1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B ►M2 RÅDETS DIREKTIV72/245/EEG
av den 20 juni 1972
om radiostörningar (elektromagnetisk kompatibilitet) hos fordon ◄
(EGT L 152, 6.7.1972, s. 15)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Kommissionens direktiv 89/491/EEG av den 17 juli 1989 L 238 43 15.8.1989
►M2Kommissionens direktiv 95/54/EG av den 31 oktober 1995 L 266 1 8.11.1995
▼B
RÅDETS DIREKTIV72/245/EEG
av den 20 juni 1972
om radiostörningar (elektromagnetisk kompatibilitet) hos fordon
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA
DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekono-
miska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentetsyttrande,med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande, ochmed beaktande av följande:De tekniska krav som motorfordon med tändningsmotorer måste
uppfylla enligt nationell lagstiftning gäller bl. a. dämpningen av
radiostörningar som orsakas av sådana fordon.
Dessa krav skiljer sig åt i de olika medlemsstaterna. Det är därför
nödvändigt att alla medlemsstater antar samma krav, antingen somtillägg till eller i stället för sina nuvarande bestämmelser, särskilt föratt därmed för alla fordonstyper medge det förfarande för EEG-typgodkännande som behandlas i rådets direktiv av den 6 februari
1970(
1) om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om
typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon.
Det är önskvärt att följa de tekniska krav som antagits av FNs ekono-
miska kommission för Europa i dess förordning nr 10 (Enhetligabestämmelser för godkännande av fordon med avseende pådämpningen av radiostörningar), som är bilagd avtalet av den 20 mars
1958 om införande av enhetliga villkor för godkännande och ömsesi-
digt erkännande av godkännande för utrustning och delar tillmotorfordon(
2).
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
I detta direktiv avses med fordon varje fordon enligt definitionen i
direktiv 70/156/EEG.
Artikel 2
Ingen medlemsstat får vägra att bevilja EEG-typgodkännande eller
nationellt typgodkännande för ett fordon, en komponent eller en separat
teknisk enhet av skäl som hänför sig till elektromagnetisk kompatibi-
litet, om kraven i detta direktiv är uppfyllda.
Artikel 3
1. Detta direktiv utgör med verkan från och med den 1 januari 1996
ett särskilt direktiv enligt artikel 2.2 i rådets direktiv 89/336/EEG(3).1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 2
(1) EGT nr L 42, 23.2.1970, s. 1.
(2) Dokument E/ECE/324/C148/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C150Tillägg 9, 17.12.1968.E/ECE/TRANS/505
(3) EGT nr L 139, 23.5.1989, s. 19.▼M2
▼B
▼M2
▼M2
2. Fordon, komponenter eller separata tekniska enheter som
godkänts med tillämpning av detta direktiv skall anses uppfyllabestämmelserna i de övriga direktiv som anges i bilaga IV till rådets
direktiv 92/53/EEG(
1) och som behandlar elektromagnetisk kompatibi-
litet.
Artikel 4
De ändringar som är nödvändiga för att anpassa kraven i bilagorna till
den tekniska utvecklingen skall antas enligt det förfarande somfastställs i artikel 13 i rådets direktiv av den 6 februari 1970 omtypgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon.
Artikel 5
1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser som är
nödvändiga för att följa detta direktiv inom 18 månader efter dagen
för anmälan och skall genast underrätta kommissionen om detta.
2. Medlemsstaterna skall se till att till kommissionen överlämna
texterna till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som deantar inom det område som omfattas av detta direktiv.
Artikel 6
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 3
(1) EGT nr L 225, 10.8.1992, s. 1.▼B
▼M2
FÖRTECKNING ÖVER BILAGOR
BILAGA I Krav som skall uppfyllas av fordon och elektriska/elektroniska
underenheter i fordon
BILAGA IIA Mall för informationsdokument vad avser EEG-typgodkän-
nande av ett fordon med betydelse för elektromagnetisk
kompatibilitet
BILAGA IIB Mall för informationsdokument vad avser EEG-typgodkän-
nande av en elektrisk/elektronisk underenhet med betydelse
för elektromagnetisk kompatibilitet
BILAGA IIIA Mall för EEG-typgodkännandeintyg (fordon)
BILAGA IIIB Mall för EEG-typgodkännandeintyg (elektriska/elektroniska
underenheter)
BILAGA IV Mätmetod för utstrålad elektromagnetisk bredbandsstrålning
från fordon
BILAGA V Mätmetod för utstrålad elektromagnetisk smalbandsstrålning
från fordon
BILAGA VI Mätmetod för fordons immunitet mot elektromagnetisk utstrål-
ning
BILAGA VII Mätmetod för utstrålad elektromagnetisk bredbandsstrålning
från elektriska/elektroniska underenheter
BILAGA VIII Mätmetod för utstrålad elektromagnetisk smalbandsstrålning
från elektriska/elektroniska underenheter
BILAGA IX Mätmetoder för elektriska/elektroniska underenheters immu-
nitet mot elektromagnetisk utstrålning1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 4
▼M2
BILAGA I
KRAV SOM SKALL UPPFYLLAS AV FORDON OCH ELEKTRISKA/
ELEKTRONISKA UNDERENHETER I FORDON
1.Omfattning
1.1 Detta direktiv gäller den elektromagnetiska kompatibiliteten för fordon
som omfattas av artikel 1, vilka är fordon eller släpvagnar (hädanefter
kallade fordon) så som de levereras av fordonstillverkare och för
komponenter eller tekniska enheter avsedda att monteras i fordon.
2.Definitioner
2.1 I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som
här anges:
2.1.1elektromagnetisk kompatibilitet: förmågan hosfordon, komponenter
eller separata tekniska enheter att fungera tillfredsställande i elektro-
magnetisk miljö utan att tillföra oacceptabla elektromagnetisk
störningar till någon del av denna miljö.
2.1.2elektromagnetisk störning: alla typer av elektromagnetiska fenomen
som kan minska prestandan hos ett fordon, komponenter eller separata
tekniska enheter. En elektromagnetisk störning kan vara elektromagne-
tiskt brus, en oönskad signal eller en förändring i själva
överföringsmediet.
2.1.3elektromagnetisk immunitet: förmågan hosfordon, komponenter eller
separata tekniska enheter att fungera utan förminskad prestanda när
specifika elektromagnetiska störningar är närvarande.
2.1.4elektromagnetisk miljö: de totala elektromagnetiska fenomen som
förekommer på en given plats.
2.1.5referensgräns: den nominella nivå mot vilken typgodkännande och
överensstämmelse av produktionstoleranser kontrolleras.
2.1.6referensantenn: för frekvensområdet 20—80 MHz en förkortad balan-
serad dipolantenn som är en halvvågsavstämd dipolantenn på 80 MHz,
och för frekvensområdet över 80 MHz innebär det en balanserad
halvvågsavstämd dipolantenn som är avstämd mot mätfrekvensen.
2.1.7bredbandsstrålning: strålning med en större bandbredd än bandbredden
för en särskild mätutrustning eller mottagare.
2.1.8.smalbandsstrålning: strålning med en mindre bandbredd än band-
bredden för en särskild mätutrustning eller mottagare.
2.1.9elektriskt/elektroniskt system: en eller flera elektriska eller elektroniska
anordningar eller uppsättning av anordningar tillsammans med alla slag
av sammankopplade, elektriska förbindelser, som utgör del av ett
fordon men vilka inte är avsedda att typgodkännas separerade från
fordonet (fordonet är typgodkänt som en komplett enhet, se punkt 3.1
i denna bilaga).
2.1.10elektrisk/elektronisk underenhet: en elektrisk eller elektronisk anord-
ning eller uppsättning av anordningar avsedda att utgöra en del av ett
fordon, tillsammans med alla slag av tillhörande elektriska förbindelser
och ledningar, som utför en eller flera särskilda funktioner. En elekt-
risk/elektronisk underenhet kan godkännas på begäran av en
tillverkare som antingen en ”komponent” eller en ”separat teknisk
enhet” (se artikel 2 i direktiv 70/156/EEG).
2.1.11fordonstyp: betyder i samband med elektromagnetisk kompatibilitet
fordon som inte skiljer sig väsentligt vad avser
2.1.11.1 den övergripande storleken och formen på motorutrymmet,2.1.11.2 den allmänna installationen av de elektriska eller elektroniska enhe-
terna samt den allmänna dragningen av ledningar,
2.1.11.3 råmaterialet som kaross eller stomme (om tillämpligt) är byggda av
(t.ex. karosstomme av stål, aluminium eller glasfiber). Förekomsten av
paneler i olika material ändrar inte på fordonstypen förutsatt att
råmaterialet i karossen är oförändrat. Sådana variationer måste emel-
lertid anmälas.
2.1.12en typ av elektrisk/elektronisk underenhet: betyder i samband med
elektromagnetisk kompatibilitet elektriska/elektroniska underenheter
som inte väsentligt skiljer sig när det gäller1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 5
▼M2
2.1.12.1 de funktioner som den elektriska/elektroniska underenheten utför,
2.1.12.2 den allmänna installationen av elektriska eller elektroniska enheter, om
tillämpligt.
3.Ansökan om EEG-typgodkännande
3.1 Godkännande av fordonstyp
3.1.1 Ansökan om godkännande av en fordonstyp, gällande den elektromag-
netiska kompatibiliteten i enlighet med artikel 3.4 i direktiv 70/156/
EEG skall lämnas in av fordonstillverkaren.
3.1.2 En mall för detta informationsdokumentet finns i bilaga IIA.
3.1.3 Fordonstillverkaren skall göra en förteckning som beskriver alla
projekterade kombinationer av väsentliga elektriska/elektroniska
system i fordon eller elektriska/elektroniska underenheter, karossut-
formning(1), variationer av karossmaterial (1), allmänna dragningar av
ledningar, motorvariationer, vänster- och högerstyrda versioner och
hjulbasversioner. Väsentliga elektriska/elektroniska system eller elekt-
riska/elektroniska underenheter är sådana som kan utstråla märkbar
bred- eller smalbandsstrålning eller de som påverkar förarens direkta
kontroll av fordonet (se punkt 6.4.2.3 i denna bilaga).
3.1.4 Ett representativt fordon skall väljas ut från denna förteckning med
syftet att i ömsesidig överenskommelse mellan tillverkare och ansvarig
myndighet utprovas. Detta fordon skall representera fordonstypen (se
tillägg till bilaga IIA). Valet av fordon skall vara grundat på de elekt-
riska/elektroniska system som tillverkaren erbjuder. Ännu ett fordon
kan väljasur denna förteckning med s yftet att utprovasom det är
avhandlat i ömsesidig överenskommelse mellan tillverkaren och
ansvarig myndighet att olika elektriska/elektroniska system omfattas
vilka med stor sannolikhet väsentligt kan påverka fordonets elektro-
magnetiska kompabilitet i jämförelse med det första representativa
fordonet.
3.1.5 Valet av fordon i överensstämmelse med punkt 3.1.4 ovan är begränsat
till elektriska/elektroniska systemkombinationer samt systemkombina-
tioner för fordon som är avsedda att produceras.
3.1.6 Tillverkaren kan komplettera ansökan med en rapport om de mätningar
som har utförts. All information som tillhandahållits kan användas av
den godkännande myndigheten för att utfärda typgodkännandeintyget.
3.1.7 Om den tekniska tjänst som ansvarar för typgodkännandemätningar
utför dessa mätningar på egen hand, skall enligt punkt 3.1.4, ett repre-
sentativt fordon för den fordonstyp som skall godkännas ställas till
förfogande.
3.2 Godkännande av en elektrisk/elektronisk underenhetstyp
3.2.1 Ansökan om godkännande av en elektrisk-elektronisk underenhet
gällande dess elektromagnetiska kompatibilitet enligt artikel 3.4 i
direktiv 70/156/EEG skall göras av fordonstillverkaren eller av tillver-
karen av den elektriska/elektroniska underenheten.
3.2.2 En mall för detta informationsdokument finns i bilaga IIB.
3.2.3 Tillverkaren kan komplettera ansökan med en rapport om de mätningar
som har utförts. All information som tillhandahållits kan användas av
den godkännande myndigheten för att utfärda typgodkännandeintyget.
3.2.4 Om den tekniska tjänst som ansvarar för typgodkännandemätningar
utför mätningar på egen hand, är det, efter diskussioner med tillver-
karen om t.ex. möjliga variationer i utförandet, antal komponenter och
antal sensorer, nödvändigt med ett provexemplar av den elektriska/
elektroniska underenheten som är representativ för det system som
skall godkännas. Om den tekniska tjänsten anser det nödvändigt, kan
den välja ännu ett provexemplar.
3.2.5 Provexemplaren skall märkas tydligt och outplånligt med tillverkarens
handelsbenämning eller fabriksmärke och typbeteckning.
3.2.6 Där det är tillämpligt, skall alla restriktioner för användningen identifi-
eras. Alla sådana restriktioner bör medtas i bilaga IIB eller IIIB.1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 6
(1) Om tillämpligt.
▼M2
4.Typgodkännande
4.1 Vägar för typgodkännande4.1.1 Typgodkännande av fordon
Fordonstillverkaren kan själv använda följande alternativa vägar för
typgodkännande av ett fordon.
4.1.1.1 Godkännande av en installation i fordon
En installation i fordon kan typgodkännas direkt genom att följa
bestämmelserna fastlagda i punkt 6 i denna bilaga. Om fordonstillver-
karen väljer denna metod behövsingen s eparat mätning av de
elektriska/elektroniska systemen eller de elektriska/elektroniska under-
enheterna.
4.1.1.2 Godkännande av en fordonstyp genom mätning av individuella elekt-
riska/elektroniska underenheter
En fordonstillverkare kan fä ett fordon typgodkänt genom att visa för
den godkännande myndigheten att alla väsentliga elektriska/elektro-
niska system eller elektriska/elektroniska underenheter (se punkt 3.1.3i denna bilaga) har blivit enskilt godkända enligt detta direktiv och har
installerats enligt de villkor som hör till.
4.1.1.3 En tillverkare kan, om den så önskar, erhålla typgodkännande enligt
detta direktiv om fordonet inte har någon utrustning av den typ som
skall genomgå immunitets- eller strålningsmätningar. Fordonet skall
inte ha något av de system som specificeras i punkt 3.1.3 (immunitet)
och ingen utrustning för tändgnistning. Sådana godkännanden kräver
inga mätningar.
4.1.2 Typgodkännande av en elektrisk/elektronisk underenhet
Typgodkännande kan utfärdas för en elektrisk/elektronisk underenhet
som endera kan vara monterad i flera typer av fordon, i en specifik
fordonstyp eller i fordonstyper som begärts av tillverkaren. Elektriska/
elektroniska underenheter som direkt påverkar kontrollen av fordon
kommer i normala fall att mottaga typgodkännande i samordning med
en fordonstillverkare.
4.2 Beviljande av typgodkännande
4.2.1 Fordon
4.2.1.1 Om det representativa fordonet uppfyller kraven i detta direktiv, skall
EEG-typgodkännande enligt artikel 4.3, och om tillämpligt, artikel 4.4 i
direktiv 70/156/EEG, beviljas.
4.2.1.2 En mall för EEG-typgodkännandeintyg finnsi bilaga IIIA.
4.2.2 Elektrisk/elektronisk underenhet
4.2.2.1 Om den representativa anordningen av elektriska/elektroniska underen-
heter uppfyller kraven i detta direktiv, skall EEG-typgodkännande som
följd av artikel 4.3, och om tillämpligt, artikel 4.4 i direktiv 70/156/
EEG, beviljas.
