1990L0619 — SV — 09.10.2002 — 002.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS DIREKTIV
av den 8 november 1990
om samordning av lagar och andra författningar om direkt livförsäkring, och med bestämmelser
avsedda att göra det lättare att effektivt utnyttja friheten att tillhandahålla tjänster, och om
ändring av direktiv 79/267/EEG
(90/619/EEG)
(EGT L 330, 29.11.1990, s. 50)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Rådets direktiv 92/96/EEG av den 10 november 1992 L 360 1 9.12.1992
►M2Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/65/EG av den 23 september
2002L 271 16 9.10.2002
▼B
RÅDETS DIREKTIV
av den 8 november 1990
om samordning av lagar och andra författningar om direkt
livförsäkring, och med bestämmelser avsedda att göra det lättareatt effektivt utnyttja friheten att tillhandahålla tjänster, och om
ändring av direktiv 79/267/EEG
(90/619/EEG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA
DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekono-
miska gemenskapen, särskilt artikel 57.2 och artikel 66 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag(1),
i samarbete med Europaparlamentet(2),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), och
med beaktande av följande:Det är nödvändigt att utveckla den inre marknaden för livförsäkring
och för den verksamhet som avses i rådets första direktiv 79/267/EEGav den 5 mars 1979 om samordning av lagar och andra författningarom rätten att etablera och driva verksamhet med direkt livförsäkring(
4),
i fortsättningen kallat ”första direktivet”, senast ändrat genom anslut-
ningsakten för Spanien och Portugal. För att uppnå detta bör det
underlättas för försäkringsföretag med huvudkontor inom gemenskapenatt tillhandahålla tjänster i medlemsstaterna, och därigenom geförsäkringstagarna tillgång till inte endast försäkringsgivare etableradei det egna landet, utan också till försäkringsgivare som har sitt huvud-kontor inom gemenskapen och är etablerade i andra medlemsstater.
Enligt fördraget har all diskriminering i fråga om friheten att tillhan-
dahålla tjänster, vilken grundas på att ett företag inte är etablerat i denmedlemsstat där tjänsterna utförs, varit förbjuden efter utgången avövergångsperioden. Detta förbud gäller beträffande tjänster som tillhan-dahålls från alla etableringsställen inom gemenskapen, vare sig det ärett huvudkontor, en agentur eller en filial.
Av praktiska skäl bör tillhandahållandet av tjänster definieras med
hänsyn tagen till såväl försäkringsgivarens etableringsställe som platsenför åtagandet. Därför bör även åtagandet definieras. Vidare är detönskvärt att göra åtskillnad mellan verksamhet genom etablering ochverksamhet som utövas inom ramen för friheten att tillhandahållatjänster.
Första direktivet bör kompletteras, särskilt för att klargöra de befogen-
heter och medel för kontroll som anförtrotts tillsynsmyndigheterna. Detär även önskvärt att utfärda särskilda föreskrifter om villkoren för attstarta och driva verksamhet som utövas inom ramen för friheten att till-handahålla tjänster, samt om tillsyn över sådan verksamhet.
Försäkringstagare som, beroende på att de har tagit initiativ till ett
åtagande i en annan stat och därmed ställer sig själva under det skydd
som den andra medlemsstatens rättsordningmedför, inte är i behov avsärskilt skydd i medlemsstaten för åtagandet, bör ges full frihet attutnyttja största möjliga marknad för livförsäkring och för verksamhetersom avses i första direktivet. Andra försäkringstagare bör ocksåerbjudas ett tillräckligt skydd.1990L0619 — SV — 09.10.2002 — 002.001 — 2
(1) EGT nr C 38, 15.2.1989, s. 7 och
EGT nr C 72, 22.3.1990, s. 5.
(2) EGT nr C 175, 16.7.1990, s. 107 och beslut 24.10.1990.
(3) EGT nr C 298, 27.11.1989, s. 2.
(4) EGT nr L 63, 13.3.1979, s. 1.
