2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 999/2001
av den 22 maj 2001
om fastställande av bestämmelser för förebyggande, kontroll och utrotning av vissa typer av tran-
smissibel spongiform encefalopati
(EGT L 147, 31.5.2001, s. 1)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1 Kommissionens förordning (EG) nr 1248/2001 av den 22 juni 2001 L 173 12 27.6.2001
►M2 Kommissionens förordning (EG) nr 1326/2001 av den 29 juni 2001 L 177 60 30.6.2001
►M3 Kommissionens förordning (EG) nr 270/2002 av den 14 februari 2002 L 45 4 15.2.2002
►M4 Kommissionens förordning (EG) nr 1494/2002 av den 21 augusti 2002 L 225 3 22.8.2002
►M5 Kommissionens förordning (EG) nr 260/2003 av den 12 februari 2003 L 37 7 13.2.2003
►M6 Kommissionens förordning (EG) nr 650/2003 av den 10 april 2003 L 95 15 11.4.2003
►M7 Kommissionens förordning (EG) nr 1053/2003 av den 19 juni 2003 L 152 8 20.6.2003
►M8 Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1128/2003 av den 16
juni 2003L 160 1 28.6.2003
►M9 Kommissionens förordning (EG) nr 1139/2003 av den 27 juni 2003 L 160 22 28.6.2003
►M10 Kommissionens förordning (EG) nr 1234/2003 av den 10 juli 2003 L 173 6 11.7.2003
►M11 Kommissionens förordning (EG) nr 1809/2003 av den 15 oktober 2003 L 265 10 16.10.2003
►M12 Kommissionens förordning (EG) nr 1915/2003 av den 30 oktober 2003 L 283 29 31.10.2003
►M13 Kommissionens förordning (EG) nr 2245/2003 av den 19 december 2003 L 333 28 20.12.2003
►M14 Kommissionens förordning (EG) nr 876/2004 av den 29 april 2004 L 162 52 30.4.2004
Ändrad genom:
►A1 Akt om villkoren för Republiken Tjeckiens, Republiken Estlands, Repu-
bliken Cyperns, Republiken Lettlands, Republiken Litauens, Republiken
Ungerns, Republiken Maltas, Republiken Polens, Republiken Sloveniensoch Republiken Slovakiens anslutning till de fördrag som ligger tillgrund för Europeiska Unionen och om anpassning av fördragenL 236 33 23.9.2003
▼B
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG)
nr 999/2001
av den 22 maj 2001
om fastställande av bestämmelser för förebyggande, kontroll och
utrotning av vissa typer av transmissibel spongiform encefalopati
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR
ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenska-
pen, särskilt artikel 152.4 b i detta,
med beaktande av kommissionens förslag (1),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),
efter att ha hört Regionkommittén,
i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (3), och
av följande skäl:
(1) Flera olika typer av transmissibel spongiform encefalopati (TSE)
har sedan flera år tillbaka konstaterats oberoende av varandrahos människor och djur. Bovin spongiform encefalopati (BSE)upptäcktes först hos nötkreatur 1986 och under följande årockså hos andra djurarter. En ny variant av Creutzfeldt-Jakobs
sjukdom (CJS) beskrevs 1996. Det samlas ständigt nya bevis
för likheten mellan BSE-smittämnet och det smittämne somförorsakar den nya varianten av Creutzfeldt-Jakobs sjukdom.
(2) Sedan 1990 har gemenskapen beslutat om en rad åtgärder för attskydda människor och djur mot BSE-risken. Dessa åtgärdergrundar sig på skyddsbestämmelserna i direktiven omkontrollåtgärder på veterinärområdet. Med hänsyn till omfatt-ningen av den hälsorisk som människor och djur utsätts för
genom vissa typer av TSE är det lämpligt att anta särskilda
bestämmelser om förebyggande, kontroll och utrotning av dessa.
(3) Denna förordning har direkt avseende på folkhälsan och harbetydelse för hur den inre marknaden fungerar. Den omfattarprodukter som ingår i bilaga I till fördraget men även produktersom inte ingår i denna bilaga. Det är därför lämpligt att väljaartikel 152.4 b i fördraget som rättslig grund.
(4) Kommissionen har erhållit vetenskapliga yttranden om fleraaspekter av TSE, bland annat från Vetenskapliga styrkommitténoch Vetenskapliga kommittén för veterinära åtgärder till skydd
för människors hälsa. Vissa av dessa yttranden avser åtgärder
för att minska den potentiella risken för att människor och djurskall utsättas för produkter från infekterade djur.
(5) Dessa bestämmelser bör gälla produktion och avyttring avlevande djur och animaliska produkter. De behöver däremotinte gälla kosmetiska eller medicinska produkter, medicintek-niska produkter, deras utgångsmaterial eller mellanprodukter,
för vilka andra särskilda bestämmelser gäller, särskilt avseende
förbud mot användning av vissa typer av riskmaterial. De börinte heller gälla animaliska produkter som inte innebär någonhälsorisk för människor och djur eftersom de är avsedda attanvändas till annat än livsmedel, foder eller gödningsmedel.Det är däremot nödvändigt att säkerställa att animaliska
produkter som inte omfattas av denna förordning hålls åtskilda
från dem som omfattas av förordningen, om de inte uppfyllerminst samma hälsovillkor som de sistnämnda.2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 2
(1) EGT C 45, 19.2.1999, s. 2, och
EGT C 120 E, 24.4.2001, s. 89.
(2) EGT C 258, 10.9.1999, s. 19.
(3) Europaparlamentets yttrande av den 17 maj 2000 (EGT C 59, 23.2.2001, s.
93), rådets gemensamma ståndpunkt av den 12 februari 2001 (EGT C 88,
19.3.2001, s. 1) och Europaparlamentets beslut av den 3 maj 2001.
▼B
(6) Det bör införas bestämmelser om att kommissionen får vidta
skyddsåtgärder om den behöriga myndigheten i en medlemsstat
eller i ett tredje land inte har hanterat TSE-risken på lämpligtsätt.
(7) Ett förfarande bör fastställas för att bestämma den epidemiolo-giska statusen för en medlemsstat, ett tredje land och en avdess regioner (nedan kallade länder eller regioner) med hänsyntill BSE på grundval av en bedömning av risken för förekomst(på engelska: incident risk), spridning och risk för att människor
utsätts för smitta, utifrån tillgänglig information. Medlemsstater
och tredje land som väljer att inte ansöka om att få sin statusfastställd bör av kommissionen placeras i en kategori, pågrundval av all information som kommissionen har tillgång till.
(8) Medlemsstaterna bör införa utbildningsprogram för dem som hartill uppgift att förebygga och bekämpa TSE, liksom för vete-rinärer, jordbrukare och personer som har hand om transport,
avyttring och slakt av livsmedelsproducerande djur.
(9) Medlemsstaterna måste årligen genomföra ett övervakningspro-gram för BSE och scrapie och meddela kommissionen och de
övriga medlemsstaterna resultaten härav samt om någon annanform av TSE har uppträtt.
(10) Vissa vävnader från idisslare bör betecknas som specificeratriskmaterial på grundval av de olika TSE-typernas patogeneroch den epidemiologiska statusen för det land eller den regiondär det berörda djuret har sitt ursprung eller sin hemvist. Despecificerade riskmaterialen måste avlägsnas och destrueras på
ett sådant sätt att människor och djur inte utsätts för några hälso-
risker. Framför allt bör de inte avyttras för att användas vidtillverkning av livsmedel, foder eller gödningsmedel.Bestämmelser bör emellertid införas om möjlighet att uppnå enlikvärdig hälsoskyddsnivå, med hjälp av ett TSE-test som utförspå enskilda djur, sedan full validitet fastställts. Slakttekniker som
innebär en risk för att material från hjärnan infekterar andra
vävnader bör inte tillåtas i andra länder eller regioner än de därBSE-risken är lägst.
(11) Åtgärder bör vidtas för att förhindra att TSE överförs tillmänniskor och djur genom förbud mot att utfodra vissa katego-rier djur med vissa kategorier djurprotein, samt genom förbudmot att använda vissa material från idisslare i livsmedel. Dessa
förbud bör stå i proportion till de risker det handlar om.
(12) Det bör föreskrivas att varje misstanke om någon form av TSEhos något djur skall anmälas till den behöriga myndigheten, som
omedelbart skall vidta alla lämpliga åtgärder, och i synnerhetfastställa restriktioner för förflyttning av det misstänkta djuret iväntan på resultatet av undersökningen eller låta slakta det underofficiell övervakning. Om den behöriga myndigheten inte kanutesluta möjligheten att djuret är smittat med TSE, bör den se
till att lämpliga undersökningar görs och hålla slaktkroppen
under officiell övervakning till dess att en diagnos har ställts.
(13) Om förekomst av TSE bekräftas officiellt, bör den behörigamyndigheten vidta alla nödvändiga åtgärder, i synnerhet låtadestruera slaktkroppen, och genomföra en undersökning för attidentifiera alla riskdjur och fastställa restriktioner för förflyttningav djur och animaliska produkter för vilka smittorisk konstate-
rats. Ägarna bör utan dröjsmål ersättas för förlust av djur och
animaliska produkter som destruerats enligt denna förordning.
(14) Medlemsstaterna bör upprätta beredskapsplaner i vilka de nation-ella åtgärder som skall vidtas vid ett utbrott av BSE anges.Beredskapsplanerna bör godkännas av kommissionen.Bestämmelser bör införas för att kunna utsträcka dennabestämmelse till att gälla andra typer av TSE än BSE.
(15) Det bör fastställas bestämmelser om avyttring av vissa levandedjur och animaliska produkter. I nuvarande gemenskapslagstift-ning om identifiering och registrering av nötkreatur finns2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 3
▼B
bestämmelser om ett system som gör det möjligt att, enligt inter-
nationella normer, spåra djuren tillbaka till moderdjuret ochursprungsbesättningen. Det bör införas bestämmelser om likvär-
diga garantier i fråga om nötkreatur som importeras från tredje
land. Djur och animaliska produkter som omfattas av nämndalagstiftning och som förflyttas vid handel inom gemenskapeneller importeras från tredje land bör åtföljas av de intyg somkrävs enligt gemenskapslagstiftningen, vid behov kompletterade
i enlighet med denna förordning.
(16) Avyttring av vissa animaliska produkter som härrör från
nötkreatur i högriskregioner bör förbjudas. Detta förbud bördock inte gälla vissa animaliska produkter som framställs underkontrollerade förhållanden och som kommer från djur för vilka
det kan fastställas att de inte utgör någon hög risk för infektion
med TSE.
(17) För att säkerställa att reglerna om förebyggande, kontroll ochutrotning av TSE respekteras är det lämpligt att ta prover förlaboratorietester på grundval av ett på förhand fastställt protokoll
som kan ge en fullständig epidemiologisk bild av läget när det
gäller TSE. För att garantera att testförfarandena och testresul-taten är enhetliga bör referenslaboratorier inrättas, nationellt ochpå gemenskapsnivå; därtill måste det införas tillförlitliga veten-skapliga metoder, bland annat specifika snabbtest för TSE. Man
bör i möjligaste mån använda snabbtest.
(18) Det är nödvändigt att genomföra gemenskapsinspektioner i
medlemsstaterna för att garantera en enhetlig tillämpning avkraven när det gäller förebyggande, kontroll och utrotning avTSE samt även föreskriva tillämpning av kontrollförfaranden.
För att säkerställa att de garantier som lämnas av tredje land
vid import av levande djur och animaliska produkter till gemen-skapen är likvärdiga med dem som är i kraft inom gemenskapenbör gemenskapsinspektioner och -kontroller genomföras på platsför att kontrollera att importvillkoren uppfylls av exporterandetredje land.
(19) Handelsåtgärderna när det gäller TSE bör bygga på internatio-nella standarder, riktlinjer eller rekommendationer, om sådanafinns. Åtgärder som är vetenskapligt underbyggda och somsäkerställer ett bättre sanitärt skydd får dock vidtas om deåtgärder som är grundade på relevanta internationella standarder,
riktlinjer eller rekommendationer inte skulle säkerställa ett
lämpligt hälsoskydd.
(20) Det bör föreskrivas att denna förordning skall ses över när nyavetenskapliga uppgifter blir tillgängliga.
(21) De övergångsåtgärder som är nödvändiga för att i synnerhetreglera användningen av de typer av riskmaterial som anges idenna förordning bör fastställas.
(22) De åtgärder som krävs för att genomföra denna förordning börantas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni
1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av
kommissionens genomförandebefogenheter (
1).
(23) I syfte att genomföra denna förordning bör förfarandenfastställas för ett nära och effektivt samarbete mellan kommis-sionen och medlemsstaterna inom Ständiga veterinärkommittén,
Ständiga foderkommittén och Ständiga livsmedelskommittén.
(24) Eftersom tillämpningsföreskrifterna för denna förordning är
åtgärder med allmän räckvidd enligt artikel 2 i rådets beslut1999/468/EG, bör de antas enligt det föreskrivande förfarandet iartikel 5 i det beslutet.2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 4
(1) EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.
▼B
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
Artikel 1
Tillämpningsområde
1. I denna förordning fastställs bestämmelser för förebyggande,
kontroll och utrotning av transmissibel spongiform encefalopati (TSE)hos djur. Den skall tillämpas på framställning och avyttring, samt i
vissa särskilda fall export, av levande djur och animaliska produkter.
2. Denna förordning skall inte tillämpas på
a) kosmetiska, medicinska eller medicintekniska produkter, eller
utgångsmaterial och mellanprodukter till dessa,
b) produkter, eller utgångsmaterial och mellanprodukter till dessa, som
inte är avsedda att användas i livsmedel, foder eller gödningsmedel,
c) animaliska produkter som är avsedda för utställning, undervisning,
forskning, specialstudier eller analyser, förutsatt att de inte slutligen
kan konsumeras eller användas av människor eller andra djur än de
som används för de aktuella forskningsprojekten,
d) levande djur som används vid eller är avsedda för forskning.
Artikel 2
Separering av levande djur och animaliska produkter
För att undvika korskontaminering eller substitution av levande djur
eller animaliska produkter som avses i artikel 1.1, med de animaliskaprodukter som avses i artikel 1.2 a–1.2 c eller de levande djur somavses i artikel 1.2 d, skall de hållas permanent åtskilda, såvida intedessa levande djur eller dessa animaliska produkter har framställts
under åtminstone likvärdiga hälsoskyddsvillkor när det gäller TSE.
Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall fastställas enligt det
förfarande som avses i artikel 24.2.
Artikel 3
Definitioner
1. I denna förordning används följande beteckningar med de bety-
delser som här anges:
a) TSE: samtliga former av transmissibel spongiform encefalopati
utom de som människor kan drabbas av.
b) avyttring: all verksamhet som har till syfte att sälja levande djur
eller animaliska produkter som omfattas av denna förordning, tilltredje man inom gemenskapen, eller varje annan form av överlå-telse mot eller utan betalning till en sådan tredje man, ellerlagring i syfte att senare tillhandahålla en sådan tredje man produk-
terna.
c) animaliska produkter: alla produkter som härrör från eller
innehåller en produkt som härrör från något av de djur somomfattas av bestämmelserna i direktiv 89/662/EEG (
1) eller direktiv
90/425/EEG (2).2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 5
(1) Rådets direktiv 89/662/EEG av den 11 december 1989 om veterinära
kontroller vid handeln inom gemenskapen i syfte att fullborda den inre
marknaden (EGT L 395, 30.12.1989, s. 13). Direktivet senast ändrat genom
rådets direktiv 92/118/EEG (EGT L 62, 15.3.1993, s. 49).
(2) Rådets direktiv 90/425/EEG av den 26 juni 1990 om veterinära och avels-
tekniska kontroller i handeln med vissa levande djur och varor inom
gemenskapen med sikte på att förverkliga den inre marknaden (EGT L
224, 18.8.1990, s. 29). Direktivet senast ändrat genom rådets direktiv 92/
118/EEG.
▼B
d) utgångsmaterial: råvaror eller andra animaliska produkter från vilka
eller med vars hjälp de produkter som avses i artikel 1.2 a och 1.2 bframställs.
e) behörig myndighet: den centrala myndighet i en medlemsstat som
har till uppgift att se till att kraven i denna förordning efterlevs,eller varje annan myndighet till vilken den centrala myndighetenhar delegerat nämnda uppgift, särskilt för foderkontroll. Dennadefinition skall också, i förekommande fall, omfatta motsvarande
myndighet i tredje land.
f) kategori: någon av de klassificeringskategorier som avses i kapitel
C i bilaga II.
g) specificerat riskmaterial: de vävnader som specificeras i bilaga V.
Om inte annat anges, skall produkter som innehåller eller härrör
från dessa vävnader inte inbegripas i denna definition.
h) djur som misstänks vara smittade med TSE: levande, slaktade eller
döda djur som uppvisar eller har uppvisat neurologiska eller beteen-demässiga störningar eller ett gradvis försämrat allmäntillstånd som
har samband med en störning i centrala nervsystemet och för vilka
ingen alternativ diagnos kan fastställas på grundval av informationsom inhämtats på grundval av en klinisk undersökning, svar påbehandling, obduktion eller laboratorieanalys före eller efter djuretsdöd. Alla nötkreatur som har gett positivt resultat i ett snabbtest förbovin spongiform encefalopati (BSE) skall också misstänkas vara
smittade med BSE.
i) anläggning: varje anläggning eller plats där djur som omfattas av
denna förordning hålls, föds upp och hanteras eller visas upp förallmänheten.
j) provtagning: provtagning, med statistiskt korrekt underlag, från djur
eller deras omgivning eller från animaliska produkter för att ställaen sjukdomsdiagnos eller fastställa släktskap, övervaka hälsan samtkontrollera frånvaron av mikrobiologiska agenser eller vissa mate-rial i animaliska produkter.
k) gödningsmedel: varje ämne som innehåller animaliska produkter
som används på mark för att främja tillväxten. Det får innehållarötningsrester från biogasproduktion eller kompostering.
l) snabbtest: de analysmetoder som avses i kapitel C.4 i bilaga X och
som ger ett resultat inom 24 timmar.
m) alternativt test: de test som avses i artikel 8.2 och som används i
stället för avlägsnande av specificerat riskmaterial.
2. De särskilda definitionerna i bilaga I skall också gälla.3. Om en term i denna förordning inte har definierats i punkt 1 eller
i bilaga I, skall de relevanta definitionerna i förordning (EG) nr 1760/2000 (
1) och de definitioner som finns i eller som har fastställts med
stöd av direktiven 64/432/EEG (2), 89/662/EEG, 90/425/EEG och 91/
68/EEG (3) tillämpas i den utsträckning som det hänvisas till dem i
denna text.2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 6
(1) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1760/2000 av den 17 juli
2000 om upprättande av ett system för identifiering och registrering av
nötkreatur samt märkning av nötkött och nötköttsprodukter och om
upphävande av rådets förordning (EG) nr 820/97 (EGT L 204, 11.8.2000,
s. 1).
(2) Rådets direktiv 64/432/EEG av den 26 juni 1964 om djurhälsoproblem som
påverkar handeln med nötkreatur och svin inom gemenskapen (EGT 121,
29.7.1964, s. 1977/64). Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentetsoch rådets direktiv 2000/20/EG (EGT L 163, 4.7.2000, s. 35).
(
3) Rådets direktiv 91/68/EEG av den 28 januari 1991 om djurhälsovillkor för
handeln med får och getter inom gemenskapen (EGT L 46, 19.2.1991, s.
19). Direktivet senast ändrat genom kommissionens beslut 94/953/EG
(EGT L 371, 31.12.1994, s. 14).
▼B
Artikel 4
Skyddsåtgärder
1. När det gäller genomförandet av skyddsåtgärder skall principerna
och bestämmelserna i artikel 9 i direktiv 89/662/EEG, artikel 10 idirektiv 90/425/EEG, artikel 18 i direktiv 91/496/EEG (
1) och artikel
22 i direktiv 97/78/EG (2) tillämpas.
2. Skyddsåtgärderna skall antas i enlighet med det förfarande som
avses i artikel 24.2 och Europaparlamentet skall samtidigt underrättas
om dessa åtgärder och om motiveringen till dem.
KAPITEL II
FASTSTÄLLANDE AV BSE-STATUS
Artikel 5
Klassificering
1. BSE-status för en medlemsstat, ett tredje land eller en region i en
medlemsstat eller ett tredje land (nedan kallade länder eller regioner),kan endast fastställas på grundval av kriterierna i kapitel A i bilaga II
och resultaten av en riskanalys som identifierar samtliga potentiella
faktorer för uppkomsten av BSE, angivna i kapitel B i bilaga II, samtderas utveckling över tiden.
Medlemsstaterna och de tredje länder som vill stå kvar på förteckning-
arna över tredje länder som är godkända för att till gemenskapen
exportera de levande djur eller de produkter som avses i denna förord-
ning, skall till kommissionen lämna en ansökan om fastställande avderas BSE-status, tillsammans med relevanta uppgifter avseende krite-rierna i kapitel A i bilaga II och de potentiella riskfaktorerna i kapitelB i bilaga II samt deras utveckling över tiden.
2. Ett beslut om att fatta ett avgörande om varje ansökan för att
klassificera den medlemsstat eller det tredje land eller den region imedlemsstaten eller det tredje landet som har lämnat in ansökansåsom hörande till någon av kategorierna i kapitel C i bilaga II, skallfattas med beaktande av de kriterier och potentiella riskfaktorer somanges i punkt 1, i enlighet med det förfarande som avses i artikel 24.2.
Detta beslut skall antas inom sex månader efter det att ansökan samt de
relevanta upplysningar som avses i punkt 1, andra stycket, har lämnatsin. Om kommissionen finner att underlaget inte innehåller den informa-tion som fastställs i kapitlen A och B i bilaga II, skall den begäraytterligare information inom en tidsfrist som skall fastställas. Det slut-
liga beslutet skall sedan fattas inom sex månader efter det att den
fullständiga informationen lämnats.
Efter det att Internationella byrån för epizootiska sjukdomar har
fastställt ett förfarande för klassificering av länder i kategorier och omden har placerat det ansökande landet i någon av dessa kategorier, fårdet beslutas om en förnyad bedömning av den gemenskapskategori-
sering som genomförts för det berörda landet i enlighet med första
stycket i denna punkt, i förekommande fall i enlighet med det förfa-rande som avses i artikel 24.2.
3. Om kommissionen finner att den information som en medlemsstat
eller ett tredje land har lämnat i enlighet med kapitlen A och B i bilaga
II är otillräcklig eller oklar, kan den i enlighet med det förfarande som
avses i artikel 24.2 fastställa BSE-status för den berörda medlemsstateneller det berörda tredje landet på grundval av en fullständig riskanalys.2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 7
(1) Rådets direktiv 91/496/EEG av den 15 juli 1991 om fastställande av regler
för hur veterinärkontroller skall organiseras för djur som importeras till ge-
menskapen från tredje land och om ändring av direktiven 89/662/EEG, 90/425/EEG och 90/675/EEG (EGT L 268, 24.9.1991, s. 56). Direktivet senast
ändrat genom rådets direktiv 96/43/EG (EGT L 162, 1.7.1996, s. 1).
(
2) Rådets direktiv 97/78/EG av den 18 december 1997 om principerna för
organisering av veterinärkontroller av produkter från tredje land som förs
in i gemenskapen (EGT L 24, 30.1.1998, s. 9).
