Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
"BKOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 883/2001
av den 24 april 2001
om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1493/1999 när det gäller handeln med
produkter inom vinsektorn med tredje land
(EGT L 128, 10.5.2001, s. 1)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
"M1 Kommissionens förordning (EG) nr 885/2001 av den 24 april 2001 L 128 54 10.5.20012001R0883 — SV — 17.05.2001 — 001.001 — 1
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 883/2001
av den 24 april 2001
om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1493/1999
när det gäller handeln med produkter inom vinsektorn med tredje
land
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT
DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemen-
skapen,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1493/1999 av den 17 maj
1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för vin (1),
ändrad genom förordning (EG) nr 2826/2000 (2), särskilt artikel 1.3,
artikel 46, samt artiklarna 59.3, 60.4, 61.4, 63.8, 64.5 och 68.3 i denna,
och
av följande skäl:(1) I avdelning VII i förordning (EG) nr 1493/1999 fastställs allmänna
regler för handeln med tredje land och i övrigt hänvisas till de
tillämpningsföreskrifter som kommissionen skall anta.
(2) Fram till nu har tillämpningsföreskrifterna varit spridda i olika
förordningar. Det är av intresse för såväl de ekonomiska aktörerna
i gemenskapen som för de myndigheter som skall tillämpa
gemenskapens regelverk att samtliga bestämmelser samlas i en
enda text och att kommissionens förordningar angående de
områden som härmed kommer att omfattas av denna förordning
upphör att gälla, närmare bestämt förordning (EEG) nr 3388/81 av
den 27 november 1981 om särskilda tillämpningsföreskrifter om
import- och exportlicenser inom vinsektorn (
3), senast ändrad
genom förordning (EG) nr 2739/1999 (4), förordning (EEG) nr
3389/81 av den 27 november 1981 om närmare bestämmelser om
exportbidrag inom vinsektorn (5), senast ändrad genom förordning
(EG) nr 2730/95 (6), förordning (EEG) nr 3590/85 av den 18
december 1985 om det intyg och den analysrapport som krävs för
import av vin, druvsaft och druvmust (7), senast ändrad genom
förordning (EG) nr 960/98 (8), förordning (EG) nr 1685/95 av den
11 juli 1995 om upprättande av ett system för utfärdande av
exportlicenser inom vinsektorn och ändring av förordning (EEG)
nr 3388/81 om särskilda tillämpningsföreskrifter om import- och
exportlicenser inom vinsektorn (9), senast ändrad genom förord-
ning (EG) nr 2512/2000 (10), samt förordning (EG) nr 1281/1999
av den 18 juni 1999 om tillämpningsföreskrifter för ordningen
med införselpris för druvsaft och druvmust (11).
(3) I denna förordning bör de nuvarande reglerna ingå, samtidigt som
de anpassas till de nya krav som ställs i förordning (EG) nr
1493/1999. Lagstiftningen bör vidare ändras så att den blir
enhetligare och enklare och så att vissa brister kan åtgärdas.
(4) I kommissionens förordning (EG) nr 1291/2000 (12) fastställs
gemensamma tillämpningsföreskrifter för systemet med import-
och exportlicenser och förutfastställelselicenser för jordbruks-
produkter. Tillämpningsföreskrifterna bör kompletteras med!B
(1) EGT L 179, 14.7.1999, s. 1.
(2) EGT L 328, 23.12.2000, s. 2.
(3) EGT L 341, 28.11.1981, s. 19.
(4) EGT L 328, 22.12.1999, s. 60.
(5) EGT L 341, 28.11.1981, s. 24.
(6) EGT L 284, 28.11.1995, s. 6.
(7) EGT L 343, 20.12.1985, s. 20.
(8) EGT L 135, 8.5.1998, s. 4.
(9) EGT L 161, 12.7.1995, s. 2.
(10) EGT L 289, 16.11.2000, s. 21.
(11) EGT L 153, 19.6.1999, s. 38.
(12) EGT L 152, 24.6.2000, s. 1.2001R0883 — SV — 17.05.2001 — 001.001 — 2
särskilda föreskrifter för vinsektorn, särskilt beträffande inläm-
ning av ansökningar och vilka uppgifter som skall anges i
licensansökningarna och i licenserna.
(5) Enligt artikel 59.1 i förordning (EG) nr 1493/1999 skall en
importlicens visas upp vid import till gemenskapen och en
exportlicens visas upp för rätt till exportbidrag.
(6) Med hänsyn till de eventuella förändringar av alkoholhalten som
kan uppstå under längre transporter, särskilt när produkterna lastas
och lossas, bör en tolerans införas utöver den felmarginal som
redan ingår i den analysmetod som används med tillämpning av
kommissionens förordning (EEG) nr 2676/90 av den 17 september
1990 om fastställande av gemensamma analysmetoder för vin (1),
senast ändrad genom förordning (EG) nr 1622/2000 (2).
(7) Licenserna måste innehålla ett visst minimum av uppgifter för att
systemet med licenser skall fungera. Det är således nödvändigt att
den berörda aktören underrättar den myndighet som är behörig att
utfärda licenserna om produktens ursprungs- eller bestämmelse-
land. Aktören bör även, på vissa villkor, få begära ändring av
ursprungs- och bestämmelseland.
(8) Mot bakgrund av de erfarenheter som gjorts bör det tillåtas att en
och samma licens omfattar undernummer i Gemensamma tull-
taxan för såväl koncentrerad druvsaft och druvmust, som
icke-koncentrerad druvsaft och druvmust och vin av färska druvor.
(9) Licensernas giltighetstid måste fastställas med beaktande av
praxis och leveranstider inom den internationella handeln. För
exportlicenser bör giltighetstiden vara kortare för att motverka
spekulation i samband med licensansökningar.
(10) Enligt artikel 59.2 tredje stycket i förordning (EG) nr 1493/1999
skall licenserna utfärdas på villkor att det ställs en säkerhet, som
helt eller delvis skall förverkas om transaktionen inte genomförs
eller endast genomförs till en del. Det bör fastställas ett belopp för
denna säkerhet.
(11) För att ge kommissionen möjlighet att överblicka utvecklingen
inom handeln är det nödvändigt att medlemsstaterna regelbundet
meddelar för vilka kvantiteter och produkter de har utfärdat
importlicenser. Uppgifterna bör lämpligen lämnas varje vecka och
i enlighet med en mall. För att uppnå en god förvaltning av
vinmarknaden är det dock nödvändigt att medlemsstaterna
omgående underrättar kommissionen om ansökningarnas omfatt-
ning är sådan att det finns risk för störningar på marknaden.
(12) I artikel 63.7 i förordning (EG) nr 1493/1999 föreskrivs att
exportlicenserna skall användas för att säkerställa att de
skyldigheter iakttas som följer av de handelsavtal som ingåtts
inom ramen för Uruguay-rundan. Det finns följaktligen anledning
att upprätta ett särskilt förfarande för inlämning av ansökningar
och utfärdande av licenserna.
(13) De erfarenheter som gjorts när det gäller tillämpningen av
ordningen för utfärdande av exportlicenser inom vinsektorn visar
att det krävs en bättre fördelning av disponibla kvantiteter under
hela regleringsåret för att motverka att exportmöjligheterna tar
slut för tidigt. Det är lämpligt att dela upp den totala kvantiteten
för ett regleringsår på tvåmånadersperioder och att anta förvalt-
ningsbestämmelser för varje sådan period och även bestämmelser
om överföring av outnyttjade kvantiteter från en period till nästa.
(14) För att möjliggöra en bedömning av marknadssituationen i början
av regleringsåret så att exportbidragen kan fastställas till en
lämplig nivå bör det fastställas en period för bedömning och
föreskrivas att ansökningar om exportbidrag endast får lämnas in
från och med den 16 september varje år.!B
(1) EGT L 272, 3.10.1990, s. 1.
(2) EGT L 194, 31.7.2000, s. 1.2001R0883 — SV — 17.05.2001 — 001.001 — 3
(15) Genom artikel 4 i kommissionens förordning (EG) nr 800/1999 av
den 15 april 1999 om gemensamma tillämpningsföreskrifter för
systemet med exportbidrag för jordbruksprodukter (1), senast
ändrad genom förordning (EG) nr 90/2001 (2), är det möjligt att
även låta exportlicenser omfatta andra produkter än de produkter
som anges i licensen, på villkor att produkterna tillhör samma
produktgrupp eller produktkategori. Av proportionalitetsskäl bör
även de produktgrupper som avses i artikel 4 i förordning (EG) nr
800/1999 föras till vinsektorn, för att undvika alltför stränga
påföljder.
(16) Det bör även föreskrivas att de särskilda åtgärder som kommis-
sionen vid behov skall vidta för att säkra att de tillgängliga
kvantiteterna per period iakttas, får fördelas per produktkategori
och per bestämmelsezon. För att förhindra att exportörer i
spekulativt syfte ansöker om mycket större kvantiteter än de
behöver, eftersom detta är till skada för de aktörer som enbart
ansöker om de kvantiteter de behöver, bör den kvantitet som de
enskilda exportörerna kan ansöka om begränsas till de kvantiteter
som finns tillgängliga för varje enskild period.
(17) De beslut som fattas beträffande ansökningar om exportlicens bör
inte meddelas de sökande förrän efter en viss bedömningsperiod.
Genom denna period kan kommissionen göra en uppskattning av
vilka kvantiteter ansökningarna omfattar och de kostnader som
hänför sig till dessa, samt vid behov föreskriva särskilda åtgärder
för de ansökningar som är under behandling.
