1999R2342 — SV — 15.10.2002 — 010.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 2342/1999
av den 28 oktober 1999
om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 1254/1999 om den gemensamma orga-
nisationen av marknaden för nötkött när det gäller bidragstermen
(EGT L 281, 4.11.1999, s. 30)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Kommissionens förordning (EG) nr 1042/2000 av den 18 maj 2000 L 118 4 19.5.2000
►M2Kommissionens förordning (EG) nr 1900/2000 av den 7 september 2000 L 228 25 8.9.2000
►M3Kommissionens förordning (EG) nr 2733/2000 av den 14 december 2000 L 316 44 15.12.2000
►M4Kommissionens förordning (EG) nr 192/2001 av den 30 januari 2001 L 29 27 31.1.2001
►M5Kommissionens förordning (EG) nr 1458/2001 av den 17 juli 2001 L 194 4 18.7.2001
►M6Kommissionens förordning (EG) nr 2088/2001 av den 25 oktober 2001 L 282 39 26.10.2001
►M7Kommissionens förordning (EG) nr 169/2002 av den 30 januari 2002 L 30 21 31.1.2002
►M8Kommissionens förordning (EG) nr 1830/2002 av den 14 oktober 2002 L 277 15 15.10.2002
▼B
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 2342/1999
av den 28 oktober 1999
om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 1254/
1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för
nötkött när det gäller bidragstermen
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT
DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenska-
pen,
med beaktande av rådetsförordning (EG) nr 1254/1999 av den 17 maj
1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för
nötkött(1), särskilt artiklarna 4.8, 5.5, 6.7, 7.5, 8.4, 9.4, 10.3, 11.5,
12.3, 13.5, 20, 23.3 och 50 i denna, och
av följande skäl:
1.Genom förordning (EG) nr 1254/1999 införsett nytt bidrags -
system som ersätter det bidragssystem som avses i rådetsförordning (EEG) nr 805/68(
2). För att ta hänsyn till detta nya
system är det nödvändigt att ändra kommissionens förordning(EEG) nr 3886/92 av den 23 december 1992 om tillämpningsfö-
reskrifter för de bidragssystem som fastställs i rådets förordning
(EEG) nr 805/68 om den gemensamma organisationen av mark-naden för nötkött och om upphävande av förordningarna (EEG)nr 1244/82 och (EEG) nr 714/89(
3), senast ändrad genom förord-
ning (EG) nr 1410/1999(4), och i samband med denna ändring
bör av tydlighetsskäl en revidering göras av förordning (EEG)
nr 3886/92.
2.De system med bidrag och betalningar som avses i artiklarna 3-
25 i förordning (EG) nr 1254/1999 bör falla under tillämpnings-
området för rådetsförordning (EEG) nr 3508/92 av den 27
november 1992 om ett integrerat system för administration ochkontroll av vissa av gemenskapens stödordningar(
5) (i det
följande kallat det integrerade systemet), senast ändrad genomförordning (EG) nr 1036/1999(
6). Följaktligen bör bestämmel-
serna i den här förordningen endast ha avseende på frågor som
inte har regleratshoris ontellt inom ramen för det integrerade
systemet.
3.Bestämmelserna om det regionala taket och om djurtäthetsfak-
torn innebär att djur för vilka dessa två bestämmelser tillämpas
inte längre kan omfattas av en ansökan om särskilt bidrag församma åldersgrupp. När det gäller säsongsutjämningsbidragetbör särskilt bidrag anses ha lämnats för dessa djur.
4.Enligt artikel 4.3 b i förordning (EG) nr 1254/1999 skall allahandjur av nötkreatur fram till slakt eller export omfattas av ettsådant djurpass som avses i rådets förordning (EG) nr 820/97 avden 21 april 1997 om upprättande av ett system för identifiering
och registrering av nötkreatur och om märkning av nötkött och
nötköttsprodukter(
7) eller av ett likvärdigt administrativt doku-
ment. Det bör fastställas att detta administrativa dokument skallutformasoch utfärdaspå nationell nivå. Med häns yn till desärskilda förhållandena i medlemsstaterna i fråga om administra-tion och kontroll bör det tillåtasatt de adminis trativa
dokumenten utformas på skilda sätt.
5.Enligt artikel 4.3 i förordning (EG) nr 1254/1999 skall djur
hållas under en viss period som ett villkor för det särskilda1999R2342 — SV — 15.10.2002 — 010.001 — 2
(1) EGT L 160, 26.6.1999, s. 21.
(2) EGT L 148, 28.6.1968, s. 24.
(3) EGT L 391, 31.12.1992, s. 20.
(4) EGT L 164, 30.6.1999, s. 53.
(5) EGT L 355, 5.12.1992, s. 1.
(6) EGT L 127, 21.5.1999, s. 4.
(7) EGT L 117, 7.5.1997, s. 1.
▼B
bidraget. Denna period bör följaktligen definierasoch des slängd
bör bestämmas.
6.Bestämmelserna för beviljande av det särskilda bidraget vid slaktbör överensstämma med bestämmelserna för beviljande av slakt-bidrag. De typer av dokument som måste åtfölja djuret fram till
slakt, avsändning eller export bör fastställas. Med hänsyn till de
specifika förhållanden som kännetecknar beviljandet av bidragvid slakt bör det fastställas ålderskrav för stutar och presenta-tionsform för slaktkroppar av vuxna nötkreatur.
7.Villkoren för beviljande av säsongsutjämningsbidrag börfastställas i överensstämmelse med de närmare bestämmelsernaför beviljande av slaktbidrag. Det bör genom ett beslut avkommissionen, mot bakgrund av tillgänglig information,
fastställas vilka medlemsstater som uppfyller villkoren för
tillämpningen av detta bidragssystem.
8.Begreppet am- och diko skall enligt artikel 6.7 i förordning (EG)nr 1254/1999 definieras. I denna definition bör samma raser ingåsom i det tidigare systemet. Dessutom bör i stort sett sammaadministrativa bestämmelser som redan tillämpats för am- ochdikor enligt det gamla systemet fortsätta att gälla, särskilt ifråga om den genomsnittliga mjölkproduktionen och det nation-
ella tilläggsbidraget.
9.För att systemet med individuella tak skall kunna genomföras
bör det fastställas bestämmelser om dessa tak och om informa-
tion till producenterna om dessa. För att förstärka de
individuella takensreglerande effekt på marknaden bör detfastställas att bidragsrättigheter som inte utnyttjas av innehavarenunder en viss period skall återföras till den nationella reserven.Dessutom bör lämpliga åtgärder vidtas för att säkerställa att
mottagarna använder de rättigheter som de erhållit gratis från
den nationella reserven endast för det avsedda ändamålet.
10.I anspråkstagande av bidragsrättigheter bör uppmuntras och att
de tillförsde producenter s om verkligen utnyttjar dem. Det bör
för detta ändamål fastställas att bidragsrättigheterna måsteutnyttjas till en viss lägsta procent. Denna procentsats bör varatillräckligt hög för att undvika att tillgängliga rättigheter i enmedlemsstat inte utnyttjas fullt ut, något som skulle kunna skapa
problem för prioriterade producenter som ansöker om rättigheter
via den nationella reserven. Medlemsstaterna bör därför tillåtasatt öka den lägsta procentsatsen för utnyttjande av rättigheterna,dock högst till 90 procent.
11.Genom artiklarna 22 och 23 i rådetsförordning (EG) nr 1257/1999 av den 17 maj 1999 om stöd från Europeiska utvecklings-och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) till utveckling avlandsbygden och om ändring och upphävande av vissa förord-
ningar(
1) införs extensifieringsprogram. Det bör föreskrivas att
användningen av bidragsrättigheter för am- och dikor somdärigenom frigjortstillfälligt upphör under hela den tid dåproducenten deltar i sådana program. Undantagsvis bör emel-lertid rättigheter som blivit tillgängliga på detta sätt få användasför att fylla behovet av bidragsrättigheter i samband med andra
miljöåtgärder inom jordbruket. Ett av målen med det system för
förtidspensionering som införs genom artikel 10 i den nämndaförordningen är att uppmuntra äldre jordbrukare att lämna övertill jordbrukare som kan förbättra de kvarvarande jordbruksföre-tagens ekonomiska livskraft. Det finns anledning att hysa oro för
att vissa jordbrukare inte kommer att delta i programmen för
förtidspensionering om detta på sikt skulle kunna leda till att deförlorar sina bidragsrättigheter för am- och dikor. Medlemssta-terna bör därför kunna förlänga den totala varaktigheten för dentillfälliga upplåtelsen av rättigheter i förhållande till dessaprogram.1999R2342 — SV — 15.10.2002 — 010.001 — 3
(1) EGT L 160, 26.6.1999, s. 80.
▼B
12.För att åstadkomma ett enhetligt genomförande av bestämmel-
serna om överlåtelse och tillfällig upplåtelse av rättigheter bör
vissa administrativa bestämmelser fastställas. För att undvika ettalltför omfattande administrativt arbete bör medlemsstaten hamöjlighet att fastställa ett minsta antal rättigheter som fåröverlåtas eller upplåtas tillfälligt. Dessa regler bör ävensäkerställa efterlevnaden av förpliktelsen i artikel 8.1 i förord-
ning (EG) nr 1254/1999 att till den nationella reserven
återlämna en viss del av de rättigheter som överlåtits varje gångrättigheter överlåts utan att jordbruksföretaget överlåts.Bestämmelser bör dessutom införas om att den tillfälligaupplåtelsen måste vara tidsbegränsad för att undvika missbruk
av reglerna om överlåtelse av rättigheter.
13.En viss flexibilitet bör tillåtas i de administrativa tidsfrister somfastställs för överföring av rättigheter om producenten kan bevisa
att han har ärvt rättigheter från en producent som avlidit.
14.De särskilda fall då en producent enbart brukar offentligt ellergemensamt ägd mark och överlåter alla sina rättigheter till enannan producent och därmed upphör med produktionen, börbehandlas på samma sätt som en producent som överlåter sitt
jordbruksföretag.
15.Ett administrativt system för överföringar som innebär att alla
överlåtelser av rättigheter utan överlåtelse av jordbruksföretagoch tillfälliga upplåtelser endast sker via den nationella reservenförutsätter att en rättslig ram upprättas som ger samma ekono-miska villkor som systemet med direkta överlåtelser mellanproducenter. Objektiva kriterier bör bestämmas för fastställande
av det belopp som skall betalas från den nationella reserven till
den producent som har överlåtit sina rättigheter och det beloppsom skall betalas av den producent som tar emot motsvaranderättigheter från den nationella reserven.
