Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
"BKOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 2316/1999
av den 22 oktober 1999
om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 1251/1999 om upprättande av ett
stödsystem för producenter av vissa jordbruksgrödor
(EGT L 280, 30.10.1999, s. 43)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
"M1 Kommissionens förordning (EG) nr 1454/2000 av den 3 juli 2000 L 163 28 4.7.2000
Rättad genom:
"C1 Rättelse, EGT L 328, 23.12.2000, s. 55 (2316/1999)1999R2316 — SV — 11.07.2000 — 001.002 — 1
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 2316/1999
av den 22 oktober 1999
om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 1251/1999
om upprättande av ett stödsystem för producenter av vissa
jordbruksgrödor
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT
DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemen-
skapen,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1251/1999 av den 17 maj
1999 om upprättande av ett stödsystem för producenter av vissa
jordbruksgrödor (1), särskilt artikel 9 i denna, och
av följande skäl:
1. Genom förordning (EG) nr 1251/1999 ersattes det stödsystem för
producenter av vissa jordbruksgrödor som det fanns bestämmelser
om i rådets förordning (EEG) nr 1765/92 (2), senast ändrad genom
förordning (EG) nr 1624/98 (3). Till följd av att det nya systemet
medfört ändringar, och med hänsyn till de erfarenheter som gjorts,
bör tillämpningsföreskrifterna till systemet med arealersättning
harmoniseras och i förekommande fall förenklas. Av tydlighets-
skäl bör följaktligen en revidering göras av de särskilda
förordningar som tidigare gällde för olika aspekter av detta
system nämligen kommissionens förordningar (EEG) nr
2467/92 (4), ändrad genom förordning (EEG) nr 3738/92 (5),
(EEG) nr 2836/93 (6), senast ändrad genom förordning (EG) nr
1503/97 (7), (EG) nr 762/94 (8), senast ändrad genom förordning
(EG) nr 1981/98 (9), (EG) nr 1098/94 (10), senast ändrad genom
förordning (EG) nr 1945/1999 (11), (EG) nr 1237/95 (12), senast
ändrad genom förordning (EG) nr 2017/97 (13), (EG) nr
658/96 (14), senast ändrad genom förordning (EG) nr
610/1999 (15), och (EG) nr 1577/98 (16), och bestämmelserna i
dessa förordningar bör samlas i en enda text.
2. De arealersättningar som avses i förordning (EG) nr 1251/1999
bör begränsas till vissa närmare angivna områden. Det bör endast
vara tillåtet att lämna in en ansökan om arealersättning per
jordbruksskifte och regleringsår. Ett skifte för vilket det lämnas in
en ansökan om arealstöd enligt en annan gemensam organisation
av marknaden under samma regleringsår bör inte berättiga till
arealersättning. Arealersättning kan beviljas för arealer för vilka
stöd erhålls enligt en ordning som omfattas av gemenskapens
struktur- och miljöpolitik.
3. I artikel 7 i förordning (EG) nr 1251/1999 fastställs vilken mark
som berättigar till arealersättning. I nämnda artikel tillåts vissa
undantag som måste kontrolleras av medlemsstaterna och som inte!B
(1) EGT L 160, 26.6.1999, s. 1.
(2) EGT L 181, 1.7.1992, s. 12.
(3) EGT L 210, 28.7.1998, s. 3.
(4) EGT L 246, 27.8.1992, s. 11.
(5) EGT L 380, 24.12.1992, s. 24.
(6) EGT L 260, 19.10.1993, s. 3.
(7) EGT L 202, 30.7.1997, s. 48.
(8) EGT L 90, 7.4.1994, s. 8.
(9) EGT L 256, 19.9.1998, s. 8.
(10) EGT L 121, 12.5.1994, s. 12.
(11) EGT L 241, 11.9.1999, s. 14.
(12) EGT L 121, 1.6.1995, s. 29.
(13) EGT L 284, 16.10.1997, s. 36.
(14) EGT L 91, 12.4.1996, s. 46.
(15) EGT L 75, 20.3.1999, s. 24.
(16) EGT L 206, 23.7.1998, s. 17.1999R2316 — SV — 11.07.2000 — 001.002 — 2
får motverka bestämmelserna i förordning (EG) nr 1251/1999. För
att förhindra denna risk bör lämpliga åtgärder fastställas för att
behålla den totala arealen stödberättigande mark på nuvarande
nivå och för att undvika avsevärda ökningar. Därför bör vissa
fleråriga grödor betraktas som om de ingår i växelbruk. Arealer
som omfattas av omstruktureringsprogram kan också berättiga till
arealersättning. Begreppen omstrukturering, avsevärd ökning av
jordbruksarealen och skyldighet att växla stödberättigande och
icke stödberättigande mark bör definieras.
4. Det bör förhindras att arealer besås enbart för att arealersättning
skall kunna erhållas. Vissa villkor för sådd och skötsel av odlingar
bör specificeras, särskilt när det gäller oljeväxter, proteingrödor,
oljelin och durumvete. För att ta hänsyn till skillnaderna mellan de
olika jordbrukstekniska metoder som används inom gemenskapen
bör lokala normer beaktas.
5. För att upprätthålla gemenskapens politik avseende kvalitets-
förbättring bör rätten till arealersättning för raps och rybs
begränsas till sökande som har använt utsäde av viss sort och
kvalitet. Vid fastställandet av de sorter som berättigar till stöd är
det lämpligt att, i syfte att uppnå enhetlighet, förenkling och en
god förvaltning, hänvisa till den gemensamma sortlistan för arter
av lantbruksväxter som upprättats genom rådets direktiv
70/457/EEG (1), senast ändrat genom direktiv 98/96/EG (2),
samtidigt som hänvisningen till de stödberättigande sorterna
enligt det tidigare systemet, av tydlighets- och kontinuitetsskäl,
bör behållas för regleringsåret 2000/2001. Gemenskapens normer
för glukosinolat och erukasyra i raps- och rybsfrö bör förtydligas
och de tester som skall användas för att mäta innehållet av
glukosinolat och erukasyra i utsädesprover bör fastställas.
Systemet med utsäde av sammansatta sorter av raps, rybs och
vissa andra utsädessorter bör klarläggas. Det är nödvändigt att
fastställa vilka sorter av solrosfrö som är avsedda för direkt
konsumtion.
6. De medlemsstater där majs inte är en traditionell gröda bör få
fastställa en basareal för gräsensilage. Begreppet gräsensilage bör
definieras.
7. Normer för sötlupiner bör fastställas liksom de metoder som skall
användas för att fastställa om ett lupinprov är sött eller inte.
8. Enligt förordning (EG) nr 1251/1999 skall det tillägg till
arealersättningen som avses i artikel 5 i den förordningen beviljas
durumveteproducenter i traditionella produktionsområden inom
gränsen för en maximal garantiareal för varje berörd medlemsstat.
Denna maximala areal kan fördelas mellan olika produktions-
områden. För att undvika en uppsplittring av produktionsområden
och för att iaktta proportionalitetsprincipen vid tillämpning av
påföljder vid överskridanden är det nödvändigt att föreskriva en de
minimis -regel för storlekar på dessa områden. Vissa medlems-
stater har tilldelats arealer som berättigar till det särskilda stödet
för durumvete i icke-traditionella områden. De regioner i en
medlemsstat som kan dra nytta av detta bör därför fastställas.
Enligt förordning (EG) nr 1251/1999 är det obligatoriskt att
använda certifierat utsäde av durumvete. Särskilda åtgärder bör
vidtas för att säkerställa att sådant utsäde används. En minimi-
kvantitet bör fastställas, liksom en övergångsperiod för att uppnå
denna kvantitet, i syfte att undvika problem med försörjningen av
och störningar av marknaden för certifierat utsäde. Med hänsyn
till skillnaderna mellan medlemsstaterna och mellan regionerna
inom medlemsstaterna när det gäller jordbruk, bör de berörda
medlemsstaterna få fastställa denna kvantitet och besluta om
eventuella övergångsåtgärder.
9. I förordning (EG) nr 1251/1999 föreskrivs bland annat att
systemet med arealersättning skall tillämpas inom ramen för ett!B
(1) EGT L 225, 12.10.1970, s. 1.
