB och deltagande NCB:er, och ii) det totala beloppet av utelöpande sådana instrument, emitterade av kreditinstitut. (5) Uppfyllandeperioderna kommer i princip att anpassas tidsmässigt efter de ECB-rådsmöten, vid vilka den månatliga utvärderingen av penningpolitiken avses ske. (6) Det är nödvändigt att särskilda förfaranden för att anmäla och bekräfta kassakrav införs, så att instituten i god tid underrättas om sina skyldigheter i fråga om kassakrav. av följande skäl: HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.







Artikel 1

Definitioner

I denna ECB-förordning avses med

— deltagande medlemsstat: varje EU-medlemsstat som i enlighet med fördraget har antagit den gemensamma valutan,

— deltagande nationell centralbank (deltagande NCB): den nationella centralbanken i en deltagande medlemsstat,

— Eurosystemet: ECB och deltagande NCB:er,

— institut: varje enhet i en deltagande medlemsstat som ECB enligt artikel 19.1 i stadgan kan ålägga kassakrav,

— kassakravskonto: ett konto som ett institut håller hos en deltagande NCB och vars saldo vid dagens slut medtas i beräkningen av huruvida institutet uppfyller sitt kassakrav,

— kassakrav: kravet på institut att de skall hålla kassakravsmedel på kassakravskonton hos deltagande NCB:er,

— kassakravsprocent: det procenttal som fastställs i artikel 4 för en viss kategori balansposter i kassakravsbasen,

— uppfyllandeperiod: den period för vilken uppfyllande av kassakravet beräknas och under vilken kassakravsmedel måste hållas på kassakravskonton,

— dagsslutssaldo: saldot vid den tidpunkt avvecklingen av betalningar har slutförts och eventuella noteringar har gjorts för tillträde till Eurosystemets stående faciliteter,

— NCB-bankdag: varje dag då en viss deltagande NCB håller öppet för att genomföra penningpolitiska transaktioner inom Eurosystemets ram,

— hemvist: ekonomisk anknytning i den mening som avses i artikel 1.4 i rådets förordning (EG) nr 2533/98 av den 23 november 1998 om Europeiska centralbankens insamling av statistiska uppgifter ( 7 ),

— rekonstruktion: åtgärder som är avsedda att upprätthålla eller återställa ett instituts finansiella situation och som kan påverka tredje mans rättigheter, inbegripet åtgärder som kan medföra betalningsinställelse, suspension av indrivningsåtgärder eller nedsättning av fordringar,

— likvidationsförfarande: ett kollektivt förfarande avseende ett institut som kräver medverkan av rättsliga myndigheter eller andra behöriga myndigheter i en deltagande medlemsstat i syfte att realisera tillgångar under dessa myndigheters tillsyn, inbegripet fall där förfarandet avslutas genom ackord eller liknande,

— fusion: ett förfarande varigenom ett eller flera kreditinstitut (fusionerande institut) upplöses utan att träda i likvidation och överför samtliga sina tillgångar och skulder till ett annat kreditinstitut (förvärvande institut), som kan vara ett nyligen inrättat kreditinstitut,

— uppdelning: ett förfarande varigenom ett kreditinstitut (det institut som delas) upplöses utan att träda i likvidation och överför samtliga sina tillgångar och skulder till två eller flera institut (övertagande institut), som kan vara nyligen etablerade kreditinstitut.

Artikel 2

Institut som omfattas av kassakrav

1. Följande kategorier av institut skall omfattas av kassakrav:

a) Kreditinstitut enligt definitionen i artikel 1.1 första stycket i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/12/EG av den 20 mars 2000 om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut ( 8 ), med undantag av deltagande NCB:er.

b) Filialer, enligt definitionen i artikel 1.3 i direktiv 2000/12/EG, till kreditinstitut, enligt definitionen i artikel 1.1 första stycket samma direktiv, med undantag av deltagande NCB:er. Även filialer till kreditinstitut som varken har säte eller huvudkontor i en deltagande medlemsstat omfattas.

Filialer belägna utanför de deltagande medlemsstaterna till kreditinstitut etablerade i deltagande medlemsstater omfattas inte av kassakrav.

