1994L0063 — SV — 20.11.2003 — 001.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 94/63/EG
av den 20 december 1994
om begränsning av utsläpp av flyktiga organiska ämnen (VOC) vid lagring av bensin och vid
distribution av bensin från depåer till bensinstationer
(EGT L 365, 31.12.1994, s. 24)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1882/2003 av den 29
september 2003L 284 1 31.10.2003
▼B
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 94/63/EG
av den 20 december 1994
om begränsning av utsläpp av flyktiga organiska ämnen (VOC) vid
lagring av bensin och vid distribution av bensin från depåer till
bensinstationer
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR
ANTAGIT DETTA DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenska-
pen, särskilt artikel 100a i detta,
med beaktande av kommissionens förslag (1),
med beaktande av yttrandet från Ekonomiska och sociala
kommittén (2),
i enlighet med förfarandet i artikel 189b i fördraget (3), och
med beaktande av följande:I flera av Europeiska gemenskapens åtgärdsprogram (
4) framhålls bety-
delsen av att förebygga och minska luftförorening.
Om inga begränsningsåtgärder vidtogs skulle utsläppen av flyktiga
organiska ämnen (VOC) från bensin och lösningsmedel i gemenskapenvara cirka 10 miljoner ton per år. VOC-utsläpp bidrar till bildandet avfotokemiska oxidanter, t.ex. ozon, som i hög koncentration kan skadamänniskors hälsa, växter och material. Vissa VOC-utsläpp från bensinklassificeras som giftiga, cancerframkallande eller teratogena.
I anslutning till 1979 års konvention om långväga gränsöverskridande
luftföroreningar undertecknade gemenskapen den 2 april 1992 proto-
kollet om begränsning av utsläpp av flyktiga organiska ämnen eller
deras gränsöverskridande flöden, vilket syftar till att väsentligt minskaVOC-utsläppen.
Ett viktigt steg i strategin för en allmän minskning av VOC-utsläpp i
gemenskapen togs genom rådets direktiv 91/441/EEG av den 26 juni1991 om ändring av direktiv 70/220/EEG om tillnärmning av medlems-staternas lagstiftning om åtgärder mot luftförorening genom avgaserfrån motorfordon (
5), som syftar till att under 10-15 år minska VOC-
utsläppen genom avgaser och avdunstning från motorfordon med 80-
90 %, motsvarande 40 % av de VOC-utsläpp till atmosfären sommänniskan orsakar. Vid tidpunkten för antagandet av det direktivetombads kommissionen att lämna förslag till ett direktiv om åtgärderför att minska avdunstningsförlusterna i alla led vid lagring och distri-bution av motorbränslen.
VOC-utsläppen från anläggningar för lagring och distribution av bensin
utgör ca 500000 ton per år eller ca 5 % av de sammanlagda VOC-
utsläpp som människan orsakar. Dessa utsläpp utgör en stor andel av
luftföroreningarna, särskilt i storstadsområden.
Tillgänglig teknik kan säkerställa en väsentlig minskning av avdunst-
ningsförlusterna i distributionssystemet för bensin, inte minst genomåtervinning av förflyktigade gaser.
Med hänsyn till internationell standardisering och av säkerhetsskäl vid
lastning av fartyg bör de standarder för kontroll av avdunstning ochåtervinningssystem som skall tillämpas på lastningsanläggningar och1994L0063 — SV — 20.11.2003 — 001.001 — 2
(1) EGT nr C 227, 3.9.1992, s. 3 och EGT nr C 270, 6.10.1993, s. 12.
(2) EGT nr C 73, 15.3.1993, s. 6.
(3) Europaparlamentets yttrande den 24 juni 1994 (EGT nr C 194, 19.7.1994, s.
325), rådets gemensamma ståndpunkt den 4 oktober 1993, och Europaparla-
mentets beslut den 9 mars 1994 (EGT nr C 91, 28.3.1994, s. 82), bekräftatden 2 december 1994 (EGT nr C 342, 20.12.1994, s. 15). Förlikningskom-
mitténs gemensamma text den 8 november 1994.
(
4) EGT nr C 112, 20.12.1973, s. 1, EGT nr C 139, 13.6.1977, s. 1, EGT nr C
46, 17.2.1983, s. 1 och EGT nr C 328, 7.12.1987, s. 1.
(5) EGT nr L 242, 30.8.1991, s. 1.