(2) EGT L 25, 1.2.1999, s. 27.1999R2316 — SV — 11.07.2000 — 001.002 — 3
system med regionala basarealer. För att säkerställa dels
nödvändig öppenhet och insyn dels en enhetlig förvaltning av
dessa arealer, bör det antal hektar som berättigar till arealersätt-
ning samt fördelningen av dessa fastställas för varje medlemsstat.
10. I enlighet med artikel 3 i förordning (EG) nr 1251/1999 är det
tillåtet att i regionaliseringsplanerna skilja mellan bevattnade och
icke-bevattnade arealer. Begreppet bevattning bör definieras. En
särskild basareal får också upprättas för majs. I vissa medlems-
stater får denna areal huvudsakligen gälla majsensilage. Av
naturliga skäl kan avkastningen för majsensilage inte uttryckas i
ton per hektar. Följaktligen bör den avkastning som skall tillämpas
i detta fall fastställas. Medlemsstaterna bör få möjlighet att
fastställa den avkastning som skall tillämpas för majsensilage i
förhållande till avkastningen för jämförbara jordbruksgrödor i
regionen i fråga.
11. Det bör klargöras hur stora arealer som skall beaktas vid
beräkningen av den procentsats med vilken basarealen eventuellt
har överskridits, liksom regler för hur denna procentsats skall
fastställas. I de fall då en särskild basareal fastställs för majs, för
bevattnade arealer eller gräsensilage, bör det utfärdas särskilda
bestämmelser för hur stora arealer som skall beaktas vid
beräkningen av eventuellt överskridande av basarealen i fråga.
Bestämmelserna för att fastställa den procentsats med vilken
basarealen eventuellt har överskridits måste under alla omstän-
digheter säkerställa att basarealen iakttas. Det bör också klargöras
hur den procentsats med vilken den maximala garantiarealen för
durumvete har överskridits skall beräknas.
12. För att undvika att invecklade regionaliseringsplaner leder till att
den verkliga avkastningen avsevärt överstiger referensavkast-
ningen, föreskrivs i förordning (EG) nr 1251/1999 att arealersätt-
ningen under det följande regleringsåret skall justeras i proportion
till överskridandet av den genomsnittliga referensavkastning som
följer av regionaliseringsplanerna. De uppgifter som är nödvän-
diga för att beräkna ett eventuellt överskridande av referens-
avkastningen måste finnas tillgängliga i god tid. Det förfarande
som skall följas för att konstatera ett överskridande bör fastställas,
liksom de referensavkastningar som följer av de regionaliserings-
planer som upprättas enligt kriterierna i artikel 3 i förordning (EG)
nr 1251/1999.
13. För att vara berättigad till sådan arealersättning som avses i artikel
2 i förordning (EG) nr 1251/1999 är producenten skyldig att ta en
del av sin mark ur produktion. För att säkerställa att arealuttagen
bidrar till en bättre stabilitet på marknaderna bör tillämpnings-
föreskrifter fastställas på ett sådant sätt att de säkrar nödvändig
effektivitet och så att överensstämmelse bibehålls med hela det
system som upprättats genom förordning (EG) nr 1251/1999. Utan
att för den skull definitivt utesluta andra arealer än dem som avses
i artikel 7 i förordning (EG) nr 1251/1999, bör det därför
fastställas att de arealer som beaktas för uttag är jämförbara med
dem som har beaktats vid beräkningen av den regionala
basarealen. Effektiviteten hos systemet kan förbättras genom att
det fastställs att arealuttag skall tillämpas för sammanhängande
minimiarealer. Dessutom bör bestämmelser fastställas rörande
miljöskydd, skötsel och användning av de uttagna arealerna.
Enligt förordning (EG) nr 1251/1999 behöver de producenter vars
ansökningar inte överstiger en produktion på 92 ton spannmål inte
göra något uttag. Den metod som används för att beräkna
produktionsgränsen på 92 ton spannmål bör anges. Av tydlighets-
skäl bör bestämmelser fastställas för de fall då skyldigheten att ta
mark ur produktion inte uppfylls.
14. Den kortaste period under vilken marken måste förbli ur
produktion bör motsvara vegetationsperioderna för de jord-
bruksgrödor som avses i förordning (EG) nr 1251/1999. För att
hänsyn skall kunna tas till vissa särskilda omständigheter bör det!B1999R2316 — SV — 11.07.2000 — 001.002 — 4
emellertid vara möjligt att använda de uttagna arealerna innan
minimiperioden för uttag är avslutad.
15. Ett system som garanterar en minimibetalning till de jordbrukare
som åtar sig att ta vissa arealer ur produktion under en period som
inte överstiger fem regleringsår bör införas. Det bör också
fastställas vilka justeringar och påföljder som skall tillämpas
inom ramen för ett sådant system.
16. I rådets förordning (EEG) nr 3653/90 av den 11 december 1990
om övergångsbestämmelser beträffande den gemensamma orga-
nisationen av marknaden för spannmål och ris i Portugal (1),
ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 1664/95 (2),
föreskrivs ett direkt stöd per hektar för vissa spannmålsslag under
en övergångsperiod. I enlighet med artikel 6.4 i förordning (EG)
nr 1251/1999 kan sådant stöd beaktas endast vid beräkning av
kompensation för skyldighet att ta mark ur produktion.
17. Enligt artikel 8.2 i förordning (EG) nr 1251/1999 skall
producenter av spannmål, oljeväxter och proteingrödor ha sått
sitt utsäde senast den 31 maj. I vissa fall får den sista dagen för
sådd på grund av klimatförhållandena senareläggas till efter den
31 maj. Perioden för sådd och för inlämnande av ansökningar bör
förlängas för vissa grödor i vissa områden. Den förlängda
perioden för sådd får inte göra stödsystemet mindre effektivt eller
inverka negativt på det kontrollsystem som infördes genom rådets
förordning (EEG) nr 3508/92 (3), senast ändrad genom förordning
(EG) nr 1036/1999 (4).
18. För att säkerställa en regelbunden tillgång på sötmajs för
bearbetningsindustrin under hela regleringsåret bör producenter
tillåtas att sprida sin sådd över en längre period. Sista dagen för
sådd av sötmajs bör därför skjutas upp till den 15 juni.
19. Enligt artikel 10.7 i förordning (EG) nr 1251/1999 får de
medlemsstater, i vilka det finns en risk för att referensarealen
avsevärt överskrids, begränsa den areal för vilken en enskild
producent får ansöka om grödspecifik arealersättning för olje-
växter. Denna begränsning bör fastställas på grundval av objektiva
kriterier och beräknas som en procentsats av producentens
stödberättigande jordbruksareal. Begränsningen kan variera bero-
ende på regionala basarealer. Producenterna bör underrättas om
denna begränsning före ett bestämt datum och innan sådden av
oljeväxter påbörjas. Om en producent ansöker om grödspecifik
arealersättning för oljeväxter för mark utöver denna begränsning
bör sådan mark inte beaktas vid ansökan. Följaktligen kan det bli
nödvändigt att begränsa den markareal för vilken en producent
kan erhålla arealersättning för mark ur produktion.
20. För att säkerställa att systemet med arealersättning fungerar på ett
tillfredsställande sätt under ett regleringsår är det nödvändigt med
statistisk övervakning av systemet för det berörda regleringsåret.
För att budgetprognoser på gemenskapsnivå skall kunna upprättas
måste preliminära uppgifter lämnas in senast den 15 september för
det innevarande regleringsåret. Det datum då den definitiva
procentsatsen för överskridandet skall meddelas bör också fast-
ställas. Uppgifter om beräkningsgrunder för eventuella över-
skridanden av basarealer och av maximala garantiarealer för
durumvete samt deras eventuella fördelning på delbasarealer eller
regioner bör finnas tillgängliga i god tid.
21. Den ordning som fastställs i förordning (EG) nr 1251/1999
kommer att tillämpas från och med regleringsåret 2000/01. För att
berörda producenter skall kunna genomföra sådd och eventuellt
arealuttag och lämna in sina ansökningar om arealersättning för
detta regleringsår med kännedom om och med beaktande av!B
(1) EGT L 362, 27.12.1990, s. 28.
(2) EGT L 158, 8.7.1995, s. 13.
(3) EGT L 355, 5.12.1992, s. 1.
