Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
"BRÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 978/2000
av den 8 maj 2000
om införande av en slutgiltig utjämningstull på import av syntetfibrer av polyestrar med ursprung i
Australien, Republiken Indonesien och Taiwan och om slutgiltigt uttag av den provisoriska tull som
införts
(EGT L 113, 12.5.2000, s. 1)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
"M1 Rådets förordning (EG) nr 902/2001 av den 7 maj 2001 L 127 20 9.5.20012000R0978 — SV — 13.05.2000 — 000.002 — 1
RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 978/2000
av den 8 maj 2000
om införande av en slutgiltig utjämningstull på import av
syntetfibrer av polyestrar med ursprung i Australien, Republiken
Indonesien och Taiwan och om slutgiltigt uttag av den provisoriska
tull som införts
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORD-
NING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemen-
skapen,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2026/97 av den 6 oktober
1997 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är
medlemmar i Europeiska gemenskapen (1), särskilt artikel 15 i denna,
med beaktande av det förslag som kommissionen lagt fram efter samråd
med rådgivande kommittén, och
av följande skäl:
A. FÖRFARANDE
1. PROVISORISKA ÅTGÄRDER OCH A VSLUTANDE
(1) Genom kommissionens förordning (EG) nr 123/2000 (2) (nedan
kallad förordningen om provisorisk tull) infördes provisoriska
utjämningstullar på import till gemenskapen av polyesterstapel-
fibrer enligt KN-nummer 5503 20 00 med ursprung i Australien
och Taiwan, och avslutades förfarandet rörande samma produkt
med ursprung i Republiken Korea och Thailand.
I avsaknad av avgörande bevisning rörande subventionering
infördes inga provisoriska utjämningsåtgärder på import av
polyesterstapelfibrer med ursprung i Republiken Indonesien. Det
beslutades dock att undersökningen avseende importen från det
landet skulle fortsätta, särskilt rörande behandlingen av icke-
samarbetsvilliga företag och fastställandet av den landsomfattande
subventionsmarginalen.
(2) Till följd av en samtidig antidumpningsundersökning infördes
preliminära antidumpningstullar genom kommissionens förord-
ning (EG) nr 124/2000 (3) på import till gemenskapen av
polyesterstapelfibrer med ursprung i Australien, Republiken
Indonesien och Thailand.
2. EFTERFÖLJANDE FÖRFARANDE
(3) Sedan den provisoriska utjämningstullen införts lämnade flera
parter skriftliga synpunkter. I enlighet med artikel 11.5 i
förordning (EG) nr 2026/97 (nedan kallad grundförordningen)
hördes samtliga berörda parter som begärt att bli hörda.
(4) Kommissionen fortsatte att inhämta och kontrollera alla uppgifter
som den ansåg vara nödvändiga för sina slutgiltiga avgöranden.
(5) Samtliga parter underrättades om de viktigaste omständigheter
och överväganden som ligger till grund för avsikten att
rekommendera införande av slutgiltiga utjämningstullar på import
av polyesterstapelfibrer med ursprung i Australien, Taiwan och
Republiken Indonesien.
De beviljades även en tidsfrist inom vilken synpunkter kunde
lämnas efter meddelandet av uppgifter.!B
(1) EGT L 288, 21.10.1997, s. 1.
(2) EGT L 16, 21.1.2000, s. 3.
(3) EGT L 16, 21.1.2000, s. 30.2000R0978 — SV — 13.05.2000 — 000.002 — 2
(6) De berörda parternas muntliga och skriftliga synpunkter beaktades
och när det ansågs lämpligt togs det hänsyn till dessa synpunkter
vid de slutgiltiga avgörandena.
B. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT
(7) Den berörda produkten är syntetstapelfibrer av polyestrar, inte
kardade, kammade eller på annat sätt beredda för spinning, vilka
för närvarande klassificeras enligt KN-nummer 5503 20 00.
Produkten kallas vanligtvis polyesterstapelfibrer.
(8) Eftersom inga synpunkter mottogs efter meddelandet av uppgifter
om provisoriska avgöranden rörande definitionen av den berörda
produkten och den likadana produkten, bekräftas slutsatserna i
skälen 10–12 i förordningen om provisorisk tull.
C. SUBVENTIONER
(9) Avgörandena i förordningen om provisorisk tull rörande de
utjämningsbara subventioner som de exporterande tillverkarna
erhållit bekräftas härmed slutgiltigt, såvida inte något annat
uttryckligen konstateras i denna förordning.
I.AUSTRALIEN
1. INLEDNING
(10) Till följd av offentliggörandet av förordningen om provisorisk tull
lämnade Australiens regering den 17 januari 2000 skriftligen sina
synpunkter på de uppgifter som meddelats, vilka innefattade
detaljerade upplysningar som låg till grund för de viktigaste
omständigheter och överväganden på grundval av vilka pro-
visoriska åtgärder infördes. Synpunkter från den enda samarbets-
villiga exportören mottogs den 14 januari 2000. Australiens
regering begärde att få bli hörd av kommissionen och hördes av
denna den 4 februari 2000.
2. FRÅGOR RÖRANDE SUBVENTION
2.1 Allmänna synpukter
(11) Australiens regering hävdade att de uppgifter som meddelats inte
innehöll ”detaljerad information om de omständigheter och
överväganden som ligger till grund för beslut om provisoriska
åtgärder” i enlighet med artikel 30 i grundförordningen. Eftersom
Australiens regering inte erhållit information om beräknings-
metoden eller metoden för införande av provisoriska åtgärder var
de uppgifter som meddelats ofullständiga. I synnerhet lämnades
inte information om den metod som använts för bedömning av
icke återkommande bidrag till förvärv av anläggningstillgångar.
(12) Som svar på detta påstående anses det att de uppgifter som
skickades till Australiens regering, trots att ingen begäran om ett
sådant meddelande av uppgifter om provisoriska åtgärder
mottagits från dessa myndigheter, innehöll en detaljerad analys
avseende subventionering, skada, orsakssamband och gemen-
skapens intresse. Dessa uppgifter innefattade i själva verket
detaljerade upplysningar om de viktigaste omständigheter och
överväganden som låg till grund för anförandet av provisoriska
åtgärder. En förklaring av den metod som använts för beräkning av
subventionsbeloppet ingick i de uppgifter som lämnades om alla
subventionsprogram för vilka förmåner utjämnats, och när det
gäller icke-återkommande bidrag upprepades förklaringen i skälen
30–32 i förordningen om provisorisk tull.
(13) Enligt artikel 30 i grundförordningen anses det inte krävas att de
faktiska företagsspecifika beräkningarna av subventionens storlek
lämnas till en offentlig myndighet, särskilt mot bakgrund av
artikel 29 i grundförordningen och reglerna om behandling av
konfidentiell information i den artikeln. Sådan information!B2000R0978 — SV — 13.05.2000 — 000.002 — 3
lämnades till den samarbetsvilliga exportören i samband med
meddelandet av uppgifter om provisoriska åtgärder. I enlighet med
artikel 2 i förordningen om provisorisk tull kunde de berörda
parterna dessutom skriftligen lämna sina synpunkter på innehållet
i den förordningen, inbegripet på nivån på utjämningstullarna.
2.2 Enskilda system
2.2.1 Bidragssystemet för exportmarknadsutveckling (EMDGS)
(14) Australiens regering hävdade att i det test av huruvida ett företag
är berättigat till bidrag inom ramen för bidragssystemet för
exportmarknadsutveckling (nedan kallat EMDGS), vilket beskrivs
i skälen 14–17 i förordningen om provisorisk tull, är bidraget inte
knutet till förväntade exportintäkter eftersom syftet med testet är
att säkerställa att företaget har möjlighet att nå framgång genom
att tillse att sökanden har en tillfredsställande ekonomisk
planering och driftsplanering.
(15) Det fastställdes att enligt detta test måste den sökande visa att han
har planerat exportintäkter som inte är uppenbart omöjliga att nå.
Eftersom Australiens regering inte bestred detta, fastställdes det
således att om intäkterna inte förväntas härröra från export lämnas
inga bidrag inom ramen för EMDGS. Subventionen anses således
faktiskt vara knuten till exportresultatet eftersom faktiska upp-
gifter som kontrollerades vid undersökningen visade att beviljan-
det av subventionen faktiskt är knutet till förväntade exportintäk-
ter i den mening som avses i artikel 3.4 a i grundförordningen,
oberoende av ”syftet” med testet.
(16) Det bör dessutom noteras att Australiens regering och den
exporterande tillverkaren vägrade att tillhandahålla kopior av
dokument som rörde det faktiska bidrag som företaget erhållit,
med hänvisning till krav på konfidentiell behandling. Det kunde
därför inte kontrolleras om företaget faktiskt lämnade uppgifter
om planerade exportintäkter till de myndigheter som beviljade
bidraget. Både företaget och Australiens regering har under
kontrollbesöket gjorts uppmärksamma på att denna vägran kan
leda till att slutgiltiga avgöranden kommer att träffas på grundval
av tillgängliga uppgifter i enlighet med artikel 28 i grundför-
ordningen. Eftersom det inte bestreds att det för testet av huruvida
ett företag är berättigat till bidrag krävs att uppgifter lämnas om
planerade exportintäkter, anses bidraget ha givits på grundval av
sådana förväntade exportintäkter.
(17) Australiens regering hävdade att EMDGS inte är knutet till
exportresultat eftersom bidraget beräknas som en ersättning för en
procentandel av kostnaden för säljfrämjande åtgärder, vilken inte
är knuten till försäljningen av produkten. Systemet är inte heller
selektivt eftersom det inte är begränsat till exportörer och rätten att
komma i fråga för bidrag är automatisk på grundval av objektiva
kriterier.
(18) Eftersom rätten att komma i fråga för bidrag inom ramen för
systemet faktiskt är knuten till förväntade exportintäkter, anses
subventionen faktiskt vara knuten till exportresultat i den mening
som avses i artikel 3.4 a i grundförordningen, utan hänsyn till den
faktiska beräkningen av subventionsbeloppet. Sådana exportsub-
ventioner skall i enlighet med artikel 3.4 i grundförordningen
rättsligt anses vara selektiva.
(19) Australiens regering hävdar att EMDGS inte gynnar inhemska
varor jämfört med importerade varor eftersom lagstiftningen till-
låter säljfrämjande åtgärder för varor tillverkade i Australien eller
i utlandet.
(20) Som svar på detta argument hänvisas till avsnitt 24 i del 4 i lagen
om EMDGS från 1997 i vilken det anges att ”varor som tillverkats
i Australien är varor som kan komma i fråga för bidrag om de
uppfyller regeln om 50 % australiskt innehåll” och ”varor som
tillverkats utanför Australien är varor som kan komma i fråga för!B2000R0978 — SV — 13.05.2000 — 000.002 — 4
bidrag om de uppfyller regeln om 75 % australiskt innehåll”. I
enlighet med punkterna 3 och 4 i detta avsnitt kan avvikelse ske
från dessa regler om australiskt innehåll beroende på huruvida
Australiens handelskommission (Austrade) fastställer att ”de
australiska insatsvarorna i dessa produkter är […] tillräckliga för
att säkerställa att Australien kommer att tillföras en avsevärd
nettovinst vid export”. Detta visar tydligt att oberoende av om
produkterna är tillverkade i eller utanför Australien måste de
uppfylla kraven på australiskt innehåll, varigenom subventionen
knyts till användningen av inhemska produkter framför impor-
terade produkter i enlighet med artikel 3.4 b i grundförordningen.
Ett fastställande från Austrade av huruvida de australiska insats-
varorna är tillräckliga för att säkra att avsevärda nettovinster
tillförs vid export skulle dessutom innebära att systemet faktiskt
knyts till förväntade exportintäkter i den mening som avses i
artikel 3.4 a i grundförordningen.
(21) Australiens regering och den exporterande tillverkaren hävdade att
inga ytterligare betalningar har erhållits eftersom företaget inte
längre har rätt att komma i fråga för ytterligare bidrag. Den
exporterande tillverkaren hävdade dessutom att bidraget inte
borde utjämnas eftersom det bidrag som erhållits under under-
sökningsperioden hänförde sig till utgifter som företaget haft
innan undersökningsperioden inleddes.
(22) Det anses att även om företaget inte erhöll några återkommande
subventioner efter det aktuella bidraget på grund av att företaget
inte uppfyllde kriterierna för att komma i fråga för bidrag efter det
datumet eftersom intäktströskeln överskridits, saknade företaget
inte stadigvarande rätt att komma ifråga för bidrag. Huruvida
företagets intäkter kommer att nå en nivå som understiger
respektive nivå inom ramen för EMDGS avgörs uteslutande av
affärsutvecklingen. Detta motiverar inte en avvikelse från den
allmänna principen om att de utjämningsbara subventionernas
storlek i enlighet med artikel 5 i grundförordningen skall beräknas
i förhållande till den förmån som mottagaren konstateras få under
undersökningsperioden.
(23) Som en allmän regel fastställs en subvention för undersöknings-
perioden på grundval av den tidpunkt när företaget erhöll
förmånen. Eftersom bidraget i detta fall betalades ut till företaget
under undersökningsperioden har förmånen beviljats företaget vid
den tidpunkten.
(24) Påståendena från Australiens regering och den exporterande
tillverkaren beträffande EMDGS tillbakavisas därför och de
provisoriska avgörandena bekräftas.
(25) Den samarbetsvillige exporterande tillverkaren utnyttjade detta
system under undersökningsperioden och erhöll subventioner
motsvarande 0,03 %.
2.2.2 Importkreditsystemet (ICS)
(26) Australiens regering och den exporterande tillverkaren hävdar att
polyesterstapelfibrer inte är en stödberättigande produkt inom
ramen för importkreditsystemet, vilket beskrivs i skälen 33–35 i
förordningen om provisorisk tull, och att företaget inte erhöll
några betalningar eller förmåner som hänför sig till polyesters-
tapelfibrer. Förmånerna inom ramen för importkreditsystemet
hänförde sig till andra produkter och kostnadsfördes på dessa
produkter. Det fanns ingen bevisning rörande korssubventionering
mellan de olika produkterna. Kommissionen drog felaktigt
slutsatsen att de medel som erhölls från försäljningen av
importkrediterna gynnade alla exportprodukter eftersom använd-
ningen av likvida medel inte var knuten till en särskild produkt.
