1986L0362 — SV — 13.12.1990 — 002.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETSDIREKTIV
avden24juli1986
omfastställandeavgränsvärdenförbekämpningsmedelsresteriochpåspannmål
(86/362/EEG)
(EGT L 221, 7.8.1986, s. 37)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1 Rådets direktiv 88/298/EEG av den 16 maj 1988 L 126 53 20.5.1988
►M2 Rådets direktiv 90/654/EEG av den 4 december 1990 L 353 48 17.12.1990
▼B
RÅDETSDIREKTIV
avden24juli1986
omfastställandeavgränsvärdenförbekämpningsmedelsresterioch
påspannmål
(86/362/EEG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA
DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska
gemenskapen, särskilt artiklarna 43 och 100 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag (1),
med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3), och
med beaktande av följande:Odling av olika grödor spelar en mycket viktig roll inom gemenskapen.Avkastningen från denna produktion påverkas ständigt av skadliga
organismer och ogräs.
Det är absolut nödvändigt att skydda växter och varor som framställs ur
dessa växter mot sådana organismer, inte bara för att förhindra attavkastningen sjunker eller att skörden skadas, utan också för att ökaproduktiviteten inom jordbruket.
Användning av kemiska bekämpningsmedel är en av de viktigaste
metoderna för att skydda växter och varor som framställs ur växter från
verkningarna av dessa skadliga organismer.
För växtodlingen är dessa bekämpningsmedel emellertid inte enbart
gynnsamma, eftersom de i allmänhet är giftiga substanser eller preparatmed farliga biverkningar.
Ett stort antal av dessa bekämpningsmedel och deras omvandlings- eller
nedbrytningsprodukter kan vara skadliga för konsumenter av vegetabi-liska produkter.
Dessa bekämpningsmedel och de föroreningar, som de kan ge upphov
till, kan vara skadliga för miljön.
För att komma till rätta med risken för sådana skador har många
medlemsstater redan fastställt gränsvärden för vissa rester i och på
spannmål.
De skillnader som finns mellan medlemsstaterna i fråga om gränsvärden
för bekämpningsmedelsrester kan bidra till att skapa handelshinder ochpå så sätt hindra varornas fria rörlighet inom gemenskapen.
För vissa aktiva substanser i spannmål bör därför till att börja med
fastställas gränsvärden som skall iakttas när dessa varor börjar omsättas.
Genom att dessa gränsvärden iakttas tillåts fri cirkulation av spannmål
samtidigt som konsumenternas hälsa skyddas på ett ändamålsenligt sätt.
Medlemsstaterna bör samtidigt få rätt att godkänna övervakningen av
mängden bekämpningsmedelsrester i spannmål som tillverkas och
konsumeras på deras territorium genom ett kontrollsystem och därmed
sammanhängande åtgärder för att skapa ett skydd som svarar mot defastställda gränsvärdena.
I speciella fall, särskilt i fråga om flyktiga flytande eller gasformiga
rökningsmedel bör medlemsstaterna få lov att för spannmål som inte äravsedd för omedelbar konsumtion tillåta gränsvärden som är högre än defastställda, under förut- sättning att man genom lämplig kontroll1986L0362 — SV — 13.12.1990 — 002.001 — 2
(1) EGT nr C 56, 6.3.1980, s. 14.
(2) EGT nr C 28, 9.2.1981, s. 64.
(3) EGT nr C 300, 18.11.1980, s. 29.
▼B
försäkrar sig om att dessa varor inte överlämnas till den slutlige
användaren eller konsumenten förrän resthalten av bekämpningsmedletinte längre överstiger godkänd nivå.
Detta direktiv behöver inte gälla för varor som är avsedda att exporteras
till tredje land, för varor avsedda som utsäde eller för tillverkning avvaror som inte är livsmedel.
Medlemsstaterna skall ha rätt att tillfälligt sänka de fastställda
gränsvärdena om de oväntat visar sig hälsofarliga för människor ellerdjur.
Det är lämpligt att i så fall inom Ständiga kommittén för växtskydd
upprätta ett nära samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen.
För att garantera att direktivet följs när varorna i fråga börjar omsättas,
måste medlemsstaterna sörja för lämpliga kontrollåtgärder.
Gemenskapsmetoder för provtagning och analys bör fastställas och
användas åtminstone som referensmetoder.
