1994R3295 — SV — 01.07.1999 — 001.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B ►M1 RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 3295/94
av den 22 december 1994
om fastställande av vissa åtgärder avseende införsel till gemenskapen samt export och återexport
från gemenskapen av varor som gör intrång i viss immateriell äganderätt ◄
(EGT L 341, 30.12.1994, s. 8)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1 Rådets förordning (EG) nr 241/1999 av den 25 januari 1999 L 27 1 2.2.1999
1994R3295 — SV — 01.07.1999 — 001.001 — 2
▼B
▼M1
RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 3295/94
av den 22 december 1994
om fastställande av vissa åtgärder avseende införsel till gemen-
skapen samt export och återexport från gemenskapen av varor som
gör intrång i viss immateriell äganderätt
▼B
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORD-
NING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemen-
skapen, särskilt artikel 113 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag (1),
med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3), och
med beaktande av följande:Rådets förordning (EEG) nr 3842/86 av den 1 december 1986 om
åtgärder för att förhindra övergång till fri omsättning av varumärkesför-falskade varor (
4) har variti kraftsedan den 1 januari 1988. Detbör dras
slutsatser från de erfarenheter som vunnits under de första åren avförordningens tillämpning för att det system som etablerades genomdenna skall fungera bättre.
Handel med varumärkesförfalskade och pirattillverkade varor vållar
avsevärd skada för laglydiga tillverkare och grossister och för inneha-vare av upphovsrätt eller närstående rättigheter och vilseleder konsu-menterna. Dessa varor bör i så stor utsträckning som möjligt hindrasfrån att släppas ut på marknaden, och åtgärder bör vidtas för att effektivtbekämpa denna olagliga verksamhet utan att hindra den lagligahandelns frihet. Detta mål eftersträvas också genom åtgärder på interna-tionell nivå enligt samma riktlinjer.
I den mån som varumärkesförfalskade eller pirattillverkade varor och
liknande produkter importeras från tredje land är det viktigt attförhindra att de övergår till fri omsättning i gemenskapen eller att dehänförs t ill et tsuspensivtarrangemang samtat tinföra et tlämpligtförfarande som gör det möjligt för tullmyndigheterna att ingripa för attgarantera att ett sådant förbud upprätthålls på bästa möjliga sätt.
Tullmyndigheternas ingripande för att förhindra att de varumärkesför-
falskade eller pirattillverkade varorna övergår till fri omsättning eller attde hänförs till ett suspensivt arrangemang bör också omfatta exporteneller återexporten av sådana varor från gemenskapen.
Beträffande suspensiva arrangemang och återexport som kräver
anmälan kommer tullmyndigheterna endast att ingripa när varor sommisstänks vara varumärkesförfalskade eller pirattillverkade upptäcksunder en kontroll.
Gemenskapen tar hänsyn till villkoren i GATT-avtalet beträffande
immaterialrättsliga frågor som berör handel, bl.a. med varumärkesför-falskade varor, och särskilt de åtgärder som skall vidtas vid gränsen.
Bestämmelser bör antas som gör det möjligt för tullmyndigheterna att
fatta beslut beträffande ansökningar om ingripanden som ställs till dem.
Tullmyndigheternas ingripande bör antingen bestå i att de uppskjuter
varornas övergång till fri omsättning, export eller återexport om varornamisstänks vara varumärkesförfalskade eller pirattillverkade, eller i att dekvarhåller dessa varor om de hänförs till ett suspensivt arrangemang
(1) EGT nr C 238, 2.9.1993, s. 9.
(2) EGT nr C 61, 28.2.1994.
(3) EGT nr C 52, 19.2.1994, s. 37.
(4) EGT nr L 357, 18.12.1986, s. 1.
1994R3295 — SV — 01.07.1999 — 001.001 — 3
▼B
eller återexporteras, vilket kräver en anmälan, så länge som det är
nödvändigtför at tkunna avgöra om varorna verkligen är varumärkes-förfalskade eller pirattillverkade.