(18) För att säkerställa att ordningen fungerar väl och för att motverka
spekulation bör möjligheten att överlåta licenser avskaffas.
(19) För förvaltningen av ordningen bör kommissionen förfoga över
exakta uppgifter om inlämnade licensansökningar och utnyttjandet
av utfärdade licenser. För en effektiv förvaltning bör det
föreskrivas att en enhetlig förlaga skall användas för meddelanden
mellan medlemsstaterna och kommissionen.
(20) I artikel 60.2 i förordning (EG) nr 1493/1999 föreskrivs att för
druvsaft och druvmust, för vilka tillämpningen av Gemensamma
tulltaxans tullar beror på den importerade produktens importpris,
skall importpriset kontrolleras antingen genom kontroll av varje
parti eller med hjälp av ett schablonimportvärde. På grund av
särdragen i det nuvarande systemet för import av druvsaft och
druvmust till gemenskapen, i synnerhet det faktum att importen är
oregelbunden, såväl beträffande volym och periodicitet som
beträffande importplats och produkternas ursprung, är det inte
möjligt att beräkna schablonvärden som är representativa för att
kunna fastställa det verkliga importpriset. Mot den bakgrunden
bör detta pris fastställas genom kontroll av varje parti.
(21) Det importpris som ligger till grund för de importerade
produkternas klassificering i Gemensamma tulltaxan bör uppgå
till priset fritt ombord för de berörda produkterna, plus kostnader
för försäkring och transport till platsen för införsel till gemen-
skapens tullområde.
(22) Bidragen bör fastställas med regelbundna intervall. Erfarenheterna
av prisutvecklingen i den internationella handeln tyder på att det
är lämpligt att fastställa bidragen minst en gång per regleringsår.
(23) Det bör kontrolleras att de bordsviner för vilka bidrag beviljas
uppfyller kvalitetskriterierna i de produktionsregioner som de
kommer från och det bör åligga medlemsstaterna att se till att
dessa kontroller utförs.
(24) För att få bidrag, bör exportören vara skyldig att tillhandahålla
bevis för att de aktuella produkterna uppfyller gemenskapens
kvalitetsnormer och meddela det ifrågavarande vinets ursprung
och vilka kvantiteter det är fråga om till den behöriga!B
(1) EGT L 102, 17.4.1999, s. 11.
(2) EGT L 14, 18.1.2001, s. 22.2001R0883 — SV — 17.05.2001 — 001.001 — 4
myndigheten i medlemsstaten. Exportören skall därvid bland
annat ange nummer och datum på de följedokument som
föreskrivs i kommissionens förordning (EG) nr 2238/93 av den
26 juli 1993 om följedokument för transport av vinprodukter och
om de register som skall föras (1), senast ändrad genom förordning
(EG) nr 1592/1999 (2). Enligt artikel 4 i förordning (EG) nr
2238/93 kan medlemsstaterna dock bestämma att dessa dokument
i vissa fall inte skall utfärdas för vissa varor. För en effektiv
kontroll bör denna bestämmelse inte få tillämpas när det gäller
ordningen för exportbidrag.
(25) När det gäller proviant till fartyg och flygplan, som uppfyller
villkoren för exportbidrag, är det inte alltid lätt att i rätt tid skaffa
fram de nödvändiga dokumenten, särskilt inte för medlemsstater
som inte är producenter, eftersom det är svårt att i förväg känna
till leveransdag. Hänsyn bör därför tas till att kravet på att
tillhandahålla bevis, i förhållande till de små kvantiteter bordsvin
som det normalt rör sig om vid dessa särskilda leveranser, kan vara
en alltför stor börda för näringsidkare som inte utnyttjar det
förfarande som fastställs i artikel 26 i rådets förordning (EG) nr
800/1999 eller i rådets förordning (EEG) nr 565/80 av den 4 mars
1980 om förskottsbetalning av exportbidrag för jordbruksproduk-
ter (3), ändrad genom förordning (EEG) nr 2026/83 (4).
(26) Enligt artikel 68.1 i förordning (EG) nr 1493/1999 skall de
importerade produkter som avses i samma artikel åtföljas av ett
intyg och en analysrapport utfärdade av ett organ eller en
myndighet som har utsetts av det tredje land där produkten har
sitt ursprung. Det är nödvändigt att fastställa vilka krav som denna
analysrapport skall uppfylla.
(27) Det förefaller lämpligt att utnyttja den möjlighet som ges i artikel
68.2 b i förordning (EG) nr 1493/1999 att undanta produkter som
importeras från tredje land i små behållare och i begränsade
kvantiteter från kravet på ett intyg och en analysrapport. För att
förenkla kontrollen kan detta villkor anses uppfyllt när det rör sig
om import från tredje land vars sammanlagda årliga export till
gemenskapen redan är mycket liten. För att snedvridning av
handeln inte skall uppstå måste vinet i dessa fall både ha sitt
ursprung i landet i fråga och importeras därifrån.
(28) Bestämmelserna om undantag från kravet att visa upp intyg och
analysrapport för vinprodukter som importeras till gemenskapen
bör av harmoniseringsskäl ligga i linje med de bestämmelser i
gemenskapens tullagstiftning som rör tullbefrielse och reglerna
för följedokument vid transport av vinprodukter inom gemen-
skapen.
(29) Vissa tredje länder, som har upprättat ett effektivt system för
kontroll av vinproducenterna, vilket administreras av de myndig-
heter eller organ i de aktuella tredje länderna som avses i artikel
68.1 a i förordning (EG) nr 1493/1999, har uttryckt en önskan om
att kunna tillåta producenterna att själva utfärda intyget och
analysrapporten. I syfte att underlätta handeln med sådana tredje
länder bör det, såvida länderna har ingått avtal med gemenskapen
som innehåller bestämmelser om ett närmare samarbete om
bedrägeribekämpning och såvida handelsförbindelserna med
gemenskapen är goda, tillåtas att de dokument som har utarbetats
av producenterna, i likhet med vad som är fallet i fråga om vin
med gemenskapsursprung, betraktas som dokument utfärdade av
nämnda organ eller myndigheter, om dessa lämnar nödvändiga
garantier och utövar en effektiv kontroll över utfärdandet av
dokumenten. För att göra det möjligt att pröva det nya systemets
effektivitet bör dessa regler endast gälla under en försöksperiod.!B
(1) EGT L 200, 10.8.1993, s. 10.
(2) EGT L 188, 21.7.1999, s. 33.
(3) EGT L 62, 7.3.1980, s. 5.
(4) EGT L 199, 22.7.1983, s. 12.2001R0883 — SV — 17.05.2001 — 001.001 — 5
(30) Det bör offentliggöras förteckningar över namn på och adress till
de organ och laboratorier i tredje land som är godkända att utfärda
intyg och analysrapporter, så att de myndigheter som i gemen-
skapen övervakar importen av vinprodukter vid behov kan göra
kontroller.
(31) För att förenkla kontrollarbetet för medlemsstaternas behöriga
myndigheter bör det fastställas hur intyget och analysrapporten
skall utformas och i den mån så krävs vilka uppgifter de skall
innehålla och på vilka villkor de får användas.
(32) För att motverka bedrägeri bör det kontrolleras att intyget och i
förekommande fall även analysrapporten verkligen avser det
importerade parti som de åtföljer. Det bör därför krävas att varje
enskilt parti åtföljs av denna eller dessa handlingar fram till dess
att partiet omfattas av gemenskapens kontrollsystem.
(33) Med hänsyn till handelspraxis bör, i de fall då ett parti delas, de
behöriga myndigheterna ha rätt att under egen kontroll låta utfärda
ett utdrag ur intyget och analysrapporten som skall åtfölja varje
nytt parti som uppstått vid delningen.
(34) Med hänsyn till behovet av att säkerställa ett snabbt och effektivt
konsumentskydd bör tillämpningen av dessa åtgärder kunna
avbrytas före slutet av försöksperioden om det visar sig att
systemet medför hälsorisker för konsumenterna eller det finns risk
för bedrägeri.
(35) Det bör även fastställas enkla regler för vilka handlingar som skall
kunna visas upp vid import från ett annat tredje land än
vinprodukternas ursprungsland, förutsatt att produkterna inte
genomgått någon väsentlig bearbetning.
(36) Det följer av artikel 45 i förordning (EG) nr 1493/1999 att det
endast är vinprodukter som framställts med hjälp av oenologiska
metoder som är godkända i gemenskapen som får saluföras för
konsumtion. Om en importerad produkt har berikats, tillsatts syra
eller avsyrats bör produkten inte få saluföras för direkt kon-
sumtion i gemenskapen, utom i de fall då de gränsvärden iakttas
som fastställts för ett vinproduktionsområde i gemenskapen där de
naturliga produktionsvillkoren är desamma som i den region där
det importerade vinet har sitt ursprung.
(37) Exportörernas och myndigheternas arbete kan förenklas genom att
det på V I 1-dokumentet skall anges att den alkohol som tillsatts
likörvin och annat vin med tillsats av alkohol har framställts av vin
istället för att det krävs ett särskilt intyg för detta. Av samma skäl
bör det föreskrivas att V I 1-blanketten kan användas för att intyga
att vinet har den ursprungsbeteckning som krävs för import av vin
med sänkt tull. För vissa viner krävs inget intyg eller analys-
rapport om ett intyg om ursprungsbeteckning kan visas upp. Det
bör föreskrivas att V I 1-blanketten kan användas för att intyga att
nämnda likörviner har en ursprungsbeteckning utan krav på att
fältet beträffande analysrapport fylls i.