Metoder för provtagning och analys är tekniska och vetenskapliga frågor
som bör bestämmas av medlemsstaterna och kommissionen i närasamarbete inom Ständiga kommittén för växtskydd.
Det är lämpligt att medlemsstaterna i en årlig rapport till kommissionen
redovisar resultatet av sina kontrollåtgärder, så att information om
bekämpningsmedelsrester kan samlas in för gemenskapen som helhet.
Rådet bör se över direktivet före den 30 juni 1991 i syfte att skapa ett
enhetligt system för gemenskapen.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i rådets direktiv
74/63/EEG av den 17 december 1973 om främmande ämnen ochprodukter i djurfoder (
1) senast ändrat genom direktiv 86/354/EEG (2)
skall detta direktiv gälla för de spannmål som räknas upp i bilaga 1 i denmån dessa varor får innehålla de bekämpningsmedelsrester som räknas
upp i bilaga 2.
Artikel 2
1. I detta direktiv avses med bekämpningsmedelsrester de rester av
bekämpningsmedel och deras metaboliter samt de nedbrytnings- och
reaktionsprodukter som räknas upp i bilaga 2, som kan finnas kvar i ellerpå de varor som avses i artikel 1.
2. I detta direktiv avses med börja omsätta varje överlämnande, mot
eller utan ersättning, av de varor som avses i artikel 1.
Artikel 3
1. Medlemsstaterna skall säkerställa att de varor som avses i artikel 1,
från den tidpunkt då de börjar omsättas, inte utgör något hot mot
människors hälsa på grund av att de innehåller bekämpningsmedels-rester.
2. Medlemsstaterna får inte förbjuda eller hindra att sådana varor som
avses i artikel 1 börjar omsättas på deras territorium på grund av att de
innehåller bekämpningsmedelsrester, om mängden sådana rester inteöverskrider de gränsvärden som fastställs i bilaga 2.1986L0362 — SV — 13.12.1990 — 002.001 — 3
(1) EGT nr L 38, 11.2.1974, s. 31.
(2) EGT nr L 212, 2.8.1986, s. 27.
▼B
Artikel 4
1. Medlemsstaterna skall föreskriva att de varor som avses i artikel 1
inte får innehålla större mängd bekämpningsmedelsrester än som anges ibilaga 2 när de börjar omsättas.
2. Medlemsstaterna skall vidta alla åtgärder som krävs för att, minst
genom provtagning, säkerställa att de gränsvärden som fastställts enligt
punkt 1 iakttas.
Artikel 5
1. I fråga om de varor som avses i artikel 1, utom sådana som
importerats från tredje land eller är avsedda för andra medlemsstater, får
medlemsstaterna utan hinder av artikel 4 fortsätta att i kombination med
annan åtgärd tillämpa ett kontrollsystem som redan är i kraft på derasterritorium för att övervaka förekomsten av bekämpningsmedelsrester,för att säkerställa att överenstämmelse uppnås med de gränsvärden somär fastlagda i bilaga 2, och för att bedöma i vilken grad den egnabefolkningen, oavsett källan, utsätts för dessa rester i livsmedel. Sådana
åtgärder skall innefatta regelbundna representativa översikter av hur
stora mängder av dessa bekämpningsmedelsrester som förekommer inormalt kosthåll.
2. Medlemsstaterna skall underrätta övriga medlemsstater och
kommissionen om varje tillämpning av punkt 1.
Artikel 6
Medlemsstaterna får i och på de varor som avses i artikel 1 godkänna att
bekämpningsmedelsresterna i del B i bilaga 2 förekommer i större
mängder än som där anges, under förutsättning att dessa varor inte är
avsedda för omedelbar konsumtion och att ett lämpligt kontrollsystemsäkerställer att de inte kan göras tillgängliga för den slutlige användareneller för konsumenten, om de levereras direkt till den senare, förränresterna inte längre överskrider de gränsvärden som anges i del B.Övriga medlemsstater och kommissionen skall underrättas om de
beslutade åtgärderna. Dessa åtgärder skall tillämpas på alla där upptagna
varor, oberoende av deras ursprung.
Artikel 7
Medlemsstaterna skall före den 1 augusti varje år för kommissionen
redovisa resultaten av de offentliga kontrollerna, övervakningen och
övriga åtgärder som under det gångna året vidtagits enligt artikel 4 och, itillämpliga fall, artikel 5.