16.I artikel 10 i förordning (EG) nr 1254/1999 föreskrivs, för demedlemsstater som uppfyller villkoren i den artikeln, ett valfrittsärskilt administrativt system för beviljande av am- och diko-
bidrag för kvigor. Det bör genom ett beslut av kommissionen,
mot bakgrund av tillgänglig information, fastställas vilkamedlemsstater som uppfyller villkoren för att tillämpa dettasärskilda system. Det bör fastställas särskilda närmarebestämmelser för beviljandet av bidraget. Enligt det allmänna
målet för am- och dikobidraget skall bidraget lämnas till produ-
center vars kvigbesättning är avsedd att användas för att förnyakobesättningar och inte för att avla fram kvigor avsedda förslakt. Medlemsstaten bör för detta ändamål fastställa kriterier,som bland annat kan omfatta en åldersgräns eller krav på vissras.
17.Metoden för att beräkna djurtäthetsfaktorn bör fastställas. För att
förenkla den praktiska användningen av djurtäthetsfaktorn bör
det fastställas en tidpunkt då referenskvantiteten för mjölk skallbeaktas.
18.Extensifieringsersättning betalas ut under förutsättning attantingen en enda högsta djurtäthetsfaktor eller två högsta djur-täthetsfaktorer följs, enligt medlemsstatens val. Vid beräkning
av djurtäthetsfaktorn i samband med extensifieringsersättning
bör alla nötkreatur på jordbruksföretaget som är sex månadereller äldre tas med. Detta kräver särskilda bestämmelser när detgäller räkning av djuren och när det gäller producentensförklaring om sitt deltagande i systemet. Administrationen avdetta system kan i hög grad förenklas med hjälp av den databas
som avses i förordning (EG) nr 820/97. Det bör alltså föreskrivas
att denna databas får användas om medlemsstaten anser att denger tillräckliga garantier för att uppgifterna om extensifierings-ersättning är korrekta.
19.Det finns en risk för att producenterna på ett konstlat sätt iakttarde krav på genomsnittlig djurtäthet som krävs för beviljandet avextensifieringsersättning, genom att hålla en onormalt låg1999R2342 — SV — 15.10.2002 — 010.001 — 4
▼B
djurtäthet under en del av året. Det bör särskilt tillses att sådana
producenter inte beviljas extensifieringsersättning. Av tydlig-hetsskäl bör det därför preciseras att sådana fall omfattas av
artikel 7 i rådetsförordning (EG) nr 1259/1999 av den 17 maj
1999 om upprättande av gemensamma bestämmelser för systemför direktstöd inom ramen för den gemensamma jordbrukspoli-tiken(
1) och att medlemsstaterna följaktligen bör anta de
bestämmelser som är nödvändiga för att tillämpa den artikeln
inom ramen för systemet för extensifieringsersättning.
20.För enkelhetens skull bör det när det gäller de mest extensiva
uppfödningsmetoderna föreskrivas ett valfritt och förenklatsystem för beviljande av extensifieringsersättning.
21.I artikel 13.4 i förordning (EG) nr 1254/1999 föreskrivs, för de
medlemsstater som uppfyller villkoren i den artikeln, ett särskilt
system för beviljande av extensifieringsersättning för mjölkkor.Det bör fastställas ett beslutsförfarande som gör det möjligt attmot bakgrund av tillgänglig information fastställa vilkamedlemsstater som uppfyller villkoren för att tillämpa dettasärskilda system. Det bör fastställas särskilda närmare
bestämmelser för beviljandet av denna ersättning. För att
säkerställa överensstämmelse med det allmänna systemet förextensifieringsersättning och för att exakt fastställa antaletbidragsberättigande mjölkkor bör det fastställas en minsta djur-hållningsperiod för mjölkkor.
22.Tillämpningen av vissa bestämmelser i rådets förordning (EEG,Euratom) nr 1182/71 av den 3 juni 1971 om regler förbestämning av perioder, datum och frister(
2) skulle medföra en
konstlad förlängning med en eller flera dagar av de djur-hållningsperioder som uttrycks i månader. Det bör följaktligenfastställas särskilda bestämmelser i detta avseende.
23.Slaktbidraget måste i normala fall omfattas av en ansökan. Föratt förenkla administrationen bör denna ansökan utgöras av denansökan om djurbidrag som avses i det integrerade systemet,förutsatt att denna innehåller alla de uppgifter som krävs förbetalningen av slaktbidraget och att djuret har slaktats i samma
medlemsstat eller i en annan medlemsstat eller har exporterats.
24.Medlemsstaterna skall enligt förordning (EG) nr 820/97 från och
med den 31 december 1999 förfoga över en fullt fungerandedatabas. Denna databas bör kunna användas för att underlättaadministrationen av slaktbidraget, såvida medlemsstaten anser
att den ger tillräckliga garantier för att uppgifterna om bidrags-
betalningar är korrekta.
25.Slaktbidraget för kalvar är förenat med ett krav på att en visshögsta vikt inte får överskridas. Det bör alltså fastställas en stan-dardiserad form för presentation av slaktkroppar för vilken dettaviktkrav skall gälla.
26.Enligt artikel 11.1 i förordning (EG) nr 1254/1999 skall djurhållas under en period som ett villkor för slaktbidraget. Dennaperiod bör följaktligen definieras och dess längd bör bestämmas.
27.När det gäller de ytterligare betalningarna bör detaljeradeuppgifter lämnas till kommissionen om nationella bestämmelser
och derasgenomförande.
28.För att producenterna skall kunna erhålla betalningarna så snart
som möjligt bör det antas bestämmelser om beviljande avförskott. Med hänsyn till tillämpningen av nationella och regio-nala tak är det emellertid nödvändigt att undvika att förskottet är
högre än slutbetalningen. Medlemsstaten bör därför ha möjlighet
att sätta ned den procentsats som gäller för förskottet för debidragssystem som omfattas av sådana tak.1999R2342 — SV — 15.10.2002 — 010.001 — 5
(1) EGT L 160, 26.6.1999, s. 113.
(2) EGT L 124, 8.6.1971, s. 1.
▼B
29.I förordning (EG) nr 1254/1999 föreskrivs sanktioner vid illegal
användning eller illegalt innehav av substanser eller produkter
som inte är tillåtna enligt veterinärlagstiftningen. Om överträ-delsen upprepas är det lämpligt att låta medlemsstaternafastställa hur länge sanktionerna skall gälla, eftersom de bättrekan bedöma hur allvarlig den konstaterade överträdelsen är.
30.Systemen för det särskilda bidraget och bidraget för am- ochdikor har kalenderåret som referensperiod. Det är nödvändigt attfastställa vilken dag som skall vara avgörande för de uppgiftersom skall beaktas vid tillämpningen av dessa system. För att
säkerställa en effektiv och enhetlig administration bör som en
allmän regel väljasden dag då ans ökningarna lämnadesin. Närdet gäller det särskilda bidrag som betalas vid slakt bör detemellertid fastställas särskilda bestämmelser för att undvikaöverföringar från ett år till ett annat i syfte att erhålla ett högre
bidragsbelopp. När det gäller slaktbidraget är slaktdatumet eller
exportdatumet mer representativt för frågan om huruvida trans-aktionerna faktiskt har genomförts.
31.Den växelkurss om är tillämplig vid tidpunkten för denavgörande händelsen för de stöd, bidrag och belopp som avses iartikel 5 i rådetsförordning (EG) nr 2799/98 av den 15december 1998 om att fastställa ett agromonetärt system föreuron(
1) definieras som den växelkurs som gäller en viss
bestämd dag. Det är lämpligt att fastställa den växelkurs som är
tillämplig vid tidpunkten för den avgörande händelsen på ett sätt
som garanterar att dessa stöd, bidrag och belopp vid omräk-ningen i nationell valuta i princip inte drabbasav plöts ligafluktuationer orsakade av växelkursen en viss dag. Den lämpligalösningen verkar i detta fall vara att använda ett tidsproportio-
nellt medelvärde av de växelkurser som tillämpades under
månaden före tilldelningsåret.
32.För att kunna övervaka de åtgärder som vidtas i samband med
reformeringen av bidragssystemen inom nötköttssektorn behöver
kommissionen hållas fullt ut informerad om de genomföran-deåtgärder som vidtas av medlemsstaterna och om dekvantitativa resultaten av tillämpningen av dessa system. Därförbör bestämmelser antas om att medlemsstaterna skall åläggasviss underrättelseskyldighet. För att underlätta överföring och
analysav uppgifterna bör de ha en enhetlig utformning.
33.För att underlätta övergången till det nya systemet är detnödvändigt med övergångsbestämmelser när det gäller
bestämmelserna om anmälan och om skyldigheten att märkaoch identifiera djur.
34.De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga medyttrandet från Förvaltningskommittén för nötkött.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
I denna förordning fastställs tillämpningsföreskrifter för de system med
bidrag och betalningar som avses i artiklarna 3-25 i förordning (EG) nr1254/1999.1999R2342 — SV — 15.10.2002 — 010.001 — 6
(1) EGT L 349, 24.12.1998, s. 1.
▼B
KAPITEL I
SÄRSKILT BIDRAG
(artikel 4 i förordning (EG) nr 1254/1999)
Avsnitt 1
Allmänt system
Artikel 2
Änsökningar
1. Utöver de krav som följer av det integrerade administrations- och
kontrollsystem som avses i förordning (EEG) nr 3508/92 (nedan kallatdet integrerade systemet) skall varje ansökan om djurbidrag som avses
i artikel 6.8 i den nämnda förordningen (nedan kallad ansökan)
innehålla
a) en uppdelning av antalet djur efter åldersgrupp,
b) hänvisningar till de djurpass eller administrativa dokument som
åtföljer de djur som omfattas av ansökan.
2. Ansökningar får endast lämnas in för djur som på den första
dagen i djurhållningsperioden är
a) minst sju månader gamla när det gäller tjurar, eller
b) minst sju och högst 19 månader gamla för den första åldersgruppen
eller minst 20 månader gamla för den andra åldersgruppen när det
gäller stutar.
Artikel 3
Beviljande av bidrag
Djur för vilka bidrag inte har lämnats, antingen på grund av tillämp-
ningen av den proportionella minskning som avses i artikel 4.4 iförordning (EG) nr 1254/1999 eller på grund av tillämpningen av dendjurtäthetsfaktor som avses i artikel 12 i den förordningen, får intelängre omfattas av en ansökan avseende samma åldersgrupp och skall
betraktas som djur för vilka bidrag har lämnats.
Artikel 4
Djurpass och administrativa dokument
1. Om något djurpass inte finns att tillgå, på de villkor som anges i
artikel 6 i förordning (EG) nr 820/97, skall det ersättas med ett sådantnationellt administrativt dokument som avses i artikel 4.3 b i förord-ning (EG) nr 1254/1999.