▼B
Denna analys skall innehålla en avgörande statistisk undersökning av
den epidemiologiska situationen avseende TSE i den ansökandemedlemsstaten eller det ansökande tredje landet, vilken skall genom-
föras med snabbtest med hjälp av ett screeningförfarande.
Kommissionen skall beakta de klassificeringskriterier som Internatio-nella byrån för epizootiska sjukdomar har fastställt.
Snabbtest skall godkännas för detta ändamål enligt det förfarande som
avses i artikel 24.2 och införas i en förteckning i kapitel C.4 i bilaga X.
Detta screeningförfarande kan även utnyttjas av de medlemsstater eller
tredje länder som vill att kommissionen – enligt det förfarande som
avses i artikel 24.2 – skall godkänna den klassificering som de gjortpå denna grund.
Den berörda medlemsstaten eller det berörda tredje landet skall stå för
kostnaderna för detta förfarande.
4. De medlemsstater eller tredje länder som inte lämnat in någon
ansökan enligt punkt 1 inom sex månader från och med den 1 juli
2001 skall, när det gäller export från deras territorier av levande djureller animaliska produkter, betraktas som länder i kategori 5 enligtkapitel C i bilaga II så länge de inte har lämnat in någon ansökan.
5. Medlemsstaterna skall utan dröjsmål till kommissionen anmäla
alla epidemiologiska bevis eller annan information som skulle kunna
leda till förändringar i deras BSE-status, särskilt resultaten av de
övervakningsprogram som föreskrivs i artikel 6.
6. Bibehållandet av ett tredje land i någon av förteckningarna enligt
gemenskapens bestämmelser om tillstånd att till Europeiska gemenska-pen exportera levande djur och animaliska produkter, för vilka detfinns särskilda bestämmelser i denna förordning, beslutas enligt det
förfarande som anges i artikel 24.2 och under förutsättning att, med
hänsyn till tillgänglig information eller om TSE förmodas förekomma— den information som föreskrivs i punkt 1 lämnas. Om sådan infor-mation inte lämnas inom tre månader från det att kommissionen begärtden, skall bestämmelserna i punkt 4 i denna artikel tillämpas så länge
informationen inte har lämnats och inte har kunnat utvärderas i enlighet
med punkt 2 eller punkt 3.
För att tredje land skall få exportera levande djur eller animaliska
produkter för vilka det finns särskilda bestämmelser i denna förordningtill gemenskapen enligt de villkor som grundar sig på den kategori somkommissionen fastställt, skall de förbinda sig att utan dröjsmål till
kommissionen skriftligen anmäla alla epidemiologiska eller andra bevis
som skulle kunna leda till ändringar i deras BSE-status.
7. Ett beslut får antas i enlighet med det förfarande som avses i
artikel 24.2 om att ändra BSE(klassificeringen för en medlemsstat ellerett tredje land eller någon av deras regioner i enlighet med resultatenav de kontroller som föreskrivs i artikel 21.
8. De beslut som avses i punkterna 2, 3, 4, 6 och 7 skall grundas på
en riskbedömning med hänsyn till de rekommenderade kriterier somfastställs i kapitlen A och B i bilaga II.
KAPITEL III
FÖREBYGGANDE AV TSE
Artikel 6
Övervakningssystem
1. Varje medlemsstat skall genomföra ett årligt övervakningspro-
gram för BSE och scrapie i enlighet med kapitel A i bilaga III. Ettscreeningförfarande med hjälp av snabbtest skall ingå i detta program.
Snabbtest skall godkännas för detta ändamål enligt det förfarande som
avses i artikel 24.2 och införas i en förteckning i kapitel C.4 i bilaga X.2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 8
▼B
2. Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen och de övriga
medlemsstaterna i Ständiga veterinärkommittén om uppkomst av annanTSE än BSE.
3. Alla officiella undersökningar och laboratorieprov skall regi-
streras enligt kapitel B.1 bilaga III.
4. Medlemsstaterna skall förelägga kommissionen en årlig rapport
som skall innehålla åtminstone den information som avses i kapitelB.I i bilaga III. Rapporten för varje kalenderår skall överlämnas senastden 31 mars nästkommande år. Inom tre månader efter det att denationella rapporterna har mottagits, skall kommissionen för Ständiga
veterinärkommittén lägga fram en sammanfattning av dessa rapporter,
som skall innehålla åtminstone den information som avses i kapitelB.II i bilaga III.
Artikel 7
Förbud avseende foder
1. Det är förbjudet att utfodra idisslare med protein som härrör från
däggdjur.
2. Dessutom skall det förbud som avses i punkt 1 även gälla djur
och animaliska produkter i enlighet med punkt 1 i bilaga IV.
3. Punkterna 1 och 2 skall tillämpas utan att det påverkar tillämp-
ningen av punkt 2 i bilaga IV.
4. De medlemsstater eller regioner i medlemsstaterna som har place-
rats i kategori 5 skall inte tillåtas att exportera eller lagra sådant foder
för livsmedelsproducerande djur som innehåller protein som härrör fråndäggdjur, eller foder som är avsett för däggdjur, med undantag avhundar och katter, och som innehåller bearbetat protein som härrörfrån däggdjur.
Tredje land eller regioner i tredje land som har placerats i kategori 5
skall inte tillåtas att till gemenskapen exportera sådant foder för livs-medelsproducerande djur som innehåller protein som härrör fråndäggdjur eller foder som är avsett för däggdjur, med undantag avhundar och katter, och som innehåller bearbetat protein som härrör
från däggdjur.
5. Tillämpningsföreskrifterna för denna artikel, inbegripet reglerna
om förebyggande av korskontaminering och om de metoder för prov-
tagning och provanalys som krävs för att kontrollera att denna artikel
efterlevs, skall antas enligt det förfarande som avses i artikel 24.2.
Artikel 8
Specificerat riskmaterial
1. Det specificerade riskmaterialet skall avlägsnas och destrueras i
enlighet med punkterna 2, 3, 4 och 8 i bilaga V.
Dessa specificerade riskmaterial eller bearbetade material av dessa får
endast avyttras eller, i förekommande fall, exporteras för slutligdestruktion i enlighet med punkterna 3 och 4 eller i förekommandefall punkt 7 c eller punkt 8 i bilaga V. De får inte importeras till ge-menskapen. Transitering genom gemenskapens territorium skall ske i
överensstämmelse med kraven i artikel 3 i direktiv 91/496/EEG.
2. Punkt 1 skall inte tillämpas på vävnader från djur som har
genomgått ett alternativt test som godkänts för detta särskilda syfte i
enlighet med det förfarande som avses i artikel 24.2 och som införts i
förteckningen i kapitel C.5 i bilaga X och tillämpas enligt de villkorsom anges i punkt 5 i bilaga V, och där testresultaten är negativa.
De medlemsstater som godkänner detta alternativa test skall underrätta
de övriga medlemsstaterna och kommissionen om detta.
3. I de medlemsstater eller regioner inom dessa som har placerats i
kategorierna 2, 3, 4 och 5 enligt kapitel C i bilaga II får laceration,efter bedövning, av vävnad från centrala nervsystemet med ett avlångt,2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 9
▼B
stavformigt instrument som förs in i hjärnskålen inte användas för
nötkreatur, får eller getter vars kött är avsett som livsmedel eller foder.
4. De uppgifter om ålder som anges i bilaga V skall anpassas regel-
bundet. Denna anpassning skall genomföras på grundval av de senaste
säkra vetenskapliga rönen om den statistiska sannolikheten för att TSE
förekommer inom de berörda åldersgrupperna av gemenskapensbestånd av nötkreatur, får och getter.
5. Trots vad som sägs i punkterna 1–4 kan ett beslut antas i enlighet
med det förfarande som avses i artikel 24.2 om den dag då bestämmel-serna i artikel 7.1 skall börja gälla eller i förekommande fall i tredjeland om den dag förbudet skall träda i kraft mot användning avproteiner som härrör från däggdjur i foder för idisslare i samtliga länder
eller regioner som placerats i kategori 3 eller 4, i syfte att begränsa
tillämpningen av denna artikel till djur som har fötts före denna dag idessa länder eller regioner.
Trots vad som sägs i artiklarna 1–4, kan efter samråd med den behöriga
vetenskapliga kommittén och på grundval av en bedömning av riskenför förekomst eller spridning av sjukdomen eller för att människorutsätts för smitta, ett beslut likaså fattas i enlighet med det förfarande
som avses i artikel 24.2 om att tillåta att kotpelare och dorsala rotgang-
lier från nötkreatur i eller från de länder eller regioner som placerats ikategori 5, används i livsmedel, foder och gödningsämnen.
6. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall fastställas enligt
det förfarande som avses i artikel 24.2.
Artikel 9
Animaliska produkter som härrör från eller innehåller material
från idisslare
1. De animaliska produkter som räknas upp i bilaga VI får inte
framställas av material som härrör från idisslare från länder eller
regioner som är placerade i kategori 5, såvida de inte framställs ienlighet med de produktionsprocesser som har godkänts i enlighetmed det förfarande som avses i artikel 24.2.
2. Skallben och kotpelare från nötkreatur, får och getter från länder
eller regioner som är placerade i kategori 2, 3, 4 eller 5 får inteanvändas för framställning av mekaniskt urbenat kött.
3. Bestämmelserna i punkterna 1 och 2 skall, när det gäller kriteri-
erna i punkt 5 i bilaga V, inte tillämpas på idisslare som har genomgåttett alternativt test som godkänts enligt det förfarande som avses i
artikel 24.2 och där testresultaten är negativa.
4. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall fastställas enligt
det förfarande som avses i artikel 24.2.
Artikel 10
Utbildningsprogram
1. Medlemsstaterna skall se till att personalen vid den behöriga
myndigheten, diagnostiska laboratorier samt utbildningsanstalter förlantbruk och veterinärmedicin, officiella veterinärer, praktiserande vete-
rinärer, slakteripersonal samt personer som föder upp, håller och
hanterar djur får utbildning när det gäller kliniska tecken, epidemiologisamt, när det gäller personal som har ansvar för inspektionerna, utbild-ning i att tolka laboratorieresultat som rör TSE.
2. För att de utbildningsprogram som avses i punkt 1 skall kunna
genomföras effektivt får gemenskapen bevilja ekonomiskt stöd.Beloppet för ett sådant stöd skall bestämmas enligt det förfarande somavses i artikel 24.2.2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 10
▼B
KAPITEL IV
KONTROLL OCH UTROTNING AV TSE
Artikel 11
Anmälan
Utan att det påverkar tillämpningen av direktiv 82/894/EEG (1) skall
medlemsstaterna se till att alla djur som misstänks vara smittade medTSE omedelbart anmälas till de behöriga myndigheterna.
Medlemsstaterna skall regelbundet underrätta övriga medlemsstater och
kommissionen om anmälda fall av TSE.
Den behöriga myndigheten skall utan dröjsmål vidta de åtgärder som
fastställs i artikel 12 i denna förordning, liksom alla andra nödvändigaåtgärder.
Artikel 12
Åtgärder vid misstänkta fall
1. Alla djur som misstänks vara smittade med TSE skall vara
föremål för officiella restriktioner vad avser förflyttning i avvaktan påatt resultaten av den behöriga myndighetens kliniska och epidemiolo-giska undersökning blir tillgängliga, eller avlivas förlaboratorieundersökning under officiell kontroll.
Om man misstänker BSE hos ett nötkreatur på en anläggning i en
medlemsstat, skall alla övriga nötkreatur på denna anläggning vara
föremål för officiella restriktioner vad avser förflyttning i avvaktan påatt resultaten av undersökningen blir tillgängliga.
Om man misstänker BSE hos ett får eller en get på en anläggning i en
medlemsstat på grundval av objektiva faktorer såsom resultaten av etttest som på ett praktiskt sätt kan göra åtskillnad mellan olika typer av
TSE, skall alla övriga får och getter på anläggningen vara föremål för
officiella restriktioner vad avser förflyttning i avvaktan på att resultatenav undersökningen blir tillgängliga.
Om det kan styrkas att den anläggning där djuret befann sig när man
misstänkte BSE förmodligen inte är den anläggning där djuret kan ha
exponerats för BSE, får den behöriga myndigheten besluta att bara det
djur som misstänks vara smittat skall vara föremål för en officiellrestriktion vad avser förflyttning. Om den behöriga myndigheten anserdet nödvändigt, får den också besluta att övriga anläggningar ellerendast den anläggning där exponeringen förekom skall ställas underofficiell övervakning, beroende på den tillgängliga epidemiologiska
informationen.
En medlemsstat får, enligt det förfarande som avses i artikel 24.2 och
med avvikelse från kraven i andra, tredje och fjärde styckena i dennapunkt, undantas från tillämpning av officiella restriktioner vad avserförflyttning av djur, om medlemsstaten tillämpar åtgärder som erbjuder
likvärdiga garantier.
2. Om den behöriga myndigheten beslutar att det inte kan uteslutas
att ett djur har smittats av TSE, skall djuret — om det fortfarande ärvid liv — avlivas; dess hjärna, liksom alla övriga vävnader som denbehöriga myndigheten bestämmer, skall avlägsnas och skickas till ettofficiellt godkänt laboratorium, det nationella referenslaboratoriet enligt
artikel 19.1 eller gemenskapens referenslaboratorium enligt artikel
19.2, för att undersökas där enligt de testmetoder som anges i artikel20.2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 11
(1) Rådets direktiv 82/894/EEG av den 21 december 1982 om anmälan av djur-
sjukdomar inom gemenskapen (EGT L 378, 31.12.1982, s. 58). Direktivet
senast ändrat genom kommissionens beslut 2000/556/EG (EGT L 235,
19.9.2000, s. 27).
▼B
3. Alla delar av det misstänkta djurets kropp, inklusive huden, skall
hållas under officiell övervakning till dess en negativ diagnos harställts, eller destrueras i enlighet med punkt 3 eller 4 i bilaga V.
4. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall fastställas enligt
det förfarande som avses i artikel 24.2.
Artikel 13
Åtgärder vid bekräftad förekomst av TSE
1. Om förekomst av TSE har bekräftats officiellt, skall följande
åtgärder vidtas utan dröjsmål:
a) Samtliga delar av det smittade djurets kropp skall destrueras full-
ständigt i enlighet med bilaga V, med undantag för det materialsom skall bevaras för registren i enlighet med kapitel B.III.2 i bilagaIII.
b) En undersökning skall genomföras för att identifiera alla riskdjur i
enlighet med punkt 1 i bilaga VII.
c) Alla djur och animaliska produkter som avses i punkt 2 i bilaga VII
och som vid den undersökning som avses i punkt b har konstateratsvara riskdjur, skall avlivas och destrueras fullständigt i enlighet med
punkterna 3 och 4 i bilaga V.
En medlemsstat får, trots bestämmelserna i detta stycke, tillämpa andra
åtgärder som erbjuder motsvarande skyddsnivå, om dessa åtgärder har
godkänts enligt det förfarande som avses i artikel 24.2.
2. I avvaktan på att de åtgärder som avses i punkterna 1 b och 1 c
genomförs, skall den anläggning där djuret befann sig när förekomstenav TSE bekräftades ställas under officiell övervakning och all förflytt-ning från eller till anläggningen av djur som riskerar att ha smittatsmed TSE samt av animaliska produkter från dessa djur godkännas av
den behöriga myndigheten, så att djuren och de berörda animaliska
produkterna omedelbart skall kunna spåras och identifieras.
Om det kan styrkas att anläggningen där det smittade djuret befann sig
när TSE bekräftades förmodligen inte är den anläggning där djuretexponerats för TSE, får den behöriga myndigheten besluta att bådaanläggningarna eller bara den anläggning där djuret exponerats skallplaceras under officiell övervakning.
3. De medlemsstater som har genomfört ett alternativt system som
erbjuder likvärdiga garantier enligt artikel 12.1 femte stycket får, enligtdet förfarande som avses i artikel 24.2 och med avvikelse från kraven i
punkterna 1 b och 1 c, undantas från skyldigheten att tillämpa det offi-
ciella förbudet mot förflyttning av djuren och från kravet på att avlivaoch destruera djuren.
4. Ägarna skall utan dröjsmål ersättas för förlusten av de djur som
har avlivats och de animaliska produkter som har destruerats i enlighetmed artikel 12.2 och punkterna 1 a och 1 c i denna artikel.
5. Utan att det påverkar tillämpningen av direktiv 82/894/EEG skall
varje bekräftat fall av en annan typ av TSE än BSE anmälas tillkommissionen på årlig basis.
6. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall fastställas enligt
det förfarande som avses i artikel 24.2.
Artikel 14
Beredskapsplan
1. Medlemsstaterna skall – i enlighet med de allmänna kriterierna i
gemenskapens bestämmelser för kontroll av djursjukdomar – utarbetariktlinjer som specificerar vilka nationella åtgärder som skall genom-föras och ange behörighet och ansvar om TSE-fall bekräftas.
2. Om det är nödvändigt för att möjliggöra en enhetlig tillämpning
av gemenskapslagstiftningen får riktlinjerna harmoniseras enligt detförfarande som avses i artikel 24.2.2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 12
▼B
KAPITEL V
AVYTTRING OCH EXPORT
Artikel 15
Levande djur, deras sperma, embryon och ägg
1. Avyttring eller i förekommande fall export av nötkreatur, får eller
getter och deras sperma, embryon och ägg skall omfattas av de villkorsom anges i bilaga VIII eller, vid import, de villkor som anges i bilagaIX. De levande djuren och deras embryon och ägg skall åtföljas av de
relevanta hälsointyg som föreskrivs i gemenskapslagstiftningen i
enlighet med artikel 17 eller, vid import, i enlighet med artikel 18.
2. Avyttring av den första generationen avkomma, sperma, embryon
och ägg från djur som misstänks eller bekräftats vara smittade medTSE skall omfattas av de villkor som anges i kapitel B i bilaga VIII.
3. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall fastställas enligt
det förfarande som avses i artikel 24.2.
Artikel 16
Avyttring av animaliska produkter
1. Följande animaliska produkter från friska idisslare skall inte vara
föremål för restriktioner när de avyttras eller i förekommande fallexporteras enligt denna artikel och enligt bestämmelserna i kapitlen Coch D i bilaga VIII och i kapitlen A, C, F och G i bilaga IX:
a) Animaliska produkter som omfattas av bestämmelserna i artikel 15,
särskilt sperma, embryon och ägg.
b) i) Rå mjölk enligt definitionen i direktiv 92/46/EEG (
1).
ii) Mjölk avsedd för framställning av mjölkbaserade produkter
enligt definitionen i direktiv 92/46/EEG.
iii) Värmebehandlad konsumtionsmjölk enligt definitionen i
direktiv 92/46/EEG.
iv) Dikalciumfosfat (utan spår av protein eller fett).
v) Hudar och skinn i den mening som avses i direktiv 92/118/
EEG (2).
vi) Gelatin i den mening som avses i direktiv 92/118/EEG som
härrör från hudar och skinn enligt punkt v.
vii) Kollagen som härrör från hudar och skinn enligt punkt v.
2. Animaliska produkter från tredje land som har placerats i katego-
rierna 2, 3, 4 och 5 skall härröra från nötkreatur, får och getter som intehar utsatts för sådan laceration av vävnad från centrala nervsystemetsom anges i artikel 8.3, eller avlivats med gas som har injicerats ihjärnskålen.
3. Animaliska produkter som innehåller material från nötkreatur med
ursprung i en medlemsstat, en region i en medlemsstat eller ett tredjeland som placerats i kategori 5 får inte avyttras utom i de fall då dehärrör från
a) djur som är födda efter den dag då förbudet mot utfodring av idiss-
lare med bearbetat protein som härrör från däggdjur började gälla,2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 13
(1) Rådets direktiv 92/46/EEG av den 16 juni 1992 om fastställande av hygien-
regler för produktion och utsläppande på marknaden av rå mjölk,
värmebehandlad mjölk och mjölkbaserade produkter (EGT L 268,
14.9.1992, s. 1). Direktivet senast ändrat genom direktiv 96/23/EG (EGT L
125, 23.5.1996, s. 10).
(2) Rådets direktiv 92/118/EEG av den 17 december 1992 om djurhälso- och
hygienkrav för handel inom gemenskapen med produkter, som inte omfattasav sådana krav i de särskilda gemenskapsbestämmelser som avses i bilaga
A.I till direktiv 89/662/EEG och, i fråga om patogener, i direktiv 90/425/
EEG, samt för import till gemenskapen av sådana produkter (EGT L 62,
15.3.1993, s. 49). Direktivet senast ändrat genom kommissionens beslut
1999/724/EG (EGT L 290, 12.11.1999, s. 32).
▼B
b) djur som är födda, har fötts upp och hållits i besättningar som bevis-
ligen varit BSE-fria sedan minst 7 år tillbaka i tiden.
Animaliska produkter får inte skickas från en medlemsstat eller en
region i en medlemsstat som placerats i kategori 5, från en annanmedlemsstat eller importeras från ett tredje land som placerats i kate-gori 5. Detta förbud gäller inte sådana animaliska produkter som avses
i kapitel C i bilaga VIII och som uppfyller kraven i kapitel C i bilaga
VIII. De skall åtföljas av ett hälsointyg som utfärdats av en officiellveterinär som intygar att de framställts i enlighet med denna förord-ning.
4. Om ett djur förflyttas från ett land eller en region till ett annat
land eller en annan region placerade i en annan kategori, skall det klas-sificeras i den högsta kategorin för de länder eller regioner där det harvistats mer än ett dygn, såvida inte tillräckliga garantier om att djuret
inte har utfodrats med foder från detta land eller denna region som
klassificerats i den högsta kategorin kan lämnas.
5. De animaliska produkter för vilka det anges särskilda regler i
denna artikel skall åtföljas av sådana lämpliga hälsointyg eller handels-
dokument som föreskrivs i gemenskapslagstiftningen i enlighet medartiklarna 17 och 18 eller, om det inte finns något sådant krav igemenskapslagstiftningen, av ett hälsointyg eller ett handelsdokument,för vilka modeller skall fastställas i enlighet med det förfarande somavses i artikel 24.2.
6. För import till gemenskapen skall animaliska produkter uppfylla
kraven i kapitlen A, C, F och G i bilaga IX.
7. Enligt det förfarande som avses i artikel 24.2 får bestämmelserna
i punkterna 1–6 utvidgas till att omfatta andra animaliska produkter.Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall fastställas enligt sammaförfarande.
Artikel 17
Enligt det förfarande som avses i artikel 24.2 skall de hälsointyg som
avses i bilaga F till direktiv 64/432/EEG och i modellerna II och III i
bilaga E till rådets direktiv 91/68/EEG, samt de lämpliga hälsointygsom föreskrivs i gemenskapslagstiftningen om handel med sperma,ägg och embryon från nötkreatur, får eller getter vid behov komplet-teras med en uppgift om kategori med angivande av den klassificering
av medlemsstaten eller ursprungsregionen som gjorts enligt artikel 5.
Lämpliga handelsdokument för handel med animaliska produkter skall i
förekommande fall kompletteras med en uppgift om den kategori som
kommissionen i enlighet med artikel 5 placerat medlemsstaten eller
ursprungsregionen i.