4.2.2.2 En mall för EEG-typgodkännandeintyg finnsi bilaga IIIB.4.2.3 För att utfärda ett intyg enligt punkt 4.2.1.2 och 4.2.2.2 ovan, kan den
berörda myndigheten i medlemsstaten använda sig av rapporter som är
gjorda av ett godkänt eller erkänt laboratorium eller enligt bestämmel-
serna i detta direktiv.
4.3 Ändringar av godkännanden4.3.1 I fall av ändringar av de godkännanden som har beviljats enligt detta
direktiv, skall bestämmelserna i artikel 5 i direktiv 70/156/EEG tillä-
mpas.
4.3.2 Ändring av ett typgodkännande för fordonstyp vid tillägg eller ersätt-
ning av elektrisk/elektronisk komponent.
4.3.2.1 Där en fordonstillverkare har erhållit godkännande för en fordonsinstal-
lation och önskar att ersätta eller sätta in ytterligare ett elektriskt/
elektroniskt system eller en elektrisk/elektronisk underenhet som redan
har godkänts genom detta direktiv, och vilka skall installeras enligt de
därtill anslutna villkoren, kan godkännandet av fordon ändras utan att
fler mätningar behöver utföras. Det tillförda eller ersatta elektriska/
elektroniska systemet eller elektriska/elektroniska underenheten skall
anses vara en del av fordonet med avseende på produktionsöve-
rensstämmelse.1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 7
▼M2
4.3.2.2 Där de tillagda eller ersatta delarna inte har godkänts enligt detta
direktiv, och om mätningar anses nödvändiga, skall hela fordonet anses
överensstämmande om de nya eller reviderade delarna kan visa sig att
stämma överens med de väsentliga krav i punkt 6 eller om, i en
jämförande mätning, den nya delen kan visa sig att sannolikt inte
påverka fordonstypens överensstämmande negativt.
4.3.2.3 En fordonstillverkares tillägg av en godkänd inhemsk standardutrust-
ning, eller extrautrustning i ett godkänt fordon, annan än mobil
kommunikationsutrustning(*) som överensstämmer med direktiv 89/
336/EEG, och är installerat enligt utrustnings- och fordonstillverkarnas
rekommendationer, eller gäller ersättning eller borttagning av dessa,
skall inte förhindra godkännandet av fordon. Detta skall inte utestänga
fordonstillverkare som sätter in kommunikationsutrustning med
lämpliga installationsinstruktioner som har utvecklats av fordonstillver-
karen eller tillverkare av sådan kommunikationsutrustning.
Fordonstillverkaren skall bevisa (om detta krävs av kontrollmyndig-
heten) att fordonens prestanda inte påverkas negativt av sådana
sändare. Detta kan vara ett påstående om att effektnivåer och installa-
tion är av sådana slag att immunitetsnivåerna i detta direktiv erbjuder
tillräckligt skydd av sådana sändare när de används separat, dvs. att
sändning inte krävs i samband med de prov som specificeras i punkt
6. Detta direktiv tillåter inte användning av en kommunikationssändare
när andra krav gäller för sådan utrustning eller dess användning. En
fordonstillverkare kan vägra att installera inhemska standard- eller
extrautrustningar som överensstämmer med direktiv 89/336/EEG.
5.Märkning
5.1 Alla elektriska/elektroniska underenheter som överensstämmer med ett
typgodkännande i detta direktiv skall bära ett märke för EEG-
typgodkännande.
5.2 Detta märke skall innehålla en rektangel som omger bokstaven ”e”
följt av de enskilda nummer eller bokstäver för den medlemsstat som
har beviljat EEG-typgodkännande:
1 för Tyskland
2 för Frankrike
3 för Italien
4 för Nederländerna6 för Belgien
9 för Spanien
11 för Storbritannien13 för Luxemburg
18 för Danmark
21 för Portugal23 för Grekland
IRL för Irland
I närheten av rektangeln måste också det 4-siffriga sekvensnumret
(med ledande nollor som tillämpligt) finnas — hädanefter benämnt
”grundläggande godkännandenummer” — som finns i avsnitt 4 i det
redovisade typgodkännandenummer i det EEG-typgodkännandeintyg
som är utgivet för den sortens anordning i fråga (se bilaga IIIB),
föregånget av de två siffror vilka anger det sekvensnummer som tillde-
lats den senaste större tekniska ändringen av rådets direktiv 72/245/
EEG den dag som EEG-typgodkännande för komponent beviljades. Idetta direktiv är sekvensnumret 02.
5.3 Märket för EEG-typgodkännande skall sitta fast på huvuddelen av den
elektriska/elektroniska underenheten (t.ex. den elektroniska kontrollen-
heten) på sådant sätt att det är fullt läsbart och inte kan utplånas.
5.4 Ett exempel på ett märke för EEG-typgodkännande visas i tillägg 7.1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 8
(*) Exempelvisradiotelefon och kommunikations radio.
▼M2
5.5 Märkning krävs inte för elektriska/elektroniska system i fordon som är
typgodkännande enligt detta direktiv.
5.6 Märkning på elektriska/elektroniska underenheter som överensstämmer
med punkt 5.3 ovan behöver inte vara synlig när den elektriska/elekt-
roniska underenheten installeras i ett fordon.
6.Specifikationer
6.1 Generella specifikationer
6.1.1 Ett fordon (och dess elektriska/elektroniska system eller elektriska/
elektroniska underenheter) skall vara utformade, konstruerade och
monterade på ett sätt som gör det möjligt för fordonet, i normalt bruk,
att uppfylla kraven i detta direktiv.
6.2 Specifikationer som avser elektromagnetiska bredbandsstrålning från
fordon med gnisttändning.
6.2.1 Mätmetod
Den elektromagnetiska strålning som alstras av det fordon som repre-
senterar sin typmodell skall mätas med den metod som beskrivs i
bilaga IV med ett av de bestämda antennavstånden. Valet skall göras
av fordonstillverkaren.
6.2.2 Fordonsreferens gränsför bredband
6.2.2.1 Om mätningar utförs med den metod som beskrivs i bilaga IV genom
att hålla ett avstånd från fordon till antenn på 10 ± 0,2 m, skall refe-
rensgränsen för utstrålning vara 34 dB mikrovolt/m (50 mikrovolt/m) i
frekvensbandet 30—75 MHz och 34—45 dB mikrovolt/m (50—180
mikrovolt/m) i frekvensbandet 75—400 MHz, denna gräns ökande
logaritmiskt (linjärt) med frekvenser över 75 MHz som visas i tillägg
1 till denna bilaga. Inom frekvensbandet 400—1 000 MHz skall
gränsen kvarstå konstant på 45 dB mikrovolt/m (180 mikrovolt/m).
6.2.2.2 Om mätningar utförs med den metod som beskrivs i bilaga IV genom
att använda ett avstånd från fordon till antenn på 3 ± 0,05 m, skall
referensgränsen för utstrålning vara 44 dB mikrovolt/m (160 mikro-
volt/m) i frekvensbandet 30—75 MHz och 44—45 dB mikrovolt/m
(160—562 mikrovolt/m) i frekvensbandet 75—400 MHz, denna gräns
ökande logaritmiskt (linjärt) med frekvenser över 75 MHz som visas i
andra tillägget till denna bilaga. Inom frekvensbandet 400—1 000 MHz
skall gränsen kvarstå konstant på 55 dB mikrovolt/m (562 mikrovolt/
m).
6.2.2.3 För det fordon som representerar sin typmodell, skall de uppmätta
värdena som redovisas i dB mikrovolt/m (mikrovolt/m) vara åtmin-
stone 2,0 dB (20 %) under referensgränsen.
6.3 Specifikationer som avser elektromagnetisk närbandsstrålning från
fordon
6.3.1 Mätmetod
Den elektromagnetiska strålning som alstras av det fordon som repre-
senterar sin modelltyp skall mätas med den metod som beskrivs i
bilaga V med ett av de bestämda antennavstånden. Valet skall göras
av fordonstillverkaren.
6.3.2 Fordons referensgräns för smalband
6.3.2.1 Om mätningar utförs med de metoder som beskrivs i bilaga V genom
att använda ett avstånd från fordon till antenn på 10 ± 0,2 m, skall
referensgränsen för utstrålning vara 24 dB mikrovolt/m (16 mikrovolt/
m) inom frekvensbandet 30—75 MHz och 24—35 dB mikrovolt/m
(16—56 mikrovolt/m) inom frekvensbandet 75—400 MHz, denna
gräns ökande logaritmiskt (linjärt) med frekvenser över 75 MHz som
visas i tredje tillägget till denna bilaga. Inom frekvensbandet
400—1 000 MHz skall gränsen kvarstå konstant på 35 dB mikrovolt/
m (56 mikrovolt/m).
6.3.2.2 Om mätningar utförs med de metoder som beskrivs i bilaga V genom
att använda ett avstånd mellan fordon och antenn på 3 ± 0,05 m, skall
referensgränser för utstrålning vara 34 dB mikrovolt/m (50 mikrovolt/
m) inom frekvensbandet 30—75 MHz och 34—45 dB mikrovolt/m
(50—180 mikrovolt/m) inom frekvensbandet 75—400 MHz, denna
gräns ökande logaritmiskt (linjärt) med frekvenser över 75 MHz som
visas i tillägg 4 till denna bilaga. Inom frekvensbandet
400—1 000 MHz skall gränsen kvarstå konstant på 45 dB mikrovolt/
m (180 mikrovolt/m).1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 9
▼M2
6.3.2.3 För det fordon som representerar sin typmodell, skall de uppmätta
värdena, redovisade i dB mikrovolt/m, (mikrovolt/m), vara åtminstone
2,0 dB, (20 %) under referensgränsen.
6.3.2.4 Utan hinder av de gränser som definieras i punkterna 6.3.2.1, 6.3.2.2
och 6.3.2.3 i denna bilaga, om, under det första steg som beskrivs i
bilaga V, punkt 1.3, den signalstyrka som mäts vid ett fordons radio-
antenn är mindre än 20 dB mikrovolt/m (10 mikrovolt/m) över
frekvensområdet 88—108 MHz, skall detta fordon anses stämma
överens med gränserna för smalbandsstrålning och inga fler mätningar
krävs.
6.4 Specifikationer med betydelse för fordons immunitet mot elektromag-
netisk strålning.
6.4.1 Mätmetod
Immuniteten mot elektromagnetisk strålning för det fordon som repre-
senterar sin modelltyp skall mätas med de metoder som beskrivs i
bilaga VI.
6.4.2 Fordons referensgränser för immunitet.
6.4.2.1 Om mätningar utförs med de metoder som beskrivs i bilaga VI, skall
referensnivån för fältstyrka vara 24 volt/m effektivvärde i över 90 %
av frekvensbandet 20—1 000 MHz och 20 volt/m effektivvärde över
hela frekvensbandet 20—1 000 MHz.
6.4.2.2 Den representativa fordonstypmodellen skall anses uppfylla immuni-
tetskrav om det inte, under de mätningar som utförs enligt bilaga VI,
och under påverkan av fältstyrka, uttryckt i volt/m, som ligger 25 %
över referensnivån, förekommer några onormala förändringar i hastig-
heten hos fordonets drivande hjul, ingen försämring av prestanda som
kan störa hos andra vägtrafikanter, och ingen försämring av förarens
direkta kontroll över fordonet, som kan observeras av föraren eller
andra vägtrafikanter.
6.4.2.3 Förarensdirekta kontroll över fordonet genomförsmed hjälpmedel s om
t.ex. styrning, bromsar, eller kontroll av motorvarvtal.
6.5 Specifikationer som avser elektromagnetiska bredbandsstörningar gene-
rerade av elektriska/elektroniska underenheter.
6.5.1 Mätmetod
Den elektromagnetiska utstrålning som alstras från den elektriska/elekt-
roniska underenhet som representerar sin modelltyp skall mätas med de
metoder som beskrivs i bilaga VII.
6.5.2 Elektrisk/elektronisk underenhets referensgränser för bredband.
6.5.2.1 Om mätningar utförs med de metoder som beskrivs i bilaga VII, skall
referensgränsen för utstrålning vara 64—54 dB mikrovolt/m
(1 600—500 mikrovolt/m) inom frekvensbandet 30—75 MHz, denna
gräns minskande logaritmiskt (linjärt) med frekvenser över 30 MHz,
och 54—65 dB mikrovolt/m (500—1 800 mikrovolt/m) i frekvens-
bandet 75—400 MHz, denna gränsökande logaritmis kt (linjärt) med
frekvenser över 75 MHz som visas i femte tillägget i denna bilaga.
Inom frekvensbandet 400—1 000 MHz skall gränsen kvarstå konstant
på 65 dB mikrovolt/m (1 800 mikrovolt/m).
6.5.2.2 För den elektriska/elektroniska underenhet som representerar sin
typmodell, skall de uppmätta värden som redovisas i dB mikrovolt/m
(mikrovolt/m) vara åtminstone 2,0 dB (20 %) under referensgränsen.
6.6 Specifikationer som avser elektromagnetiska smalbandsstörningar alst-
rade av elektriska/elektroniska underenheter.
6.6.1 Mätmetod
Den elektromagnetiska utstrålning som alstras av den elektriska/elekt-
roniska underenhet som representerar sin modelltyp skall mätas med
de metoder som beskrivs i bilaga VIII.
6.6.2 Elektrisk/elektronisk underenhet referensgräns för smalband.6.6.2.1 Om mätningar utförs med de metoder som beskrivs i bilaga VIII, skall
referensgränsen för utstrålning vara 54—44 dB mikrovolt/m (500—160
mikrovolt/m) i frekvensbandet 30—75 MHz, denna gräns minskande
logaritmiskt (linjärt) med frekvenser över 30 MHz, och 44—55 dB
mikrovolt/m (160—560 mikrovolt/m) i frekvensbandet 75—400 MHz,
denna gräns ökande logaritmiskt (linjärt) med frekvenser över 75 MHz
som visas i tillägg 6 till denna bilaga. Inom frekvensbandet1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 10
▼M2
400—1 000 MHz skall gränsen kvarstå konstant på 55 dB mikrovolt/m
(560 mikrovolt/m).
6.6.2.2 För den elektriska/elektroniska underenhet som representerar sin
typmodell, skall de uppmätta värden som redovisas i dB mikrovolt/m
(mikrovolt/m) vara åtminstone 2,0 dB (20 %) under referensgränsen.
6.7 Specifikationer som avser elektrisk/elektronisk underenhets immunitet
mot elektromagnetisk utstrålning.
6.7.1 Mätmetoder
Immunitet mot elektromagnetisk utstrålning för den elektriska/elektro-
niska underenhet som representerar sin typmodell skall mätas med de
metoder som finns att välja bland de som beskrivs i bilaga IX.
6.7.2 Elektrisk/elektronisk underenhets referensgränser för immunitet.
6.7.2.1 Om mätningar utförs med de metoder som beskrivs i bilaga IX, skall
referensnivån för immunitet vara 48 volt/m för mätmetoden med 150
millimeters stripline, 12 volt/m för provningsmetoden med 800 milli-
meterss tripline, 60 volt/m för mätmetod för cell i tvärgående
elektromagnetisk läge, 48 mA för mätmetoden med masströmsindu-
cering och 24 volt/m för mätmetoden i fritt fält.