2. Medlemsstatens behöriga myndigheter skall se till att detta djur-
pass eller administrativa dokument säkerställer att endast ett enda
bidrag beviljasper djur och per ålders grupp.
I detta syfte skall medlemsstaterna bistå varandra i den utsträckning det
behövs.
3. Medlemsstaterna får föreskriva att det nationella administrativa
dokumentet har formen av
a) ett dokument som åtföljer varje enskilt djur,
b) en fullständig förteckning som förs av producenten och som
innehåller alla uppgifter som krävs för det administrativa doku-mentet, förutsatt att de berörda djuren kvarstannar hos sammaproducent från och med den dag då den första ansökan lämnas intill dess att de släpps ut på marknaden för att slaktas,
c) en fullständig förteckning som förs av centrala myndigheter och
som innehåller alla uppgifter som krävs för det administrativa doku-mentet, förutsatt att den medlemsstat eller den region i enmedlemsstat som utnyttjar denna möjlighet på plats kontrolleraralla djur som omfattas av en ansökan och kontrollerar förflyttningar1999R2342 — SV — 15.10.2002 — 010.001 — 7
▼B
av dessa djur samt på ett obestridligt sätt märker varje kontrollerat
djur, och som producenterna skall vara tvungna att acceptera,
d) en fullständig förteckning som förs av centrala myndigheter och
som innehåller alla uppgifter som krävs för det administrativa doku-mentet, förutsatt att medlemsstaten vidtar alla nödvändiga åtgärderför att undvika att bidrag beviljas två gånger för samma åldersgruppoch säkerställer att det på begäran, utan dröjsmål, lämnas informa-
tion om bidragsstatusen för alla djur.
Medlemsstater som bestämmer sig för att utnyttja någon eller flera av
dessa möjligheter skall i god tid underrätta kommissionen om detta ochöverlämna de aktuella genomförandebestämmelserna.
Vid tillämpningen av c skall endast Storbritannien och Nordirland
betraktas som regioner i en medlemsstat.
Artikel 5
Djurhållningsperiod
Djurhållningsperioden skall vara två månader från och med dagen efter
det att ansökan lämnades in.
Medlemsstaterna får dock föreskriva att producenten får välja andra
begynnelsedagar förutsatt att dessa inte inträffar mer än två månader
efter den dag då ansökan lämnades in.
Artikel 6
Regionala tak
1. Om tillämpningen av den proportionella minskningen leder till att
antalet djur som ger rätt till bidrag inte är ett heltal skall det för deci-
maldelen beviljasen mots varande del av bidragetsbelopp per enhet.Vid denna beräkning skall endast den första decimalen beaktas.
2. Om medlemsstaterna beslutar att införa särskilda regioner eller
ändra befintliga regioner inom sitt territorium, i den mening som avsesi artikel 3 c i förordning (EG) nr 1254/1999, skall de underrättakommissionen om detta före den 1 januari det berörda året med angi-
vande av en definition av regionen och det berörda taket. Varje senare
ändring skall anmälas till kommissionen före den 1 januari det berördaåret.
Artikel 7
Takför antalet djur per företag
1. Om en medlemsstat ändrar gränsen på 90 djur per företag och per
åldersgrupp eller avskaffar den, skall den underrätta kommissionen omdetta före den 1 januari det berörda kalenderåret.
Om medlemsstaten fastställer ett minsta antal djur per företag, under
vilket den proportionella minskningen inte skall tillämpas, skall den
underrätta kommissionen om detta före den 1 januari det berörda kalen-
deråret.
2. Varje senare ändring i tillämpningen av punkt 1 skall anmälas till
kommissionen före den 1 januari det berörda året.
Avsnitt 2
Beviljande av bidrag vid slakten
Artikel 8
Tillvägagångssätt för beviljande
1. Medlemsstaterna får bevilja det särskilda bidraget vid slakt när
det gäller tjurar för den enda åldersgruppen och när det gäller stutarför den första eller andra åldersgruppen eller för de två åldersgruppernatillsammans.1999R2342 — SV — 15.10.2002 — 010.001 — 8
▼B
2. Medlemsstater, som har beslutat att tillämpa den ordning som
anges i punkt 1, skall föreskriva att bidraget även skall beviljas närbidragsberättigande djur avsänds till en annan medlemsstat eller expor-
terastill tredje land.
3. Om den ordning som avses i punkterna 1 och 2 tillämpas skall
vid beviljande av bidrag bestämmelserna i detta avsnitt och i artiklarna
34 och 35.1 och 35.2 gälla i tillämpliga delar.
4. Utöver de uppgifter som anges i artikel 35.1 skall bidragsansökan
innehålla uppgift om huruvida djuret är en tjur eller en stut samt
åtföljasav ett dokument innehållande de uppgifter s om behövsför
tillämpningen av artikel 4.2. Detta dokument skall enligt medlemssta-tensval utgörasav
a) djurpasset eller ett exemplar av djurpasset, om den använda förlagan
omfattar flera exemplar, eller
b) en kopia av djurpasset, om den använda passförlagan endast
omfattar ett exemplar, som skall lämnas tillbaka till den behörigamyndigheten i enlighet med artikel 6 i förordning (EG) nr 820/97.I detta fall skall medlemsstaten vidta de åtgärder som behövs för
att säkerställa att uppgifterna i kopian överensstämmer med uppgif-
terna i originalet, eller
c) det nationella administrativa dokumentet, om djurpass inte finns att
tillgå, på de villkor som anges i artikel 6 i förordning (EG) nr 820/97.
Medlemsstaterna får tillfälligt upphöra med användningen av det
nationella administrativa dokumentet. I sådana fall skall de vidta deåtgärder som behövs för att undvika att bidraget beviljas två gångerför samma åldersgrupp för djur som varit föremål för handel inom ge-menskapen.
Om en medlemsstat förfogar över en sådan databas som avses i artikel
3 b i förordning (EG) nr 820/97 och om denna databas, på ett förmedlemsstaten tillfredsställande sätt, innehåller de uppgifter som
behövs för att säkerställa att det endast beviljas ett enda bidrag per
djur och per åldersgrupp, behöver bidragsansökan inte åtföljas av detdokument som avses i första stycket.
Utan hinder av första stycket skall en medlemsstat om den har valt att
tillämpa den möjlighet som avses i artikel 35.2 första stycket, vidta deåtgärder som behövs för att producenten skall kunna bestämma förvilka djur denne ansöker om det särskilda bidraget.
5. När det gäller tjurar skall slaktvikten anges i slaktintyget.
6. Vid avsändning av djur skall avsändarintyget utgöras av en
försäkran från avsändaren med uppgift om den medlemsstat som är
djuretsdes tination.
I detta fall skall bidragsansökan innehålla
a) avsändarens namn och adress (eller en motsvarande kod),
b) djuretsidentifierings nummer,
c) en försäkran om att djuret är minst nio månader gammalt.
Bidragsansökan skall lämnas in innan djuret lämnar den berörda
medlemsstatens territorium och avsändarintyget skall lämnas in senasttre månader efter det att djuret lämnat den berörda medlemsstatensterritorium.
Artikel 9
Särskilda bestämmelser för bidragssystemet
1.►
M1Utan hinder av artikel 5 skall bidraget betalas ut till den
producent som har hållit djuret under en period på minst två månadersom löper ut mindre än en månad före slakt eller avsändning ellermindre än två månader innan djuret exporteras. ◄1999R2342 — SV — 15.10.2002 — 010.001 — 9
▼B
Beträffande stutar skall följande villkor gälla för betalningen av
bidraget:
a) Bidraget för den första åldersgruppen får endast betalas ut om
producenten har hållit djuret under minst två månader mellan dentidpunkt då djuret var minst sju månader och mindre än 22 månadergammalt.
b) Bidraget för den andra åldersgruppen får endast betalas ut om
producenten har hållit djuret under minst två månader och djuret
varit minst 20 månader gammalt.
c) Bidraget för de två åldersgrupperna får endast betalas ut tillsam-
mansom producenten har hållit djuret under mins t fyra månader iföljd och följt de ålderskrav som anges i a och b.
d) Bidraget endast för den andra åldersgruppen får betalas ut om djuret
har sänts från en annan medlemsstat efter det att det hade uppnått
19 månadersålder.
2. Vid beräkningen av den djurtäthetsfaktor som avses i artikel 12 i
förordning (EG) nr 1254/1999, skall varje djur som omfattas av en
ansökan om ett kombinerat bidrag för de två åldersgrupperna räknas
två gånger.
3. Slaktkroppens vikt skall bestämmas på grundval av en slaktkropp
som uppfyller kraven i artikel 2 i rådets förordning (EEG) nr 1208/
81(
1).
Om slaktkroppens presentation skiljer sig från denna definition, skall
de korrigeringsfaktorer användas som anges i bilagan till kommission-
ensförordning (EEG) nr 563/82(2).
Om slakten äger rum i ett slakteri som inte omfattas av tillämpningen
av gemenskapens klassificeringsskala för slaktkroppar av vuxna
nötkreatur, får medlemsstaterna tillåta att vikten bestäms på grundval
av det slaktade djurets levande vikt. I sådana fall skall slaktkroppensvikt anses vara lika med eller högre än 185 kg om slaktdjurets levandevikt var lika med eller högre än 340 kg.
Artikel 10
Underrättelse
Medlemsstaterna skall före det berörda kalenderårets början underrätta
kommissionen om huruvida de har beslutat att tillämpa det system förbeviljande av bidrag som avses i detta avsnitt och överlämna denärmare bestämmelserna för detta.
KAPITEL II
SÄSONGSUTJÄMNINGSBIDRAG
(artikel 5 i förordning (EG) nr 1254/1999)
Artikel 11
Tillämpningen av bidragssystemet
Kommissionen skall senast den 1 augusti varje kalenderår besluta om i
vilka medlemsstater säsongsutjämningsbidrag får beviljas för detföljande kalenderåret.
Medlemsstaterna skall före den 1 januari det kalenderår för vilket
bidraget beviljas underrätta kommissionen om huruvida de har beslutatatt tillämpa artikel 5.3 i förordning (EG) nr 1254/1999.1999R2342 — SV — 15.10.2002 — 010.001 — 10
(1) EGT L 123, 7.5.1981, s. 3.
(2) EGT L 67, 11.3.1982, s. 23.
▼B
Artikel 12
Rätt till bidrag
1. Bidraget får endast beviljas för stutar för vilka det särskilda
bidraget redan har lämnats, eller för vilka det särskilda bidraget ansesha lämnats enligt artikel 3, i en medlemsstat som tillämpar säsong-sutjämningsbidrag, om djuren har slaktats i en medlemsstat somtillämpar säsongsutjämningsbidrag.