Det var också fel att dra slutsatsen att exporten av polyesters-
tapelfibrer gynnades av försäljningen av importkrediter eftersom
merparten av polyesterstapelfibrerna säljs på exportmarknaden.
Detta bekräftas inte av sakuppgifterna, i synnerhet mot bakgrund
av företagets betydande inhemska försäljning.!B2000R0978 — SV — 13.05.2000 — 000.002 — 5
(27) Korssubventionering anses inte förekomma i detta ärende.
Förmånerna inom ramen för importkreditsystemet är inte
begränsade till någon särskild produkt. Företaget erhåller krediter
som det kan omvandla till likvida medel utan att detta är förbundet
med några villkor. Det föreligger inte något krav på att de likvida
medlen enbart måste användas för att gynna export, försäljning
eller tillverkning av den produkt för vilken kreditbeloppet
beräknats. Eftersom förmånerna med subventionen inte är knutna
till en särskild produkt som inte omfattas av undersökningen,
anses de följaktligen gynna all exportförsäljning, inbegripet
exportförsäljningen av polyesterstapelfibrer. Uttalandet att import-
krediterna ”kostnadsförts på dessa [andra] produkter” stöds inte av
några bevis. Det konstaterades i själva verket att samtliga
importkrediter som erhållits under undersökningsperioden av
företaget omvandlats till likvida medel. Det bör även noteras att
Europeiska kommissionen aldrig drog slutsatsen att eftersom
merparten av polyesterstapelfibrerna exporteras, gynnade subven-
tionen exporten av polyesterstapelfibrer. Huruvida merparten av
polyesterstapelfibrerna säljs på exportmarknaden är inte relevant
för frågan om huruvida all export, inbegripet exporten av
polyesterstapelfibrer, gynnades av betalningarna inom ramen för
importkreditsystemet.
(28) Australiens regering hävdade även att eftersom importkreditsys-
temet kommer att upphöra den 30 juni 2000 är det mot bakgrund
av artikel 19.4 i WTO-avtalet om subventioner och utjämnings-
åtgärder inte motiverat att fortsättningsvis innefatta subventionen i
beräkningen av utjämningstullen.
(29) I artikel 5 i grundförordningen föreskrivs att de utjämningsbara
subventionernas storlek skall beräknas i förhållande till den
förmån som mottagaren konstaterats få under den tid som
subventionsundersökningen avser. Eftersom förmånerna inom
ramen för importkreditsystemet erhölls under undersöknings-
perioden, beaktades de vid beräkningen av de utjämningsbara
subventionernas storlek. Uppgifter om möjliga förändringar i
subventionsprogram, vilka kan inträffa efter undersökningsperio-
den, beaktas normalt inte vid en undersökning av subventionering
i enlighet med artikel 11 i grundförordningen. I det sammanhanget
bör det noteras att i artikel 19 i grundförordningen föreskrivs en
rätt att begära en interimsöversyn vid vilken kommissionen bland
annat kan utreda om de omständigheter som rör subventionering
har ändrats väsentligt. Påståendet från Australiens regering
avvisas följaktligen.
Beräkning av subventionens storlek
(30) Australiens regering hävdade att subventionens storlek inte
beräknats på ett korrekt sätt eftersom det är felaktigt att endast
exporten är ”korssubventionerad”. Den korrekta nämnaren är
därför den totala försäljningen och inte exportförsäljningen.
(31) Som svar på detta argument hänvisas till nedan nämnda skäl till att
ett liknande påstående rörande nämnaren för icke-återkommande
bidrag till förvärv av anläggningstillgångar avvisades när det
gäller programmet för att främja internationell konkurrenskraft
och programmet för att attrahera investeringar. Eftersom subven-
tionen, som framgår av ovanstående, är en exportsubvention anses
den gynna exportförsäljning. Subventionen måste därför beräknas
genom att beloppet fördelas över exportförsäljningen.
(32) Den samarbetsvillige exporterande tillverkaren utnyttjade detta
system under undersökningsperioden och erhöll subventioner
motsvarande 3,48 %.!B2000R0978 — SV — 13.05.2000 — 000.002 — 6
2.2.3 Programmet för att attrahera investeringar (IAP) och
programmet för att främja internationell konkurrenskraft
(IICP)
(33) Australiens regering hävdade att samarbetet inte brustit under
undersökningen. Även om bidragskontrakten rörande programmet
för att främja internationell konkurrenskraft (nedan kallat IICP)
och programmet för att attrahera investeringar (nedan kallat IAP),
vilka beskrivs i skälen 24–27 och 38–41 i förordningen om
provisorisk tull, inte kunde visas lämnades uppgifterna i dessa
kontrakt och en förklaring av programmens syfte, ramar och
genomförande till kommissionen. Vidare föreskrivs i artikel 28.3 i
grundförordningen att uppgifter inte bör lämnas utan avseende,
förutsatt bland annat att parten har handlat efter bästa förmåga,
vilket var fallet här. Skälen till att dessa bevis eller uppgifter
avvisades lämnades inte och angavs inte i de avgöranden som
offentliggjordes, såsom det föreskrivs i artikel 28 i grundför-
ordningen.
(34) Under kontrollbesöket gjordes Australiens regering och den
samarbetsvilliga exportören flera gånger uppmärksamma på
bestämmelsen i artikel 28.1 i grundförordningen enligt vilken
vägran att ge tillgång till bidragskontraktet och därmed samman-
hängande bevishandlingar kan leda till att avgöranden fattas på
grundval av tillgängliga uppgifter om subventioner som beviljats
inom ramen för IICP och IAP . Australiens regering och den
samarbetsvillige exporterande tillverkaren avslöjade aldrig helt de
faktiska villkoren för de aktuella bidragen för kommissionen, inte
ens muntligen. Här bör noteras att de uppgifter som lämnades av
Australiens regering och den exporterande tillverkaren om syfte,
ramar och genomförande av de två programmen och villkoren för
och storleken på bidragen i fråga beaktades i den utsträckning som
dessa uppgifter kunde kontrolleras i enlighet med artikel 28.3 i
grundförordningen. Skälen till att avvisa det ej kontrollerbara
uttalandet från Australiens regering om att vare sig bidrag inom
ramen för IICP eller inom ramen för IAP var knutna till
exportresultat var tydligt angivna i meddelandet av uppgifter om
provisoriska åtgärder och i skälen 28, 29, 40 och 42 i förordningen
om provisorisk tull.
(35) Australiens regering hävdade vidare att uppgifter som lämnats av
Victorias delstatsregering rörande betalning av bidrag inom ramen
för IAP inte beaktats, och att Europeiska kommissionens
uttalanden om att betalningen av bidrag från Victorias delstats-
regering är knuten till export och att export är ett av syftena med
1981 års lag om ekonomisk utveckling inte är korrekta och inte
stöds av sakuppgifterna.
(36) Avgöranden om villkoren för det faktiska bidraget inom ramen för
IAP måste som nämns ovan fattas på grundval av tillgängliga
uppgifter. Dessa uppgifter innefattade avsnitt 3.1 c i 1981 års lag
om ekonomisk utveckling, i vilken anges att det i åliggandena för
ministeriet för ekonomisk utveckling bland annat ingår att
underlätta, uppmuntra, främja och genomföra ”utvecklingen av
industrins exportkapacitet i hela delstaten”, samt den rapport från
delstatens Victorias revisionsverk som åberopades av den
klagande och som innehåller en hänvisning till den förväntade
ökningen av exporten för den samarbetsvilliga exporterande
tillverkaren.
(37) I den tillämpliga bestämmelsen för bidraget i fråga, dvs. avsnitt
13.3 i 1981 års lag om ekonomisk utveckling i vilken målen med
IAP anges, nämns inte specifikt utvecklingen av exportkapaciteten
utan snarare mera allmänna villkor som ”den balanserade
ekonomiska utvecklingen i delstaten”. I uttalandet om delstatens
Victorias industri med rubriken ”Att göra affärer i Victoria” av
ministern för industri och sysselsättning från den 1 september
1993 beskrevs IAP och det angavs bland annat att ”projekt som
väljs ut för stöd måste tillföra Victoria avsevärda ekonomiska
nettofördelar, i synnerhet med avseende på export” och att!B2000R0978 — SV — 13.05.2000 — 000.002 — 7
”investeringarna skall göras i handelsutsatta industrisektorer av
avgörande betydelse, företrädesvis exportföretag eller företag som
konkurrerar med import”.
(38) Påståendena från Australiens regering rörande IAP och IICP bör
därför avvisas och det bekräftas att dessa subventioner är knutna
till exportresultat i den mening som avses i artikel 3.4 a i
grundförordningen.
Beräkning av subventionens storlek
(39) Australiens regering hävdade att när det gäller bidrag inom ramen
för IICP och IAP bör nämnaren vid fördelning av subventions-
beloppet vara den totala försäljningen och inte enbart export-
försäljningen eftersom bidragen var knutna till förvärv av
anläggningstillgångar och därför innebar en förmån för hela
verksamheten.
(40) Det är praxis att subventioner som är knutna till exportresultat
fördelas på exportförsäljningen, oavsett om de beviljas för förvärv
av anläggningstillgångar eller inte. Det är rimligt att anta att
förmåner inom ramen för subventionsprogram som är avsedda att
gynna export även är knutna till sådan export, och att de därför bör
beräknas på grundval av exportförsäljningen. Detta tillvägagångs-
sätt överensstämmer även med gemenskapens riktlinjer för
beräkning av subventionsbeloppet i undersökningar avseende
utjämningstull.
(41) Den samarbetsvillige exporterande tillverkaren utnyttjade IICP
och IAP under undersökningsperioden och erhöll subventioner
motsvarande 1,92 % respektive 0,64 %.
3. DE UTJÄMNINGSBARA SUBVENTIONERNAS STOR-
LEK
(42) De utjämningsbara subventionernas storlek enligt bestämmelserna
i grundförordningen, uttryckta som andel av varornas värde, för
den exporterande tillverkare som är föremål för undersökningen är
följande:
EMDGS IICP ICS IAP Totalt
Leading Synthetics 0,03 % 1,92 % 3,48 % 0,64 % 6,07 %3
(43) Eftersom den exporterande tillverkare som är föremål för
undersökningen stod för nästan hela importen till gemenskapen
av den berörda produkten med ursprung i Australien, överstiger
den vägda genomsnittliga landsomfattande subventionsmarginalen
den tillämpliga tröskel på 1 % under vilken subventioneringen
betraktas som försumbar.
II. REPUBLIKEN INDONESIEN
1. INLEDNING
(44) Efter meddelandet av detaljerade uppgifter om avgörandena och
offentliggörandet av förordningen om provisorisk tull togs inga
inlagor eller synpunkter emot under den gällande tidsfristen.
(45) I enlighet med den praxis och det förhållningssätt som fastställts
beträffande länder som omfattas av bilaga VII till subventions-
avtalet inom ramen för WTO anses subventioner som understiger
3 % inte innebära någon förmån. Denna regel gäller endast för
samarbetsvilliga exporterande tillverkare som får individuell
behandling.
2. STICKPROV
(46) För att kommissionen i enlighet med artikel 27 i grundför-
ordningen skulle kunna välja ett stickprov ombads exporterande!B2000R0978 — SV — 13.05.2000 — 000.002 — 8
tillverkare att inom 15 dagar efter inledandet av förfarandet ge sig
till känna och lämna grundläggande information om sin export
och inhemska försäljning, noggranna uppgifter om sin verksamhet
avseende tillverkning av den berörda produkten samt namn på och
uppgift om verksamhet i alla deras närstående företag inom
branschen för polyesterstapelfibrer. De indonesiska myndigheter-
na och den indonesiska sammanslutningen av exporterande
tillverkare underrättades också av kommissionen.
a)Första urval av samarbetsvilliga företag
(47) Sju företag i Republiken Indonesien gav sig till känna och
lämnade de begärda uppgifterna inom tidsfristen. Dessa företag
betraktades i inledningsskedet som samarbetsvilliga och beaktades
vid urvalet av stickprovet.
De företag som gav sig till känna inom tidsfristen stod för i stort
sett hela den sammanlagda importen till gemenskapen av
produkten med ursprung i Republiken Indonesien.
(48) De samarbetsvilliga företag som inte ingick i det slutliga
stickprovet underrättades om att en eventuell utjämningstull på
deras export skulle komma att beräknas i enlighet med artikel 15.3
i grundförordningen.
(49) De företag, om det finns några, som inte gav sig till känna inom
tidsfristen betraktades som icke-samarbetsvilliga företag.
b)Urval av stickprov
(50) I samråd med den indonesiska sammanslutningen av exporterande
tillverkare valdes ursprungligen tre indonesiska företag ut för att
utgöra stickprov. Den indonesiska sammanslutningen av expor-
terande tillverkare föreslog att två företag som ursprungligen valts
ut skulle bytas ut mot två andra företag, vilka dock inte kunde
anses vara mera representativa än de som ursprungligen valts ut.
Samtliga berörda parter underrättades om detta.
(51) Frågeformulär sändes till de tre företag som ursprungligen valts ut
för stickprovet. Ett av dessa företag lämnade sedan ett ofull-
ständigt svar som dessutom inte stämde överens med den
grundläggande information företaget tidigare hade lämnat inför
urvalet av stickprov. Ett annat företag lämnade inte något
fullständigt och meningsfullt svar och underlät att på rätt sätt
underrätta kommissionen om sitt förhållande till ett annat
indonesiskt företag. Det bör noteras att båda företagen hade
mottagit flera anmodanden i vilka det noggrant angavs vilket slag
av information som behövdes, och de beviljades framskjutna
tidsfrister för att lämna denna information. Således underrättades
dessa två företag om de specifika skälen till att de inte längre
ansågs samarbeta vid undersökningen och att resultatet av
undersökningen kunde utfalla mindre gynnsamt för dem än om
de hade samarbetat.
(52) Med hänsyn till graden av bristande samarbetsvilja hos de företag
som ursprungligen valts ut för stickprovet beslutade kommis-
sionen att välja ett nytt stickprov i enlighet med artikel 27.4 i
grundförordningen. I detta syfte utökades stickprovet med två
andra samarbetsvilliga indonesiska företag som hade lämnat
fullständiga och meningsfulla svar på frågorna i frågeformuläret i
syfte att beviljas individuell undersökning. Den indonesiska
sammanslutningen av exporterande tillverkare, de berörda företa-
gen och de indonesiska myndigheterna underrättades om detta och
gjorde inte några invändningar.