Artikel 18
Lämpliga hälsointyg för import som föreskrivs i gemenskapslagstift-
ningen skall, enligt det förfarande som avses i artikel 24.2,kompletteras med de särskilda kraven i bilaga IX när det gäller tredjeländer som klassificerats i en kategori i enlighet med artikel 5, så snart
detta beslut om klassificering har antagits.
KAPITEL VI
REFERENSLABORATORIER, PROVTAGNING, UNDERSÖKNINGAR
OCH KONTROLLER
Artikel 19
Referenslaboratorier
1. De nationella referenslaboratorierna i varje medlemsstat samt
deras behörighet och uppgifter fastställs i kapitel A i bilaga X.
2. Gemenskapens referenslaboratorium, dess behörighet och
uppgifter fastställs i kapitel B i bilaga X.2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 14
▼B
Artikel 20
Provtagning och metoder för laboratorieanalyser
1. Provtagning och laboratorieundersökningar för att fastställa
förekomst av TSE skall genomföras enligt de metoder och protokollsom anges i kapitel C i bilaga X.
2. När så krävs för att möjliggöra en enhetlig tillämpning av denna
artikel, skall tillämpningsföreskrifter — inbegripet metoden för attbekräfta förekomst av BSE hos får och getter — fastställas enligt det
förfarande som avses i artikel 24.2.
Artikel 21
Gemenskapskontroller
1. Experter från kommissionen får, när så krävs för en enhetlig
tillämpning av denna förordning, i samarbete med de behöriga myndig-heterna i medlemsstaterna genomföra kontroller på plats. Den
medlemsstat på vars territorium en kontroll utförs skall ge all
nödvändig hjälp till experterna så att de kan fullgöra sina uppgifter.Kommissionen skall underrätta den behöriga myndigheten om resul-taten av de utförda kontrollerna.
Tillämpningsföreskrifter för denna artikel, särskilt sådana som syftar
till att reglera formerna för samarbete med de nationella myndighe-
terna, skall fastställas enligt det förfarande som avses i artikel 24.2.
2. Gemenskapskontrollerna vad avser tredje land skall ske i enlighet
med artiklarna 20 och 21 i direktiv 97/78/EG.
KAPITEL VII
ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER OCH SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 22
Övergångsbestämmelser för specificerat riskmaterial
1. Bestämmelserna i del A i bilaga XI skall tillämpas under en
period på minst sex månader räknat från den 1 juli 2001; denna periodupphör samma dag som ett beslut har antagits i enlighet medbestämmelserna i artikel 5.2 eller 5.4; från och med den dagen skallartikel 8 tillämpas.
2. Resultaten av en avgörande statistisk undersökning, som under
övergångsperioden utförs i enlighet med bestämmelserna i artikel 5.3,
skall utnyttjas för att bekräfta eller vederlägga slutsatserna från denriskanalys som avses i artikel 5.1, varvid de klassificeringskriteriersom fastställts av Internationella byrån för epizootiska sjukdomar skallbeaktas.
3. Detaljerade bestämmelser om denna statistiska undersökning
skall, efter samråd med den relevanta vetenskapliga kommittén, antasenligt det förfarande som avses i artikel 24.2.
4. De minimikriterier som denna statistiska undersökning skall
uppfylla fastställs i del B i bilaga XI.
Artikel 23
Ändring av bilagorna och övergångsbestämmelser
Efter samråd med den relevanta vetenskapliga kommittén om sådana
frågor som kan ha konsekvenser för folkhälsan skall bilagorna ändraseller kompletteras och lämpliga övergångsbestämmelser antas, ienlighet med det förfarande som avses i artikel 24.2.
Övergångsbestämmelser skall antas i enlighet med detta förfarande för
en period, som löper ut senast den 1 juli 2005, för att möjliggöra enövergång från nuvarande ordning till den ordning som fastställs i dennaförordning.2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 15
▼M8
▼B
Artikel 24
Kommittéer
1. Kommissionen skall biträdas av Ständiga veterinärkommittén. I
frågor som uteslutande rör foder skall kommissionen dock biträdas av
Ständiga foderkommittén, och i frågor som uteslutande rör livsmedel
skall kommissionen biträdas av Ständiga livsmedelskommittén.
2. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut
1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 idet beslutet.
Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre
månader, och när det gäller skyddsåtgärder enligt artikel 4.2 i dennaförordning skall tiden vara 15 dagar.
3. Varje kommitté skall själva anta sin arbetsordning.
Artikel 25
Samråd med vetenskapliga kommittéer
De relevanta vetenskapliga kommittéerna skall höras i alla frågor som
omfattas av tillämpningsområdet för denna förordning och som kan ha
konsekvenser för folkhälsan.
Artikel 26
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentlig-
gjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning .
Den skall tillämpas från och med den 1 juli 2001.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 16
▼M10
BILAGA I
SÄRSKILDA DEFINITIONER
1. I denna förordning skall följande definitioner gälla enligt vad som fastställs i
Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1774/2002 (1), Europapar-
lamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 (2) och rådets direktiv 79/
373/EEG (3):
a) Förordning (EG) nr 1774/2002:
i) ”produktionsdjur” i artikel 2.1 f,
ii) ”foder för sällskapsdjur” i punkt 41 i bilaga I,
iii) ”bearbetat animaliskt protein” i punkt 42 i bilaga I,
iv) ”gelatin” i punkt 26 i bilaga I,
v) ”blodprodukter” i punkt 4 i bilaga I,
vi) ”blodmjöl” i punkt 6 i bilaga I, och
vii) ”fiskmjöl” i punkt 24 i bilaga I.
b) Definitionen av ”foder” i artikel 3.4 i förordning (EG) nr 178/2002.
c) Definitionen av ”helfoder” i artikel 2 d i direktiv 79/373/EEG.
2. I denna förordning avses med
a) inhemskt fall av BSE : fall av bovin spongiform encefalopati för vilket det
inte klart har fastställts att det är ett direkt resultat av en infektion före
import av levande djur.
b) urskiljbar fettvävnad : inre eller yttre kroppsfett som avlägsnats under slakt
och styckning, särskilt färskt fett från hjärta, bukhinna och njurar hos
nötkreatur, samt fett som härstammar från styckningslokaler.
c) kohort : en grupp av djur som
i) är födda i samma besättning som det smittade nötkreaturet tolv
månader före eller efter födseln av detta nötkreatur, eller
ii) har fötts upp tillsammans med det smittade nötkreaturet vid någon
tidpunkt under det första levnadsåret och som kan ha utfodrats med
samma foder som det sjuka nötkreaturet utfodrades med under sitt
första levnadsår.2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 17
(1) EGT L 273, 10.10.2002, s. 1.
(2) EGT L 31, 1.2.2002, s. 1.
(3) EGT L 86, 6.4.1979, s. 30.
▼B
BILAGA II
FASTSTÄLLANDE AV BSE-STATUS
KAPITEL A
En medlemsstats, ett tredje lands eller en av dess regioners (nedan kallade
länder eller regioner) BSE-status skall fastställas på grundval av följande krite-
rier:
a) Resultatet av en riskanalys i vilken alla de potentiella faktorer för
uppkomsten av BSE som anges i kapitel B samt deras utveckling över tiden
identifieras.
b) Ett utbildningsprogram för veterinärer, uppfödare och personer som
yrkesmässigt transporterar, handlar med och slaktar nötkreatur, i syfte att
uppmuntra dem att rapportera alla fall av nervösa rubbningar hos vuxna
nötkreatur.
c) Obligatorisk rapportering och undersökning av alla nötkreatur som visar
kliniska tecken på BSE.
d) Ett system med kontinuerlig övervakning och kontroll av BSE, särskilt med
avseende på de risker som beskrivs i kapitel B och med beaktande av riktlin-
jerna i tabellerna i kapitel A i bilaga III eller i enlighet med lämpliga
internationella föreskrifter; rapporter om det antal undersökningar som
genomförts och resultaten av dessa skall bevaras i minst sju år.
e) Undersökning i ett godkänt laboratorium av prov på hjärnvävnad eller andra
vävnader som tagits i enlighet med det i det nämnda övervakningssystemet.
KAPITEL B
Den riskanalys som avses i kapitel A punkt a skall grunda sig på följande
faktorer:
— Nötkreaturs konsumtion av kött- och benmjöl eller fettgrevar som härrör från
idisslare.
— Import av kött- och benmjöl som kan vara smittat av TSE eller foder som
innehåller sådant mjöl.
— Import av djur eller ägg/embryon som kan vara smittade av TSE.— Landets eller regionens epidemiologiska status i fråga om TSE hos djur.
— Omfattningen av kännedomen om strukturen hos populationen av nötkreatur,
får och getter i landet eller regionen.
— Det animaliska avfallets ursprung, parametrarna i processerna för behandling
av sådant avfall samt metoderna för framställning av foder.
KAPITEL C
Definition av kategorier
Följande kategorier skall användas för att klassificera vilken BSE-status som
råder i medlemsstaterna eller tredje land eller någon av deras regioner:
A) KATEGORI 1: Länder eller regioner fria från BSE
Länder eller regioner där en riskanalys grundad på de uppgifter som
fastställs i kapitel B har genomförts och visat att lämpliga åtgärder har vidta-
gits under tillräckligt lång tid för att hantera alla identifierade risker,
1. och inget fall av BSE har konstaterats, samt ettdera av följande villkor
gäller,
i) kriterierna i kapitel A punkterna b–e har uppfyllts sedan minst sju år
tillbaka, eller
ii) kriterierna i kapitel A punkt c har uppfyllts sedan minst sju år tillbaka
och det har bevisats att sedan minst åtta år tillbaka har inget kött- och
benmjöl och inga fettgrevar från idisslare eller däggdjur använts som
foder åt idisslare,
2. ELLER har det för samtliga fall av BSE fastställts att sjukdomen härrör
direkt från import av levande nötkreatur eller ägg/embryon från
nötkreatur, och samtliga sjuka nötkreatur har avlivats och destruerats full-
ständigt, liksom, om det rör sig om nötkreatur av honkön, den senaste
avkomma som de fött under två år innan de första kliniska tecknen på
sjukdomen uppträtt eller därefter, om denna avkomma fortfarande var i
livet i landet eller regionen, och
i) antingen har kriterierna i kapitel A punkterna b–e uppfyllts sedan
minst sju år tillbaka, eller2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 18
▼B
ii) har kriterierna i kapitel A punkt c uppfyllts sedan minst sju år tillbaka
och det har bevisats att sedan minst åtta år tillbaka inget kött- och
benmjöl och inga fettgrevar har använts som foder för idisslare,
3. ELLER det senaste inhemska fallet av BSE rapporterades för mer än sju
år sedan, kriterierna i kapitel A punkterna b–e har uppfyllts sedan minst
sju år tillbaka samt kött- och benmjöl och fettgrevar från idisslare har
varit förbjudet som foder för idisslare och förbudet har iakttagits sedan
minst åtta år tillbaka.
B) KATEGORI 2: Länder eller regioner preliminärt fria från BSE och där inget
inhemskt fall av BSE har rapporterats
Länder eller regioner där en riskanalys enligt kapitel B har genomförts och
visat att lämpliga åtgärder har vidtagits under tillräckligt lång tid för att
hantera alla identifierade risker,
1. och inget fall av BSE har konstaterats, samt ettdera av följande villkor
gäller,
i) kriterierna i kapitel A punkterna b–e har uppfyllts, men inte sedan sju
år tillbaka, eller
ii) det har bevisats att sedan minst åtta år tillbaka inget kött- och benmjöl
och inga fettgrevar har använts som foder åt idisslare, men kriterierna
i kapitel A punkt c har inte uppfyllts sedan sju år tillbaka,
2. ELLER det har för samtliga fall av BSE fastställts att sjukdomen härrör
direkt från import av levande nötkreatur eller ägg/embryon från
nötkreatur, och samtliga sjuka nötkreatur har slaktats och destruerats full-
ständigt, liksom, om det rör sig om nötkreatur av honkön, den senaste
avkomma som de fött under två år innan de första kliniska tecknen på
sjukdomen uppträtt eller därefter om denna avkomma fortfarande var i
livet i landet eller regionen, och ettdera av följande villkor gäller,
i) kriterierna i kapitel A punkterna b–e har uppfyllts, men inte sedan sju
år tillbaka, eller
ii) det har bevisats att sedan minst åtta år tillbaka inget kött- och benmjöl
eller inga fettgrevar har använts som foder åt idisslare, men kriterierna
i kapitel A punkt c har inte uppfyllts sedan sju år tillbaka.
C) KATEGORI 3: Länder eller regioner preliminärt fria från BSE och där
minst ett inhemskt fall av BSE har rapporterats
Länder eller regioner där en riskanalys grundad på de uppgifter som
fastställs i kapitel B har genomförts och visat att lämpliga åtgärder har vidta-
gits under tillräckligt lång tid för att hantera alla identifierade risker,
1. och det senaste inhemska fallet av BSE rapporterades för mer än sju år
sedan, kriterierna i kapitel A punkterna b(e har uppfyllts och förbudet
mot kött- och benmjöl och fettgrevar från idisslare som foder åt idisslare
har iakttagits, men
i) kriterierna i kapitel A punkterna b–e har inte uppfyllts sedan sju år
tillbaka, eller
ii) förbudet mot kött- och benmjöl och fettgrevar från idisslare som foder
åt idisslare har inte iakttagits sedan åtta år tillbaka,
2. ELLER det senaste inhemska fallet av BSE rapporterades för mindre än
sju år sedan och incidensen av BSE under var och en av de fyra senaste
tolvmånadersperioderna, beräknad på grundval av inhemska fall, har varit
mindre än ett fall per miljon inom den del av nötkreaturspopulationen
som är äldre än 24 månader i landet eller regionen eller, om det rör sig
om ett land eller en region där denna population är mindre än en miljon,
ett fall i förhållande till det faktiska antalet av denna population (beräknat
på grundval av Eurostat-statistik), och
i) förbudet mot att utfodra idisslare med kött- och benmjöl eller fett-
grevar från idisslare har iakttagits sedan minst åtta år tillbaka,
ii) kriterierna i kapitel A punkterna b–e har uppfyllts sedan minst sju år
tillbaka,
iii) de sjuka nötkreaturen har avlivats och destruerats fullständigt, liksom
— om det rör sig om nötkreatur av honkön, den senaste avkomma
som de fött under två år innan de första kliniska tecknen på sjuk-
domen uppträtt eller därefter,
— samtliga nötkreatur från kohorten,
om dessa djur fortfarande är i livet i det berörda landet eller den
berörda regionen.
Trots vad som sägs ovan under iii får vid denna klassificering hänsyn
tas till förekomsten av andra bestämmelser om slakt av riskdjur som
ger samma skyddsnivå.2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 19
▼B
D) KATEGORI 4: Länder eller regioner med låg incidens av BSE
Alla länder eller regioner där
1. antingen är kriterierna i kapitel A uppfyllda och incidensen av BSE,
beräknad under de senaste tolv månaderna, har varit minst ett inhemskt
fall per miljon och högst 100 fall per miljon inom den del av nötkreaturs-populationen som är äldre än 24 månader i landet eller regionen, eller
2. är kriterierna i kapitel A uppfyllda och incidensen av BSE, beräknad
enligt punkt 1, har varit mindre än ett inhemskt fall per miljon under
mindre än fyra på varandra följande tolvmånadersperioder och de sjuka
nötkreaturen har slaktats och destruerats fullständigt, liksom
— om det rör sig om nötkreatur av honkön, den senaste avkomma som
de fött under två år innan de första kliniska tecknen på sjukdomen
uppträtt eller därefter,
— samtliga nötkreatur från kohorten,
om dessa djur fortfarande är i livet i det berörda landet eller den berörda
regionen.
Trots vad som sägs i denna punkt får vid denna klassificering hänsyn tas
till förekomsten av andra bestämmelser om slakt av riskdjur som ger
samma skyddsnivå.
Länder eller regioner där incidensen av BSE, beräknad under de senaste
tolv månaderna, har varit mindre än ett inhemskt fall per miljon inom den
del av nötkreaturspopulationen som är äldre än 24 månader, men där den
riskanalys som genomförts enligt kapitel A har visat att minst ett av krite-
rierna för att landet eller regionen skall kunna placeras i kategori 2 eller 3
inte är uppfyllt, skall betraktas som länder eller regioner i kategori 4.
E) KATEGORI 5: Länder eller regioner med hög incidens av BSE
Ett land eller en region där
1. antingen kriterierna i kapitel A är uppfyllda och incidensen av BSE,
beräknad under de senaste tolv månaderna, har varit större än 100 fall
per miljon inom den del av nötkreaturspopulationen som är äldre än 24
månader i landet eller regionen, eller
2. incidensen av BSE, beräknad under de senaste tolv månaderna, har varit
minst ett fall per miljon och högst 100 fall per miljon inom den del av
nötkreaturspopulationen som är äldre än 24 månader i landet eller
regionen, och minst ett av kriterierna i kapitel A inte har uppfyllts.2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 20
▼M13
BILAGA III
ÖVERVAKNINGSSYSTEM
KAPITEL A
I. ÖVERVAKNING AV NÖTKREATUR
1. Allmänt
Övervakning av nötkreatur skall genomföras enligt de laboratorieme-
toder som fastställs i kapitel C punkt 3.1 b i bilaga X.
2. Övervakning av djur som slaktats för att användas som livsmedel
2.1 Alla nötkreatur som är äldre än 24 månader som
— ”nödslaktats” enligt definitionen i artikel 2 n i rådets direktiv 64/
433/EEG (1), eller
— slaktats enligt kapitel VI punkt 28 c i bilaga I till direktiv 64/433/
EEG, utom djur som inte uppvisar kliniska tecken på sjukdom och
som slaktats i samband med en kampanj för sjukdomsutrotning,
skall testas för BSE.
2.2 Alla nötkreatur som är äldre än 30 månader som
— slaktats på normalt sätt för att användas som livsmedel, eller
— slaktats i samband med en kampanj för sjukdomsutrotning enligt
kapitel VI punkt 28 c i bilaga I till direktiv 64/433/EEG och inte
uppvisar kliniska tecken på sjukdom
skall testas för BSE.
2.3 Genom undantag från punkt 2.2 och med avseende på nötkreatur som
fötts, uppfötts och slaktats på dess territorium får Sverige besluta att
endast undersöka ett slumpmässigt urval. Urvalet skall omfatta minst
10 000 djur per år.
3. Övervakning av djur som inte slaktats för att användas som livs-
medel
3.1 Alla nötkreatur över 24 månader som har dött eller avlivats, men som
inte
— avlivats för destruering enligt kommissionens förordning (EG) nr
716/96 (2),
— avlivats inom ramen för en epidemi, som mul- och klövsjuka,— slaktats för att användas som livsmedel,
skall testas för BSE.
3.2 Medlemsstaterna får besluta att göra undantag från bestämmelserna i
punkt 3.1 på avlägsna områden med låg djurtäthet, där ingen insamling
av döda djur anordnas. Medlemsstater som tillämpar detta undantag
skall underrätta kommissionen om detta och lämna en förteckning överundantagna områden. Undantaget får inte omfatta mer än 10 % av
nötkreaturspopulationen i medlemsstaten.
4. Övervakning av djur som köpts upp för destruering enligt förord-
ning (EG) nr 716/96
4.1 Alla djur som nödslaktats eller som befunnits vara sjuka vid undersök-
ning före slakt skall testas för BSE.
4.2 Alla djur över 42 månader som fötts efter den 1 augusti 1996 skall
testas för BSE.
4.3 Varje år skall ett slumpmässigt urval av minst 10 000 djur som inte
omfattas av punkterna 4.1 och 4.2 testas för BSE.
5. Övervakning av andra djur
Utöver den testning som avses i punkterna 2, 3 och 4 får medlemssta-
terna besluta att på frivillig väg ta prov av andra nötkreatur som
befinner sig på deras territorium, särskilt om dessa djur kommer från
länder med inhemska fall av BSE, har ätit foder som kan ha varit2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 21
(1) EGT 121, 29.7.1964, s. 2012/64.
(2) EGT L 99, 20.4.1996, s. 14.
▼M13
smittat, eller har fötts av eller härstammar från BSE-smittade moder-
djur.
6. Åtgärder efter testning
6.1 När ett djur som slaktats för att användas som livsmedel valts ut för
BSE-testning, skall kontrollmärkningen enligt kapitel XI i bilaga I till
direktiv 64/433/EEG inte göras på slaktkroppen av detta djur förrän ett
negativt resultat har erhållits från snabbtestet.
6.2 Medlemsstaterna får göra undantag från bestämmelserna i punkt 6.1 när
det finns ett officiellt system i slakteriet som säkerställer att inga delar
av undersökta djur som försetts med kontrollmärkningen lämnar slakte-
riet förrän ett negativt resultat har erhållits från snabbtestet.
6.3 Alla delar av kroppen, inklusive huden, hos det djur som har testats för
BSE skall behållas under officiell övervakning till dess att ett negativt
resultat har erhållits från snabbtestet, utom om de bortskaffas i enlighet
med artikel 4.2 a och b i Europaparlamentets och rådets förordning
(EG) nr 1774/2002 (1).
6.4 Alla delar av kroppen, inklusive huden, hos djur som snabbtestats posi-
tivt för BSE skall bortskaffas i enlighet med artikel 4.2 a och b i
förordning (EG) nr 1774/2002, utom material som behålls i samband
med den registrering som föreskrivs i kapitel B avsnitt III.
6.5 När ett djur som slaktats för att användas som livsmedel snabbtestats
positivt för BSE skall, förutom den positivt testade slaktkroppen, åtmin-
stone den slaktkropp som omedelbart föregick den och de två
slaktkroppar som omedelbart följde den på samma slaktband destrueras
i enlighet med punkt 6.4.
6.6 Medlemsstaterna får göra undantag från bestämmelserna i punkt 6.5 när
det finns ett system i slakteriet som förhindrar kontaminering mellan
slaktkroppar.
II. ÖVERVAKNING AV FÅR OCH GETTER
1. Allmänt
Övervakning av får och getter skall genomföras enligt de laboratorieme-
toder som fastställs i kapitel C punkt 3.2 b i bilaga X.
2. Övervakning av får som slaktats för att användas som livsmedel
I medlemsstater där populationen tackor och betäckta tacklamm uppgår
till över 750 000 djur skall det årligen tas stickprov på minst 10 000 får
som slaktats för att användas som livsmedel (2). Djuren skall vara äldre
än 18 månader eller ha mer än två permanenta framtänder som kommit
fram genom tandköttet. De prov som tas skall vara representativa för
varje region och säsong. Urvalet skall utformas så att man undviker
överrepresentation av någon grupp med avseende på ursprung, ålder,
ras, uppfödningsform eller andra utmärkande drag. Djurens ålder skall
uppskattas utifrån tandbildning, uppenbara mognadstecken eller andra
tillförlitliga upplysningar. Flerfaldig provtagning i samma besättning
skall om möjligt undvikas.
3. Övervakning av får och getter som inte slaktats för att användas
som livsmedel
Får och getter som är äldre än 18 månader, eller som har mer än två
permanenta framtänder som kommit fram genom tandköttet, och som
har dött eller avlivats, men som inte
— avlivats i samband med en kampanj för sjukdomsutrotning,
— slaktats för att användas som livsmedel,
skall testas i de antal som anges i tabell A respektive B nedan. De prov
som tas skall vara representativa för varje region och säsong. Urvalet
skall utformas så att man undviker överrepresentation av någon grupp
med avseende på ursprung, ålder, ras, uppfödningsform eller andra
utmärkande drag. Djurens ålder skall uppskattas utifrån tandbildning,
uppenbara mognadstecken eller andra tillförlitliga upplysningar. Fler-
faldig provtagning i samma besättning skall om möjligt undvikas.