6.7.2.2 Den representativa elektriska/elektroniska typenheten skall, i en
fältstyrka eller ström som uttrycks i lämpliga linjära enheter 25 %
över referensgränsen, inte uppvisa någon felaktig funktion som kan
orsaka försämring av prestanda som kan störa vägtrafikanter, eller
försämring av förarens direkta kontroll över ett fordon som är utrustat
med systemet vilket kan observeras av föraren eller andra vägtrafi-
kanter.
7.Produktionsöverensstämmelse
7.1. Åtgärder för att säkerställa produktionsöverensstämmelse måste
vidtagasi enlighet med artikel 10 i direktiv 70/156/EEG.
7.2 Produktionsöverensstämmelse med betydelse för fordonets, komponen-
tens eller den separata enhetens elektromagnetiska kompatibilitet skall
kontrolleraspå grundval av bes krivningen i typgodkännandeintyget
eller de intyg som visas i bilaga IIIA eller IIIB i detta direktiv efter
tillämplighet.
7.3 Om myndigheten anser att tillverkarens kontrollförfarande är otillräck-
ligt, skall punkterna 2.4.2 och 2.4.3 i bilaga X till direktiv 70/156/EEG
och punkterna 7.3.1 och 7.3.2 nedan tillämpas.
7.3.1 Om överensstämmelsen för ett fordon, en komponent eller separat
teknisk enhet som är hämtade från en tillverkningsserie bekräftas, skall
produktion anses uppfylla de krav i detta direktiv när det gäller
utstrålad bredbandsstrålning och utstrålad smalbandsstrålning om de
uppmätta nivåerna inte överskrider mer än 2 dB (25 %), den refe-
rensnivå som föreskrivs i punkterna 6.2.2.1, 6.2.2.2, 6.3.2.1 och
6.3.2.2 (efter tillämplighet).
7.3.2 Om överensstämmelsen för ett fordon, en komponent eller en separat
teknisk enhet som är hämtade från en tillverkningsserie bekräftas, skall
produktion anses uppfylla de krav i detta direktiv när det gäller immu-
nitet mot elektromagnetisk utstrålning om fordonet, komponenten eller
den separata tekniska enheten inte visar någon försämring som har
samband med den direkta kontrollen av fordonet vilka kan observeras
av föraren eller andra vägtrafikanter när fordonet, komponenten eller
den separata tekniska enheten befinner sig i det tillstånd som definieras
i bilaga VI, punkt 4, och påverkasav en fälts tyrka, uttryckt i volt/m,
upp till 80 % av den referensgräns som föreskrivs i punkt 6.4.2.1 i
denna bilaga.
8.Undantag
8.1 Om ett fordon, ett elektriskt/elektroniskt system eller en elektrisk/elekt-
ronisk underenhet inte innehåller en elektronisk frekvensgenerator med
en verksam frekvens större än 9 kHz, skall dessa anses stämma överens
med punkt 6.3.2 eller 6.6.2 i bilaga I och med bilagorna V och VIII.
8.2 Fordon som inte har elektriska/elektroniska system eller elektriska/
elektroniska underenheter som har samband med den direkta kontrollen
av fordonet behöver inte immunitetsmätas och skall anses stämma
överensmed punkt 6.4 i bilaga I och med bilaga VI i detta direktiv.
8.3 Elektriska/elektroniska underenheter vars funktioner inte har samband
med den direkta kontrollen av fordonet behöver inte immunitetsmätas1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 11
▼M2
och skall anses stämma överens med punkt 6.7 i bilaga I och med
bilaga IX i detta direktiv.
8.4 Elektrostatisk urladdning
För fordon utrustade med däck, kan fordonskarossen/chassit anses vara
en elisolerad struktur. Väsentliga elektrostatiska krafter som hänför sigtill ett fordonsyttre miljö inträffar bara under den tidpunkt när någon
åkande stiger in eller ur fordonet. Eftersom fordonet är stillastående
under dessa tidpunkter anses inga typgodkännandemätningar för elekt-
rostatisk urladdning vara nödvändiga.
8.5 Ledda transienter
Eftersom det under normal körning inte genomförs några yttre elektro-
niska förbindelser med fordon, alstras inga ledda transienter som har
samband med den yttre miljön. Ansvaret för att säkerställa att utrust-
ning kan tolerera de ledda transienterna inne i ett fordon, t.ex.
orsakade av ändringar i belastning och växelverkan mellan system,
ligger hostillverkaren. Ingen typgodkännandemätning för ledda tran-
sienter anses vara nödvändig.1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 12
▼M2
Tillägg 1
Fordons referensgränser för bredband
Avstånd mellan antenn och fordon: 10 m
Frekvens— megahertz — logaritmis k
Se bilaga I punkt 6.2.2.11972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 13
▼M2
Tillägg 2
Fordons referensgränser för bredband
Avstånd mellan antenn och fordon: 3 m
Frekvens— megahertz — logaritmis k
Se bilaga I punkt 6.2.2.21972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 14
▼M2
Tillägg 3
Fordons referensgränser för smalband
Avstånd mellan antenn och fordon: 10 m
Frekvens— megahertz — logaritmis k
Se bilaga I punkt 6.3.2.11972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 15
▼M2
Tillägg 4
Fordons referensgränser för smalband
Avstånd mellan antenn och fordon: 3 m
Frekvens— megahertz — logaritmis k
Se bilaga I punkt 6.3.2.21972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 16
▼M2
Tillägg 5
Elektrisk/elektronisk underenhet
Referensgränser för bredband
Frekvens— megahertz — logaritmis k
Se bilaga I punkt 6.5.2.11972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 17
▼M2
Tillägg 6
Elektrisk/elektronisk underenhet
Referensgränser för smalband
Frekvens— megahertz — logaritmis k
Se bilaga I punkt 6.6.2.11972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 18
▼M2
Tillägg 7
Mall för EEG-typgodkännandemärke
Den elektriska/elektroniska underenhet som bär EEG-typgodkännandemärket ovan är en anordning
som har godkänts i Tyskland (e 1) under det grundläggande godkännandenumret 0148. De två första
siffrorna (02) visar att anordningen uppfyller kraven i direktiv 72/245/EEG som ändras genom detta
direktiv.
Siffrorna används endast som exempel.1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 19
▼M2
BILAGA IIA
Informationsdokument nr … enligt bilaga I till direktiv 70/156/EEG (*)som
avser EEG-typgodkännande av ett fordon med avseende på dess elektro-
magnetiska kompatibilitet (72/245/EEG) senast ändrat genom direktiv 95/
…/EG
0. Allmänt
0.1 Fabrikat (företagsnamn)0.2 Typ och handelsbeteckning0.3 Tillvägagångssätt för typidentifikation, om anbringat på fordonet (b)0.3.1 Placering av detta identifikationsmärke0.4 Fordonskategori (c)0.5 Tillverkarensnamn och adres s
0.8 Monteringsfabrikers adresser
1. Allmänna uppgifter om fordonets konstruktion
1.1 Fotografier eller ritningar av ett representativt fordon1.6 Motornsplacering och läge
3. Kraftkälla (q)
3.1 Tillverkare3.1.1 Tillverkarensmotorkod (enligt märkning på motorn, eller annat iden-
tifikationsätt)
3.2.1.1 Arbetsprincip, gnisttändning/kompressionständning, 4-takts- eller 2-
taktsmotor(
1)
3.2.1.2 Antal cylindrar och derasplacering3.2.1.8 Högsta nettoeffekt … kW vid … varv per minut3.2.4 Bränsletillförsel
3.2.4.1 Med förgasare, ja/nej (
1)
3.2.4.1.3 Antal inmonterade3.2.4.2 Med bränsleinsprutning (endast för kompressionständning), ja/nej (
1)
3.2.4.2.1 Systembeskrivning3.2.4.3 Med bränsleinsprutning (endast för gnisttändning), ja/nej (
1)
3.2.4.3.4 Systembeskrivning3.2.5 Elsystem
3.2.5.1 Systemspänning … volt, positiv/negativ jord (
1)
3.2.5.2 Generator3.2.5.2.1 Typ1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 20
(*) De punktnummer och fotnoter som används i detta informationsdokument motsvarar
dem som anges i artikel 2 i direktiv 70/156/EEG. Punkter som inte är relevanta fördetta direktiv är strukna.
(
1) Stryk det som inte är tillämpligt.
▼M2
3.2.5.2.2 Nominell uteffekt … VA
3.2.6 Tändning3.2.6.2 Typ3.2.6.3 Arbetsprincip
3.3 Elmotor
3.3.1 Typ (lindning, magnetisering)3.3.1.1 Högsta uteffekt per timma, … kW
4. Kraftöverföring (v)
4.2 Typ (mekanisk, hydraulisk, elektrisk, etc)
4.2.1 En kort beskrivning av de elektriska/elektroniska underenheterna (om
sådana finns)
6. Hjulupphängning
6.2.2 En kort beskrivning av de elektriska/elektroniska underenheterna (om
sådana finns)
7. Styrning
7.2.2.1 En kort beskrivning av de elektriska/elektroniska underenheterna (om
sådana finns)
7.2.6 Område och metoder för justeringar av styrkontrollen (om sådana
finns)
8. Bromsar
8.5 För fordon med låsningsfria bromssystem, beskrivning av systemets
funktion (inklusive alla elektroniska delar), elektriskt ledningsschema
eller schema över hydraulik- och luftkretsar
9. Karosseri
9.1 Typ av kaross9.5 Vindruta och andra fönster9.5.2.3 En kort beskrivning av de elektriska/elektroniska underenheterna (om
sådana finns) i lyftmekanismen för fönsterhissar
9.6 Vindrutetorkare9.6.1 Detaljerad teknisk beskrivning (inklusive fotografier eller ritningar)9.8 Avfrostning och avdimning9.8.1 Detaljerad teknisk beskrivning (inklusive fotografier eller ritningar)9.9 Backspeglar (beskrivning för varje spegel)9.9.6 En kort beskrivning av de elektroniska komponenterna (om sådana
finns) i inställningssystemet
9.10.3 Säten9.10.3.4 Kännetecken, beskrivning och ritningar av9.10.3.4.2 inställningssystemet9.10.3.4.3 förskjutnings- och låssystem9.12 Bilbälten och/eller andra skyddssystem9.12.3 En kort beskrivning av de elektriska/elektroniska underenheterna (om
sådana finns)
9.18 Undertryckning av radiostörningar9.18.1 Beskrivning och ritningar/fotografier av de utformningar och
beståndsdelar i den del av karossen som utgör motorutrymmet och
den del av passagerarutrymmet som finns närmast motorutrymmet
9.18.2 Ritningar eller fotografier av placeringen av de metallkomponenter
som finns i motorutrymmet (t.ex. värmeanordning, reservhjul, luft-
filter, styrmekanism, etc.)
9.18.3 Tabell och ritning av avstörningskomponenter för radiostörningar1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 21
▼M2
9.18.4 Detaljer om det nominella värdet för likströmsresistansen och, om det
förekommer tändkablar med motstånd, deras nominella resistans per
meter
10. Belysning och ljussignalanordningar
10.5 En kort beskrivning av elektriska/elektroniska underenheter utöver
lampor (om sådana finns)
12. Övrigt
12.2 Anordning mot obehörig användning av fordonet
12.2.3 En teknisk beskrivning av denna anordning12.2.5 En kort beskrivning av de elektriska/elektroniska underenheterna (om
sådana finns)1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 22
▼M2
Tillägg 1
Beskrivning av fordon som valts som representant för sin fordonstyp
KarossutförandeVänster- eller högerstyrd
Hjulbas
Tillval av komponenter1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 23
▼M2
Tillägg 2
Relevanta mätrapporter tillhandahållna av tillverkaren eller av godkända/erkända
laboratorier för att upprätta typgodkännandeintyget.1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 24
▼M2
BILAGA IIB
Informationsdokument nr … avser EEG-typgodkännande för en elektrisk/
elektronisk underenhet gällande dess elektromagnetiska kompatibilitet (72/
245/EEG) senast ändrat genom direktiv 95/…/EG
0.Allmänt
0.1 Fabrikat (företagsnamn)0.2 Typ och handelsbeteckning
0.5 Tillverkarensnamn och adres s
0.7 Om det förekommer komponenter och separata tekniska enheter, placering
av och fastsättningsmetod för EEG-godkännandemärkning
0.8 Monteringsfabrikers adresser
1.Denna elektriska/elektroniska underenhet skall godkännas som en
komponent/separat teknisk enhet (*)
2.Eventuella restriktioner för användning och villkor för installation1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 25
(*) Stryk det som inte är tillämpligt.
▼M2
Tillägg 1
Beskrivning av den elektriska/elektroniska underenhet som valts som represen-
tant för sin typmodell.1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 26
▼M2
Tillägg 2
Relevanta mätrapporter tillhandahållna av tillverkaren eller av godkända/erkända
laboratorier för att upprätta typgodkännandeintyg.1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 27
▼M2
BILAGA IIIA
MALL
(Största format: A4, 210 × 297 mm)
EEG-TYPGODKÄNNANDEINTYG
Meddelande angående
— typgodkännande(1)
— förlängning av typgodkännande (1)
— avslag av typgodkännande (1)
— indragning av typgodkännande (1)
för en typ av fordon/komponent/separat teknisk enhet (1) med betydelse för
direktiv …/…/EG, senast ändrat genom direktiv …/…/EG.
Nummer för typgodkännandeSkäl för förlängning
AVSNITT I
0.1 Fabrikat (företagsnamn)
0.2 Typ och handelsbeteckning0.3 Tillvägagångssätt för typidentifikation, om märkt på fordonet/kompo-
nenten/separat teknisk enhet (
1)(2)
0.3.1 Placering av detta identifikationsmärke
0.4 Fordonskategori(3)
0.5 Tillverkarensnamn och adres s0.7 Om det förekommer komponenter och separata tekniska enheter, placering
och fastsättningsmetod för EEG-godkännandemärke
0.8 Monteringsfabrikers adresser
AVSNITT II
1. Övrig information (om tillämplig), se tillägg
2. Teknisk tjänst som ansvarar för mätningarna
3. Dag för mätrapport4. Antal mätrapporter
5. Anmärkningar (om sådan finns), se tillägg
6. Plats7. Dag
8. Namnteckning
9. Indexet för det informationspaket som finns hos den godkännande
myndigheten, vilket kan erhållaspå begäran är bifogat.1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 28
(1) Stryk det som inte är tillämpligt.
(2) Om tillvägagångssättet för typidentifikation innehåller skrifttecken som inte är rele-
vanta för att beskriva de typer av fordon, komponenter eller separata tekniska enhetersom täcks i detta informationsdokument/typgodkännandeintyg skall sådana skriftteckenrepresenteras med denna symbol ”?” (t.ex. ABC??123???).
(
3) Som definierat i bilaga IIA till direktiv 70/156/EEG.
▼M2
Tillägg till EEG-typgodkännandeintyg nr …
avser typgodkännande av ett fordon med avseende på direktiv 72/245/EEG,
senast ändrat genom direktiv 95/…/EG
1. Ytterligare information
1.1 Speciella anordningar med betydelse för bilaga IV i detta direktiv (om
tillämpligt), (t.ex. …)
1.2 Systemspänning i elsystem, volt, positiv/negativ jord
1.3 Typ av kaross
1.4 Lista över de elektorniska installerade i de uppmätta fordon som inte är
begränsade till punkterna i informationsdokumentet (se bilaga II tillägg I)
1.5 Godkänt/erkänt laboratorium (med avseende på detta direktiv) som ansvarar
för att utföra mätningar
5. Anmärkningar (gäller t.ex. för både vänster- och högerstyrda fordon)1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 29
▼M2
BILAGA IIIB
MALL
(Största format: A4, 210 × 297 mm)
EEG-TYPGODKÄNNANDEINTYG
Meddelande angående:
— typgodkännande(1)
— förlängning av typgodkännande (1)
— avslag av typgodkännande (1)
— indragning av typgodkännande (1)
för en typ av fordon/komponent/separat teknisk enhet (1) med betydelse för
direktiv …/…/EG, senast ändrad genom direktiv …/…/EG.