▼M1

2. Ett institut ska, utan krav på föregående ansökan, undantas från kassakrav från och med början av den uppfyllandeperiod inom vilken dess auktorisation återkallas eller institutet avstår från den, eller inom vilken en rättslig myndighet eller annan behörig myndighet i en deltagande medlemsstat beslutar att inleda ett likvidationsförfarande beträffande institutet.

ECB får, med beaktande av principen om likabehandling, medge undantag från kassakraven för följande institut:

a) Institut som är föremål för rekonstruktion.

b) Institut vars tillgångar har frusits och/eller som är föremål för andra åtgärder vidtagna av gemenskapen eller en medlemsstat med stöd av artikel 60.2 i fördraget som begränsar möjligheten att förfoga över tillgångarna eller ett beslut av ECB-rådet om att utesluta eller stänga av deras tillgång till öppna marknadstransaktioner eller till Eurosystemets stående faciliteter.

c) Institut för vilka gäller att syftet med ECB:s kassakravssystem inte skulle uppnås genom att dessa institut ålades kassakrav. Vid beslut om sådana undantag ska ECB beakta ett eller flera av nedanstående kriterier: i) Institutet har endast tillstånd att bedriva verksamhet med särskilt ändamål. ii) Institutet får inte utöva aktiv bankverksamhet i konkurrens med andra kreditinstitut. iii) Institutet är enligt lag skyldigt att ha all sin inlåning öronmärkt för syften som avser regionalt och/eller internationellt utvecklingsbistånd.

3. ECB ska offentliggöra en förteckning över de institut som omfattas av kassakrav. ECB ska också offentliggöra en förteckning över de institut som beviljats undantag från kassakraven av andra skäl än att de är föremål för

a) rekonstruktion,

b) frysning av sina tillgångar och/eller andra åtgärder vidtagna av gemenskapen eller en medlemsstat med stöd av artikel 60.2 i fördraget som begränsar möjligheten att förfoga över institutets tillgångar eller ett beslut av ECB-rådet om att utesluta eller stänga av ett instituts tillgång till öppna marknadstransaktioner eller till Eurosystemets stående faciliteter.

Instituten får utgå från dessa förteckningar när de avgör huruvida deras skulder är gentemot ett institut som själv omfattas av kassakrav. Förteckningarna ska inte vara avgörande för huruvida institut omfattas av kassakrav enligt artikel 2.

▼B

Artikel 3

Kassakravsbas

1. Ett instituts kassakravsbas skall omfatta följande skulder (enligt den definition som gäller för ECB:s datainsamling för monetär och finansiell statistik i Europeiska centralbankens förordning (EG) nr 2423/2001 (ECB/2001/13) av den 22 november 2001 om konsoliderade balansräkningar för monetära finansinstitut ( 9 )) som uppstått genom mottagande av medel:

a) Inlåning.

b) Emitterade skuldförbindelser.

Om ett institut har skulder gentemot en filial i samma enhet, eller gentemot enhetens huvudkontor eller det kontor där den har sitt säte, utanför de deltagande medlemsstaterna, skall de räknas in i kassakravsbasen.

▼M1

2. Följande skulder ska inte ingå i kassakravsbasen:

a) Skulder gentemot varje annat institut som inte är upptaget på förteckningen enligt artikel 2.3 över institut som är undantagna från ECB:s kassakravssystem.

b) Skulder gentemot ECB eller gentemot en deltagande nationell centralbank.

För att sådana skulder ska kunna avräknas från kassakravsbasen ska institutet vid tillämpningen av denna bestämmelse lämna uppgifter till den berörda deltagande nationella centralbanken som styrker det faktiska beloppet av dess skulder gentemot andra institut som inte är upptagna på förteckningen över institut undantagna från ECB:s kassakravssystem och det faktiska beloppet av dess skulder gentemot ECB eller gentemot en deltagande NCB. Om institutet inte kan lämna sådana uppgifter om skuldförbindelser som emitterats med en ursprunglig löptid på högst två år, får det göra ett schablonavdrag från kassakravsbasen i förhållande till beloppet av dess utelöpande skuldförbindelser som emitterats med en ursprunglig löptid på högst två år. Beloppen av sådana schablonavdrag ska offentliggöras av ECB på samma sätt som de förteckningar som avses i artikel 2.3.