▼B
fartyg utarbetas på IMO:s (Internationella sjöfartsorganisationens) nivå.
Gemenskapen bör därför eftersträva att nödvändiga bestämmelserinförs i MARPOL-konventionen under den nuvarande översynen av
MARPOL, som skall avslutas under år 1996. Om MARPOL-konven-
tionen inte ändras i detta avseende bör gemenskapen, efter samrådmed sina viktigaste handelspartners, föreslå lämpliga åtgärder i frågaom fartyg och hamnanläggningar för tankning av fartyg.
För att minska avdunstningsförlusterna i samband med tankning vid
bensinstationer, som för närvarande uppgår till cirka 200000 ton per
år, kommer ytterligare åtgärder att krävas, så att alla avdunstnings-
utsläpp i samband med påfyllning av bensin kan begränsas.
För att undvika en snedvridning av konkurrensen och säkerställa att
den inre marknaden fungerar som avsett är det nödvändigt att medutgångspunkt från en hög miljöskyddsnivå harmonisera vissa åtgärderi fråga om bensindistribution.
Hänsyn bör emellertid tas till de fördelar och nackdelar som kan bli
följden av att åtgärder vidtas eller inte vidtas. Det är därför lämpligt
att föreskriva om möjligheter till avvikelser och generella undantag i
vissa fall. Vissa medlemsstater bör också ges möjlighet till längre tids-frister för anpassningen mot bakgrund av de viktigare miljöåtgärder avolika slag som de redan kan ha vidtagit på detta område, liksom densärskilda börda som påläggs dem genom detta direktiv på grundutformningen av deras distributionssystem.
Gemenskapens åtgärder måste ta hänsyn till miljöförhållandena i ge-
menskapens olika regioner. Medlemsstaterna måste därvid kunna
vidmakthålla eller vidta strängare åtgärder i fråga om avdunstnings-förluster från fasta anläggningar i hela sitt territorium eller igeografiskt begränsade områden, om det konstateras att sådana åtgärderär nödvändiga för att skydda människors hälsa eller miljön på grund avsärskilda förhållanden.
Bestämmelserna i punkt 1 i artiklarna 3, 4 och 6 i detta direktiv gäller
utan att detta påverkar tillämpningen av rådets direktiv 83/189/EEG av
den 8 mars 1983 om ett informationsförfarande för tekniska standarderoch föreskrifter (
1).
För att säkerställa den fria handeln med bensin och utrustning inom ge-
menskapen och samtidigt säkerställa en hög säkerhetsnivå, är detnödvändigt att införa harmoniserade normer för bottenlastning av tank-
bilar. Det bör föreskrivas om standardisering av sådana normer och
anpassningen av dem till den tekniska utvecklingen.
En kommitté bör inrättas som skall bistå kommissionen vid anpass-
ningen av bilagorna till detta direktiv till den tekniska utvecklingen.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Räckvidd
Detta direktiv skall tillämpas på verksamheter, anläggningar, fordon
och fartyg som används för lagring, påfyllning och transport av bensinfrån en depå till en annan eller från en depå till en bensinstation.
Artikel 2
Definitioner
I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som
här anges:
a)bensin: alla mineraloljederivat med eller utan tillsatser som har ett
ångtryck(Reid) på 27,6 k ilopascal eller mer och som är avsedda1994L0063 — SV — 20.11.2003 — 001.001 — 3
(1) EGT nr L 109, 26.4.1983, s. 8. Direktivet senast ändrat genom kommission-
ens beslut 92/400/EEG (EGT nr L 221, 6.8.1992, s. 55).
▼B
för användning som bränsle i motorfordon, med undantag för
flytande motorgas (LPG).
b)gaser:varje gasformig förening som förångas från bensin.
c)lagringsanläggning : varje stationär tankvid en depå som används
för lagring av bensin.
d)depå: varje anläggning som används för lagring eller lastning av
bensin i tankbilar, järnvägstankvagnar eller fartyg, inbegripet allalagringsanläggningar på depåns område.
e)transportbehållare : varje tanksom transporteras på väg, järnväg
eller med fartyg och som används för överföring av bensin från en
depå till en annan eller från en depå till en bensinstation.
f)bensinstation : varje anläggning där bensin distribueras till bränsle-
tankar i motorfordon från stationära lagringstankar.