(38) Enligt artikel 68.1 b i förordning (EG) nr 1493/1999 får inte vin
som har sitt ursprung i tredje land, med undantag av mousserande
vin och likörvin, och som är avsett för direkt konsumtion,
importeras till gemenskapen om dess totala alkoholhalt i volym-
procent eller totala syrahalt överstiger respektive är lägre än vissa
gränsvärden. Enligt artikel 68.2 a i samma förordning kan dock
undantag medges om ett vin som betecknas med en geografisk
beteckning har särskilda kvalitetskännetecken.
(39) Hos vissa viner med ursprung i Ungern och Schweiz, som är av en
särskild kvalitet och som produceras i begränsade kvantiteter,
överskrids, respektive underskrids, gränsvärdena för den totala
alkoholhalten eller den totala syrahalten på grund av särskilda
traditionella framställningsmetoder. Saluföring av dessa viner på
gemenskapsmarknaden bör tillåtas. Ett officiellt organ i ur-
sprungslandet bör emellertid på det importdokument som!B2001R0883 — SV — 17.05.2001 — 001.001 — 6
upprättas genom den här förordningen intyga att villkoren för
detta är uppfyllda.
(40) När gemenskapen ingick avtal med Ungern respektive Rumäni-
en (1) om ömsesidigt skydd och kontroll av vinbeteckningar
förband sig gemenskapen att låta det undantag som fastställts för
ungerska viner gälla under en obegränsad period och att även låta
samma undantag gälla för vissa viner av hög kvalitet med
ursprung i Rumänien.
(41) Definitionerna för en del av de produkter som förtecknas i bilaga I
till förordning (EG) nr 1493/1999 gäller endast produkter
framställda inom gemenskapen. Det är därför nödvändigt att
definiera motsvarande produkter med ursprung i tredje land. De
definitioner på produkter med ursprung i tredje land som anges i
denna förordning bör ligga så nära motsvarande definitioner på
gemenskapsprodukter som möjligt.
(42) Genom kommissionens förordning (EG) nr 1608/2000 (2), senast
ändrad genom förordning (EG) nr 731/2001 (3), i vilken över-
gångsåtgärder fastställs i väntan på slutliga tillämpningsbestäm-
melser för förordning (EG) nr 1493/1999 föreskrivs att vissa
bestämmelser på de områden som omfattas av denna förordning
skall gälla fram till den 31 januari 2001. För att motverka avbrott i
handeln med de produkter som berörs av de bestämmelserna och
den här förordningen bör den här förordningen vara tillämplig från
och med den 1 februari 2001.
(43) De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med
yttrandet från Förvaltningskommittén för vin.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
ORDNING MED IMPORT- OCH EXPORTLICENSER
Artikel 1
Gemensamma tillämpningsföreskrifter
De gemensamma tillämpningsföreskrifter som fastställs i förordning
(EG) nr 1291/2000 skall gälla för de licenser som avses i detta kapitel.
Artikel 2
Uppgifter i licensen
1. Om det aktuella KN-numret innehåller en uppgift om alkoholhalten i
produkten skall en tolerans på 0,4 volymprocent i förhållande till denna
uppgift tillåtas för utnyttjande av licensen.
I fält 20 i import- och exportlicensen skall en av följande uppgifter
anges:
— ”Tolerancia de 0,4 % vol”,— ”Tolerance 0,4 % vol”,— ”Toleranz 0,4 % vol”,—”Αν/omikron/khiή 0,4 % vol”,
— ”Tolerance of 0,4 % vol”,— ”Tolérance de 0,4 % vol”,— ”Tolleranza di 0,4 % vol”,— ”Tolerantie van 0,4 % vol”,!B
(1) EGT L 337, 31.12.1993, s. 94 och s. 178.
(2) EGT L 185, 25.7.2000, s. 24.
(3) EGT L 102, 12.4.2001, s. 33.2001R0883 — SV — 17.05.2001 — 001.001 — 7
— ”Tolerância de 0,4 % vol”,
— ”Sallittu poikkeama 0,4 til - %”,— ”Tolerans 0,4 volymprocent %”.2. I fält 8 i ansökan om importlicens och i själva importlicensen skall
ursprungslandet anges.
Bestämmelseland eller bestämmelsezon enligt artikel 9.6 skall anges i
fält 7 i ansökan om exportlicens och i själva licensen. Om
bestämmelsezonen anges skall ”Ja” kryssas för i fältet ”obligatorisk
uppgift”. Om bestämmelselandet anges skall ”Nej” kryssas för i fältet
”obligatorisk uppgift”. Dessutom skall ansökan om exportlicens och
själva licensen i fält 20 innehålla uppgiften ”Obligatoriskt att exportera
till zon N.N.”. På begäran av den berörda parten får bestämmelselandet
ersättas med ett annat land, under förutsättning att detta tillhör samma
bestämmelsezon.
3. I fält 14 i ansökan om importlicens och i själva importlicensen skall
följande kompletterande uppgifter anges angående vinets eller mustens
färg:”vitt/vit” eller ”rött/röd eller rosé”.
4. Sökanden får i en och samma ansökan om importlicens ange
produkter som omfattas av flera tulltaxenummer genom att fält 15 eller
16 i ansökan ifylles enligt följande:
— Fält 15: varubeskrivning i enlighet med Kombinerade nomenklaturen
— Fält 16: KN-nummer.Varubeskrivningen och tulltaxenumren i ansökan skall även anges i
importlicensen.
Artikel 3
Giltighetstid
1. Importlicensen är giltig från dagen för utfärdandet, i enlighet med
artikel 23.1 i förordning (EG) nr 1291/2000, fram till utgången av den
därpå följande fjärde månaden.
2. Exportlicensen är giltig från dagen för utfärdandet, i enlighet med
artikel 23.2 i förordning (EG) nr 1291/2000, fram till utgången av den
därpå följande andra månaden, men giltighetstiden får under inga
omständigheter sträcka sig längre än till och med den 31 augusti under
det innevarande GATT -året.
Artikel 4
Säkerhet
1. Säkerhet för importlicens skall vara följande:
— Koncentrerad druvmust och koncentrerad druvsaft: 2,5 euro/hl.— Annan druvsaft och druvmust: 1,25 euro/hl.— Icke-mousserande vin och vin som tillsatts alkohol: 1,25 euro/hl.
— Mousserande vin och likörvin: 2,5 euro/hl.
2. Säkerheten för exportlicenser skall vara 8 euro per hektoliter för
produkter enligt KN-nummer 2009 60 11, 2009 60 19, 2009 60 51,
2009 60 71, 2204 30 92 och 2204 30 96 och 2,5 euro per hektoliter för
övriga produkter.!B2001R0883 — SV — 17.05.2001 — 001.001 — 8
Artikel 5
Meddelande om importlicenser
Varje torsdag eller, om torsdagen är helgdag, den första vardagen
därefter, skall medlemsstaterna meddela kommissionen, i enlighet med
förlagan i bilaga I, uppgifter om de kvantiteter och ursprungsländer för
vilka importlicenser utfärdats under den föregående veckan, fördelat
efter KN-nummer och efter koderna i ländernomenklaturen för statistik
över gemenskapens utrikeshandel.
Om importen av de kvantiteter för vilka ansökningar om importlicenser
har lämnats in i en medlemsstat verkar kunna medföra risk för störningar
på marknaden, skall medlemsstaten omgående underrätta kommissionen
om detta och ange kvantiteterna i fråga, fördelade efter produkttyp.
KAPITEL II
SÄRSKILD ORDNING FÖR EXPORTLICENSER INOM RAMEN
FÖR GATT-A VTALEN
Artikel 6
Syfte
Med tillämpning av det jordbruksavtal som ingicks inom ramen för de
multilaterala handelsförhandlingarna inom ramen för Uruguay-rundan,
(nedan kallat avtalet), fastställs i detta kapitel kompletterande till-
lämpningsföreskrifter för utfärdandet av exportlicenser med förutfast-
ställelse av bidraget.
Artikel 7
Fördelning av den sammanlagda kvantiteten över året och inlämning
av ansökningar
1. Den sammanlagda kvantitet som är tillgänglig för varje GATT -år
skall delas upp i sex delar. Ansökningar om exportlicens får lämnas in
för
— 25 % av den sammanlagda kvantiteten till och med den 15
november,
— 25 % av den sammanlagda kvantiteten till och med den 15 januari,— 15 % av den sammanlagda kvantiteten till och med den 15 mars,— 15 % av den sammanlagda kvantiteten till och med den 30 april,— 10 % av den sammanlagda kvantiteten till och med den 30 juni,— 10 % av den sammanlagda kvantiteten till och med den 31 augusti.2. De kvantiteter som inte har utnyttjats under en viss period skall
automatiskt föras över till den följande perioden, men endast inom
samma år.
3. Ansökningar om exportlicens för den första perioden får lämnas in
från och med den 16 september.
Artikel 8
Produktkategorier och produktgrupper
1. De produktkategorier som avses i artikel 14 andra stycket i
förordning (EG) nr 1291/2000 finns förtecknade i bilaga II till den här
förordningen.
2. De produktgrupper som avses i artikel 4.2 första stycket andra
strecksatsen i förordning (EG) nr 800/1999 och som enligt artikel 14
fjärde stycket i förordning (EG) nr 1291/2000 får införas i licensansökan
och i licensen finns förtecknade i bilaga III till den här förordningen.!B2001R0883 — SV — 17.05.2001 — 001.001 — 9
Artikel 9
Ansökningar om exportlicens
1. Ansökningar om exportlicens kan inlämnas till behöriga myndighe-
ter fr.o.m. onsdag t.o.m. tisdag, kl. 13.00, i följande vecka.