(53) För de tre företag som slutligen utgjorde stickprov och som
samarbetade till fullo vid undersökningen fastställdes en egen
subventionsmarginal och en individuell tullsats.!B2000R0978 — SV — 13.05.2000 — 000.002 — 9
3. SUBVENTIONSPROGRAM SOM UTNYTTJADES AV DE
SAMARBETSVILLIGA EXPORTÖRERNA
BKPM-systemen
(54) Styrelsen för samordning av investeringar (Badan Koordinasi
Penanaman Modal – BKPM) är en myndighet som är direkt
underställd Republiken Indonesiens president. BKPM har till
uppgift att bistå presidenten vid utformningen av regeringens
politik med avseende på investeringar och att ansvara för att
planera och främja investeringar, samt att hantera godkännanden
av investeringar och tillstånd och övervaka genomförandet av
investeringar. BKPM spelar en central roll vid samordningen av
investeringsverksamhet med andra myndigheter. BKPM är des-
sutom engagerat i regional utveckling samt i sammanställningen
och förvaltningen av den negativa förteckningen över investering-
ar (Daftar Negative Investasi – DNI), vilken innefattar de sektorer
som är stängda för investeringar samt de sektorer som är
reglerade.
(55) BKPM godkänner såväl utländska (Penanaman Modal Asing –
PMA) som inhemska (PMDN) investeringar. Företag som
godkänns av BKPM som PMA- eller PMDN-företag kommer att
beviljas befrielse från importtull och avgifter på import av
kapitalvaror såsom maskiner, utrustning, reservdelar och hjälp-
utrustning, samt på import av råvaror för full produktion under två
år.
(56) Utländska investeringar (PMA) regleras huvudsakligen i lag nr 1
från 1967 om utländska kapitalinvesteringar, ändrad genom lag nr
11 från 1970.
(57) Inhemska investeringar (PMDN) regleras i lag nr 6/1968 om
inhemska kapitalinvesteringar, ändrad genom lag nr 12/1971.
(58) Dessutom omfattas PMA-företag liksom andra företag av den
politik inom olika sektorer som tillämpas av motsvarande
myndighet, exempelvis den som föreskrivs i lag nr 5/1984 rörande
industri, lag nr 5/1967 om skogsbruk och lag nr 12/1992 om
jordbruk.
(59) Den rättsliga grunden för rätten att vidta åtgärder rörande
importtullbefrielse återfinns i flera dekret från finansministeriet
(nr 297/KMK.01/1997, nr 545/KMK.01/1997, nr
546/KMK.01/1997 och nr 252/KMK.04/1998).
a)Rätt att komma i fråga
(60) Investeringsprojekt, såväl PMA- som PMDN-projekt, som BKPM
godkänner, inbegripet befintliga PMA- och PMDN-företag som
utökar sina projekt till att omfatta tillverkning av liknande
produkter med mer än 30 % av den installerade kapaciteten eller
diversifierar sina produkter, kommer att beviljas dessa förmåner.
(61) Kriterierna för rätten att komma i fråga för bidrag fastställs av
BKPM och dessa kriterier förefaller att uppdateras ofta.
Kriterierna innefattar vissa restriktioner för utländska investerin-
gar, bland annat en förpliktelse att i samband med investeringar
inom vissa sektorer bilda ett samriskföretag med ett indonesiskt
företag.
(62) Investeringar i de sektorer som anges i den negativa förteckningen
över investeringar är i sig inte bidragsberättigande och innefattar
vissa kemiska industrier som exempelvis cyklamat- och sackarin-
industrierna. Investeringar i tolv andra sektorer är endast bidrags-
berättigande om de uppfyller vissa tilläggskriterier. Dessa sektorer
är uppräknade i ”Technical Manual – Implementation of Capital
Investment 1998”, som givits ut av BKPM och som bland annat
inbegriper industrin för jodsalt till konsumenter, samt etylalkohol-
och gödselmedelsindustrin.!B2000R0978 — SV — 13.05.2000 — 000.002 — 10
(63) När det gäller det sätt på vilket programmet förvaltas uppgavs det
att företagen omfattas av den politik inom olika sektorer eller
industrier som tillämpas av motsvarande ministerier.
b)Praktiskt genomförande
(64) Som ett första steg lämnas ansökningar in till BKPM där de
utvärderas med avseende på lämplighet när det gäller olika
aspekter såsom politik inom olika sektorer, teknik, marknad och
finansiering. Om ansökan godkänns bistår BKPM även företagen
när det gäller att få andra nödvändiga tillstånd, exempelvis
byggnadstillstånd, lagfarter och arbetstillstånd.
(65) Importtullförmånerna erhålls i ett senare skede. För detta ändamål
måste en så kallad huvudförteckning med angivande av kapital-
varor och råvaror som skall importeras inlämnas genom PT.
Sucofindo, en teknisk inspektionsbyrå som utvärderar förteck-
ningen och sedan vidarebefordrar den till BKPM efter godkän-
nandet. BKPM utfärdar sedan en skrivelse om godkännandet samt
en importlicens.
c)Slutsats om huruvida subventionen är utjämningsbar
(66) BKPM-systemen utgör en subvention eftersom det finansiella
bidraget från Republiken Indonesiens regering i form av obetald
tull innebär en direkt förmån för mottagaren.
(67) Systemen utgör inte restitutionssystem i enlighet med bilagorna
I–III till grundförordningen eftersom kapitalvaror inte förbrukas i
produktionsprocessen och det inte föreligger någon förpliktelse att
exportera den färdiga produkten innehållande råvarorna.
(68) BKPM-systemen är inte rättsligt knutna till exportresultat eller
användning av inhemska varor framför importerade varor.
(69) Samtidigt som dessa system förefaller att vara tillgängliga för ett
stort urval av investeringar, är subventionen uttryckligen begrän-
sad till att avse vissa företag som inte är verksamma inom vissa
sektorer. Antalet och arten av de restriktioner som gäller för vissa
sektorer, i synnerhet sådana som begränsar rätten att komma i
fråga för bidrag antingen till vissa typer av företag eller till ett
geografiskt område, eller som fullständigt utesluter vissa sektorer,
överensstämmer inte heller med villkoren i artikel 3.2 b i
grundförordningen, i vilken det föreskrivs att den myndighet
som beviljar bidrag måste fastställa objektiva kriterier som är
neutrala, inte gynnar vissa företag framför andra, och som är
ekonomiska till sin karaktär och tillämpas generellt. Eftersom
dessa program uttryckligen begränsar subventionen till att avse
vissa företag anses de därför vara selektiva i den mening som
avses i artikel 3.2 a i grundförordningen.
(70) Även om det inte föreligger någon rättslig selektivitet i enlighet
med artikel 3.2 a i grundförordningen är systemet i själva verket
selektivt i enlighet med artikel 3.2 c i grundförordningen, eftersom
det inte har visats att rätten till bidrag är automatisk utan snarare
grundar sig på beslut från fall till fall, i vilka olika offentliga
myndigheter deltar och följer den politik inom olika sektorer eller
industrier som tillämpas av behöriga ministerier. Ingen infor-
mation lämnades om det faktiska utnyttjandet av subventions-
programmet och det sätt på vilket gottfinnande utövas av de
myndigheter som beviljar bidrag. Slutsatsen är därför att BKPM-
systemen alternativt även anses vara selektiva i enlighet med
artikel 3.2 c i grundförordningen och därmed utjämningsbara.
d)Beräkning av subventionens storlek
(71) Fastställandet av den erhållna förmånen grundade sig på beloppet
för obetald tull under undersökningsperioden vad gäller råvaror
och reservdelar, och under perioden från den 1 januari 1988 till
slutet av undersökningsperioden vad gäller kapitalvaror, för vilka
den normala avskrivningstiden på 17 år i den industrin till-!B2000R0978 — SV — 13.05.2000 — 000.002 — 11
lämpades. Eftersom systemen inte är knutna till exportresultat har
de sammanlagda förmånerna fördelats på den totala omsättningen.
Det erhållna beloppet justerades sedan med den genomsnittliga
marknadsmässiga räntesatsen för banklån under undersöknings-
perioden, vilken fastställdes till 24,61 %.
(72) Två exporterande tillverkare utnyttjade dessa system, men erhöll
inte någon förmån inom ramen för dessa system i enlighet med
den politik som beskrivs ovan.
BAPEKSTA-systemen
(73) Centret för förvaltning av importtullar, befrielse och restitution
(BAPEKSTA) kan efter ansökan bevilja befrielse eller restitution
av importtull samt medge att mervärdesskatt (PPN) och varuskatt
på lyxvaror (PPnBM) inte tas ut på import av varor för ytterligare
bearbetning för export.
(74) Systemet för tullbefrielse omfattar tull på import som kommer att
äga rum i framtiden, medan restitutionssystemet gäller för
importerade insatsvaror som redan använts i en exporterad
produkt.
(75) Den rättsliga grunden är finansministeriets dekret nr
615/KMK.01/1997 av den 1 december 1997.
a)Rätt att komma i fråga
(76) BAPEKSTA-systemen är tillgängliga för exporterande tillverkare
i Republiken Indonesien efter ansökan till BAPEKSTA.
(77) För att få tullbefrielse måste ett företag inom en period av tolv
månader från importdatumet återexportera 100 % av det
importerade materialet i form av färdiga varor, såvida inte
tillverkningsperioden är längre än tolv månader. I sådant fall
kan ett undantag beviljas. Ett företag måste även ställa en säkerhet
i form av en bankgaranti som täcker beloppet för tullbefrielsen
och den mervärdesskatt och lyxskatt som normalt skall betalas.
(78) För att få möjlighet till restitution måste ett företag redan ha
exporterat de färdiga varorna. Importen måste ha ägt rum tidigast
tolv månader före skeppningen av de exporterade varorna.
(79) När det gäller båda subventionerna får export även ske till
tullupplag inom Republiken Indonesien.
b)Praktiskt genomförande
(80) För tullbefrielse måste företag lämna in ett formulär med uppgift
om det förväntade exportresultatet i framtiden, det planerade
behovet av importerade varor och en uppskattning av tull och
skatter som normalt skall betalas. Företagen är sedan skyldiga att
var sjätte månad till BAPEKSTA lämna in en rapport om sin
export.
(81) BAPEKSTA kan senare genomföra en kontroll genom att granska
det berörda företagets rapporter.
(82) För restitution måste ett företag lämna in ett formulär av vilket det
framgår att det finns en koppling mellan de importerade varorna,
på vilka tull och skatter har betalats, och de exporterade varorna,
tillsammans med import- och exportdokument.
(83) BAPEKSTA har rätt att verifiera dessa dokument genom
kontroller på plats hos det berörda företaget.
c)Slutsats om huruvida subventionen är utjämningsbar
(84) Republiken Indonesiens regering hävdade att BAPEKSTA-sys-
temen är vanliga tullrestitutionssystem i överensstämmelse med
internationella förpliktelser. Företag som konstaterats missbruka
dessa system och erhåller alltför stora belopp i tullbefrielse eller!B2000R0978 — SV — 13.05.2000 — 000.002 — 12
restitution drabbas av påföljder. Det förklarades även att
datorsystem införts så att man skulle kunna jämföra import- och
exporttransaktioner och avgöra vilka insatsvaror som förbrukats
vid tillverkningen av exportvarorna och till vilka mängder.
(85) Republiken Indonesiens regering kunde emellertid inte lämna
tillräckliga bevis på att det finns något effektivt kontrollsystem.
(86) I bilaga II del II punkt 5 och bilaga III del II punkt 3 till
grundförordningen föreskrivs att när det fastställts att de offentliga
myndigheterna i exportlandet saknar ett sådant system bör
exportlandet normalt företa en ytterligare granskning som skall
grundas på insatsvaror som faktiskt förbrukats, eller på faktiska
transaktioner, i syfte att fastställa om ett alltför stort belopp har
utbetalats. Republiken Indonesiens regering genomförde inte
någon sådan granskning. Kommissionen undersökte därför inte
om det faktiskt förelåg en alltför stor restitution av importavgifter
på insatsvaror som förbrukats vid tillverkningen av exportvaran.
(87) BAPEKSTA-systemen utgör en subvention eftersom det finansi-
ella bidraget från Republiken Indonesiens regering i form av
tullbefrielse eller restitution innebär en direkt förmån för
mottagaren. Det är en subvention som rättsligt är knuten till
exportresultat (det är en exportsubvention i enlighet med
bestämmelserna i punkt i i bilaga I till grundförordningen) och
den betraktas därför som selektiv i enlighet med artikel 3.4 a i
grundförordningen.
d)Beräkning av subventionens storlek
(88) Förmånen för exportörerna har beräknats på grundval av storleken
på den tullbefrielse som beviljats under undersökningsperioden,
fördelad över den sammanlagda exportomsättningen under under-
sökningsperioden. Detta belopp justerades sedan genom tillägg av
hälften av 24,61 %, den genomsnittliga marknadsräntan för
banklån under undersökningsperioden.
(89) PT Indorama Synthetics TbK utnyttjade dessa system och erhöll
förmåner motsvarande 1,4 %.
4. SUBVENTIONSPROGRAM SOM INTE UTNYTTJADES
A V DE SAMARBETSVILLIGA EXPORTERANDE TILL-
VERKARNA
(90) Det konstaterades att de samarbetsvilliga exporterande tillverkar-
na inte erhöll några utjämningsbara subventioner genom följande
program:
— Inkomstskattelättnad enligt regeringsförordning nr 45 av den 8
juli 1996 och presidentdekret nr 7 av den 14 januari 1999.
— Tullupplag enligt regeringsförordning nr 33/1996 av den 4
juni 1996 och beslut av finansministeriet i Republiken
Indonesien (nr 291/KMK.05/1997, nr 547/KMK.01/1997
och nr 292/KMK.01/1998).