g)befintliga lagringsanläggningar, utlastningsanläggningar, bensin-
stationer och transportbehållare : sådana anläggningar,
bensinstationer och transportbehållare som var i drift före den dagsom avses i artikel 10 eller för vilka särskilt byggnads- eller verk-samhetstillstånd enligt krav i den nationella lagstiftningenbeviljades före den dag som avses i artikel 10.
h)nya lagringsanläggningar, utlastningsanläggningar, bensinstationer
och transportbehållare : sådana anläggningar, bensinstationer och
transportbehållare som inte omfattas av g.
i)volymomsättning : den största sammanlagda årliga mängd bensin
som under något av de tre föregående åren har lastats ut från en
lagringsanläggning vid en depå eller från en bensinstation till trans-portbehållare.
j)gasåtervinningsanläggning : utrustning för återvinning av bensinå-
ngor, inbegripet eventuella bufferttanksystem vid en depå.
k)fartyg: ett fartyg i inlandssjöfart enligt definitionen i kapitel 1 i
rådets direktiv 82/714/EEG av den 4 oktober 1982 om tekniskaföreskrifter för fartyg i inlandssjöfart (
1).
l)målreferensvärde : ett riktvärde för den allmänna bedömningen av
lämpligheten av de tekniska åtgärderna enligt bilagorna; såledesinte ett gränsvärde för de enskilda anläggningarna, depåerna och
bensinstationerna.
m)mellanlagring av gaser : mellanlagring av gaser i en tankmed fast
takvid en depå för senare överföring till och återvinning vid en
annan depå. Överföring av gaser från en lagringsanläggning till enannan vid en och samma depå skall inte betraktas som mellan-lagring av gaser enligt detta direktiv.
n)utlastningsanläggning : varje anläggning vid en depå vid vilken
bensin kan fyllas på transportbehållare. Utlastningsanläggningarför tankbilar omfattar en eller flera utlastningsanordningar.
o)utlastningsanordning : varje utrustning vid en depå vid vilken
bensin kan fyllas på i en tankbil i taget.
Artikel 3
Lagringsanläggningar vid depåer
1. Lagringsanläggningar skall konstrueras och användas i enlighet
med de tekniska föreskrifterna i bilaga 1.
Dessa föreskrifter är avsedda att minska den totala årliga förlusten av
bensin till följd av lastning och lagring vid varje lagringsanläggning i
depåerna, så att den understiger målreferensvärdet 0,01 viktprocent av
volymomsättningen.
Medlemsstaterna får vidmakthålla eller kräva strängare åtgärder i hela
sitt territorium eller i geografiskt avgränsade områden där man konsta-1994L0063 — SV — 20.11.2003 — 001.001 — 4
(1) EGT nr L 301, 28.10.1982, s. 1.
▼B
terat att sådana åtgärder är nödvändiga för att skydda människors hälsa
eller miljön på grund av särskilda förhållanden.
Medlemsstaterna får vidta andra tekniska åtgärder för att minska
bensinförluster än de som fastställs i bilaga 1, om sådana alternativaåtgärder visas vara minst lika effektiva.
Medlemsstaterna skall informera de övriga medlemsstaterna och
kommissionen om redan vidtagna åtgärder eller om särskilda åtgärder
enligt denna punkt som de avser att vidta och skälen för detta.
2. Bestämmelserna i punkt 1 skall tillämpas
a) från och med den dag som avses i artikel 10 i fråga om nya anlägg-
ningar,
b) tre år efter den dag som avses i artikel 10 i fråga om befintliga
anläggningar, om depåns volymomsättning överstiger 50000 tonper år,
c) sex år efter den dag som avses i artikel 10 i fråga om befintliga
anläggningar, om depåns volymomsättning överstiger 25000 tonper år,
d) nio år efter den dag som avses i artikel 10 i fråga om alla andra
befintliga lagringsanläggningar vid depåer.
Artikel 4
Lastning och lossning av transportbehållare vid depåer
1. Påfyllnings- och tömningsutrustning skall konstrueras och
användas i enlighet med de tekniska föreskrifterna i bilaga 2.
Dessa föreskrifter är avsedda att minska den totala årliga förlusten av
bensin vid lastning och lossning av transportbehållare vid depåer, såatt den understiger målreferensvärdet 0,005 viktprocent av voly-momsättningen.
Medlemsstaterna får vidmakthålla eller kräva strängare åtgärder i hela
sitt territorium eller i geografiskt avgränsade områden där man konsta-terat att sådana åtgärder är nödvändiga för att skydda människorshälsan eller miljön på grund av särskilda förhållanden.