Nummer för typgodkännandeSkäl för förlängning
AVSNITT I
0.1 Fabrikat (företagsnamn)
0.1 Typ och handelsbeteckning0.2 Tillvägagångssätt för typidentifikation, om märkt på fordonet/kompo-
nenten/separat teknisk enhet (
1)(2)
0.3.1 Placering av detta identifikationsmärke
0.4 Fordonskategori(3)
0.5 Tillverkarensnamn och adres s0.7 Om det förekommer komponenter och separata tekniska enheter, placering
och fastsättningsmetod för EEG-godkännandemärke
0.8 Monteringsfabrikers adresser
AVSNITT II
1. Ytterligare information (om tillämplig), se tillägg
2. Teknisk tjänst som ansvarar för mätningar
3. Dag för mätrapport4. Antal mätrapporter
5. Anmärkningar (om sådana finns), se tillägg
6. Plats7. Dag
8. Namnteckning
9. Indexet för det informationspaket som finns hos den godkännande
myndigheten vilket kan erhållaspå begäran är bifogat.1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 30
(1) Stryk det som inte är tillämpligt.
(2) Om tillvägagångsättet för typidentifikation innehåller skrivtecken som inte är relevanta
för att beskriva de typer av fordon, komponenter eller separata tekniska enheter somtäcks i detta informationsdokument/typgodkännandeintyg skall sådana skrivteckenrepresenteras med denna symbol ”?” (t.ex. ABC??123???).
(
3) Som definierat i bilaga IIA till direktiv 70/156/EEG.
▼M2
Tillägg till EEG-typgodkännandeintyg nr …
avser typgodkännande av en elektrisk/elektronisk underenhet med avseende på
direktiv 72/245/EEG senast ändrat genom direktiv 95/…/EG
1. Ytterligare information
1.1 Systemspänning i elsystem, volt, positiv/negativ jord
1.2 Denna elektriska/elektroniska underenhet kan användas i alla fordonstyper
med följande begränsningar
1.2.1 Villkor för installation, om sådana finns
1.3 Denna elektriska/elektroniska underenhet kan bara användas i följande
fordonstyper
1.3.1 Villkor för installation, om sådana finns
1.4 De specifika mätmetoder som användas och de frekvensband som täcktes
för att bestämma immunitet var (var god specificera exakt metod som
användesi bilaga IX)
1.5 Godkänt/erkänt laboratorium (med avseende på detta direktiv) som
ansvarar för att utföra mätningar
5. Anmärkningar1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 31
▼M2
BILAGA IV
MÄTMETOD FÖR UTSTRÅLAD ELEKTROMAGNETISK BRED-
BANDSSTRÅLNING FRÅN FORDON
1.Allmänt
1.1 Den mätmetod som beskrivs i denna bilaga skall enbart tillämpas på
fordon.
1.2 Mätutrustning
Mätutrustningen skall uppfylla kraven i publikation nr 16—1 (93) från
CISPR (Internationella specialkommittén för radiostörning).
En kvasitoppdetektor skall användas för att mäta elektromagnetisk bred-
bandsstålning i denna bilaga, eller om en toppdetektor används skall en
lämplig korrektionsfaktor användas beroende på gnistfrekvensen.
1.3 Mätmetod
Denna mätmetod är avsedd att mäta bredbandsstrålning som avges från
gnisttändningssystem.
Två alternativa avstånd för referensantenn är tillåtna: 10 m eller 3 m
från fordonet. I båda fallen skall kraven i punkt 3 i denna bilaga följas.
2.Resultatredovisning
Mätresultaten skall uttryckas i dB mikrovolt/m (mikrovolt/m) för band-
bredd 120 kHz. Om mätutrustningens verkliga bandbredd B (uttryckt i
kHz) avviker från 120 kHz skall avläsningarna i mikrovolt/m omvandlas
till bandbredd 120 kHz genom multiplicering med en faktor 120/B.
3.Mätplats
3.1 Mätplatsen skall vara en plan, öppen yta, fri från elektromagnetiska
reflektionsytor inom en cirkel med en minsta radie av 30 m mätt från
mittpunkten mellan fordonet och antennen (se figur 1 i tillägg 1 till
denna bilaga).
3.2 Mätutrustningen, provhytten eller det fordon inuti vilket mätutrustningen
är placerad får finnas inom mätplatsen, men endast i det område som
visas i figur 1 i tillägg 1 till denna bilaga.
Andra mätantenner är tillåtna inom mätplatsen på minst 10 m avstånd
från både den mottagarantenn och det fordon som kontrolleras, förutsatt
att det kan påvisas att mätresultaten inte påverkas av detta.
3.3 Anläggningar inomhus får användas om det kan påvisas ett samband
mellan anläggningen inomhusoch en anläggning utomhus . Anläggningar
inomhus behöver inte uppfylla dimensionskraven i figur 1 i tillägg 1 till
denna bilaga, förutom när det gäller avstånd från antennen till fordonet
och antennhöjden. Inte heller behöver de omgivande strålningarna
granskas före eller efter den mätning som beskrivs i punkt 3.4 i denna
bilaga.
3.4 Omgivning
För att säkerställa att det inte förekommer ovidkommande brus och
signaler med tillräckling styrka att direkt påverka mätningen, skall
mätningar görasföre och efter huvudmätningen. Om fordonet är närva-
rande när omgivande mätningar utförs, är det nödvändigt att säkerställa
att utstrålningar från fordonet inte påverkar de omgivande mätningarna
väsentligt, t ex genom att avlägsna fordonet från mätplatsen, ta bort
startnyckeln eller koppla bort batteriet. I båda dessa mätningar skall
ovidkommande brus eller signaler vara åtminstone 10 dB under denstörningsgräns som föreskrivs i punkterna 6.2.2.1 eller 6.2.2.2 (efter
tillämplighet) i bilaga 1, förutom för avsiktliga omgivande smal-
bandssändningar.
4.Fordons tillstånd under mätning
4.1 Motor
Motorn skall gå med normal arbetstemperatur och växellådan skall ligga
i neutralt läge. Om detta inte är möjligt av praktiska skäl, kan tillver-
karen och kontrollmyndigheten tillämpa arrangemang som är godkända
av bägge parter. Man skall noga tillse att anordningen för hastighetsreg-1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 32
▼M2
lering inte påverkar elektromagnetiska utstrålningar. Vid varje mätning
skall motorn köras enligt följande:
Typ av motorMätmetod
Kvasitopp Topp
Gnisttändning Motorvarvtal Motorvarvtal
En cylinder 2 500 varv/minut ± 10 % 2 500 varv/minut ± 10 %
Mer än en cylinder 1 500 varv/minut ± 10 % 1 500 varv/minut ± 10 %
4.2 Mätningar skall inte utföras när regn eller annan nederbörd faller på
fordonet eller inom 10 minuter från det att nederbörden har upphört.
5.Antenntyp, läge och riktning
5.1 Antenntyp
Alla antenner fär användas under förutsättning att de kan normaliseras
mot referensantennen. Den beskrivna metoden i CISPR-publikation
nr 12 (tredje utgåvan), tillägg A kan användasför att kalibrera antennen.
5.2 Höjd och avstånd för mätning5.2.1 Höjd5.2.1.1 10-metersmätning
Antennens fascentrum skall befinna sig 3,00 ± 0,05 m över den yta som
fordonet står på.
5.2.1.2 3-metersmätning
Antennens fascentrum skall befinna sig 1,80 ± 0,05 m över den yta som
fordonet står på.
5.2.1.3 Ingen del av antennensmottagarelement får befinna s ig närmare än
0,25 m från den yta som fordonet står på.
5.2.2 Avstånd för mätning5.2.2.1 10-metersmätning
Det horisontella avståndet från antenntoppen eller annan lämplig punkt
på antennen som har bestämts under normaliseringsförfarandet mot
fordonets ytte karossyta, enligt punkt 5.1 i denna bilaga, skall vara
10,0 ± 0,2 m.
5.2.2.2 3-metersmätning
Det horisontella avståndet från antenntoppen eller annan lämplig punkt
på antennen som har bestämts under normaliseringsförfarandet mot
fordonets yttre karossyta, enligt punkt 5.1 i denna bilaga, skall vara
3,0 ± 0,05 m.
5.2.2.3 Om mätningen utförsi en anläggning inomhusför att avs kärma mot
elektromagnetiska radiovågor, skall antennens mottagarelement inte
befinna sig närmare än 1 m från någon typ av absorberande material
och inte närmare än 1,5 m från väggen i anläggningen inomhus. Det
skall inte finnas något absorberande material mellan mottagarantennen
och det fordon som mäts.
5.3 Antennensplacering i förhållande till fordonet
Antennen skall placeras omväxlande till vänster och till höger om
fordonet så att antennen är parallell med fordonets symmetriplan och i
linje med motornsmittpunkt (s e figur 1 tillägg 1 till denna bilaga).
5.4 Antennensläge
I varje mätpunkt skall avläsning göras med antennen i både horisonellt
och vertikalt plariseringsläge (se figur 2 i tillägg 1 till denna bilaga).
5.5 Avläsning
Den högsta av de fyra avläsningar som har gjorts enligt punkterna 5.3
och 5.4 vid varje frekvens skall betraktas som det karaktäristika
mätvärdet för den frekvensdär mätningarna utförs .1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 33
▼M2
6.Frekvenser
6.1 Mätningar
Mätningar skall utföras inom frekvensområdet 30—1 000 MHz. För att
bekräfta att fordonet möter kraven i denna bilaga skall kontrollmyndig-
heten mäta i upp till 13 frekvenser inom området, t.ex. 45, 65, 90, 120,150, 190, 230, 280, 380, 450, 600, 750 och 900 MHz.
Om gränsen överskrids under mätningen skall detta undersökas för att
säkerställa att det beror på fordonet och inte på bakgrundsstrålning.
6.1.1 Gränserna gäller inom hela frekvensområdet 30—1 000 MHz.
6.1.2 Mätningar kan utförasmed antingen kvas itoppdetektor eller toppde-
tektor. De begränsningar som anges i bilaga I punkterna 6.2 och 6.5
avser kvasitopp. Om toppdetektor används skall 38 dB för 1 MHz band-
bredd läggastill eller 22 dB för 1 kHz bandbredd drasifrån.
6.2 Toleranser
Frekvens
(MHz)Tolerans
(MHz)
45, 65, 90, 120, 150, 190 och 230 ± 5
280, 380, 450, 600, 750 och 900 ± 20
Dessa toleranser gäller för de angivna frekvenserna och avser att
undvika störning från sändningar som verkar vid eller nära de nominella
frekvenserna under den tid då mätning pågår.1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 34
▼M2
Tillägg 1
Figur 1
MÄTPLATS FÖR FORDON
En plan öppen yta fri från elektromagnetiska reflektionsytor. Referens: CISPR 12 utgåva 3
1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 35
▼M2
Tillägg 1
Figur 2
ANTENNLÄGE 1 FÖRHÅLLANDE TILL FORDON
Dipolantennensläge för mätning av uts trålningensvertikalkomponent
Dipolantennens läge för mätning av utstrålningens horisontalkomponent1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 36
▼M2
BILAGA V
MÄTMETOD FÖR UTSTRÅLAD ELEKTROMAGNETISK SMAL-
BANDSSTRÅLNING FRÅN FORDON
1. Allmänt
1.1 Den mätmetod som beskrivs i denna bilaga skall enbart tillämpas på
fordon.
1.2 Mätutrustning
Mätutrustningen skall uppfylla kraven i publikation 16-1 (93) från
CISPR (Internationella specialkommittén för radiostörning)
En medelvärdesdetektor eller en toppdetektor skall användas för
mätning av utstrålad smalbandsstrålning i denna bilaga.
1.3 Mätmetod
Denna mätmetod är avsedd att mäta smalbandsstrålning av sådana slag
som kan avges från ett mikroprocessbaserat system eller annan smal-
bandskälla.
Som ett första steg skall strålningsnivåerna på FM-bandet (88-108 MHz)
mätas vid fordonents radioantenn med utrustning som specificeras i
punkt 1.2. Om den specificerade nivån i punkt 6.3.2.4 i bilaga I inte
överskrids, skall fordonet anses uppfylla kraven i denna bilaga med
betydelse för detta frekvensband och hela mätningen skall inte genom-
föras.
För hela mätprocessen är två alternativa antennavstånd tillåtna: 10 m
eller 3 m från fordonet. För båda alternativen skall kraven i punkt 3 i
denna bilaga uppfyllas.
2.Resultatredovisning
Mätresultaten skall redovisas i dB mikrovolt/m (mikrovolt/m).
3.Mätplats
3.1 Mätplatsen skall vara en plan, öppen yta, fri från elektromagnetiska
reflektionsytor inom en cirkel med en minsta radie av 30 m, mätt från
mittpunkten mellan fordonet och antennen (se figur 1 i första tillägget
till bilaga IV).
3.2 Mätutrustningen, provhytten, eller det fordon inuti vilket mätutrust-
ningen är placerad får finnas inom mätplatsen, men endast i det
område som visas i figur 1 i första tillägget till bilaga IV.
Andra mätantenner är tillåtna inom mätplatsen på minst 10 m avstånd
från både den motaggarantenn och det fordon som kontrolleras, förutsatt
att det kan påvisas att mätresultaten inte påverkas av detta.
3.3 Anläggningar inomhus får användas om det kan påvisas ett samband
mellan anläggningen inomhusoch en anläggning utomhus . Anläggningar
inomhus behöver inte uppfylla dimensionskraven i figur 1 i första tillä-
gget till bilaga IV, förutom när det gäller avståndet från antennen till
fordonet och antennhöjden. Inte heller behöver de omgivande strålning-
arna kontrolleras före eller efter den mätning som beskrivs i punkt 3.4 i
denna bilaga.
3.4 Omgivning
För att säkerställa att det inte förekommer ovidkommande brus och
signaler med tillräcklig styrka att direkt påverka mätningen, skall omgi-
vande mätningar görasföre och efter huvudmätningen. Det är
nödvändigt att säkerställa att utstrålningar från fordonet inte påverkar
de omgivande mätningarna väsentligt, t.ex. genom att avlägsna fordonet
från mätplatsen, ta bort startnyckeln eller koppla bort batterierna. I båda
dessa mätningar skall ovidkommande brus eller signaler vara åtminstone
10 dB under den störningsgräns som föreskrivs i punkterna 6.3.2.1 eller
6.3.2.2 (efter tillämplighet) i bilaga I, förutom för avsiktliga omgivande
smalbandssändningar.
4.Fordons tillstånd under mätning
4.1 Alla elektroniska system i fordonet skall vara inställda i normalt funk-
tionstillstånd och fordonet skall vara stillastående.
4.2 Tändningen skall vara tillslagen. Motorn skall inte gå.1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 37
▼M2
4.3 Mätningar skall inte utföras när regn eller annan nederbörd faller på
fordonet eller inom 10 minuter från det att nederbörden har upphört.
5.Antenntyp, läge och riktning
5.1 Antenntyp
Alla antenner får användas under förutsättning att de kan normaliseras
mot referensantennen. Den beskrivna metoden i CISPR-publikation
nr 12 (tredje utgåvan), bilaga A kan användasför att kalibrera antennen.