Det är lämpligt att tillåta medlemsstaterna att kvarhålla varorna i fråga
under en viss tid även innan rättighetsinnehavaren har lämnat in sinansökan eller fått den godkänd för att han skall hinna lämna in enansökan om tullmyndigheternas ingripande.
Den behöriga myndigheten bör, då den fattar beslut i fall som under-
ställts den, hänvisa till de kriterier som används för att avgöra om devaror som produceras i den berörda medlemsstaten bryter mot de imma-teriella rättigheterna. Medlemsstaternas bestämmelser om de rättsligainstansernas behörigheten och om de rättsliga förfarandena berörs inteav denna förordning.
Det är nödvändigt att fastställa åtgärder som skall vidtas för varorna i
fråga om det fastställs att de är varumärkesförfalskningar eller pirattill-verkade. Dessa åtgärder bör inte bara beröva dem som är ansvariga förhandeln med dessa varor de ekonomiska fördelarna av verksamhetenoch pålägga dem straffåtgärder, utan även effektivt avskräcka mot fort-sat tverksamhetav samma slag.
För att undvika allvarliga störningar vid deklaration av varor som ingår
i resandes personliga bagage är detnödvändigtat tfrån denna förord-nings räckvidd undanta varor som kan vara förfalskade eller pirattillver-kade och som importeras från tredje land inom de gränser som fastställsav gemenskapsregler om tullbefrielse.
En enhetlig tillämpning av de gemensamma regler som fastställs genom
denna förordning måste säkerställas, och av denna anledning måste ettgemenskapsförfarande fastställas som gör det möjligt att fatta beslut omåtgärder för genomförande av dessa bestämmelser inom rimlig tid ochatt stärka det ömsesidiga biståndet mellan medlemsstaterna, å ena sidan,och mellan medlemsstaterna och kommissionen, å andra sidan, för attsäkerställa en större effektivitet.
Mot bakgrund av bl.a. erfarenheterna från denna förordnings tillämp-
ning är detlämpligtat tundersöka vilka möjlighet er detfinns at tökaantalet immateriella rättigheter som förordningen skall omfatta.
Förordning (EEG) nr 3842/86 bör därför upphöra att gälla.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
Allmänt
▼M1
Artikel 1
1. I denna förordning fastställs
a) villkoren för ingripande av tullmyndigheterna när varor som miss-
tänks vara sådana varor som anges i punkt 2 a,
— deklareras för fri omsättning, export eller återexport i enlighet
med artikel 61 i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemen-skapen (
1),
— påträffas vid en kontroll av varor som underkastats tullövervak-
ning i enlighetmed art ikel 37 i förordning (EEG) nr 2913/92,som hänförts till ett suspensivt arrangemang i enlighet medartikel 84.1 a i den förordningen, återexporterats medelstanmälan eller är upplagda i en frizon eller ett frilager i enlighetmed artikel 166 i den förordningen,
(1) EGT L 302, 19.10.1992, s. 1.
1994R3295 — SV — 01.07.1999 — 001.001 — 4
▼M1
och
b) åtgärder som skall vidtas av de behöriga myndigheterna med avse-
ende på dessa varor, när det har fastställts att dessa verkligen ärsådana varor som avses i punkt2 a.