2. Bidraget får lämnas endast till den producent som senast höll
djuret före slakten.
Artikel 13
Ansökan om bidrag
1. Producenten skall lämna in sin ansökan till den behöriga myndig-
heten i den medlemsstat där jordbruksföretaget är beläget.
2. Ansökan skall utformas enligt bestämmelserna i artikel 8.4 och
enligt tillämpliga delar av bestämmelserna i artikel 35.
Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som behövs för att kontrollera
att det särskilda bidraget har beviljats och utföra regelbundna oanmäldakontroller av riktigheten av de intyg som avses i artikel 35.
KAPITEL III
BIDRAG FÖR AM- OCH DIKOR
(artiklarna 6-10 i förordning (EG) nr 1254/1999)
Avsnitt 1
Allmänt system
Artikel l4
Kor av köttras
Kor som hör till de nötkreatursraser som anges i bilaga I till denna
förordning skall inte anses vara kor av köttras i enlighet med artiklarna3 f och 10.2 i förordning (EG) nr 1254/1999.
Artikel 15
Maximal individuell referenskvantitet
1. Om en medlemsstat ändrar gränsen på 120 000 kg för den indivi-
duella referenskvantitet som avses i artikel 6.2 b i förordning (EG) nr
1254/1999 eller avskaffar den, skall den underrätta kommissionen om
detta före den 1 januari det berörda kalenderåret.
2. Alla senare ändringar i tillämpningen av punkt 1 skall anmälas till
kommissionen före den 1 januari det berörda kalenderåret.
Artikel 16
Djurhållningsperiod
Den djurhållningsperiod på sex månader som avses i artikel 6.2 i
förordning (EG) nr 1254/1999 skall börja dagen efter det att ansökanhar lämnatsin.
Artikel 17
Ansökningar
1. Utöver de krav som följer av det integrerade systemet, skall för
de ansökningar om bidrag som görs enligt artikel 6.2 b i förordning(EG) nr 1254/1999 en ansökan om djurbidrag eller, enligt medlemssta-1999R2342 — SV — 15.10.2002 — 010.001 — 11
▼B
tens val, den ansökan om arealstöd som avses i artikel 6.1 i förordning
(EEG) nr 3508/92 (nedan kallad ansökan) innehålla följande uppgifter:
a) En förklaring med uppgift om den individuella referenskvantitet
mjölk som ►M1blivit disponibel för ◄producenten den 31
marsföre början av den tillämpnings period på tolv månader försystemet för tilläggsavgiften som börjar under det berörda kalen-deråret. Om denna kvantitet inte är känd den dag då ansökan
lämnasin, s kall den behöriga myndigheten underrättasom kvanti-
teten så snart som möjligt.
b) En utfästelse från producenten att inte öka sin individuella referen-
skvantitet utöver den kvantitativa gräns som avses i artikel 6.2 b iförordning (EG) nr 1254/1999 under en period på tolv månaderfrån och med den dag då ansökan lämnas in.
Punkt b skall emellertid inte tillämpas om medlemsstaten har avskaffat
den ovan nämnda kvantitativa gränsen.
2. Ansökningar skall lämnas in inom en period på sex månader
under ett kalenderår som skall fastställas av medlemsstaten.
En medlemsstat får föreskriva särskilda inlämningsperioder inom denna
period.
3. Antalet bidragsberättigande kvigor skall anges till en, om resul-
tatet blir 2 till 5 djur vid justeringen till det individuella taket enligtartikel 10.1 i kommissionens förordning (EG) nr 3887/92 av den 23december 1992 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för detintegrerade administrations- och kontrollsystemet för vissa av gemen-
skapens stödsystem(
1).
Artikel 18
Genomsnittlig mjölkavkastning
Den genomsnittliga mjölkavkastningen skall beräknas på grundval av
den genomsnittliga mjölkavkastning som anges i bilaga II. För denna
beräkning får dock medlemsstaten använda ett dokument som är
godkänt av medlemsstaten och som bekräftar den genomsnittligamjölkavkastningen för producentens mjölkkobesättning.
Artikel 19
Nationellt tilläggsbidrag
1. Ett nationellt tilläggsbidrag får endast beviljas en producent som
för samma kalenderår tar emot bidrag för am- och dikor.
Det skall beviljas för högst det antal djur som omfattas av detta bidrag,
i förekommande fall efter tillämpning av den proportionella minskningsom anges i artikel 10.1 tredje stycket i förordning (EG) nr 1254/1999.
2. Medlemsstaterna får besluta om ytterligare villkor för beviljandet
av tilläggsbidraget. De skall underrätta kommissionen om dessa villkor
i god tid innan de skall börja tillämpas.
3. Kommissionen skall senast den 1 augusti varje kalenderår
bestämma vilka medlemsstater som uppfyller de villkor som avses iartikel 6.5 tredje stycket i förordning (EG) nr 1254/1999.1999R2342 — SV — 15.10.2002 — 010.001 — 12
(1) EGT L 391, 31.12.1992, s. 36.▼M1
▼B
▼B
Avsnitt 2
Tak, reserver, överlåtelser
Artikel 20
Individuella tak
1. Medlemsstaterna skall bestämma ett individuellt tak för varje
producent enligt de villkor som anges i artikel 7.1, 7.2 och 7.3 i förord-ning (EG) nr 1254/1999.
2. Varje producent skall underrättas om storleken på sitt individuella
tak så snart som möjligt och senast en vecka innan perioden för inläm-nande av bidragsansökningar för år 2000 börjar.
Artikel 21
Underrättelser
1. Medlemsstaterna skall senast den 1 mars år 2000 underrätta
kommissionen om hur de har gått tillväga för att minska de indivi-duella taken i enlighet med artikel 7.3 i förordning (EG) nr 1254/1999liksom om det totala antalet rättigheter som tilldelats producenter samtantalet rättigheter som tillförts reserven.
2. Medlemsstaterna skall senast den 1 mars år 2000 underrätta
kommissionen om den beräkningsmetod som använts för minskningen
enligt artikel 8.1 andra stycket i förordning (EG) nr 1254/1999 och iförekommande fall om de åtgärder som vidtagits enligt punkt 2 a iden artikeln samt, före den 1 januari varje år, om eventuella ändringar.
3. Medlemsstaterna skall varje år med ledning av förlagan i bilaga
IV, preliminärt senast den 1 mars, och slutgiltigt senast den 31 juli,
underrätta kommissionen om följande:
a) Det antal bidragsrättigheter som under föregående kalenderår utan
ersättning återlämnats till den nationella reserven till följd av överlå-telse av rättigheter utan överlåtelse av jordbruksföretag.
b) Det antal ej utnyttjade bidragsrättigheter som avses i artikel 23.2
som återgått till den nationella reserven under föregående kalen-
derår.
c) Det antal bidragsrättigheter som under föregående kalenderår tillde-
latsmed tillämpning av artikel 9.3 i förordning (EG) nr 1254/1999.
Artikel 22
Rättighet som erhållits gratis
Utom i vederbörligen motiverade undantagsfall får en producent som
erhållit bidragsrättigheter gratis från den nationella reserven, inteöverlåta eller tillfälligt upplåta sina rättigheter under de tre följandekalenderåren.
Artikel 23
Utnyttjande av rättigheter
1. En producent som har rättigheter kan utnyttja dem genom att
själv använda dem och/eller genom att tillfälligt upplåta dem till en
annan producent.
2. Om en producent inte under varje år har utnyttjat minst den lägsta
procentsats av sina rättigheter, som fastställs enligt punkt 4, skall dendel som inte använts återgå till den nationella reserven, utom i följandefall:
— När en producent innehar högst sju bidragsrättigheter. Om en sådan
producent inte utnyttjar minst den lägsta procentsats av sina rättig-heter, som fastställs enligt punkt 4, inom vart och ett av två påvarandra följande kalenderår, skall den del som inte utnyttjats underdet sista kalenderåret återgå till den nationella reserven.1999R2342 — SV — 15.10.2002 — 010.001 — 13
▼B
— När en producent deltar i ett extensifieringsprogram som godkänts
av kommissionen.
— När en producent deltar i ett program för förtidspensionering som
godkänts av kommissionen och som inte innebär någon skyldighetöverlåta och/eller tillfälligt upplåta rättigheter.
— I vederbörligen motiverade undantagsfall.
3. Tillfällig upplåtelse får endast avse hela kalenderår och skall
minst ha avseende på det antal djur som avses i artikel 24.1. Vidutgången av varje period för tillfällig upplåtelse, som inte får översk-rida tre på varandra följande år, skall en producent, såvida det inte rörsig om en överlåtelse, återfå samtliga sina rättigheter för att självanvända dem under minst två på varandra följande år. Om producenten
inte själv använder minst den lägsta procentsats av sina rättigheter, som
fastställs enligt punkt 4, under vart och ett av de ovannämnda två åren,får medlemsstaten, utom i vederbörligen motiverade undantagsfall,varje år återkalla de rättigheter som inte utnyttjats och återföra demtill den nationella reserven.
För producenter som deltar i ett program för förtidspensionering som
godkänts av kommissionen får medlemsstaterna fastställa enförlängning av den totala varaktigheten för den tillfälliga upplåtelsen i
förhållande till ett sådant program.
Producenter som har åtagit sig att delta i ett extensifieringsprogram i
enlighet med den bestämmelse som avses i artikel 2.1 c i rådets förord-
ning (EG) nr 2078/92(
1) eller i ett extensifieringsprogram enligt
artiklarna 22 och 23 i förordning (EG) nr 1257/1999, får inte tillfälligtupplåta eller överlåta sina rättigheter så länge deras åtagande varar.Detta förbud skall dock inte gälla om programmet gör det möjligt attöverlåta och/eller tillfälligt upplåta rättigheter till producenter som
behöver dessa rättigheter för att delta i andra åtgärder än de som avses
i detta stycke.
4. Den lägsta procentsats av bidragsrättigheterna som skall utnyttjas
skall vara 70 %.
Medlemsstaterna får emellertid öka denna procentsats till 90 %.
Medlemsstaterna skall i förväg underrätta kommissionen om vilken
procentsats de tillämpar.
Artikel 24
Överlåtelse och tillfällig upplåtelse av rättigheter
1. Medlemsstaterna får, i förhållande till sina produktionsstrukturer,
fastställa det minsta antal bidragsrättigheter som kan omfattas av enpartiell överlåtelse utan överlåtelse av jordbruksföretaget. Detta minstaantal får inte överskrida fem bidragsrättigheter.