5.2 Höjd och avstånd för mätning5.2.1 Höjd
5.2.1.1 10-metersmäts träcka
Antennens fascentrum skall befinna sig 3,00 ± 0,05 m över den yta som
fordonet står på.
5.2.1.2 3-metersmäts träcka
Antennes fascentrum skall befinna sig 1,80 ± 0,05 m över den yta som
fordonet står på.
5.2.1.3 Ingen del av antennensmottagarelement får befinna s ig närmare än
0,25 m från den yta som fordonet står på.
5.2.2 Avstånd för mätning
5.2.2.1 10-metersmäts träcka
Det horisontella avståndet från antenntoppen eller annan lämplig punkt
på antennen som har bestämts under normaliseringsförfarandet mot
fordonets yttre karossyta enligt punkt 5.1 i denna bilaga, skall vara
10,0 ± 0,2 m.
5.2.2.2 3-metersmäts träcka
Det horisontella avståndet från antenntoppen eller annan lämplig punkt
på antennen som har bestämts under normaliseringsförfarandet mot
fordonets yttre karossyta, enligt punkt 5.1 i denna bilaga, skall vara
3,00 ± 0,05 m.
5.2.2.3 Om mätningen utförsi en anläggning inomhusför att avs kärma mot
elektromagnetiska radiovågor, skall antennens mottagarelement inte
befinna sig närmare än 1 m från någon typ av energiabsorberande mate-
rial och inte närmare än 1,5 m från väggen i anläggningen inomhus. Det
skall inte finnas något absorberande material mellan mottagarantennen
och det fordon som mäts.
5.3 Antennensplacering i förhållande till fordonet
Antennen skall placeras omväxlande till vänster och till höger om
fordonet så att antennen är parallell med fordonets symmetriplan och i
linje med motorns mittpunkt (se figur 2 i första tillägget till bilaga IV).
5.4 Antennensläge
I varje mätpunkt skall avläsning göras med antennen i både horisontellt
och vertikalt polariseringsläge (se figur 2 i tillägg 1 till denna bilaga).
5.5 Avläsning
Den högsta av de fyra avläsningar som har gjorts enligt punkterna 5.3
och 5.4 vid varje frekvens skall betraktas som det karaktäristiska
mätvärdet för den frekvensdär mätningarna utförs .
6.Frekvenser
6.1 Mätningar
Mätningar skall utföras inom frekvensområdet 30—1 000 MHz. Detta
område skall delas in i 13 band. Inom varje band kan en frekvens
mätas för att visa att de krävda begränsningarna tillgodoses. För att
bekräfta att fordonet möter kraven i denna bilaga skall kontrollmyndig-
heten mäta i en sådan punkt i vart och ett av de 13 frekvensbanden:
30—50, 50—75, 75—100, 100—130, 130—165, 165—200, 200—250,
250—320, 320—400, 400—520, 520—660, 660—820 och
820—1 000MHz.
Om gränsen överskrids under mätningen skall detta undersökas för att
säkerställa att det beror på fordonet och inte på bakgrundsstrålning.1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 38
▼M2
BILAGA VI
MÄTMETOD FÖR FORDONS IMMUNITET MOT ELEKTROMAGNE-
TISK UTSTRÅLNING
1. Allmänt
1.1 Den mätmetod som beskrivs i denna bilaga skall enbart tillämpas på
fordon.
1.2 Mätmetod
Denna mätning avser att åskådliggöra immuniteten mot försämring i den
direkta kontrollen av fordonet. Fordonet skall utsättas för elektromagne-
tiska fält så som beskrivs i denna bilaga. Fordonet skall bevakas under
mätningarna.
2.Resultatredovisning
3.Mätplats
Provanläggningen skall klara att alstra den fältstyrka inom de frekven-
sområden som har definierats i denna bilaga. Mätanläggningen skall
uppfylla (nationella) lagkrav som gäller utstrålning av elektromagnetiska
signaler.
Hänsyn skall tas så att kontroll- och övervakningsutrustningar inte kan
påverkas av strålningsfält på ett sätt som kan göra mätningarna ogiltiga.
4.Fordons tillstånd under mätning
4.1 Fordonet skall vara i olastat skick förutom nödvändig mätutrustning.4.1.1 Motorn skall i normala fall driva drivhjulen i en jämn hastighet av
50 km/timma om det inte finns några tekniska skäl för en tillverkare
att föredra en annan hastighet. Fordonet skall stå på en lämpligt lastad
dynamometer eller alternativt stöttat på isolerade axelkonsoler med
minsta möjliga markavstånd om ingen dynamometer finns tillgänglig.
Där det är lämpligt, skall drivaxeln kopplas ur (t.ex. lastbilar).
4.1.2 Strålkastare skall sättas på halvljus.4.1.3 Vänster eller höger blinkrar skall vara i funktion.
4.1.4 Alla andra anordningar som påverkar förarens kontroll över fordonet
skall vara i funktion som under normal körning av fordonet.
4.1.5 Fordonet skall inte ha någon elektrisk förbindelse med mätytan och inga
förbindelser skall göras mellan någon utrustning och fordonet, förutom
så som krävs i punkt 4.1.1 eller 4.2. Däckens kontakt med mätytans
golv anses inte vara någon elektrisk förbindelse.
4.2 Om det finns elektriska/elektroniska anordningar som utgör en integ-
rerad del av fordonetsdirekta kontroll, vilka inte kommer att vara i
funktion under de omständigheter som beskrivs i punkt 4.1, är det
tillåtet för tillverkaren att tillhandahålla kontrollmyndigheten en rapport
eller ytterligare vittnesmål att den elektriska/elektroniska anordningen
möter de krav som finns i detta direktiv. Sådana vittnesmål skall bevaras
i dokumentationen för typgodkännande.
4.3 Endast icke störande utrustning skall användas när fordonet övervakas.
Fordonets yttre och passagerarutrymmet skall övervakas för att
bestämma om de krav som finns i denna bilaga uppfylls (t.ex. genom
att använda videokameror).
4.4 Fordonet skall i normala fall riktas mot en fixerad antenn. Där dock de
flesta elektroniska kontrollenheter och tillhörande kabelhärvor är till
största delen lokaliserade i fordonets bakdel, skall mätningen normalt
görasmed fordonet riktat bort från antennen. När det gäller långa fordon
(dvs. förutom bilar och lätta vans), som har elektroniska kontrollenheter
och tillhörande kabelhärvor till största delen placerade mot fordonets
mitt, kan en referenspunkt (se punkt 5.4 i denna bilaga) fastställas som
är baserad på endera högersidans eller vänstersidans yta av fordonet.Denna referenspunkt skall befinna sig vid fordonslängdens mittpunkt
eller vid en punkt längs med fordonets sida som valts och godkänts av
både tillverkaren och kontrollmyndigheten efter att ha beaktat distribu-
tionen av elektriska anordningar och dispositionen av förekommande
kabelnät. Sådana mätningar kan bara förekomma om den fysiska
konstruktionen av provkammaren tillåter detta. Antennens placering
måste anges i mätrapporten.1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 39
▼M2
5.Fältalstrande anordningar, läge och riktning
5.1 Fältalstrande anordningar
5.1.1 De fältalstrande anordningarna skall väljas på ett sådant sätt att den
önskade fältstyrkan uppnås vid referenspunkten (se punkt 5.4 i denna
bilaga) för de tillämpliga frekvenserna.
5.1.2 De fältalstrande anordningarna kan vara antenner eller ett transmissions-
ledningssytem.
5.1.3 Konstruktionen och riktningen för alla fältalstrande anordningar skall
vara av sådana slag att det alstrande fältet är polariserat från
20—1 000 MHz horisontellt eller vertikalt.
5.2 Höjd och avstånd för mätning
5.2.1 Höjd
5.2.1.1 Antennens fascentrum skall inte vara mindre än 1,5 m över den yta som
fordonet står på eller inte mindre än 2 m över den yta som fordonet står
på om fordonetstak övers krider 3 m höjd.
5.2.1.1 Antennensfas centrum5.2.1.2 Ingen del av någon antenns utstrålande element skall befinnas sig
närmare än 0,25 m från den yta som fordonet står på.
5.2.2 Mätavstånd
5.2.2.1 Vid prov är en placering av den fältalstrande anordningen så långt som
det är praktiskt möjligt från fordonet att föredra. Detta typiska avstånd
kommer att ligga inom området 1—5 m.
5.2.2.2 Om mätningen utförs inne i en avskärmad anläggning, skall den fältalst-
rande anordningens utstrålande element inte befinna sig närmare än 1 m
från någon typ av energiabsorberande material och inte närmare än 1,5 m
från väggen i den inneslutna anläggningen. Det skall inte finnas något
absorberande material mellan sändarantennen och det fordon som mäts.
5.3 Antennensplacering i förhållande till fordonet5.3.1 Den fältalstrande anordningens utstrålande element skall inte befinna sig
närmare än 0,5 m från fordonets yttre karossyta.
5.3.2 Den fältalstrande anordningen skall placeras vid fordonets centrumlinje
(längsgående symmetriplan).
5.3.3 Ingen del av ett transmissionsledningssystem, förutom den yta som
fordonet står på, skall befinna sig närmae än 0,5 m från någon del av
fordonet.
5.3.4 Alla fältalstrande anordningar som är placerade över fordonet skall
utbreda sig centralt över åtminstone 75 % av fordonets längd.
5.4 Referenspunkt5.4.1 I denna bilaga avser referenspunkt den punkt där fältstyrkan skall
fastställas och skall definieras enligt följande:
5.4.1.1 åtminstone 2 m horisontellt från antennens fascentrum eller åtminstone
1 m vertikalt från det utstrålande elementet i ett transmissionslednings-
system,
5.4.1.2 vid fordonets centrumlinje (längsgående symmetriplan),5.4.1.3 på en höjd 1,00 ± 0,05 m över den yta som fordonet står på eller 2,00 m
± 0,05 m om den minsta takthöjden i något fordon inom modellpro-
grammet överskrider 3 m,
5.4.1.4 endera
1,0 ± 0,2 m inne i forondet, mätt från skärningspunkten för fordonets
vindruta och motorhuv (punkt C i första tillägget till denna bilaga), eller
0,2 ± 0,2 m från centrumlinjen av fordonetsfräms ta axel mätt mot
fordonetscentrum (punkt D i andra tillägget denna bilaga),
vilket av dessa som ger en referenspunkt närmare antennen.
5.5 Om man bestämmer att bestråla den bakre delen av fordonet, skall refe-
renspunkten fastställas som i punkt 5.4. Fordonet skall då vara installerat
med fronten bort från antennen och placerat som om det hade roterats
horisontellt 180 grader runt sin centrumpunkt, t.ex. på sådant sätt att
samma avstånd från antennen till den närmaste delen av fordonets yttre
kaross kvarstår. Detta illustreras i tredje tillägget till denna bilaga.1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 40
▼M2
6.Mätningskrav
6.1 Frekvensområde, uppehållstid, polarisering
Fordonet skall utsättas för elektromagnetisk utstrålning i frekven-
sområdet 20—1 000 MHz.
6.1.1 För att bekräfta att fordonet möter kraven i denna bilaga, skall fordonet
mätas i upp till 14 frekvenser i frekvensområdet, t.ex:
27, 45, 65, 90, 120, 150, 190, 230, 280, 380, 450, 600, 750 och
900 MHz.
Svarstiden för utrustningen skall beaktas och uppehållstiden skall vara
tillräcklig för att tillåta utrustningen att reagera under normala
förhållanden. Under alla omständigheter skall den inte vara mindre än
2 sekunder.
6.1.2 En polarisation skall användas vid varje frekvens, se punkt 5.1.3.
6.1.3 Alla andra mätningsparametrar skall vara så som har definierats i denna
bilaga.
6.1.4 Om ett fordon inte klarar de mätningar som har definierats i punkt 6.1.1
i denna bilaga, måste fordonet kontrolleras att det har misslyckats under
de relevanta mätförhållandena och inte som ett resultat av alstring av
okontrollerade fält.
7.Alstring av erforderlig fältstyrka
7.1 Provmetodik
7.1.1 ”Substitutionsmetoden” skall användas för att upprätta fältförhållandena
för mätningar.
7.1.2 Kalibreringsfas
Vid varje mätfrekvens, skall en effektnivå matas in i den fältalstrande
anordningen för att producera den erforderliga fältstyrka vid referens-
punkten (enligt definitionen i punkt 5) på mätplatsen med fordonet
frånvarande, den nivå på frameffekt, eller annan parameter som har
direkt samband med den frameffekt som behövs för att definiera fältet,
skall mätas och resultaten registreras. Mätfrekvenserna skall ligga i
området 20—1 000 MHz. Kalibrering skall utföras, med början vid
20 MHz, i steg som inte är större än 2 % av föregående frekvens med
avslutning vid 1 000 MHz. Dessa resultat skall användas för typgodkän-
nandemätningar om inga förändringar inträffar i anläggningarna eller
utrustningar som gör det nödvändigt att göra om förfarandet.
7.1.3 Mätfas
Fordonet skall sedan placeras inne i mätanläggningen enligt de krav som
finnsi punkt 5. Den erforderliga frameffekten s om definieratsi punkt
7.1.2 vid varje frekvens som definierats i punkt 6.1.1 skall sedan matas
in i den fältalstrande anordningen.
7.1.4 Den parameter som valdes i punkt 7.1.2 för att definiera fältet skall
också användas för att fastställa fältstyrkan under mätningen.
7.1.5 Den fältalstrande anordningen och dess uppställning under mätningen
skall vara enligt samma specifikation som den som användes under
förfarandet som ufördes i punkt 7.1.2.
7.1.6 Mätanordning för fältstyrka
En lämplig kompakt mätanordning för fältstyrka skall användas för att
bestämma fältstyrkan under substitutionsmetodens kalibreringsfas.
7.1.7 Under substitutionsmetodens kalibreringsfas, skall fascentrumet i
mätanordningen för fältstyrka placeras vid referenspunkten.
7.1.8 Om en kalibrerad mottagarantenn användss om mätanordning för
fältstyrka, skall avläsningar erhållas i tre ömsesidigt rätvinkliga rikt-ningar och det motsvarande isotropiska värdet i avläsningen skall
räknas som fältstyrkan.
7.1.9 För att ta med olika fordonsgeometrier i beräkningen, kan ett antal
antennlägen och referenspunkter behöva upprättas för en given
mätanläggning.
7.2 Fälstyrkeprofil
7.2.1 Under kalibreringsfasen i substitionsmetoden (innan ett fordon körs in
på mätområdet), skall fältstyrkan i åtminstone 80 % av kalibrering-1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 41
▼M2
sstegen inte vara minde än 50 % den nominella fältstyrkan, vid följande
placeringar:
a) För alla fältalstrande anordningar, 0,50 ± 0,05 m vid endera sidan av
referenspunkten i en linje som passerar genom referenspunkten och
på samma höjd som referenspunkten, och i rät vinkel mot fordonets
längsgående symmetriplan.
b) När ett transmissionsledningssystem används, 1,50 ± 0,05 m på en
linje som passerar genom referenspunkten vid samma höjd som refe-
renspunkten och längs med linjen av längsgående symmetriplan.
7.3 Kammarresonans
Utan att klara de omständigheter som ges i punkt 7.2.1 ovan, skall
mätningar inte göras i kammarresonanta frekvenser.