▼B

3. Institutet skall beräkna kassakravsbasen för en viss uppfyllandeperiod på grundval av uppgifter avseende den månad som infaller två månader före den månad under vilken uppfyllandeperioden börjar. Institutet skall lämna uppgift om kassakravsbasen till den berörda deltagande NCB:n i enlighet med vad som anges för ECB:s datainsamling för monetär och finansiell statistik i förordning (EG) nr 2423/2001 (ECB/2001/13).

4. För institut som har beviljats undantag enligt artikel 2.2 i förordning (EG) nr 2423/2001 (ECB/2001/13) skall kassakravsbasen beräknas för tre på varandra följande uppfyllandeperioder med början från den uppfyllandeperiod som inleds den tredje månaden efter ett kvartalsslut, på grundval av kvartalsslutsuppgifter som lämnats i enlighet med bilaga II till förordning (EG) nr 2423/2001 ECB/2001/13. Dessa institut skall anmäla sina kassakrav i enlighet med artikel 5.

Artikel 4

Kassakravsprocent

▼M1

1. En kassakravsprocent på 0 % ska tillämpas på följande kategorier av skulder (enligt den definition som gäller för ECB:s datainsamling för monetär och finansiell statistik i förordning (EG) nr 2423/2001 (ECB/2001/13)):

a) Inlåning med en överenskommen löptid på mer än två år.

b) Inlåning med en uppsägningstid på mer än två år.

c) Repoavtal.

d) Skuldförbindelser som emitterats med en ursprunglig löptid på mer än två år.

▼B

2. En kassakravsprocent på 2,0 % skall tillämpas på alla andra skulder som ingår i kassakravsbasen.

Artikel 5

Beräkning och anmälan av kassakrav

1. De kassakravsmedel som ett institut skall hålla för en viss uppfyllandeperiod skall beräknas genom tillämpning av kassakravsprocenterna enligt artikel 4 på varje relevant post i kassakravsbasen för den perioden. De kassakravsmedel som den berörda deltagande NCB:n och institutet har fastställt i enlighet med förfarandet i den här artikeln skall utgöra grundvalen för i) förräntning av kassakravsmedlen och ii) bedömningen av om ett institut har fullgjort sin skyldighet att uppfylla kassakravet.

2. Ett avdrag från kassakravet till ett belopp av 100 000 euro skall medges varje institut, med förbehåll för vad som sägs i artiklarna 11 och 13.

3. Varje deltagande NCB skall fastställa förfaranden för hur institutens kassakrav skall anmälas och därvid beakta följande principer. Den berörda deltagande NCB:n eller institutet skall ta initiativ till att på grundval av de statistiska uppgifter och den kassakravsbas som rapporterats i enlighet med artikel 5 i förordning (EG) nr 2423/2001 (ECB/2001/13) beräkna institutets kassakrav för den relevanta uppfyllandeperioden. Den part som gör beräkningen skall underrätta den andra parten om det beräknade kassakravet senast tre NCB-bankdagar före uppfyllandeperiodens inledning. Den berörda deltagande NCB:n kan ange en tidigare dag som sista dag för att anmäla kassakrav. Den kan även medge institutet ytterligare tidsfrister för att anmäla eventuella revideringar av kassakravsbasen och av de anmälda kassakraven. Om ett institut missbrukar den möjlighet som det ges av den berörda deltagande NCB:n att revidera kassakravsbasen eller kassakravet kan NCB:n dra in institutets tillstånd att lämna in revideringar. Den part som har mottagit underrättelsen skall senast den NCB-bankdag som föregår uppfyllandeperiodens inledning bekräfta det beräknade kassakravet. Om parten vid slutet av den NCB-bankdag som föregår uppfyllandeperiodens inledning inte har svarat på underrättelsen skall den anses ha bekräftat institutets kassakrav för den relevanta uppfyllandeperioden. Sedan det väl bekräftats kan institutets kassakrav för den relevanta uppfyllandeperioden inte revideras.