5. DE UTJÄMNINGSBARA SUBVENTIONERNAS STOR-
LEK
(91) Kommissionen begränsade sin undersökning genom att använda
stickprov i enlighet med artikel 27 i grundförordningen. I enlighet
med artikel 27.4 i grundförordningen fastställdes det att två
företag som valts ut för stickprovet brast i samarbetet, vilket
sannolikt i betydande grad skulle påverka resultatet av under-
sökningen, och att det därför var nödvändigt att välja ett nytt
stickprov. De utjämningsbara subventionernas storlek för sam-
arbetsvilliga exporterande tillverkare som ingår i stickprovet har
fastställts till följande:!B2000R0978 — SV — 13.05.2000 — 000.002 — 13
BKPM-systemenBAPEKSTA-
systemenTotalt
PT. Indorama Synthetics TbK 0,0 % 1,41 % 1,41 %
PT. Panasia Indosyntec TbK 0,0 % 0,0 % 0,0 %
PT. Susila Indah Synthetic Fiber
Industries0,0 % 0,0 % 0,0 %3
(92) I enlighet med artikel 15.3 i grundförordningen får varje
utjämningstull som tillämpas på import från de exportörer eller
producenter som har givit sig till känna enligt artikel 27 men som
inte omfattas av undersökningen, inte överstiga det vägda
genomsnittet av de utjämningsbara subventioner som fastställts
för parterna i stickprovet. De utjämningsbara subventionernas
storlek för samarbetsvilliga exporterande tillverkare som inte
ingår i stickprovet har fastställts till följande:
BKPM-systemenBAPEKSTA-
systemenTotalt
PT. GT Petrochem Industries TbK 0,0 % 0,45 % 0,45 %
PT. Teijin Indonesia Fiber
Corporation0,0 % 0,45 % 0,45 %3
(93) De utjämningsbara subventionernas storlek enligt bestämmelserna
i grundförordningen, uttryckta som andel av varornas värde, för de
samarbetsvilliga exporterande tillverkarna varierar mellan 0 %
och 1,0 % och ligger därmed under den tröskel under vilken
subventioneringen betraktas om försumbar när det gäller Repu-
bliken Indonesien, dvs. under 3 %.
(94) De två företag som uteslöts från stickprovet, PT. Global Fiberindo
och PT. Polysindo Eka Perkasa, stod för en betydande del (dvs.
över 30 %) av importen av den berörda produkten till gemen-
skapen. Slutgiltiga avgöranden rörande dessa båda företag och
andra företag som inte samarbetade under detta förfarande har
träffats på grundval av tillgängliga uppgifter i enlighet med artikel
28 i grundförordningen.
(95) På den grundvalen har undersökningen visat att utjämningsbara
subventioner förekommer, vilka är tillgängliga för de icke-sam-
arbetsvilliga exporterande tillverkarna. Det anses att det bristande
samarbetet är resultatet av att dessa tillverkare utnyttjat och
tillförts en förmån genom utjämningsbara subventioner på en nivå
som överstiger den tröskel under vilken subventioneringen
betraktas som försumbar när det gäller Republiken Indonesien. I
enlighet med artikel 28 i grundförordningen och på grundval av
uppgifterna i klagomålet och undersökningsresultaten, samt i syfte
att undvika att bristande samarbetsvilja belönas har de utjäm-
ningsbara subventionernas storlek för dessa två företag fastställts
till följande:
BKPM-systemen
(Inhemsk
subvention)BAPEKST
A-systemen
(Export-
subvention)Totalt
PT. Global Fiberindo 5 % 5 % 10 %
PT. Polysindo Eka Perkassa 5 % 5 % 10 %
Övriga företag 5 % 5 % 10 %3
(96) Den vägda genomsnittliga landsomfattande subventionsmargina-
len för samtliga exporterande tillverkare som är föremål för!B2000R0978 — SV — 13.05.2000 — 000.002 — 14
undersökningen (inbegripet de båda icke-samarbetsvilliga företa-
gen), vilka står för nästan all export till gemenskapen av den
berörda produkten med ursprung i Republiken Indonesien,
överstiger den tillämpliga tröskel på 3 % under vilken subventio-
neringen betraktas som försumbar.
III. TAIW AN
1. INLEDNING
(97) Efter offentliggörandet av förordningen om provisorisk tull
lämnade Taiwans regering i skrivelser av den 17 respektive 19
januari 2000 sina synpunkter på det dokument som innehöll
uppgifter om de viktigaste omständigheter och överväganden som
låg till grund för införandet av provisoriska åtgärder. Ett flertal
skriftliga synpunkter mottogs från de exporterande tillverkarna,
varav alla begärde och beviljades att bli hörda den 15 februari
2000.
2. ALLMÄNNA SYNPUNKTER
2.1 Frågan huruvida subventionerna är selektivt riktade
(98) De exporterande tillverkarna lämnade några allmänna synpunkter
angående tolkningen av begreppet selektivitet. Fastställandet av
huruvida en undersökt subvention var selektiv skedde enligt
bestämmelserna i grundförordningen, i synnerhet artikel 3. De
exporterande tillverkarnas synpunkter beaktas vid fastställandet
enligt artikel 3 i grundförordningen av huruvida varje enskilt
undersökt system innefattar selektiva subventioner, vilka kan
utjämnas. Det sätt på vilket det fastställts huruvida enskilda
system är selektiva förklaras således i tillämpliga fall i respektive
avsnitt om de enskilda systemen och dessa fastställanden
kompletterar de undersökningsresultat som anges i förordningen
om provisorisk tull.
2.2 Beräkning av den rådande marknadsräntan
(99) I det provisoriska skedet i denna undersökning hade man beslutat
att tillämpa en allmän ränta på 9,03 %. Denna räntesats
fastställdes utifrån uppgifter som erhållits under undersökningen
och som ansågs relevanta för detta ändamål. Taiwans regering och
de exporterande tillverkarna hävdade att denna räntesats inte hade
fastställts på tillförlitliga grunder.
(100) Till följd av detta påstående gjorde kommissionen en ny beräkning
av den allmänna tillämpliga räntan. Den relevanta referensräntan
fastställdes till 8,52 % på grundval av de månatliga marknads-
mässiga räntor som 37 inhemska banker i Taiwan tagit ut under
undersökningsperioden. Dessa räntesatser är officiellt tillgängliga
och anges i den månatliga finansiella statistik som publiceras av
centralbankens avdelning för ekonomisk forskning.
(101) Det hävdades även att den ränta som tillämpades på likvärdiga lån
borde ha använts för de provisoriska undersökningsresultaten och
att den ränta som kommissionen tillämpade under alla omstän-
digheter inte motsvarade den ränta som företagen kunde erhålla på
marknaden samt att marknadsmässiga lån faktiskt hade beviljats
företagen under undersökningsperioden. Ett likvärdigt lån borde
vara ett lån av liknande storlek och med liknande ändamål och
återbetalningsperiod. För de ifrågavarande exporterande tillver-
karna kunde ett sådant likvärdigt lån inte identifieras. Följaktligen
bekräftas den metod för beräkning av referensräntan som beskrivs
ovan.
2.3 Tillämpning av räntesatsen vid beräkningen av subven-
tionernas storlek
(102) De exporterande tillverkarna gjorde gällande att kommissionen
inte borde lägga till ränta, enligt den genomsnittliga marknads-!B2000R0978 — SV — 13.05.2000 — 000.002 — 15
räntan i Taiwan under undersökningsperioden, i samband med
beräkningen av subventionernas storlek.
(103) De rättsliga grunderna för att lägga till ränta till subventionernas
nominella värde är artiklarna 5, 6 och 7 i grundförordningen, i
vilka anges bestämmelser om beräkning av subventionens storlek
och som ytterligare utvecklats i kommissionens riktlinjer för
beräkning av subventionsbeloppet i undersökningar avseende
utjämningstull.
(104) I enlighet med artikel 5 i grundförordningen skall förmånens
storlek beräknas som den subvention som mottagaren konstateras
ha fått under undersökningsperioden och inte endast som det
nominella belopp som överförs till mottagaren eller som
mottagaren slipper betala in till staten. Detta tillvägagångssätt
föreskrivs uttryckligen i kommissionens riktlinjer för beräkning av
subventionsbeloppet i undersökningar avseende utjämningstull,
där det anges att subventionsbeloppets nominella värde måste
räknas om till det värde som gäller för undersökningsperioden
genom tillämpning av den normala marknadsräntan.
(105) Det anfördes också att detta tillvägagångssätt inte kunde användas
vad gäller de påstådda subventionsbeloppen i samband med
skatteavdrag, eftersom de skatteavdrag som företagen ansöker om
endast används i den årliga skattedeklaration som lämnas den 31
mars påföljande år. De exporterande tillverkarna ansåg därför att
de inte mottagit någon förmån under tiden fram till detta datum.
(106) Som ett svar på detta argument anses det att eftersom förmånen
består i en minskning av den direkta skatt som skall betalas varje
år kommer förmånen i sig att återkomma varje år. Förmånen borde
således också inkludera den ränta företagen tjänar in på att inte
behöva låna ett belopp motsvarande skatteavdragen på den öppna
marknaden.
2.4 Beräkning av subventionerna i förhållande till den
berörda produkten
(107) Taiwans regering och de exporterande företagen hävdade att
kommissionen vid beräkningen av subventionsgraden borde ha
fastställt kopplingen mellan de påstådda subventionssystemen och
den berörda produkten och därvid borde ha medräknat de
förmåner som särskilt kunde knytas till produktlinjer i den
utsträckning de var direkt kopplade till den berörda produkten.
(108) I kommissionens riktlinjer anges uttryckligen att om subventionen
endast ges för en särskild produkt bör nämnaren för fördelning av
subventionsbeloppet endast inbegripa försäljningen (eller expor-
ten) av den produkten. Om detta inte är fallet bör nämnaren
inbegripa det mottagande företagets hela försäljning (eller export).
(109) I sina beräkningar följde kommissionen detta tillvägagångssätt i
fråga om importtullbefrielse för råmaterial, vilket korrekt
uppgivits av de exporterande tillverkarna. I detta fall konstaterades
det att förmåner endast hade uppstått för fiberavdelningen och
motsvarande försäljning användes således som nämnare. För alla
övriga beskrivna system konstaterades det att förmånerna inte var
begränsade till en särskild produkt och i de fallen användes därför
den totala försäljningen som nämnare.
3. ENSKILDA SYSTEM
3.1 Skatteavdrag för automatiseringsutrustning och utrust-
ning för kontroll av föroreningar
(110) Taiwans regering och de exporterande tillverkarna gjorde gällande
att detta system, som beskrivs i skälen 49–58 i förordningen om
provisorisk tull, hade bedömts felaktigt av kommissionen när det
gäller subventionens selektivitet. I synnerhet anfördes det att den
påstådda subventionen i form av skatteavdrag för automatiserings-
utrustning och utrustning för kontroll av föroreningar inte var!B2000R0978 — SV — 13.05.2000 — 000.002 — 16
knuten till att företagen använde inhemska varor i stället för
importerade varor, och att subventionen således inte kunde anses
vara selektiv enligt artikel 3.4 b i grundförordningen.
(111) Enligt programmet ges visserligen ett skatteavdrag för såväl
importerad som inhemskt tillverkad utrustning, men subventionen
är dubbelt så stor vid inköp av inhemsk utrustning. Det anses
således föreligga två separata subventionsprogram eftersom
skatteavdraget för inhemsk utrustning är större än skatteavdraget
för importerad utrustning. I avsaknad av skatteavdraget på 20 %
för inhemskt tillverkad utrustning skulle ett företag inte ha erhållit
något skatteavdrag. Skatteavdraget på 10 % kan inte anses vara
standardskattesatsen, eftersom det endast är tillgängligt för
importerad utrustning. Eftersom skatteavdraget på 20 % endast
ges för inhemskt tillverkad utrustning och inte för importerad
utrustning är det knutet till att företaget använder inhemska
framför importerade varor. Detta skatteavdrag utgör följaktligen
en selektiv importsubstitutionssubvention enligt artikel 3.4 b i
grundförordningen.
(112) På samma sätt är skatteavdraget på 10 % endast tillgängligt för
importerade maskiner och således begränsat till företag som köper
sådana maskiner. En sådan begränsning anses inte vara neutral i
den mening som avses i artikel 3.2 b i grundförordningen,
eftersom vissa företag gynnas framför andra. Kriterierna är inte
heller ekonomiska till sin karaktär och tillämpas inte generellt.
Subventionen anses följaktligen vara selektiv enligt artikel 3.2 a i
grundförordningen.
Beräkning av subventionens storlek
(113) När det gäller beräkningen av de utjämningsbara subventionernas
storlek argumenterade de exporterande tillverkarna för att en
andel på 15 % av skatteavdraget på 20 % för inköp av inhemskt
tillverkade varor inte kunde vara utjämningsbar, eftersom ett
sådant skatteavdrag skulle ha erhållits oavsett varornas ursprung.
Detta påstående anses sakna grund. De utjämningsbara subven-
tionernas storlek motsvarar det fulla beloppet av skatteavdraget,
med tanke på att skatteavdraget på 20 % för inhemskt inköpt
utrustning inte kan betraktas som en avvikelse från en standard-
skattesats på 10 %. Som det anges ovan anses de två olika
skattesatserna utgöra två separata program – ett som avser
inhemskt inköpt utrustning och ett som avser importerad
utrustning. I avsaknad av skatteavdraget på 20 % för inhemskt
tillverkad utrustning skulle ett företag inte ha erhållit något
skatteavdrag. Skatteavdraget på 10 % är endast tillämpligt på
importerade maskiner och utgör inte ett allmänt skatteavdrag.
Kommissionen drar således slutsatsen att subventionens storlek
motsvarar de totala statliga intäkter som uteblivit för Taiwans
regering.
(114) Förmånen för de exporterande tillverkarna beräknades på det sätt
som beskrivs i skäl 57 i förordningen om provisorisk tull, dock
med korrigering av den genomsnittliga marknadsränta som lades
till det obetalda skattebeloppet under undersökningsperioden
enligt ovan.
(115) Taiwans regering hävdade även att eftersom subventionen var
knuten till inköp av anläggningstillgångar borde dess belopp vid
beräkningen fördelas över den normala avskrivningstiden för
tillgångar i den berörda industrin.
(116) Förmåner i form av att man slipper betala direkta skatter anses
allmänt sett inte vara knutna till inköp av anläggningstillgångar.