Medlemsstaterna får vidta andra tekniska åtgärder för att minska
bensinförlusterna än de som fastställs i bilaga 2, om sådana alternativaåtgärder visas vara minst lika effektiva.
Medlemsstaterna skall informera de övriga medlemsstaterna och
kommissionen om redan vidtagna åtgärder eller om särskilda åtgärderenligt denna punkt som de avser att vidta och skälen för detta.
Kommissionen skall bedöma om åtgärderna är förenliga med
bestämmelserna i fördraget och i denna punkt.
Alla depåer med utlastningsanläggningar för tankbilar skall vara utrus-
tade med minst en utlastningsanordning som uppfyller de krav förutrustning för bottenlastning som fastställs i bilaga 4. Dessa krav skall
ses över regelbundet och vid behov ändras i enlighet med förfarandet i
artikel 8.
2. Bestämmelserna i punkt 1 skall tillämpas
a) från och med den dag som avses i artikel 10 i fråga om nya depåer
för lastning av tankbilar, järnvägstankvagnar eller fartyg,
b) tre år efter den dag som avses i artikel 10 i fråga om befintliga
depåer för lastning av tankbilar, järnvägstankvagnar eller fartyg,om volymomsättningen överstiger 150000 ton per år,
c) sex år efter den dag som avses i artikel 10 i fråga om befintliga
depåer för lastning av tankbilar och järnvägstankvagnar, om voly-momsättningen överstiger 25 000 ton per år,
d) nio år efter den dag som avses i artikel 10 i fråga om alla andra
befintliga utlastningsanläggningar vid depåer för lastning i tankbilaroch järnvägstankvagnar.1994L0063 — SV — 20.11.2003 — 001.001 — 5
▼B
3. Nio år efter den dag som avses i artikel 10 skall de krav för
utrustning för bottenlastning som fastställs i bilaga 4 tillämpas på allautlastningsanordningar för tankbilar vid samtliga depåer, om inte
undantag medges i enlighet med punkt 4.
4. Som ett undantag från punkterna 1 och 3 gäller att bestämmel-
serna i dessa punkter inte skall tillämpas
a) på befintliga depåer med en volymomsättning under 10 000 ton per
år,
b) på nya depåer med en volymomsättning under 5 000 ton per år
belägna på små, avlägsna öar.
Medlemsstaterna skall informera kommissionen om de depåer som
berörs av undantaget genom det rapporteringsförfarande som avses i
artikel 9.
5. Spanien får medge ett undantag på ett år från den tidsfrist som
fastställs i punkt 2 b.
Artikel 5
Transportbehållare
1. Transportbehållare skall konstrueras och användas i enlighet med
följande krav:
a) Transportbehållare skall konstrueras och användas så att kvarva-
rande gaser stannar i behållaren sedan den tömts på bensin.
b) Transportbehållare för leverans av bensin till bensinstationer och
depåer skall vara konstruerade och användas så att de kan ta handom och kvarhålla gaser från lagringsanläggningar vid bensinsta-
tioner eller depåer. För järnvägstankvagnar gäller detta endast om
de levererar bensin till bensinstationer eller depåer där mellan-lagring av gaser tillämpas.
c) Utom i fråga om utsläpp via säkerhetsventilerna skall gaser som
avses i a och b stanna kvar i transportbehållaren till dess återfyllning
sker vid en depå.
Om transportbehållaren efter tömning av bensin därefter används för
andra produkter än bensin och i den utsträckning återvinning avgaser eller mellanlagring av gaser inte är möjlig, får ventilationtillåtas i ett geografiskt område där det inte är troligt att utsläppen
beaktansvärt bidrar till uppkomsten av miljö- eller hälsoproblem.
d) Medlemsstaternas behöriga myndigheter skall säkerställa att tank-
bilar regelbundet tryckprovas för att kontrollera gastätheten och attfunktionen hos vakuum/tryckventilerna på samtliga tankbilar regel-
bundet kontrolleras.
2. Bestämmelserna i punkt 1 skall tillämpas
a) från och med den dag som avses i artikel 10 i fråga om nya tank-
bilar, järnvägstankvagnar och fartyg,
b) tre år efter den dag som avses i artikel 10 i fråga om befintliga
järnvägstankvagnar och fartyg, om de fylls vid en depå för vilkenartikel 4.1 är tillämplig,
c) i fråga om befintliga tankbilar, när de utrustats för bottenlastning i
enlighet med föreskrifterna i bilaga 4.