Medlemsstaten skall inrätta ett system för riktade eller andra kontroller
så att djur inte undantas från provtagning.2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 22
(1) EGT L 273, 10.10.2002, s. 1.
(2) Urvalsstorleken har beräknats på så sätt att det skall vara möjligt att med 95 % konfi-
dens upptäcka en prevalens på 0,03 % hos slaktade djur. Provet är begränsat till
medlemsstater med stor fårpopulation.
▼M13
Medlemsstaterna får besluta att undanta avlägsna områden med låg
djurtäthet, där ingen insamling av döda djur anordnas, från provtag-
ningen. Medlemsstater som tillämpar detta undantag skall underrätta
kommissionen om detta och lämna en förteckning över undantagna
områden. Undantaget får inte omfatta mer än 10 % av får- och getpo-
pulationen i medlemsstaten.
Tabell A
Population av tackor och betäckta
tacklamm i medlemsstatenMinsta urvalsstorlek döda får (1)
> 750 000 10 000
100 000-750 000 1 500
40 000-100 000 500
< 40 000 100
(1) Urvalsstorleken har fastställts för att ta hänsyn till fårpopulationens storlek i
de enskilda medlemsstaterna, dock så att de skall vara uppnåeliga mål.Genom urvalsstorleken på 10 000, 1 500, 500 och 100 djur skall det varamöjligt att med 95 % konfidens upptäcka en prevalens på 0,03 %, 0,2 %,0,6 % respektive 3 %.
Tabell B
Population av getter som redan fått
killingar och betäckta getter i
medlemsstatenMinsta urvalsstorlek döda getter (1)
> 750 000 5 000
250 000-750 000 1 500
40 000-250 000 500
< 40 000 50
(1) Urvalsstorleken har fastställts för att ta hänsyn till getpopulationens storlek i
de enskilda medlemsstaterna, dock så att de skall vara uppnåeliga mål.Genom urvalsstorleken på 5 000, 1 500, 500 och 50 djur skall det vara
möjligt att med 95 % konfidens upptäcka en prevalens på 0,06 %, 0,2 %,
0,6 % respektive 6 %. Om medlemsstaterna har problem med att samla ihopett tillräckligt antal självdöda getter för att komma upp till den urvalsstorleksom fastställts för dem, kan de välja att komplettera med att testa getter somslaktats för att användas som livsmedel och som är äldre än 18 månader i
förhållandet tre slaktade getter för varje självdöd get.
4. Övervakning av smittade besättningar
Från och med den 1 oktober 2003 skall det tas prov av djur som är
äldre än 12 månader eller som har en permanent framtand som kommit
fram genom tandköttet och som avlivats enligt bestämmelserna i punkt
2 b i, 2 b ii eller 2 c i bilaga VII, på grundval av ett enkelt slumpmäs-
sigt urval enligt den urvalsstorlek som anges i tabellen.
Antal utslagsdjur äldre än 12 månader
i besättningenMinsta urvalsstorlek (1)
70 eller färre Alla lämpliga djur
80 68
90 73
100 78
120 86
140 92160 97
180 101
200 105
250 1122001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 23
▼M13
Antal utslagsdjur äldre än 12 månader
i besättningenMinsta urvalsstorlek (1)
300 117
350 121
400 124
450 127
500 eller fler 150
(1) Urvalsstorleken beräknas på så sätt att den med 95 % säkerhet innehåller
åtminstone ett positivt fall, om sjukdomen har en prevalens på 2% i testpopu-lationen.
5. Övervakning av andra djur
Förutom de övervakningsprogram som fastställs i punkterna 2, 3 och 4
får medlemsstaterna besluta att på frivillig väg övervaka andra djur,
särskilt
— djur som används för mejeriproduktion,
— djur som kommer från länder med inhemska fall av TSE,
— djur som ätit foder som kan ha varit smittat,
— djur som fötts av eller som härstammar från TSE-smittade moder-
djur.
6. Åtgärder efter testning av får och getter
6.1 När får eller getter som slaktats för att användas som livsmedel valts ut
för TSE-testning, skall kontrollmärkningen enligt kapitel XI i bilaga I
till direktiv 64/433/EEG inte göras på slaktkroppen av detta djur
förrän ett negativt resultat har erhållits från snabbtestet.
6.2 Medlemsstaterna får göra undantag från punkt 6.1 när det finns ett offi-
ciellt system i slakteriet som säkerställer att inga delar av undersökta
djur som försetts med kontrollmärkningen lämnar slakteriet förrän ett
negativt resultat har erhållits från snabbtestet.
6.3 Alla delar av kroppen, inklusive huden, hos det djur som testats skall
behållas under officiell övervakning till dess att ett negativt resultat för
snabbtestet har erhållits, utom om de bortskaffas i enlighet med artikel
4.2 a och b i förordning (EG) nr 1774/2002.
6.4 Alla delar av kroppen, inklusive huden, hos djur som snabbtestats posi-
tivt för TSE skall bortskaffas i enlighet med artikel 4.2 a och b i
förordning (EG) nr 1774/2002, utom material som behålls i samband
med den registrering som föreskrivs i avsnitt III i kapitel B.
7. Genotypning
7.1 Prionproteinet för varje TSE-positivt får skall genotypbestämmas. TSE-
fall med resistenta genotyper (får med genotyper som kodar för alanin
på båda allelerna vid kodon 136, arginin på båda allelerna vid kodon
154 och arginin på båda allelerna vid kodon 171) skall omedelbart
rapporteras till kommissionen. Om det är möjligt skall dessa fall lämnas
in för klassificering av stamtyper. Om det inte är möjligt att klassificera
stamtyperna för dessa fall skall ursprungsbesättningen samt alla andra
besättningar som djuret har tillhört övervakas extra noga i syfte att
upptäcka andra TSE-fall för stamtypsklassificering.
7.2 Utöver de djur som genotypbestämts enligt bestämmelserna i punkt 7.1
skall genotypen för prionproteinet av ett stickprov av får bestämmas. I
medlemsstater med en fårpopulation på mer än 750 000 vuxna får skall
detta urval uppgå till minst 600 djur. I övriga medlemsstater skall
urvalet uppgå till minst 100 djur. Stickprovet kan väljas från djur som
slaktats för att användas som livsmedel, från självdöda eller levande
djur. De prov som tas bör vara representativa för hela fårpopulationen.
III. ÖVERVAKNING AV ANDRA DJURARTER
Medlemsstaterna kan på frivillig basis utföra TSE-tester på andra djurarter
än nötkreatur, får och getter.2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 24
▼M13
KAPITEL B
I. UPPGIFTER SOM SKALL FINNAS MED I MEDLEMSSTATERNAS
RAPPORTER
1. Antal misstänkta fall per djurart för vilka man infört restriktioner för
förflyttning enligt artikel 12.1.
2. Antal misstänkta fall per djurart på vilka laboratorieundersökningar görs
enligt artikel 12.2 samt resultatet av undersökningarna.
3. Antal besättningar av får och getter för vilka misstänkta fall har rappor-
terats och undersökts enligt artikel 12.1 och 12.2.
4. Uppskattad storlek på var och en av de delpopulationer som avses i
kapitel A avsnitt I punkterna 3 och 4.
5. Antal nötkreatur som testats inom var och en av de delpopulationer som
avses i kapitel A avsnitt I punkterna 2–5, vilken urvalsmetod som
använts samt resultatet av dessa tester.
6. Uppskattad storlek på de delpopulationer som avses i kapitel A avsnitt
II punkterna 2 och 3 som valts ut för provtagning.
7. Antal får och getter och besättningar som undersökts inom var och en
av de delpopulationer som avses i kapitel A avsnitt II punkterna 2–5,
vilken urvalsmetod som använts samt resultatet av dessa tester.
8. Antal, åldersfördelning och geografisk spridning av positiva fall av BSE
och skrapie. Ursprungslandet (om det inte är detsamma som det rappor-
terande landet) för positiva fall av BSE och skrapie. Antal och
geografisk spridning för besättningar med positiva fall av skrapie.
Födelseår och, om möjligt, födelsemånad bör anges för varje djur med
BSE.
9. Positiva, bekräftade fall av TSE hos andra djur än nötkreatur, får och
getter.
10. Genotypen och om möjligt rasen på varje djur som det tagits prov från
inom var och en av de delpopulationer som avses i kapitel A del II
punkterna 7.1 och 7.2.
II. UPPGIFTER SOM SKALL FINNAS MED I KOMMISSIONENS
SAMMANFATTNING
Sammanfattningen skall bestå av tabeller som för varje medlemsstat
innehåller åtminstone de uppgifter som avses i del I.
III. REGISTER
1. Den behöriga myndigheten skall registrera följande uppgifter och spara
dessa i sju år:
— Antal och typ av djur för vilka man infört restriktioner för förflytt-
ning enligt artikel 12.1.
— Antal kliniska och epidemiologiska undersökningar enligt artikel 12.1
samt resultatet av dessa.
— Antal laboratorieundersökningar enligt artikel 12.2 samt resultatet av
dessa.
— Antal, identitet och ursprung avseende djur som testats inom de
övervakningsprogram som avses i kapitel A samt, om möjligt, ålder,
ras och anamnestiska uppgifter.
— Genotypen för prionproteinet hos TSE-positiva får.
2. Undersökningslaboratoriet skall i sju år bevara alla dokument som rör
testen, i synnerhet laboratoriejournaler samt, i förekommande fall, paraf-
finblock och fotografier av Western blotting.2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 25
▼M10
BILAGA IV
UTFODRING AV DJUR
Utvidgning av det förbud som föreskrivs i artikel 7.1
1. Det förbud som föreskrivs i artikel 7.1 skall utvidgas till att omfatta
utfodring
a) av produktionsdjur, med undantag för utfodring av köttätande pälspro-
ducerande djur, med
a) bearbetat animaliskt protein,
b) gelatin från idisslande djur,
c) blodprodukter,
d) hydrolyserat protein,
e) dikalciumfosfat och trikalciumfosfat av animaliskt ursprung,
f) foder som innehåller sådant protein som anges i punkterna a–e,
b) av idisslare med animaliskt protein och foder som innehåller sådant
protein.
2. I. Undantag från de förbud som föreskrivs i artikel 7.1 och 7.2 och särskilda
villkor för tillämpningen av sådana undantag.
A. Förbudet i artikel 7.1 och 7.2 skall inte tillämpas på
a) utfodring av icke idisslare med de proteiner som avses i i, ii och iii
och med foder som härrör från sådant protein, under förutsättning
att detta protein i tillämpliga fall har bearbetats enligt artikel 19 i
förordning (EG) nr 1774/2002:
i) Fiskmjöl, enligt villkoren i punkt B.
ii) Hydrolyserat protein som härrör från skinn och hudar från icke
idisslare och idisslare, enligt villkoren i punkt C.
iii) Dikalciumfosfat och trikalciumfosfat, enligt villkoren i punkt
D.
b) utfodring av idisslare med de proteiner som avses i i, ii och iii och
med produkter som härrör från sådant protein, under förutsättning
att detta protein i tillämpliga fall har bearbetats enligt artikel 19 i
förordning (EG) nr 1774/2002:
i) Mjölk, mjölkbaserade produkter och råmjölk.
ii) Ägg och äggprodukter.
iii) Gelatin som härrör från icke idisslare.
c) Utfodring av fisk med blodprodukter och blodmjöl som härrör från
icke idisslare, under förutsättning att dessa proteiner i tillämpliga
fall har bearbetats enligt artikel 19 i förordning (EG) nr 1774/2002
och med foder som härrör från sådant protein, enligt villkoren i
punkt E.
B. Villkor för användningen av fiskmjöl och foder som innehåller
fiskmjöl vid utfodringen av icke idisslande produktionsdjur med
undantag för köttätande pälsproducerande djur.
a) Fiskmjöl skall framställas i bearbetningsanläggningar som endast
framställer produkter som härrör från fisk och som har godkänts
för detta ändamål av den behöriga myndigheten i enlighet med
artikel 17 i förordning (EG) nr 1774/2002.
b) Varje sändning av importerat fiskmjöl skall innan den övergår till
fri omsättning i gemenskapen analyseras enligt kommissionens
direktiv 98/88/EG (1).
c) Foder som innehåller fiskmjöl skall framställas i anläggningar som
inte framställer foder för idisslare och som har godkänts för detta
ändamål av den behöriga myndigheten.
Oavsett vad som sagts i det föregående
i) krävs inte ett särskilt godkännande för produktion av helfoder
av foder som innehåller fiskmjöl för hemmablandare som
— registrerats av den behöriga myndigheten,2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 26
(1) EGT L 318, 27.11.1998, s. 45.
▼M10
— endast uppföder icke idisslare,
— framställer helfoder enbart för den egna gårdens bruk, och
— under förutsättning att det foder som innehåller fiskmjöl som
används i produktionen innehåller mindre än 50 % råprotein.
ii) Produktionen av foder för idisslare i anläggningar som även
framställer foder som innehåller fiskmjöl för andra djurarter får
godkännas av den behöriga myndigheten på följande villkor:
— Bulkfoder och förpackat foder avsett för idisslare skall till-
verkas i lokaler som är fysiskt avskilda från lokaler där
foder som innehåller fiskmjöl tillverkas.
— Bulkfoder avsett för idisslare skall förvaras i lokaler som är
fysiskt avskilda från lokaler där bulkfiskmjöl och bulkfoder
som innehåller fiskmjöl förvaras under lagring, transport och
förpackning.
— Uppgifter om inköp och användning av fiskmjöl och om
försäljning av foder som innehåller fiskmjöl skall göras
tillgängliga för den behöriga myndigheten i minst fem år.
— Rutintester skall utföras på foder avsett för idisslare för att
säkerställa att det inte innehåller förbjudet protein, bland
annat fiskmjöl.
d) Märkningen av foder som innehåller fiskmjöl och åtföljande hand-
lingar skall innehålla följande uppgift: ”Innehåller fiskmjöl — får
inte användas för utfodring av idisslare”.
e) Bulkfoder som innehåller fiskmjöl skall transporteras med fordon
som inte samtidigt transporterar foder för idisslare. Om fordonet
därefter används för transport av foder avsett för idisslare skall det
rengöras noga enligt ett förfarande som godkänts av den behöriga
myndigheten för att undvika korskontaminering.
f) Användning och lagring av foder som innehåller fiskmjöl skall
förbjudas på gårdar där idisslare hålls.
Genom undantag från detta villkor får den behöriga myndigheten
tillåta att foder som innehåller fiskmjöl används och lagras på
gårdar där idisslare hålls, om de är säkra på att det på gården vidtas
åtgärder för att förhindra att foder som innehåller fiskmjöl används
för utfodring av idisslare.
C. Villkor för användningen av hydrolyserat protein som härrör från icke
idisslare eller från skinn och hudar från idisslare och foder som
innehåller sådant protein vid utfodring av icke idisslande produktions-
djur, med undantag för utfodring av köttätande pälsproducerande djur.
a) Hydrolyserat protein skall framställas i bearbetningsanläggningar
som godkänts av den behöriga myndigheten i enlighet med artikel
17 i förordning (EG) nr 1774/2002.
b) Foder som innehåller hydrolyserat protein skall framställas i
anläggningar som inte framställer foder för idisslare och som har
godkänts för detta ändamål av den behöriga myndigheten.
Oavsett vad som sagts i det föregående
i) krävs inget särskilt godkännande för produktion av helfoder av
foder som innehåller hydrolyserat protein för hemmablandare
— som registrerats av den behöriga myndigheten,
— som endast uppföder icke idisslare,
— som producerar helfoder enbart för den egna gårdens bruk
och
— under förutsättning att det foder som innehåller hydrolyserat
protein som används i produktionen innehåller mindre än
50 % råprotein,
ii) får produktionen av foder för idisslare i anläggningar som även
producerar foder som innehåller hydrolyserat protein för andra
djurarter får godkännas av den behöriga myndigheten på
följande villkor:
— Bulkfoder och förpackat foder avsett för idisslare skall till-
verkas i lokaler som är fysiskt avskilda från lokaler där
foder som innehåller hydrolyserat protein tillverkas.
— Bulkfoder avsett för idisslare skall förvaras i lokaler som är
fysiskt avskilda från lokaler där hydrolyserat protein i bulk
och bulkfoder som innehåller hydrolyserat protein förvaras
under lagring, transport och förpackning.
— Uppgifter om inköp och användning av hydrolyserat protein
och om försäljning av foder som innehåller hydrolyserat2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 27
▼M10
protein skall göras tillgängliga för den behöriga myndig-
heten i minst 5 år.
c) Märkningen av foder som innehåller hydrolyserat protein och
åtföljande handlingar skall innehålla följande uppgift: ”Innehåller
hydrolyserat protein — får inte användas för utfodring av idiss-
lare”.
d) Bulkfoder som innehåller hydrolyserat protein skall transporteras
med fordon som inte samtidigt transporterar foder för idisslare.
Om fordonet därefter används för transport av foder avsett för idiss-
lare skall det rengöras noga enligt ett förfarande som godkänts av
den behöriga myndigheten för att undvika korskontaminering.
e) Användning och lagring av foder som innehåller hydrolyserat
protein skall förbjudas på gårdar där idisslare hålls.
Genom undantag från detta villkor får den behöriga myndigheten
tillåta att foder som innehåller hydrolyserat protein används och
lagras på gårdar där idisslare hålls, om de är säkra på att det på
gården vidtas åtgärder för att förhindra att foder som innehåller
hydrolyserat protein används för utfodring av idisslare.
D. Villkor för användningen av dikalciumfosfat och trikalciumfosfat och
foder som innehåller sådant protein vid utfodring av icke idisslande
produktionsdjur med undantag för utfodring av köttätande pälsproduce-
rande djur.
a) Dikalciumfosfat och trikalciumfosfat skall framställas i bearbe-
tningsanläggningar som godkänts av den behöriga myndigheten i
enlighet med artikel 17 i förordning (EG) nr 1774/2002.
b) Foder som innehåller dikalciumfosfat och trikalciumfosfat skall
framställas i anläggningar som inte framställer foder för idisslare
och som har godkänts för detta ändamål av den behöriga myndig-
heten.
Oavsett vad som sagts i det föregående
i) krävs inget särskilt godkännande för produktion av helfoder av
foder som innehåller dikalciumfosfat och trikalciumfosfat för
hemmablandare
— som registrerats av den behöriga myndigheten,
— som endast uppföder icke idisslare,
— som producerar helfoder enbart för den egna gårdens bruk,
och
— under förutsättning att det foder som innehåller dikalcium-
fosfat och trikalciumfosfat som används i produktionen
innehåller mindre än 10 % totalfosfor,
ii) får produktionen av foder för idisslare i anläggningar som även
producerar foder som innehåller dikalciumfosfat eller trikal-
ciumfosfat för andra djurarter godkännas av den behöriga
myndigheten på följande villkor:
— Bulkfoder och förpackat foder avsett för idisslare skall till-
verkas i lokaler som är fysiskt avskilda från lokaler där
foder som innehåller dikalciumfosfat eller trikalciumfosfat
tillverkas.
— Bulkfoder avsett för idisslare skall förvaras i lokaler som är
fysiskt avskilda från lokaler där dikalciumfosfat och trikal-
ciumfosfat i bulk och bulkfoder som innehåller
dikalciumfosfat och trikalciumfosfat förvaras under lagring,
transport och förpackning.
— Uppgifter om inköp och användning av dikalciumfosfat eller
trikalciumfosfat och om försäljning av foder som innehåller
dikalciumfosfat eller trikalciumfosfat skall göras tillgängliga
för den behöriga myndigheten i minst fem år.
c) Märkningen av foder som innehåller dikalciumfosfat eller trikal-
ciumfosfat och åtföljande handlingar skall innehålla följande
uppgift: ”Innehåller dikalciumfosfat eller trikalciumfosfat — får
inte användas för utfodring av idisslare”.
d) Bulkfoder som innehåller dikalciumfosfat eller trikalciumfosfat
skall transporteras med fordon som inte samtidigt transporterar
foder för idisslare. Om fordonet därefter används för transport av
foder avsett för idisslare skall det rengöras noga enligt ett förfa-
rande som godkänts av den behöriga myndigheten för att undvika
korskontaminering.
e) Användning och lagring av foder som innehåller dikalciumfosfat
eller trikalciumfosfat skall förbjudas på gårdar där idisslare hålls.2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 28
▼M10
Genom undantag från detta villkor får den behöriga myndigheten
tillåta att foder som innehåller dikalciumfosfat eller trikalciumfosfat
används och lagras på gårdar där idisslare hålls, om de är säkra på
att det på gården vidtas åtgärder för att förhindra att foder som
innehåller dikalciumfosfat eller trikalciumfosfat används för
utfodring av idisslare.
E. Villkor för användningen av blodprodukter, blodmjöl och foder som
innehåller sådant protein som inte härrör från idisslare vid utfodring
av odlad fisk:
a) Blodet skall härröra från av EU godkända slakterier som inte
slaktar idisslare och som registrerats som slakterier som inte slaktar
idisslare, och det skall transporteras direkt till bearbetningsanlägg-
ningen i fordon avsedda enbart för transport av blod från icke
idisslare. Om fordonet har använts för transport av blod från idiss-
lare, skall det, efter rengöring, inspekteras av den behöriga
myndigheten före transport av blod från icke idisslare.
Oavsett vad som sagts i det föregående får den behöriga myndig-
heten tillåta slakt av idisslare i slakterier som samlar in blod från
icke idisslare avsett för produktion av blodmjöl och blodprodukter
för användning i fiskfoder om dessa slakterier använder ett erkänt
kontrollsystem. Kontrollsystemet skall inbegripa åtminstone
— slakt av icke idisslare fysiskt avskilt från slakt av idisslare,
— insamling, lagring, transport och förpackning av blod som
härrör från icke idisslare i lokaler som är fysiskt avskilda från
lokaler där blod från idisslare samlas in, förvaras, transporteras
och förpackas, och
— regelbunden provtagning och analys av blod från icke idisslare
för förekomst av protein från idisslare.
b) Blodprodukter och blodmjöl skall framställas i anläggningar som
enbart bearbetar blod från icke idisslare och som godkänts av den
behöriga myndigheten i enlighet med artikel 17 i förordning (EG)
nr 1774/2002.