2. I denna förordning avses med
a)varor som gör intrång på den immateriella äganderätten :
—varumärkesförfalskade varor :
— varor, inbegripet emballage, som utan tillstånd är försedda
med ett varumärke som är identiskt med det giltigt inregistre-rade varumärketför varor av samma slag eller som i väsent -liga drag inte kan skiljas från ett sådant varumärke och somdärigenom kränker de rättigheter som tillkommer varumärke-sinnehavaren i fråga enligt gemenskapslagstiftningen ellerlagstiftningen i den medlemsstat i vilken ansökan om ingri-pande av tullmyndigheterna görs,
— varje varumärkessymbol (logotyp, etikett, klistermärke,
broschyr, bruksanvisning eller garantihandling), även om denföreligger separat, under samma omständigheter som de varorsom avses i första punkten,
— emballagematerial som är försett med varumärken för förfals-
kade varor och som föreligger separat, under samma omstän-digheter som de varor som avses i första punkten,
— ”pirattillverkade varor”: varor som är eller innehåller kopior som
tillverkats utan medgivande från innehavaren av upphovsrätteneller närstående rättigheter eller mönsterrättsinnehavaren, oavsettom mönstret är registrerat enligt nationell lagstiftning eller ej,eller från en person med vederbörligt tillstånd av rättighetsinne-havaren i tillverkningslandet, om framställningen av dessa kopiorkränker rättigheten i fråga enligt gemenskapslagstiftningen ellerlagstiftningen i den medlemsstat i vilken ansökan om ingripandeav tullmyndigheterna görs,
— varor som i den medlemsstat där ansökan om tullmyndigheternas
ingripande lämnats gör intrång i ett patent enligt lagstiftningen idenna medlemsstat eller ett tilläggsskydd enligt rådets förordning(EEG) nr 1768/92 (
1) eller Europaparlamentets och rådets förord-
ning (EG) nr 1610/96 (2).
b)rättighetsinnehavare : innehavare av ett varumärke, patent eller till-
läggsskydd och/eller innehavare av någon av de rättigheter somavses i a, eller varje annan person med rätt att använda varumärket,patentet, tilläggsskyddet eller rättigheterna och/eller dessa personersföreträdare,
c)gemenskapsvarumärke : sådantvarumärke som avses i art ikel 1 i
rådets förordning (EG) nr 40/94 (
3).
d)tilläggsskydd : sådantt illäggsskydd som avses i förordning (EEG) nr
1768/92 eller förordning (EG) nr 1610/96.
3. Varje form eller matris som är särskilt avsedd eller anpassad för
t illverkning av et tförfalskatvarumärke, varor med et tsådantvaru-märke, varor som gör intrång i ett patent eller ett tilläggsskydd ellerpirattillverkade varor skall likställas med sådana varor som avses ipunkt 2 a, under förutsättning att användningen av dessa formar ellermatriser kränker en rättighetsinnehavares rättigheter enligt gemenskaps-lagstiftningen eller lagstiftningen i den medlemsstat i vilken ansökanom tullmyndigheternas ingripande görs.
4. Denna förordning skall inte gälla för varor som är försedda med
ett varumärke med varumärkesinnehavarens medgivande eller som ärskyddade genom ett patent eller ett tilläggsskydd, en upphovsrätt elleren närstående rättighet eller en mönsterrätt och som har tillverkats med
(1) EGT L 182, 2.7.1992, s. 1.
(2) EGT L 198, 8.8.1996, s. 30.
(3) EGT L 11, 4.1.1994, s. 1.
1994R3295 — SV — 01.07.1999 — 001.001 — 5
▼M1
rättighetsinnehavarens medgivande men som befinner sig i någon av de
situationer som avses i punkt 1 a utan den senares medgivande.
Inte heller skall förordningen gälla för de varor i första stycket som har
tillverkats eller är försedda med ett varumärke enligt andra villkor ändem som har överenskommits med innehavaren, av rättigheterna i fråga.
▼
B
KAPITEL II
▼M1
Förbudmotinförsel,övergångtillfriomsättning,export,återexporteller hänförande till ett suspensivt arrangemang, en frizon eller ettfrilager av varor som gör intrång på viss immateriell äganderätt
Artikel 2
Införsel i gemenskapen, övergång till fri omsättning, export, återexport,
hänförande t ill et tsuspensivtarrangemang samthänförande t ill enfrizon eller ett frilager av varor som efter genomförandet av förfarandetenligt artikel 6 har befunnits vara sådana varor som avses i artikel 1.2 askall vara förbjuden.