2. Överlåtelse av bidragsrättigheter och tillfällig upplåtelse av
sådana skall ha verkan först efter det att den producent som överlåteroch/eller upplåter rättigheterna gemensamt med den producent somerhåller rättigheterna har anmält detta till de behöriga myndigheterna i
medlemsstaten.
En sådan anmälan skall göras inom en tidsfrist som skall bestämmas av
medlemsstaten och senast den dag då den producent som erhåller
rättigheterna lämnar in sin bidragsansökan, utom i de fall då överlå-telsen av rättigheterna sker i samband med arv. Den producent somerhåller rättigheterna måste i sådana fall kunna lägga fram lämpligajuridiska handlingar som visar att han eller hon är berättigad till arvfrån den producent som avlidit.1999R2342 — SV — 15.10.2002 — 010.001 — 14
(1) EGT L 215, 30.7.1992, s. 85.
▼B
Artikel 25
Ändring av individuella tak
Vid överlåtelse eller tillfällig upplåtelse av bidragsrättigheter, skall
medlemsstaterna fastställa det nya individuella taket och underrätta deberörda producenterna om det antal bidragsrättigheter som de har rätttill senast inom 60 dagar från och med den sista dagen i den period
under vilken producenten lämnade in sin bidragsansökan.
Bestämmelsen i första stycket skall inte tillämpas om överlåtelsen sker
i samband med arv.
Artikel 26
Producenter som inte äger den markde bruk ar
Producenter som endast brukar offentligt eller gemensamt ägd mark
och som beslutar att upphöra med brukandet av denna mark och att
överlåta alla sina rättigheter till en annan producent, skall behandlaspå samma sätt som producenter som säljer eller överlåter sina jord-bruksföretag. I samtliga andra fall skall sådana producenter behandlaspå samma sätt som producenter som endast överlåter sina bidragsrättig-heter.
Artikel 27
Överlåtelse via den nationella reserven
Om en medlemsstat föreskriver att överlåtelse av rättigheter utan
överlåtelse av jordbruksföretaget överlåts skall ske via den nationella
reserven i enlighet med artikel 8.2 b i förordning (EG) nr 1254/1999,skall den tillämpa nationella bestämmelser som är jämförbara medbestämmelserna i artiklarna 23-26. Dessutom gäller följande i sådanafall:
— Medlemsstaterna får föreskriva att en tillfällig upplåtelse skall ske
via den nationella reserven.
— När bidragsrättigheter överlåts, eller tillfälligt upplåts med tillämp-
ning av första strecksatsen, skall en överlåtelse till reserven haverkan först sedan de behöriga myndigheterna i medlemsstatenmeddelat detta till den producent som överlåter och/eller upplåtersina rättigheter, och en överlåtelse från reserven till en annanproducent skall ha verkan först sedan dessa myndigheter har
meddelat detta till den sistnämnde producenten.
Dessutom skall dessa bestämmelser säkerställa att medlemsstaten för
den del av rättigheterna som inte avses i artikel 8.1 andra stycket iförordning (EG) nr 1254/1999 betalar ett belopp som motsvarar det
belopp som en direkt överlåtelse mellan producenter skulle ha betingat,
särskilt med hänsyn till produktionsutvecklingen i den berördamedlemsstaten. Betalningen skall vara lika med det belopp somkommer att krävas av producenter som tar emot motsvarande antalrättigheter från den nationella reserven.
Artikel 28
Partiella rättigheter
1. Om de beräkningar som skall göras i enlighet med bestämmel-
serna i detta avsnitt inte resulterar i ett helt tal, skall endast den första
decimalen beaktas.
2. Om tillämpningen av bestämmelserna i detta avsnitt leder till
partiella bidragsrättigheter, antingen för en producent eller för dennationella reserven, skall dessa partiella rättigheter summeras.
3. Om en producent har en partiell rättighet, skall denna rättighet
endast ge rätt till motsvarande del av bidragets belopp per enhet och, iförekommande fall, av det nationella tilläggsbidrag som avses i artikel19 och av den extensifieringsersättning som avses i artikel 32.1999R2342 — SV — 15.10.2002 — 010.001 — 15
▼B
Artikel 29
Särskild ordning för kvigor
1. Kommissionen skall senast den 1 november 1999 besluta vilka
medlemsstater som uppfyller de villkor som anges i artikel 10.1 iförordning (EG) nr 1254/1999.
De medlemsstater som berörs av detta beslut skall före den 1 januari år
2000 underrätta kommissionen om huruvida de har för avsikt atttillämpa den ordning som anges i artikel 10 i förordning (EG) nr1254/1999 (nedan kallad den särskilda ordningen), och i förekommande
fall anmäla det särskilda nationella tak som de har fastställt. Varje
senare ändring skall anmälas till kommissionen före den 1 januari detberörda året.
2. En medlemsstat som tillämpar den särskilda ordningen skall
fastställa kriterier som säkerställer att bidraget betalas ut till uppfödarevars kvigbesättning är avsedd att förnya kobesättningar. Dessa kriterierfår särskilt omfatta en åldersgräns och/eller krav på ras.
Medlemsstaten skall före den 1 januari det berörda året underrätta
kommissionen om de kriterier som fastställts. Varje senare ändringskall anmälas till kommissionen före den 1 januari det berörda året.
3. Om tillämpningen av den proportionella minskning som avses i
artikel 10.1 tredje stycket i förordning (EG) nr 1254/1999 av det antal
djur som ger rätt till bidrag leder till ett tal som är mindre än ett heltal,
skall det för decimaldelen beviljas en motsvarande del av bidragetsbelopp per enhet och, i förekommande fall, av det nationella tilläggs-bidrag som avses i artikel 19 och av den extensifieringsersättning somavses i artikel 32. Vid denna beräkning skall endast den första deci-malen beaktas.
4. I en medlemsstat som tillämpar den särskilda ordningen skall den
skyldighet som avses i artikel 6.2 i förordning (EG) nr 1254/1999 avse-
ende minsta antal hållna djur uppfyllas till 100 procent antingen av am-
och dikor, om producenten lämnat in en ansökan avseende am- ochdikor, eller av kvigor, om producenten har lämnat in en ansökan avse-ende kvigor.
5. Bestämmelserna i artiklarna 20-28 skall inte tillämpas inom
ramen för den särskilda ordningen.
Artikel 29a
Avrundning av avtalet djur
Om beräkningen av det högsta respektive lägsta antalet kvigor uttryckt
i procent enligt artikel 6.2 första, andra och tredje styckena och artikel
10.1 fjärde stycket i förordning (EG) nr 1254/1999 leder till något
annat än ett helt tal när det gäller antalet djur, skall detta tal avrundasnedåt till närmaste hela tal om det är lägre än 0,5, och uppåt tillnärmaste hela tal om det är 0,5 eller högre.
KAPITEL IV
GEMENSAMMA BESTÄMMELSER OM DET SÄRSKILDA BIDRAGET
OCH BIDRAGET FÖR AM- OCH DIKOR
Artikel 30
Ansökningar
1. Medlemsstaterna får av administrativa skäl föreskriva att ansök-
ningar skall avse ett minsta antal djur, förutsatt att detta antal inteöverstiger tre.
2. Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 17.2 och 32.7
får medlemsstaterna fastställa perioder och datum för inlämnande avbidragsansökningar och det antal ansökningar som en producent fårlämna in per bidragssystem och kalenderår.1999R2342 — SV — 15.10.2002 — 010.001 — 16
▼M6
▼B
▼B
Artikel 31
Djurtäthetsfaktor
1. De behöriga myndigheterna skall fastställa det antal djurenheter
som motsvarar det antal djur för vilka ett särskilt bidrag eller ett am-och dikobidrag får beviljasmed häns yn till företagetsgrovfoderareal
för varje producent som för samma kalenderår lämnar in
— en sådan ansökan om arealstöd som avses i artikel 6.1 i förordning
(EEG) nr 3508/92, och
— minst en ansökan om särskilt bidrag eller bidrag för am- och dikor.
2. När den djurtäthetsfaktor som avses i artikel 12 i förordning (EG)
nr 1254/1999 fastställs skall följande gälla:
a) Hänsyn skall tas till den individuella referenskvantitet mjölk som
►
M1blivit disponibel för ◄producenten den 31 marsföre början
av den tillämpningsperiod på tolv månader för systemet för tillä-
ggsavgifren som börjar under det berörda kalenderåret.
b) Det antal mjölkkor som behövs för att producera denna referen-
skvantitet skall beräknas enligt bestämmelserna i artikel 18.
3. När antalet djur som berättigar till bidrag fastställs skall följande
gälla:
a) Det antal hektar som fastställts enligt reglerna i det integrerade
systemet skall multipliceras med den djurtäthetsfaktor som avses i
artikel 12 i förordning (EG) nr 1254/1999.
b) Det sålunda framräknade talet skall minskas med det antal djuren-
heter som motsvarar det antal mjölkkor som behövs för attproducera den referenskvantitet mjölk som ►
M1blivit disponibel
för producenten ◄.
c) Det sålunda framräknade talet skall minskas med det antal djuren-
heter som motsvarar det antal får eller getter för vilka enbidragsansökan lämnats in.
Det sålunda beräknade slutresultatet motsvarar det största antal djuren-
heter för vilka det särskilda bidraget samt am- och dikobidraget får
beviljas.
4. Medlemsstaterna skall underrätta varje berörd producent om den
djurtäthetsfaktor som fastställts för hans del och om det därav följandeantalet djurenheter för vilka ett bidrag får beviljas.
Artikel 32
Extensifieringsersättning
1. För att beviljas extensifieringsersättning skall producenten i sin
ansökan om arealstöd ange att han vill delta i systemet för extensifier-ingsersättning.
2. Extensifieringsersättning får inte betalas ut för djur för vilka det
särskilda bidrag som avses i artikel 3 anses ha lämnats.
3. För att kontrollera att det antal djur som beräknats enligt artikel
13.3 a i förordning (EG) nr 1254/1999 uppfyller den eller de djur-täthetsfaktorer som anges i artikel 13.2 i samma förordning, skall
medlemsstaten varje år fastställa minst fem tillfällen för räkning av
djuren och underrätta kommissionen om dessa.
Utom i de fall medlemsstaten beslutar att räkningstillfällena skall vara
alla dagar på året
— skall räkningstillfällena fördelas slumpmässigt på ett sådant sätt att
de är representativa för hela året och skall ändras varje år, och
— skall varje räkningstillfälle fastställas i efterhand och meddelas
producenten tidigast två veckor efter det att det har fastställts.1999R2342 — SV — 15.10.2002 — 010.001 — 17
▼B
Djurräkningen vid dessa tillfällen får enligt medlemsstatens eget val
utförasenligt någon av följande metoder:
— Medlemsstaten skall uppmana producenten att före ett visst datum
som medlemsstaten fastställer, på grundval av sin stalljournal redo-visa antalet djurenheter eller antalet djur i var och en av de tvånötkreaturskategorier som anges i bilaga III till förordning (EG) nr
1254/1999.