Oavsett vad som sagts i det föregående får den behöriga myndig-
heten tillåta produktion av blodprodukter för användning i
fiskfoder i anläggningar som bearbetar blod från idisslare och som
har ett erkänt kontrollsystem för förebyggande av korskontami-
nering. Kontrollsystemet skall inbegripa åtminstone
— bearbetning av blod från icke idisslare i ett slutet system som är
fysiskt avskilt från bearbetning av blod från idisslare,
— transport, lagring och förpackning av råvaror i bulk och färdiga
blodprodukter i bulk som härrör från icke idisslare i lokaler som
är fysiskt avskilda från lokaler där råvaror i bulk och färdiga
produkter i bulk som härrör från idisslare förvaras under
lagring, transport och förpackning, och
— regelbunden provtagning och analys av blodprodukter från icke
idisslare för förekomst av protein från idisslare.
c) Foder som innehåller blodprodukter eller blodmjöl skall framställas
i anläggningar som framställer fiskfoder och som inte tillreder foder
för andra produktionsdjur, med undantag för köttätande pälsprodu-
cerande djur, och som beviljats tillstånd för detta ändamål av den
behöriga myndigheten.
d) Märkningen av foder som innehåller blodprodukter och blodmjöl
samt åtföljande handelsdokument eller hälsointyg skall beroende
på vad som är lämpligt innehålla följande uppgift: ”Innehåller blod-
produkter — får användas enbart för utfodring av fisk” eller
”Innehåller blodmjöl — får användas enbart för utfodring av fisk”.
e) Fordon som använts för transport av fiskfoder i bulk som innehåller
blodprodukter eller blodmjöl skall inte användas för transport av
foder för andra produktionsdjur, med undantag för köttätande
pälsproducerande djur, utom om fordonet, efter rengöring, inspekte-
rats av den behöriga myndigheten.
f) Användning och lagring av fiskfoder som innehåller blodprodukter
eller blodmjöl skall förbjudas på gårdar där andra produktionsdjur
hålls, med undantag för köttätande pälsproducerande djur.
3. II. Allmänna genomförandebestämmelser
A. Medlemsstaterna skall till de övriga medlemsstaternas och kommis-
sionens förfogande ställa en uppdaterad förteckning över av EU
godkända slakterier som registrerats som slakterier som inte slaktar
idisslare och godkända bearbetningsanläggningar som producerar
hydrolyserat protein, dikalciumfosfat, trikalciumfosfat, fiskmjöl, blod-2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 29
▼M10
produkter eller blodmjöl och anläggningar, men undantag för hemma-
blandare, som beviljats tillstånd att tillverka foder som innehåller detta
protein, och som verkar i enlighet med de villkor som fastställs i denna
förordning inom 60 dagar från det att denna förordning har trätt i kraft.
Eventuella ändringar av förteckningen skall omgående anmälas till de
övriga medlemsstaterna och kommissionen.
B. a) Bearbetat djurprotein i bulk, med undantag för fiskmjöl, och foder i
bulk som innehåller sådant protein, skall lagras och transporteras i
för detta ändamål särskilt avsedda utrymmen eller fordon. Dessa
kan endast användas för andra ändamål, efter rengöring, efter det
att de har inspekterats av den behöriga myndigheten.
b) Fiskmjöl i bulk, hydrolyserat protein i bulk som avses i punkt A a
ii i del I, dikalciumfosfat och trikalciumfosfat i bulk som avses i
punkt A a iii i del I samt blodmjöl och blodprodukter som avses i
punkt A c i del I skall lagras och transporteras i utrymmen och
fordon avsedda för detta ändamål.
c) Oavsett vad som sagts i punkt b
i) får utrymmen och fordon användas för lagring och transport av
foder som innehåller samma protein,
ii) kan utrymmen och fordon, efter rengöring, användas för andra
ändamål efter det att de har inspekterats av den behöriga
myndigheten, och
iii) får fordon som transporterar fiskmjöl användas för andra
ändamål om företaget har ett kontrollsystem som godkänts av
den behöriga myndigheten för förebyggande av korskontami-
nering. Kontrollsystemet skall inbegripa åtminstone
— uppgifter om material som transporteras och om rengör-
ingen av fordonet, och
— regelbunden provtagning och analys av transporterade foder
för förekomst av fiskmjöl.
Den behöriga myndigheten skall utföra täta kontroller på plats
för att säkerställa att kontrollplanen tillämpas korrekt.
C. Foder, inbegripet foder för sällskapsdjur, som innehåller annat bear-
betat djurprotein än fiskmjöl, blodprodukter som härrör från icke
idisslare eller blodprodukter som härrör från idisslare skall inte till-
verkas i anläggningar som framställer foder för produktionsdjur, med
undantag för köttätande pälsproducerande djur.
Foder för sällskapsdjur och foder avsett för köttätande pälsproduce-
rande djur som innehåller fiskmjöl, hydrolyserat protein som avses i
punkt A a ii i del I, dikalciumfosfat och trikalciumfosfat som avses i
punkt A a iii i del I samt blodmjöl och blodprodukter som avses i
punkt A c i del I skall tillverkas och transporteras enligt de
bestämmelser som avses i punkterna B c, B e, C b, C d, D b, D d, E
c och E e i del I.
D. Export till tredje land av bearbetade djurproteiner som härrör från
idisslare och av produkter som innehåller sådana bearbetade djurpro-
teiner är förbjuden.
Export av annat bearbetat djurprotein och blodprodukter och produkter
som innehåller sådant protein tillåts endast på följande villkor:
— De är avsedda för användning som inte är förbjuden enligt artikel
7.
— Ett skriftligt avtal skall slutas med det tredje landet före exporten,
vilket inbegriper att det tredje landet förbinder sig att ta hänsyn till
slutanvändningen och att inte återexportera det bearbetade anima-
liska proteinet, blodprodukter och produkter som innehåller sådant
protein vars användning är förbjuden enligt artikel 7.
För att genomförandet av denna förordning skall vara effektivt skall de
medlemsstater som tillåter export av detta slag via Ständiga kommittén
för livsmedelskedjan och djurhälsa underrätta kommissionen och de
övriga medlemsstaterna om de villkor som avtalats med det berörda
tredje landet.
Åtgärderna i denna punkt skall inte gälla fiskmjöl, förutsatt att det
uppfyller de villkor som fastställs i punkt B, produkter som innehåller
sådant fiskmjöl eller foder för sällskapsdjur.2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 30
▼M10
E. Den behöriga myndigheten skall utföra dokumentkontroller och fysiska
kontroller, däribland fodertester genom hela produktions- och distribu-
tionskedjan enligt rådets direktiv 95/53/EG (1) för att kontrollera
efterlevnaden av bestämmelserna i direktivet och i denna förordning.
Om förekomst av förbjudna djurproteiner upptäcks skall rådets direktiv
95/53/EG gälla.
F. Bestämmelserna om produktion och användning av bearbetat djurpro-
tein i förordning (EG) nr 1774/2002 skall gälla för foder som omfattas
av denna bilaga.2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 31
(1) EGT L 265, 5.11.1995, s. 17.
▼B
BILAGA V
SPECIFICERAT RISKMATERIAL
1. Följande vävnader skall betraktas som specificerat riskmaterial beroende på
vilken kategori den medlemsstat eller det tredje land tillhör där djuret har
sitt ursprung eller sin hemvist, vilket fastställts i enlighet med artikel 5:
KATEGORIERNA 1 och 2Inga.
KATEGORIERNA 3 och 4
a) Skalle, inklusive hjärna och ögon, tonsiller och ryggmärg från nötkreatur
som är äldre än 12 månader samt tarmar från tolvfingertarm till rektum
från nötkreatur i alla åldrar.
b) Skalle, inklusive hjärna och ögon, tonsiller och ryggmärg från får och
getter som är äldre än 12 månader eller som har en permanent framtand
som trängt genom tandköttet samt mjälte från får och getter i alla åldrar.
KATEGORI 5
a) Hela huvudet (utom tungan), inklusive hjärna, ögon, trigeminala ganglier
och tonsiller, bräss, mjälte och ryggmärg från nötkreatur som är äldre än 6
månader samt tarmar från tolvfingertarm till rektum från nötkreatur i alla
åldrar.
b) Kotpelare, inklusive dorsala rotganglier, från nötkreatur som är äldre än
30 månader.
c) Skalle, inklusive hjärna och ögon, tonsiller och ryggmärg från får och
getter som är äldre än 12 månader eller som har en permanent framtand
som trängt genom tandköttet samt mjälte från får och getter i alla åldrar.
2. Specificerat riskmaterial skall avlägsnas på
a) slakterierna,
b) styckningsanläggningar, anläggningar för bearbetning av högriskmaterial
eller lokaler som avses i artiklarna 3 och 7 i direktiv 90/667/EEG (
1),
under övervakning av ett ombud som utsetts av den behöriga myndig-
heten. Dessa anläggningar skall vara godkända för detta ändamål av den
behöriga myndigheten.
Kotpelaren får emellertid avlägsnas på platser för försäljning till konsumenter
på den berörda medlemsstatens territorium.
Om specificerat riskmaterial inte avlägsnas från döda djur som inte har slak-
tats för att användas som livsmedel, skall de delar av djurkroppen som
innehåller specificerat riskmaterial eller hela djurkroppen behandlas som
specificerat riskmaterial.
3. Allt specificerat riskmaterial skall färgas in och eventuellt märkas med en
markör omedelbart vid avlägsnandet och destrueras fullständigt
a) genom förbränning utan föregående bearbetning, eller
b) förutsatt att färgämnet eller markeringen fortfarande går att urskilja, efter
föregående bearbetning
i) i enlighet med de system som beskrivs i kapitlen I–IV, VI och VII i
bilagan till beslut 92/562/EEG (2),
— genom förbränning,
— genom samförbränning,
ii) i enlighet åtminstone med de föreskrifter som avses i bilaga I till
beslut 1999/534/EG (3), genom nedgrävning i godkänd deponi.
4. Medlemsstaterna får göra undantag från bestämmelserna i punkterna 2 och 3
för att tillåta förbränning eller nedgrävning av specificerat riskmaterial eller2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 32
(1) Rådets direktiv 90/667/EEG av den 27 november 1990 om fastställande av veterinära
bestämmelser om bortskaffande och bearbetning av animaliskt avfall och dessutsläppande på marknaden samt om förhindrande av sjukdomsalstrande organismer ifoder av animaliskt ursprung samt om ändring av direktiv 90/425/EEG (EGT L 363,27.12.1990, s. 51). Direktivet senast ändrat genom 1994 års anslutningsakt.
(
2) Kommissionens beslut 92/562/EEG av den 17 november 1992 om godkännande av
alternativa värmebehandlingssystem för bearbetning av högriskmaterial (EGT L 359,9.12.1992, s. 23). Beslutet ändrat genom 1994 års anslutningsakt.
(
3) Rådets beslut 1999/534/EG av den 19 juli 1999 om åtgärder för bearbetning av visst
animaliskt avfall till skydd mot transmissibel spongiform encefalopati och om ändring
av kommissionens beslut 97/735/EG (EGT L 204, 4.8.1999, s. 37).
▼B
hela djurkroppar utan föregående infärgning eller, i förekommande fall, utan
avlägsnande av specificerat riskmaterial under de omständigheter som
fastställs i artikel 3.2 i direktiv 90/667/EEG och enligt en metod som
utesluter all risk för överföring av TSE och som har godkänts och övervakas
av den behöriga myndigheten, särskilt när djur har dött eller avlivats i
samband med åtgärder för sjukdomsbekämpning och utan att det påverkar
tillämpningen av artiklarna 12 och 13.
5. Ett test får genomföras som alternativ till avlägsnande av specificerat riskma-
terial på följande villkor:
a) Testen skall utföras i slakterierna på alla djur som specificerat riskmate-
rial skall avlägsnas från.
b) Inga produkter från nötkreatur, får eller getter som är avsedda att
användas som livsmedel eller som foder får lämna slakteriet innan den
behöriga myndigheten har mottagit och godkänt testresultaten för alla
djur som slaktats och som kan vara smittade om BSE har konstaterats i
något av dem.
c) Om ett alternativt test ger ett positivt resultat, skall allt material från
nötkreatur, får och getter som kan ha smittats i slakteriet destrueras i
enlighet med punkt 3, såvida inte alla delar av kroppen, inklusive det
smittade djurets hud, kan identifieras och hållas avskilda.
6. Medlemsstaterna skall genomföra täta officiella kontroller för att försäkra sig
om att denna bilaga tillämpas på ett riktigt sätt samt se till att åtgärder vidtas
för att undvika kontaminering, särskilt i slakterier, styckningsanläggningar,
anläggningar för bearbetning av animaliskt avfall, anläggningar för bearbet-
ning av högriskmaterial eller lokaler som medlemsstaterna har godkänt i
enlighet med artikel 7 i direktiv 90/667/EEG, platser för försäljning till
konsumenter, deponier samt andra anläggningar för lagring eller förbränning.
7. Medlemsstaterna skall särskilt inrätta ett system för att tillse och kontrollera
att
a) specificerat riskmaterial som används vid framställning av de produkter
som avses i artikel 1.2 uteslutande används för detta godkända ändamål,
b) nötkreatur, får eller getter, när de införs i en medlemsstat som placerats i
en siffermässigt lägre kategori som anger bättre BSE-status än kategorin
för de djur som införs i landet, förblir under officiell övervakning tills de
har slaktats eller avsänts från dess territorium,
c) specificerat riskmaterial, särskilt om avlägsnandet äger rum i andra
anläggningar eller lokaler än slakterier, avskiljs fullständigt från annat
avfall som inte är avsett för förbränning, uppsamlas separat samt bort-
skaffas i enlighet med punkterna 2–4. Medlemsstaterna får tillåta
sändning av huvuden eller slaktkroppar som innehåller specificerat risk-
material till en annan medlemsstat efter överenskommelse med denna
medlemsstat, både om mottagande av materialet och om de speciella
villkor som skall tillämpas vid sådana förflyttningar.
8. Medlemsstaterna får sända specificerat riskmaterial eller det bearbetade mate-
rialet därav till andra medlemsstater för förbränning uteslutande enligt de
villkor som fastställs i artikel 4.2 i beslut 97/735/EG (1), där detta är tillämp-
ligt.
Denna punkt får ändras på en medlemsstats begäran för att tillåta sändning av
specificerat riskmaterial eller bearbetat material därav till tredje land för
förbränning. De villkor som skall styra utförseln skall fastställas samtidigt
och enligt samma förfarande.2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 33
(1) Kommissionens beslut 97/735/EG av den 21 oktober 1997 om vissa skyddsåtgärder
med avseende på handel med vissa typer av animaliskt avfall från däggdjur (EGT L294, 28.10.1997, s. 7). Beslutet senast ändrat genom rådets beslut 1999/534/EG (EGT
L 204, 4.8.1999, s. 37).
▼B
BILAGA VI
FÖRESKRIFTER FÖR VISSA ANIMALISKA PRODUKTER SOM ÄR
FRAMSTÄLLDA AV ELLER INNEHÅLLER MATERIAL FRÅN IDISS-
LARE
I enlighet med artikel 9.1 skall användning av material från idisslare, i enlighet
med artikel 9.1, vara förbjuden för framställning av följande animaliska
produkter:
a) Mekaniskt urbenat kött.
b) Dikalciumfosfat som är avsett som foder för livsmedelsproducerande djur.
c) Gelatin, om det inte har framställts av hudar från idisslare.
d) Produkter som är framställda av utsmält fett från idisslare.
e) Utsmält fett från idisslare, såvida det inte har framställts av
i) urskiljbar fettvävnad som godkänts som livsmedel,
ii) råvaror som bearbetats i enlighet med de standarder som avses i direktiv
90/667/EEG.2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 34
▼M12
BILAGA VII
UTROTNING AV TRANSMISSIBEL SPONGIFORM ENCEFALOPATI
1. Genom den undersökning som avses i artikel 13.1 b skall följande identifi-
eras:
a) När det gäller nötkreatur:
— Alla övriga idisslare på det jordbruksföretag där det djur vars
sjukdom har bekräftats hör hemma.
— När sjukdom har bekräftats hos ett djur av honkön, all dess
avkomma som har fötts under de två år som föregått sjukdomens
kliniska utbrott och under två år efter detsamma.
— Alla djur i den kohort som det djur vars sjukdom har bekräftats
tillhör.
— Sjukdomens möjliga ursprung.
— Övriga djur på det jordbruksföretag där sjukdomen har bekräftats
eller på andra jordbruksföretag som kan ha smittats av TSE-smittämnet eller som har fått samma foder eller utsatts för samma
smittkälla.
— Förflyttning av foder eller av annat material som kan vara smittat,
eller varje annan form av överföring som kan ha gjort att TSE-
smittämnet överförts till eller från jordbruksföretaget i fråga.
b) När det gäller får och getter:
— Alla andra idisslare än får och getter på det jordbruksföretag där det
djur vars sjukdom har bekräftats hör hemma.
— I den mån det går att identifiera föräldrarna till, och för djur av
honkön, samtliga embryon och ägg och den senaste avkomman från
det djur av honkön vars sjukdom har bekräftats.
— Alla andra får och getter på det jordbruksföretag där det djur vars
sjukdom har bekräftats hör hemma, förutom sådana som avses i
den andra strecksatsen.
— Sjukdomens möjliga ursprung och övriga jordbruksföretag där det
finns djur, embryon eller ägg som kan ha smittats av TSE-
smittämnet eller som har fått samma foder eller utsatts för samma
smittkälla.
— Förflyttning av foder eller annat material som kan vara smittat, eller
varje annan form av överföring som kan ha gjort att BSE-smittämnet
överförts till eller från jordbruksföretaget i fråga.
2. Åtgärderna i artikel 13.1 c skall minst inbegripa följande:
a) När BSE bekräftas hos nötkreatur skall de djur som har identifierats
genom den undersökning som avses i punkt 1 a första, andra och tredje
strecksatserna avlivas och destrueras fullständigt. Medlemsstaten kan
dock besluta att
— inte avliva och destruera alla nötkreatur på det jordbruksföretag där
sjukdomen har bekräftats hos ett djur, enligt punkt 1 a första streck-
satsen, beroende på den epidemiologiska situationen och på
möjligheterna att spåra djuren på jordbruksföretaget,
— skjuta upp avlivning och destruktion av djuren i de kohorter som
avses i punkt 1 a tredje strecksatsen till slutet av deras produktiva
liv, under förutsättning att de består av tjurar som kontinuerligt
hålls vid en godkänd tjurstation och det kan garanteras att de
destrueras fullständigt när de dör.
b) När TSE bekräftas hos får eller getter skall från och med den 1 oktober
2003, enligt den behöriga myndighetens beslut,
i) antingen alla djur, embryon och ägg som identifierats genom den
undersökning som avses i punkt 1 b andra och tredje strecksatserna
avlivas och destrueras fullständigt, eller
ii) alla djur, embryon och ägg som identifierats genom den undersök-
ning som avses i punkt 1 b andra och tredje strecksatserna avlivas
och destrueras fullständigt, med undantag för
— avelsbaggar av genotyp ARR/ARR,
— avelstackor som har minst en ARR-allel och ingen VRQ-allel,
och
— får som har minst en ARR-allel och som uteslutande är avsedda
för slakt.
iii) Om det smittade djuret har kommit från ett annat jordbruksföretag,
får medlemsstaten på grundval av bakgrunden till fallet besluta att
vidta utrotningsåtgärder på ursprungsanläggningen utöver eller i2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 35
▼M12
stället för på det jordbruksföretag där smitta bekräftats. Om fler än
en besättning betar på samma mark får medlemsstaterna besluta att
begränsa tillämpningen av dessa åtgärder till en enda besättning,
grundat på ett motiverat hänsynstagande till samtliga epidemiolo-
giska faktorer.
c) När BSE bekräftas hos får eller getter skall alla djur, embryon och ägg
som har identifierats genom den undersökning som avses i punkt 1 b
andra till femte strecksatserna avlivas och destrueras fullständigt.
3.1. Endast följande djur får föras in till det eller de jordbruksföretag där
destruktion har utförts enligt punkt 2 b i eller 2 b ii:
a) Handjur av genotyp ARR/ARR.
b) Hondjur som har minst en ARR-allel och ingen VRQ-allel.
c) Getter under förutsättning att
— inga avelsfår av andra typer än de som avses i punkterna a och b
finns på jordbruksföretaget,
— en grundlig rengöring och desinfektion av alla djurstall på anlägg-
ningen har utförts efter det att besättningen har avvecklats,
— jordbruksföretaget är föremål för en intensifierad TSE-kontroll, som
omfattar testning av alla utgallrade och självdöda getter som är äldre
än 18 månader.
3.2. Endast följande sperma och embryon från får får användas på det eller de
jordbruksföretag där destruktion har utförts enligt punkt 2 b i eller 2 b ii:
a) Sperma från baggar av genotyp ARR/ARR.
b) Embryon som har minst en ARR-allel och ingen VRQ-allel.
4. Under en övergångsperiod fram till senast den 1 januari 2006 kan
medlemsstaterna, genom undantag från den begränsning som fastställs i
punkt 3.1 b, om det är svårt att få ersättningsfår av en känd genotyp,
besluta att icke-dräktiga tackor av en okänd genotyp får föras in på de jord-
bruksföretag som avses i punkterna 2 b i och 2 b ii.
5. Efter det att de åtgärder som avses i punkterna 2 b i och 2 b ii vidtagits på
ett jordbruksföretag skall följande gälla:
a) Förflyttning av ARR/ARR-får från företaget begränsas inte på något
sätt.
b) Får som är bärare av endast en ARR-allel får förflyttas från företaget
endast för att sändas direkt till slakt för att användas som livsmedel eller
för att destrueras. Tackor som är bärare av en ARR-allel och ingen
VRQ-allel får dock förflyttas till andra jordbruksföretag som ålagts
restriktioner, efter det att de åtgärder som avses i punkt 2 b ii har vidta-
gits.
c) Får av andra genotyper får endast förflyttas från jordbruksföretaget för
att destrueras.
6. Begränsningarna enligt punkterna 3.1, 3.2 och 5 skall fortsätta att gälla för
jordbruksföretaget under en period av tre år efter
a) det datum då alla får på jordbruksföretaget uppnått ARR/ARR-status,
eller
b) det senaste datum då får eller getter hölls på anläggningen, eller
c) i fråga om punkt 3.1 c, det datum då den intensifierade TSE-kontrollen
påbörjades, eller
d) det datum då alla avelsbaggar på jordbruksföretaget är av genotyp ARR/
ARR och alla avelstackor är bärare av minst en ARR-allel och ingen
VRQ-allel, under förutsättning att TSE-kontroll av alla utgallrade och
självdöda får som är äldre än 18 månader har utförts under denna
period, med negativt resultat.
7. När frekvensen av ARR-allelen inom rasen eller på jordbruksföretaget är
låg, eller när det bedöms som nödvändigt för att undvika inavel, får en
medlemsstat besluta att
a) skjuta upp den destruering av djur som avses i punkt 2 b i och 2 b ii
med upp till tre avelsår,
b) tillåta även andra får än de som avses i punkt 3 att föras in till de jord-
bruksföretag som avses i punkt 2 b i och 2 b ii, under förutsättning att
djuren inte är bärare av en VRQ-allel.
8. Medlemsstater som tillämpar de undantag som fastställs i punkterna 4 och
7 skall meddela kommissionen villkoren och kriterierna för beviljandet av
dem.2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 36
▼B
BILAGA VIII
AVYTTRING OCH EXPORT
KAPITEL A
Villkor för handel inom gemenskapen med levande djur
I. VILLKOR SOM SKALL GÄLLA OBEROENDE AV VILKEN KATEGORI
SOM DEN MEDLEMSSTAT ELLER DET TREDJE LAND DÄR DJURET
HAR SITT URSPRUNG ELLER SIN HEMVIST TILLHÖR
Följande villkor gäller för handel med får och getter:
a) Får och getter som är avsedda att användas som avelsdjur skall antingen
vara får av prionproteingenotyp ARR/ARR, enligt definitionen i bilaga I
till kommissionens beslut 2002/1003/EG (1), eller skall sedan de föddes
eller under de senaste tre åren oavbrutet ha hållits på ett jordbruksföretag
som har uppfyllt följande villkor under minst tre år:
i) Till och med den 30 juni 2007:
— Det är underkastat regelbundna offentliga veterinärkontroller.