▼
B
KAPITEL III
Ansökan om tullmyndigheternas ingripande
Artikel 3
1. I varje medlemsstat kan en rättighetsinnehavare inge en skriftlig
ansökan till den behöriga enheten vid tullmyndigheten om att dennaskall ingripa om varorna har hänförts till någon av de situationer somavses i artikel 1.1 a.
▼
M1
När den sökande är innehavare av ett gemenskapsvarumärke kanansökan förutom ingripande av tullmyndigheterna i den medlemsstat däransökan lämnats även avse ingripande av tullmyndigheterna i en ellerflera andra medlemsstater.
När det finns elektroniska system för datautbyte, får medlemsstaterna
föreskriva att ansökan om ingripande av tullmyndigheterna görs påelektronisk väg.
▼
B
2. Ansökan enligtpunkt1 skall innehålla
— en tillräckligt detaljerad beskrivning av varorna för att göra det
möjligt för tullmyndigheterna att känna igen dem,
— ett bevis på att den sökande är rättighetsinnehavare för varorna i
fråga.
Rättighetsinnehavaren måste också lämna alla relevanta upplysningar
som han har tillgängliga för att göra det möjligt för den behörigaenheten vid tullmyndigheten att fatta ett beslut med fullständigkännedom om fakta, dock utan att dessa upplysningar är ett villkor föratt ansökan skall behandlas.
▼
M1
När det gäller pirattillverkade varor eller varor som gör intrång i patent
eller tilläggsskydd skall dessa upplysningar, såvitt möjligt, omfatta
▼B
— den plats där varorna befinner sig eller den destination som avses,— närmare uppgifter för identifiering av försändelsen eller de olika
paketen,
1994R3295 — SV — 01.07.1999 — 001.001 — 6
▼B
— varornas planerade ankomst- eller avsändningsdag,
— använt transportmedel,— importörens, exportörens eller innehavarens identitet.
▼
M1
3. Ut om i detfall som avses i punkt1 andra st ycketskall detiansökan anges under hur lång tid tullmyndigheterna anmodas attingripa.
I sådana ansökningar som avses i punkt1 andra st ycketskall detanges i
vilken eller vilka medlemsstater det begärs att tullmyndigheterna skallingripa.
4. Den sökande får debiteras en avgift avsedd att täcka de administ-
rativa kostnaderna i samband med ansökan.
Den sökande eller dennes företrädare får dessutom debiteras en avgift
avsedd att täcka kostnaderna för genomförandet av beslutet i varjemedlemsstat där beslutet om beviljande av ansökan gäller.
Avgiften skall stå i rimlig proportion till den tjänst som tillhandahålls.
▼
B
5. Den behöriga enhet vid tullmyndigheten till vilken en ansökanenligt punkt 2 har ingetts skall behandla denna ansökan och genastskriftligen underrätta den sökande om sitt beslut.
Om ansökan bifalls skall enheten ange under hur lång tidsperiod tull-
myndigheterna skall ingripa. Denna period får efter ansökan av rättig-hetsinnehavaren förlängas av den enhet som fattade det första beslutet.
▼
M1
För ansökningar enligtpunkt1 andra st ycketskall denna period vara et tår och får på begäran av rättighetsinnehavaren förlängas med ett år avden enhet som fattade det ursprungliga beslutet.
▼
B
Varje avslag på en ansökan skall motiveras och detta avslag får över-klagas.
6. Medlemsstaterna får begära att rättighetsinnehavaren, om hans
ansökan har bifallits, eller om ett ingripande enligt artikel 1.1 a har sketti överensstämmelse med artikel 6.1, ställer en säkerhet
— för att täcka hans eventuella skyldigheter gentemot personer som
berörs av någotav ingripandena i art ikel 1.1 a om detförfarandesom inletts enligt artikel 6.1 inte kan fullföljas till följd av enhandling eller uraktlåtenhet från rättighetsinnehavaren eller om detsenare fastslås att varorna i fråga inte var ►
M1sådana varor som
avses i artikel 1.2 a ◄,
— för att garantera betalning av kostnaderna enligt denna förordning i
samband med att varorna förvaras under tullkontroll enligt artikel 6.