(4) EGT L 127, 21.5.1999, s. 4.1999R2316 — SV — 11.07.2000 — 001.002 — 5
tilllämpningsföreskrifterna i det nya systemet bör bestämmelserna
i den här förordningen träda i kraft vid offentliggörandet i
Europeiska gemenskapernas officiella tidning .
22. Förvaltningskommitten för spannmål har inte avg ivit något
yttrande inom den tid som dess ordförande har bestämt.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
Berättigande till arealersättning
A VDELNING 1
Allmänna bestämmelser
Artikel 1
1. Den arealersättning som avses i förordning (EG) nr 1251/1999 skall
beviljas på de villkor som anges i den här förordningen.
2. Endast en ansökan om arealersättning får lämnas in per jordbruks-
skifte och regleringsår.
3. Arealersättning får inte beviljas för skiften som med avseende på
samma regleringsår omfattas av en ansökan om hektarstöd inom ramen
för en ordning som finansieras i enlighet med artikel 1.2 b i rådets
förordning (EG) nr 1258/1999 (1) för andra jordbruksgrödor än de som
anges i förordning (EG) nr 1251/1999.
Artikel 2
1. För att målen i artikel 7 i förordning (EG) nr 1251/1999 skall uppnås
skall de definitioner av permanent betesmark, permanenta grödor,
fleråriga jordbruksgrödor och omstruktureringsprogram som anges i
bilaga I till denna förordning tillämpas.
2. Arealer för vilka stöd har beviljats enligt avdelning 1 i rådets
förordning (EEG) nr 2328/91 (2) eller enligt rådets förordning (EEG) nr
3766/91 (3) eller, när det gäller Finland eller Sverige, arealer som har
tagits ur produktion enligt ett nationellt system för arealuttag skall antas
som berättigande till arealersättning.
3. De arealer som har förklarats som nya stödberättigande arealer av
medlemsstaterna inom ramen för ett omstruktureringsprogram får inte
överskrida de arealer som har förklarats som nya, icke stödberättigande
arealer enligt samma program med mer än 5 %. Följande skall emellertid
inte beaktas vid beräkningen av ökningen av dessa arealer:
a) I de nya tyska delstaterna: 2 500 hektar som omfattades av en
omstrukturering av jordbruksmark under perioden den 1 januari-30
juni 1992 och där jordbruksgrödor odlades för skörd år 1993.
b) De resterande arealer som omfattas av planerna för röjning av
vinodlingar för regleringsåret 1991/92, som godkänts före den 31
december 1991 enligt rådets förordningar (EEG) nr 1442/88 (4) och
(EEG) nr 2239/86 (5), och som genomförs inom de tidsgränser som
anges i dessa förordningar.
4. Vid tillämpning av bestämmelser i artikel 7 tredje stycket i
förordning (EG) nr 1251/1999 får en medlemsstat inte öka sin
sammanlagda areal stödberättigande mark, vare sig tillfälligt eller
permanent, med mer än 0,1 % av sin sammanlagda basareal.!B
(1) EGT L 160, 26.6.1999, s. 103.
(2) EGT L 218, 6.8.1991, s. 1.
(3) EGT L 356, 24.12.1991, s. 17.
(4) EGT L 132, 28.5.1988, s. 3.
(5) EGT L 196, 18.7.1986, s. 1.1999R2316 — SV — 11.07.2000 — 001.002 — 6
Medlemsstaterna skall till kommissionen översända en årlig förteckning
över tillstånd som beviljats enligt artikel 7 tredje stycket, med uppgift om
antalet jordbrukare, berörda arealer och skälen för beviljandet.
I särskilda, vederbörligen motiverade fall får den övre gräns som avses i
första stycket ses över i enlighet med förfarandet i artikel 23 i rådets
förordning (EEG) nr 1766/92 (1).
5. De fall som avses i artikel 7 fjärde stycket i förordning (EG) nr
1251/1999 är sådana fall då en producent kan lämna relevanta och
objektiva skäl för att byta icke stödberättigande arealer på sitt
jordbruksföretag mot stödberättigande, förutsatt att medlemsstaten kan
intyga att det inte finns något giltigt skäl att motsätta sig utbytet, särskilt
med hänsyn till miljörisker. Bytet får aldrig medföra någon ökning av
den totala stödberättigande åkerarealen på företaget. Medlemsstaterna
skall införa ett system för förhandsanmälan och godkännande av sådana
byten.
Medlemsstaterna skall senast den 31 maj varje år till kommissionen
överlämna en plan som innehåller en förteckning över de kriterier som
har legat till grund för godkännande av byten och bevis för att den
sammanlagda stödberättigande arealen inte har ökat till följd av sådana
byten.
Artikel 3
1. Arealersättning för jordbruksgrödor skall beviljas endast för följande
arealer:
a) Arealer som ligger i regioner som medlemsstaten ur klimat- och
jordbrukssynpunkt har förklarat vara lämpade för odling av
jordbruksgrödor. Medlemsstaterna får fastställa att en region inte
är lämpad för odling av vissa jordbruksgrödor.
b) Arealer som helt och hållet har besåtts i enlighet med lokala normer.
Då spannmål sås blandat med oljeväxter eller proteingrödor, eller då
oljeväxter sås blandat med proteingrödor, skall arealersättningen
vara den av de berörda ersättningarna som är lägst.
c) Arealer på vilka jordbruksgrödan behålls minst fram till början av
blomningstiden under normala växtvillkor. Oljeväxter, proteingrö-
dor, oljelin och durumvete skall dessutom behållas enligt lokala
normer minst till och med den 30 juni före regleringsåret i fråga,
utom i de fall då grödor skördas vid full mognad före denna dag.
Proteingrödor får inte skördas förrän efter mjölkmognadsstadiet.
d) Arealer för vilka ansökan uppgår till minst 0,3 ha och för vilka varje
skifte överstiger den minimistorlek som fastställs av medlemsstaten
för den berörda regionen.
2. Om en producents stödberättigande arealer ligger i flera produk-
tionsregioner avgör belägenheten för varje enskild areal som omfattas av
ansökan vilket belopp som skall betalas ut.
3. De medlemsstater som tillämpar en särskild behandling för majs i en
region där majs främst odlas för ensilage, får för alla majsarealer i den
berörda regionen tillämpa den avkastning som gäller för foderspannmål i
denna region.
A VDELNING 2
Särskilda bestämmelser för vissa jordbruksgrödor
Artikel 4
1. Medlemsstaterna skall genomföra en kvalitetspolitik för raps- och
rybsfrö genom att begränsa rätten till arealersättning till arealer som
besåtts med certifierat utsäde av sådana dubbellåga raps- och rybssorter
som före utbetalningstillfället anmälts och förtecknats som sådana i den!B
(1) EGT L 181, 1.7.1992, s. 21.1999R2316 — SV — 11.07.2000 — 001.002 — 7
gemensamma sortlistan för arter av lantbruksväxter som upprättats
genom rådets direktiv 70/457/EEG. Med dubbellåga sorter avses sorter
som påvisats producera frö med en högsta glukosinolathalt på 25
µmol/gr vid en vattenhalt på 9 %, bestämd i enlighet med EN ISO
9167-1: 1995, och högst 2 % erukasyra av det totala innehållet av
fettsyra, bestämt i enlighet med EN ISO 5508: 1995.
2. Utan hinder av bestämmelserna i punkt 1 får medlemsstaterna
utvidga rätten till arealersättning till att omfatta arealer som besåtts med
raps eller rybs av en eller flera av följande utsädeskategorier:
a) Certifierat utsäde av dubbellåga sammansatta sorter vars bestånds-
delar anmälts och förtecknats, och i tillämpliga fall angivits som
dubbellåga, i den gemensamma sortlistan för arter av lantbruks-
växter.
b) Utsäde som erhålls vid skörd efter sådd inom samma jordbruks-
företag av certifierat utsäde av någon av de dubbellåga sorter med
avseende på vilket det, genom analys av ett representativt prov
uttaget av en utsedd representant för den behöriga nationella
myndigheten, visats att glukosinolathalten är högst 18,0 µmol/g frö
vid en vattenhalt på 9 %.
c) Utsäde av sorter som före sådd är registrerade för besiktning och
kontroll i syfte att producera en gröda vars frö är avsett att användas
som förädlarutsäde, stamutsäde, basutsäde eller certifikatutsäde,
eller till forsknings- och försöksändamål för att avgöra om sorten
kan föras upp på en medlemsstats nationella sortlista och därefter på
den gemensamma sortlistan som en dubbellåg sort.
d) Certifierat utsäde av någon av sorterna ”Bienvenu” och ”Jet Neuf ”
med avseende på vilket ett odlingsavtal har ingåtts före sådd mellan
producenten och en köpare, som särskilt godkänts för detta ändamål
av den behöriga myndigheten i medlemsstaten, i syfte att producera
frö för framställning av olja avsedd för särskilda livsmedelsändamål.
e) Utsäde av sorter med en halt av erukasyra som är högre än 40 % av
det totala innehållet av fettsyra och med avseende på vilket ett
odlingsavtal har ingåtts före sådd med en godkänd förste köpare, i
syfte att producera frö avsedda att användas för andra angivna
ändamål än livsmedel eller som utsäde till en sådan gröda.