— En medlemsstat som har en sådan databas som avses i artikel 3 b i
förordning (EG) nr 820/97 skall använda denna för att bestämmaantalet djurenheter, förutsatt att denna databas, på ett för medlems-staten tillfredsställande sätt, erbjuder tillräckliga garantier i frågaom riktigheten av de uppgifter som den innehåller med hänsyn tilltillämpningen av systemet med extensifieringsersättning.
Det antal djurenheter som används för att bestämma om producenten
följer de täthetsfaktorer som anges i artikel 13.2 i förordning (EG) nr1254/1999 skall vara det aritmetiska medelvärdet av det antal djuren-heter som fastställts vid räkningstillfällena, vartill kommer dedjurenheter som motsvarar de får och getter för vilka bidragsansök-ningar lämnatsin för s amma kalenderår.
Om medlemsstaten beslutar att räkningstillfållena kan vara vilken dag
som helst på året, får den föreskriva att de antal som avses i punkternaa och b skall beräknas i förhållande till varaktigheten av den tid somdjuren funnitspå företaget.
Medlemsstaten skall vidta de åtgärder som behövs för att tillämpa
artikel 7 i förordning (EG) nr 1259/1999 i de fall producenter som
genom att hålla djurtätheten onormalt låg under en del av året på ettkonstlat sätt har uppfyllt de villkor som krävs enligt artikel 13 i förord-ning (EG) nr 1254/1999.
4. Utan hinder av punkt 3 får medlemsstaten ge producenten möjlig-
heten att välja ett förenklat system.
I sådana fall skall producenten i sin ansökan om arealstöd ange
följande:
a) En förklaring om att han varje dag har följt den högsta täthetsfaktor
som anges i artikel 13 i förordning (EG) nr 1254/1999 fram till ochmed dagen för sin ansökan om arealstöd.
b) Ett åtagande om att varje dag följa denna täthetsfaktor mellan dagen
för sin ansökan om arealstöd och den 31 december.
Om en medlemsstat har valt att tillämpa artikel 13.2 andra stycket i
förordning (EG) nr 1254/1999 skall producenten i sin ansökan ange
vilken av de två högsta täthetsfaktorema han följer. Producenten får
ändra sitt val så länge meddelande om kontroll på platsen av antaletdjur som tillhör honom inte har lämnats.
Producenten får underrätta den behöriga myndigheten om att han tar
tillbaka sitt åtagande så länge meddelande om kontroll på platsen avantalet djur som tillhör honom inte har lämnats. I sådana fall skall
producenten inte vara berättigad till extensifieringsersättning.
Den förklaring och det åtagande som avses i denna punkt skall
omfattas av bestämmelserna om kontroll och sanktioner i det integre-rade systemet.
5. Medlemsstaterna skall före den 1 januari år 2000 underrätta
kommissionen om vilken definition av betesmark som de kommer att
använda vid tillämpningen av artikel 13.3 c i förordning (EG) nr
1254/1999. Varje senare ändring skall anmälas till kommissionen föreden 1 januari det berörda året.
6. Kommissionen skall senast den 1 november 1999 besluta vilka
medlemsstater som uppfyller villkoren i artikel 13.4 i förordning (EG)
nr 1254/1999.
Vid tillämpningen av den punkten skall med producent i bergsområden
avses de producenter
— varsföretag är beläget i ett bergs område eller1999R2342 — SV — 15.10.2002 — 010.001 — 18
▼B
— vars foderareal till minst 50 % ligger i ett bergsområde.
7. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 1 skall den produ-
cent som vill ha extensifieringsersättning enligt punkt 6 ange detta i
sin ansökan om djurbidrag. Producenten skall, under minst sex på
varandra följande månader från och med den dag då ansökan lämnasin, hålla minst så många mjölkkor som hans ansökan om extensifier-ingsersättning avser. Denna djurhållningsperiod på sex månader skallbörja dagen efter den dag då ansökan lämnades in.
Ansökningar skall lämnas in inom en period på sex månader under ett
kalenderår som skall fastställas av medlemsstaten.
Medlemsstaten får föreskriva särskilda inlämningsperioder inom denna
period.
8. Det antal mjölkkor som en producent beviljas extensifierings-
ersättning för får inte överstiga något av följande två antal:
a) Det antal mjölkkor som behövs för att producera den individuella
referenskvantitet mjölk som ►
M2är tillgänglig för ◄producenten
den 31 marsföre början av den tillämpnings period på tolv månaderför systemet för tilläggsavgiften som börjar under det berörda kalen-deråret, varvid detta antal kor skall beräknas med hjälp av dengenomsnittliga mjölkavkastning som definieras i bilaga II.
b) Det totala antalet kor på företaget, som fastställts enligt punkt 3,
minskat med det antal am- och dikor som motsvarar producentensindividuella tak.
9. Om en medlemsstat väljer att tillämpa eller att upphöra att
tillämpa alternativet i artikel 13.2 andra stycket i förordning (EG) nr1254/1999, skall den underrätta kommissionen om detta före den 1januari det berörda kalenderåret.
10. Vid beräkningen av täthetsfaktorn i enlighet med denna artikel
skall endast de två första decimalerna beaktas.
11. Om de behöriga veterinärmyndigheterna har beslutat att inget
djur får lämna produktionsenheten utom för slakt, skall det fastställdaantalet djurenheter multiplicerasmed koefficienten 0,8 vid tillämp-ningen av denna artikel.
Denna åtgärd är begränsad till den period då det ovan nämnda beslutet
tillämpas, plus 20 dagar, och gäller under förutsättning att producenteninom tio arbetsdagar efter beslutet skriftligen har anmält de berördadjurensförekoms t till den behöriga veterinärmyndigheten och harvidtagit alla åtgärder som är nödvändiga för att förebygga och/ellerbegränsa epizootin.
12. Under perioden mellan den 15 oktober 2000 och ►
M5den 15
maj 2001 ◄skall, vid tillämpning av denna artikel, det konstaterade
antalet djurenheter på anläggningen multiplicerasmed koefficienten
0,8.
Denna åtgärd skall tillämpas under förutsättning av att det på ett för
medlemsstaten tillfredsställande sätt visas att på grund av den exceptio-nella situationen på marknaden hålls djuren kvar längre påanläggningen än under normala omständigheter.
Artikel 33
Fastställande av djurhållningsperioder
Den sista dagen i de djurhållningsperioder som avses i artiklarna 5, 9.1,
16, 32.7 och 37 skall vara den dag, oavsett om det är en arbetsdag ellerej, som föregår den dag som har samma nummer som den dag sominleder perioden.1999R2342 — SV — 15.10.2002 — 010.001 — 19
▼M2
▼M4
▼B
▼B
KAPITEL V
SLAKTBIDRAG
(artikel 11 i förordning (EG) nr 1254/1999)
Artikel 34
Anmälan om deltagande
En medlemsstat får föreskriva att varje producent, för att kunna få
bidrag för ett kalenderår, skall lämna in en anmälan om deltagande
innan eller samtidigt som den första ansökan lämnas in för det kalen-deråret.
Om producenten inte gör några ändringar i sin anmälan om deltagande,
kan medlemsstaten godkänna att den anmälan som gjorts tidigare
förblir giltig.
Artikel 35
Ansökningar
1. Ansökan om djurbidrag skall innehålla de uppgifter som behövs
för betalningen av slaktbidraget, särskilt djurets födelsedatum när detgäller djur som är födda efter den 1 januari 1998.
Ansökan om djurbidrag skall lämnas in efter det att djuret slaktats, eller
om djuret exporteras, efter den dag då det lämnar gemenskapenstullområde, inom en tidsfrist som medlemsstaten fastställer, som intefår överstiga sex månader och som får löpa ut senast vid utgången avfebruari påföljande år, utom i undantagsfall som skall fastställas av denberörda medlemsstaten då det rör sig om djur som skall exporteras eller
avsändas. ►
M1Utan hinder av nämnda tidsfrist får medlemsstaterna
fastställa perioder och datum för inlämnande av bidragsansökningaroch även fastställa antalet ansökningar som en producent får inkommamed per kalenderår. ◄►
M2När det gäller djur som slaktats eller
exporterats under första kvartalet 2000 får medlemsstaten besluta att
tidsfristen för inlämnande av stödansökan skall förlängas till senast
den 30 september 2000. ◄
Medlemsstaterna får tillåta att ansökan lämnas in genom en annan
person än producenten. I sådana fall skall ansökan innehålla uppgiftom namn och adress på den producent som skall ta emot bidraget.
Utöver de krav som följer av det integrerade systemet skall varje
ansökan innehålla följande:
a) I de fall då bidraget beviljas vid slakten, ett intyg från slakteriet,
eller något annat dokument som slakteriet utfärdat eller attesteratoch som minst innehåller samma upplysningar, med uppgift om
i) slakteriets namn och adress (eller motsvarande kod),
ii) slaktdatum och det slaktade djurets identifierings- och slakt-
nummer,
iii) när det gäller kalvar, slaktkroppsvikten (utom när artikel 36.4 är
tillämplig).
b) I de fall djuret exporterastill ett tredje land
i) exportörens namn och adress (eller motsvarande kod),
ii) djuretsidentifierings nummer,
iii) exportdeklarationen med uppgift om djurensålder när det gäller
djur födda efter den 1 januari 1998, och när det gäller kalvar,
utom när artikel 36.4 är tillämplig, uppgift om levande vikt,
som inte får överstiga 290 kg,
iv) intyg som visar att djuret förts ut från gemenskapens tullområde,
framlagt på samma sätt som gäller för exportbidrag,
Medlemsstaterna får föreskriva att de uppgifter som avses i punkterna a
och b skall lämnas via ett eller flera organ som medlemsstaten godkäntoch att uppgifterna får lämnaspå elektronis k väg.1999R2342 — SV — 15.10.2002 — 010.001 — 20
▼B
Medlemsstaterna skall regelbundet och oanmält kontrollera riktigheten
av de utfärdade intygen eller dokumenten samt, i förekommande fall,av de uppgifter som avses i femte stycket.
2. Utan hinder av punkt 1, får de medlemsstater som har tillgång till
en sådan databas som avses i artikel 3 b i förordning (EG) nr 820/97
föreskriva att de slaktuppgifter om djuren som slakterierna lämnar tillden behöriga myndigheten skall betraktas som ansökningar om slakt-bidrag på producentens vägnar, förutsatt att denna databas, på ett förmedlemsstaten tillfredsställande sätt, erbjuder tillräckliga garantier för
att de uppgifter den innehåller är riktiga med avseende på systemet
med slaktbidrag och i förekommande fall betalningen vid slakt av detsärskilda bidraget, och/eller ytterligare betalningar om dessa görs vidslakt, och/eller betalningen av säsongsutjämningsbidraget.