3. Som ett undantag gäller att bestämmelserna i punkt 1 a, b och c
inte skall tillämpas på gasförluster vid mätning med användning avmätsticka som företas på
a) befintliga transportbehållare, och
b) nya transportbehållare som börjar användas under fyra år efter den
dag som avses i artikel 10.1994L0063 — SV — 20.11.2003 — 001.001 — 6
▼B
Artikel 6
Påfyllning av lagringsanläggningar vid bensinstationer
1. Påfyllnings- och lagringsutrustning skall konstrueras och
användas i enlighet med de tekniska föreskrifterna i bilaga 3.
Dessa föreskrifter är avsedda att minska den totala årliga förlusten av
bensin till följd av påfyllning i lagringsanläggningar vid bensinsta-tioner, så att den understiger målreferensvärdet 0,01 viktprocent av
volymomsättningen.
Medlemsstaterna får vidmakthålla eller kräva strängare åtgärder i hela
sitt territorium eller i geografiskt avgränsade områden där man konsta-
terat att sådana åtgärder är nödvändiga för att skydda människors hälsa
eller miljön på grund av särskilda förhållanden.
Medlemsstaterna får vidta andra tekniska åtgärder än de som fastställs i
bilaga 3 för att minska bensinförlusterna, om sådana alternativa
åtgärder visas vara minst lika effektiva.
Medlemsstaterna skall informera de övriga medlemsstaterna och
kommissionen om redan vidtagna åtgärder eller om särskilda åtgärder
enligt denna punkt som de avser att vidta och skälen för detta.
2. Bestämmelserna i punkt 1 skall tillämpas
a) från och med den dag som avses i artikel 10 i fråga om nya bensin-
stationer,
b) tre år efter den dag som avses i artikel 10
— i fråga om befintliga bensinstationer med en volymomsättning
över 1 000 m
3per år,
— i fråga om befintliga bensinstationer, oavsett volymomsättning,
som är belägna under permanenta bostäder eller arbetslokaler,
c) sex år efter den dag som avses i artikel 10 i fråga om befintliga
bensinstationer med en volymomsättning som är större än 500 m3
per år,
d) nio år efter den dag som avses i artikel 10 i fråga om alla andra
befintliga bensinstationer.
3. Som ett undantag från punkterna 1 och 2 gäller att dessa punkter
inte skall tillämpas på bensinstationer med en volymomsättning under100 m
3per år.
4. I fråga om bensinstationer med en volymomsättning under 500 m3
per år får medlemsstaterna medge undantag från kraven i punkt 1, om
bensinstationen är belägen i ett geografiskt område eller på en plats därdet inte är troligt att utsläppen beaktansvärt bidrar till uppkomsten av
miljö- eller hälsoproblem.
Medlemsstaterna skall genom det rapporteringsförfarande som avses i
artikel 9 lämna uppgifter till kommissionen om områden för vilka deavser medge sådana undantag och om eventuella ändringar som avser
sådana områden.
5. Nederländerna får medge ett undantag från den tidsplan som
fastställs i punkt 2 på följande villkor:
— De åtgärder som krävs enligt denna artikel genomförs som ett led i
ett bredare, befintligt nationellt program för bensinstationer, vilket
samtidigt inriktar sig på flera miljöproblem, som vatten-, luft- ochmarkförorening samt avfallshantering, och vars genomförande ärnoga planerat.
— Avvikelser från tidsplanen får uppgå till högst två år, varvid samt-
liga program skall vara genomförda inom den tidsfrist som fastställsi punkt 2 d.
— Kommissionen skall underrättas om beslut som innebär avsteg från
den tidsplan som fastställs i punkt 2, inbegripet fullständig informa-
tion om undantagets räckvidd och varaktighet.
6. Spanien och Portugal får medge undantag med ett år från den
tidsfrist som fastställs i punkt 2 b.1994L0063 — SV — 20.11.2003 — 001.001 — 7
▼B
Artikel 7
Ändringar i bilagorna
Utom i fråga om de gränsvärden som anges i bilaga 2 punkt 2 skall
nödvändiga ändringar för att anpassa bilagorna till detta direktiv till
den tekniska utvecklingen antas i enlighet med förfarandet i artikel 8.