3. Om en medlemsstat anser att det utsäde som avses i punkt 2 b
berättigar till stöd, skall den vidta alla åtgärder som är nödvändiga för att
före sådd fastställa att utsädet i fråga uppfyller kraven. Glukosinolathal-
ten får antingen bestämmas enligt EN ISO-metod 9167-1: 1995(x) eller
enligt EN ISO-metod 9167-2: 1997. Endast metoden EN ISO 9167-1:
1995 får användas för att avgöra tvister om glukosinolathalten.
4. För regleringsåret 2000/01 skall också arealer som har besåtts med
certifierat utsäde av de sorter och sammansatta sorter som anges i bilaga
II till förordning (EG) nr 658/96 berättiga till arealersättning.
5. För att målen i artikel 10.9 i förordning (EG) nr 1251/1999 skall
uppnås skall de sorter av solrosfrö som utgör solrosfrö för direkt
konsumtion vara de sorter som anges i bilaga II.
Artikel 5
Med sötlupiner avses lupinsorter som ger högst 5 % bittra frön.
Innehållet bittra frön skall beräknas enligt den undersökningsmetod som
anges i bilaga III.
Artikel 6
1. Vid tillämpningen av artikel 5 första stycket i förordning (EG) nr
1251/1999 skall producenterna av durumvete i de områden som anges i
bilaga II till den förordningen erhålla tillägget till arealersättningen för
högst det antal hektar som gäller för den maximala areal som anges i
bilaga III till den förordningen.!B1999R2316 — SV — 11.07.2000 — 001.002 — 8
Vid tillämpningen av bilaga II till förordning (EG) nr 1251/1999 skall
Pannonien i Österrike omfatta de områden som anges i bilaga IV till den
här förordningen.
2. Vid fördelning av den maximala garantiarealen mellan de produk-
tionsområden och de produktionsregioner som avses i artikel 5 tredje
stycket i förordning (EG) nr 1251/1999 skall följande bestämmelser
gälla:
a) Om arealen i en produktionsregion understiger 500 ha får de berörda
medlemsstaterna slå ihop regionen i fråga med en angränsande
produktionsregion.
b) Italien får ta hänsyn till de arealer som traditionellt använts för
odling av durumvete och som omfattas av det femåriga arealuttaget
under perioden 1993-1997.
c) De berörda medlemsstaterna skall senast den 15 september det
regleringsår som föregår det år för vilket arealersättning begärs,
underrätta producenterna och kommissionen om fördelningen av den
maximala garantiarealen.
3. För alla de jordbruksskiften som berättigar till arealersättning för de
jordbruksgrödor som avses i artikel 1 i förordning (EG) nr 1251/1999,
och som är besådda med durumvete, skall det särskilda stöd som avses i
artikel 5 fjärde stycket i förordningen (EG) nr 1251/1999, beviljas i de
områden som anges i bilaga V till den här förordningen med en
begränsning till det antal hektar som anges i bilaga IV till förordning
(EG) nr 1251/1999.
4. För beviljande av stöd för durumvete enligt punkterna 1 och 3 skall
de ansökningar om arealstöd som avses i artikel 4 i kommissionens
förordning (EEG) nr 3887/92 (1) innehålla alla uppgifter som krävs för
att identifiera de skiften som är besådda med durumvete och åtföljas av
ett bevis för att certifierat utsäde har använts.
En ansökan om stöd för durumvete kan endast lämnas in om
a) en ansökan om arealersättning för motsvarande antal hektar
durumvete lämnas in,
b) utsäde som certifierats i enlighet med rådets direktiv 66/402/EEG (2)
används.
5. Medlemsstaterna skall fastställa den minimikvantitet av certifierat
utsäde som skall användas enligt den jordbrukspraxis som gäller i den
berörda medlemsstaten.
Denna kvantitet får uppnås under den övergångsperiod på högst tre år
som inleddes den 1 juli 1998 i enlighet med de särskilda åtgärder som
medlemsstaterna underrättade kommissionen om senast den 30 juni
1998.
6. Tillägget och det särskilda stödet för durumvete skall betalas ut
samtidigt som arealersättningen.
Artikel 7
1. Vid tillämpningen av artikel 1.3 i förordning (EG) nr 1251/1999
skall med gräsensilage avses en gröda som odlas på en areal som
huvudsakligen besås med gräs och som skördas i fuktigt tillstånd minst
en gång per år, för konservering i sluten miljö genom anaerob jäsning.
2. Bestämmelserna i denna förordning skall tillämpas i fråga om
gräsensilage med undantag av villkoret avseende blomning som anges i
artikel 3.1 c.
3. Producenter i de medlemsstater som utfärdar bestämmelser om en
särskild areal för gräsensilage enligt bilaga VI, skall vara berättigade till
arealersättning för gräsensilage.!B
(1) EGT L 391, 31.12.1992, s. 36.
(2) EGT 125, 11.7.1966, s. 2309/66.1999R2316 — SV — 11.07.2000 — 001.002 — 9
KAPITEL II
Basarealer och referensavkastning
A VDELNING 1
Allmänna bestämmelser
Artikel 8
De basarealer som avses i artiklarna 2 och 3 i förordning (EG) nr
1251/1999 anges i bilaga VI.
Artikel 9
1. Om det i regionaliseringsplanen fastställs olika avkastning för
bevattnade och icke-bevattnade arealer i enlighet med artikel 3.3 i
förordning (EG) nr 1251/1999 skall medlemsstaterna utfärda bestäm-
melser för att avgöra om en areal skall anses som bevattnad under ett
regleringsår. De skall särskilt:
a) upprätta en förteckning över de jordbruksgrödor för vilka arealersätt-
ning får beviljas på grundval av satsen för bevattnad avkastning,
b) upprätta en beskrivning av den bevattningsutrustning som jord-
brukaren skall ha tillgång till och som skall vara avpassad till den
berörda arealen och göra det möjligt att tillföra de vattenmängder
som är nödvändiga för att säkerställa växternas normala utveckling
under växtperioden,
c) bestämma den bevattningsperiod som skall beaktas.
2. Bestämmelserna i punkt 1 skall inte tillämpas då bevattningen är ett
historiskt betingat särdrag för skiftena, som gör det möjligt att särskilja
och upprätta en förteckning över dessa som till exempel för produktions-
regionerna ”regadío” i Spanien.
A VDELNING 2
Överskridande av arealer
Artikel 10
1. Vid fastställandet av ett eventuellt överskridande av den regionala
basareal som avses i artikel 2.4 i förordning (EG) nr 1251/1999, skall
medlemsstatens behöriga myndighet ta hänsyn till å ena sidan den
regionala basareal som fastställs i bilaga VI och å andra sidan till
summan av de arealer som omfattas av ansökningar om arealersättning
för varje gröda inklusive tillhörande obligatoriskt arealuttag. Frivilligt
arealuttag skall räknas in under andra arealer än bevattnade och arealer
för majs och/eller gräsensilage.
2. Vid fastställandet av summan av de arealer för vilka ansökningar om
stöd har lämnats in, skall de ansökningar eller delar av ansökningar som
vid den administrativa kontrollen visar sig vara uppenbart oberättigade
inte beaktas.
I förekommande fall skall ansökan gälla för den faktiska areal som
bestämts vid kontroll på platsen i enlighet med artikel 6 i förordning
(EEG) nr 3887/92.