4. De deltagande NCB:erna skall offentliggöra tidsscheman för att genomföra förfarandena enligt den här artikeln, med uppgift om kommande tidsfrister för att anmäla och bekräfta uppgifter om kassakrav.

5. Om ett institut underlåter att rapportera relevanta statistiska uppgifter enligt artikel 5 i förordning (EG) nr 2423/2001 (ECB/2001/13) skall den berörda deltagande NCB:n underrätta institutet om det kassakravsbelopp som i enlighet med förfarandena i den här artikeln skall anmälas eller bekräftas för den relevanta uppfyllandeperioden, eller perioderna, beräknat på grundval av tidigare uppgifter från institutet och eventuellt andra relevanta uppgifter. Artikel 6 i förordning (EG) nr 2531/98 och ECB:s befogenhet att vidta sanktioner vid åsidosättande av ECB:s krav i fråga om statistikrapportering skall inte påverkas.

Artikel 6

Kassakravsmedel

1. Ett institut skall hålla sina kassakravsmedel på ett eller flera kassakravskonton hos den NCB i varje deltagande medlemsstat där det har ett driftställe, i förhållande till sin kassakravsbas i medlemsstaten i fråga. Kassakravskontona skall föras i euro. Institutens avvecklingskonton hos deltagande NCB:er får användas som kassakravskonton.

2. Ett institut har uppfyllt sitt kassakrav om det genomsnittliga dagsslutssaldot under uppfyllandeperioden på dess kassakravskonton inte understiger det belopp som fastställts för den perioden i enlighet med de förfaranden som anges i artikel 5.

3. Om ett institut har mer än ett driftställe i en deltagande medlemsstat skall det kontor där det har sitt säte eller huvudkontoret, om det är beläget i medlemsstaten i fråga, ansvara för att institutet uppfyller sitt kassakrav. Om institutet varken har säte eller huvudkontor i medlemsstaten i fråga, skall det utse en av dess filialer i den medlemsstaten som skall ansvara för att institutet uppfyller sitt kassakrav. Kassakravsmedlen vid samtliga dessa driftställen skall tas med i beräkningen av huruvida institutet uppfyller sitt sammanlagda kassakrav i den berörda medlemsstaten.

Artikel 7

Uppfyllandeperiod

1. Förutsatt att ECB-rådet inte beslutar att ändra tidsschemat i enlighet med andra stycket skall uppfyllandeperioden inledas på avvecklingsdagen för den huvudsakliga refinansieringstransaktion som följer på det rådsmöte vid vilket den månatliga utvärderingen av penningpolitiken avses ske. ECB:s direktion skall senast tre månader före början på varje kalenderår offentliggöra ett tidsschema för uppfyllandeperioderna. Tidsschemat skall offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning och på ECB:s och de deltagande NCB:ernas webbplatser.

2. ECB-rådet skall besluta om ändringar av tidsschemat som måste göras på grund av särskilda omständigheter och direktionen skall offentliggöra detta på motsvarande sätt och i god tid före början av den uppfyllandeperiod på vilken ändringarna är tillämpliga.

Artikel 8

Förräntning

1. På innestående kassakravsmedel skall betalas ränta enligt genomsnittet (vägt med avseende på antalet kalenderdagar) av ECB:s räntesats för Eurosystemets huvudsakliga refinansieringstransaktioner under uppfyllandeperioden, enligt formeln nedan (varvid resultatet avrundas till närmaste cent):

där

Rt = ränta som betalas på kassakravsmedlen för uppfyllandeperioden t,

Ht = genomsnittligt dagsinnehav av kassakravsmedel för uppfyllandeperioden t,

nt = antalet kalenderdagar i uppfyllandeperioden t,

rt = räntesats för beräkning av ränta på innestående kassakravsmedel för uppfyllandeperioden t. Normal avrundning av räntesatsen till två decimaler skall tillämpas,

i = kalenderdag i i uppfyllandeperioden t,

MRi = marginalräntan för den senaste huvudsakliga refinansieringstransaktion som avvecklats på eller före kalenderdagen i.

2. Räntan skall utbetalas den andra NCB-bankdagen efter utgången av den uppfyllandeperiod under vilken räntan har intjänats.