Förmåner avseende direkta skatter är snarare knutna till en
minskning av den direkta skattskyldigheten än till inköp av
anläggningstillgångar eftersom en sådan direkt skattskyldighet
normalt föreligger oavsett om företaget köper anläggningstill-
gångar. Detta tillvägagångssätt är också i linje med kommis-
sionens riktlinjer för beräkning av subventionsbeloppet i under-!B2000R0978 — SV — 13.05.2000 — 000.002 — 17
sökningar avseende utjämningstull, särskilt tabell 2 som bifogas
riktlinjerna. Förmånerna enligt systemet beräknades därför på
grundval av de inkomstskatter som mottagarna sluppit betala
under undersökningsperioden, enligt artikel 7.4 i grundförord-
ningen.
(117) Två företag utnyttjade detta system under undersökningsperioden
och erhöll subventioner motsvarande 0,42 respektive 0,4 %.
3.2 Skatteavdrag för investeringar i betydelsefulla företag
(118) Taiwans regering gjorde gällande att detta system inte utgjorde en
subvention eftersom de företag i vilket det investerats inte hade
erhållit några finansiella bidrag. Skatteavdragen ges endast till de
investerande aktieägarna, inte till de företag som emitterar aktier.
(119) Det anses i detta fall att det föreligger ett finansiellt bidrag från
Taiwans regering till de företag som ansöker om skatteavdraget,
dvs. de företag som investerar i betydelsefulla företag. Detta
finansiella bidrag i form av uteblivna statliga intäkter medför en
förmån för investerande aktieägare i form av minskad skatt-
skyldighet. Det är denna förmån för det investerande företaget
som utjämnas, inte förmånerna för de företag i vilket investerin-
gen görs.
(120) Taiwans regering och de exporterande tillverkarna hävdade att
detta system, som beskrivs i skälen 59–66 i förordningen om
provisorisk tull, utgjorde ett skatteavdrag som var allmänt
tillgängligt och således inte selektivt, eftersom programmet var
öppet för alla juridiska och fysiska personer som investerar i vissa
företag. I synnerhet anfördes det att rätten att få omfattas av
systemet inte var begränsad till vissa företag, att systemet var
objektivt, automatiskt och neutralt samt att förmånen i form av
skatteavdrag inte uppstod för ett företag till följd av att det
tillverkade den berörda produkten.
(121) Vad gäller dessa påståenden konstaterade kommissionen att
tillträdet till detta program uttryckligen var begränsat till företag
som investerade i vissa företag, eftersom inte alla aktieinveste-
ringar gav rätt till skatteavdrag. Endast investeringar i ett
begränsat antal företag, dvs. betydelsefulla teknikbaserade företag
och företag av betydelse i investeringshänseende, berättigade till
ett skatteavdrag.
(122) Även om kommissionen håller med om att definitionen av
subventionsberättigade företag är klar och objektiv, är rätten att få
omfattas av subventionen inte neutral enligt artikel 3.2 b i
grundförordningen, eftersom det antal investeringar som kan ge
rätt till skatteavdrag begränsas på grundval av det berörda
företagets verksamhet. Om ett investerande företag önskar erhålla
subventionen är dess valfrihet begränsad till vissa sektorer. Enligt
artikel 2 i kriterierna för fastställande av vilka betydelsefulla
teknikbaserade företag inom tillverkningsindustrin och industrin
för tekniska tjänster som skall omfattas är skatteavdraget
begränsat till elva specifika typer av investeringar. Tillträdet till
detta program är således beroende av att man investerar i vissa
företag och är följaktligen inte allmänt. De exporterande till-
verkarnas påståenden i detta avseende måste således avvisas.
(123) Det gjordes även gällande att förmånen av skatteavdraget inte gavs
ett företag till följd av att det tillverkade den berörda produkten.
Förmånerna enligt detta system är inte begränsade till tillverk-
ningen av en särskild produkt. Det finns inget krav på att
skatteavdraget används endast till förmån för export, försäljning
eller tillverkning av en annan produkt. Företaget beviljas ett
skatteavdrag som gynnar tillverkning och export av polyesters-
tapelfibrer. Eftersom förmånerna av subventionen inte är knutna
till en särskild produkt som inte omfattas av undersökningen,
anses de gynna all försäljning, inklusive försäljningen av polyes-
terstapelfibrer. De exporterande tillverkarnas påstående måste
således avvisas.!B2000R0978 — SV — 13.05.2000 — 000.002 — 18
(124) Sammanfattningsvis bekräftas konstaterandet att detta system är
selektivt enligt artikel 3.2 a i grundförordningen och att det
innefattar utjämningsbara subventioner.
Beräkning av subventionens storlek
(125) Förmånen för den enda berörda exporterande tillverkaren beräk-
nades på det sätt som beskrivs i skäl 57 i förordningen om
provisorisk tull, dock med korrigering av den genomsnittliga
marknadsränta som lades till det obetalda skattebeloppet under
undersökningsperioden i det att den sänktes från 9,03 % till 8,52 %
enligt ovan.
(126) Detta företag erhöll en subvention motsvarande 0,71 %.
3.3 Skatteavdrag för forskning och utveckling samt perso-
nalutbildning
(127) I förordningen om provisorisk tull (skälen 67–72) ansågs dessa
skatteavdrag inte vara selektiva. Inga skriftliga synpunkter som
bestrider detta undersökningsresultat har mottagits från de berörda
parterna. Detta system anses följaktligen inte vara selektivt enligt
artikel 3 i grundförordningen och är således inte utjämningsbart.
3.4 Skatteavdrag för investeringar i områden med knappa
naturresurser
(128) Taiwans regering begärde att detta system borde godkännas enligt
artikel 4.3 i grundförordningen eftersom det skulle uppfylla
kriterierna för icke-utjämningsbara subventioner till missgynnade
regioner. Denna begäran stöddes dock inte av kontrollerbar
bevisning. Eftersom det inte kunde fastställas att villkoren i
bestämmelsen var uppfyllda, måste begäran avvisas.
(129) Taiwans regering hävdade också att de exporterande företagen inte
hade mottagit några förmåner som var knutna till polyesters-
tapelfibrer. Detta argument måste avvisas i enlighet med det svar
som anges i avsnittet ”Beräkning av subventionerna i förhållande
till den berörda produkten”.
Beräkning av subventionens storlek
(130) Ett företag utnyttjade detta system och erhöll en subvention
motsvarande 0,01 %.
3.5 Skatteavdrag för etablering av internationella varumär-
ken
(131) Som det beskrivs i skäl 81 i förordningen om provisorisk tull
utnyttjade ett företag detta system men erhöll inga förmåner. Inga
synpunkter mottogs från de berörda parterna.
3.6 Lån till förmånliga räntor: åtgärder för att främja
automatisering, begränsning av föroreningar och ener-
gihushållning
(132) Dessa system, som beskrivs i skälen 82–91 i förordningen om
provisorisk tull, baseras på artikel 21.1 i lagen om modernisering
av industrin.
(133) Taiwans regering och de exporterande tillverkarna gjorde gällande
att dessa lån var tillgängliga för nästan alla företag i Taiwan och
att de därmed inte var selektiva och utjämningsbara. Det hävdades
att rätten att få omfattas av systemet inte var begränsad till vissa
företag, att denna rätt var objektivt grundad och att även om rätten
inte skulle vara objektivt grundad skulle detta inte automatiskt
medföra att programmet var selektivt.
(134) När det gäller dessa påståenden är det faktiskt så att bestämmel-
serna i artikel 21.1 i den lagen uttryckligen begränsar rätten att få!B2000R0978 — SV — 13.05.2000 — 000.002 — 19
förmåner enligt systemet till vissa företag som uppfyller flera
kriterier eller villkor. Dessa kriterier eller villkor, t.ex. investe-
ringar i särskild utrustning enligt specifika villkor som fastställs
av utvecklingsfondens ”Executive Yuan”, anses inte vara objektiva
i den mening som avses i artikel 3.2 b i grundförordningen.
Bestämmelserna i artikel 21.1 i den lagen kan inte anses vara
objektiva eftersom kriterierna varken är neutrala, ekonomiska till
sin karaktär eller tillämpas generellt, eftersom det är känt i förväg
att vissa företag har större chanser att få dessa lån på grund av att
de är verksamma i en viss bransch. Förmånerna enligt detta
system kommer därför oundvikligt att vara mera relevanta för
vissa sektorer.
(135) En grundprincip för selektivitet är att en subvention som
snedvrider resursallokeringen i en ekonomi genom att främja
vissa företag framför andra bör bli föremål för utjämningsåtgärder
om den vållar skada. När rätten att få omfattas av subventioner är
begränsad i enlighet med icke-neutrala kriterier antas en sådan
snedvridning i resursallokeringen föreligga. Denna princip ligger
till grund för artikel 3.2 a i grundförordningen, enligt vilken en
subvention skall anses som selektiv om den myndighet som
beviljar subventionen eller den tillämpliga lagstiftningen uttryck-
ligen begränsar subventionen till att avse vissa företag. Ovan-
nämnda påståenden avvisas således.
(136) Det anfördes att även om rätten till subvention inte skulle vara
objektivt grundad, skulle detta automatiskt inte medföra att
programmet är selektivt. Denna begäran bör också avvisas
eftersom det inte automatiskt har fastställts att subventionen är
selektiv. Systemet anses vara selektivt eftersom det är begränsat
till vissa företag i den mening som avses i artikel 3.2 a i
grundförordningen, som det förklaras ovan. Kommissionen
bekräftar följaktligen de provisoriska undersökningsresultat som
beskrivs i skäl 87 i förordningen om provisorisk tull.
(137) Det begärdes också att i fråga om lån till förmånliga räntesatser
borde den utjämningsbara subventionen endast bestå i skillnaden
mellan räntesatsen enligt statens praxis och marknadsräntan.
(138) I kommissionens riktlinjer för beräkning av subventionsbeloppet i
undersökningar avseende utjämningstull anges dock att i fråga om
lån från offentliga myndigheter är subventionen skillnaden mellan
det räntebelopp som betalas för lånet från de offentliga
myndigheterna och den ränta som normalt skulle ha betalats för
ett likvärdigt kommersiellt lån under undersökningsperioden.
(139) Taiwans regering påstod även att endast två företag hade erhållit
förmåner enligt detta program när det gäller utveckling avseende
polyesterstapelfibrer. Detta påstående måste avvisas i enlighet
med det svar som anges i avsnittet ”Beräkning av subventionerna i
förhållande till den berörda produkten”.
Beräkning av subventionens storlek
(140) De exporterande tillverkarna begärde att kommissionen för de
provisoriska undersökningsresultaten borde ha använt den ränte-
sats som tillämpas för likvärdiga lån och att den räntesats som
kommissionen använt under alla omständigheter inte motsvarade
den ränta som företagen kunde erhålla på marknaden och att
företagen faktiskt hade erhållit kommersiella lån under under-
sökningsperioden.
(141) Ett likvärdigt lån borde vara ett lån av liknande storlek och med
liknande ändamål och återbetalningsperiod. Som det nämns i skäl
89 i förordningen om provisorisk tull kunde ett sådant likvärdigt
lån inte identifieras vad gäller de berörda exporterande till-
verkarna. Kommissionen bekräftar därför tillämpningen av den
referensränta som beräknats för Taiwans del enligt ovan.
(142) En exporterande tillverkare hävdade först att kommissionen i sin
beräkning hade inkluderat förmåner för fall där det berörda!B2000R0978 — SV — 13.05.2000 — 000.002 — 20
företaget inte hade betalat ränta under hela undersökningsperioden
eftersom lånet endast hade tagits i delbelopp under undersöknings-
perioden. I senare skrivelser hävdade dock samma exporterande
tillverkare att räntebetalningar tvärtom hade gjorts under under-
sökningsperioden.
(143) Företaget hänvisade särskilt till tre lån angående vilka de uppgifter
som angivits i svaret på frågeformuläret, och som kontrollerats
under besöket på plats i så måtto att inga räntebetalningar för
dessa lån hade konstaterats ske under undersökningsperioden, inte
ifrågasattes förrän efter de första synpunkter som företaget hade
lämnat som en reaktion på utlämnandet av de provisoriska
undersökningsresultaten.
(144) Företaget hade rapporterat att dessa lån var lån utan räntebetal-
ningar under undersökningsperioden och att lånens kapitalbelopp
hade beviljats som engångsbidrag. Kommissionen beräknade
subventionsbeloppet på det sätt som anges i förordningen om
provisorisk tull.
(145) Efter utlämnandet av de provisoriska undersökningsresultaten
hävdade företaget att ett flertal räntebetalningar hade gjorts för
dessa lån under undersökningsperioden och att lånets kapitalbe-
lopp hade beviljats som en serie bidrag.
(146) Det konstaterades att de uppgifter som lämnats i detta avseende
strider mot företagets uttryckliga påståenden i svaret på
frågeformuläret och i samband med kontrollbesöket. De nya
påståendena är heller inte förenliga med tidigare kontrollerade
uppgifter. Påståendena har heller inte underbyggts i tillräcklig
grad genom objektiv och kontrollerbar bevisning. När det gäller
dessa lån bekräftar kommissionen följaktligen den ursprungliga
beräkningsmetoden.
(147) Det begärdes också att kommissionen vid beräkningen av
subventionsbeloppet borde beakta att inga amorteringar av
kapitalbeloppet hade gjorts under undersökningsperioden till följd
av ett anstånd på två år. Kommissionen bör dock inte av detta skäl
ändra beräkningen av förmånen, som består i skillnaden mellan
det betalda räntebeloppet och den normala marknadsräntan. När
det gäller dessa lån bekräftar kommissionen följaktligen den
ursprungliga beräkningsmetoden.
(148) Förmånerna för de exporterande tillverkarna beräknades på det
sätt som anges i skälen 88–90 i förordningen om provisorisk tull.
(149) Dessa fyra företag fick således förmåner motsvarande ett belopp
mellan 0,04 % och 0,31 %.
3.7 Importtullbefrielse: inköp av ny utrustning och utrust-
ning för begränsning av föroreningar
(150) De rättsliga grunderna för detta subventionssystem som anses vara
utjämningsbart är kompletterande anmärkningar 3 och 9 till
kapitel 84, kompletterande anmärkningar 4 och 5 till kapitel 85
och kompletterande anmärkningar 1 och 2 till kapitel 90 i Taiwans
importtulltaxa och klassificering av import- och exportvaror
(nedan kallad tullkodexen).