3. Summan av de arealer för vilka ansökningar har lämnats in, justerad
i enlighet med punkt 2, skall ökas med de arealer som besåtts med
jordbruksgrödor i den mening som avses i förordning (EG) nr 1251/1999
och som används som motivering för en ansökan om stöd enligt rådets
förordning (EG) nr 1254/1999 (1).
4. Procentsatsen för överskridandet skall fastställas enligt uppställ-
ningen i bilaga VII.!B
(1) EGT L 160, 26.6.1999, s. 21.1999R2316 — SV — 11.07.2000 — 001.002 — 10
Artikel 11
1. Vid fastställandet av ett eventuellt överskridande av den maximala
garantiarealen för durumvete som berättigar till tilllägget till arealersätt-
ningen skall medlemsstatens behöriga myndighet ta hänsyn till å ena
sidan den maximala garantiareal som fastställs i bilaga III till förordning
(EG) nr 1251/1999, eventuellt fördelad mellan olika regioner, och å
andra sidan summan av de arealer som omfattas av ansökningar om
tillägget till arealersättningen för durumvete, justerad i enlighet med
artikel 10.2 i den här förordningen, och i förekommande fall minskad till
följd av tillämpning av artikel 2.4 i förordning (EG) nr 1251/1999.
2. Bestämmelserna i punkt 1 skall tillämpas vid fastställandet av
eventuellt överskridande av den maximala garantiareal som berättigar till
särskilt stöd för durumvete som anges i bilaga IV till förordning (EG) nr
1251/1999.
Artikel 12
1. Om ett sådant överskridande av arealer som avses i artiklarna 10 och
11 konstateras, skall medlemsstaten senast den 31 oktober under
innevarande regleringsår fastställa den definitiva procentsatsen för
överskridandet, angiven med två decimaler.
2. Den definitiva procentsats som därvid erhålls skall användas för att
beräkna den proportionella nedsättningen av den berättigande arealen
a) för arealersättningen i enlighet med artikel 2.4 första stycket i
förordning (EG) nr 1251/1999,
b) för tillägget och för det särskilda stödet för durumvete efter till-
lämpning av artikel 2.4 första stycket i förordning (EG) nr
1251/1999.
Artikel 13
Vid tillämpningen av artikel 2.6 i förordning (EG) nr 1251/1999 skall
medlemsstaterna, senast den 15 september under det regleringsår för
vilket arealersättningen sökts, fastställa och underrätta kommissionen
om följande uppgifter:
a) Den nationella basareal som skall delas upp.b) De kriterier som medlemsstaten har fastställt för att upprätta
delbasarealer.
c) Delbasarealerna (antal, benämning och yta).
d) De närmare bestämmelserna för koncentration av de åtgärder som är
tillämpliga vid överskridande.
A VDELNING 3
Överskridande av referensavkastning
Artikel 14
Vid tillämpningen av artikel 3.7 i förordning (EG) nr 1251/1999 skall
sammanställningarna av stödansökningarna och tillhörande avkastning
vara de sammanställningar som överlämnats av medlemsstaterna i
enlighet med artikel 26 i denna förordning.
För detta ändamål skall referensavkastningarna vara de som anges i
bilaga VIII till denna förordning.!B1999R2316 — SV — 11.07.2000 — 001.002 — 11
Artikel 15
För beräkning av den genomsnittliga avkastning som följer av stöd-
ansökningarna för ett visst regleringsår skall
a) arealerna i förekommande fall beaktas efter tillämpning av den
proportionella nedsättning som avses i artikel 2.4 första stycket i
förordning (EG) nr 1251/1999,
b) de arealer som använts för odling av oljeväxter och som beviljats
stöd på grundval av den regionala avkastning som tidigare användes
för oljeväxter för regleringsåren 2000/01 och 2001/02 beaktas på
grundval av den genomsnittliga avkastningen för spannmål i
regionen,
c) de odlingsarealer för jordbruksgrödor som deklareras som fodera-
realer för bidrag till nötkreatur och får beaktas på grundval av den
genomsnittliga avkastningen för icke-bevattnad spannmål i regionen.
Artikel 16
Kommissionen skall före den 31 maj varje år göra en jämförande studie
av de uppgifter som avses i artiklarna 14 och 15 och fastställa de
nödvändiga korrigeringskoefficienterna enligt det förfarande som avses i
artikel 23 i förordning (EEG) nr 1766/92.
Artikel 17
De koefficienter som avses i artikel 16 skall tillämpas på all
arealersättning i medlemsstaten eller i det aktuella basarealområdet,
med undantag för tillägget till arealersättningen och det särskilda stödet
för durumvete.
KAPITEL III
Arealuttag
Artikel 18
Med ”arealuttag” avses att en areal tas ur bruk, som under föregående år
a) har odlats i syfte att ge skörd eller
b) har tagits ur bruk i enlighet med någon av förordningarna (EG) nr
1765/92 eller (EG) nr 1251/1999 eller
c) inte har brukats för odling av jordbruksgrödor eller som har
beskogats enligt rådets förordningar (EEG) nr 2078/92 (1) eller
(EEG) nr 2080/92 (2), eller med tillämpning av artiklarna 22, 23, 24
och 31 i rådets förordning (EG) nr 1257/1999 (3).
Artikel 19
1. Arealuttag i enlighet med detta kapitel måste omfatta ett samman-
hängande område på minst 0,3 ha som är minst 20 m brett.
Medlemsstaterna får ta följande arealer i beaktande:a) Mindre områden, om dessa omfattar hela skiften med fasta gränser
såsom murar, häckar eller vattendrag.
b) Hela skiften som är mindre än 20 m breda i regioner där sådana
skiften utgör en traditionell form av uppdelning.
c) Skiften som är minst 10 m breda och ligger utmed permanenta
vattendrag eller sjöar på villkor att de blir föremål för särskilda!B
(1) EGT L 215, 30.7.1992, s. 85.
(2) EGT L 215, 30.7.1992, s. 96.
(3) EGT L 160, 26.6.1999, s. 80.1999R2316 — SV — 11.07.2000 — 001.002 — 12
kontroller som har till huvudsakligt syfte att kontrollera att miljön
respekteras.
2. Uttagen mark måste förbli ur bruk under en period som börjar senast
den 15 januari och slutar tidigast den 31 augusti. Medlemsstaterna skall
emellertid fastställa villkor enligt vilka producenterna kan tillåtas att så
utsäde redan från och med den 15 juli för skörd under följande år, och
villkor som skall uppfyllas för att bete skall tillåtas från och med den 15
juli i medlemsstater där växling av betesområde traditionellt utövas.
3. Den uttagna arealen får inte användas för annan jordbruksproduktion
än den som avses i artikel 6.3 i förordning (EG) nr 1251/1999 och inte
heller användas för vinstgivande syften som skulle vara oförenliga med
odling av jordbruksgrödor.
4. Medlemsstaterna skall tillämpa lämpliga bestämmelser som är
förenliga med den särskilda situationen för den uttagna arealen för att
se till att arealen underhålls och att skyddet av miljön säkras.
Bestämmelserna kan också gälla växttäcke. I så fall måste bestämmel-
serna förhindra att växttäcket används för produktion av utsäde eller till
någon form av jordbruksändamål före den 31 augusti, eller leda till
produktion av grödor avsedda för handel, före den 15 januari följande år.
5. Bestämmelserna i punkterna 3 och 4 skall inte tillämpas på
jordbruksskiften som tagits ur bruk eller beskogats enligt artiklarna 22,
23, 24 och 31 i förordning (EG) nr 1257/1999, och som bokförts som
obligatoriskt arealuttag, såvida de inte visar sig oförenliga med de
miljökrav eller de krav för beskogning som anges i dessa artiklar.
Artikel 20
1. Vid tillämpningen av artikel 6.6 i förordning (EG) nr 1251/1999 får
medlemsstaterna bevilja stöd för arealer som lagts i träda för en
flerårsperiod som inte är längre än fem regleringsår.
2. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 2.4 i förordning (EG) n
1251/1999 eller varje senare höjning av det grundbelopp som anges i
artikel 4.3 i förordning (EG) nr 1251/1999, skall en producent som åtar
sig att ta samma skiften ur bruk under en sådan period som avses i punkt
1 för denna period erhålla en arealersättning som beräknats på grundval
av det grundbelopp och den avkastning som anges i den regionaliserings-
plan som var i kraft vid tidpunkten för hans åtagande.