▼M1
För ansökningar enligtpunkt1 andra st ycketskall säkerhetst ällas ivarje medlemsstat där en sådan krävs och där beslutet om beviljande avansökan gäller.
7. Rättighetsinnehavaren är skyldig att underrätta den enhet som
avses i punkt1 och, i förekommande fall, den eller de enhet er somavses i artikel 5.2 andra stycket i de fall då rättigheten inte längre ärregistrerad på giltigt sätt eller har löpt ut.
▼
B
8. Varje medlemsstat skall utse den enhet inom tullmyndigheten somär behörig att ta emot och behandla de ansökningar som avses i dennaartikel.
▼
M1
9. Punkterna 1−8 skall även tillämpas med avseende på förlängningav beslutet rörande den ursprungliga ansökan.
1994R3295 — SV — 01.07.1999 — 001.001 — 7
▼B
Artikel 4
Om tullkontoret kan konstatera att varor är ►M1sådana varor som
avses i artikel 1.2 a ◄vid de kontroller som utförs enligt något av de
tullförfaranden som avses i artikel 1.1 a innan en ansökan från rättig-hetsinnehavaren har lämnats in eller bifallits, kan tullmyndigheten,enligt gällande lagstiftning i medlemsstaterna i fråga, om de vet vemsom är rättighetsinnehavare, underrätta denne om risken för en lagöver-trädelse. Tullmyndigheten skall ha rätt att uppskjuta varornas övergångtill fri omsättning eller kvarhålla dem under en tid av tre arbetsdagar såatt rättighetsinnehavaren hinner lämna in en ansökan om ingripandeenligtart ikel 3.
▼
M1
Artikel 5
1. Det beslut som beviljar rättighetsinnehavarens ansökan skall
omedelbart överlämnas till de tullkontor i medlemsstaten som antas bliberörda av de varor som i ansökan anges vara sådana varor som avses iartikel 1.2 a.
2. För sådana ansökningar som avses i artikel 3.1 andra stycket skall
artikel 250 första strecksatsen i förordning (EEG) nr 2913/92 ocksåtillämpas på beslutet om beviljande av ansökan och besluten omförlängning eller upphävande av detta.
När beslutet om beviljande av nämnda ansökan har fattats ankommer
det på sökanden att överlämna beslutet och alla eventuella övriganödvändiga uppgifter samt översättningar till den relevanta enheten hosden tullmyndighet som avses i artikel 3.1 första stycket i den eller demedlemsstater där den sökande begärt tullmyndigheternas ingripande.Detta överlämnande kan emellertid, med den sökandes samtycke, görasdirekt av den relevanta enheten hos den tullmyndighet som har fattatbeslutet. På begäran av tullmyndigheterna i de berörda medlemsstaternaskall den sökande tillhandahålla ytterligare information som ärnödvändig för att verkställa beslutet i fråga.
Den period som avses i artikel 3.5 tredje stycket löper från och med den
dag då beslutet om beviljande av ansökan fattas. Detta beslut träder ikraft i den eller de medlemsstater till vilka beslutet riktar sig först närdet har överlämnats i enlighet med andra stycket och, i förekommandefall, när den avgift som avses i artikel 3.4 andra stycket har erlagts ochden säkerhet som avses i artikel 3.6 ställts. Giltighetstiden för beslutetkan emellertid inte i något fall överskrida den tidsfrist på ett år somlöper från och med den dag då beslutet om att bevilja den ursprungligaansökan fattades.