Artikel 8
Kommittén
1. Kommissionen skall biträdas av en kommitté.2. När det hänvisas till denna artikel skall artiklarna 5 och 7 i beslut
1999/468/EG (
1) tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel
8 i det beslutet.
Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre
månader.
3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.
Artikel 9
Övervakning och rapportering
Rapporter om genomförandet av detta direktiv skall upprättas i enlighet
med förfarandet i artikel 5 i rådets direktiv 91/692/EEG av den 23
december 1991 om att standardisera och rationalisera rapporteringen
om genomförandet av vissa direktiv om miljön (2). Kommissionen bör
om så är lämpligt till sin första rapport foga förslag till ändringar avdetta direktiv, särskilt om att utvidga räckvidden till att omfattagasåterförings- och återvinningssystem för utlastningsanläggningar ochfartyg.
Artikel 10
Genomförande i nationell lagstiftning
1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författ-
ningar som är nödvändiga för att följa bestämmelserna i detta direktiv
senast den 31 december 1995. De skall genast underrätta kommissionenom detta.
När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en
hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning närde offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall görasskall varje medlemsstat själv utfärda.
2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till
centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det
område som omfattas av detta direktiv.
Artikel 11
Slutbestämmelse
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.1994L0063 — SV — 20.11.2003 — 001.001 — 8
(1) Rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som
skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter
(EGT L 184, 17.7.1999, s. 23).
(2) EGT nr L 377, 31.12.1991, s. 48.▼M1
▼B
▼B
BILAGA 1
FÖRESKRIFTER FÖR LAGRINGSANLÄGGNINGAR VID DEPÅER
1. Ytterväggen och taket till tankar ovan jord skall vara målade i en färg som
har en strålvärmereflexionskoefficient på minst 70 %. Detta arbete får planeras
så att det utförs inom ramen för det normala underhållet av anläggningen inom
en treårsperiod. Medlemsstaterna får medge undantag från denna bestämmelse
för att skydda landskapsbilden i områden som har fastställts av nationella
myndigheter.
Denna bestämmelse skall inte tillämpas på tankar som är anslutna till en gasåter-
vinningsanläggning som uppfyller kraven i bilaga 2 punkt 2.
2. Tankar med utvändiga flytande tak skall vara utrustade med en primär
tätning som täcker det ringformade mellanrummet mellan tankväggen och det
flytande takets utvändiga omkrets och med en sekundär tätning över den
primära. Tätningarna skall vara utförda så att minst 95 % av gaserna behålls
jämfört med en motsvarande tankmed fast takutan utrustning för att k varhålla
gaserna (dvs. en tank med fast tak med endast tryck/vakuumventil).
3. Alla nya lagringsanläggningar vid depåer där gasåtervinning krävs i enlighet
med artikel 4 i direktivet (se bilaga 2) skall vara
a) utformade som tankar med fast tak som är anslutna till gasåtervinnings-
anläggningen i enlighet med kraven i bilaga 2, eller
b) utrustade med ett flytande tak, utvändigt eller invändigt, med primära och
sekundära tätningar som uppfyller kraven i punkt 2.
4. Befintliga tankar med fast tak skall
a) vara anslutna till en gasåtervinningsanläggning i enlighet med kraven i bilaga
2, eller
b) ha ett invändigt flytande takmed en primär tätning som bör vara utformad så
att minst 90 % av gaserna kvarhålls jämfört med en motsvarande tank med
fast takutan utrustning för att k varhålla gaser.
5. De krav som gäller för utrustning för att kvarhålla gaser enligt punkterna 3
och 4 är inte tillämpliga på tankar med fast tak vid depåer där mellanlagring av
gaser är tillåten i enlighet med bilaga 2 punkt 1.1994L0063 — SV — 20.11.2003 — 001.001 — 9
▼B
BILAGA 2
FÖRESKRIFTER FÖR LASTNINGS- OCH LOSSNINGSANLÄGG-
NINGAR VID DEPÅER
1. Gaser som förflyktigas vid lastning av transportbehållare skall via en gastät
ledning återföras till en gasåtervinningsanläggning för återvinning vid depån.
Denna bestämmelse är inte tillämplig på tankbilar som lastas ovanifrån så länge
detta lastningssätt är tillåtet.
Vid depåer där bensin lastas i fartyg får en gasförbränningsanläggning användas
i stället för en gasåtervinningsanläggning, om gasåtervinning är riskfylld eller
tekniskt omöjlig på grund av de återförda gasernas volym. Kraven i fråga om
utsläpp till luft från gasåtervinningsanläggningen skall även gälla en sådan
gasförbränningsanläggning.