7.4 Egenskaper hos mätsignalerna som skall alstras7.4.1 Högsta kurvutsvängning
Toppvärdet för mätsignalerna skall vara detsamma som toppvärdet för
en omodulerad sinuskurva vars effektivvärde i volt/m är definierat i
punkt 6.4.2 i bilaga I (se fjärde tillägget till denna bilaga).
7.4.2 Mätsignalens kurvform
Mätsignalen skall vara en sinuskurva av en radiofrekvens, amplitudmo-
dulerad med en sinussignal på 1 kHz vid ett modulationsdjup på
0,80 ± 0,04 m.
7.4.3 Modulationsdjup
Modulationsdjupet m är definierat som
m=Enveloppensmaximum − enveloppensminimum
Enveloppensmaximum + enveloppensminimum1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 42
▼M2
Tillägg 1
1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 43
▼M2
Tillägg 2
1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 44
▼M2
Tillägg 3
1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 45
▼M2
Tillägg 4
Egenskaper hos mätsignaler som skall alstras
1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 46
▼M2
BILAGA VII
MÄTMETOD FÖR UTSTRÅLAD ELEKTROMAGNETISK BRED-
BANDSSTRÅLNING FRÅN ELEKTRISKA/ELEKTRONISKA
UNDERENHETER
1.Allmänt
1.1 Den mätmetod som beskrivs i denna bilaga skall enbart tillämpas på elekt-
riska/elektroniska underenheter som efteråt kan monteras i fordon som
stämmer överens med bilaga IV.
1.2 Mätutrustning
Mätutstrustningen skall uppfylla kraven i publikation 16-1 (93) från
CISPR (Internationella specialkommittén för radiostörning).
En kvasitoppdektektor skall användas för att mäta elektromagnetisk bred-
bandsstrålning i denna bilaga, eller om en toppdetektor används skall en
lämplig korrektionsfaktor användas, beroende på pulsfrekvensen för
störning.
1.3 Mätmetod
Denna mätmetod är avsedd att mäta bredbandsstålning från elektriska/
elektroniska underenheter.
2.Resultatredovisning
Mätresultaten skall redovisas i dB mikrovolt/m (mikrovolt/m) för band-
bredd 120 kHz. Om mätutrustningens verkliga bandbredd B (redovisad i
kHz) avviker från 120 kHz skall avläsningarna i mikrovolt/m omvandlas
till bandbredd 120 kHz genom multiplicering med en faktor 120/B.
3.Mätplats
3.1 Mätplatsen skall uppfylla kraven i publikation 16-1 (93) från CISPR
(Internationella specialkommittén för radiostörning) (se första tillägget till
denna bilaga).
3.2 Mätutrustningen, provhytten eller det fordon inuti vilket mätutrustningen
är placerad skall befinna sig utanför den gräns som visas i första tillägget
till denna bilaga.
3.3 Anläggningar inomhus får användas om det kan påvisas ett samband
mellan anläggningen inomhusoch en anläggning utomhus . Anläggningar
inomhus behöver inte uppfylla dimensionskraven i första tillägget till
denna bilaga, förutom när det gäller avståndet från antennen till den elekt-
riska/elektroniska underenhet som mäts och antennhöjden (se figurer 1
och 2 i andra tillägget till denna bilaga).
3.4 Omgivning
För att säkerställa att det inte förekommer ovidkommande brus och
signaler med tillräcklig styrka att direkt påverka mätningen, skall
mätningar göras före och efter huvudmätningen. I båda dessa mätningar
skall ovidkommande brus eller signaler vara åtminstone 10 dB under den
störningsgräns som föreskrivs i punkt 6.5.2.1 i bilaga I, förutom för
avsiktliga omgivande smalbandssändningar.
4.Tillstånd för elektrisk/elektronisk underenhet under mätning
4.1 Den elektriska/elektroniska underenhet som mäts skall vara i normalt
funktionstillstånd.
4.2 Mätningar skall inte utföras när regn eller annan nederbörd faller på den
elektriska/elektroniska underenheten eller inom 10 minuter från det att
nederbörden har upphört.
4.3 Mätarrangemang
4.3.1 Den elektriska/elektroniska underenhet som mäts och dess kabelnät skall
stöttas upp 50 ± 5 mm över ett träbord eller ett motsvarande icke ledande
bord. Om dock någon del av den elektriska/elektroniska underenhet som
mäts är avsedd att förbindas elektriskt med ett fordons metallkaross, skall
denna del placeras på ett jordplan och skall vara elektriskt förbunden med
detta jordplan. Jordplanet skall vara en metalldel med en minsta tjocklek
av 0,5 mm. Jordplanets minsta storlek beror på storleken av den elekt-
riska/elektroniska underenhet som mäts men skall tillåta en distribution
av den elektriska/elektroniska underenhetens kabelnät och komponenter.1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 47
▼M2
Jordplanet skall vara anslutet till provanläggningens skyddsjord. Jord-
planet skall vara placerat på 1,0 ± 0,1 m höjd över och skall vara
parallel med mätläggningensgolv.
4.3.2 Den elektriska/elektroniska underenhet som mäts skall läggas upp och
kopplas enligt dess krav. Kabelnätet för kraftförsörjning skall vara
placerat längsmed, och inom 100 mm från, jordplanetskant/bordet s om
finnsnärmas t antennen.
4.3.3 Den elektriska/elektroniska underenhet som mäts skall kopplas till jorda-
nordningen enligt tillverkarens specifikationer för installation, inga
ytterligare jordförbindelser skall tillåtas.
4.3.4 Det minsta avståndet mellan den elektriska/elektroniska underenhet som
mäts och alla andra ledande strukturer, som t.ex. väggar i ett avskärmat
område, (förutom jordplanet/bordet under föremålet som mäts) skall vara
1m .
4.4 Kraftförsörjning skall tillföras den elektriska/elektroniska underenhet som
mäts via ett konstgjort nätverk (5µH/50 ohm) som skall vara elektriskt
förbundet med jordplanet. Den tillförda elektriska spänningen skall
upprätthållas inom ± 10 % av dess nominella systemdriftspänning.
Förekommande små spänningsvariationer skall vara mindre än 1,5 % av
den nominella systemdriftspänning som mäts i övervakningsporten för
det konstgjorda nätverket.
4.5 Om den elektriska/elektroniska underenhet som mäts består av mer än en
enhet skall de sammankopplade kablarna helst vara det kabelnät som är
avsett att användas i fordonet. Om dessa inte är tillgängliga, skall den
längden mellan den elektriska kontrollenheten och det konstgjorda
nätverket vara 1 500 ± 75 mm. Alla kablar i hylsan skall avslutas så
realistiskt som möjligt och företrädelsevis med verkliga belastningar och
manöverdon. Om ytte utrustning krävs för att en korrekt funktion av den
elektriska/elektroniska underenhet som mäts, skall kompensation göras för
det bidrag den medför till den strålning som mäts.
5.Antenntyp, läge och riktning
5.1 Antenntyp
Alla typer av linjärt polariserade antenner får användas under förutsättning
att de kan normaliseras mot referensantennen.
5.2 Höjd och avstånd för mätning5.2.1 Höjd
Antennens fascentrum skall befinna sig 50 ± 5 mm över jordplanet.
5.2.2 Mätavstånd
Det horisontella avståndet från fascentrumet eller antenntoppen, efter
tillämplighet, till kanten av jordplanet skall vara 1,00 ± 0,05 m. Ingen
del av antennen skall befinna sig närmare än 0,5 m från jordplanet.
Antennen skall placeras parallellt med en yta som är vinkelrät mot jord-
planet och sammanfaller med kanten av jordplanet längs med vilket
huvuddelen av kabelnätet går.
5.2.3 Om mätningen utförsi en anläggning inomhusför att avs kärma mot elekt-
romagnetiska radiofrekvenser, skall antennens mottagarelement inte
befinna sig närmare än 0,5 m från någon typ av energiabsorberande mate-
rial och inte närmare än 1,5 m från väggen i anläggningen inomhus. Det
skall inte finnas något absorberande material mellan mottagarantennen och
den elektriska/elektroniska underenhet som mäts.
5.3 Antennensriktning och polaris ering
I mätpunkten skall avläsning göras med antennen i både horisonellt och
vertikalt polariseringsläge.
5.4 Alväsning
Den högsta av de två avläsningar som görs (enligt punkt 5.3) i varje frek-
vens skall betraktas som det karaktäristiska mätvärdet för den frekvens där
mätningarna utfördes.
6.Frekvenser
6.1 Mätningar
Mätningar skall utföras inom frekvensområdet 30—1 000 MHz. En elekt-
risk/elektronisk underenhet anses som mycket trolig att tillgodose de1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 48
▼M2
krävda begränsningarna över hela frekvensområdet om den tillgodoser
begränsningarna i följande 13 frekvenser inom området, t.ex. 45, 65, 90,
120, 150, 190, 230, 280, 380, 450, 600, 750 och 900 MHz. Om gränsen
överskrids under mätningen skall detta undsökas för att säkerställa att det
beror på underenheten och inte på bakgrundsstrålning.
6.1.1 Gränserna gäller inom hela frekvensområdet 30—1 000 MHz.
6.1.2 Mätningar kan utförasmed antingen kvas itoppdetektor eller toppdetektor.
De begränsningar som anges i punkt 6.5 i bilaga I avser kvasitopp. Om
toppdetektor användss kall 38 dB för 1 MHz brandbredd läggastill eller
22 dB för 1 kHz bandbredd drasifrån.
6.2 Toleranser
Frekvens
(MHz)Tolerans
(MHz)
45, 65, 90, 120, 150, 190 och 230 ± 5
280, 380, 450, 600, 750 och 900 ±20
Dessa toleranser gäller för de angivna frekvenserna och avser att undvika
störning från sändningar som verkar vid eller nära de nominella frekven-
serna under den tid då mätning pågår.1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 49
▼M2
Tillägg 1
Mätplatsgräns för elektrisk/elektronisk underenhet
En plan öppen yta fra fri från elektromagnetiska reflektionsytor
1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 50
▼M2
Tillägg 2
Figur 1
Utstrålad elektromagnetisk strålning från en elektrisk/elektronisk underenhet
Provuppställning (generell planskiss)1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 51
▼M2
Tillägg 2
Figur 2
Utstrålad elektromagnetisk strålning från en elektrisk/elektronisk underenhet
Skiss över yta med längsgånde ytsymmetri1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 52
▼M2
BILAGA VIII
MÄTMETOD FÖR UTSTRÅLAD ELEKTROMAGNETISK SMAL-
BANDSSTRÅLNING FRÅN ELEKTRISKA/ELEKTRONISKA UNDER-
ENHETER
1.Allmänt
1.1 Den mätmetod som beskrivs i denna bilaga skall tillämpas på elektriska/
elektroniska underenheter.
1.2 Mätutrustning
Mätutrustningen skall uppfylla kraven i publikation 16-1 (93) från CISPR
(Internationella specialkommittén för radiostörning).
En medelvärdesdetektor eller en toppdetektor skall användas för att mäta
elektromagnetisk smalbandsstrålning i denna bilaga.
1.3 Mätmetod
Denna mätmetod är avsedd att mäta smalbandsstrålning av sådant slag
som kan avges från ett mikroprocessbaserat system.
Som ett kort första steg (2—3 minuter), när en antennplacering väljs, är
det tillåtet att göra svep i det frekvensområdet som finns i punkt 6.1 i
denna bilaga med hjälp av en spektrumanalysator för att söka närvaron
av toppstrålning. Detta kan tjäna till att välja frekvens som skall mätas
(se punkt 6 i denna bilaga).
2.Resultatredovisning
Mätresultaten skall redovisas i dB mikrovolt/m (mikrovolt/m).
3.Mätplats
3.1 Mätplatsen skall uppfylla kraven i publikation 16-1 (93) från CISPR
(Internationella specialkommittén för radiostöring) (se första tillägget till
bilaga VII).
3.2 Mätutrustningen, provhytten eller det fordon inuti vilket mätutrustningen
är placerad skall finnas utanför den gräns som visas i första tillägget till
bilaga VII.
3.3 Anläggningar inomhus får användas om det kan påvisas ett samband
mellan anläggningen inomhusoch en anläggning utomhus . Anläggningar
inomhus behöver inte uppfylla dimensionskraven i första tillägget till
bilaga VII, förutom när det gäller avståndet från antennen till den elekt-
riska/elektroniska underenhet som mäts och antennhöjden (se figurer 1
och 2 i andra tillägget till bilaga VII).
3.4 Omgivning
För att säkerställa att det inte förekommer ovidkommande brus och
signaler med tillräcklig styrka att direkt påverka mätningen, skall
mätningar göras före och efter huvudmätningen. I båda dessa mätningar
skall ovidkommande brus eller signaler vara åtminstone 10 dB under den
störningsgräns som föreskrivs i punkt 6.6.2.1 i bilaga I, förutom för
avsiktliga omgivande smalbandssändningar.
4.Tillstånd för elektrisk/elektronisk underenhet under mätning
4.1 Den elektriska/elektroniska underenhet som mäts skall vara i normalt
funktionsläge.
4.2 Mätningar skall inte utföras när regn eller annan nederbörd faller på den
elektriska/elektroniska underenheten eller inom 10 minuter från det att
nederbörden har upphört.
4.3 Mätarrangemang4.3.1 Den elektriska/elektroniska underenhet som mäts och dess kabelnät skall
stöttas upp 50 ± 5 mm över ett träbord eller ett motsvarande icke ledande
bord. Om dock någon del av den elektriska/elektroniska underenhet som
mäts är avsedd att förbindas elektriskt med ett fordons metallkaross, skall
denna del placeras på ett jordplan och skall vara elektriskt förbunden med
detta jordplan. Jordplanet skall vara en metalldel med en minsta tjocklek
av 0,5 mm. Jordplanets minsta storlek beror på storleken av den elekt-
riska/elektroniska underenhet som mäts men skall tillåta en distribution
av den elektriska/elektroniska underenhetens kabelnät och komponenter.1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 53
▼M2
Jordplanet skall vara anslutet till den skyddande ledningen i provanlägg-
ningens skyddsjord. Jordplanet skall vara placerat på 1 ± 0,1 m höjd
över och skall vara parallel med provanläggningens golv.
4.3.2 Den elektriska/elektroniska underenhet som mäts skall läggas upp och
kopplas enligt dess krav. Kabelnätet för kraftförsörjning skall placeras
längsmed, och inom 100 mm från, jordplanetskant/bordet s om finns
närmast antennen.
4.3.3 Den elektriska/elektroniska underenhet som mäts skall kopplas till jorda-
nordningen enligt tillverkarens specifikationer för installation, inga
ytterligare jordanordningar skall tillåtas.
4.3.4 Det minsta avståndet mellan den elektriska/elektroniska underenhet som
mäts och alla andra ledande strukturer, som t.ex. väggar i ett avskärmat
område, (förutom jordplanet/bordet under föremålet som mäts) skall vara
1m .
4.4 Kraftförsörjning skall tillföras den elektriska/elektroniska underenhet som
mäts via ett konstgjort nätverk (5 µH/50 ohm) som skall vara elektriskt
förbundet med jordplanet. Den tillförda elektriska spänningen skall
upprätthållas inom ± 10 % av dess nominella systemdriftspänning.
Förekommande små spänningsvariationer skall vara mindre än 1,5 % av
den nominella systemdriftspänning som mäts i övervakningsporten för
det konstgjorda nätverket.