2. De ansökningar om exportlicens som lämnas in av en aktör får under
en och samma period i enlighet med punkt 1 inte överskrida den
maximala kvantiteten 30 000 hektoliter per bestämmelsezon enligt punkt
6. Ansökningar avseende en och samma zon skall lämnas in till den
behöriga myndigheten och skall samlas i ett och samma meddelande.
Om den samlade kvantitet som en aktör ansöker om överskrider 30 000
hektoliter, skall ansökningarna avslås av det organ som tagit emot
ansökan.
Om den samlade kvantitet som fortfarande är tillgänglig för en zon är
mindre än 30 000 hektoliter, skall det organ som tagit emot ansökning-
arna vid behov anpassa de kvantiteter som aktörerna ansökt om i
förhållande till den tillgängliga kvantiteten.
3. Exportlicenserna skall utfärdas den måndag som följer efter den i
punkt 1 nämnda tisdagen eller, om måndagen är helgdag, den första
vardagen därefter, under förutsättning att inga särskilda åtgärder
vidtagits av kommissionen under tiden.
4. Om de kvantiteter som avses i licensansökningarna, och som
meddelats kommissionen den dag som fastställts i enlighet med artikel
12.1, överstiger de kvantiteter som ännu är tillgängliga för en viss period
enligt artikel 7.1, skall kommissionen fastställa en enhetlig procentsats
för godkännande av ansökningarna i fråga och tillfälligt upphöra att ta
emot fler licensansökningar fram till början av följande period.
5. Om utfärdandet av de licenser som ansökningarna avser riskerar att
medföra att den budget för vinsektorn som fastställs i avtalet förbrukas
för tidigt, får kommissionen godkänna ansökningar som redan har
lämnats in eller avslå ansökningar för vilka exportlicenser ännu inte har
beviljats, samt tillfälligt upphöra att ta emot ansökningar under högst tio
vardagar, med möjlighet att besluta om förlängning av detta uppehåll
enligt förfarandet i artikel 75 i förordning (EG) nr 1493/1999.
Om utfärdandet av de licenser som ansökningarna avser riskerar att
medföra att den budget för vinsektorn som fastställs i avtalet överskrids,
får kommissionen fastställa en enhetlig procentsats för godkännande av
de ansökningar som redan har lämnats in och tillfälligt upphöra att ta
emot ansökningar fram till slutet av regleringsåret.
6. Åtgärderna i punkterna 4 och 5 kan anpassas efter produktkategori
och bestämmelsezon. Bestämmelsezonerna är följande:
— Zon 1: Afrika.
— Zon 2: Asien och Oceanien.
— Zon 3: Östeuropa, inbegripet länderna i OSS.— Zon 4: Västeuropa.
I bilaga IV förtecknas vilka länder som ingår i de olika bestämmelse-
zonerna.
7. Om en ansökan avslås eller de begärda kvantiteterna minskas, skall
den säkerhet som avses i artikel 4.2 genast frisläppas för varje kvantitet
för vilken ansökan inte har beviljats.
8. Om en enhetlig procentsats för godkännande under 85 % fastställs,
skall licensen utfärdas med avvikelse från punkt 3, den tredje vardagen
efter offentliggörandet av nämnda procentsats i Europeiska gemen-
skapernas officiella tidning . Innan licensen utfärdas kan aktören välja att
antingen dra tillbaka sin ansökan varefter säkerheten enligt artikel 4.2
omedelbart skall frisläppas, eller att uttryckligen godkänna licensen,
vilket innebär att licensen kan utfärdas omedelbart.!B2001R0883 — SV — 17.05.2001 — 001.001 — 10
Artikel 10
Överlåtelse av licens
Utfärdade exportlicenser får inte överlåtas.
Artikel 11
Tolerans
En kvantitet som exporteras inom den tolerans som avses i artikel 8.4 i
förordning (EG) nr 1291/2000 skall inte berättiga till utbetalning av
bidraget.
I licensen skall minst en av följande uppgifter anges i fält 22:— ”Restitución válida para … (cantidad por la que se haya expedido el
certificado) como máximo”
— ”Restitutionen omfatter højst … (den mængde, licensen er udstedt
for)”
— ”Erstattung gültig für höchstens … (Menge, für die die Lizenz erteilt
wurde)”
—”Επιστρ/omikronφή π/omikronυ ισ/khiύει για … (π/omikronσ/omikronacuteτητα για την /omikronπ/omikronία
εκδίδεται τ/omikron πιστ/omikronπ/omikronιητικ/omikronacute) κατ’ ανώτατ/omikron /omikronacuteρι/omikron»
—Ί Refund valid for not more than … (quantity for which licence is
issued)”
— ”Restitution valable pour … (quantité pour laquelle le certificat est
délivré) au maximum”
— ”Restituzione valida al massimo per … (quantitativo per il quale è
rilasciato il titolo)”
— ”Restitutie voor ten hoogste … (hoeveelheid waarvoor het certificaat
is afgegeven)”
— ”Restituição válida para … (quantidade em relação à qual é emitido
o certificado), no máximo”
— ”Vientituki voimassa enintään … (määrä, jolle todistus on annettu)
osalta”
— ”Bidrag som gäller för högst … (kvantitet för vilken licensen skall
utfärdas)”.
Artikel 12
Meddelanden från medlemsstaterna
1. Medlemsstaterna skall varje onsdag eller, om onsdagen är helgdag,
den första vardagen därefter meddela kommissionen följande:
a) Uppgift om vilka ansökningar om exportlicenser med förutfast-
ställelse av bidrag som inlämnats från och med onsdagen under
föregående vecka till och med tisdagen eller uppgift om att inga
licensansökningar inkommit.
b) Uppgift om för vilka kvantiteter exportlicenser utfärdats föregående
måndag, eller om tillämpligt inom den tidsfrist som avses i artikel
9.8.
c) Uppgift om för vilka kvantiteter ansökningar om licenser har
återtagits under föregående vecka i enlighet med artikel 9.8.
Meddelandet skall innehålla uppgift om bestämmelsezon enligt artikel
9.6.
2. Medlemsstaterna skall före den 15 i varje månad och avseende
föregående månad meddela kommissionen följande:
a) Uppgift om för vilka kvantiteter licenser har utfärdats, men inte
utnyttjats samt bestämmelsezonen enligt artikel 9.6.!B2001R0883 — SV — 17.05.2001 — 001.001 — 11
b) Uppgift om för vilka kvantiteter bidrag har beviljats utan licens med
tillämpning av artikel 4.1 andra stycket i förordning (EG) nr
800/1999.
Meddelandet skall innehålla uppgift om de kvantiteter som avses i punkt
1 samt bidragssatsen.
3. Meddelandena som avses i punkt 1 skall innehålla följande
uppgifter:
a) Kvantitet i hektoliter för varje produktnummer med tolv siffror i
nomenklaturen för jordbruksprodukter med exportbidrag. Om en
licens utfärdas för flera nummer med elva siffror som ingår i samma
varukategori enligt bilaga II, skall numret på varukategorin anges.
b) Kvantiteten för varje nummer skall anges per destination, om
storleken på bidragen varierar beroende på destination.
c) Tillämplig bidragssats för de kvantiteter som avses i punkt 1 c.Om bidragssatsen har förändrats under licensansökningstiden, skall
ansökningarna fördelas efter var och en av perioderna med olika
bidragssats.
4. Alla meddelanden enligt punkterna 1, 2 och 3, däribland meddelan-
det ”Inga uppgifter att rapportera”, skall utformas enligt den förlaga som
återfinns i bilaga V .
Artikel 13
Kommissionens beslut
1. Om det återstår en tillräckligt stor kvantitet efter det att de
meddelanden som avses i artikel 12.2 a har lämnats in, kan
kommissionen fatta beslut om att återigen ta emot ansökningar om
exportlicenser.
2. Kommissionen skall informera medlemsstaterna en gång per månad,
om i vilken grad de kvantiteter och utgifter som anges i det årliga
åtagandet som beslutats i avtalet för det innevarande GATT -året har tagits
i anspråk samt när dessa kvantiteter och utgifter har förbrukats.
KAPITEL III
ORDNINGEN MED INFÖRSELPRIS FÖR DRUVSAFT OCH
DRUVMUST
Artikel 14
Kontroll av varje enskilt parti
1. När det gäller produkter enligt KN-nummer 2009 60 och 2204 30,
som finns förtecknade i bilaga I, tredje delen, avdelning I, bilaga 2 till
Gemensamma tulltaxan och som omfattas av ordningen med införsel-
priser, skall det verkliga importpriset kontrolleras för varje enskilt parti.
2. Med ”parti” avses i denna förordning varor som omfattas av en
deklaration för övergång till fri omsättning. En och samma deklaration
för övergång till fri omsättning får endast gälla varor som har samma
ursprung och som omfattas av ett och samma KN-nummer.
Artikel 15
Kontrollsystem
1. Det importpris som ligger till grund för klassificeringen i
Kombinerade nomenklaturen av de produkter som anges i artikel 14
skall vara priset fritt ombord i ursprungslandet för de berörda
produkterna, plus kostnader för försäkring och transport till den ort där
de förs in i gemenskapens tullområde.!B2001R0883 — SV — 17.05.2001 — 001.001 — 12
2. Om importpriset inte kan fastställas enligt punkt 1 i denna artikel,
skall de produkter som anges i artikel 14 klassificeras enligt
Kombinerade nomenklaturen på grundval av det tullvärde som skall
fastställas i enlighet med artiklarna 30 och 31 i rådets förordning (EEG)
nr 2913/92 (1).