Artikel 8
1. De metoder för provtagning och analys som behövs för att utföra
kontroll, övervakning och andra åtgärder enligt artikel 4 och, itillämpliga fall, artikel 5 skall bestämmas enligt det förfarande somfastställs i artikel 12. Det finns analysmetoder inom gemenskapen attanvändas vid tvister, men det hindrar inte att medlemsstaterna kananvända andra vetenskapligt vedertagna metoder som ger jämförbara
resultat.
2. Medlemsstaterna skall underrätta övriga medlemsstater och
kommissionen om de andra metoder som används enligt punkt 1.
Artikel 9
1. Om en medlemsstat anser att ett gränsvärde i bilaga 2 utgör en risk
för människors hälsa och därför kräver ett snabbt ingripande, får dennamedlemsstat tillfälligt sänka gränsvärdet inom sitt eget territorium. Denskall i så fall omedelbart underrätta övriga medlemsstater och
kommissionen om dessa åtgärder och bifoga en redogörelse om
anledningen till dessa.
2. Uppkommer det läge som förutses i punkt 1, skall beslut fattas
enligt förfarandet i artikel 13, huruvida gränsvärdena i bilaga 2 börändras. I avvaktan på rådets eller kommissionens beslut enligt1986L0362 — SV — 13.12.1990 — 002.001 — 4
▼B
ovannämnda förfarande får medlemsstaten fortsätta att tillämpa sina
egna bestämmelser.
Artikel 10
Ändringar av gränsvärdena i bilaga 2 som en följd av nya vetenskapliga
och tekniska rön skall, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 9,
på kommissionens förslag godkännas av rådet med kvalificeradmajoritet.
Artikel 11
Rådet skall på kommissionens förslag enhälligt genom direktiv anta
varje ny lista över varor eller över bekämpningsmedelsrester i och på de
varor som avses i artikel 1 och gränsvärden för sådana bekämpnings-
medelsrester.
Artikel 12
1. När det förfarande som fastställs i denna artikel skall tillämpas,
skall ordföranden utan dröjsmål hänskjuta ärendet till Ständigakommittén för växtskydd, i det följande kallad ”kommittén”, antingenpå eget initiativ eller på begäran av företrädaren för en medlemsstat.
2. Inom kommittén skall medlemsstaternas röster vägas enligt
fördragets artikel 148.2. Ordföranden får inte rösta.
3. Kommissionens företrädare skall lägga fram ett förslag till
åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid somordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är.Kommittén skall fatta sitt beslut med en majoritet av 54 röster.
4. Om förslaget är förenligt med kommitténs yttrande skall
kommissionen själv besluta att de föreslagna åtgärderna skall vidtasoch genast verkställa dem. Om förslaget inte är förenligt med
kommitténs yttrande eller om inget yttrande avges, skall kommissionen
genast föreslå rådet vilka åtgärder som skall vidtas. Rådet skall fatta sittbeslut med kvalificerad majoritet.
Om rådet inte har fattat något beslut inom tre månader från det att
förslaget mottagits, skall kommissionen själv besluta att de föreslagnaåtgärderna skall vidtas såvida inte rådet med enkel majoritet har avvisatförslaget.
Artikel 13
1. När det förfarande som fastställs i denna artikel skall tillämpas,
skall ordföranden utan dröjsmål hänskjuta ärendet till kommittén,
antingen på eget initiativ eller på begäran av företrädaren för en
medlemsstat.
2. Inom kommittén skall medlemsstaternas röster vägas enligt
fördragets artikel 148.2. Ordföranden får inte rösta.
3. Kommissionens företrädare skall lägga fram ett förslag till
åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom två dagar.
Kommittén skall fatta sitt beslut med en majoritet av 54 röster.
4. Om förslaget är förenligt med kommitténs yttrande skall
kommissionen själv besluta att de föreslagna åtgärderna skall vidtas
och genast verkställa dem. Om förslaget inte är förenligt medkommitténs yttrande eller om inget yttrande avges, skall kommissionengenast föreslå rådet vilka åtgärder som skall vidtas. Rådet skall fatta sittbeslut med kvalificerad majoritet.