(151) Taiwans regering hävdade att detta program inte uppfyllde kraven
enligt några av de definitioner på en subvention som anges i
artikel 2 i grundförordningen, i synnerhet eftersom det inte
förekom en direkt överföring av medel, inga varor eller tjänster
tillhandahölls och inget pris- eller inkomststöd gavs. Detta
påstående måste dock avvisas eftersom systemet i fråga innefattar
ett finansiellt bidrag från Taiwans regering i form av uteblivna
importtullar, i den mening som avses i artikel 2 första stycket
punkt 1 a ii i grundförordningen, och en förmån därmed beviljas.
(152) Taiwans regering och de exporterande tillverkarna ansåg att detta
system, som beskrivs i skälen 92–99 i förordningen om
provisorisk tull, hade bedömts felaktigt av kommissionen när det!B2000R0978 — SV — 13.05.2000 — 000.002 — 21
gäller huruvida subventionen var selektiv och således huruvida
den påstådda subventionen var utjämningsbar.
(153) I synnerhet anfördes det att alla taiwanesiska företag som önskade
köpa utrustning som inte tillverkats lokalt hade rätt att få omfattas
av detta system med importtullbefrielse och att subventionen inte
kunde betraktas som selektiv på grund av att det inte förekom
någon begränsning av vilka typer av företag som kunde utnyttja
systemet, samt att detta system baserades på objektiva och
neutrala kriterier.
(154) Detta kriterium anses inte vara objektivt i enlighet med artikel 3.2
b i grundförordningen. I denna artikel föreskrivs det att objektiva
kriterier eller villkor måste vara neutrala och ekonomiska till sin
karaktär och måste tillämpas generellt. De kompletterande
anmärkningar till tullkodexen som nämns ovan anses inte vara
ekonomiska till sin karaktär och bedöms inte tillämpas generellt,
eftersom endast vissa företag får använda systemet. Dessa företag
är företag som är aktiebolag och kvalificerade tillverkningsföretag
eller företag som tillhandahåller tekniska tjänster som använder
systemet för att importera maskiner, utrustning och instrument för
förebyggande av luftföroreningar, vattenföroreningar, ljud eller
vibrationer, för miljöinspektion, miljötester och avfallshantering,
för forskning och utveckling eller för undersökningar och analyser
enligt de olika numren i kapitlen i tullkodexen. Det bör även
betonas att den utrustning som uppfyller dessa krav endast kan
befrias från importtull efter det att de taiwanesiska myndigheterna
har kontrollerat att denna typ av utrustning ännu inte har
tillverkats i Taiwan. Endast företag som är verksamma i en
bransch i vilken tillverkning inte förekommer i Taiwan kommer
således att kunna omfattas av systemet.
(155) Ovannämnda påståenden avvisas och de provisoriska undersök-
ningsresultat som beskrivs i skäl 97 i förordningen om provisorisk
tull bekräftas.
Beräkning av subventionens storlek
(156) Förmånerna för de exporterande tillverkarna beräknades på det
sätt som anges i skäl 98 i förordningen om provisorisk tull.
(157) De fyra berörda exporterande företagen erhöll förmåner mot-
svarande ett belopp mellan 0,12 % och 0,20 %.
3.8 Importtullbefrielse: import av råmaterial
(158) Den rättsliga grunden för detta subventionssystem som anses vara
utjämningsbart, och som beskrivs i skälen 100–106 i förordningen
om provisorisk tull, är kompletterande anmärkning 6 till kapitel 29
i Taiwans importtulltaxa och klassificering av import- och
exportvaror (nedan kallad tullkodexen).
(159) De exporterande tillverkarna begärde att detta system inte skulle
omfattas av undersökningen, eftersom det inte nämnts i klago-
målet och eftersom kommissionen inte begärt några uppgifter om
det förrän i samband med kontrollbesöken.
(160) I både klagomålet och tillkännag ivandet om inledande av
förfarandet hänvisades det till ”importtullbefrielser” som påstods
vara subventionsprogram som gynnade den berörda produkten.
Det anses följaktligen att klagomålet innehöll tillräcklig bevisning
för att inleda en undersökning och att tillkännagivandet om
inledande av förfarandet, frågeformulären och relaterade doku-
ment som sänts av kommissionen var tillräckligt tydliga i fråga om
begärande av uppgifter om importtullbefrielse, inbegripet för
råmaterial. Klagande företag kan dessutom inte vid ingivande av
ett klagomål förväntas ha fullständig kunskap om alla påstådda
subventionsprogram i ett tredje land. I artikel 10.2 i grundför-
ordningen föreskrivs det att klagomålet skall innehålla sådana
uppgifter som rimligen är tillgängliga för den klagande. Den
klagande framförde också påståenden om importtullbefrielse för!B2000R0978 — SV — 13.05.2000 — 000.002 — 22
köp av ny utrustning och utrustning för begränsning av
föroreningar. Med tanke på subventionernas karaktär och i
synnerhet det faktum att importtullbefrielser för sådan utrustning
och för råmaterial beviljades inom ramen för samma avsnitt
”kompletterande anmärkningar” till tullkodexen, dras slutsatsen
att kommissionen har rätt att undersöka dessa system och att vid
behov rekommendera utjämningsåtgärder.
(161) Taiwans regering hävdade att detta program inte uppfyllde kraven
enligt några av de definitioner på en subvention som anges i
artikel 2 i grundförordningen, i synnerhet eftersom det inte
förekom en direkt överföring av medel, inga varor eller tjänster
tillhandahölls och inget pris- eller inkomststöd gavs. Detta
påstående måste dock avvisas eftersom systemet i fråga innefattar
ett finansiellt bidrag från Taiwans regering i form av uteblivna
importtullar, i den mening som avses i artikel 2 första stycket
punkt 1 a ii i grundförordningen, och en förmån därmed beviljas.
(162) Taiwans regering och de exporterande tillverkarna ansåg att detta
system hade bedömts felaktigt av kommissionen när det gäller
huruvida subventionen var selektiv och således huruvida den
påstådda subventionen var utjämningsbar.
(163) Det anfördes att dessa importtullbefrielser faktiskt inte var
begränsade till vissa företag, med tanke på att kriterierna för
beviljande av befrielse skulle vara objektiva och neutrala.
(164) Detta system är uttryckligen begränsat till vissa tillverkare, som
omfattas av reglerna om förvaltning av fabriker, när det gäller
import av särskilt förtecknade råmaterial, i detta fall kemikalier,
som uteslutande används vid framställning av plast, regenatfibrer,
gummi och petrokemiska mellanprodukter som erhålls genom
kemisk reaktion, och under förutsättning att sådana kemikalier
ännu inte framställs eller inte finns tillgängliga i tillräcklig mängd
i Taiwan. Därför anser kommissionen att detta system uttryckligen
är begränsat till vissa företag som uppfyller de villkor som anges i
den berörda kompletterande anmärkningen till tullkodexen. Dessa
villkor anses inte vara neutrala eller ekonomiska till sin karaktär
och anses inte tillämpas generellt.
(165) De exporterande tillverkarna gjorde även gällande att detta system
inte kunde betraktas som en subvention eftersom det inte skulle
innebära att förmåner beviljas som är större än importavgifter som
tas ut för importvaror som helt införlivas i den berörda produkten.
Eftersom en sådan befrielse i enlighet med bilaga I till grundför-
ordningen inte skulle betraktas som en utjämningsbar subvention
när den är knuten till export, anfördes det att en liknande befrielse
som inte är knuten till exportresultat med nödvändighet måste
betraktas som en icke utjämningsbar subvention.
(166) Bilaga I till grundförordningen innehåller en förteckning över
exempel på exportsubventioner och i led i behandlas system för
restitution av importavgifter, vilka förmodligen är de som avses i
ovannämnda argumentation. Enligt systemet i fråga förekommer
dock ingen avskrivning eller restitution av importavgifter eftersom
det inte hävdats att de importerade varorna måste användas som
insatsvaror i tillverkningen av den färdiga exporterade produkten.
Det anses därför att bilaga I med exempel på exportsubventioner
inte är tillämplig på frågan huruvida detta program utgör en
subvention, i synnerhet eftersom detta system inte anses utgöra en
exportsubvention. I artikel 2 punkt 1 a ii i grundförordningen
föreskrivs uttryckligen att endast de befrielser som beviljas i
enlighet med bilagorna I–III inte skall betraktas som subventioner.
Den normala definition på en subvention som anges i artikel 2 i
grundförordningen är således tillämplig. Detta system utgör en
subvention eftersom det innefattar ett finansiellt bidrag från
Taiwans regering i form av uteblivna importtullar, vilket innebär
en förmån för mottagaren som inte behöver betala den normalt
tillämpliga importtullen.!B2000R0978 — SV — 13.05.2000 — 000.002 — 23
(167) Kommissionen bekräftar följaktligen de provisoriska undersök-
ningsresultat som beskrivs i skäl 104 i förordningen om
provisorisk tull.
Beräkning av subventionens storlek
(168) Förmånerna för de exporterande tillverkarna beräknades på det
sätt som anges i skäl 105 i förordningen om provisorisk tull.
(169) De fyra berörda exporterande företagen erhöll förmåner mot-
svarande ett belopp mellan 0,16 % och 0,51 %.
3.9 Samfinansiering och stödmedel
(170) Taiwans regering begärde att detta system borde godkännas enligt
artikel 4.2 i grundförordningen eftersom det skulle uppfylla
kriterierna för icke-utjämningsbara subventioner till forskning.
Denna begäran stöddes dock inte av kontrollerbar bevisning.
Eftersom det inte kunde fastställas att villkoren i bestämmelsen
var uppfyllda, måste begäran avvisas.
(171) Taiwans regering hävdade också att detta program inte var knutet
till produktion av polyesterstapelfibrer. Detta argument måste
avvisas i enlighet med det svar som anges i avsnittet ”Beräkning
av subventionerna i förhållande till den berörda produkten”.
Beräkning av subventionens storlek
(172) Två företag utnyttjade detta system. Ett företag erhöll inga
förmåner och det andra erhöll förmåner motsvarande 0,01 %.
4. DE UTJÄMNINGSBARA SUBVENTIONERNAS STOR-
LEK
(173) För de samarbetsvilliga företagen fastställdes följande inhemska
subventionsbelopp:
Skatte-
avdragLånImport-
tullbefrielseSamfinan-
sieringTotal
subvention
Nan Y a Plastics Corp. 1,14 0,06 0,32 0,00 1,52
Far Eastern Textile Ltd 0,40 0,31 0,36 0 1,08
Shinkong Synthetic Fibres
Corp.0 0,04 0,68 0,01 0,73
Tuntex Distinct Corp. 0 0,20 0,34 0 0,543
(174) Den vägda genomsnittliga landsomfattande subventionsmargina-
len för alla undersökta exporterande tillverkare, vilka praktiskt
taget representerar all export av den berörda produkten till
gemenskapen med ursprung i Taiwan, överstiger den tillämpliga
nivå på 1 % under vilken den anses vara försumbar.
D. SKADA
1. DEFINITION A V GEMENSKAPSINDUSTRIN
(175) Inga synpunkter mottogs angående definitionen av gemenskaps-
industrin, varför slutsatserna i skäl 133 i förordningen om
provisorisk tull bekräftas.!B2000R0978 — SV — 13.05.2000 — 000.002 — 24
2. FÖRBRUKNING I GEMENSKAPEN
(176) Eftersom inga synpunkter mottogs angående förbrukningen i
gemenskapen, bekräftas den bedömning som gjorts i skäl 134 i
förordningen om provisorisk tull.
3. IMPORT TILL GEMENSKAPEN AV POLYESTERS-
TAPELFIBRER FRÅN DE BERÖRDA LÄNDERNA
a)Sammantagen bedömning av importens verkningar
(177) I det provisoriska skedet ansågs att det fanns tillräckliga skäl för
att vid bedömningen slå samman verkningarna av importen från
Australien och Taiwan och att vid bedömningen inte beakta
verkningarna av importen från Republiken Korea, Thailand och
Republiken Indonesien.
(178) Eftersom det i undersökningens innevarande skede konstaterades
föreligga utjämningsbara subventioner i Republiken Indonesien
som översteg den tröskel över vilken de inte anses vara
försumbara, måste det undersökas om importen av polyesters-
tapelfibrer från detta land vid bedömningen enligt artikel 8.4 i
grundförordningen borde slås samman med importen från
Australien och Taiwan.
(179) Denna undersökning visade följande:
a) De landsomfattande subventionsmarginalerna för Australien,
Taiwan och Republiken Indonesien översteg den tröskel över
vilken de inte anses vara försumbara.
b) Importvolymerna från dessa tre länder var inte negligerbara i
förhållande till förbrukningen i gemenskapen.
c) Analysen av konkurrensförhållandena på gemenskapens
marknad mellan importerade polyesterstapelfibrer och polyes-
terstapelfibrer tillverkade i gemenskapen och mellan olika
importerade polyesterstapelfibrer visade att
— importerade polyesterstapelfibrer från alla exportländer
var likadana produkter som polyesterstapelfibrer till-
verkade i gemenskapen,
— importerade polyesterstapelfibrer från alla exportländer
såldes via liknande försäljningskanaler till samma kunder,
— importerade polyesterstapelfibrer från alla exportländer
såldes till liknande priser.
Det konstaterades att försäljningspriserna för importen från de
berörda länderna underskred gemenskapsindustrins priser.
(180) På grundval av detta dras slutsatsen att det finns tillräckliga skäl
för att vid bedömningen av importens verkningar slå samman
importen från Australien, Taiwan och Republiken Indonesien.
b)Importvolym och marknadsandel
(181) I och med att även Republiken Indonesien tas med utvecklades
importen av polyesterstapelfibrer från de berörda länderna mellan
1996 och undersökningsperioden på följande sätt:!B2000R0978 — SV — 13.05.2000 — 000.002 — 25
(ton)
Import 1996 1997 1998Undersöknings-
period
Australien 62 1 248 11 254 11 799
Index 100 2 007 18 093 18 969
Taiwan 20 213 26 811 35 524 34 878
Index 100 133 176 173
Republiken Indonesien 4 696 12 238 25 276 22 871
Index 100 260 538 487
Sammanlagd volym från
berörda länder24 971 40 297 72 054 69 548
Index 100 161 288 278 3
Källa: Eurostat
(182) Tabellen ovan visar att importvolymen från de berörda länderna
ökade avsevärt, särskilt mellan 1997 och 1998 då den nästan
fördubblades. Den svaga nedgången mellan 1998 och under-
sökningsperioden beror på den låga importnivån under det första
kvartalet 1999 jämfört med det första kvartalet 1998.