Vid depåer med en volymomsättning under 25000 ton per år får mellanlagring
av gaser ersätta omedelbar gasåtervinning vid depån.
2. Den genomsnittliga VOC-koncentrationen i utsläpp från gasåtervinningen -
korrigerad för utspädning under behandlingen - får inte överskrida 35 g/ Nm3
per timme.
I fråga om gasåtervinningsanläggningar som installerats före den 1 januari 1993
får Förenade kungariket medge undantag från det gränsvärde på 35 g/Nm3per
timme som fastställs i denna bilaga på följande villkor:
— Gränsvärdet 50 g/Nm3per timme får inte överskridas för anläggningen, mätt
i enlighet med föreskrifterna i denna bilaga.
— Undantaget skall upphöra senast nio år efter den dag som avses i artikel 10 i
direktivet.
— Kommissionen skall underrättas om de enskilda anläggningar som berörs av
detta undantag, inbegripet uppgifter om deras volymomsättning av bensin
och VOC-utsläppen från anläggningen.
Medlemsstaternas behöriga myndigheter skall säkerställa att mät- och analysme-
toder samt mätningarnas frekvens fastställs.
Mätningarna skall göras under en hel arbetsdag (minst sju timmar) med normal
volymomsättning.
Mätningarna får vara kontinuerliga eller icke kontinuerliga. Om kontinuerliga
mätningar inte utförs skall minst fyra mätningar per timme göras.
Den totala mätavvikelsen på grund av utrustning, kalibreringsgas och mätförfa-
rande får inte överskrida 10 % av mätvärdet.
Den utrustning som används skall kunna mäta koncentrationer ned till 3 g/Nm3.
Precisionen skall vara minst 95 % av mätvärdet.
3. Medlemsstaternas behöriga myndigheter skall säkerställa att förbindelseled-
ningarna och rörinstallationerna kontrolleras regelbundet i fråga om läckage.
4. Medlemsstaternas behöriga myndigheter skall säkerställa att utlastningen
avbryts vid utlastningsanordningen i händelse av gasläckage. Utrustning för
sådan avstängning skall installeras vid utlastningsanordningen.
5. Om lastning ovanifrån av tankbilar är tillåten skall lastningsarmens mynning
hållas nära tankbilens botten för att undvika stänk vid lastningen.1994L0063 — SV — 20.11.2003 — 001.001 — 10
▼B
BILAGA 3
FÖRESKRIFTER FÖR LASTNINGS- OCH LAGRINGSANLÄGG-
NINGAR VID BENSINSTATIONER OCH DEPÅER DÄR
MELLANLAGRING AV GASER SKER
Gaser som avgår vid leverans av bensin till lagringsanläggningar vid bensinsta-
tioner och i tankar med fast tak som används för mellanlagring av gaser skall
via en gastät förbindelseledning återföras till den transportbehållare som leve-
rerar bensinen. Påfyllning får inte ske om inte anordningarna är på plats ochfungerar korrekt.1994L0063 — SV — 20.11.2003 — 001.001 — 11
▼B
BILAGA 4
FÖRESKRIFTER FÖR BOTTENLASTNING, GASÅTERFÖRING OCH
ÖVERFYLLNINGSKYDD PÅ EUROPEISKA TANKBILAR
1.Kopplingar
1.1 Kopplingen för flytande bensin på lastningsarmen skall vara en honkopp-
ling som passar till en 4 tums (101,6 mm) API-hankoppling anbragt på
fordonet enligt definitionen i
— API RECOMMENDED PRACTICE 1004
SEVENTH EDITION, NOVEMBER 1988
Bottenlastning och gasåtervinning för MC-306 tankbilar (avsnitt 2.1.1.1,
Type of adapter used for bottom loading)
1.2 Kopplingen för gasåterföring på utlastningsanordningens gasåterföri-
ngsslang skall vara en honkoppling med kam och not som passar till en
4 tums (101,6 mm) hankoppling med kam och not på fordonet enligt defi-
nitionen i
— API RECOMMENDED PRACTICE 1004
SEVENTH EDITION, NOVEMBER 1988
Bottenlastning och gasåtervinning för MC-306 tankbilar (avsnitt 4.1.1.2,
Vapour recovery adapter)
2.Lastningsföreskrifter
2.1 Den normala lastningshastigheten per lastningsarm skall vara 2 300 liter
per minut (dockhögst 2 500 liter per minut).