— Djuren där har identifierats.— Inget fall av skrapie har bekräftats.
— Provtagning utförs på äldre hondjur avsedda för slakt.
— Endast hondjur, med undantag av får av prionproteingenotyp
ARR/ARR, som härstammar från ett jordbruksföretag som
uppfyller samma villkor införs dit.
Från och med senast den 1 juli 2004 skall jordbruksföretaget börja
uppfylla följande tilläggskrav:
— Alla de djur som avses i kapitel A del II punkt 3 i bilaga III, som
är äldre än 18 månader och som har dött eller avlivats på jord-
bruksföretaget, skall undersökas för skrapie enligt de
laboratoriermetoder som fastställs i kapitel C punkt 3.2 b i bilaga
X.
— Endast får och getter, med undantag av får av prionproteingenotyp
ARR/ARR, som härstammar från ett jordbruksföretag som
uppfyller samma villkor får införas dit.
ii) Från och med den 1 juli 2007:
— Det är underkastat regelbundna offentliga veterinärkontroller.
— Djuren där har identifierats i enlighet med gemenskapslagstift-
ningen.
— Inget fall av skrapie har bekräftats.
— Alla de djur som avses i kapitel A del II punkt 3 i bilaga III, som
är äldre än 18 månader och som har dött eller avlivats på jord-
bruksföretaget, har undersökts för skrapie enligt de
laboratoriermetoder som fastställs i kapitel C punkt 3.2 b i bilaga
X.
— Endast får och getter, med undantag av får av prionproteingenotyp
ARR/ARR, som härstammar från ett jordbruksföretag som
uppfyller samma villkor införs dit.
Får och getter avsedda att användas som avelsdjur skall, när de avses
sändas till en medlemsstat som för hela eller en del av sitt territorium
utnyttjar bestämmelserna i punkt b eller c, uppfylla de kompletterande
allmänna eller begränsade garantier som har fastställts enligt förfarandet
i artikel 24.2.
b) En medlemsstat som på hela eller en del av sitt territorium har ett obliga-
toriskt eller frivilligt nationellt program för kontroll av skrapie
i) kan lägga fram det för kommissionen och därvid ange särskilt
— sjukdomsläget i medlemsstaten,
— motiveringen för programmet, med beaktande av sjukdomens
omfattning och lönsamhetsgraden,
— den geografiska zon där programmet kommer att tillämpas,2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 37
(1) EGT L 349, 24.12.2002, s. 105.▼M5
▼M14
▼M5
▼M5
— de statuskategorier som definierats för jordbruksföretag och de
standarder som måste uppnås i varje sådan kategori,
— de testmetoder som skall användas,— programmets kontrollförfaranden,— konsekvenserna när ett jordbruksföretag av något skäl förlorar sin
status,
— de åtgärder som skall vidtas när positiva resultat konstateras vid
kontroller som utförs enligt bestämmelserna i programmet.
ii) Det program som avses i punkt b i får godkännas, om det uppfyller
kriterierna i punkten, enligt det förfarande som fastställs i artikel
24.2. Kompletterande allmänna eller begränsade garantier, som kan
krävas vid handel inom gemenskapen, skall fastställas vid samma
tidpunkt eller senast tre månader efter det att programmen godkänts
enligt det förfarande som fastställs i artikel 24.2. Sådana garantier
får inte gå utöver dem som medlemsstaten tillämpar nationellt.
iii) Ändringar av eller tillägg till de program som medlemsstaterna lägger
fram får godkännas enligt det förfarande som fastställs i artikel 24.2.
Ändringar av de garantier som har definierats i enlighet med punkt b
ii kan godkännas enligt det förfarandet.
c) En medlemsstat som anser sig vara helt eller delvis fri från skrapie
i) skall förelägga kommissionen lämpliga styrkande dokument och
därvid särskilt precisera
— historiken över sjukdomens förekomst på statens territorium,
— resultaten av övervakningstester grundade på serologiska, mikro-
biologiska, patologiska eller epidemiologiska kriterier,
— övervakningsperiodens längd,— de regler som gör det möjligt att kontrollera att sjukdomen inte
förekommer.
ii) De kompletterande allmänna eller begränsade garantier som kan
krävas vid handel inom gemenskapen skall fastställas enligt det förfa-
rande som fastställs i artikel 24.2. Sådana garantier får inte gå utöver
dem som medlemsstaten tillämpar nationellt.
iii) Den berörda medlemsstaten skall meddela kommissionen alla
ändringar av de grunder beträffande sjukdomen som avses i punkt i.
Mot bakgrund av den information som meddelats kan de garantier
som fastställts enligt punkt c ii ändras eller upphävas enligt det förfa-
rande som fastställs i artikel 24.2.
II. VILLKOR SOM SKALL GÄLLA BEROENDE AV VILKEN KATEGORI,
FASTSTÄLLD ENLIGT KAPITEL C i BILAGA II, SOM DEN
MEDLEMSSTAT DÄR DJURET HAR SITT URSPRUNG ELLER SIN
HEMVIST TILLHÖR
1. De villkor som avses i artikel 15.1 skall tillämpas på leveranser till andra
medlemsstater.
2. BSE-klassificeringen av nötkreaturens, fårens och getternas ursprung-
smedlemsstat skall meddelas bestämmelsemedlemslandet.
3. Följande villkor gäller för förflyttningar enligt punkt I.1 i fråga om
nötkreatur som kommer från eller har vistats i medlemsstaterna eller
regioner inom dessa, som har placerats i:
KATEGORIERNA 3 och 4Djuren skall
a) vara födda, uppfödda och ha hållits i besättningar där inget BSE-fall
har bekräftats sedan minst sju år tillbaka, eller
b) vara födda efter den dag från och med vilken förbudet mot att utfodra
idisslare med protein som härrör från däggdjur trädde i kraft.
KATEGORI 5
Djuren skall
a) ha fötts efter den dag från och med vilken förbudet mot att utfodra
livsmedelsproducerande djur med protein som härrör från däggdjur
började gälla, och
b) vara födda, uppfödda och ha hållits i besättningar där inget BSE-fall
har bekräftats sedan minst sju år tillbaka och där det endast finns
nötkreatur som är födda på anläggningen eller som kommer från en
besättning med samma status.2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 38
▼B
▼B
KAPITEL B
Villkor för avkomma till djur hos vilka TSE-smitta misstänks eller har
bekräftats i enlighet med artikel 15.2
Det är förbjudet att avyttra den senast födda avkomman till nötkreatur av
honkön smittade med TSE eller får och getter med ett bekräftat fall av BSE
som födde under den tvåårsperiod som föregick eller under den period som
följde efter det att de första kliniska tecknen på sjukdomen uppträdde.
KAPITEL C
Villkor för handel inom gemenskapen med vissa animaliska produkter
I. Följande animaliska produkter skall undantas från det förbud som avses i
artikel 16.3, under förutsättning att de kommer från nötkreatur som
uppfyller villkoren enligt II och III nedan:
— Färskt kött.
— Malet kött.
— Köttberedningar.
— Köttprodukter.— Foder för sällskapsdjur som är avsett för köttätande husdjur.
Datumbaserat system
II. Urbenat färskt kött från vilket all vidhäftande vävnad, inklusive allt som
tydligt kan identifieras som nerv- och lymfvävnad, har avlägsnats samt av
sådant kött framställda animaliska produkter enligt del I som härrör från
djur som uppfyller kraven och som kommer från länder eller regioner i
kategori 5, får avyttras i enlighet med artikel 16.3 andra stycket, om köttet
och produkterna härrör från djur som är födda efter den dag då föreskrif-
terna för utfodring av djur enligt artikel 7.2 började gälla, om det finns
bevis för att de uppfyller kraven enligt punkt 1 och om de framställts ianläggningar som uppfyller kraven enligt punkt 9. Den behöriga myndig-
heten skall garantera att villkoren om kontroller enligt punkterna 2–8 och
punkt 10 är uppfyllda.
1. Ett nötkreatur uppfyller kraven i det datumbaserade systemet om det är
fött och har fötts upp i den berörda medlemsstaten och om det vid
slakten kan visas att följande villkor är uppfyllda:
a) Djuret skall klart ha kunnat identifieras under hela sin livstid, så att
det kan spåras tillbaka till moderdjuret och ursprungsbesättningen.
Dess unika öronmärke med numrering, dess födelsedatum och
anläggningen där det fötts samt alla dess förflyttningar efter födseln
skall finnas registrerade antingen i djurets officiella pass eller i ett
officiellt datoriserat system för spårning och identifiering. Moder-
djurets identitet skall vara känd.
b) Djuret skall vara äldre än 6 månader men yngre än 30 månader, och
åldern skall fastställas genom ett officiellt dataregister med uppgifter
om dess födelsedatum eller genom dess officiella pass.
c) Den behöriga myndigheten skall ha mottagit och bekräftat påtagliga
bevis för att moderdjuret var i livet minst 6 månader efter det att
djuret som uppfyller kraven fötts.
d) Moderdjuret får inte ha utvecklat BSE och inte vara misstänkt för att
ha smittats med BSE.
Kontroller
2. Om ett djur som skickas till slakt eller om någon omständighet kring
slakten inte uppfyller alla krav i denna förordning, skall djuret automa-
tiskt avvisas och dess pass dras in. Om uppgifter om att inte alla krav
har uppfyllts blir tillgängliga efter slakten, skall den behöriga myndig-
heten omedelbart upphöra med att utfärda intyg samt dra in utfärdade
intyg. Om avsändning redan har skett, skall den behöriga myndigheten
anmäla detta till den behöriga myndigheten på bestämmelseorten. Den
behöriga myndigheten på bestämmelseorten skall vidta nödvändiga
åtgärder.
3. Slakt av djur som uppfyller kraven skall ske i slakterier som inte
används för slakt av andra nötkreatur än de som ingår i ett datumba-
serat system eller i ett system för certifierade besättningar.
4. Den behöriga myndigheten skall försäkra sig om att de metoder som
används i styckningsanläggningarna garanterar att följande lymfkörtlar
har avlägsnats:2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 39
▼B
Poplietallymfknutor, ischiaslymfknutor, ytliga och djupa inguinallymfk-
nutor, mediala och laterala iliaca lymfknutor, njurlymfknutor,
prefemorala lymfknutor, lumbarlymfknutor, kostocervikala lymfknutor,
sternala lymfknutor, preskapulära lymfknutor, axillära lymfknutor och
bakre djupa halslymfknutor.
5. Köttet skall med hjälp av ett officiellt spårningssystem fram till slaktda-
tumet kunna spåras tillbaka till det djur som uppfyller kraven eller, efter
styckning, till de djur som styckats i samma parti. Efter slakt skall det
med hjälp av märkningen gå att spåra färskt kött samt produkter enligt
del I tillbaka till det djur som uppfyller kraven så att sändningen i fråga
kan återkallas. Foder till sällskapsdjur skall kunna spåras genom
åtföljande handlingar och uppgifter.
6. Alla godkända slaktkroppar som uppfyller kraven skall förses med indi-
viduella nummer som motsvarar numret på öronmärket.
7. Medlemsstaten skall upprätta detaljerade protokoll som omfattar
a) spårning och kontroller före slakt,
b) kontroller under slakt,
c) kontroller under bearbetningen av foder till sällskapsdjur,
d) alla krav beträffande märkning och certifiering efter slakt och fram
till försäljningsstället.
8. Den behöriga myndigheten skall upprätta ett system för registrering av
kontroller om överensstämmelse, så att man kan påvisa att dessa
kontroller ägt rum.
Anläggningen
9. För att kunna godkännas måste anläggningen utarbeta och genomföra
ett system som gör det möjligt att identifiera det kött och/eller den
produkt som uppfyller kraven och att spåra allt kött tillbaka till det
djur som uppfyller kraven eller, efter styckning, till de djur som
styckats i samma parti. Systemet skall underlätta en fullständig spårning
i alla stadier av köttet eller de animaliska produkterna, och registren
över detta måste bevaras under minst två år. Ledningen för anlägg-
ningen skall till den behöriga myndigheten skriftligen överlämna
uppgifter om det system som används.
10. Den behöriga myndigheten skall bedöma, godkänna och övervaka det
system som används på anläggningen för att säkerställa att det medger
fullständig särskiljning och spårning både bakåt och framåt.
System för certifiering av besättningar
III. Urbenat färskt kött från vilket all vidhäftande vävnad, inklusive allt som
tydligt kan identifieras som nerv- och lymfvävnad, har avlägsnats samt av
sådant kött framställda animaliska produkter enligt del I som härrör från
djur som uppfyller kraven och som kommer från länder eller regioner i
kategori 5, får avyttras i enlighet med artikel 16.3, andra stycket om köttet
och produkterna härrör från djur som enligt intyg uppfyller villkoren i punkt
2 och som kommer från besättningar där inget BSE-fall har rapporterats de
senaste sju åren och som enligt intyg uppfyller villkoren i punkt 1, och
köttet och produkterna är framställda i anläggningar som uppfyller kraven i
punkt 11. Den behöriga myndigheten skall garantera att villkoren i punk-
terna 3–10 och punkt 12 om det datoriserade spårningssystemet samt
kontrollerna är uppfyllda.
Krav rörande besättningarna
1. a) En besättning är en grupp djur som utgör en avgränsad och klart
urskiljbar enhet, det vill säga en grupp djur som sköts, hyses och
hålls avskild från andra grupper av djur och där djurbesättning och
varje djur försetts med särskilda identifikationsnummer.
b) En besättning uppfyller kraven när det sedan minst 7 år tillbaka inte
har rapporterats några fall av BSE eller har uppstått något misstänkt
fall där diagnosen BSE inte har kunnat uteslutas, när det gäller djur
som fortfarande tillhör eller som har vistats i eller lämnat
besättningen.
c) Med avvikelse från bestämmelserna i punkt b kan en djurbesättning
som är yngre än 7 år anses uppfylla kraven efter en grundlig
undersökning utförd av den behöriga veterinärmyndigheten, om
i) alla djur som är födda i eller har förts in i den nyetablerade
besättningen uppfyller kraven enligt punkterna 2 a, 2 d och 2 e,
och2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 40
▼B
ii) besättningen under hela sin existens har uppfyllt villkoren i punkt
b.
d) Om det rör sig om en nyetablerad besättning på en anläggning som
har haft ett bekräftat fall av BSE hos något djur som fortfarande
finns i eller som har lämnat en besättning på anläggningen kan den
nyetablerade besättningen endast anses uppfylla kraven om den
behöriga veterinärmyndigheten efter en grundlig undersökning kan
intyga att vart och ett av följande villkor har uppfyllts på ett för
denna myndighet tillfredsställande sätt:
i) Alla djur i den berörda besättningen som tidigare hållits på
samma anläggning har avlägsnats eller avlivats.
ii) Allt foder har avlägsnats och destruerats och alla foderbehållare
har rengjorts noggrant.
iii) Alla byggnader har utrymts och rengjorts grundligt innan nya
djur släppts in.
iv) Alla villkor i punkt c är uppfyllda.
Krav rörande djuren
2. a) Alla dokument om födelse, identitet och förflyttning skall vara regi-
strerade i ett officiellt datoriserat spårningssystem.
b) Djuret skall vara äldre än 6 månader men yngre än 30 månader,
vilket skall fastställas genom ett officiellt dataregister med uppgifter
om dess födelsedatum.
c) Moderdjuret skall ha levt minst 6 månader efter djurets födelse.
d) Moderdjuret får inte ha utvecklat BSE och får inte vara misstänkt
för att ha smittats med BSE.
e) Djurets födelsebesättning och alla besättningar som det befunnit sig i
skall uppfylla kraven.
Datoriserat spårningssystem
3. Det officiella datoriserade spårningssystem som avses i punkt 2 a
kommer endast att godtas om det har varit i bruk tillräckligt länge för
att innehålla alla de uppgifter som gäller djurens levnad och förflyttning
och som krävs för att uppfylla kraven i denna förordning och gäller
endast djur som fötts efter det att systemet togs i bruk. Historiska data-
behandlade uppgifter som gäller en period innan systemet togs i bruk
kommer inte att godtas.
Kontroller
4. Om ett djur som skickas till slakt eller någon omständighet kring
slakten inte uppfyller alla krav i denna förordning, skall djuret automa-
tiskt avvisas och dess pass dras in. Om uppgifter om att inte alla krav
har uppfyllts blir tillgängliga efter slakten, skall den behöriga myndig-
heten omedelbart upphöra med att utfärda intyg samt återkalla utfärdade
intyg. Om avsändning redan har skett, skall den behöriga myndigheten
anmäla detta till den behöriga myndigheten på bestämmelseorten. Den
behöriga myndigheten på bestämmelseorten skall vidta nödvändiga
åtgärder.
5. Slakt av djur som uppfyller kraven skall ske i slakterier som uteslutande
används för slakt av djur som ingår i ett datumbaserat system eller i ett
system för certifierade besättningar.
6. Den behöriga myndigheten skall försäkra sig om att de metoder som
används i styckningsanläggningarna garanterar att följande lymfkörtlar
har avlägsnats:
Poplietallymfknutor, ischiaslymfknutor, ytliga och djupa inguinallymfk-
nutor, mediala och laterala iliaca lymfknutor, njurlymfknutor,
prefemorala lymfknutor, lumbarlymfknutor, kostocervikala lymfknutor,
sternala lymfknutor, preskapulära lymfknutor, axillära lymfknutor och
bakre djupa halslymfknutor.
7. Köttet skall med hjälp av det datoriserade spårningssystemet fram till
slaktdatumet kunna spåras tillbaka till det djur som uppfyller kraven
eller, efter styckning, till de djur som styckats i samma parti. Efter slakt
skall det med hjälp av märkningen gå att spåra färskt kött samt
produkter enligt del I tillbaka till besättningen så att sändningen i
fråga skall kunna återkallas. Foder till sällskapsdjur skall kunna spåras
genom åtföljande handlingar och register.
8. Alla godkända slaktkroppar som uppfyller kraven skall förses med indi-
viduella nummer som motsvarar numret på öronmärket.2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 41
▼B
9. Medlemsstaten skall upprätta detaljerade protokoll som omfattar
a) spårning och kontroller före slakt,
b) kontroller under slakt,
c) kontroller under bearbetningen av foder till sällskapsdjur,
d) alla krav beträffande märkning och certifiering efter slakt och fram
till försäljningsstället.
10. Den behöriga myndigheten skall upprätta ett system för registrering av
kontroller om överensstämmelse, så att man kan påvisa att dessa
kontroller ägt rum.
Anläggningen11. För att kunna godkännas måste anläggningen utarbeta och genomföra
ett system som gör det möjligt att identifiera det kött och/eller den
produkt som uppfyller kraven och att spåra allt kött tillbaka till
ursprungsbesättningen eller, efter styckning, till de djur som styckats i
samma parti. Systemet måste medge en fullständig spårning i alla
stadier av köttet eller de animaliska produkterna, och registren över
detta måste bevaras i minst två år. Ledningen för anläggningen skall
till den behöriga myndigheten skriftligen överlämna upplysningar om
det system som används.
12. Den behöriga myndigheten skall bedöma, godkänna och övervaka det
system som används i anläggningen för att säkerställa att det medger
fullständig särskiljning och spårning både bakåt och framåt.
KAPITEL D
Villkor som skall tillämpas på export
Levande nötkreatur samt animaliska produkter som härstammar från sådana
skall - vid export till tredje land - underkastas de regler som i denna förordning
föreskrivs för handel inom gemenskapen.2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 42
▼B
BILAGA IX
IMPORT TILL GEMENSKAPEN AV LEVANDE DJUR, EMBRYON,
ÄGG OCH ANIMALISKA PRODUKTER
KAPITEL A
Vid import från länder eller regioner som placerats i kategori 1 skall den
behöriga myndigheten när det gäller nötkreatur och alla produkter från
nötkreatur för vilka denna förordning föreskriver särskilda regler, kräva att ett
internationellt djurhälsointyg uppvisas, i vilket det intygas att landet eller
regionen uppfyller de krav som fastställs i kapitel C i bilaga II för klassificering
i denna kategori.
KAPITEL B
Import av nötkreatur
A. För import av nötkreatur från ett land eller en region som har placerats i
kategori 2 skall det krävas att ett internationellt djurhälsointyg uppvisas, i
vilket det intygas att
a) utfodring av idisslare med protein som härrör från däggdjur har förbjudits
och att förbudet iakttas,
b) nötkreatur som är avsedda för export till gemenskapen identifieras med
hjälp av ett permanent identifieringssystem som gör det möjligt att spåra
dem tillbaka till deras moderdjur och ursprungsbesättning, och inte är
avkomma av hondjur som misstänks vara smittade.
B. För import av nötkreatur från ett land eller en region som har placerats i
kategori 3 skall det krävas att ett internationellt djurhälsointyg uppvisas, i
vilket det intygas att
1. utfodring av idisslare med protein som härrör från däggdjur har förbjudits
och att förbudet iakttas,
2. nötkreatur som är avsedda för export till gemenskapen
— identifieras med hjälp av ett permanent identifieringssystem som gör
det möjligt att spåra dem tillbaka till deras moderdjur och ursprung-
sbesättning, och inte är avkomma av hondjur som misstänks eller
bekräftats vara smittade med BSE, och
— fötts, uppfötts och hållits i besättningar där inget fall av BSE
bekräftats sedan minst 7 år tillbaka, eller
— fötts efter den dag då förbudet mot utfodring av idisslare med protein
som härrör från däggdjur började iakttas.
C. Vid import av nötkreatur från länder eller regioner som har placerats i kate-
gori 4 skall det krävas att ett internationellt djurhälsointyg uppvisas, i vilket
det intygas att
1. utfodring av idisslare med protein som härrör från däggdjur har förbjudits
och att förbudet iakttas,
2. nötkreatur som är avsedda för export till gemenskapen
a) identifieras med hjälp av ett permanent identifieringssystem som gör
det möjligt att spåra dem tillbaka till deras moderdjur och ursprung-
sbesättning, och inte är avkomma av hondjur som misstänks eller harbekräftats vara smittade med BSE, och
b) fötts, uppfötts och hållits i besättningar där inget fall av BSE
bekräftats sedan minst 7 år tillbaka, eller
c) fötts efter den dag då förbudet mot utfodring av idisslare med protein
som härrör från däggdjur började iakttas.
D. Vid import av nötkreatur från länder eller regioner som har placerats i kate-
gori 5 skall det krävas att ett internationellt djurhälsointyg uppvisas, i vilket
det intygas att
1. utfodring av livsmedelsproducerande djur med protein som härrör från
däggdjur har förbjudits och förbudet iakttas,
2. de sjuka nötkreaturen avlivas och destrueras fullständigt, liksom
a) om det rör sig om hondjur, den senaste avkomma som fötts under två
år innan de första kliniska tecknen på sjukdomen uppträtt eller
därefter,
b) alla nötkreatur som tillhör samma kohort,2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 43
▼B
om dessa djur fortfarande är i livet i landet eller regionen,
3. de djur som är avsedda för export till gemenskapen
a) fötts efter den dag då förbudet mot utfodring av livsmedelsproduce-
rande djur med mjöl av proteiner från däggdjur började iakttas,
b) identifieras med hjälp av ett permanent identifieringssystem som gör
det möjligt att spåra dem tillbaka till deras moderdjur och ursprung-
sbesättning, och inte är avkomma av hondjur som misstänks eller har
bekräftats vara smittade med BSE,
OCH
c) fötts, uppfötts och hållits i besättningar där något fall av BSE aldrig
har bekräftats och där det endast finns nötkreatur som fötts på anlägg-
ningen eller som kommer från en besättning med samma hälsostatus,
eller
d) fötts, uppfötts och hållits i besättningar där inget fall av BSE
bekräftats sedan minst 7 år tillbaka och där det endast finns nötkreatur
som fötts på gården eller som kommer från en besättning med samma
hälsostatus.