Artikel 9

Kontrollansvar

Deltagande NCB:er skall utöva rätten att i enlighet med artikel 6 i förordning (EG) nr 2531/98 kontrollera riktigheten och kvaliteten av de uppgifter som instituten lämnar för att visa att de uppfyller kassakravet, dock utan att detta påverkar ECB:s rätt att själv utöva denna rätt.

Artikel 10

Indirekt innehav av kassakravsmedel genom mellanhand

1. Ett institut får ansöka om tillstånd att hålla alla sina kassakravsmedel indirekt genom en mellanhand som har sitt hemvist i samma medlemsstat. Mellanhanden skall vara ett institut som omfattas av kassakrav och som normalt, utöver innehavet av kassakravsmedel, ombesörjer en del av förvaltningen (t.ex. finansförvaltningen) för det institut för vilket det fungerar som mellanhand.

2. Ansökan om tillstånd att hålla kassakravsmedel genom mellanhand enligt första stycket skall ställas till den NCB i den deltagande medlemsstat där sökanden är etablerad. I ansökan skall ingå en kopia av ett avtal mellan mellanhanden och sökanden, där båda parter godkänner arrangemanget. I avtalet skall också anges huruvida sökanden önskar ha tillgång till Eurosystemets stående faciliteter och öppna marknadstransaktioner. Avtalets uppsägningstid skall vara minst tolv månader. Om de ovannämnda villkoren är uppfyllda får den berörda deltagande NCB:n bevilja sökanden tillstånd att hålla kassakravsmedel genom mellanhand, dock med de förbehåll som anges i punkt 4 i den här artikeln. Ett sådant tillstånd skall gälla från och med början av den första uppfyllandeperioden efter det att tillståndet beviljats, och skall fortsätta att gälla under den tid det ovannämnda avtalet mellan parterna löper.

3. Mellanhandens innehav av dessa kassakravsmedel skall uppfylla de allmänna villkoren för ECB:s kassakravssystem. Ansvaret för att dessa instituts kassakrav uppfylls åvilar inte endast de institut som mellanhanden företräder, utan även mellanhanden själv. Om kraven inte uppfylls kan ECB lägga tillämpliga sanktioner på mellanhanden, på det institut som mellanhanden företräder eller på båda, beroende på var ansvaret ligger för underlåtenheten att uppfylla kraven.

4. ECB eller den berörda deltagande NCB:n får vid varje tidpunkt återkalla ett tillstånd för indirekt innehav av kassakravsmedel

i) om ett institut som håller sina kassakravsmedel indirekt genom mellanhand, eller mellanhanden, underlåter att fullgöra sina skyldigheter enligt ECB:s kassakravssystem,

ii) om villkoren för indirekt innehav av kassakravsmedel enligt punkterna 1 och 2 i den här artikeln inte längre är uppfyllda, eller

iii) av tillsynsskäl som rör mellanhanden.

Om ett sådant tillstånd återkallas av tillsynsskäl som rör mellanhanden kan återkallelsen få omedelbar verkan. Med förbehåll för de krav som ställs i punkt 5 i den här artikeln skall en återkallelse av annat skäl börja gälla vid utgången av den innevarande uppfyllandeperioden. Ett institut som håller sina kassakravsmedel indirekt genom mellanhand kan, liksom mellanhanden, vid varje tidpunkt begära att tillståndet skall återkallas. För att en återkallelse skall börja gälla krävs att den berörda deltagande NCB:n dessförinnan har lämnat underrättelse därom.

5. Institut som håller sina kassakravsmedel genom mellanhand skall, liksom mellanhanden, underrättas om beslut att återkalla tillstånd av andra skäl än tillsynsskäl senast fem arbetsdagar före utgången av den uppfyllandeperiod under vilken tillståndet återkallas.