Om rådet inte har fattat något beslut inom 15 dagar från det att förslaget
har mottagits, skall kommissionen själv besluta att de föreslagnaåtgärderna skall vidtas såvida inte rådet med enkel majoritet har avvisatförslaget.1986L0362 — SV — 13.12.1990 — 002.001 — 5
▼B
Artikel 14
Detta direktiv skall inte gälla för varor som avses i artikel 1 om det
åtminstone på vedertaget sätt kan styrkas att de är avsedda för
a) export till tredje land,
b) tillverkning av varor som inte är livsmedel,
c) användning som utsäde.
Artikel 15
I syfte att förbättra det system för gemenskapen som införs genom detta
direktiv skall rådet, med utgångspunkt från en kommissionsrapport, vidbehov åtföljd av förslag till lämpliga åtgärder, ta upp detta direktiv till
förnyad prövning senast den 30 juni 1991.
Artikel 16
Medlemsstaterna skall senast den 30 juni 1988 sätta i kraft de lagar och
andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De
skall genast underrätta kommissionen om detta.
Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala
bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område somomfattas av detta direktiv.
Förbundsrepubliken Tyskland medges emellertid att, på förutvarande
Tyska demokratiska republikens territorium och senast till den 31
december 1992, släppa ut sådana varor på marknaden som återfinns ibilaga I och som har en högre halt av vätecyanid än den halt somfastställts i bilaga II. Avvikelsen skall endast gälla varor som har sittursprung på förutvarande Tyska demokratiska republikens territorium.
De tillåtna halterna får under inga omständigheter överskrida de halter
som gällde enligt lagstiftningen i förutvarande Tyska demokratiska
republiken.
Förbundsrepubliken Tyskland skall se till att varorna i fråga inte införs i
andra delar av gemenskapen än på förutvarande Tyska demokratiskarepublikens territorium.
Artikel 17
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.1986L0362 — SV — 13.12.1990 — 002.001 — 6
▼M2
▼B
▼B
BILAGA 1
Tulltaxenummer Benämning
ex 10.01 Vete
10.02 Råg
10.03 Korn
10.04 Havre
ex 10.05 Majs
ex 10.06 Risex 10.07 Bovete, hirs, durra, triticale och
övrig spannmål1986L0362 — SV — 13.12.1990 — 002.001 — 7
▼B
BILAGA 2
DEL A
Bekämpningsmedelsrester Gränsvärden i mg/kg (ppm)
1. aldrin/C148/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C150ensamt eller kombinerat,
uttryckt som dieldrin (HEOD) 2. dieldrin (HEOD) 0,01
3. total oorganisk bromid uttryckt i Br-joner 50
4. karbaryl 1:ris
0,5:övrig spannmål
5. klordan (summan av cis- och transisomerer) 0,02
6. DDT (summan av DDT-, TDE- och DDE-isomerer, uttryckt
som DDT)0,05
7. diazinon 0,05
8. 1,2-dibrometan (etylendibromid) 0,01 (1)
9. diklorvos 2
10. endosulfan (summan av alfa- och beta-isomerer och av
endosulfansulfat, uttryckt som endosulfan)0,2:majs
11. endrin 0,01:övrig
spannmål
12. heptaklor (summan av heptaklor och heptaklorepoxid, uttryckt
som heptaklor)0,01
13. hexaklorbensen (HCB) 0,01
14. hexaklorcyklohexan (HCH)
14.1 alfa-isomer/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C150summan av dessa0,02
14.2 beta-isomer
14.3 gamma-isomer (lindan) 0,1 (2)
15. malation (summan av malation och malaoxon, uttryckt som
malation8
16. fosfamidon 0,05
17. pyretriner (summan av pyretriner I och II, cineriner I och II,
jasmoliner I och II)3
18. triklorfon 0,0119. kaptafol 0,05
(1) Medlemsstater, vars övervakande myndigheter hittills inte rutinmässigt kunnat påvisa rester på nivån 0,01 mg/kg,
får under en övergångsperiod, men senast till den 30 juni 1991, använda metoder med en bestämningsgräns sominte överskrider 0,05 mg/kg.
(
2) Från och med den 1 januari 1990.
DEL B
BekämpningsmedelsresterGränsvärden i mg/kg
(ppm)
1. brommetan (metylbromid) 0,1
2. koldisulfid 0,1
3. koltetraklorid 0,1
4. cyanväte, cyanider uttryckta som cyanväte 15
5. vätefosfid, fosfider uttryckta som vätefosfid 0,11986L0362 — SV — 13.12.1990 — 002.001 — 8
▼M1
▼B