KAPITEL IV
ORDNING FÖR EXPORTBIDRAG INOM VINSEKTORN
Artikel 16
Regelbunden översyn
Exportbidragen inom vinsektorn skall ses över regelbundet och minst en
gång per regleringsår.
Artikel 17
Intygskrav
Med undantag av leveranser för de särskilda ändamål som avses i artikel
36 i förordning (EG) nr 800/1999 och leveranser av de kvantiteter som
avses i bilaga III.K till förordning (EG) nr 1291/2000 krävs för
utbetalning av exportbidrag att det kan styrkas att varorna har exporterats
enligt en exportlicens.
Artikel 18
Bevis
1. För att exportbidrag skall utbetalas krävs bevis för att de exporterade
varorna vid exporten åtföljdes av ett analysintyg utfärdat av ett behörigt
organ i producentmedlemsstaten eller i den exporterande medlemsstaten,
som visar att varorna uppfyller gemenskapens kvalitetsnormer för de
aktuella varorna eller, om sådana normer inte har fastställts, de normer
som den exporterande medlemsstaten tillämpar nationellt.
När det gäller bordsvin och likörvin, med undantag för kvalitetsviner fso,
skall det dessutom bevisas att dessa har godkänts av en smakbedöm-
ningskommitté som är erkänd av den exporterande medlemsstaten. Om
vinet inte har framställts i denna medlemsstat, skall det också styrkas att
det rör sig om bordsvin eller likörvin från gemenskapen.
Det intyg som avses i första stycket skall innehålla åtminstone följande
uppgifter:
a) För bordsvin och likörvin, med undantag av kvalitetsvin fso:
— färgen,— den totala alkoholhalten i volymprocent,— den verkliga alkoholhalten i volymprocent,— den totala syrahalten,— i förekommande fall, en uppgift om att vinet är ett sådant vin
som avses i artikel 28.1 i förordning (EG) nr 1493/1999 och som
har framställts utöver den normala kvantiteten, eller en uppgift
om kvantiteten om det rör sig om export av vin framställt genom
”coupage” eller blandning.
b) För koncentrerad druvmust, det värde som uppmätts vid 20 °C med
refraktometri enligt den metod som beskrivs i bilaga I punkt 6 till
förordning (EG) nr 1493/1999.!B
(1) EGT L 302, 19.10.1992, s. 1.2001R0883 — SV — 17.05.2001 — 001.001 — 13
2. Exportören skall meddela medlemsstatens behöriga myndigheter
följande:
a) För vin framställt genom ”coupage”: de använda vinernas ursprung
och kvantitet.
b) Följedokumentens nummer och datum.
3. Om det bordsvin för vilket ett bidrag begärs har framställts genom
”coupage”, såsom detta definieras i del II kapitel V i förordning (EG) nr
1622/2000, eller blandning av bordsviner med olika bidragsbelopp, skall
bidragsbeloppet beräknas i proportion till de olika kvantiteter bordsvin
som ingår i blandningen.
Artikel 19
Kontroller som skall utföras av medlemsstaterna
1. Medlemsstaterna får föreskriva att det godkännande som avses i
artikel 18.1 andra stycket kan ges av behöriga regionala kommittéer som
intygar att vinerna uppfyller kvalitetskraven för bordsvin inom de
produktionsområden som de kommer från.
2. Medlemsstaterna skall vidta alla de åtgärder som krävs för
genomförandet av de kontroller som avses i artiklarna 17 och 18.
Bestämmelserna i artikel 18, med undantag av bestämmelserna i artikel
18.2 b, skall dock inte tillämpas på de leveranser av bordsvin som avses i
artikel 36.1 a i förordning (EG) nr 800/1999, om det förfarande som
avses i artikel 26 i samma förordning eller i förordning (EEG) nr 565/80
inte tillämpas på dessa.
3. Vid tillämpning av artikel 18.2 b får de exporterande medlems-
staterna inte utnyttja den möjlighet som avses i artikel 4.2 i förordningen
(EG) nr 2238/93.
KAPITEL V
INTYG OCH ANAL YSRAPPORT FÖR VIN, DRUVSAFT OCH
DRUVMUST SOM IMPORTERAS
Avsnitt I
Allmänna bestämmelser
Artikel 20
Obligatoriska handlingar
Det intyg och den analysrapport som avses i artikel 68.1 a punkterna i
och ii i förordning (EG) nr 1493/1999 skall samlas i ett enda dokument, i
vilket den del som utgör
a) intyget skall utfärdas av ett organ i det tredje land där produkterna
har sitt ursprung, och
b) analysrapporten skall utarbetas av ett officiellt laboratorium som är
godkänt av det tredje land där produkterna har sitt ursprung.
Artikel 21
Analysrapportens innehåll
Analysrapporten skall innehålla följande uppgifter
a) om vin och delvist jäst druvmust:
— total alkoholhalt i volymprocent,
— verklig alkoholhalt i volymprocent.
b) om druvmust och druvsaft densitet.!B2001R0883 — SV — 17.05.2001 — 001.001 — 14
c) om vin, druvmust och druvsaft:
— total torrsubstanshalt,
— total syrahalt,
— halt av flyktiga syror,
— citronsyrahalt,
— total svaveldioxidhalt,
— halt av druvsorter som uppkommit genom artkorsning (vinpro-
ducerande hybrider eller andra arter som inte tillhör släktet Vitis
vinifera ).
Artikel 22
Dispens
1. Produkter med ursprung i och som importeras från tredje land i
märkta behållare som rymmer högst 5 liter och som är försedda med en
engångsförslutning skall undantas från kravet på ett intyg och en
analysrapport, om den sammanlagda transporterade kvantiteten, även om
den är fördelad på flera partier, inte överstiger 100 liter.
2. Undantag från kravet på intyg och en analysrapport skall också
omfatta
a) kvantiteter på högst 30 liter per resande i resandes bagage enligt
artikel 45 i rådets förordning (EEG) nr 918/83 (1),
b) kvantiteter på högst 30 liter vin i försändelser från en privatperson
till en annan, enligt artikel 29 i förordning (EEG) nr 918/83,
c) vin och druvsaft i märkta behållare på högst 5 liter, försedda med en
engångsförslutning, med ursprung i och som importeras från ett
tredje land vars årliga export till gemenskapen understiger 1 000
hektoliter. De berörda länderna finns förtecknade i bilaga VI.
d) vin och druvsaft som ingår i en privatpersons flyttgods,
e) vin och druvsaft för mässor i enlighet med definitionen i förordning
(EEG) nr 918/83, förutsatt att produkterna i fråga är tappade på
märkta behållare på högst två liter och försedda med en engångs-
förslutning,
f) vin, druvmust och druvsaft som importeras för vetenskapliga eller
tekniska försök i kvantiteter som inte överstiger en hektoliter,
g) vin och druvsaft som är avsett för diplomatiska representationer,
konsulat och liknande organ och som importeras inom gränserna för
deras tullfria tilldelning,
h) vin och druvsaft som ingår i provianten på internationella trans-
portmedel.
3. Den dispens som avses i punkt 1 får inte kombineras med något
undantag enligt punkt 2.
Artikel 23
Undantag
Detta kapitel skall inte tillämpas på likörvinet Boberg om det åtföljs av
intyg om skyddad ursprungsbeteckning.!B
(1) EGT L 105, 23.4.1983, s. 1.2001R0883 — SV — 17.05.2001 — 001.001 — 15
Avsnitt II
Villkor i samband med import av vin, druvsaft och
druvmust och metoder för upprättande och användning
av intyg och analysrapport
Artikel 24
Blankett V I 1
1. Intyget och analysrapporten skall upprättas på blanketten V I 1 för
varje parti som skall importeras till gemenskapen. Med ett parti avses
den kvantitet av en och samma vara som en och samma avsändare
skickar till en och samma mottagare.
Uppgifterna skall lämnas på blanketten V I 1 i enlighet med förlagan i
bilaga VII och de tekniska krav som anges i bilaga VIII skall iakttas.
Blanketten skall undertecknas av en tjänsteman vid ett officiellt organ
och av en tjänsteman vid ett godkänt laboratorium enligt artikel 29.
2. Om produkten i fråga inte är avsedd för direkt konsumtion, behöver
analysrapporten på blankett V I 1 dock inte fyllas i.
Om det rör sig om vin i märkta behållare som rymmer högst 60 liter och
är försedda med engångsförslutningar, förutsatt att vinet härstammar från
ett land som anges i listan i bilaga IX och som har gett särskilda garantier
vilka har godkänts av gemenskapen, skall analysrapporten på blankett V
I 1 endast innehålla följande uppgifter:
— Verklig alkoholhalt i volymprocent.
— Total syrahalt.
— Total svaveldioxidhalt.
Artikel 25
Beskrivning av handlingarna
1. Blanketten V I 1 består av ett original som fylls i på maskin eller för
hand och en genomslagskopia. Blanketten V I 2 består av ett original och
två kopior. Blankett V I 2 är ett utdrag som utformats i enlighet med
förlagan i bilaga X och den innehåller samma uppgifter som blankett V I
1 eller ett annatV I 2-utdrag och skall stämplas av ett tullkontor i
gemenskapen.