6. Utan att det påverkar skyldigheterna i fråga om statistikrapportering för ett institut som håller sina kassakravsmedel genom mellanhand, skall mellanhanden dels lämna så detaljerade uppgifter om kassakravsbasen att ECB kan kontrollera uppgifternas riktighet och kvalitet med beaktande av bestämmelserna i artikel 9, dels fastställa kassakrav och uppgifter om kassakravsmedel för sig själv och för varje institut som omfattas av uppdraget som mellanhand. Uppgifterna skall lämnas till den deltagande NCB hos vilken kassakravsmedlen hålls. Mellanhanden skall lämna de ovannämnda uppgifterna om kassakravsbasen med den frekvens och enligt de tidsramar som anges i förordning (EG) nr 2423/2001 (ECB/2001/13) för datainsamlingen till ECB:s monetära och finansiella statistik.

▼M1

Artikel 11

Konsoliderade kassakravsmedel

Institut som har fått tillstånd att rapportera statistiska uppgifter om sin konsoliderade kassakravsbas som grupp (enligt definitionen i ECB:s ramverk för rapportering av monetär och finansiell statistik enligt förordning (EG) nr 2423/2001 (ECB/2001/13)) ska, med tillämpning av vad som sägs i artikel 10, hålla sina kassakravsmedel via ett av gruppens institut, vilket fungerar som mellanhand endast för dessa institut. När tillstånd erhålls från ECB att rapportera statistiska uppgifter om den konsoliderade kassakravsbasen för hela gruppen, ska det institut som fungerar som mellanhand för gruppen automatiskt undantas från bestämmelserna i artikel 10.6, och endast gruppen som helhet ska ha rätt till det avdrag som avses i artikel 5.2.

▼B

Artikel 12

NCB-bankdagar

Om ett eller flera av en deltagande NCB:s kontor är stängda under en NCB-bankdag på grund av lokala eller regionala helgdagar skall den berörda deltagande NCB:n i förväg underrätta sina institut om hur transaktioner som berör dessa kontor skall hanteras.

Artikel 13

Fusioner och uppdelningar

1. För den uppfyllandeperiod under vilken en fusion träder i kraft skall det förvärvande institutet uppfylla kassakraven för de fusionerande instituten och det förvärvande institutet skall ha rätt till samtliga de i artikel 5.2 nämnda avdrag som medgivits de fusionerande instituten. Samtliga fusionerande instituts innehav av kassakravsmedel för den uppfyllandeperiod under vilken fusionen träder i kraft skall medtas i beräkningen av huruvida det förvärvande institutet uppfyller kassakraven.

2. Från och med den uppfyllandeperiod som följer omedelbart på den uppfyllandeperiod under vilken fusionen träder i kraft, skall det förvärvande institutet medges endast ett avdrag enligt artikel 5.2. För den uppfyllandeperiod som följer omedelbart på den uppfyllandeperiod under vilken fusionen träder i kraft skall det förvärvande institutets kassakrav beräknas på grundval av en kassakravsbas som omfattar de sammanlagda kassakravsbaserna för de fusionerande instituten och, i förekommande fall, för det förvärvande institutet. De kassakravsbaser som skall läggas samman är de som skulle ha varit aktuella för denna uppfyllandeperiod om fusionen inte hade ägt rum. I den utsträckning som krävs för att få tillgång till adekvata statistiska uppgifter för vart och ett av de fusionerande instituten skall det förvärvande institutet överta de fusionerande institutens skyldigheter att lämna statistiska uppgifter. Särskilda bestämmelser, beroende på de särskilda egenskaperna hos de institut som omfattas av fusionen, finns i bilaga II till förordning (EG) nr 2423/2001 (ECB/2001/13).

3. För den uppfyllandeperiod under vilken en uppdelning träder i kraft skall de övertagande institut som är kreditinstitut uppfylla kassakraven för det institut som delas. Vart och ett av de övertagande kreditinstituten skall ansvara i förhållande till den del av kassakravsbasen i det uppdelade institutet som det tilldelas. Kassakravsmedel som innehas av det uppdelade institutet under den uppfyllandeperiod under vilken uppdelningen träder i kraft skall fördelas på motsvarande sätt mellan de övertagande institut som är kreditinstitut. För den uppfyllandeperiod under vilken uppdelningen träder i kraft skall avdraget enligt artikel 5.2 beviljas vart och ett av de övertagande institut som är kreditinstitut.