4.5 Om den elektriska/elektroniska underenhet som mäts består av mer än en
enhet skall de sammankopplade kablarna helst vara det kabelnät som är
avsett att användas i fordonet. Om dessa inte är tillgängliga, skall den
minsta längden mellan den elektriska kontrollenheten och det konstgjorda
nätverket vara 1 500 ± 75 mm. Alla ledningar i kabelnätet skall avslutas
så realistiskt som möjligt och företrädesvis med verkliga belastningar och
manöverdon. Om yttre utrustning krävs för att en korrekt funktion av den
elektriska/elektroniska underenhet som mäts, skall kompensation göras för
det bidrag den medför till den strålning som mäts.
5.Antenntyp, läge och riktning
5.1 Antenntyp
Alla typer av linjärt polariserade antenner får användas under förutsättning
att de kan normaliseras mot referensantennen.
5.2 Höjd och avstånd för mätning5.2.1 Höjd
Antennens fascentrum skall befinna sig 50 ± 5 mm över jordplanet.
5.2.2 Mätavstånd
Det horisontella avståndet från fascentrumet eller antenntoppen, efter
tillämplighet till kanten av jordplanet skall vara 1 ± 0,05 m. Ingen del av
antennen skall befinna sig närmare än 0,5 m från jordplanet.
Antennen skall placeras parallellt med en yta som är vinkelrät mot jord-
planet och sammanfaller med kanten av jordplanet längs med vilken
huvuddelen av nätet går.
5.2.3 Om mätningen utförsi en anläggning inomhusför att avs kärma mot elekt-
romagnetiska radiofrekvenser, skall antennens mottagarelement inte
befinna sig närmare än 0,5 m från någon typ av energiabsorberande mate-
rial och inte närmare än 1,5 m från väggen i anläggningen inomhus. Det
skall inte finnas något absorberande material mellan mottagarantennen och
den elektriska/elektroniska underenheten.
5.3 Antennensriktning och polaris ering
I mätpunkten skall avläsning göras med antennen i både horisonellt och
vertikalt polariseringsläge.
5.4 Avläsning
Den högsta av de två avläsningar som görs (enligt punkt 5.3) i varje frek-
vens skall betraktas som det karaktäristiska måttet för den frekvens där
mätningarna utfördes.
6.Frekvenser
6.1 Mätningar
Mätningar skall utföras inom frekvensområdet 30—1 000 MHz. Detta
område skall delas in i 13 band. Inom varje band kan en frekvens mätas1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 54
▼M2
för att visa att de krävda begränsningarna tillgodoses. För att bekräfta att
underenheten möter kraven i denna bilaga skall kontrollmyndigheten mäta
i en sådan punkt i vart och ett av de 13 frekvensbanden, t.ex.: 30—50,
50—75, 75—100, 100—130, 130—165, 165—200, 200—250, 250—320,
320—400, 400—520, 520—660, 660—820, 820—1 000 MHz. Om
gränsen överskrids under mätningen skall detta undersökas för att
säkerställa att det beror på underenheten och inte på bakgrundsstrålning.
6.2 Om den utstrålade smalbandsstrålningen i något av de frekvensband som
har fastställts i punkt 6 under det första steg som skall ha utförts enligt
beskrivningen i punkt 1.3 i denna bilaga är åtminstone 10 dB under refe-
rensgränsen, skall den elektriska/elektroniska underenheten anses uppfylla
kraven i denna bilaga med betydelse för detta frekvensband.1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 55
▼M2
BILAGA IX
MÄTMETODER FÖR ELEKTRISKA/ELEKTRONISKA UNDERENHE-
TERS IMMUNITET MOT ELEKTROMAGNETISK UTSTRÅLNING
1.Allmänt
1.1 Den mätmetod som beskrivs i denna bilaga skall enbart tillämpas på
elektriska/elektroniska underenheter.
1.2 Mätmetod1.2.1 Elektriska/elektroniska underenheter skall uppfylla de krav som gäller
för alla kombinationer av följande mätmetoder efter tillverkarensgott-
finnande förutsatt att detta resulterar i att hela frekvensområdet som är
specificerat i punkt 5.1 i denna bilaga täcks.
— Striplinemätning, se första tillägget till denna bilaga.
— Mätning av masströmsinducering, se andra tillägget till denna
bilaga.
— Mätning av cell i tvärgående elektromagnetiskt läge, se tredje tillä-
gget till denna bilaga.
— Immunitetsmätning med fritt fält, se fjärde tillägget till denna
bilaga.
1.2.2 På grund av utstrålning av elektromagnetiska fält under dessa
mätningar, skall alla mätningar utföras på en avskärmad plats (cellen
i tvärgående elektromagnetiskt läge är en avskärmad plats).
2.Resultatredovisning
För de mätningar som beskrivs i denna bilaga, skall fältstyrkan redo-
visas i volt/m och inducerad ström skall redovisas i milliampere.
3.Mätplats
3.1 Mätanläggningen skall klara att alstra den fältstyrka inom de frekven-
sområden som har bestämts i denna bilaga. Mätanläggningen skall
uppfylla (nationella) lagkrav som gäller utstrålning av elektromagne-
tiska signaler.
3.2 Mätutrustningen skall befinna sig utanför kammaren.
4.Funktionstillstånd för elektrisk/elektronisk underenhet under
mätning
4.1 Den elektriska/elektroniska underenhet som mäts skall vara i normalt
funktionsläge. Den skall ställas i ordning så som har definierats i
denna bilaga om inte enskilda mätmetoder uppmanar någonting annat.
4.2 Kraftförsörjning skall tillföras den elektriska/elektroniska underenhet
som mäts via ett konstgjort nätverk (5 µH/50 ohm) som skall vara
elektriskt jordat. Den elektriska spänningen skall upprätthållas inom
± 10 % av dess nominella systemdriftspänning. Förekommande små
spänningsvariationer skall vara mindre än 1,5 % av den nominella
systemdriftspänning som mäts i övervakningsporten för det konst-
gjorda nätverket.
4.3 All yttre utrustning som krävs för att den elektriska/elektroniska
underenheten skall fungera skall finnas på plats under kalibreringsf-
asen. Ingen yttre utrustning skall befinna sig närmare än 1 m från
referenspunkten under kalibrering.
4.4 För att säkerställa att återgivbara mätresultat uppnås när provningar
och mätningar repeteras, skall utrustningen som alstrar mätsignaler
och dess uppställning vara av samma specifikation som den som
användes under varje enskild kalibreringsfas (punkter 7.2, 7.3.2.3,
8.4, 9.2 och 10.2 i denna bilaga).
4.5 Om den elektriska/elektroniska underenhet som mäts består av mer än
en enhet skall de sammankopplade kablarna helst vara det kabelnät
som är avsett att användas i fordonet. Om dessa inte är tillgängliga,
skall den minsta längden mellan den elektriska kontrollenheten och
det konstgjorda nätverket vara 1,5 m. Alla ledningar i kabelnätet skall
avslutas så realistiskt som möjligt och företrädesvis med verkliga
belastningar och manöverdon.
5. Frekvensområde, uppehållstid1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 56
▼M2
5.1 Mätningar skall utföras i frekvensområdet 20—1 000 MHz.
5.2 För att bekräfta att de elektriska/elektroniska underenheterna möter
kraven i denna bilaga, skall mätningar utföras i upp till 14 frekvenser
i området, t.ex.: 27, 45, 65, 90, 120, 150, 190, 230, 280, 380, 450,
600, 750 och 900 MHz. Svarstiden för utrustningen skall beaktas och
uppehållstiden skall vara tillräcklig för att tillåta att den utrustning
som mäts reagerar under normala förhållanden. Den skall i alla fall
inte vara mindre än två sekunder.
6.Egenskaper hos mätningssignaler som skall alstras
6.1 Signalenstoppvärde
Toppvärdet för mätsignalerna skall vara detsamma som toppvärdet för
en omodulerad sinussignal vars effektivvärde i volt/m är definierat i
punkt 6.7.2 i bilaga I (se fjärde tillägget till bilaga VI).
6.2 Mätsignalens kurvform
Mätningssignalen skall vara en sinuskurva av en radiofrekvens, ampli-
tudmodulerad med en sinussignal på 1 kHz med ett modulationsdjup
på 0,80 ± 0,04 m.
6.3 Modulationsdjup
Modulationsdjupet m är definierat som
m=Enveloppensmaximum − enveloppensminimum
Enveloppensmaximum + enveloppensminimum
7.Striplinemätning
7.1 Mätmetod
Denna mätmetod består i att utsätta kabelnätet som förbinder kompo-
nenterna i en elektrisk/elektronisk underenhet för en specificerad
fältstyrka.
7.2 Mätning av fältstyrka i stripline
I varje önskad mätfrekvens, skall en effektnivå tillföras stripline för att
producera den fältstyrka som behövs i mätområdet med den elektriska/
elektroniska underenhet som mäts frånvarande, denna nivå av framef-
fekt, eller en annan parameter som har direkt samband med den
frameffekt som behövs för att definiera fältet skall mätas och resul-
taten noteras. Dessa resultat skall användas för
typgodkännandemätningar om inga förändringar inträffar i anläggning-
arna eller utrustningarna som gör det nödvändigt att göra om
förfarandet. Under denna process, skall placeringen av fältsondhuvudet
vara under den aktiva ledaren, centrerad i längsgående, vertikala och
tvärgående riktningar. Platsen för sondens elektronik skall befinna sig
så lång borta som möjligt från den längsgående striplineaxeln.
7.3 Installation av den elektriska/elektroniska underenhet som mäts
7.3.1 150 mm striplinemätning
Mätmetoden tillåter alstring av homogena fältstyrkor mellan en aktiv
ledare (stripline 50 ohm impedans), och ett jordplan (den ledande
ytan av monteringsbordet), mellan vilka delar av nätet kan sättas in.
De elektroniska kontrollerna för den elektriska/elektroniska underen-
heten som mäts skall installeras på jordplanet men utanför stripline
med en av dess kanter parallell med den aktiva ledaren av stripline.
Den skall ligga 200 ± 10 mm från en linje på jordplanet direkt under
kanten av den aktiva ledaren. Avståndet mellan alla kanter av den
aktiva ledaren och alla yttre anordningar som används för mätning
skall vara åtminstone 200 mm. Den del som är kabelnät för den elekt-
riska/elektroniska underenheten som mäts skall placeras mellan den
aktiva ledaren och jordplanet (se figurer 1 och 2 i första tillägget till
denna bilaga).
7.3.1.1 Kabelnätets minsta längd, som skall innefatta kabelhärvan för den
elektroniska kontrollenheten och vara placerad under stripline skall
vara 1,5 m om inte kabelnätet i fordonet är mindre än 1,5 m. Om detta
är fallet, skall kabelnätets längd vara densamma som den längsta
längden av kabelnätet som används för installationen i fordonet. Alla
förgreningsledningar som finns inom denna längd skall dras vinkelrätt
mot linjenslängs gående axel.1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 57
▼M2
7.3.1.2 Alternativt, skall kabelnätets hela längd, inklusive den längsta längden
av de förgreningar som förekommer, vara 1,5 m.
7.3.2 800 mm striplinemätning7.3.2.1 Mätmetod
Stripline består av två parallella metallplattor som är separerade med
800 mm avstånd. Utrustning som mäts är placerad centralt mellan plat-
torna och är påverkat av en elektromagnetisk fältstyrka (se figurer 3
och 4 i första tillägget till denna bilaga).
Denna metod kan mäta kompletta elektroniska system inklusive
sensorer och manöverdon samt kontroll- och ledningsnät. Den är
lämplig för utrustningar vars största dimension är mindre än en tred-
jedel av avståndet i separeringen mellan plattorna.
7.3.2.2 Placering av stripline
Stripline skall befinna sig i ett avskärmat rum (för att förhindra yttre
strålning) och placeras 2 m från väggarna samt alla metalliska innes-
lutningar för att förhindra elektromagnetiska reflektioner. Material som
absorberar radiofrekvenser kan användas för att dämpa dessa reflek-
tioner. Stripline skall placeras på oledande stöd åtminstone 0,4 m
ovanför golvytan.
7.3.2.3 Kalibrering av stripline
En sond för fältmätning skall placeras inom den centrala tredjedelen
av de längsgående, vertikala och tvärgående dimensionerna av
utrymmet mellan de parallella plattorna och med systemet som mäts
frånvarande. Den tillhörande mätutrustningen skall vara placerad
utanför det avskärmade rummet.
I varje önskvärd mätningsfrekvens, skall en effektnivå tillföras stri-
pline för att producera den fältstyrka som behövs vid sonden. Denna
nivå på frameffekt, eller någon annan parameter som har direkt
samband med den frameffekt som krävs för att definiera fältstyrkan,
skall användas för typgodkännandemätningar om inga förändringar
inträffar i anläggningarna eller utrustningarna som gör det nödvändigt
att göra om förfarandet.
7.3.2.4 Installation av den elektriska/elektroniska underenhet som mäts
Huvudkontrollenheten skall placeras inom den centrala tredjedelen av
de längsgående, vertikala och tvärgående dimensionerna av utrymmet
mellan de parallella plattorna. Den skall stödjas av ett stativ som är
tillverkat av ett oledande material.
7.3.2.5 Nät för huvudkablar och kablar för sensorer/manövreringsorgan
Nätet för huvudkablar och alla kablar för sensorer/manövreringsorgan
skall resa sig vertikalt från kontrollenheten till den översta jordplattan
(detta bidrar till att ge bästa koppling med det elektromagnetiska
fältet). Sedan skall de följa undersidan av plattan till en av dess fria
kanter där de skall löpa över och följa toppen av jordplattan så långt
som kopplingarna för stripeline räcker. Kablarna skall sedan dras till
den anslutna utrustning, vilken skall vara placerad på en yta bortom
påverkan från det elektromagnetiska fältet, t.ex. på golvet i det
avskärmade rummet 1 m ifrån och längs med stripline.
8.Immunitetsmätning med fritt fält för elektrisk/elektronisk under-
enhet
8.1 Mätmetod
Denna mätmetod tillåter mätning av fordons elektriska/elektroniska
system genom att utsätta en elektrisk/elektronisk underenhet för elekt-
romagnetisk strålning som alstras av en antenn.
8.2 Beskrivning av mätbänk
Mätningen skall utföras inne i en halvdämpad kammare ovanpå en
bänk.
8.2.1 Jordplan8.2.1.1 För immunitetsmätning med fritt fält, skall den elektriska/elektroniska
underenhet som mäts och dess kabelnät stöttas upp 40 ± 5 mm över ett
träbord eller ett motsvarande icke ledande bord. Om dock någon del
av den elektriska/elektroniska underenhet som mäts är avsedd att
förbindas elektriskt med ett fordons metallkaross, skall denna del
placeras på ett jordplan och skall vara elektriskt förbunden med detta1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 58
▼M2
jordplan. Jordplanet skall vara en metalldel med en minsta tjocklek av
0,5 mm. Jordplanets minsta storlek beror på storleken av den elekt-
riska/elektroniska underenhet som mäts men skall tillåta en
distribution av den elektriska/elektroniska underenhetens kabelnät och
komponenter. Jordplanet skall vara anslutet till den provanläggningens
skyddsjord. Jordplanet skall vara placerat på 1,0 ± 0,1 m höjd över
och skall vara parallell med mätanläggningens golv.
8.2.1.2 Den elektriska/elektroniska underenhet som mäts skall läggas upp och
kopplas enligt dess krav. Nätet för kraftförsörjning skall vara placerat
längsmed, och inom 100 mm från, jordplanetskant/bordet s om finns
närmast antennen.