3. Om en producent i sin ansökan om arealrelaterat stöd uttryckligen tar
tillbaka sitt åtagande före utgången av den period som avses i punkt 1,
måste han betala tillbaka ett belopp som är lika med 5 % av den
arealersättning som betalats ut under föregående regleringsår för mark
som han undantar från åtagandet, multiplicerat med det antal år under
vilka han inte uppfyller sitt ursprungliga åtagande.
4. En producent som har valt det system som anges i punkt 2 får ta
tillbaka sitt åtagande utan att drabbas av de påföljder som anges i punkt 3
a) om han beslutar sig för att ta de berörda arealerna ur bruk eller
plantera skog på dessa inom ramen för ett av de system som följer av
artiklarna 22, 23, 24 och 31 i förordning (EG) nr 1257/1999,
b) i särskilda fall som medlemsstaterna tillåter och som oberoende av
producentens vilja medför en förändring i jordbrukets struktur,
såsom fastighetsreglering.
5. Om den areal som tagits ur bruk inom ramen för denna artikel, under
den period som åtagandet avser till följd av en förändring i jordbrukets
struktur överskrider den gräns uttryckt i procent såsom den fastställts av
medlemsstaterna i enlighet med artikel 6.5 i förordning (EG) nr
1251/1999 vid tidpunkten för åtagandet, skall de arealer som omfattas
av åtagandet justeras så att denna gräns iakttas.!B1999R2316 — SV — 11.07.2000 — 001.002 — 13
Artikel 21
1. Om det angivna arealuttaget är mindre än den areal som motsvarar
den procentandel för obligatoriskt arealuttag som fastställts för det
berörda regleringsåret, skall den areal som berättigar till arealersättning
för de producenter av jordbruksgrödor som omfattas av obligatoriskt
arealuttag beräknas på grundval av det angivna arealuttaget och i
proportion till de olika grödorna, inbegripet gräsensilage, men den kan
inte minskas till en areal som är mindre än vad som är nödvändigt för att
producera de 92 ton spannmål som avses i artikel 6.7 i förordning (EG)
nr 1251/1999.
2. Den spannmålsproduktion som avses i punkt 1 skall beräknas utifrån
den avkastning som används för arealersättningen. Om en medlemsstat
har valt att använda den regionala avkastning som tidigare användes för
oljeväxter, skall denna multipliceras med 1,95.
Artikel 22
När det gäller Portugal skall i enlighet med artikel 6.4 i förordning (EG)
nr 1251/1999 arealersättningen för obligatoriskt arealuttag ökas med de
belopp som anges i bilaga IX. Beloppen skall finansieras i enlighet med
artikel 5 i förordning (EEG) nr 3653/90.
Artikel 23
1. De ansökningar om arealrelaterat stöd som avses i förordning (EEG)
nr 3887/92 skall delas upp på regioner i enlighet med artikel 3 i
förordning (EG) nr 1251/1999.
2. En ansökan om arealersättning i en given produktionsregion måste
motsvaras av en deklaration om arealuttag avseende minst motsvarande
antal hektar odlad mark i samma produktionsregion.
3. Undantag från punkt 2 får medges enligt objektiva kriterier som skall
fastställas av medlemsstaten.
4. Utan hinder av vad som sägs i punkt 2 får det obligatoriska arealuttag
som motsvarar en inlämnad ansökan om arealersättning helt eller delvis
göras
a) i ”secano”-regioner, när det gäller Spanien, om anläggningen ligger i
en så kallad ”secano”- eller ”regadio”-produktionsregion,
b) i en annan produktionsregion, förutsatt att de arealer som skall tas ur
bruk ligger i anslutning till de arealer som odlas.
5. Om punkterna 3 och 4 tillämpas, skall den areal som tas ur bruk
justeras med hänsyn till skillnaden mellan de avkastningar som används
för att beräkna arealersättningen i de berörda regionerna. Tillämpningen
av den här punkten får dock inte medföra en minskning av det antal
hektar som skall tas ur bruk för att det obligatoriska arealuttaget skall
respekteras.
KAPITEL IV
Särskilda bestämmelser
Artikel 24
Utan hinder av bestämmelserna i artikel 8.2 i förordning (EG) nr
1251/1999 får medlemsstaterna skjuta upp sista dagen för sådd senast till
den 15 juni för de grödor som anges i bilaga X och i områden som de
berörda medlemsstaterna själva fastställer, belägna i de regioner som
anges i denna bilaga.
Om datumet för sådd skjuts upp för samtliga jordbruksgrödor, får
medlemsstaterna också senarelägga det datum då producenterna i de
berörda områdena skall ha lämnat in sina ansökningar om arealersättning
senast till den 15 juni eller till sista dag för sådd om denna inträffar
tidigare.!B1999R2316 — SV — 11.07.2000 — 001.002 — 14
Artikel 25
1. Den begränsning som anges i artikel 10.7 i förordning (EG) nr
1251/1999 skall fastställas med hänsyn till den nationella referensa-
realen, den sammanlagda stödberättigande jordbruksarealen samt
målsättningen att undvika en odlingsnivå som skulle medföra orimligt
stora nedsättningar av den grödspecifika arealersättningen för oljeväxter.
2. Kommissionen skall, så snart som möjligt och senast den 31 juli
regleringsåret före det år för vilket arealersättningen begärs, underrättas
om begränsningen och om de kriterier som använts för att fastställa
denna.
3. För att fastställa om en producent är berättigad till arealersättning
skall den behöriga myndigheten bedöma om producentens stödansökan
ligger inom den fastställda gränsen. Alla de arealer för vilka producenten
har ansökt om den grödspecifika arealersättningen för oljeväxter och
som överskrider gränsen skall uteslutas från ansökan.
4. Om uteslutande av arealer med stöd av bestämmelserna i punkt 3
medför att producentens arealuttag överskrider den gräns som avses i
artikel 6.5 i förordning (EG) nr 1251/1999 och som tillämpas i
medlemsstaten, skall den uttagna areal för vilken producenten ansökt
om arealersättning minskas till den fastställda gränsen.
5. Arealer som utesluts från en producents ansökan om arealstöd med
stöd av punkterna 3 och 4 skall inte beaktas vid tillämpningen av artikel
2.4 och 2.6 i förordning (EG) nr 1251/1999.
KAPITEL V
Slutbestämmelser
Artikel 26
Meddelanden
1. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna de uppgifter
som anges i tabellerna i bilaga XI i det standardformat som beskrivs i
denna, för produktionsregionerna, basarealerna och medlemsstaten enligt
följande tidsplan:
a) Den 15 september innevarande regleringsår - uppgifter som erhållits
redan genomförda kontroller.
b) Senast den 31 oktober samma år - definitiva uppgifter som motsvarar
dem som har använts för att beräkna den definitiva procentsats för
överskridande som avses i artikel 12.
c) Senast den 15 februari följande år - slutgiltiga uppgifter som
motsvarar de arealer för vilka stöd faktiskt har betalats ut, med
avdrag för de reduktioner av arealerna som anges i artikel 9 i
förordning (EEG) nr 3887/92.
2. Om ett sådant överskridande av arealer som avses i artiklarna 10 och
11 konstateras, skall medlemsstaten utan dröjsmål och senast den 31
oktober under innevarande regleringsår underrätta kommissionen om den
definitiva procentsatsen för överskridandet. De uppgifter som ligger till
grund för beräkningen av procentsatsen för överskridandet av en basareal
skall redovisas enligt uppställningen i bilaga VII.
3. Om procentsatsen för överskridandet fördelas i enlighet med artikel
2.6 och artikel 5 tredje stycket i förordning (EG) nr 1251/1999 skall
medlemsstaten senast den 31 oktober underrätta kommissionen om
denna fördelning.
Artikel 27
Medlemsstaterna skall besluta om nödvändiga åtgärder för tilllämp-
ningen av denna förordning och underrätta kommissionen om dessa
senast en månad efter att de beslutats eller ändrats.!B1999R2316 — SV — 11.07.2000 — 001.002 — 15
Artikel 28
Förordningarna (EEG) nr 2467/92, (EEG) nr 2836/93, (EG) nr 762/94,
(EG) nr 1098/94, (EG) nr 1237/95, (EG) nr 658/96 och (EG) nr 1577/98
skall upphöra att gälla med verkan från och med den 1 juli 2000.