Både originalet och kopian skall åtfölja produkten. Blanketterna V I 1
och V I 2 skall fyllas i, antingen på maskin eller för hand, eller med en
motsvarande metod som godkänts av ett officiellt organ. Om
blanketterna fylls i för hand skall detta göras med bläck och versaler.
Blanketterna får inte innehålla några raderingar eller överskrivningar.
Ändringar skall göras genom att de felaktiga uppgifterna stryks över och
erforderliga uppgifter läggs till, om så behövs. Varje sådan ändring skall
godkännas av upphovsmannen och stämplas av det officiella organet,
laboratoriet eller tullmyndigheterna.
2. V I 1-dokumenten och V I 2-utdragen skall förses med ett
löpnummer, som när det gäller V I 1-dokumenten tilldelas av det
officiella organ vars tjänsteman undertecknar intyget och vad gäller V I
2-utdragen av de tullmyndigheter som stämplar dem i enlighet med
artikel 28.2 och 28.3
Artikel 26
Förenklat förfarande
1. V I 1-dokument upprättade av vinproducenter i de tredje länder vilka
anges i bilaga IX och har gett särskilda garantier som godkänts av
gemenskapen skall gälla som intyg eller analysrapporter upprättade av de
organ och laboratorier som avses i artikel 29, förutsatt att producenterna
var för sig har godkänts av de behöriga myndigheterna i dessa tredje
länder och att de står under dessa myndigheters kontroll.!B2001R0883 — SV — 17.05.2001 — 001.001 — 16
2. De godkända producenter som avses i punkt 1 skall använda blankett
V I 1, på vilken namn och adress på det officiella organ i det tredje land
som har godkänt dem står angivet i fält 10. De skall fylla i blanketten och
ange följande uppgifter:
— I fält 1, namn och adress samt registreringsnummer i ett av de tredje
länder som anges i bilaga IX.
— I fält 11, åtminstone de uppgifter som avses i artikel 24.2.Producenterna skriver sin namnteckning i det därför avsedda utrymmet i
fälten 10 och 11, varvid de skall stryka orden ”namn och tjänsteställ-
ning”.
Stämpel och uppgift om laboratoriets namn och adress behövs inte.
Artikel 27
Undantag
1. Artikel 24.2 och artikel 26 behöver inte tillämpas, om det konstateras
att de produkter som omfattas av åtgärderna har varit föremål för
förfalskning som kan innebära en hälsorisk för konsumenterna eller om
de behandlats med oenologiska metoder som inte är tillåtna inom
gemenskapen.
2. Artikel 24.2 och artikel 26 skall tillämpas fram till det att det avtal
trätt i kraft som förväntas följa av förhandlingarna med Förenta staterna
om ingående av ett avtal om handel med vin, och längst fram till den 31
december 2003.
Artikel 28
Föreskrifter för användningen
1. Originalet och kopian av V I 1-dokumenten eller V I 2-utdraget skall
i samband med tullbehandlingen av partiet för övergång till fri
omsättning överlämnas till de behöriga myndigheterna i den medlemsstat
där tullbehandlingen äger rum.
Myndigheterna skall i förekommande fall fylla i baksidan av V I
1-dokumentet eller V I 2-utdraget. De skall lämna tillbaka originalet och
bevara kopian i minst fem år.
2. Om ett parti skall vidarebefordras i sin helhet innan det övergår till
fri omsättning, skall den nye avsändaren, till de tullmyndigheter under
vars tillsyn partiet står, överlämna V I 1-dokumenten eller V I 2-utdraget
för partiet samt eventuellt en senare utfärdad V I 2-blankett.
Efter att ha kontrollerat att de uppgifter som har lämnats i V I
1-dokumentet överensstämmer med uppgifterna på V I 2-blanketten eller
eventuellt att uppgifterna i V I 2-utdraget överensstämmer med en senare
utfärdad V I 2-blankett, skall myndigheterna stämpla V I 2-blanketten,
som nu gäller som V I 2-utdrag, och fylla i baksidan på det tidigare
utfärdade dokumentet eller utdraget. Myndigheterna skall lämna tillbaka
utdraget samt originalet av V I 1-dokumenten eller det första V I
2-utdraget till den nye avsändaren och bevara kopian i minst fem år.
Om ett varuparti återexporteras till tredje land behöver ingen V I
2-blankett fyllas i.
3. Om ett parti skall delas upp innan det övergår till fri omsättning,
skall originalet och kopian av V I 1-dokumentet eller V I 2-utdraget för
partiet samt, för varje nytt parti, originalet och två kopior av en senare
utfärdad V I 2-blankett överlämnas till de tullmyndigheter under vars
tillsyn partiet står.
Efter att ha kontrollerat att de uppgifter som lämnas i V I 1-dokumentet
eller på V I 2-utdraget överensstämmer med uppgifterna på V I
2-blanketten, eller eventuellt att uppgifterna i V I 2-utdraget över-
ensstämmer med en senare utfärdad V I 2-blankett avseende varje nytt
parti, skall myndigheterna stämpla V I 2-blanketten, som nu gäller som
V I 2-utdrag, samt fylla i baksidan på V I 1-dokumentet eller V I!B2001R0883 — SV — 17.05.2001 — 001.001 — 17
2-utdraget på grundval av vilket utdraget upprättats. Myndigheterna skall
lämna tillbaka V I 2-utdraget samt V I 1-dokumentet eller det tidigare
utfärdade V I 2-utdraget och bevara en kopia av vart och ett av dessa
dokument i minst fem år.
Artikel 29
Förteckning över behöriga myndigheter
1. Kommissionen skall på grundval av meddelanden från de behöriga
myndigheterna i tredje land upprätta och fortlöpande uppdatera
förteckningar över namn och adresser på de organ, laboratorier och
vinproducenter som har befogenhet att utfärda V I 1-dokument.
Kommissionen skall offentliggöra dessa förteckningar i C-serien i
Europeiska gemenskapernas officiella tidning .
2. Meddelandena från de behöriga myndigheterna i tredje land enligt
punkt 1 skall innehålla följande uppgifter:
a) namn och adresser till de officiella organ och laboratorier som har
godkänts eller utsetts att utfärda V I 1-dokument,
b) namn, adress och officiella registreringsnummer på de vinpro-
ducenter som har befogenhet att utfärda V I 1-dokument.
Förteckningarna skall endast omfatta de organ och laboratorier enligt a
första stycket som av de behöriga myndigheterna i det berörda tredje
landet har bemyndigats att på begäran lämna kommissionen och
medlemsstaterna all den information som behövs för att de skall kunna
bedöma de uppgifter som förekommer i de enskilda dokumenten.
3. Förteckningarna skall fortlöpande uppdateras, särskilt vad gäller
adress- eller namnändringar för organ eller laboratorier.
Artikel 30
Regler för indirekt import
I de fall då ett vin exporteras från ett tredje land där vinet har framställts
(ursprungsland ) till ett annat tredje land ( exportland ) och därifrån
exporteras till gemenskapen, får de behöriga myndigheterna i export-
landet upprätta dokument V I för vinet på grundval av ett V I
1-dokument eller motsvarande som upprättats av de behöriga myndig-
heterna i ursprungslandet utan att det krävs kompletterande analyser av
vinet, om detta vin
a) redan har tappats på flaska i ursprungslandet och märkts och detta
inte ändras, eller
b) exporteras i bulk från ursprungslandet och härtappas och märks i
exportlandet utan vidare bearbetning,
Den behöriga myndigheten i exportlandet skall, på dokument V I, intyga
att det rör sig om ett sådant vin som avses i första stycket och att de
angivna villkoren är uppfyllda.
Artikel 31
Godkända oenologiska metoder
1. Om inte annat följer av artikel 45 och artikel 46.1 a-c i förordning
(EG) nr 1493/1999 eller av tillämpningsföreskrifterna för dessa, kan
produkter från tredje land endast saluföras och säljas för direkt
konsumtion under förutsättning att, när det gäller de oenologiska
metoder som avses i punkterna C, D och E i bilaga V till förordning
(EG) nr 1493/1999, de gränsvärden har iakttagits som har fastställts för
den vinodlingszon inom gemenskapen där de naturliga produktions-
förhållandena anses vara jämförbara med förhållandena i det produk-
tionsområde där produkterna har sitt ursprung.!B2001R0883 — SV — 17.05.2001 — 001.001 — 18
Frågan om huruvida produktionsförhållandena är jämförbara skall
avgöras på förslag av de behöriga myndigheterna i de berörda tredje
länderna i enlighet med förfarandet i artikel 75 i förordning (EG) nr
1493/1999.
2. Om de behöriga myndigheterna i en medlemsstat misstänker att en
produkt med ursprung i tredje land inte uppfyller kriterierna i punkt 1
skall myndigheterna omedelbart underrätta kommissionen.
Artikel 32
Särskilda regler för vissa viner
1. När det gäller likörviner och vin som har tillsatts alkohol skall V I
1-dokumentet erkännas som giltigt endast om det officiella organ som
avses i artikel 29 i fält 15 har skrivit följande:
”Härmed intygas att den alkohol som har tillsatts detta vin är
framställd av vin”.
Detta intygande skall kompletteras med uppgifter om
a) det utfärdande organets fullständiga namn och adress,
b) namnunderskrift av en tjänsteman vid organet,
c) organets stämpel.
2. För vin som omfattas av en nedsatt tullsats vid import till
gemenskapen kan V I 1-dokumentet användas som den bekräftelse på
ursprungsbeteckning som krävs enligt överenskommelserna på området,
om det officiella organet i fält 15 har skrivit följande:
”Härmed bekräftas att det vin som avses i detta dokument har
producerats i vinodlingsområdet ... och att det tilldelats den
ursprungsbeteckning som anges i fält 6 i enlighet med bestämmel-
serna i ursprungslandet”
Denna bekräftelse skall kompletteras med de uppgifter som anges i punkt
1 andra stycket.