Marknadsandel 1996 1997 1998Undersöknings-
period
Alla berörda länder 5,5 % 7,8 % 12,3 % 12,0 %
Index 100 142 224 2183
(183) I dessa siffror inkluderas importen från Republiken Indonesien.
Utvecklingstrenden bekräftar ökningen av importen till gemen-
skapen från de berörda länderna, både i absoluta tal och sett till
marknadsandel.
c)Utveckling av det genomsnittliga importpriset
(184)
Genomsnittligt importpris 1996 1997 1998Undersöknings-
period
Alla berörda länder
Index: 1996 = 100 100 94 82 773
Tabellen ovan visar att det genomsnittliga importpriset sjönk
avsevärt, särskilt mellan 1997 och 1998 (– 12 %). Mellan 1998
och undersökningsperioden sjönk importpriserna med ytterligare
6 %. Denna negativa utveckling sammanfaller med import-
ökningen från de berörda länderna mellan 1997 och under-
sökningsperioden.
d)Prisunderskridande
(185) Prisunderskridandet fastställdes ursprungligen på grundval av en
jämförelse mellan exportpriset (cif vid gemenskapens gräns, tull
betald) och gemenskapsindustrins priser (fritt fabrik). De försälj-
ningspriser för liknande typer av polyesterstapelfibrer som
jämfördes var de som togs ut hos oberoende kunder efter avdrag
för rabatter och andra avdrag. Vid behov justerades exportpriserna
så att de avsåg samma handelsled som gemenskapsindustrins
priser.!B2000R0978 — SV — 13.05.2000 — 000.002 — 26
(186) Jämförelsen (på grundval av vägda genomsnitt) visade att
prisunderskridandemarginalerna, uttryckta i procent av gemen-
skapsindustrins genomsnittliga försäljningspriser, i genomsnitt
uppgick till 21 % för Australien och 6,1 % för Taiwan. Eftersom
några synpunkter angående denna beräkning av prisunderskridan-
det inte mottagits, bekräftas dessa prisunderskridandemarginaler.
(187) Samma metod användes i fråga om Republiken Indonesien.
Jämförelsen på grundval av uppgifterna från de samarbetsvilliga
exporterande tillverkarna och de bästa tillgängliga uppgifterna för
de icke-samarbetsvilliga exporterande tillverkarna i Republiken
Indonesien visade att det fanns en vägd genomsnittlig prisunder-
skridandemarginal för detta land på 33,9 %.
4. GEMENSKAPSINDUSTRINS EKONOMISKA SITUATION
a)Tillverkning, kapacitet och kapacitetsutnyttjande
(188) Australiens regering ifrågasatte den metod som kommissionen
använt för att bedöma gemenskapsindustrins tillverkningskapaci-
tet för den berörda produkten. De ansåg att minskningen av
kapaciteten för polyesterstapelfibrer på 7 % hade fastställts på
grundval av kapacitet som användes för tillverkning av andra
produkter och att denna minskning således var felaktigt fastställd.
Australiens regering ansåg att tillverkningskapaciteten för polyes-
terstapelfibrer borde ha bedömts enbart på grundval av den
faktiska tillverkning av polyesterstapelfibrer som omfattas av
undersökningen.
(189) Under alla omständigheter ansåg Australiens regering att minsk-
ningen av gemenskapsindustrins kapacitet inte var förenlig med
undersökningsresultatet att väsentlig skada vållats. För det första
medförde denna minskning att gemenskapsindustrin inte kunde
dra nytta av den avsevärda tillväxten på marknaden (+27 %) under
den undersökta perioden. För det andra motiverades minskningen
av kapaciteten av det faktum att andra produkter var mera
lönsamma än polyesterstapelfibrer.
(190) När det gäller bedömningen av tillverkningskapaciteten bör det
understrykas att den berörda produkten tillverkas på samma
produktionslinjer som andra produkter inom samma produkt-
grupp. Följaktligen är det omöjligt att fastställa den faktiska
kapacitet som installerats uteslutande för en viss produkt inom
produktgruppen. I detta fall baserades bedömningen av tillverk-
ningskapaciteten för polyesterstapelfibrer på förhållandet mellan
den faktiska tillverkningen av polyesterstapelfibrer och den totala
faktiska tillverkningen av alla produkter som tillverkas på samma
produktionslinje. I motsats till vad som hävdas av Australiens
regering beaktas således den faktiska tillverkningen av polyes-
terstapelfibrer vid fastställandet av tillverkningskapaciteten för
polyesterstapelfibrer.
(191) Därav följer också att minskningen av gemenskapsindustrins
tillverkningskapacitet inte fastställdes till följd av att andra
produkter tagits med. Detta stöds av de senare undersöknings-
resultat som framkommit, vilka bekräftade att gemenskaps-
industrin ställde om flera produktionslinjer från tillverkning av
polyesterstapelfibrer till tillverkning av andra fibertyper som inte
omfattas av denna undersökning. Av undersökningen framgick
också att flera anläggningar för tillverkning av polyesterstapel-
fibrer lades ned under den undersökta perioden.
(192) Det bör även noteras att övergången från tillverkning av polyes-
terstapelfibrer till tillverkning av andra produkter i huvudsak
motiverades av de långsiktiga förluster som gemenskapsindustrin
haft vid tillverkning och försäljning av polyesterstapelfibrer till
följd av den fortsatta illojala konkurrensen från dumpad och
subventionerad import från tredje land. Minskningen av tillverk-
ningskapaciteten, som givetvis medförde att gemenskapsindustrin
inte kunde dra nytta av marknadstillväxten, är således särskilt!B2000R0978 — SV — 13.05.2000 — 000.002 — 27
relevant för fastställandet av skada, och i synnerhet för den
nedanstående analysen av orsakssambandet mellan den subven-
tionerade importen och den skada som gemenskapsindustrin lidit.
(193) Utifrån detta resonemang anses Australiens regerings argumenta-
tion sakna grund. Följaktligen bekräftas de uppgifter som lämnats,
den metod för bedömning av tillverkningskapaciteten för polyes-
terstapelfibrer som beskrivits och de slutsatser som anges i skälen
141–142 i förordningen om provisorisk tull.
b)Gemenskapsindustrins lönsamhet
(194) Australiens regering påpekade att gemenskapsindustrins lönsam-
het hade förbättrats avsevärt under den undersökta perioden, från
en förlust på cirka 4 % till en vinst på 6 %. Det anfördes även att
trots att det i förordningen om provisorisk tull nämndes att
lönsamhetsnivån fortfarande var otillräcklig, gavs ingen uppgift
om industrins lönsamhet innan den subventionerade importen
förekom. Australiens regering hävdade följaktligen att man inte
korrekt kunde bedöma huruvida den skada som gemenskaps-
industrin lidit var väsentlig.
(195) Denna argumentation antyder helt korrekt att en förbättring av
lönsamheten under den undersökta perioden inte automatiskt leder
till slutsatsen att gemenskapsindustrin inte led väsentlig skada.
Bedömningen av huruvida skadan för gemenskapsindustrin var
väsentlig kan heller inte baseras enbart på lönsamhetsnivån och
heller inte på en analys av lönsamhetsutvecklingen mellan 1996
och undersökningsperioden.
I grundförordningen anges att ett antal faktorer bör beaktas, t.ex.
volymen på den subventionerade importen och den subventione-
rade importens verkningar för priserna i gemenskapen för den
likadana produkten, och att varken en enskild faktor eller flera av
dessa faktorer nödvändigtvis behöver vara avgörande vid faststäl-
landet av att skada inte förekommit.
(196) Som det anges i slutsatserna om gemenskapsindustrins ekono-
miska situation baserades slutsatsen om väsentlig skada inte
enbart på den otillräckliga lönsamheten för gemenskapsindustrin
utan också på den negativa utveckling som konstaterats för de
flesta av de ekonomiska indikatorerna för industrin: marknads-
andel, tillverkningskapacitet, försäljningsvolym, försäljningspri-
ser, lagernivåer, investeringar, antalet anställda och det betydande
prisunderskridande som den subventionerade importen från de
berörda länderna innebar.
(197) Vad gäller lönsamheten framgick det av denna undersökning att
dess förbättring i huvudsak var ett resultat av såväl gemenskaps-
industrins omstrukturering och den därav följande minskningen av
försäljnings– och administrationskostnader och andra allmänna
kostnader som minskningen av råmaterialpriserna. Tillverknings-
kostnaderna sjönk snabbare än försäljningspriserna, vilket med-
förde att gemenskapsindustrin från och med 1998 återigen kunde
visa vinst. Det bör dock understrykas att denna lönsamhets-
förbättring kanske endast är tillfällig och att negativa faktorer som
t.ex. en ogynnsam utveckling av råmaterialpriserna allvarligt
skulle kunna inverka på den nuvarande situationen.
(198) Det bör noteras att kommissionen i skäl 179 i förordningen om
provisorisk tull angav att man för fastställandet av det icke-
skadliga priset för gemenskapsindustrin borde addera en vinst-
marginal på 10 % till tillverkningskostnaderna. Denna marginal
anses följaktligen motsvara den minimivinst som gemenskaps-
industrin kan förväntas uppnå i avsaknad av subventionerad
import från de berörda länderna.
(199) På grundval av detta och eftersom inga ytterligare synpunkter
mottagits angående gemenskapsindustrins lönsamhet bekräftas
följaktligen slutsatsen att lönsamheten under undersöknings-
perioden var otillräcklig.!B2000R0978 — SV — 13.05.2000 — 000.002 — 28
c)Marknadsandel
(200) Taiwans regering gjorde gällande att en av konsekvenserna av
gemenskapsindustrins omstrukturering var att ett flertal ineffek-
tiva gemenskapstillverkare av polyesterstapelfibrer eliminerades
från gemenskapens marknad. Detta skulle inte endast ha medfört
att de återstående tillverkarna blev mer konkurrenskraftiga på
grund av den internationella konkurrensen utan även att dessa
tillverkares marknadsandelsförlust inte kunde anses vara väsent-
lig.
(201) Det bör dock påpekas att utvecklingen av marknadsandelar under
den undersökta perioden konsekvent bedömdes på grundval av
samma företag som i detta fall utgör gemenskapsindustrin. I
motsats till påståendet från Taiwans regering baseras slutsatsen
om gemenskapsindustrins marknadsandelsförlust (– 17 procen-
tenheter) mellan 1996 och undersökningsperioden uteslutande på
uppgifter avseende de företag som utgör gemenskapsindustrin.
Påståendet att uppgiften om gemenskapsindustrins marknadsandel
inbegriper företag som lagts ned eller lämnat marknaden saknar
således grund.
d)Slutsats
(202) Mot bakgrund av detta och med tanke på att inbegripandet av
importen från Republiken Indonesien i den sammantagna bedöm-
ningen av importens verkningar inte medförde någon ändring av
de provisoriska undersökningsresultaten samt slutsatsen att
gemenskapsindustrin lidit väsentlig skada under undersöknings-
perioden, bekräftas innehållet i skälen 151–152 i förordningen om
provisorisk tull rörande slutsatsen om gemenskapsindustrins
situation.
E.ORSAKSSAMBAND
1. DEN SUBVENTIONERADE IMPORTENS VERKAN
(203) Både Australiens och Taiwans regeringar hävdade att det inte
bevisats att skadan för gemenskapsindustrin vållats av de
begränsade importvolymerna från Taiwan och Australien.
(204) Australiens regering anförde att marknadsandelen för importen
från Australien var alldeles för begränsad (2 % av förbrukningen)
för att den skulle kunna ha påverkat priserna i gemenskapen.
Denna import var snarare tvungen att följa de pristrender som
påtvingades av de större aktörerna på gemenskapens marknad.
Australiens regering föreslog att den eventuella skadan hade
orsakats av stora importvolymer från andra tredje länder.
(205) Taiwans regering hävdade på ett liknande sätt att marknads-
andelen på cirka 6 % för importen från Taiwan, samt det låga
prisunderskridande som konstaterats för denna import, objektivt
sett inte kunde ha haft någon inverkan på situationen för
gemenskapsindustrin, vars marknadsandel i gemenskapen över-
stiger 50 %.
(206) När det gäller dessa påståenden angående ländernas respektive
marknadsandelar bör det erinras om att importen från Australien
och Taiwan under undersökningsperioden konstaterades klart
överstiga miniminivån. Vidare uppfylldes alla villkor för att vid
bedömningen av importens verkningar slå samman importen från
de olika länderna. Under dessa omständigheter saknar synpunkter
på enskilda länders marknadsandelar relevans.
(207) Priserna i gemenskapen för importerade polyesterstapelfibrer från
dessa länder underskred dessutom gemenskapsindustrins priser.
Följaktligen hade den subventionerade importen av polyesters-
tapelfibrer från Australien och Taiwan tillsammans med den
subventionerade lågprisimporten från Republiken Indonesien en
avsevärd negativ inverkan på den ekonomiska situationen för den
alltjämt sårbara gemenskapsindustrin. Detta undersökningsresultat!B2000R0978 — SV — 13.05.2000 — 000.002 — 29
stöds av att marknaden för polyesterstapelfibrer är öppen och att
prisskillnader eller offerter till låga priser således kan ha
prissänkande effekter.
(208) Följaktligen anses det att varken Australiens eller Taiwans
regeringar lade fram bevisning som kunde motbevisa det
provisoriska undersökningsresultatet att gemenskapsindustrin
vållats väsentlig skada till följd av den subventionerade lågpris-
importen. Därför bekräftas slutsatsen att den subventionerade
importen, beaktad separat, har vållat gemenskapsindustrin väsent-
lig skada.
2. V ALUTAFLUKTUATIONER
(209) Australiens regering hävdade att kommissionen inte hade beaktat
valutafluktuationers inverkan på importpriset från Australien och
att de polyesterstapelfibrer som importerades från Australien
under undersökningsperioden hade gynnats av en fördelaktig
appreciering av valutan.
(210) I detta avseende bör det noteras att importen till gemenskapens
marknad från detta land fakturerades i US-dollar, tyska mark och
brittiska pund, och inte i australiska dollar. Kursen på den
australiska valutan var således inte relevant i detta sammanhang.