KAPITEL C
Import av färskt kött och animaliska produkter från nötkreatur
A. För import av färskt kött (med ben eller urbenat) och animaliska produkter
från nötkreatur från länder eller regioner som har placerats i kategori 2 skall
det krävas att ett internationellt hälsointyg uppvisas, i vilket det intygas att
utfodring av idisslare med protein som härrör från däggdjur har förbjudits
och att förbudet iakttas.
B. För import av färskt kött (med ben eller urbenat) och animaliska produkter
från nötkreatur från länder eller regioner som har placerats i kategori 3 skall
det krävas att ett internationellt hälsointyg uppvisas, i vilket det intygas att
a) utfodring av idisslare med protein som härrör från däggdjur har förbjudits
och att förbudet iakttas,
b) det färska kött och de animaliska produkter från nötkreatur som är
avsedda för export till gemenskapen inte innehåller eller härstammar
från specificerat riskmaterial enligt bilaga V eller från mekaniskt urbenat
kött från skallben eller kotpelare.
C. För import av färskt kött (med ben eller urbenat) och köttprodukter från
nötkreatur från länder eller regioner som har placerats i kategori 4 skall det
krävas att ett internationellt hälsointyg uppvisas, i vilket det intygas att
1. utfodring av idisslare med protein som härrör från däggdjur har förbjudits
och att förbudet iakttas,
2. färskt kött och animaliska produkter från nötkreatur avsedda för export
till gemenskapen inte innehåller eller härstammar från specificerade risk-
material enligt bilaga V eller från mekaniskt urbenat kött från skallben
eller kotpelare.
D. Import av färskt kött och animaliska köttprodukter från nötkreatur från
länder eller regioner som har placerats i kategori 5 skall förbjudas, med
undantag för sådana animaliska produkter som anges i punkt 1 i bilaga VIII
kapitel C I. För denna import skall det krävas att ett internationellt
hälsointyg uppvisas, i vilket det intygas att
1. villkoren i artikel 16.2 och i kapitel C II och C III i bilaga VIII är
uppfyllda,
2. de köttprodukter som är avsedda för export till gemenskapen inte
innehåller eller är framställda av någon produkt som avses i kapitel F
eller något av de specificerade riskmaterial som definieras i bilaga V,
3. det finns ett spårningssystem som gör det möjligt att spåra färskt kött och
köttprodukter som är avsedda för export till gemenskapen tillbaka till de
anläggningar som nötkreaturen ursprungligen kommer från,
4. de nötkreatur från vilka det kött eller de köttprodukter som är avsedda för
export till gemenskapen härrör
a) har identifierats genom ett permanent identifieringssystem som gör det
möjligt att spåra dem tillbaka till deras moderdjur och ursprung-
sbesättning,
b) inte är avkomma av hondjur som misstänkts eller bekräftats vara smit-
tade med BSE och antingen
— fötts efter den dag då förbudet mot utfodring av livsmedelsprodu-
cerande djur med protein som härrör från däggdjur började iakttas,2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 44
▼B
— fötts, fötts upp och hållits i besättningar där inget fall av BSE har
bekräftats sedan minst sju år tillbaka.
5. utfodring av livsmedelsproducerande djur med protein som härrör från
däggdjur har förbjudits och att förbudet iakttas,
6. de sjuka nötkreaturen slaktas och destrueras fullständigt, liksom
a) om det rör sig om hondjur, deras senaste avkomma som fötts under
två år innan de första kliniska tecknen på sjukdomen uppträtt eller
därefter,
b) alla nötkreatur som tillhör samma kohort,
om de fortfarande är i livet i landet eller regionen.
KAPITEL D
Import av ägg och embryon från nötkreatur
A. För import av ägg/embryon från nötkreatur från länder eller regioner som
har placerats i kategori 2 skall det krävas att ett internationellt djurhälsointyg
uppvisas, i vilket det intygas att
1. utfodring av idisslare med protein som härrör från däggdjur har förbjudits
och att förbudet iakttas,
2. ägg/embryon samlas, hanteras och förvaras i enlighet med bestämmel-
serna i bilagorna A och B till direktiv 89/556/EEG (1).
B. För import av ägg/embryon från nötkreatur från länder eller regioner som
har placerats i kategori 3 skall det krävas att ett internationellt djurhälsointyg
uppvisas, i vilket det intygas att
1. utfodring av idisslare med protein som härrör från däggdjur har förbjudits
och att förbudet iakttas,
2. ägg/embryon som är avsedda för export till gemenskapen härrör från
hondjur som
a) identifierats genom ett permanent identifieringssystem som gör det
möjligt att spåra dem tillbaka till moderdjuret och ursprungsbesätt-
ningen, och inte är avkomma till BSE-smittade hondjur,
b) inte är avkomma från hondjur som misstänkts eller bekräftats vara
smittade med BSE,
c) inte misstänkts vara smittade med BSE vid insamlingen av embryon,
3. ägg/embryon har samlats, hanterats och förvarats enligt bestämmelserna i
bilagorna A och B till direktiv 89/556/EEG.
C. För import av ägg/embryon från nötkreatur från länder eller regioner som
har placerats i kategori 4 skall det krävas att ett internationellt djurhälsointyg
uppvisas, i vilket det intygas att
1. utfodring av idisslare med protein som härrör från däggdjur har förbjudits
och att förbudet iakttas,
2. ägg och embryon avsedda för export till gemenskapen härrör från hondjur
som
a) identifierats genom ett permanent identifieringssystem som gör det
möjligt att spåra dem tillbaka till moderdjuret och ursprungsbesätt-
ningen, och inte är avkomma till hondjur som misstänks eller
bekräftats vara smittade med BSE,
b) inte är smittade med BSE,
c) inte misstänkts vara smittade med BSE vid insamlingen av embryon,
och
i) antingen fötts efter den dag då förbudet mot utfodring av idisslare
med protein som härrör från däggdjur började iakttas, eller
ii) fötts, uppfötts och hållits i besättningar där inget fall av BSE
bekräftats sedan minst sju år tillbaka,
3. ägg/embryon har samlats, hanterats och bevarats i enlighet med
bestämmelserna i bilagorna A och B till direktiv 89/556/EEG.2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 45
(1) Rådets direktiv 89/556/EEG av den 25 september 1989 om djurhälsovillkor för handel
inom gemenskapen med och import från tredje land av embryon från tamdjur avnötkreatur (EGT L 302, 19.10.1989, s. 1). Direktivet senast ändrat genom kommission-
ens beslut 94/113/EG (EGT L 53, 24.2.1994, s. 23).
▼B
D. För import av ägg/embryon från nötkreatur från länder eller regioner som
har placerats i kategori 5 skall det krävas att ett internationellt djurhälsointyg
uppvisas, i vilket det intygas att
1. utfodring av livsmedelsproducerande djur med protein som härrör från
däggdjur har förbjudits och att förbudet iakttas,
2. de sjuka nötkreaturen och, om det rör sig om hondjur, deras senaste
avkomma som fötts under två år innan de första kliniska tecknen på sjuk-
domen uppträtt eller därefter, slaktas och destrueras fullständigt, om
djuren fortfarande är i livet i landet eller regionen,
3. ägg/embryon som är avsedda för export till gemenskapen härrör från
hondjur som
a) identifierats genom ett permanent identifieringssystem som gör det
möjligt att spåra dem tillbaka till moderdjuret och ursprungsbesätt-
ningen, och inte är avkomma till hondjur som misstänkts eller
bekräftats vara smittade med BSE,
b) inte är smittade med BSE,
c) inte misstänktes vara smittade med BSE vid insamlingen av embryon,
och
i) antingen fötts efter den dag då förbudet mot utfodring av avelsdjur
med protein som härrör från däggdjur började iakttas, eller
ii) aldrig har utfodrats med protein som härrör från däggdjur och fötts,
uppfötts och hållits i besättningar där inget fall av BSE bekräftats
sedan minst 7 år tillbaka och där det endast finns nötkreatur som
fötts i anläggningen eller som kommer från en besättning med
samma hälsostatus,
4. ägg/embryon har samlats, hanterats och förvarats i enlighet med
bestämmelserna i bilagorna A och B till direktiv 89/556/EEG.
KAPITEL E
Import av får och getter
För import av får och getter till gemenskapen skall det efter den 1 oktober 2003
krävas att ett djurhälsointyg uppvisas som styrker att de
a) antingen är födda och oavbrutet uppfödda på jordbruksföretag där inget fall
av skrapie någonsin har diagnostiserats, och att de när det gäller får och
getter som är avsedda som avelsdjur uppfyller kraven i kapitel A del I punkt
a i i bilaga VIII,
b) eller är får av prionproteingenotyp ARR/ARR, enligt definitionen i bilaga I
till kommissionens beslut 2002/1003/EG, och kommer från ett jordbruks-
företag som inte har rapporterat några skrapiefall under de senaste sex
månaderna.
När de är avsedda att sändas till en medlemsstat som för hela eller en del av sitt
territorium utnyttjar bestämmelserna i kapitel A del I punkt b eller c i bilaga
VIII, skall de uppfylla de kompletterande allmänna eller begränsade garantier
som har fastställts enligt det förfarande som fastställs i artikel 24.2.
KAPITEL F
Import till gemenskapen från tredje länder eller regioner inom dessa som har
placerats i kategori 5 av sådana animaliska produkter som avses i kapitel C i
bilaga VIII i enlighet med artikel 16.3 skall förbjudas om de innehåller eller
härrör från följande produkter eller material från idisslare:
— Mekaniskt urbenat kött.
— Dikalciumfosfat avsett för utfodring av livsmedelsproducerande djur.
— Gelatin, om det inte framställts av hudar eller skinn.
— Utsmält fett från idisslare och härledda produkter av dessa, såvida de inte
framställts av urskiljbar fettvävnad som godkänts som livsmedel eller av
råmaterial som bearbetats i enlighet med de standarder som avses i beslut
1999/534/EG.
KAPITEL G
Vid import av animaliska produkter från tredje länder eller från regioner inom
dessa som inte har placerats i kategori 1 skall de tillämpliga intyg som före-
skrivs i gemenskapslagstiftningen kompletteras med följande deklaration
undertecknad av den behöriga myndigheten i produktionslandet:2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 46
▼M12
▼B
▼B
”Den animaliska produkten innehåller inte och härrör inte från specificerat
riskmaterial enligt bilaga V i Europaparlamentets och rådets förordning
(EG) nr 999/2001 av den 22 maj 2001 om fastställande av bestämmelser
för förebyggande, kontroll och utrotning av vissa typer av transmissibel
spongiform encefalopati eller mekaniskt urbenat kött som framställts från
skallben eller kotpelare från nötkreatur. Djuren har inte slaktats efter bedöv-
ning genom insprutning av gas i hjärnskålen eller avlivats omedelbart enligt
samma metod och har inte slaktats efter bedövning genom laceration av
vävnad i centrala nervsystemet med ett stavformigt instrument som förs in
i hjärnskålen.”2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 47
▼B
BILAGA X
REFERENSLABORATORIER, PROVTAGNING OCH LABORATO-
RIEANALYSER
KAPITEL A
Nationella referenslaboratorier
1. Det utsedda nationella referenslaboratoriet skall
a) ha tillgång till anläggningar och expertpersonal som gör det möjligt att
oavsett tidpunkt, och särskilt när sjukdomen i fråga först uppträder,
påvisa typ och stam av TSE-smittämne och bekräfta de resultat som
erhållits i regionala diagnostiklaboratorier. Om laboratoriet inte kan
identifiera stamtypen för smittämnet, skall det fastställa ett förfarende
för att garantera att identifieringen av stammen remitteras till gemenska-
pens referenslaboratorium,
b) kontrollera de metoder för diagnostik som används i regionala diagnosti-
klaboratorier,
c) ansvara för samordning av standander och metoder för diagnostik inom
medlemsstaten, i detta syfte
— får det förse laboratorier som godkänts av medlemsstaten med
diagnostiska reagens,
— skall det kontrollera kvaliteten på alla de diagnostiska reagens som
används i medlemsstaten,
— skall det regelbundet genomföra komparativa test,
— skall det för sjukdomen i fråga hålla isolat eller motsvarande vävnad
som innehåller smittämnen från bekräftade fall i medlemsstaten,
— skall bekräfta resultat från de diagnostiklaboratorier som utsetts av
medlemsstaten,
d) samarbeta med gemenskapens referenslaboratorium.
2. Med avvikelse från punkt 1 skall medlemsstater som inte har något natio-
nellt refenslaboratorium dock använda sig av gemenskapens
referenslaboratorium eller av nationella referenslaboratorier i andra
medlemsstater.
3. Följande laboratorier fungerar som nationella referenslaboratorier:
Belgien: CERVA-CODA-VAR
Centre d'Étude et de Recherches Vétérinaires et
Agrochimiques
Centrum voor Onderzoek in Diergeneeskunde en
Agrochemie
Veterinary and Agrochemical Research Centre
Groeselenberg 99
B-1180 Bryssel
Cypern: Εργαστήριο Αναφοράς για τις Ασθένειες
των Ζώων ,
Κτηνιατρικές Υπηρεσίες ,1417 Λευκωσία
(National Reference Laboratory for Animal
Health Veterinary Services
CY-1417 Nicosia)
Danmark: Danish Veterinary Laboratory
Bülowsvej 27
DK-1790 Köpenhamn V
Estland: Veterinaar- ja Toidulaboratoorium
Kreutzwaldi 30
51006 Tartu
Finland: Eläinlääkintä- ja elintarvikelaitos
Hämeentie 57
FIN-00550 Helsingsfors2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 48
▼M1
▼A1
▼M1
▼A1
▼M1
▼M1
Frankrike: Agence Française de Sécurité Sanitaire des
Aliments
Laboratoire de pathologie bovine
31, avenue Tony Garnier
BP 7033
F-69342 Lyon Cedex
Förenade kungariket: Veterinary Laboratories Agency
Woodham Lane
New Haw
Addlestone
Surrey KT15 3NB
Förenade kungariket
Grekland: Ministry of Agriculture
Veterinary Laboratory of Larisa
7thkm of Larisa — Trikala Highway
GR-411 10 Larisa
(snabbtest och immunologiska undersökningar)
Laboratory of Gross Pathology
Faculty of Veterinary Medicine
Aristotelian University of Thessaloniki
Giannitson & Voutyra St.
GR-546 27 Thessaloniki
(histopatologiska undersökningar)
Irland: Central Veterinary Research Laboratory
Abbotstown
Castleknock
Dublin 15
Ireland
Italien: Istituto Zooprofilattico Sperimentale del
Piemonte
Liguria e Valle d'Aosta
CEA
Via Bologna
I-148-10150 Turin
Lettland: Valsts veterin ārmedic īnas diagnostikas centrs
Lejupes iela 3
LV-1076 R īga
Litauen: Nacionalin ėveterinarijos laboratorija
J. Kairi ūkščio g. 10
LT-2021 Vilnius
Luxemburg: CERVA-CODA-VAR
Centre d'Étude et de Recherches Vétérinaires et
Agrochimiques
Centrum voor Onderzoek in Diergeneeskunde en
Agrochemie
Veterinary and Agrochemical Research Centre
Groeselenberg 99
B-1180 Bryssel
Malta: National Veterinary Laboratory
Marsa
Malta
Nederländerna: Instituut voor Dierhouderij en Diergezondheid,
ID-DLO Lelystad
Edelhertweg 15
Postbus 658200 AB Lelystad
Polen: Laboratorium Zakładu Wirusologii Pastwowego-
wego Instytutu Weterynaryjnego
Al. Partyzantów 57
PL-24-100 Puławy
Portugal:Laboratório Nacional de Investigação Vete-
rinária
Estrada de Benfica, 701
P-1500 Lissabon2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 49
▼M7
▼M1
▼A1
▼M1
▼A1
▼M1
▼A1
▼M1
▼A1
Slovakien:
Neuroimunologický ústav SAV
Dúbravská cesta 9SK-942 45 Bratislava
Slovenien: Nacionalni veterinarski inštitut
Gerbi čeva 60
SI-1000 Ljubljana
Spanien: Veterinary School Laboratory
Animal Pathology Departement
Zaragoza
Spanien
(BSE och skrapie, andra metoder än snabbtest)
Laboratorio Central de Veterinaria de Algete
Madrid
Spanien
(snabbtest)
Centro de Investigacion en Sanidad Anímal
(CISA)
Crta, De Algete al Casar de Talamanca
28130 Valdeolmos (Madrid)
Spanien
(andra TSE än BSE och skrapie)
Sverige: Statens veterinärmedicinska anstalt
S-751 89 Uppsala
Tjeckien: Státní veterinární ústav Jihlava, Rantí řovská 93,
586 05 Jihlava
Tyskland: Bundesforschungsanstalt für Viruskrankheiten
der Tiere
Anstaltsteil Insel Riems
Boddenblick 5A
D-17498 Insel Riems
Ungern: Országos Állategészségügyi Intézet (OÁI)
Pf. 2.
Tábornok u. 2.H-1581-Budapest
Österrike: Bundesanstalt für Tierseuchenbekämpfung,
Mödling
Robert Koch Gasse 17
A-2340 Mödling
KAPITEL B
Gemenskapens referenslaboratorium
1. Gemenskapens referenslaboratorium för TSE är:
The Veterinary Laboratories Agency
Woodham LaneNew Haw
Addlestone
SURREY KT 15 3 NBStorbritannien
2. Gemenskapens referenslaboratorium har behöriget och till uppgift att
a) i samråd med kommissionen samordna de metorder som används i
medlemsstaterna för att diagnostisera BSE, särskilt genom att
— lagra och tillhandahålla motsvarande vävnader innehållande
smittämnet i syfte att utveckla eller framställa relevanta test för
diagnostik eller klassificering av stamtypen för smittämnet,
— förse de nationella referenslaboratorierna med referensserum och
andra referensreagens i syfte att standardisera de test och reagens
som används i medlemsstaterna,
— bygga upp och hålla en samling av motsvarande vävnader som
innehåller smittämnen och stammar av TSE,2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 50
▼M1
▼A1
▼M1
▼A1
▼M1
▼B
▼B
— regelbundet anordna komparativa test av diagnostikförfaranden på
gemenskapsnivå,
— samla in och systematisera uppgifter och information om de diagno-
stikmetoder som används samt om resultaten av de test som utförs i
gemenskapen,
— genom de mest aktuella metoderna bestämma egenskaperna hos
isolat av TSE-smittämnet i syfte att nå större kunskap om sjukdo-
mens epidemiologi,
— följa utvecklingen i hela världen i fråga om övervakning, epidemio-
logi och förebyggande av TSE,
— upprätthålla en expertis på prionsjukdomar för att snabbt kunna ställa
snabba differentialdiagnoser,
— förvärva ingående kunskaper om förberedande och användning av de
diagnostikmetoder som används för att kontrollera och utrota TSE,
b) ge aktivt bistånd när det gäller att diagnostisera utbrott av TSE i
medlemsstaterna genom att ta emot prov från TSE-smittade djur för
bekräftande diagnos, karakterisering samt epidemiologiska undersök-
ningar,
c) underlätta utbildning och vidareutbildning av experter inom laboratorie-
diagnostik, i syfte att harmonisera diagnostikmetoderna i hela
gemenskapen.
KAPITEL C
Provtagning och laboratorietestning
1. Provtagning
Alla prov för undersökning avseende TSE skall tas enligt de metoder och
protokoll som fastställs i den senaste utgåvan av OIE:s Manual of Standards
for Diagnostic Tests and Vaccines (handbok om standarder för diagnostiska
tester och vaccin), i det följande kallad handboken. Om det inte finns några
sådana metoder eller protokoll tillgängliga skall proven tas på ett sådant sätt
att testerna kan utföras korrekt. Proven skall märkas korrekt så att det djur
som provet är taget från kan identifieras.
2. Laboratorietestning
Laboratorietestning avseende TSE skall utföras i laboratorier som är
godkända för detta ändamål.
3. Metoder och protokoll
3.1 Laboratorietestning avseende BSE hos nötkreatur
a ) Misstänkta fall
Sådan vävnad från nötkreatur som skickas in för laboratorietestning
enligt artikel 12.2 skall genomgå en histopatologisk undersökning enligt
den senaste utgåvan av OIE:s handbok, utom då materialet har
genomgått autolys. Om det inte går att dra några säkra slutsatser av den
histopatologiska undersökningen eller om resultatet är negativt eller om
materialet har genomgått autolys skall vävnaden undersökas genom
någon av de övriga diagnosmetoder som fastställs i handboken (immun-
cytokemi, immunblot-analys eller påvisande av de karaktäristiska
fibrillerna genom elektronmikroskopi). Snabbtest får dock inte användas
i detta syfte.
Om någon av dessa undersökningar ger positivt resultat skall djuret
betraktas som BSE-positivt.
b ) Övervakning av BSE
Sådan vävnad från nötkreatur som skickas in för laboratorietestning
enligt kapitel A avsnitt I (Övervakning av nötkreatur) i bilaga III skall
undersökas genom snabbtest.
Om det inte går att dra några säkra slutsatser av resultatet av snabbtestet
eller om testet ger positivt resultat skall vävnaden omedelbart kontrollun-
dersökas i ett officiellt laboratorium. Kontrollundersökningen skall
inledas med en histopatologisk undersökning av hjärnstammen enligt
senaste utgåvan av OIE:s handbok, utom då materialet har genomgått
autolys eller på annat sätt inte lämpar sig för histopatologisk undersök-
ning. Om det inte går att dra några säkra slutsatser av den
histopatologiska undersökningen eller om resultatet är negativt, skall
vävnaden undersökas genom någon av de övriga diagnosmetoder som
anges i a.2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 51
▼M1
▼M1
Ett djur skall betraktas som BSE-positivt om resultatet av snabbtestet är
positivt eller om det inte går att dra några säkra slutsatser av detta test,
och
— resultatet av den efterföljande histopatologiska undersökningen är
positivt, eller
— resultatet av någon annan av de diagnosmetoder som anges i punkt a
är positivt.
3.2 Laboratorietestning avseende skrapie hos får och getter
a ) Misstänkta fall
Sådan vävnad från får och getter som skickas in för laboratorietestning
enligt artikel 12.2 skall genomgå en histopatologisk undersökning enligt
den senaste utgåvan av OIE:s handbok, utom då materialet har
genomgått autolys. Om det inte går att dra några säkra slutsatser av den
histopatologiska undersökningen eller om resultatet är negativt eller om
materialet har genomgått autolys skall vävnaden undersökas genomimmuncytokemi eller immunblot-analys, såsom fastställs i OIE:s
handbok. Snabbtest får dock inte användas i detta syfte.