Medlemsstaterna får emellertid föreskriva att en ansökan är nödvändig.
I sådana fall får medlemsstaterna fastställa vilka uppgifter ansökanskall innehålla.
De medlemsstater som väljer att tillämpa denna punkt skall underrätta
kommissionen om detta före den 1 januari 2000. De skall underrätta
kommissionen om varje senare ändring innan den genomförs.
Medlemsstaterna skall se till att de uppgifter som lämnas till utbetal-
ningsstället innehåller alla de upplysningar som är nödvändiga förbetalningen, särskilt
a) de djurkategorier och antal djur enligt artikel 11.1 förordning (EG)
nr 1254/1999 som slaktats under det berörda året,
b) upplysningar om att de krav har följts när det gäller djurens ålder
och slaktkroppsvikt som avses i nämnda artikel, liksom djur-
hållningsperioden enligt artikel 37,
c) i förekommande fall de upplysningar som är nödvändiga för betal-
ningen vid slakt av det särskilda bidraget och/eller ytterligarebetalningar, om dessa görs vid slakt, eller säsongsutjämningsbi-
draget.
3. För de djur som varit föremål för handel inom gemenskapen efter
den djurhållningsperiod som avses i artikel 37, skall slakteriet utfärdadet dokument som avses i punkt 1 fjärde stycket a, även om denmedlemsstat där slakten äger rum har valt att tillämpa det undantagsom anges i punkt 2.
Om två medlemsstaters databaser för informationsutbyte är kompatibla,
får dessa medlemsstater komma överens om att inbördes tillämpa det
system som anges i punkt 2.
Medlemsstaterna skall bistå varandra för att säkerställa en effektiv
kontroll av översända dokuments äkthet och av utväxlade uppgiftersriktighet. För detta ändamål skall den medlemsstat där betalningengörs till den medlemsstat där djurets slaktades regelbundet sända ensammanställning, per slakteri, över de slaktintyg (eller motsvarandeuppgifter) som den har tagit emot från den sistnämnda medlemsstaten.
Artikel 36
Slaktkroppens vikt och presentation
1. Vid tillämpningen av artikel 11.1 b i förordning (EG) nr 1254/
1999 skall kalvslaktkroppama presenteras flådda, urtagna och avblo-dade, utan huvud och utan fötter, med lever, njurar och njurfett.
2. Den vikt som skall beaktas skall vara slaktkroppens vikt efter
kylning, eller slaktkroppens varma vikt snarast möjligt efter slakt,
minus2 %.
3. Om slaktkroppen presenteras utan lever, njurar och/eller njurfett
skall slaktkroppens vikt ökas med
a) 3,5 kg för levern,
b) 0,5 kg för njurarna,
c) 3,5 kg för njurfettet.1999R2342 — SV — 15.10.2002 — 010.001 — 21
▼B
4. Om kalven vid slakt eller export är yngre än fem månader får
medlemsstaterna föreskriva att det viktkrav som anges i artikel 11.1 bi förordning (EG) nr 1254/1999 skall anses som uppfyllt.
Om slaktkroppens vikt inte kan bestämmas på slakteriet skall viktk-
ravet anses som uppfyllt om den levande vikten inte överstiger 290 kg.
Artikel 37
Bidragsmottagare
1. Bidraget skall betalas till en producent som har hållit djuret under
en djurhållningsperiod på minst två månader som löper ut mindre än en
månad före slakt eller mindre än två månader innan djuret exporteras.
2. När det gäller kalvar som slaktas före tre månaders ålder, skall
djurhållningsperioden vara en månad.
Artikel 38
Nationella tak
1. De nationella tak som avses i artikel 11.1 och 11.3 i förordning
(EG) nr 1254/1999 angesi bilaga III.
2. Om tillämpningen av den proportionella minskningen av det antal
djur som ger rätt till bidrag leder till ett tal som är mindre än ett heltalskall en till decimaldelen motsvarande del av bidragets belopp perenhet beviljas. Vid denna beräkning skall endast den första decimalen
beaktas.
KAPITEL VI
YTTERLIGARE BETALNINGAR
(artiklarna 14-20 i förordning (EG) nr 1254/1999)
Artikel 39
Nationella bestämmelser
De detaljerade uppgifter som skall överlämnas till kommissionen i
enlighet med artikel 18 i förordning (EG) nr 1254/1999 skall innehållaföljande:
1. När det gäller ersättning per djur (i förekommande fall):
a) Vägledande belopp per djur för varje djurkategori och närmare
bestämmelser om beviljande av ersättningen.
b) Prognosbeträffande de totala utgifterna för varje djurkategori
(med uppgift om huruvida dessa betalningar kommer att göras
som ett tillägg till slaktbidraget) och antalet djur som berörs.
c) Särskilda krav när det gäller djurtäthetsfaktorn (utom vid betal-
ning i form av ett tillägg till slaktbidraget).
d) Tak för antalet handjur av nötkreatur per företag (i förekom-
mande fall).
e) Övriga upplysningar om tillämpningsföreskrifterna.
De djurkategorier som avses i a och b är tjur, stut, am- och diko,
mjölkko, kviga som berättigar till am- och dikobidrag samt andrakvigor, eller någon annan underkategori djur som medlemsstatenbestämt och som ingår i dessa kategorier.
2. När det gäller arealersättning (i förekommande fall):
a) Beräkning av regional basareal.
b) Vägledande belopp per hektar.
c) Prognosbeträffande de totala utgifterna och det antal hektar s om
berörs.
d) Övriga upplysningar om tillämpningsföreskrifterna.1999R2342 — SV — 15.10.2002 — 010.001 — 22
▼M1
▼B
▼B
Artikel 40
Detaljerad rapport
Den detaljerade rapport som skall överlämnas till kommissionen i
enlighet med artikel 19 i förordning (EG) nr 1254/1999 skall innehållasamma uppgifter, uppdaterade och kompletterade som de som anges iartikel 39.
Rapporten skall dessutom innehålla följande:
a) En sammanfattning av de svårigheter som uppstått vid genom-
förandet av systemet med ytterligare betalningar.
b) En utvärdering av detta systems effektivitet.
c) Eventuellt förslag till den framtida utvecklingen av detta system.
KAPITEL VII
GEMENSAMMA BESTÄMMELSER
Artikel 41
Förskott
1. Med utgångspunkt från den administrativa kontrollen och
kontrollen på plats, skall den behöriga myndigheten för det antal djursom bedöms uppfylla bidragsvillkoren betala ett förskott till produ-centen som motsvarar 60 % av det särskilda bidraget, bidraget för am-och dikor och slaktbidraget.
När det gäller det särskilda bidraget, det särskilda systemet för kvigor
som avses i artikel 29 och/eller slaktbidraget, får medlemsstaterna sätta
ned procentsatsen för förskottet, vilken dock inte får vara lägre än 40 %.
På grundval av resultaten från administrativa kontroller och kontroller
på plats får medlemsstaten dessutom besluta om utbetalning av ettförskott på högst 60 % av de ytterligare betalningar som avses i artikel14 i förordning (EG) nr 1254/1999.
Förskottet får endast betalas ut från och med den 16 oktober det kalen-
derår som bidragsansökan avser eller för vilket den ytterligare
betalningen beviljas.
Avseende kalenderåren 2000, 2001 och 2002 får det emellertid betalas
ut förskott på det särskilda bidraget, bidraget för am- och dikor och
slaktbidraget och på de ytterligare betalningarna på upp till 80 % avbidrags- och betalningsbeloppen.
2. Den slutliga bidragsutbetalningen eller den ytterligare betalningen
skall utgöras av ett belopp som motsvarar skillnaden mellan förskottetoch det bidragsbelopp eller den ytterligare betalning som producentenhar rätt till.
Artikel 42
Tilldelningsår
Dagen för inlämnande av en ansökan skall utgöra den avgörande
händelsen för att fastställa till vilket år de djur skall hänföras somomfattas av systemen för särskilt bidrag, am- och dikobidrag, säsong-
sutjämningsbidrag och extensifieringsersättning och det antal
djurenheter som skall beaktas vid beräkningen av djurtäthetsfaktorn.
Om det särskilda bidraget beviljas i enlighet med ett av de alternativ
som anges i artikel 8 skall emellertid följande gälla:
— Om djuret har slaktats eller exporterats senast den 31 december,
och1999R2342 — SV — 15.10.2002 — 010.001 — 23
▼M2
▼M8
▼M2
▼B
▼M8
▼M8
— om bidragsansökan avseende djuret har lämnats in efter detta
datum,
skall bidragsbeloppet vara det som gällde den 31 december det år då
slakten eller exporten ägde rum.
Genom undantag från de föregående styckena och artikel 35.1 skall,
vid beviljande av det särskilda bidraget enligt en av de möjlighetersom anges i artikel 8, om djuret har slaktats mellan den 1 januari och
den 28 februari 2001, och om ansökan om det särskilda bidraget
inlämnas senast den 15 mars 2001 för kalenderåret 2000 på produ-centensbegäran, tilldelnings året vara år 2000 och det tillämpligabidragsbeloppet vara det som gäller den 31 december 2000.
När det gäller slaktbidraget skall tilldelningsåret vara slaktåret eller
exportåret vid tillämpning av stödsatsen och för beräkningen av den
proportionella minskningen i enlighet med artikel 38.
Artikel 43
Omräkning till nationell valuta
Bidragsbeloppen, extensifieringsersättningen och den ytterligare betal-
ningen skall räknas om till nationell valuta med hjälp av ett
medelvärde, beräknat i förhållande till tidsperioden, av de växelkursersom tillämpades under december månad före det tilldelningsår somfastställs enligt artikel 42.
Artikel 44
Sanktioner mot illegal användning eller olaga innehav av vissa
ämnen eller produkter
Vid upprepade överträdelser i fråga om användning eller olaga innehav
av ämnen eller produkter som är förbjudna enligt gemenskapens
bestämmelser på veterinärområdet skall medlemsstaterna, med hänsyn
till hur allvarlig överträdelsen är, fastställa längden på den period föruteslutning från stödsystemet som anges i artikel 23.1 andra stycket iförordning (EG) nr 1254/1999.