Hänvisningarna till de upphävda förordningarna skall förstås som
hänvisningar till denna förordning.
Artikel 29
Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i
Europeiska gemenskapernas officiella tidning .
Den gäller för stöd till producenter av vissa jordbruksgrödor för
regleringsåret 2000/01 och efterföljande regleringsår.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.!B1999R2316 — SV — 11.07.2000 — 001.002 — 16
BILAGA I
(artikel 2.1)
DEFINITIONER
1. Permanent betesmark
Arealer (sådda eller naturliga) som inte ingår i växtföljden och som
varaktigt (i minst fem år) används till gräsproduktion.
2. Permanenta grödor
Grödor som inte ingår i växtföljden, med undantag av permanent
betesmark, och som upptar marken i minst fem år och ger upprepade
skördar, med undantag av fleråriga jordbruksgrödor.
3. Fleråriga jordbruksgrödor
KN-nummer
0709 10 00 Kronärtskockor
0709 20 00 Sparris
ex 0709 90 90 Rabarber
0810 20 Hallon, björnbär, mullbär och loganbär
0810 30 Svarta, vita och röda vinbär samt krusbär
0810 40 Tranbär, blåbär och andra bär av släktet V accinium
4. Omstruktureringsprogram
Med omstruktureringsprogram avses de förändringar i jordbruksföretagets
struktur och/eller i den stödberättigande arealen, som vidtas av offentligamyndigheter.!
B1999R2316 — SV — 11.07.2000 — 001.002 — 17
BILAGA II
(artikel 4.5)
SOLROSSORTER FÖR DIREKT KONSUMTION
Agripro 3450
Agrosur
Dahlgren D-131 (Toma)
Dahlgren D-151Dahlgren D-171Dahlgren D-181
Dahlgren 954
Dahlgren D-1950Dahlgren D-1998Diset
Hagen Seed SG 9011
Hagen Seed SG 9054Hagen Seed SG 9211Interstate (IS)8004
Kelisur
Royal Hybrid 381Royal Hybrid 2141Royal Hybrid 3801
Royal Hybrid 3831
Royal Hybrid 4381RRC 995RRC 2211
RRC 2232
RRC 4211SIGCO 826SIGCO 828
SIGCO 829
SIGCO 830SIGCO 954SIGCO 964
SIGCO 974
SIGCO 995TomaTriumph 660C
Triumph 505C+
Triumph 520CTriumph 515CUSDA Hybrid 924!
B1999R2316 — SV — 11.07.2000 — 001.002 — 18
BILAGA III
(artikel 5)
UNDERSÖKNING A V LUPINERS BITTERHET
Undersökningen skall utföras på ett prov bestående av 200 kärnor från en sats på
1 kg från varje parti på högst 20 ton.
Undersökningen skall begränsas till att kvalitativt påvisa kärnor i provet.
Toleransen i fråga om enhetlighet skall vara 1 kärna per 100 kärnor.Grain-Cut-metoden enligt von Sengbusch (1942), Ivanov och Smirnova (1932)och Eggebrecht (1949) skall användas som undersökningsmetod. De torkade eller
svällda kärnorna klyvs. Kärnhalvorna placeras i en sil och doppas under tio
sekunder i jodlösning och sköljs sedan under fem sekunder i vatten. Bittra kärnorssnittyta får en brun missfärgning medan kärnor med låg alkaloidhalt förblir gula.
Jodlösningen bereds genom att 14 g kaliumjodid löses i så lite vatten som möjligt,
10 g jod tillsätts och vatten fylls på till 1 000 cm
3. Lösningen skall stå en vecka
innan den används. Den skall förvaras i brun glasflaska. Stamlösningen skallspädas mellan 1:3 och 1:5 innan den används.!
B1999R2316 — SV — 11.07.2000 — 001.002 — 19
BILAGA IV
(artikel 6.1 andra stycket)
REGIONER I ÖSTERRIKE SOM OMFATTAS A V TILLÄGGET FÖR
DURUMVETE
Pannonien:
1. Gebiete der Bezirksbauernkammern
2046 Atzenbrugg
2054 Baden
2062 Bruck/Leitha2089 Ebreichsdorf2101 Gänserndorf
2241 Hollabrunn
2275 Kirchberg/Wagram2305 Korneuburg2321 Laa/Thaya
2330 Langenlois
2364 Marchfeld2399 Mistelbach2402 Mödling
2470 Poysdorf
2500 Ravelsbach2518 Retz2551 Schwechat
2585 Tulln
2623 Wr. Neustadt2631 Wolkersdorf2658 Zistersdorf
2. Gebiete der Bezirksreferate
3018 Neusiedl/See
3026 Eisenstadt
3034 Mattersburg
3042 Oberpullendorf
3. Gebiete der Landwirtschaftskammer
1007 Wien!
B1999R2316 — SV — 11.07.2000 — 001.002 — 20
BILAGA V
(artikel 6.3)
REGIONER SOM OMFATTAS A V DET SÄRSKILDA STÖDET FÖR
DURUMVETE
TYSKLAND
Kreise und Kreisfreie Städte:
Baden-Württemberg:
Stadt Stuttgart, Ludwigsburg, Rems-Murr-Kreis, Stadt Heilbronn, Heilbronn,
Hohenlohekreis, Main-Tauber-Kreis, Stadt Karlsruhe, Karlsruhe, Stadt Baden-
Baden, Rastatt, Stadt Heidelberg, Stadt Mannheim, Rhein-Neckar-Kreis, StadtPforzheim, Enzkreis, Ortenaukreis.
Bayern:
Stadt Ingolstadt, Dachau, Eichstätt, Freising, Fürstenfeldbrück, Neuburg-Schro-
benhausen, Pfaffenhofen a.d.Ilm, Kelheim, Stadt Ansbach, Ansbach, Neustadt-
Bad Windsheim, Stadt Aschaffenburg, Aschaffenburg, Bad Kissingen, Rhön-
Grabfeld, Haßberge, Kitzingen, Main-Spessart, Stadt Schweinfurt, Schweinfurt,Stadt Würzburg, Würzburg.
Rheinland-Pfalz:
Ahrweiler, Stadt Koblenz, Mayen-Koblenz, Bad Kreuznach, Rhein-Lahn-Kreis,
Westerwald-Kreis, Bernkastel-Wittlich, Bitburg-Prüm, Daun, Trier-Saarburg,
Stadt Trier, Stadt Frankenthal, Landau i.d.P ., Ludwigshafen, Mainz, Neustadt/
Weinstr., Speyer, Worms, Alzey-Worms, Bad Dürkheim, Donnersbergkreis,Germersheim, Südl, Weinstraße, Ludwigshafen, Mainz-Bingen.
Hessen:
Stadt Frankfurt/Main, Wiesbaden, Bergstraße, Stadt Darmstadt, Darmstadt-Die-
burg, Groß-Gerau, Hochtaunuskreis, Main-Kinzig-Kreis, Main-Taunus-Kreis,
Stadt Offenbach, Offenbach, Rheingau-Taunus-Kreis, Wetteraukreis, Lahn-Dill-
Kreis, Limburg-Weilburg.
Saarland:
Stadt Saarbrücken, Merzig-Wadern, Neunkirchen, Saarlouis, Sankt Wendel.
Sachsen:
Mittweida, Muldentalkreis.
Sachsen-Anhalt:
Bernburg, Köthen, Burgenlandkreis, Mansfelder Land, Merseburg-Querfurt,
Saalkreis, Sangerhausen, Aschersleben-Straßfurt, Halberstadt, Jerichower Land,Quedlinburg, Schönebeck.
Thüringen:
Unstrut-Hainich-Kreis, Kyffhäuserkreis, Gotha, Sömmerda, Hildburghausen,
Stadt Weimar, Weimarer Land, Altenburger Land, Stadt Erfurt.
SP ANIEN
Comarcas agrícolas
Almazán (SO), Bajo Aragón (TE), Campiña (GU), Campo de Gómara (SO),
Centro (AB), El Cerrato (P), Hoya de Huesca (HU), La Montaña (A), Las Vegas
(M), Logrosán (CC), Monegros (HU), Noroeste (MU), Requena-Utiel (V), Rioja
Baja (LO), Segria (L), Sierra Rioja Baja (LO), Sur (V A), Suroeste y Valle deGuadalentín (MU), Trujillo (CC), Urgel (L), Valle de Ayora (V).