Beslutet skall sedan omedelbart överlämnas till de nationella tullkontor
som antas bli berörda av de varor som misstänks vara en varumärkes-förfalskning av de varor som beslutet avser.
Denna punktskall också t illämpas på beslutom förlängning av det
ursprungliga beslutet.
▼
B
KAPITEL IV
Villkorföringripandeav tullmyndigheternaochav demyndigheter
som är behöriga att besluta i sak
Artikel 6
1. Om ett tullkontor till vilket beslutet om att bevilja en ansökan från
rättighetsinnehavaren har överlämnats enligt artikel 5 efter att om så ärnödvändigtha rådgjortmed den sökande, finner detklarlagtat tde varorsom har hänförts till någon av de situationer som avses i artikel 1.1 amotsvarar beskrivningen av ►
M1sådana varor som avses i artikel
1.2 a◄i detta beslut, skall tullkontoret uppskjuta frigörandet av
varorna eller kvarhålla dessa.
1994R3295 — SV — 01.07.1999 — 001.001 — 8
▼B
Tullkontoret skall omedelbart underrätta den enhet som behandladeansökan enligt artikel 3. Denna enhet eller tullkontoret skall genastunderrätta deklaranten och den person som ansökte om ingripande. Ienlighet med de nationella bestämmelserna om skydd av persondata,industrioch affärssekretess och yrkesmässig och administrativ konfiden-tialitet skall det tullkontor eller den enhet som behandlade ansökan pårättighetsinnehavarens begäran underrätta honom om deklarantens namnoch adress och även mottagarens namn och adress om dessa är kända,så att rättighetsinnehavaren kan begära att de behöriga myndigheternafattar ett beslut i sak. Tullkontoret skall ge den sökande och de personersom berörs av något av ingripandena i artikel 1.1 a möjlighet attinspektera de varor vilkas frigörande har skjutits upp eller som harkvarhållits.
Vid undersökningen av varorna får tullkontoret ta prover för att under-
lätta förfarandet.
2. Den lagstiftning som gäller i den medlemsstat inom vars territo-
rium varorna har hänförts till någon av de situationer som avses i artikel1.1 a skall tillämpas vid
a) hänskjutande till den behöriga myndigheten för ett beslut i sak och
för att den tullenhet eller det tullkontor som avses i punkt 1 omedel-bart skall kunna underrättas om denna åtgärd, om det inte är denenheten eller det kontoret som vidtar åtgärden,
b) utarbetande av det beslut som skall tas av denna myndighet. Om det
saknas gemenskapsbestämmelser i detta avseende skall de kriteriersom ligger till grund för detta beslut vara desamma som dem somanvänds för att avgöra om varor som tillverkas i den berördamedlemsstaten kränker innehavarens rättigheter. Beslut som fattas avden behöriga myndigheten skall motiveras.
Artikel 7
1. Om det tullkontor som avses i artikel 6.1 inte inom tio arbetsdagar
efter anmälan om frigörande eller kvarhållande har underrättats om attärendet har hänskjutits till den behöriga myndighet som skall fattabesluti sakfrågan enligtart ikel 6.2 eller om at tden vederbörligenbemyndigade myndigheten har vidtagit temporära åtgärder, skallvarorna frigöras under förutsättning att alla tullformaliteter har uppfylltsoch att kvarhållningen återtagits.
Denna period kan i lämpliga fall förlängas med högst tio arbetsdagar.
▼
M1
2. När det rör sig om varor som misstänks göra intrång på patent,tilläggsskydd eller mönsterrättigheter skall varornas ägare, importöreller mottagare kunna utverka att de berörda varorna frigörs eller attderas kvarhållning återtas mot ställande av en säkerhet, under förutsätt-ning att
a) den enhet eller det tullkontor som avses i artikel 6.1, inom den frist
som nämns i punkt 1 i denna artikel, har underrättats om att ärendethar hänskjutits till den myndighet som är behörig att besluta isakfrågan och som avses i punkt1,
b) den myndighet som är bemyndigad till detta inte har vidtagit skydds-
åtgärder då tidsfristen löper ut, och
c) alla tullformaliteter har uppfyllts.