KAPITEL VI
UNDANTAG FÖR VISSA IMPORTERADE VINER
Artikel 33
1. Följande viner får importeras till gemenskapen för direkt kon-
sumtion:
a) Vin med ursprung i Ungern, vars totala alkoholhalt i volymprocent
överstiger 15 volymprocent utan berikning, om det betecknas
i) med orden ”Tokaji Aszu” eller ”Tokaji Aszu-eszencia” eller
”Tokaji Eszencia” eller ”Tokaji Szamorodni”, eller
ii) med uttrycket ”Különleges Minöségü bor” (vin av högre
kvalitet), kompletterat med en geografisk beteckning och något
av följande uttryck:
— ”késöl szüretelésü bor”.
— ”válogatott szüretelésü bor”.
— ”töppedt szölöböl készült bor”.
— ”aszubor”.
b) Vin med ursprung i Schweiz som kan jämföras med ett kvalitetsvin
fso och vars totala syrahalt uttryckt i vinsyra är lägre än 4,5 men
högre än 3 g/l, och kompletterat med geografisk beteckning, om
åtminstone 85 % av vinet framställs av druvor av en eller flera av
följande sorter:
— Chasselas.!B2001R0883 — SV — 17.05.2001 — 001.001 — 19
— Müller-Thurgau.
— Sylvaner.— Pinot noir.— Merlot.
c) Vin med ursprung i Rumänien, vars totala alkoholhalt i volym-
procent överstiger 15 volymprocent utan berikning, om det
betecknas med orden ”vsoc” eller ”Vinuri de calitate superioara cu
denumire de origine si trepte de calitate” och en av följande
geografiska beteckningar:
— Cernavoda.— Cotnari.— Medgidia.— Murfatlar.— Nazarcea.— Pietroasa.
d) Vin med ursprung i Kanada och med en verklig alkoholhalt i
volymprocent på lägst 7 % eller en total alkoholhalt i volymprocent,
utan berikning, på över 15 %, om det beskrivs med
— en geografisk beteckning, och
— benämningen ”Icewine”i enlighet med lagstiftningen i provinserna Ontario och British
Columbia.
2. Vid tillämpning av punkt 1 a-
"M1d3skall det officiella organ i
ursprungslandet som är bemyndigat att utfärda dokument V I 1 enligt
denna förordning i fält 15 i det dokumentet föra in följande:
”Härmed intygas att detta vin uppfyller de villkor som anges i artikel
68.1 b [i eller ii] i förordning (EG) nr 1493/1999 och i förordning
(EG) nr 883/2001.”
Det officiella organet skall styrka denna uppgift med sin stämpel.
KAPITEL VII
DEFINITIONER PÅ VISSA PRODUKTER INOM VINSEKTORN
MED URSPRUNG I TREDJE LAND
Artikel 34
Definitioner
I bilaga XI definieras följande produkter inom vinsektorn enligt
KN-nummer 2009 och 2204 med ursprung i tredje land:
a) Färsk druvmust vars jäsning avbrutits genom tillsats av alkohol.b) Koncentrerad druvmust.c) Renad koncentrerad druvmust.d) Likörvin.e) Mousserande vin.f) Mousserande vin med tillsats av koldioxid.g) Pärlande vin.h) Pärlande vin med tillsats av koldioxid.i) Vin av övermogna druvor.!B
!M1
!B2001R0883 — SV — 17.05.2001 — 001.001 — 20
KAPITEL VIII
SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 35
Upphävande
Förordningarna (EEG) nr 3388/81, (EEG) nr 3389/81, (EEG) nr 3590/85,
(EG) nr 1685/95 och (EG) nr 1281/1999 skall upphöra att gälla.
Artikel 36
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i
Europeiska gemenskapernas officiella tidning .
Den skall tillämpas från och med den 1 februari 2001.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.!B2001R0883 — SV — 17.05.2001 — 001.001 — 21
BILAGA I
!B2001R0883 — SV — 17.05.2001 — 001.001 — 22
BILAGA II
Produktkategorier enligt artikel 8.1
Kod Kategori
2009 60 11 9100
2009 60 19 9100
2009 60 51 9100
2009 60 71 9100
2204 30 92 9100
2204309691001
2204 30 94 9100
2204 30 98 91002
2204 21 79 9910
2204 29 62 9910
2204 29 64 9910
2204 29 65 99103
2204 21 79 9100
2204 29 62 9100
2204 29 64 9100
2204 29 65 91004.1
2204 21 80 9100
2204 29 71 9100
2204 29 72 9100
2204 29 75 91004.2
2204 21 79 9200
2204 29 62 9200
2204 29 64 9200
2204 29 65 92005.1
2204 21 80 9200
2204 29 71 9200
2204 29 72 9200
2204 29 75 92005.2
2204 21 83 9100
2204 29 83 91006.1
2204 21 84 9100
2204 29 84 91006.2
2204 21 94 9910
2204 21 98 9910
2204 29 94 9910
2204 29 98 99107
2204 21 94 9100
2204 21 98 9100
2204 29 94 9100
2204 29 98 91008!B2001R0883 — SV — 17.05.2001 — 001.001 — 23
BILAGA III
Produktgrupper enligt artikel 8.2
Produktkoder enligt
exportbidragsnomenklaturen
för jordbruksprodukterGrupp
2009 60 11 9100
2009 60 19 9100
2009 60 51 9100
2009 60 71 9100A
2204 30 92 9100
2204 30 96 9100B
2204 30 94 9100
2204 30 98 9100C
2204 21 79 9100
2204 21 79 9200
2204 21 79 9910
2204 21 83 9100D
2204 21 80 9100
2204 21 80 9200
2204 21 84 9100E
2204 29 62 9100
2204 29 62 9200
2204 29 62 9910
2204 29 64 9100
2204 29 64 9200
2204 29 64 9910
2204 29 65 9100
2204 29 65 9200
2204 29 65 9910
2204 29 83 9100F
2204 29 71 9100
2204 29 71 9200
2204 29 72 9100
2204 29 72 9200
2204 29 75 9100
2204 29 75 9200
2204 29 84 9100G
2204 21 94 9910
2204 21 98 9910H
2204 29 94 9910
2204 29 98 9910I
2204 21 94 9100
2204 21 98 9100J
2204 29 94 9100
2204 29 98 9100K!B2001R0883 — SV — 17.05.2001 — 001.001 — 24
BILAGA IV
Förteckning över länder per bestämmelsezon enligt artikel 9.6
Zon 1: Afrika
Angola, Benin, Botswana, Brittiska territoriet i Indiska Oceanen, Burkina Faso,
Burundi, Centralafrikanska republiken, Demokratiska republiken Kongo, Djibou-ti, Egypten, Ekvatorialguinea, Elfenbenskusten, Etiopien, Eritrea, Gabon, Gambia,
Ghana, Guinea, Guinea-Bissau, Kamerun, Kap Verde, Kenya, Komorerna, Kongo,
Lesotho, Liberia, Libyen, Madagaskar, Malawi, Mali, Mauretanien, Mauritius,Mayotte, Moçambique, Namibia, Niger, Nigeria, Rwanda, São Tomé och Principe,Saint Helena och tillhörande områden, Senegal, Seychellerna, Sierra Leone,
Somalia, Sudan, Swaziland, Tanzania, Tchad, Togo, Uganda, Zambia, Zimbabwe.
Zon 2: Asien och Oceanien
Afghanistan, Amerikanska Oceanien, Australiska Oceanien, Bahrain, Bangladesh,
Bhutan, Brunei, Fiji, Filippinerna, Franska Polynesien, Förenade Arabemiraten,
Hongkong, Indien, Indonesien, Irak, Iran, Japan, Jordanien, Kambodja, Kina,Kiribati, Kuwait, Laos, Libanon, Macao, Malaysia, Maldiverna, Marshallöarna,Mikronesiska federationen, Mongoliet, Myanmar, Nauru, Nepal, Nordkorea,
Nordmarianerna, Nya Kaledonien och tillhörande områden, Nya Zeeland,
Nyzeeländska Oceanien, Oman, Pakistan, Palau, Papua Nya Guinea, Pitcairn,Qatar, Salomonöarna, Samoa, Saudiarabien, Singapore, Sri Lanka, Sydkorea,Syrien, Taiwan, Thailand, Tonga, Tuvalu, Vanuatu, Vietnam, Västbanken/Gaza-
remsan, Wallis- och Futunaöarna, Y emen.
Zon 3: Östeuropa och länderna i OSS
Albanien, Armenien, Azerbajdzjan, Estland, Georgien, Kazakstan, Kirgizistan,
Lettland, Litauen, Moldova, Polen, Ryssland, Slovakien, Tadzjikistan, Tjeckien,
Turkmenistan, Ukraina, Uzbekistan, Vitryssland.
Zon 4: Västeuropa
Andorra, Ceuta och Melilla, Färöarna, Gibraltar, Heliga stolen, Island, Liech-
tenstein, Malta, Norge, San Marino!
B2001R0883 — SV — 17.05.2001 — 001.001 — 25
BILAGA V
Meddelanden i enlighet med artikel 12.4
!B2001R0883 — SV — 17.05.2001 — 001.001 — 26
BILAGA VI
Länderförteckning i enlighet med artikel 22
— Iran
— Libanon— Folkrepubliken Kina
— Taiwan
— Indien— Bolivien— Republik San Marino!