FRANKRIKE
Départements
Aisne, Aube, Charente, Charente-Maritime, Cher, Deux-Sèvres, Essonne, Eure,
Eure-et-Loir, Indre, Indre-et-Loire, Loir-et-Cher, Loiret, Lot-et-Garonne, Maine-et-Loire, Marne, Nièvre, Orne, Sarthe, Seine-et-Marne, Vendée, Vienne, Yvonne,Yvelines.!
B1999R2316 — SV — 11.07.2000 — 001.002 — 21
ITALIEN
Province
Alessandria, Bologna, Brescia, Cremona, Ferrara, Forlì, Gorizia, Lodi, Mantova,
Milano, Modena, Padova, Parma, Pavia, Piacenza, Pordenone, Ravenna, Reggio
Emilia, Rimini, Rovigo, Torino, Treviso, Udine, Venezia, Vercelli, Verona,Vicenza.
FÖRENADE KUNGARIKET
England.!
B1999R2316 — SV — 11.07.2000 — 001.002 — 22
BILAGA VI
(artikel 8)
BASAREALER
(1 000 ha)
Region Samtliga grödor varav majs varav gräsensilage
BELGIQUE
Totalt 478,6
Zon I 97,0
DANMARK 2 018,0DEUTSCHLAND 10 155,6 (
3) 540,3 (3)
Schleswig-Holstein 505,6
Hamburg 5,1
Niedersachsen 1 424,4
Bremen 1,8
Nordrhein-Westfalen 948,3
Rheinland-Pfalz 368,4
Hessen 461,2 "C1
3
Baden-Württemberg 735,4 "C1122,13
Bayern 1 775,9 "C1418,23
Saarland 36,5
Berlin 2,9
Brandenburg 888,5
Mecklenburg-V orpommern 967,9
Sachsen 598,8
Sachsen-Anhalt 880,7
Thüringen 554,2
HELLAS
Zon I 1 396,3 218,0
Zon II 95,4 4,1
ESPAÑA
Regadío 1 371,1 403,4
Secano 7 848,6
FRANCE
Totalt 13 526,0
Basareal för majs 613,8 (2)
Bevattnad basareal 1 209,7 (2)
IRELAND 345,5 0,2!B1999R2316 — SV — 11.07.2000 — 001.002 — 23
(1 000 ha)
Region Samtliga grödor varav majs varav gräsensilage
ITALIA 5 801,2 1 200,0
LUXEMBOURG 42,8NEDERLAND
Region I 226,5 44,4
Region II 210,0 163,9
ÖSTERREICH 1 203,0
PORTUGAL
Azorerna 9,7
Madeira
— Regadío 0,31 0,29
— Andra 0,30
Fastlandet
— Regadío 293,4 221,4
— Andra 711,1
SUOMI/FINLAND 1 591,0 200,0
SVERIGE 1 737,0 130,0UNITED KINGDOM
England 3 794,6 33,2 (
1)
Scotland 551,6
Northern Ireland 52,9 1,2 (1)
Wales 61,4
(1) Sockermajs ingår ej.
(2) Innefattar 284 000 ha bevattnad majs.
(3) Då artikel 2.6 i förordning (EG) nr 1251/1999 tillämpas.!B
!M1
!B
!M1
!B1999R2316 — SV — 11.07.2000 — 001.002 — 24
BILAGA VII
(artikel 10.4)
!B1999R2316 — SV — 11.07.2000 — 001.002 — 25
BILAGA VIII
(artikel 14 andra stycket)
REFERENSA VKASTNING ENLIGT ARTIKEL 3.7 I FÖRORDNING (EG)
nr 1251/1999
Belgien 6,24
Danmark 5,22
Tyskland 5,66 (1)
— Schleswig-Holstein 6,81
— Hamburg 6,01
— Niedersachsen 5,33
— Bremen 5,34
— Nordrhein-Westfalen 5,81
— Hessen 5,50
— Rheinland-Pfalz 4,78
— Baden-Württemberg 5,48
— Bayern 5,94
— Saarland 4,38
— Berlin 4,52
— Brandenburg 4,54
— Mecklenburg-V orpommern 5,45
— Sachsen 6,23
— Sachsen-Anhalt 6,14
— Thüringen 6,13
Grekland 3,39
Spanien 2,9
Frankrike 6,02
Irland 6,08
Italien 3,9
Luxemburg 4,26
Nederländerna 6,66
Portugal 2,90
Förenade kungariket 5,83
Österrike 5,27
Sverige 4,02
Finland 2,82
(1) Då artikel 2.6 i förordning (EG) nr 1251/1999 tillämpas.!B1999R2316 — SV — 11.07.2000 — 001.002 — 26
BILAGA IX
(artikel 22)
TILLÄGG FÖR AREALUTTAG I PORTUGAL
(EUR)
Regleringsår 2000/01 2001/02 2002/03
Tillägg 9,64 6,57 3,41!B1999R2316 — SV — 11.07.2000 — 001.002 — 27
BILAGA X
(artikel 24 första stycket)
Sista dag för sådd 15 juni
Gröda Medlemsstat Regioner
Samtliga grödor Finland Hela landet
Sverige Hela landet
Sockermajs Samtliga medlemsstater Hela landet!B1999R2316 — SV — 11.07.2000 — 001.002 — 28
BILAGA XI
(artikel 26.1)
UPPGIFTER SOM SKALL MEDDELAS KOMMISSIONEN
Uppgifterna skall överlämnas i form av en serie tabeller som utformats enligt
följande:
— en första grupp tabeller som innehåller uppgifterna för varje produktions-
region i enlighet med artikel 3 i förordning (EG) nr 1251/1999,
— en andra grupp tabeller som innehåller uppgifterna för varje region med en
fastställd basareal i enlighet med bilaga VI i den här förordningen,
— en enda tabell som innehåller en sammanfattning av uppgifterna för var och
en av medlemsstaterna.
Tabellerna skall sändas in både i utskrift och i elektroniskt format.
Formler för arealer: 5 = 1 + 2 + 3 + 4
1 0=7+8+9
14 = 15 + 16
1 9=5+1 0+1 1+1 2+1 3+1 4+1 8
Kommentar Varje tabell skall innehålla namnet på den aktuella regionen.
Avkastningen skall vara den som används för beräkningen av arealersättning i
enlighet med förordning (EG) nr 1251/1999.
Åtskillnaden mellan ”bevattnad” och ”icke-bevattnad” skall endast göras i fråga
om blandade regioner. I sådana fall gäller att
d=e+fj=k+l
Rad 1 omfattar endast durumvete som berättigar till det tillägg som avses i artikel
5 första stycket i förordning (EG) nr 1251/1999.
Rad 2 omfattar endast durumvete som berättigar till det särskilda stöd som avses i
artikel 5 fjärde stycket i förordning (EG) nr 1251/1999.
Rad 17 omfattar endast mark som tas ur bruk eller beskogas enligt artiklarna 22,
23, 24 och 31 i rådets förordning (EG) nr 1257/1999 och som bokförs som
arealuttag enligt artikel 6.8 i förordning (EG) nr 1251/1999.
Rad 18 motsvarar de områden som avses i artikel 2.4 andra stycket i förordning
(EG) nr 1251/1999.
Uppgifterna måste också sändas in för de producenter som inte ansöker om
hektarstödet enligt stödsystemet för vissa jordbruksgrödor (förordning (EG) nr
1251/1999). Denna information skall anges i kolumnerna ”m” och ”n” underrubriken ”övrigt” och rör främst de jordbruksgrödor som deklarerats somfoderareal för nöt- och fårbidrag.
Rad 21 omfattar mark som tas ur bruk för odling av industri- och energigrödor och
som inte beviljats ersättning enligt tillämpningsföreskrifterna i artikel 6.3 i
kommissionens förordning (EG) nr 1251/1999 (t.ex. sockerbeta, jordärtskocka och
cikoriarot).!
B1999R2316 — SV — 11.07.2000 — 001.002 — 29
!B1999R2316 — SV — 11.07.2000 — 001.002 — 30