Säkerheten måste vara tillräcklig för att skydda rättighetsinnehavarens
intressen. Att säkerhet ställs skall inte inverka på de andra åtgärder somstår rättighetsinnehavaren till buds. Om ärendet har hänskjutits till denmyndighet som är behörig att besluta i sakfrågan av någon annan äninnehavaren av patentet, tilläggsskyddet eller mönsterrättigheten skallsäkerheten frisläppas om denne inte utövar sin rätt att vidta rättsligaåtgärder inom 20 arbetsdagar räknat från och med den dag då hanunderrättades om att varornas frigörande skjutits upp eller att varornakvarhålls. Om punkt 1 andra stycket tillämpas kan denna frist förlängastill högst 30 arbetsdagar.
1994R3295 — SV — 01.07.1999 — 001.001 — 9
▼B
3. Villkoren för lagring av varorna under den period frigörandetäruppskjutet eller varorna kvarhålls skall fastställas av varje medlemsstat.
KAPITEL V
▼M1
Bestämmelser som skall gälla varor som befunnits vara sådana
varor som gör intrång på den immateriella äganderätten
Artikel 8
1. Utan att det påverkar tillämpningen av andra rättsmedel som står
rättighetsinnehavaren till buds skall medlemsstaterna vidta de åtgärdersom är nödvändiga för at tgöra detmöjligtför de behöriga myndighe-terna att
a) som huvudregel och i överensstämmelse med tilllämpliga bestäm-
melser i nationell lagstiftning förstöra varor som befunnits varasådana varor som avses i artikel 1.2 a eller placera dem utanför dekommersiella kanalerna på ett sätt som eliminerar skadan för rättig-hetsinnehavaren, utan kompensation av något slag och utan kostnadför statskassan,
b) med avseende på dessa varor vidta alla andra åtgärder som har till
resultat att de berörda personerna effektivt berövas de ekonomiskafördelarna av verksamheten.
Åtgärden att avlägsna de varumärken som utan tillstånd har anbringats
på de varumärkesförfalskade varorna skall, utom i undantagsfall, inteanses ha en sådan verkan.
2. De varor som avses i artikel 1.2 a får överlåtas till statskassan. I
detta fall skall bestämmelserna i punkt 1 a gälla.
3. Förutom de upplysningar som ges enligt artikel 6.1 andra stycket
och på de villkor som fastställs där skall tullkontoret eller den behörigaenheten på begäran underrätta rättighetsinnehavaren om namn på ochadress till avsändaren, importören eller exportören och tillverkaren avde varor som befunnits vara sådana varor som avses i artikel 1.2 a ochom mängden av varorna i fråga.
▼
B
KAPITELVI
Slutbestämmelser
Artikel 9
▼M1
1. Om inte annat föreskrivs i lagstiftningen i den medlemsstat ivilken en ansökan som upprättats i enlighet med artikel 3.2 lämnats ineller, när det gäller sådan ansökan som avses i artikel 3.1 andra stycket,i lagstiftningen i den medlemsstat i vilken varorna inte upptäckts av etttullkontor, skall beviljandet av ansökan inte berättiga rättighetsinneha-varen till kompensation om sådana varor som avses i artikel 1.2 a inteupptäcks av ett tullkontor och därför frigörs eller inte kvarhålls på detsätt som anges i artikel 6.1.
2. Om inte annat föreskrivs i lagstiftningen i den medlemsstat i
vilken ansökan lämnats in eller, när det gäller sådan ansökan som avsesi artikel 3.1 andra stycket, i lagstiftningen i den medlemsstat där skadanuppstått, skall ett tullkontors eller annan vederbörligen bemyndigadmyndighets utövande av befogenheter när det gäller bekämpning avsådana varor som avses i artikel 1.2 a inte medföra ansvar gentemot depersoner som berörs av de ingripanden som avses i artikel 1.1 a ellerartikel 4, om dessa skulle lida skada genom deras handlande.