Om någon av dessa undersökningar ger positivt resultat skall djuret
betraktas som ett positivt fall av skrapie.
b ) Övervakning av skrapie
Sådan vävnad från får och getter som skickas in för laboratorietestning
enligt kapitel A avsnitt II (Övervakning av får och getter) i bilaga III
skall undersökas genom snabbtest.
Om det inte går att dra några säkra slutsatser av resultatet av snabbtestet
eller om testet ger positivt resultat skall hjärnstammen omedelbart
skickas till ett officiellt laboratorium för kontrollundersökning genom
immuncytokemi eller immunblot-analys enligt a.
Om kontrollundersökningen ger positivt resultat skall djuret betraktas
som ett positivt fall av skrapie.
3.3 Laboratorietestning avseende andra TSE än dem som avses i punkt 3.1. och
3.2
Andra tester för att kontrollera misstanke om TSE än de som avses i punkt
3.1 och 3.2 skall åtminstone omfatta en histopatologisk undersökning av
hjärnvävnad. Den behöriga myndigheten kan också begära laboratorietester
med diagnosmetoder som immuncytokemi, immunblot-analys eller
påvisande av de karaktäristiska fibrillerna genom elektronmikroskopi eller
andra metoder för att upptäcka den med sjukdomen förknippade formen av
prionproteinet. Under alla omständigheter skall minst ytterligare en labora-
torieundersökning utföras när det inte går att dra några säkra slutsatser av
resultatet av den första histopatologiska undersökningen eller när resultatet
är negativt. Vid de första tecknen på sjukdomen skall minst tre olika
undersökningar genomföras.
När BSE misstänks förekomma hos andra arter än nötkreatur skall proven,
om möjligt, lämnas in för klassificering av stamtyper.
4. Snabbtest
Vid genomförandet av snabbtesterna enligt artiklarna 5.3 och 6.1 skall
följande metoder användas som snabbtest:
— Immunoblot-analys på grundval av Western blotting för uppspårande av
det proteasresistenta fragmentet PrP
Res(Prionics-Check Western-test).
— Kemiluminiscent ELISA-test med extraktionsmetod och ELISA-teknik
med användning av förstärkt kemiluminiscent reagens (Enfer-test).
— Sandwich immunoassay för att påvisa PrPResefter denaturering och
koncentration (Bio-Rad TeSeE-test, tidigare Bio-Rad Platelia-test).
Befintliga lager med beteckningen ”Bio-Rad Platelia” får dock användas
inom nio månader efter det att denna förordning har trätt i kraft.
— ELISA-test i mikroplatta som spårar proteasresistent PrPResmed monok-
lonala antikroppar (Prionics-Check LIA-test).
— Automatiserad konformationsberoende immunoassay som jämför reakti-
viteten hos en detektionsantikropp med de proteaskänsliga och
proteasresistenta formerna av PrPSc(en del av det proteasresistenta
PrPSc-fragmentet motsvarar PrPRes) och PrPC(InPro CDI-5-test).
Tillverkaren av snabbtestet måste ha ett kvalitetssäkringssystem som har
godkänts av gemenskapens referenslaboratorium och som garanterar att test-
prestandan inte ändras. Tillverkaren måste lämna in testprotokollet till
gemenskapens referenslaboratorium.2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 52
▼M7
▼M7
Ändringar av snabbtestet eller testprotokollet får endast göras efter det att
gemenskapens referenslaboratorium underrättats i förväg och under
förutsättning att gemenskapens referenslaboratorium anser att ändringen
inte minskar känsligheten, specificiteten eller tillförlitligheten hos snabb-
testet. Resultatet skall överlämnas till kommissionen och till de nationella
referenslaboratorierna.
5. Alternativa test
(Återstår att fastställa).2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 53
▼M1
▼M9
BILAGA XI
ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER ENLIGT ARTIKLARNA 22 OCH 23
A. Specificerat riskmaterial, maskinurbenad köttmassa och slaktmetoder
1. a) Följande vävnader betecknas som specificerat riskmaterial:
i) Skallen utom underkäke och med hjärna och ögon, ryggrad utom
svanskotor, länd- och bröstkotornas tvärutskott och korsbenets
”vingar”, men inklusive dorsalrotsganglier och ryggmärg från
nötkreatur som är äldre än 12 månader, samt tonsiller, tarmarna från
tolvfingertarmen till rektum och tarmkäxet från nötkreatur i alla
åldrar.
ii) Skalle, inklusive hjärna och ögon, tonsiller och ryggmärg från får och
getter som är äldre än 12 månader eller som har en permanent fram-
tand som kommit fram genom tandköttet samt mjälte och ileum, från
får och getter i alla åldrar.
Den ålder som fastställs ovan för avlägsnande av ryggraden på
nötkreatur får justeras genom ändring av denna förordning mot
bakgrund av den statistiska sannolikheten av BSE-förekomst i rele-
vanta åldersgrupper av gemenskapens nötkreaturspopulation, på
grundval av resultaten från BSE-övervakningen i enlighet med
kapitel A avsnitt I i bilaga III.
b) Utöver de specificerade riskmaterial som anges i a skall nedan nämnda
vävnader betecknas som specificerat riskmaterial i Förenade konugariket
Storbritannien och Nordirland samt i Portugal, med undantag för den
autonoma regionen Azorerna: Hela huvudet utom tungan, inklusive
hjärna, ögon och trigeminala ganglier; bräss, mjälte och ryggmärg från
nötkreatur som är äldre än sex månader.
2. Genom undantag från punkt 1 a i kan ett beslut antas enligt det förfarande
som föreskrivs i artikel 24.2 för att tillåta användning av ryggrad och dors-
alrotsganglier från nötkreatur som
a) är födda, oavbrutet uppfödda och slaktade i medlemsstater för vilka en
vetenskaplig bedömning visat att förekomst av BSE hos inhemska
nötkreatur är högst osannolik, eller osannolik men inte utesluten, eller
b) är födda efter den tidpunkt då förbudet mot att utfodra idisslare med
däggdjursprotein tillämpats i praktiken i medlemsstater där BSE hos
inhemska djur rapporterats eller för vilka en vetenskaplig bedömning
visat att förekomsten av BSE hos inhemska nötkreatur är sannolik.
Förenade kungariket, Portugal och Sverige kan få detta undantag på
grundval av fakta som redan meddelats och bedömts. Övriga medlems-
stater kan ansöka om undantag genom att på lämpligt sätt klart styrka
för kommissionen att villkoren i a eller b är uppfyllda.
De medlemsstater som åtnjuter detta undantag skall, utöver de krav som
fastställs i kapitel A avsnitt I i bilaga III, se till att ett av de godkända
snabbtester som återfinns i kapitel C punkt 4 i bilaga X görs på alla
nötkreatur som är äldre än 30 månader och som
i) har dött på uppfödningsstället eller under transport, men som inte
slaktats för livsmedelsframställning, med undantag för djur som dött
i avlägsna områden med låg djurtäthet i medlemsstater där förekomst
av BSE är osannolik,
ii) har slaktas på normalt sätt för livsmedelsframställning.
Detta undantag skall inte beviljas för användning av ryggrad och dorsal-
rotsganglier från nötkreatur äldre än 30 månader från Förenade
kungariket eller från Portugal, med undantag för den autonoma regionen
Azorerna.
Experter från kommissionen får genomföra kontroller på plats för att
ytterligare kontrollera de uppgifter som lämnats in, i enlighet med artikel
21.
3. Ben från nötkreatur, får och getter får inte användas vid framställning av
maskinurbenad köttmassa.
4. Laceration av vävnad från det centrala nervsystemet med hjälp av ett
avlångt, stavformigt instrument som förs in i hjärnskålen efter bedövning
skall inte användas på nötkreatur, får eller getter vars kött är avsett att
användas som livsmedel eller foder.
5. Specificerat riskmaterial skall avlägsnas
a) i slakterier eller, i förekommande fall, på andra platser för slakt,2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 54
▼M9
b) i styckningsanläggningar när det är fråga om ryggraden på nötkreatur,
c) i förekommande fall, på sådana hanteringsställen som avses i artikel 10 i
Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1774/2002 (1) eller av
sådana användare och i sådana uppsamlingscentraler som godkänts och
registrerats enligt artikel 23.2 c iv, vi och vii.
Bestämmelserna ovan skall inte tillämpas på kategori 1-material för
utfodring av asätande fåglar enligt artikel 23.2 d i förordning (EG) nr
1774/2002.
6. Tungor från nötkreatur i alla åldrar som är avsedda att användas som livs-
medel och foder skall tas ut i slakteriet med ett tvärsnitt rostralt om
processus lingualis ibasihyoideum .
7. Kött från huvudet från nötkreatur som är äldre än 12 månader skall tas ut i
slakterier i enlighet med ett kontrollsystem som erkänts av den behöriga
myndigheten, för att säkerställa att eventuell kontaminering av kött från
huvud med vävnader från det centrala nervsystemet förebyggs. Systemet
skall åtminstone omfatta följande:
— Uttagningen skall ske på en plats som utsetts för detta och som är
fysiskt åtskilt från de andra delarna av slaktbandet.
— Om huvud avlägsnas från bandtransportören eller krokar innan köttet
från huvudet tagits ut, skall skotthålet i pannan och foramen magnum
förseglas med en ogenomtränglig och hållbar förslutning. Om det tas
prov av hjärnstammen för BSE-laboratorietest, skall foramen magnum
förseglas omedelbart efter provtagningen.
— Kött från huvud skall inte tas ut från huvud vars ögon skadats eller
förlorats strax före eller efter slakt, eller som skadats på ett annat sätt
som kan leda till kontaminering av huvudet med vävnader från det
centrala nervsystemet.
— Kött från huvud skall inte tas ut från huvud som inte har förseglats på
lämpligt sätt enligt andra strecksatsen.
— Utan att det påverkar tillämpningen av de allmänna hygienbestämmel-
serna skall särskilda arbetsinstruktioner genomföras för att förebygga
att kött från huvud kontamineras vid uttagningen, särskilt när den
försegling som avses i andra strecksatsen förlorats eller ögonen skadats
vid uttagningen.
— En provtagningsplan med lämpliga laboratorietest för att upptäcka
vävnader från det centrala nervsystemet skall genomföras för att kontrol-
lera att åtgärderna för att minska kontaminering utförs korrekt.
8. Genom undantag från kraven i punkt 7 kan medlemsstaterna besluta att i
slakterierna ha ett alternativt kontrollsystem för uttagning av kött från
nötkreaturs huvud, vilket medför en motsvarande minskning av kontami-
nering av kött från huvud med vävnader från det centrala nervsystemet. En
provtagningsplan med lämpliga laboratorietest för att upptäcka vävnader
från det centrala nervsystemet skall genomföras för att kontrollera att
åtgärderna för att minska kontaminering utförs korrekt. Medlemsstater som
utnyttjar detta undantag skall informera kommissionen och de övriga
medlemsstaterna inom ramen för Ständiga kommittén för livsmedelskedjan
och djurhälsa om sina kontrollsystem och resultaten av provtagningen.
9. Bestämmelserna i punkterna 7 och 8 skall inte gälla för uttagning av tunga i
enlighet med punkt 6 och inte heller för uttagning av kindkött i slakterier,
om det görs utan att nötkreaturets huvud avlägsnas från bandtransportören
eller krokarna.
10. Genom undantag från punkterna 5 och 7 får medlemsstaterna besluta att
tillåta
a) avlägsnande av ryggmärg från får och getter i styckningsanläggningar
som särskilt godkänts för detta ändamål,
b) avlägsnande av ryggraden från slaktkroppar eller delar av slaktkroppar i
slakteributiker som särskilt godkänts, kontrollerats och registrerats för
detta ändamål,2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 55
(1) EGT L 273, 10.10.2002, s. 1.
▼M9
c) uttagning av kött från nötkreaturs huvud i styckningsanläggningar som
särskilt godkänts för detta ändamål enligt följande bestämmelser:
Nötkreaturs huvud som skall transporteras till styckningsanläggningar
som särskilt godkänts för att ta ut kött från huvud skall tillämpa följande
bestämmelser:
— Huvudena skall hängas upp på en ställning vid lagring och vid trans-
port från slakteriet till de styckningsanläggningar som särskilt
godkänts.
— Skotthålet i pannan och foramen magnum skall förseglas på lämpligt
sätt med en ogenomtränglig och hållbar förslutning innan huvudena
förflyttas från bandtransportören eller krokarna till ställningarna.
Om det tas prov av hjärnstammen för BSE-laboratorietest, skall
foramen magnum förseglas omedelbart efter provtagningen.
— Huvud som inte har förseglats på lämpligt sätt enligt andra streck-
satsen, om ögonen skadats eller förlorats strax före eller efter
slakten eller om huvudet skadats på ett annat sätt som kan leda tillkontaminering av huvudet med vävnader från det centrala nervsys-
temet, skall uteslutas från transport till de särskilt godkända
styckningsanläggningarna.
— En provtagningsplan med lämpligt laboratorietest för att upptäcka
vävnader från det centrala nervsystemet skall genomföras för att
kontrollera att åtgärderna för att minska kontaminering utförs
korrekt.
Uttagningen av kött från nötkreaturs huvud i styckningsanläggningar
som särskilt godkänts för detta ändamål skall uppfylla kraven för ett
kontrollsystem som den behöriga myndigheten erkänt, för att säkerställa
att eventuell kontaminering av kött från huvud förebyggs. Systemet skall
åtminstone omfatta följande:
— Alla huvud skall genomgå okulär kontroll avseende tecken på konta-
minering eller skada och lämplig försegling, innan uttagningen av
kött från huvudet påbörjas.
— Kött från huvud skall inte tas ut från huvud som inte har förseglats
på lämpligt sätt, om ögonen skadats eller om huvudet skadats på ett
annat sätt som kan leda till kontaminering av huvudet med vävnader
från det centrala nervsystemet. Kött från huvud skall inte heller tas ut
från något huvud som misstänks ha kontaminerats av sådana huvud.
— Utan att det påverkar tillämpningen av allmänna hygienbestämmelser
skall särskilda arbetsinstruktioner genomföras för att förebygga att
köttet från huvud kontamineras vid transport och uttagning, särskilt
när förseglingen förlorats eller ögonen skadats vid transport eller
uttagning.
— En provtagningsplan med lämpliga laboratorietest för att upptäcka
vävnader från det centrala nervsystemet skall genomföras för att
kontrollera att åtgärderna för att minska kontaminering utförs
korrekt.
11. Allt specificerat riskmaterial skall färgas in eller, i tillämpliga fall, märkas
omedelbart vid avlägsnandet och bortskaffas i enlighet med bestämmelserna
i förordning (EG) nr 1774/2002, särskilt artikel 4.2.
12. Medlemsstaterna skall genomföra täta officiella kontroller för att försäkra
sig om att denna del tillämpas på ett korrekt sätt samt se till att åtgärder
vidtas för att undvika kontaminering, särskilt i slakterier, styckningsanlägg-
ningar eller andra platser där specificerat riskmaterial avlägsnas, såsom
slakteributiker eller anläggningar som avses i punkt 5 c.
Medlemsstaterna skall i synnerhet inrätta ett system för att se till och
kontrollera att
a) specificerat riskmaterial som används för ändamål tillåtna enligt artikel
1.2 och enligt förordning (EG) nr 1774/2002 uteslutande används för
tillåtna ändamål,
b) specificerat riskmaterial bortskaffas i enlighet med förordning (EG) nr
1774/2002.
13. Medlemsstaterna får besluta att tillåta leverans av huvud eller slaktkroppar
som innehåller specificerat riskmaterial till en annan medlemsstat efter det
att den andra medlemsstaten gått med på att ta emot dem och godkänt de
särskilda villkor som skall tillämpas på sådana transporter.
Hela slaktkroppar, halva slaktkroppar eller halva slaktkroppar som styckats i
högst tre grossistdelar och kvartsparter av slaktkroppar som inte innehåller
något annat specificerat riskmaterial än ryggrad, inklusive dorsalrotsgang-
lier, får dock importeras till en medlemsstat eller levereras till en annan
medlemsstat utan denna medlemsstats förhandsgodkännande.2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 56
▼M9
14. Ett kontrollsystem för avlägsnandet av ryggraden i enlighet med punkt 1 a i
skall tas i bruk. Systemet skall åtminstone omfatta följande åtgärder:
a) Om ryggraden inte behöver avlägsnas, skall slaktkroppar eller grossist-
delar av slaktkroppar av nötkreatur som har ryggraden kvar identifieras
genom en blå rand på den märkning som avses i förordning (EG) nr
1760/2000.
b) En särskild angivelse av numret på slaktkroppar eller grossistdelar av
slaktkroppar av nötkreatur från vilka det krävs att ryggraden avlägsnas
och från vilka avlägsnande av ryggraden inte krävs, skall läggas till i
det handelsdokument som avses i artikel 3.1 A f ii i direktiv 64/433/
EEG eller i det dokument som avses i artikel 1.2 i kommissionens beslut
93/13/EEG (1), i förekommande fall.
c) Slakteributiker skall bevara de handelsdokument som avses i b under
åtminstone ett år.
15. a) De animaliska produkter som anges nedan skall underkastas villkoren
om import till gemenskapen i b:
— Det specificerade riskmaterial som avses i punkt 1 a.
— Färskt kött enligt definitionen i direktiv 64/433/EEG.
— Malet kött och köttberedningar enligt definitionen i direktiv 94/65/
EG (2).
— Köttprodukter enligt definitionen i direktiv 77/99/EEG (3).
— Andra animaliska produkter enligt definitionen i direktiv 77/99/EEG.
— Utsmälta fetter enligt förordning (EG) nr 1774/2002.
— Gelatin enligt direktiv 92/118/EEG och förordning (EG) nr 1774/
2002.
— Foder till sällskapsdjur enligt förordning (EG) nr 1774/2002.
— Blodprodukter enligt förordning (EG) nr 1774/2002.
— Bearbetade animaliska proteiner enligt förordning (EG) nr 1774/
2002.
— Ben och benprodukter enligt förordning (EG) nr 1774/2002.
— Kategori 3-material enligt förordning (EG) nr 1774/2002.
Alla hänvisningar till ”animaliska produkter” betecknar sådana anima-
liska produkter som anges i denna punkt och gäller inte andra
animaliska produkter som innehåller eller härrör från dessa animaliskaprodukter.
b) Vid import av ovan nämnda animaliska produkter som innehåller mate-
rial från nötkreatur, får eller getter till gemenskapen från tredje land eller
från regioner i tredje land skall hälsointygen åtföljas av följande deklara-
tion undertecknad av den behöriga myndigheten i produktionslandet:
”Produkten innehåller inte eller kommer inte från
antingen (*)
specificerat riskmaterial enligt definitionen i avsnitt A i bilaga XI till
förordning (EG) nr 999/2001 framställt efter den 31 mars 2001, eller
maskinurbenad köttmassa som framställts från ben från nötkreatur, får
eller getter efter den 31 mars 2001. Nötkreatur, får och getter som denna
produkt kommer från har efter den 31 mars 2001 inte slaktats efter
bedövning genom insprutning av gas i hjärnskålen eller avlivats med
samma metod och har inte efter bedövning slaktats genom laceration av
vävnad i centrala nervsystemet med ett avlångt, stavformigt instrument
som förs in i hjärnskålen.
Hela eller halva slaktkroppar eller kvartsparter av slaktkroppar får
innehålla ryggrad vid import.
eller (**)
material från andra nötkreatur, får och getter än sådana som härstammar
från djur som är födda, oavbrutet uppfödda och slaktade i följande
länder:
— Argentina2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 57
(1) EGT L 9, 15.1.1993, s. 3.
(2) Rådets direktiv 94/65/EG av den 14 december 1994 om kraven för produktion och
utsläppande på marknaden av malet kött och köttberedningar (EGT L 368,31.12.1994, s. 10).
(
3) Rådets direktiv 77/99/EEG av den 21 december 1976 om hygienproblem som påverkar
handeln med köttprodukter inom gemenskapen (EGT L 26, 31.12.1977, s. 85). Direkt-
ivet senast ändrat genom direktiv 97/76/EG (EGT L 10, 16.1.1998, s. 25).▼M11
▼M11
— Australien
— Botswana— Brasilien— Chile— El Salvador
— Island
— Namibia— Det franska territoriet Nya Kaledonien— Nya Zeeland— Nicaragua— Panama
— Paraguay
— Singapore— Swaziland— Uruguay— Vanuatu
(*) Stryk det som inte är tillämpligt.”
D. Avyttring och export
1. Följande bestämmelser fortsätter att gälla, som övergångsbestämmelser.
Rådets beslut 98/256/EG av den 16 mars 1998 om nödåtgärder vad beträffar
skydd mot bovin spongiform encefalopati, som ändrar beslut 94/474/EG och
upphäver beslut 96/239/EG.
Kommissionens beslut 98/351/EG av den 29 maj 1998 om fastställande, i
enlighet med artikel 6.5 i rådets beslut 98/256/EG, av det datum då sändning-
arna av nötköttsprodukter från Nordirland enligt programmet för
djurbesättningar med exportintyg får påbörjas.
Kommissionens beslut 1999/514/EG av den 23 juli 1999 om fastställande av
det datum då sändningarna från Förenade kungariket av nötköttsprodukter
som omfattas av det datumbaserade exportsystemet får påbörjas genom
tillämpning av artikel 6.5 i rådets beslut 98/256/EG.
Kommissionens beslut 2000/345/EG av den 22 maj 2000 om fastställande av
det datum då sändningar från Portugal till Tyskland av vissa produkter för
förbränning får påbörjas genom tillämpning av artikel 3.6 i beslut 98/653/EG.
Kommissionens beslut 2000/371/EG av den 6 juni 2000 om fastställande av
det datum då sändningar av tjurar för tjurfäktning från Portugal till Frankrike
får påbörjas genom tillämpning av artikel 3.7 i beslut 98/653/EG.
Kommissionens beslut 2000/372/EG av den 6 juni 2000 om fastställande av
det datum då sändningar av tjurar för tjurfäktning från Portugal till Spanien
får påbörjas genom tillämpning av artikel 3.7 i beslut 98/653/EG.
Kommissionens beslut 2001/376/EG av den 18 april 2001 om åtgärder som
krävs med hänsyn till förekomsten av bovin spongiform encefalopati (BSE)
i Portugal och om genomförande av en datumbaserad exportordning.
2. För import av nötkreatur skall det krävas att ett internationellt djurhälsointyg
uppvisas som styrker att
a) utfodring av idisslare med protein som härrör från däggdjur har förbjudits
och att förbudet iakttas,
b) nötkreatur som är avsedda för export till gemenskapen identifieras med
hjälp av ett permanent identifieringssystem som gör det möjligt att spåra
dem tillbaka till deras moderdjur och ursprungsbesättning, så att de inte är
avkomma av hondjur som misstänks vara smittade.
3. Punkt 2 skall inte gälla import av nötkreatur som är födda och oavbrutet
uppfödda i följande länder:
— Argentina
— Australien
— Botswana2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 58
▼M4
▼M10
▼M2
▼M5
▼M2
▼M11
▼M11
— Brasilien
— Chile
— El Salvador
— Island— Namibia— Det franska territoriet Nya Kaledonien— Nya Zeeland— Nicaragua— Panama— Paraguay— Singapore
— Swaziland
— Uruguay— Vanuatu2001R0999 — SV — 01.07.2004 — 013.001 — 59
▼M4