(211) Under alla omständigheter bör det påpekas att den australiska
valutan deprecierades under undersökningsperiodens sju första
månader och därefter apprecierades under undersökningsperio-
dens fem påföljande månader, om man jämför kursen mot
ecu/euro under undersökningsperiodens första månad. Det förelåg
således inte någon konstant sjunkande trend för den australiska
valutan under undersökningsperioden.
3. SLUTSATS
(212) Eftersom inga andra argument mottagits angående orsaken till
skadan för gemenskapsindustrin, bekräftas slutsatsen att den
subventionerade importen, beaktad separat, har vållat gemen-
skapsindustrin skada, som det anges i skäl 168 i förordningen om
provisorisk tull.
F.GEMENSKAPENS INTRESSE
1. GEMENSKAPSINDUSTRINS INTRESSE
(213) Eftersom inga synpunkter mottagits i denna fråga, bekräftas de
undersökningsresultat rörande gemenskapsindustrins intresse som
anges i skäl 170 i förordningen om provisorisk tull.
2. VERKAN FÖR ANVÄNDARNA
(214) Efter offentliggörandet av förordningen om provisorisk tull
lämnade ett flertal användare och importörer skriftliga synpunkter.
En intresseorganisation för användare reagerade på förordningen
om provisorisk tull och begärde att höras av kommissionen, vilket
beviljades.
(215) Det bör påpekas att flertalet av dessa användare och importörer
antingen inte gav sig till känna inom den tidsfrist som angavs i
tillkännagivandet om inledande av förfarandet eller underlät att
besvara kommissionens frågeformulär. Således kan flertalet av
dem inte betraktas som berörda parter enligt artikel 31.2 i
grundförordningen och normalt sett borde deras synpunkter inte
beaktas i detta skede av förfarandet.
(216) Som det anges i skäl 171 i förordningen om provisorisk tull
innebar också den allmänt låga graden av samarbetsvilja vad
gäller undersökningen av gemenskapens intresse att bedömningen
av åtgärders verkningar för användare och importörer gjordes på
grundval av tillgängliga uppgifter.!B2000R0978 — SV — 13.05.2000 — 000.002 — 30
(217) De berörda parternas synpunkter granskades och slutsatsen drogs
att huvudargumentet i dem var att införandet av utjämningstullar
skulle få negativa verkningar för deras konkurrenskraft i fråga om
produkter i senare led i förädlingskedjan och i sista hand skulle
kunna hota företagens överlevnad på gemenskapens marknad för
polyesterstapelfibrer. Införandet av tullar skulle som ett första steg
leda till höjningar av priset på polyesterstapelfibrer från de
berörda länderna, vilket skulle tvinga gemenskapens användare av
polyesterstapelfibrer att i sin tur höja priserna på de produkter de
säljer. Detta skulle i sin tur kunna medföra en ökning av importen
av lågprisprodukter i senare led i förädlingskedjan från andra
tredje länder och från de länder som berörs av denna under-
sökning.
(218) Mot bakgrund av vad som sägs i skälen 171–172 i förordningen
om provisorisk tull visade undersökningen att vissa användare helt
hade upphört att köpa polyesterstapelfibrer från gemenskaps-
industrin och övergått till att enbart köpa polyesterstapelfibrer från
de berörda länderna. Följaktligen anses det att om inga åtgärder
vidtas för att korrigera för de snedvridande effekterna av den
subventionerade lågprisimporten av polyesterstapelfibrer kommer
denna situation att ytterligare förstärkas, och den allmänna
marknadssituationen kommer att förvärras på lång sikt. För det
första på grund av att flera gemenskapstillverkare kommer att
lägga ned sin verksamhet, vilket medför minskad konkurrens på
gemenskapens marknad. För det andra på grund av att det kommer
att uppmuntra till ytterligare subventionerad lågprisimport av
polyesterstapelfibrer till gemenskapen, vilket gör att användarna
av de importprodukterna får en gynnsammare konkurrensposition
jämfört med de användare som köper från andra försörjnings-
källor. Intresset för alla aktörer på gemenskapens marknad
förutsätter därför att det förekommer en effektiv konkurrens på
marknaden och således att utjämningsåtgärder införs mot
subventionerad import av polyesterstapelfibrer.
(219) Under alla omständigheter tyder de tillgängliga uppgifterna
angående användarindustrins kostnadsstruktur, nivån på de
åtgärder som föreslås och andelen mellan subventionerad import
och andra försörjningskällor att
— polyesterstapelfibrer kan representera mellan 25 % och 45 %
av användarnas totala kostnad för tillverkning av produkter i
senare led i förädlingskedjan,
— den genomsnittliga utjämningstullen uppgår till omkring 3 %
för de berörda länderna,
— den subventionerade importen har en andel på 12 % av den
totala förbrukningen av polyesterstapelfibrer.
De åtgärder som föreslås kan medföra att användarnas tillverk-
ningskostnad ökar med mellan 0,1 % och högst 0,16 %. Denna
troliga ökning anses vara negligerbar i förhållande till de
föreslagna åtgärdernas positiva inverkan när det gäller återstäl-
landet av effektiv konkurrens på gemenskapens marknad.
(220) Följaktligen bekräftas slutsatsen i skäl 172 i förordningen om
provisorisk tull om att de åtgärder som föreslås kommer att ha en
begränsad inverkan på användarnas lönsamhet och förmåga att
överleva på marknaden.
3. SLUTSATS
(221) De nya argument som inkommit angående fastställandet av
gemenskapens intresse anses inte upphäva slutsatsen att det inte
finns några tvingande skäl för att inte vidta utjämningsåtgärder.
Därmed bekräftas de provisoriska undersökningsresultaten.
G. SLUTGILTIGA TULLAR
(222) Mot bakgrund av slutsatserna om subventionering, skada, orsaks-
samband och gemenskapens intresse bör slutgiltiga utjämnings-!B2000R0978 — SV — 13.05.2000 — 000.002 — 31
åtgärder vidtas för att förhindra att gemenskapsindustrin vållas
ytterligare skada av den subventionerade importen från Australien,
Republiken Indonesien och Taiwan.
1. NIVÅ FÖR UNDANRÖJANDE AV SKADA
(223) Som det förklaras i skäl 179 i förordningen om provisorisk tull
fastställdes en icke-skadlig prisnivå som avses täcka gemenskaps-
industrins tillverkningskostnader och den skäliga vinstmarginal
som skulle ha erhållits i avsaknad av subventionerad import från
de berörda länderna.
2. TULLENS FORM OCH NIVÅ
(224) I enlighet med artikel 15.1 i grundförordningen bör utjämnings-
tullsatserna motsvara subventionsmarginalerna, eftersom skade-
marginalerna konstaterats vara högre för alla exportörer i de
berörda länderna.
a)Australien
(225) Med utgångspunkt i detta fastställdes följande utjämningstull-
satser för de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna i Austra-
lien:
FöretagExportsubven-
tionsmarginalTotal subventions-
marginalFöreslagen
utjämningstull
Leading Synthetics 6,0 % 6,0 % 6,0 %
Övriga företag 6,0 % 6,0 % 6,0 %3
(226) Med tanke på den höga graden av samarbetsvilja, i det att praktiskt
taget all import av den berörda produkten med ursprung i
Australien omfattades, bör den övriga tullsatsen fastställas till
samma nivå som den högsta tullsats som fastställts för ett
samarbetsvilligt företag, dvs. 6 %.
b)Republiken Indonesien
(227) Med tanke på den höga andelen bristande samarbetsvilja i
Republiken Indonesien, vilken fastställdes överstiga 30 %, ansågs
det lämpligt att tillämpa en metod så att man kunde undvika att
belöna bristande samarbetsvilja. Tullsatsen för icke–samarbets-
villiga företag fastställdes därför enligt artikel 28 i grundför-
ordningen på grundval av tillgängliga uppgifter, närmare bestämt
till 10 %.
FöretagExportsubven-
tionsmarginalTotal subventions-
marginalFöreslagen
utjämningstull
PT. Indorama Synthetics TbK 1,4 % 1,4 % 0 %
PT. Panasia Indosyntec TbK 0 % 0 % 0 %
PT. Susila Indah Synthetic Fiber
Industries0% 0% 0%
PT. GT Petrochem Industries TbK 0,4 % 0,4 % 0 %
PT. Teijin Indonesia Fiber
Corporation0,4 % 0,4 % 0 %
Övriga företag 5 % 10 % 10 %3
c)Taiwan
(228) Det bör erinras om att antidumpningsåtgärder redan tillämpas
avseende import av polyesterstapelfibrer med ursprung i Taiwan.
De subventioner som konstaterats föreligga i denna undersökning!B2000R0978 — SV — 13.05.2000 — 000.002 — 32
är dock inte exportsubventioner och anses således inte ha inverkat
på exportpriset och motsvarande dumpningsmarginal. Utjäm-
ningstullar kan således införas utöver de befintliga antidump-
ningsåtgärderna. Följande utjämningstullsatser fastställdes där-
med för samarbetsvilliga exporterande tillverkare i Taiwan:
FöretagExportsubven-
tionsmarginalTotal subventions-
marginalFöreslagen
utjämningstull
Nan Y a Plastics Corp. 0 % 1,5 % 1,5 %
Far Eastern Textile Ltd 0 % 1,0 % 1,0 %
Shinkong Synthetic Fibres Corp. 0 % 0 % 0 %
Tuntex Distinct Corp. 0 % 0 % 0 %
Övriga företag 0 % 1,5 % 1,5 %3
(229) Med tanke på den höga graden av samarbetsvilja, i det att praktiskt
taget all import till gemenskapen av den berörda produkten med
ursprung i Taiwan omfattades, bör den övriga tullsatsen fastställas
till samma nivå som den högsta tullsats som fastställts för de
samarbetsvilliga företagen, dvs. 1,5 %.
(230) De individuella företagsspecifika utjämningstullsatser som anges i
denna förordning fastställdes på grundval av resultaten av den
innevarande undersökningen. De avspeglar således den situation
som i denna undersökning konstaterats föreligga för dessa företag.
Dessa tullsatser (i motsats till den landsomfattande tull som till-
lämpas på alla övriga företag) är således tillämpliga uteslutande på
import av produkter med ursprung i det berörda landet som
tillverkats av företagen i fråga, dvs. av de specifika rättssubjekt
som nämns. Importerade produkter som tillverkats av ett annat
företag som inte uttryckligen nämns med namn och adress i denna
förordnings artikeltext, även enheter som är närstående de som
uttryckligen nämns, omfattas inte av dessa tullsatser utan av den
tullsats som gäller för alla övriga företag.
(231) Ansökningar om tillämpning av dessa individuella företags-
specifika utjämningstullsatser (t.ex. till följd av att enheten bytt
namn eller att nya tillverknings– eller försäljningsenheter bildats)
bör omgående lämnas till kommissionen (1) tillsammans med alla
relevanta uppgifter, särskilt rörande eventuella förändringar av
företagets verksamhet när det gäller tillverkning samt inhemsk
försäljning och exportförsäljning som har anknytning till exem-
pelvis namnbytet eller förändringen av tillverknings– eller
försäljningsenheterna. Kommissionen kommer om det är lämpligt
att efter samråd med rådgivande kommittén ändra förordningen
genom att uppdatera förteckningen över företag som omfattas av
individuella tullsatser.
H. UTTAG A V DEN PROVISORISKA TULLEN
(232) Med tanke på storleken på de utjämningsbara subventioner som
konstaterats för de exporterande tillverkarna och mot bakgrund av
den avsevärda skada som gemenskapsindustrin vållats, anses det
nödvändigt att de belopp för vilka säkerhet ställts i form av
provisoriska utjämningstullar enligt förordning (EG) nr 123/2000
slutgiltigt tas ut i den omfattning som motsvarar de slutgiltiga
tullarna.!B
(1) Europeiska kommissionen, Generaldirektoratet för handel, direktorat C,
DM 24–8/38, Rue de la Loi/Wetstraat 200, B-1049 Bryssel.2000R0978 — SV — 13.05.2000 — 000.002 — 33
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. En slutgiltig utjämningstull skall införas på import av syntets-
tapelfibrer av polyestrar, inte kardade, kammade eller på annat sätt
beredda för spinning, enligt KN-nummer 5503 20 00 med ursprung i
Australien och Indonesien.
2. Följande tullsatser skall tillämpas på nettopriset fritt gemenskapens
gräns, före tull, för produkter med ursprung i nedanstående länder som
tillverkats av nedanstående företag:
1.Australien
FöretagTullsats
(%)TARIC-tilläggsnummer
Leading Synthetics Pty Ltd, Melbourne, Victoria 6,0 A059
Alla övriga företag 6,0 A9993
2.Indonesien
FöretagTullsats
(%)TARIC-tilläggsnummer
PT. Indorama Synthetics TbK
Graha Irama, 17thfloor
Jl. H. R. Rasuna Said Blok X-1 Kav. 1–2
PO Box 3375
Jakarta 129500 A051
PT. Panasia Indosyntec TbK
Jl. Garuda 153/74
Bandung 401840 A052
PT. Susilia Indah Synthetic Fiber Industries
Jl. Kh. Zainul Arifin Kompleks
Ketapang Indah
Blok B 1 n. 23
Jakarta 111400 A054
PT. GT Petrochem Industries TbK
Exim Melati Building, 9thfloor
Jl. M. H. Thamrin Kav. 8–9
Jakarta 102300 A053
PT. Teijin Indonesia Fiber Corporation TbK
5thfloor Mid Plaza 1
Jl. Jend. Sudiman Kav. 10–11
Jakarta 102200 A055
Alla övriga företag 10 A9993
3. Om inte annat anges skall gällande bestämmelser om tullar till-
lämpas.
Artikel 2
1."M1De belopp för vilka säkerhet ställts i form av provisoriska
utjämningstullar enligt förordning (EG) nr 123/2000 för import med
ursprung i Australien skall tas ut med den slutgiltiga tullsats som
fastställs genom denna förordning. Belopp för vilka säkerhet ställts
utöver den slutgiltiga utjämningstullsatsen skall frisläppas. 3!B
!M1
!B2000R0978 — SV — 13.05.2000 — 000.002 — 34
2. De bestämmelser som avses i artikel 1.3 skall också tillämpas på det
slutgiltiga uttaget av de belopp för vilka säkerhet ställts i form av
provisoriska utjämningstullar.
Artikel 3
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts
iEuropeiska gemenskapernas officiella tidning .
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.!B2000R0978 — SV — 13.05.2000 — 000.002 — 35