2.2 När depån arbetar under högsta belastning får utlastningsanordningens
gasåterföringssystem, inbegripet gasåtervinningsanläggningen, åstad-
komma ett mottryck på högst 55 millibar på fordonssidan av
gasåterföringskopplingen.
2.3 Alla godkända fordon med bottenlastning skall vara försedda med en
identifikationsplåt som anger största tillåtna antalet lastningsarmar som
får användas samtidigt för att säkerställa att, vid ett maximalt mottryck i
anläggningen på 55 millibar enligt punkt 2.2, inga gaser släpps ut genom
sektionernas P- och V-ventiler.
3.Anslutning av fordonets jordförbindelse/överfyllningsskydd
Utlastningsanordningen skall vara utrustad med en utrustning för överfyll-
ningsskydd som, när den är ansluten till fordonet, skall ge en säker signal
som visar att lastning får ske, om ingen av tankbilsfackens överfyllnings-
sensorer registrerar en för hög nivå.
3.1 Fordonet skall anslutas till kontrollenheten på utlastningsanordningen via
en 10-polig elkabel av standardtyp. Hankontakten skall vara monterad på
fordonet och honkontakten skall vara monterad på en flexibel kabel som
ansluts till kontrollenheten på utlastningsanordningen.
3.2 Högnivåavkännarna på fordonet skall vara antingen termistorsensorer med
2 ledare, optiska sensorer med 2 ledare, optiska sensorer med 5 ledare
eller ett motsvarande kompatibelt system som är felsäkert. (Anm: Termis-torerna skall ha negativ temperaturkoefficient).
3.3 Kontrollenheten på utlastningsanordningen skall passa till fordonssystem
med både 2 och 5 ledare.
3.4 Fordonet skall vara anslutet till utlastningsanordningen genom överfyll-
ningssensorernas gemensamma återledning, som skall vara ansluten till
ben nr 10 på hankontakten via fordonets chassi. Ben nr 10 på honkon-
takten skall vara ansluten till kontrollenhetens låda, som måste ha
kontakt med utlastningsanordningens jordförbindelse.
3.5 Alla godkända fordon för bottenlastning skall vara försedda med en iden-
tifikationsplåt (se punkt 2.3) som anger den typ av överfyllningssensor
som används (dvs. 2 eller 5 ledare).
4.Anslutningarnas placering
4.1 Utlastningsanordningen skall uppfylla följande villkor för lastning och
gasåterföring när det gäller fordonsanslutningen:1994L0063 — SV — 20.11.2003 — 001.001 — 12
▼B
4.1.1 Höjden på vätskekopplingsanordningarnas mittaxel skall vara högst 1,4 m
(tom), minst 0,5 m (fylld), med en idealhöjd på 0,7-1,0 m.
4.1.2 Det horisontella avståndet mellan kopplingsanordningarna skall vara minst
0,25 m (det idealiska minimiavståndet är 0,3 m).
4.1.3 Samtliga vätskekopplingsanordningar skall vara belägna inom ett område
som är högst 2,5 m långt.
4.1.4 Kopplingsanordningen för gasåterföring skall helst placeras till höger om
vätskekopplingsanordningarna vid en höjd på högst 1,5 m (tom) och minst
0,5 m (fylld).
4.2 Jordförbindelse/överfyllningsanslutningen skall placeras till höger om
vätske- och gasåterföringskopplingarna vid en höjd på högst 1,5 m (tom)
och minst 0,5 m (fylld).
4.3 Dessa anslutningar får endast anbringas på en sida av fordonet.
5.Säkerhetsfunktioner
5.1Jordförbindelse/överfyllningsskydd
Lastning får inte ske om inte den kombinerade jordförbindelse/överfyll-
ningskontrollenheten har gett en signal som tillåter detta.
Vid överfyllning eller om fordonets jordförbindelse bryts skall kontrollen-
heten på utlastningsanordningen stänga utlastningsanordningens
kontrollventil.
5.2Gasåterföringskontroll
Lastning får inte ske om inte gasåterföringsslangen är ansluten till
fordonet och de gaser som avgår kan flöda fritt från fordonet in i anlägg-
ningens gasåterföringssystem.1994L0063 — SV — 20.11.2003 — 001.001 — 13