▼
B
3. Rättighetsinnehavarens civilrättsliga ansvar skall bestämmas avlagstiftningen i den medlemsstat i vilken varorna i fråga hänfördes tillnågon av de situationer som avses i artikel 1.1 a.
1994R3295 — SV — 01.07.1999 — 001.001 — 10
▼B
Artikel 10
Denna förordning skall inte gälla varor av icke-kommersiell natur som
ingår i resandes personliga bagage inom de gränser som fastställs i frågaom tullbefrielse.
Artikel 11
Varje medlemsstat skall också införa straffåtgärder som skall tillämpas
vid överträdelse av artikel 2. ►
M1Påföljderna skall vara effektiva, väl
avvägda och avskräckande. ◄
Artikel 12
De bestämmelser som behövs för att tillämpa denna förordning skall
antas enligt det förfarande som fastställs i artikel 13.3 och 13.4.
Artikel 13
1. Kommissionen skall biträdas av den kommitté som inrättats enligt
artikel 247 i förordning (EEG) nr 2913/92.
2. Kommittén skall undersöka alla frågor om tillämpningen av denna
förordning som ordföranden tar upp, antingen på eget initiativ eller påbegäran av företrädaren för en medlemsstat.
3. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag
till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid somordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Denskall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 148.2 ifördragetskall t illämpas vid beslutsom rådetskall fat t a på förslag avkommissionen, varvid medlemsstaternas röster skall vägas enligtfördragets artikel 148.2. Ordföranden får inte rösta.
4. Kommissionen skall besluta med omedelbar verkan. Om beslutet
inte är förenligt med kommitténs yttrande skall kommissionen emel-lertid genast underrätta rådet. I sådana fall
— skall kommissionen uppskjuta verkställandet av de beslutade åtgär-
derna under en tid som inte överstiger tre månader från dagen dårådet underrättats,
— får rådetfat t a et tannatbeslutmed kvalificerad majorit etinom den
tid som anges i första strecksatsen.
Artikel 14
Medlemsstaterna skall överlämna alla relevanta upplysningar om till-
ämpningen av denna förordning till kommissionen.
Kommissionen skall överlämna dessa upplysningar till de övriga
medlemsstaterna.
Vid tillämpningen av denna förordning skall bestämmelserna i förord-
ning (EEG) nr 1468/81 av den 19 maj 1981 om ömsesidig hjälp mellanmedlemsstaternas administrativa myndigheter samt om samarbetemellan de förra och kommissionen för att säkerställa en korrekt tillämp-ning av tull- och jordbrukslagstiftningen (
1) gälla i tillämpliga delar.
Närmare bestämmelser om förfarandet för utbyte av upplysningar skall
upprättas inom ramen för tillämpningsföreskrifterna enligt artikel 13.2,13.3 och 13.4.
Artikel 15
Inom en tid av två år efter ikraftträdandet av denna förordning skall
kommissionen, på grundval av upplysningarna enligtart ikel 14, över-lämna en rapport till Europaparlamentet och rådet om hur systemetfungerar, bl.a. med tanke på de ekonomiska och sociala följderna av
(1) EGT nr L 144, 2.6.1981, s. 1. Förordningen senaständrad genom förord-
ning (EEG) nr 945/87 (EGT nr L 90, 2.4.1987, s. 3).
1994R3295 — SV — 01.07.1999 — 001.001 — 11
▼B
varumärkesförfalskning, och föreslå de ändringar och tillägg som kanbehövas.
Artikel 16
Förordning (EEG) nr 3842/86 skall upphöra att gälla från och med den
dag då denna förordning träder i kraft.
Artikel 17
Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har
offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning .
Den skall gälla från och med den 1 juli 1995.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.