4. Från och med den uppfyllandeperiod som följer omedelbart på den uppfyllandeperiod under vilken uppdelningen träder i kraft och intill dess de övertagande institut som är kreditinstitut har lämnat uppgifter om sina respektive kassakravsbaser i enlighet med artikel 5 i förordning (EG) nr 2423/2001 (ECB/2001/13), skall varje övertagande institut som är ett kreditinstitut, eventuellt utöver det egna kassakravet, uppfylla de kassakrav som beräknas på grundval av den del av det uppdelade institutets kassakravsbas som det tilldelats. Från och med den uppfyllandeperiod som följer omedelbart på den uppfyllandeperiod under vilken uppdelningen träder i kraft skall varje övertagande institut som är ett kreditinstitut beviljas ett avdrag enligt artikel 5.2.

▼M1

Artikel 13a

Utvidgning av euroområdet

1. ECB-rådet delegerar till ECB:s direktion att, när en medlemsstat inför euron i enlighet med fördraget, fatta beslut om nedanstående frågor, under förutsättningar att man vid behov först hör ECBS kommitté för marknadsoperationer:

a) Datum för den övergångsvisa uppfyllandeperioden för tillämpningen av kassakrav på institut belägna i den medlemsstaten, där det första datumet är lika med den dag då euron införs i den medlemsstaten.

b) Metoden för att beräkna kassakravsbasen för att bestämma nivån på de minimireserver som de institut som är belägna i den medlemsstat som inför euron ska hålla under den övergångsvisa uppfyllandeperioden, dock med beaktande av ECB:s ramverk för rapportering av monetär och finansiell statistik enligt förordning (EG) nr 2423/2001 (ECB/2001/13).

c) Tidsfristen inom vilken beräkningen och verifieringen av minimireserverna ska utföras av de institut som är belägna i den medlemsstat som inför euron och centralbanken i denna stat avseende den övergångsvisa uppfyllandeperioden.

ECB-rådet ska offentliggöra sitt beslut senast två månader före den dag då euron införs i den medlemsstaten.

2. Därutöver delegerar ECB-rådet till ECB:s direktion att godkänna att institut belägna i andra deltagande medlemsstater, under de uppfyllandeperioder som sammanfaller med och följer på den övergångsvisa uppfyllandeperioden, från sin kassakravsbas drar av skulder till institut belägna i den medlemsstat som inför euron även om dessa institut, vid tidpunkten för kassakravets beräknande, inte finns upptagna på förteckningen över institut som omfattas av kassakrav enligt artikel 2.3. I sådana fall får det beslut som ECB:s direktion fattar med stöd av denna punkt innehålla ytterligare anvisningar om hur sådana skulder ska dras av.

3. Varje beslut som ECB:s direktion fattar enligt punkterna 1 och 2 ska ofördröjligen meddelas ECB-rådet och direktionen ska följa alla beslut som ECB-rådet fattar i frågan.

▼B

Artikel 14

Övergångsbestämmelser

1. Den uppfyllandeperiod som inleds den 24 januari 2004 skall avslutas den 9 mars 2004.

2. Kassakrav för denna övergångsvisa uppfyllandeperiod skall beräknas utifrån kassakravsbasen den 31 december 2003. Kassakravsbasen den 30 september 2003 skall användas för institut som lämnar uppgifter kvartalsvis.

3. Förfarandena för beräkning, anmälan, revidering och bekräftelse enligt artikel 5.3, 5.4 och 5.6 i förordning (EG) nr 2818/98 (ECB/1998/15) av den 1 december 1998 skall tillämpas på denna övergångsvisa uppfyllandeperiod.

Artikel 15

Avslutande bestämmelser

1. Denna förordning skall träda i kraft den 24 januari 2004, med undantag av artikel 5.3 och 5.5 som skall träda i kraft den 10 mars 2004.

2. Förordning (EG) nr 2818/98 (ECB/1998/15) av den 1 december 1998 angående tillämpningen av minimireserver (kassakrav) skall upphöra att gälla den 23 januari 2004, med undantag av artikel 5.3, 5.4 och 5.6, som skall upphöra att gälla den 9 mars 2004.

3. Hänvisningar till den upphävda förordningen skall gälla som hänvisningar till den här förordningen.