8.2.1.3 Den elektriska/elektroniska underenhet som mäts skall kopplas till
jordanordningen enligt tillverkarens specifikationer för installation,
inga ytterligare jordförbindelser skall tillåtas.
8.2.1.4 Det minsta avståndet mellan den elektriska/elektroniska underenhet
som mäts och alla andra ledande strukturer, som t.ex. väggar i ett
avskärmat område, (förutom jordplanet/bordet under föremålet som
mäts) skall vara 1 m.
8.2.1.5 Storleken på ett jordplan skall vara 2,25 m2eller med större yta där
den minsta sidan inte är mindre än 750 mm. Jordplanet skall vara
förbunden med rummet med spännband på sådant sätt att resistansen
för likströmsförbindelsen inte överskrider 2,5 milliohm.
8.2.2 Installation av elektrisk/elektronisk underenhet som mäts
För stora utrustningar monterade på ett mätstativ i metall, skall mätsta-
tivet anses vara en del av jordplanet för mätningsändamål och skall
förbindas därefter. Framsidorna av mäturvalet skall placeras på ett
minsta avstånd av 200 mm från jordplanets kant. Alla ledningar och
kablar skall vara minst 100 mm från jordplanets kant och avståndet
till jordplanet (från den lägsta punkten av kabelnätet) skall vara
50 ± 5 mm över jordplanet. Kraftförsörjning skall tillföras den elekt-
riska/elektroniska underenhet som mäts via ett konstgjort nätverk
(5 µH/50 ohm).
8.3 Fältalstrande anordningstyp, läge och riktning8.3.1 Fältalstrande anordning
8.3.1.1 De fältalstrande anordningarna skall väljas på sådant sätt att den
önskade fältstyrkan uppnås vid referenspunkten (se punkt 8.3.4 i denna
bilaga) för de tillämpliga frekvenserna.
8.3.1.2 De fältalstrande anordningarna kan vara en eller flera antenner eller en
E-fält generator.
8.3.1.3 Konstruktionen och riktning för alla fältalstrande anordningar skall
vara av sådana slag att det alstrande fältet är polariserat, från
20—1 000 MHz horisontellt eller vertikalt.
8.3.2 Höjd och avstånd för mätning8.3.2.1 Höjd
En antenns fascentrum skall inte vara mindre än 150 ± 10 mm över
det jordplan som den elektriska/elektroniska underenhet som mäts
står på. Ingen del av någon antenns utstrålande element skall befinnas
sig närmare än 250 mm från anläggningens golv.
8.3.2.2 Mätavstånd8.3.2.2.1 I funktionstillstånd kan uppskattas på bästa sätt genom att placera den
fältalstrande anordningen så långt från den elektriska/elektroniska
underenheten som är praktiskt möjligt. Detta typiska avstånd kommer
att ligga inom området 1—5 m.
8.3.2.2.2 Om mätningen utförs i en anläggning inomhus, skall den fältalstrande
anordningens utstrålande element inte befinna sig närmare än 0,5 m
från någon typ av energiabsorberande material och inte närmare än
1,5 m från väggen i anläggningen inomhus. Det skall inte finnas
något absorberande material mellan sändarantennen och den elekt-
riska/elektroniska underenhet som mäts.
8.3.3 Antennens placering i förhållande till den elektriska/elektroniska
underenhet som mäts
8.3.3.1 Den fältalstrande anordningselement skall inte befinna sig närmare än
0,5 m från jordplanetskant.1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 59
▼M2
8.3.3.2 Fascentrumet i den fältalstrande anordningen skall befinna sig på en
yta som
i) är vinkelrät mot jordplanet
ii) löper mitt emellan jordplanetskant och mittpunkten av huvud-
delen av kabelnätet
iii) är vinkelrät mot jordplanetskant och huvuddelen av kabelnätet.
Den fältalstrande anordningen skall placeras parallellt med detta
plan (se figurer 1 och 2 i fjärde tillägget till denna bilaga).
8.3.3.3 Alla fältalstrande anordningar som placeras över jordplanet eller den
elektriska/elektroniska underenhet som mäts skall sträcka sig över
den elektriska/elektroniska underenhet som mäts.
8.3.4 Referenspunkt
I detta direktiv avser referenspunkt den punkt där fältstyrkan skall
fastställas och skall definieras enligt följande:
8.3.4.1 Åtminstone 1 m horisontellt från antennens fascentrum eller åtmin-
stone 1 m vertikalt från strålningselementen på en E-fält generator.
8.3.4.2 På en planyta som
i) är vinkelrät mot jordplanet
ii) är vinkelrät mot jordplanetskant där huvuddelen av kabelnätet går
längsmed
iii) går mitt emellan jordplanetskant och mittpunkten av huvuddelen
av kabelnätet och
iv) sammanfallande med den huvuddel av kabelnätets mittpunkt som
går längs med kanten av det jordplan som är närmast antennen.
8.3.4.3 och 150 ± 10 mm över jordplanet.8.4 Alstring av fältstyrka som behövs, provmetodik8.4.1 ”Substitutionsmetoden” skall användas för att upprätta fältförhållan-
dena för mätning.
8.4.2 Vid varje önskad mätfrekvens, skall en effektnivå tillföras den fältalst-
rande anordningen för att producera den fältstyrka som behovs vid
referenspunkten (som definierad i punkt 8.3.4) på mätplatsen med
den elektriska/elektroniska underenheten frånvarande, denna nivå på
frameffekt, eller annan parameter som har direkt samband med den
frameffekt som behövs för att definiera fältet, skall mätas och resul-
taten registreras. Dessa resultat skall användas för
typgodkännandemätningar om inga förändringar inträffar i anläggning-
arna eller utrustningarna som gör det nödvändigt att göra om
förfarandet.
8.4.3 Yttre utrustning skall befinna sig på minst 1 m avstånd från referens-
punkten under kalibrering.
8.4.4 Mätanordning för fältstyrka
En lämplig kompakt mätanordning för fältstyrka skall användas för att
bestämma fältstyrkan under kalibreringsfasen av substitutionsmetoden.
8.4.5 Fascentrumet för mätanordningen för fältstyrka skall placeras vid refe-
renspunkten.
8.4.6 Den elektriska/elektroniska underenhet som mäts och som kan inne-
fatta ytterligare ett jordplan skall sedan placeras inne i
mätanläggningen enligt kraven i punkt 8.3. Om ett andra jordplan
används, skall den finnas inom 5 mm från bänkytan och elektriskt
förbundet med den. Den krävda frameffekten som definierats i punkt
8.4.2 vid varje frekvens som definierats i punkt 5 skall sedan tillämpas
i den fältalstrande anordningen.
8.4.7 Den parameter som valdes i punkt 8.4.2 för att definiera fältet, skall
också användas för att bestämma fältstyrkan under mätningen.
8.5 Fältstyrkeprofil8.5.1 Under kalibreringsfasen av substitutionsmetoden (innan en elektrisk/
elektronisk underenhet som mäts placeras inne på mätområdet), skall
fältstyrkan inte vara mindre än 50 % av den nominella fälstyrkan
0,50 ± 0,05 m vid endera sida av referenspunkten i en linje som är
parallell med kanten av det jordplan som är närmast antennen och
passerar genom referenspunkten.1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 60
▼M2
9.Mätning av cell i tvärgående elektromagnetiskt läge
9.1 Mätmetod
Cellen i tvärgående elektromagnetiskt läge alstrar homogent fält
mellan den inre ledaren (septum) och höljet (jordplan). Den används
för att mäta elektriska/elektroniska underenheter (se figur 1 i tredje
tillägget till denna bilaga).
9.2 Mätning av fältstyrka i en cell i tvärgående elektromagnetiskt läge
9.2.1 Det elektriska fältet i en cell i tvärgående elektromagnetiskt läge skall
bestämmas genom att använda ekvationen
Ejj¼ﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃ
P/C2Z ðÞp
d
E = elektriskt fält (volt/meter)
P = effekt som matas in i cellen (watt)Z = cellensimpedans(50 ohm)d = avstånd (meter) mellan den övre väggen och plattan (septum)
9.2.2 Alternativt skall en lämplig sensor för fältstyrka placeras i den övre
halvan av cellen i tvärgående elektromagnetiskt läge. I denna del av
cellen i tvärgående elektromagnetiskt läge påverkar den elektroniska
kontrollenheten mätfältet bara litet grann.
9.3 Dimension av cell i tvärgående elektromagnetiskt läge
För att upprätthålla en homogen fältstyrka i cellen i tvärgående elekt-
romagnetiskt läge och för att uppnå mätresultat som kan upprepas åter,
skall föremålet som mäts inte vara större än en tredjedel av höjden i
cellens insida. Rekommenderade dimensioner för cell i tvärgående
elektromagnetiskt läge ges i tredje tillägget, figurer 2 och 3 till denna
bilaga.
9.4 Effekt, signal och kontrollkablar
TEM-cellen skall vara försedd med en genomföringspanel och kopplad
så nära som möjligt till ett paneluttag med ett rikligt antal kontaktstift.
Kraftförsörjningen och signalerna som leds från paneluttaget i
cellväggen skall vara direkt kopplade till det föremål som mäts.
De yttre komponenterna som sensorer, effekttillförsel och kontrollele-
ment skall vara kopplade
a) till en avskärmad kringutrustning
b) till ett fordon bredvid cellen med tvärgående elektromagnetiskt
tillstånd eller
c) direkt till det avskärmade kopplingsbordet
Avskärmade kablar skall användas för att koppla cellen med
tvärgående elektromagnetiskt tillstånd till kringutrustningen eller
fordonet om fordonet eller kringutrustningen inte befinner sig i
samma rum och inte heller i ett närgränsande avskärmat rum.
10.Mätning av masströmsinducering
10.1 Mätmetod
Detta är en metod för att utföra immunitetsmätning genom att inducera
ström direkt i kabelnätet med användning av en sond för strömindu-
cering. Sonden för inducering består av en kopplingsklämma genom
vilken kablarna för de elektriska/elektroniska komponentenheterna
som mäts passerar igenom. Immunitetsmätningar kan sedan utföras
genom att variera frekvensen av de inducerade signalerna.
Den elektriska/elektroniska komponentenheten som mäts skall vara
installerad på ett jordplan som i punkt 8.2.1 eller i ett fordon enligt
fordonets konstruktionsspecifikationer.
10.2 Kalibrering av sonden för masströmsinducering innan mätningar börjar
Sonden för inducering skall monteras i en kalibreringsjigg. Medan ett
svep görs över det frekvensområde som skall mätas, skall effekten
som behövs för att uppnå den ström som specificeras i bilaga I punkt
6.7.2.1 övervakas. Denna metod kalibrerar frameffekten i systemet för
inducering av masström gentemot ström innan mätning, och det är
denna frameffekt som skall tillämpas på induceringssonden när den
kopplas till den elektriska/elektroniska komponentenhet som mäts via
de kablar som används under kalibreringen. Det skall noteras att den1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 61
▼M2
övervakningseffekt som tillämpas på induceringssonden är framef-
fekten.
10.3 Installation av den elektriska/elektroniska komponentenhet som mäts
I en elektrisk/elektronisk underenhet som är monterad på ett jordplan
som i punkt 8.2.1 skall alla kablar avslutas så realistiskt som möjligtoch företrädesvis med verkliga belastningar och manöverdon. För
elektriska/elektroniska underenheter som är monterade i både fordon
och på jordplanet skall sonden för ströminducering placeras runt om
alla kablar i kabelnätet till varje koppling och 150 ± 10 mm från varje
koppling för den elektriska/elektroniska underenhet under elektroniska
kontrollenheter som mäts, instrumentmoduler eller aktiva sensorer som
visas i figur 1 i andra tillägget.
10.4 Effekt, signal och kontrollkablar
För en elektrisk/elektronisk underenhet som mäts och är monterad på
ett jordplan som i punkt 8.2.1, skall ett kabelnät kopplas mellan ett
konstgjort nätverk och den huvudsakliga elektroniska kontrollenheten.
Detta kabelnät skall gå parallellt med jordplanet och befinna sig minst
200 mm från jordplanetskant. Detta kabelnät s kall innehålla kabeln
för kraftförsörjning som används för att koppla fordonets batteri med
denna elektroniska kontrollenhet och kabeln för kraftåterledning om
sådan används i fordonet.
Avståndet mellan den elektroniska kontrollenheten och det konstgjorda
nätverket skall vara 1 ± 0,1 m eller så skall det vara kabelnätets längd,
om denna är känd, mellan den elektroniska kontrollenheten och det
batteri så som det används i fordonet, beroende på vad som är kortast.
Om ett fordonskabelnät användss kall alla förekommande kabe-
lförgreningar inom denna längd draslängsmed jordplanet. Annars
skall den elektriska/elektroniska underenheten med mätkablar som
befinner sig inom denna längd komma ut vid det konstgjorda
nätverket.1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 62
▼M2
Tillägg 1
Figur 1
150 mm striplinemätning
1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 63
▼M2
Tillägg 1
Figur 2
150 mm striplinemätning1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 64
▼M2
Tillägg 1
Figur 3
800 mm striplinemätning
1 = Jordplatta
2 = Huvudhylsa och kablar för sensorer och manövreringsorgan
3 = Träram
4 = Matad ledare
5 = Isolering
6 = Föremål som mäts1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 65
▼M2
Tillägg 1
Figur 4
800 mm dimensioner för striplinemätning
1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 66
▼M2
Tillägg 2
Figur 1
1 = Anordning som mäts (DUT — Device Under Test)
2 = Mätsond för radiofrekvens (valfritt)
3 = Induceringssond för radiofrekvens
4 = Konstgjort nätverk
5 = Filternätverk i avskärmat rum
6 = Kraftförsörjning
7 = Gränsyta för anordning som mäts, stimulerings- och bevakningsutrustning
8 = Signalgenerator
9 = Bredbandsförstärkare
10 = Riktkopplare för radiofrekvens50 ohm
11 = Mätanordning för effektnivå i radiofrekvenseller mots varande
12 = Spektrumanalysator eller motsvarande (valfritt)1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 67
▼M2
Tillägg 3
Figur 1
TEM-Cell Testing
1 = Yttre ledare (avskärmning)
2 = Inre ledare (septum)3 = Isolering
4 = Inmatning
5 = Isolering
6 = Dörr
7 = Paneluttag
8 = Kraftförsörjning till föremål som mäts
9 = Termineringsmotstånd, 50 ohm
10 = Isolering
11 = Föremål som mäts (högsta höjd en tredjedel av avståndet mellan cellens golv och avskiljning)1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 68
▼M2
Tillägg 3
Figur 2
Dimensioner för att konstruera en cell i tvärgående elektromagnetiskt läge
1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 69
▼M2
Tillägg 3
Figur 3
Följande tabell visar dimensionerna för att konstruera en cell med specifika
gränser för övre frekvenser:
Övre frekvens
MHzFaktor för cell-
form
W: bFaktor för cell-
form
L/WSeparering av
plattor
b (cm)Avskiljning
S (cm)
200 1,69 0,66 56 70
200 1,00 1 60 50
Typisk dimension för cell i tvärgående elektromagnetiskt läge1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 70
▼M2
Tillägg 4
Figur 1
Immunitetsmätning med fritt fält för elektrisk/elektronisk underenhet
Provuppställning (generell planskiss)1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 71
▼M2
Tillägg 4
Figur 2
Immunitetsmätning med fritt fält för elektrisk/elektronisk underenhet
Vy över bänkmed längsgående symmetriplan1972L0245 — SV — 28.11.1995 — 002.001 — 72