B
!M1
!B2001R0883 — SV — 17.05.2001 — 001.001 — 27
BILAGA VII
Dokument V I 1 i enlighet med artikel 24.1
!B2001R0883 — SV — 17.05.2001 — 001.001 — 28
!B2001R0883 — SV — 17.05.2001 — 001.001 — 29
BILAGA VIII
Tekniska krav beträffande dokumenten V I 1 och V I 2 i enlighet med
artiklarna 24 och 25
A. Regler för tryckning av blanketterna
1. Blanketternas format skall vara cirka 210 × 297 mm.
2. Blanketterna skall tryckas på vitt limmat papper med en vikt av
minst 40 gram per m2
3. Tryckeriets namn, adress eller logo skall återfinnas på alla
blanketter.
4. Anmälningar skall vara avfattade på ett av gemenskapens officiella
språk. När det gäller blanketten V I 2 är det de behöriga
myndigheterna i den medlemsstat där blanketterna viseras somväljer språk.
B. Regler för hur blanketterna skall fyllas i
1. Blanketterna skall fyllas i på samma språk som den förtryckta
texten.
2. Varje blankett skall ha ett löpnummer som skall,
— när det gäller blanketten V I 1, anges av det officiella organ
som undertecknar intygsdelen, och
— när det gäller blanketten V I 2, anges av det tullkontor som
viserar.
3. Produktbeskrivningen i fält 6 på blankett V I 1 och i fält 5 på V I
2-utdraget skall följa artikel 32 i förordning (EEG) nr 2392/89.!
B2001R0883 — SV — 17.05.2001 — 001.001 — 30
BILAGA IX
Länderförteckning enligt artikel 24.2 och artikel 26
— Australien
— Förenta staterna!B2001R0883 — SV — 17.05.2001 — 001.001 — 31
BILAGA X
Dokument V I 2 i enlighet med artikel 25.1
!B2001R0883 — SV — 17.05.2001 — 001.001 — 32
!B2001R0883 — SV — 17.05.2001 — 001.001 — 33
BILAGA XI
Definitioner i enlighet med artikel 34
Vid tillämpningen av bestämmelserna i denna förordning angående import
används följande beteckningar med de betydelser som här anges:
a) färsk druvmust vars jäsning har avbrutits genom tillsats av alkolhol: en
produkt som
— har en verklig alkoholhalt som är lägst 12 volymprocent men lägre än 15
volymprocent,
och
— framställs genom tillsats till ojäst druvmust av en produkt som härrör
från destillation av vin, som har en naturlig alkoholhalt av lägst 8,5
volymprocent och som uteslutande härrör från druvsorter för vinfram-
ställning som är tillåtna i ursprungslandet utanför gemenskapen.
b) koncentrerad druvmust: icke-karamelliserad druvmust som
— framställs genom partiell dehydratisering av druvmust med en metod
som är godkänd enligt bestämmelserna i ursprungslandet utanförgemenskapen och som inte är förbjuden i gemenskapens regler, utom
direkt uppvärmning, på ett sådant sätt att refraktometern, använd enligt
den i bilaga XVIII till förordning (EG) nr 1622/2000 föreskrivnametoden, anger lägst 50,9 % vid 20 °C,
— uteslutande härrör från druvsorter för vinframställning som är tillåtna i
ursprungslandet utanför gemenskapen,
och
— framställs av druvmust som lägst håller den lägsta naturliga alkoholhalt
för framställning av vin för direkt konsumtion som gäller i ursprungs-landet utanför gemenskapen. Denna alkoholhalt får inte vara lägre än 8,5
volymprocent.
Den högsta tillåtna verkliga alkoholhalten i koncentrerad druvmust är 1
volymprocent.
c) renad koncentrerad druvmust: den flytande icke-karamelliserade produkt som
i) framställs genom partiell dehydratisering av druvmust med en metod
som är godkänd enligt bestämmelserna i ursprungslandet utanför
gemenskapen och som inte är förbjuden i gemenskapens regler, utomdirekt uppvärmning, på ett sådant sätt att refraktometern, använd enligtden i bilaga XVIII till förordning (EG) nr 1622/2000 föreskrivna
metoden, anger lägst 61,7 % vid 20 °C,
ii) har genomgått en behandling för avsyrning och rening från andra
beståndsdelar än socker som är godkänd enligt bestämmelserna i
ursprungslandet utanför gemenskapen och som inte är förbjuden i
gemenskapens regelverk,
iii) har följande egenskaper:
— ett pH-värde på högst 5 vid 25 ° Brix,
— en optisk densitet på högst 0,100 vid 425 nm och en transmissions-
längd av 1 cm för koncentrerad druvmust vid 25 ° Brix,
— en sackaroshalt som inte kan påvisas med en analysmetod som skall
fastställas senare,
— ett Folin-Ciocalteau-index på högst 6 vid 25 ° Brix,
— en titrerbar syrahalt på högst 15 mval/kg av den totala sockerhalten,
— en svaveldioxidhalt på högst 25 mg/kg av den totala sockerhalten,
— en total katjonhalt på högst 8 mval/kg av den totala sockerhalten,
— en ledningsförmåga vid 25 ° Brix och 20 °C på högst 120 ìS/cm,— en hydroxymetylfurfuralhalt på högst 25 mg/kg av den totala
sockerhalten,
— spår av mesoinositol,
iv) uteslutande härrör från druvsorter för vinframställning som är tillåtna i
ursprungslandet utanför gemenskapen,!
B2001R0883 — SV — 17.05.2001 — 001.001 — 34
och
v) framställs av druvmust med åtminstone den lägsta naturliga alkoholhalt
som har fastställts av ursprungslandet utanför gemenskapen för
framställning av vin avsett för direkt konsumtion; denna alkoholhalt
får inte vara lägre än 8,5 volymprocent.
Den högsta tillåtna verkliga alkoholhalten i renad koncentrerad druvmust
är 1 volymprocent.
d) likörvin: en produkt som
— har en verklig alkoholhalt av lägst 15 och högst 22 volymprocent och en
total alkoholhalt av lägst 17,5 volymprocent, och
— framställs av druvmust i jäsning eller vin eller en kombination av dessa
produkter, som härrör från druvsorter för vinframställning som är tillåtnai ursprungslandet utanför gemenskapen för framställning av likörvinsamt har en naturlig alkoholhalt av lägst 12 volymprocent, och genom
tillsats,
i) separat eller i kombination, av neutral alkohol framställd av
vinprodukter, inklusive alkohol som har framställts genom des-tillation av torkade druvor,
med en verklig alkoholhalt av lägst 96 volymprocent, och destillat
av vin eller av torkade druvor,
med en verklig alkoholhalt av lägst 52 och högst 86 volymprocent,
ii) tillsammans med en eller flera av följande produkter, i före-
kommande fall:
— koncentrerad druvmust.— en blandning av en av de produkter som avses i i) med
druvmust eller druvmust i jäsning.
Dock får vissa kvalitetslikörviner, för vilka produktionsförhållanden är
godkända som likvärdiga med de förhållanden som gäller för ettkvalitetsvin fso och som ingår i en förteckning som skall fastställassenare,
— ha en total alkoholhalt som är lägre än 17,5, dock lägst 15
volymprocent, om detta uttryckligen var tillåtet enligt gällande
bestämmelser i ursprungslandet utanför gemenskapen före den 1januari 1985,
eller
— framställs av druvmust med en naturlig alkoholhalt som är lägre än
12, dock lägst 10,5 volymprocent.
e) mousserande vin: en produkt som
— har en verklig alkoholhalt av lägst 8,5 volymprocent,— framställs vid första eller andra alkoholjäsningen av färska druvor,
druvmust eller vin,
och
— som, när behållaren öppnas, avger koldioxid som uteslutande härrör från
jäsning och som i slutna behållare vid en temperatur av 20 °C har ett
övertryck på minst 3 bar, beroende på koldioxid i lösning.
f) mousserande vin med tillsats av koldioxid: en produkt som
— har en verklig alkoholhalt av lägst 8,5 volymprocent,— framställs av vin,— när behållaren öppnas, avger koldioxid som helt eller delvis är tillsatt,
och
— i slutna behållare vid en temperatur av 20 °C har ett övertryck på minst 3
bar, beroende på koldioxid i lösning.
g) pärlande vin: en produkt som
— har en verklig alkoholhalt av lägst 8,5 volymprocent,
och!
B2001R0883 — SV — 17.05.2001 — 001.001 — 35
— i slutna behållare vid en temperatur av 20 °C har ett övertryck på minst 1
bar och högst 2,5 bar, beroende på tillsats av endogen koldioxid i
lösning,
h) pärlande vin tillsatt med koldioxid: en produkt som
— har en verklig alkoholhalt av lägst 8,5 volymprocent,
och
— i slutna behållare vid en temperatur av 20 °C har ett övertryck på minst 1
bar och högst 2,5 bar, beroende helt eller delvis på tillsats av koldioxid ilösning.
i) vin av övermogna druvor: en produkt som
— har en naturlig alkoholhalt av lägst 15 volymprocent,
— har en total alkoholhalt av lägst 16 volymprocent och en verklig
alkoholhalt av lägst 12 volymprocent,
— har framställts i ursprungslandet utanför gemenskapen av druvor som
skördats i landet och som härrör från druvsorter för vinframställning som
är tillåtna i landet,
— eventuellt har mognadslagrats.!
B2001R0883 — SV — 17.05.2001 — 001.001 — 36