Artikel 44a
Fastställandet av den individuella referenskvantiteten för mjölk
Genom undantag från artikel 17.1 a ►
M2, artikel 31.2 a och artikel
32.8 a◄får en medlemsstat, till och med den 31 december 2004,
besluta att för de mjölkproducenter som med verkan från den 31 mars
eller 1 april, enligt artikel 8 b i förordning (EEG) nr 3950/92 eller
enligt nationella bestämmelser som antagits enligt artikel 7, artikel 8 a,artikel 8 d–e eller artikel 8a i den förordningen, helt eller delvisfrigöreller övertar individuella referenskvantiteter, skall den avgörande dagenför
— maximalt tillgänglig individuell referenskvantitet för mjölk och för
att berättiga till am- och dikobidrag liksom maximalt antal am- och
dikor,
— beviljande av tilläggsbidrag per djur för am- och dikor,
— antalet mjölkkor med avseende på beviljande av extensifierings-
ersättning för mjölkkor som hålls vid jordbruksföretag ibergsområden samt
— djurtäthetsfaktorn
vara den 1 april.1999R2342 — SV — 15.10.2002 — 010.001 — 24
▼M4
▼B
▼M2
▼B
▼M1
▼M2
▼M1
▼B
Artikel 45
Nationella genomförandeåtgärder
Medlemsstaterna skall vidta alla lämpliga åtgärder som krävs för att
säkerställa att denna förordning tillämpas korrekt. De skall underrättakommissionen om detta.
Artikel 46
Underrättelser
1. Från och med den 1 juli 2000 skall medlemsstaterna årligen
senast den 15 september (för uppgifter som avser det innevarandeårets första sex månader) och senast den 1 mars (för uppgifter som
avser det föregående årets sex sista månader) underrätta kommissionen
om följande:
a) Det antal handjur av nötkreatur som omfattas av en ansökan om det
särskilda bidraget, uppdelat efter
— åldersgrupp, och
— djurkategori (tjur eller stut).
b) Det antal kor som omfattas av en ansökan om am- och dikobidrag,
uppdelat i enlighet med den ordning som avses i artikel 6.2 a och6.2 b i förordning (EG) nr 1254/1999.
c) Det antal djur som omfattas av en ansökan om slaktbidrag, uppdelat
efter kategori (vuxna nötkreatur eller kalvar), med uppgift om huru-vida djuren har slaktats eller exporterats.
d) Det antal djur för vilka säsongsutjämningsbidrag faktiskt har bevil-
jats, med uppgift om huruvida djuren omfattas av det särskildabidraget för den första eller den andra åldersgruppen och det antal
djurproducenter som hänför sig till vardera gruppen.
2. Från och med år 2001 skall medlemsstaterna senast den 31 juli
för föregående kalenderår underrätta kommissionen om följande:
a) Det antal handjur av nötkreatur för vilka ansökan om särskilt bidrag
faktiskt har beviljats, med en uppdelning efter
— åldersgrupp, och
— djurkategori (tjur eller slut),
och med uppgift, i förekommande fall, om— beviljande av extensifieringsersättningen (med en uppdelning
efter de gränser som fastställs i artikel 13.2 i förordning (EG)nr 1254/1999) liksom antalet berörda producenter fördeladeenligt de nämnda gränserna,
— det antal djur, uppdelat efter åldersgrupp, för vilka det särskilda
bidraget inte har beviljatsför föregående kalenderår på grund av
tillämpningen av det regionala taket.
b) Det antal kor och kvigor för vilka am- och dikobidraget faktiskt har
beviljats, med en uppdelning efter de system som avses i artikel 6.2a och 6.2 b i förordning (EG) nr 1254/1999 och med uppgift, iförekommande fall om beviljande av extensifieringsersättningen(med en uppdelning efter de gränser som fastställs i artikel 13.2 isamma förordning) liksom antalet berörda producenter för vart och
ett av dessa system.
c) Det antal mjölkkor för vilka ansökningar om extensifieringsersätt-
ning faktiskt har beviljats.
d) Det antal djur för vilka bidraget inte har beviljatsför föregående
kalenderår på grund av tillämpningen av det särskilda nationella
taket för kvigor.
e) I förekommande fall, beviljande av varje nationellt bidrag utöver
am- och dikobidraget med uppgift om
— villkoren för beviljande, och
— det totala belopp som beviljats per djur.1999R2342 — SV — 15.10.2002 — 010.001 — 25
▼B
f) Det antal djur för vilka bidrag faktiskt har beviljats, utan tillämp-
ning av täthetsfaktorn, samt antalet berörda producenter.
g) Det antal djur för vilka ansökningar om slaktbidrag faktiskt har
beviljats, med en uppdelning efter djurkategori (vuxna nötkreatureller kalvar) och med i uppgift om huruvida stödet har beviljats förslakt eller export, samt för var och en av dessa underavdelningar,antalet berörda producenter.
3. Medlemsstaterna skall från och med år 2001 senast den 31 juli
varje kalenderår underrätta kommissionen om det antal djur, uppdelat
efter djurkategori, för vilka slaktbidraget inte har beviljats förföregående kalenderår på grund av tillämpningen av nationella tak.
4. Medlemsstaterna skall överlämna de uppgifter som avses i denna
artikel med ledning av förlagorna i bilaga IV.
KAPITEL VIII
ÖVERGÅNGS- OCH SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 47
Övergångsbestämmelser
1. För att underlätta övergången från bestämmelserna i förordning
(EEG) nr 805/68 till dem som införs genom förordning (EG) nr 1254/
1999 skall, i enlighet med artikel 50 i förordning (EG) nr 1254/1999,de underrättelser som skall överlämnas till kommissionen för år 1999lämnas i enlighet med bestämmelserna i förordning (EEG) nr 3886/92.
2. Det krav på identifiering och registrering av djur som avses i
artikel 21 i förordning (EG) nr 1254/1999 skall tillämpas i fråga om
djur som är födda före den 1 januari 1998 enligt de närmare
bestämmelserna i rådets direktiv 92/102/EEG(
1), utom för djur som är
föremål för handel inom gemenskapen.
Artikel 48
Upphävande
Förordning (EEG) nr 3886/92 skall upphöra att gälla med verkan från
och med den 1 januari år 2000.
Den skall fortsätta att gälla i fråga om ansökningar som lämnas in
senast den 31 december 1999.
Hänvisningarna till den upphävda förordningen skall förstås som
hänvisningar till denna förordning.
Artikel 49
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har
offentliggjortsi Europeiska gemenskapernas officiella tidning .
Den skall tillämpas från och med den 1 januari år 2000, utom de
bestämmelser om underrättelser och beslut som avses i artiklarna 10,
11, 15, 21.2, 23.4, 29.1, 29.2, 32.5, 32.6, 32.9, 35.2 och 39 som skalltillämpasfrån och med ikraftträdandet av denna förordning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.1999R2342 — SV — 15.10.2002 — 010.001 — 26
(1) EGT L 355, 5.12.1992, s. 32.
▼B
BILAGA I
FÖRTECKNING ÖVER DE NÖTKREATURSRASER SOM AVSES I
ARTIKEL 14
— Angler Rotvieh (Angeln) - Rød dansk mælkerace (RMD)
— Ayrshire— Armoricaine— Bretonne pie-noire— Fries-Hollands (FH), Française frisonne pie-noire (FFPN), Friesian-Holstein,
Holstein, Black and White Friesian, Red and White Friesian, Frisona espa-
ñola, Frisona Italiana, Zwartbonten van België/Pie-noire de Belgique,
Sortbroget dansk mælkerace (SDM), Deutsche Schwarzbunte, Schwarzbunte
Milchrasse (SMR)
— Groninger Blaarkop— Guernsey
— Jersey
— Malkeborthorn— Reggiana— Valdostana Nera— Itäsuomenkarja— Länsisuomenkarja— Pohjoissuomenkarja1999R2342 — SV — 15.10.2002 — 010.001 — 27
▼B
BILAGA II
DEN GENOMSNITTLIGA MJÖLKAVKASTNING SOM AVSES I
ARTIKEL 18
(kg)
Belgien 5 450
Danmark 6 800
Tyskland 5 800
Grekland 4 250
Spanien 4 650
Frankrike 5 550
Irland 4 100
Italien 5 150
Luxemburg 5 700
Nederländerna 6 800
Österrike 4 650
Portugal 5 100
Finland 6 400
Sverige 7 150
Förenade kungariket 5 9001999R2342 — SV — 15.10.2002 — 010.001 — 28
▼M7
BILAGA III
Nationella tak för slaktbidraget som anges i artikel 38.1, som skall tillämpas
från och med den 1 januari 2002
Vuxna nötkreatur Kalvar
Belgien 711 232 335 935
Danmark 711 589 54 700
Tyskland 4 357 713 652 132
Grekland 235 060 80 324
Spanien (1) 1 982 216 25 629
Frankrike (2) 4 041 075 2 045 731
Irland 1 776 668 0
Italien 3 426 835 1 321 236
Luxemburg 21 867 3 432
Nederländerna 1 207 849 1 198 113
Österrike 546 557 129 881
Portugal (3) 325 093 70 911
Finland 382 536 10 090
Sverige 502 063 29 933
Förenade kungariket 3 266 212 26 271
(1) Utan att det påverkar de särskilda bestämmelserna i rådets förordning (EG) nr 1454/
2001 av den 28 juni 2001 om specifika åtgärder för vissa jordbruksprodukter till
förmån för Kanarieöarna och om upphävande av förordning (EEG) nr 1601/92
(Poseican) (EGT L 198, 21.7.2001, s. 45).
(2) Utan att det påverkar de särskilda bestämmelserna i rådets förordning (EG) nr 1452/
2001 av den 28 juni 2001 av den 28 juni 2001 om specifika åtgärder för vissa jord-bruksprodukter till förmån för de franska utomeuropeiska departementen, ändring av
direktiv 72/462/EEG samt upphävande av förordning (EEG) nr 525/77 och förordning
(EEG) nr 3763/91 (Poseidon) (EGT L 198, 21.7.2001, s. 11).
(
3) Utan att det påverkar de särskilda bestämmelserna i rådets förordning (EG) nr 1453/
2001 av den 28 juni 2001 om specifika åtgärder för vissa jordbruksprodukter tillförmån för Azorerna och Madeira samt om upphävande av förordning (EEG) nr 1600/
92 (Poseina) (EGT L 198, 21.7.2001, s. 26).1999R2342 — SV — 15.10.2002 — 010.001 — 29
BILAGA IV
Den förlaga som avses i artiklarna 21.3 och 46
▼B1999R2342 — SV — 15.10.2002 — 010.001 — 30
▼B
1999R2342 — SV — 15.10.2002 — 010.001 — 31
▼B
1999R2342 — SV — 15.10.2002 — 010.001 — 32
▼B
1999R2342 — SV — 15.10.2002 — 010.001 — 33