▼B
Vad gäller förvaltningen av vissa gruppensionskassor föranleder de
olika systemens mångfald och komplexitet samt deras nära sambandmed socialförsäkringssystemen särskilda överväganden. De bör därför
undantas från de bestämmelser i detta direktiv som särskilt gäller
friheten att tillhandahålla tjänster. De kommer att behandlas i ett annatdirektiv.
Det finns alltjämt skillnader mellan medlemsstaternas avtalsrättsliga
lagstiftning tillämplig på de verksamheter som avses i första direktivet.
En frihet att som tillämpliglagför avtalet välja en annan lagän den imedlemsstaten för åtagandet bör kunna ges, med stöd av bestämmelsersom tar hänsyn till särskilda förhållanden.
Bestämmelserna i första direktivet om överlåtelse av försäkringsbestånd
bör förstärkas och kompletteras med särskilda bestämmelser om överlå-
telse till ett annat företag av bestånd av försäkringsavtal som ingåttsinom ramen för friheten att tillhandahålla tjänster.
Till skydd för försäkringstagarna bör på nuvarande samordningsstadium
medlemsstaterna tillåtas begränsa möjligheterna att samtidigt bedriva
verksamhet inom ramen för friheten att tillhandahålla tjänster och verk-
samhet genom etablering. En sådan begränsning bör inte kunna ske närförsäkringstagarna inte är i behov av detta skydd.
För rätten att starta och driva verksamhet inom ramen för friheten att
tillhandahålla tjänster bör vissa förfaranden gälla som säkerställer att
försäkringsföretagen följer bestämmelser avseende finansiella garantier,
försäkringsvillkor och premiesatser. Lättnader får göras i dessa förfa-randen, när verksamheten, utövad inom ramen för friheten atttillhandahålla tjänster, omfattar försäkringstagare som, beroende påarten av det åtagande de avser få till stånd, inte är i behov av särskiltskydd i staten för åtagandet.
Försäkringstagare bör ges möjlighet att inom en tid av 14 till 30 dagar
frånträda livförsäkringsavtal som ingåtts inom ramen för fritt tillhan-dahållande av tjänster.
I första direktivet infördes principen om förbud mot att samtidigt driva
verksamhet som omfattas av direktiv 73/239/EEG(
1) (kallat första
samordningsdirektivet för annan försäkring än livförsäkring) i desslydelse enligt direktiv 88/357/EEG(
2) och sådan verksamhet som
omfattas av första direktivet. Medan befintliga blandade företag tillätsfortsätta sin verksamhet, föreskrevs att de inte fick starta agenturer ellerfilialer för livförsäkring. Den speciella arten av de åtaganden som
kommer till stånd på försäkringsområdet inom ramen för friheten att
tillhandahålla tjänster gör det icke desto mindre motiverat att införaett visst mått av flexibilitet i tillämpningen av ovan nämnda princip,åtminstone övergångsvis från anmälan av detta direktiv till medlems-staterna.
Det finns inget i detta direktiv som hindrar att ett blandat företag delas
upp i två företag, det ena verksamt inom livförsäkringsområdet och detandra inom området för annan försäkring. För att en sådan uppdelningskall kunna ske under mest gynnsamma betingelser bör medlemssta-terna medges rätt att, i enlighet med gemenskapens konkurrensregler,
införa lämpliga skattebestämmelser, särskilt med hänsyn till kapital-
vinster som en sådan uppdelningkan medföra.
Det är nödvändigt att, inom området för friheten att tillhandahålla
tjänster, få till stånd ett särskilt samarbete mellan medlemsstaternasbehöriga tillsynsmyndigheter och mellan dessa myndigheter och
kommissionen. Det bör också föreskrivas ett påföljdssystem, tillämpligt
då ett företagsom tillhandahåller tjänster inte följer bestämmelserna iden medlemsstat där tjänsterna utförs.1990L0619 — SV — 09.10.2002 — 002.001 — 3
(1) EGT nr L 228, 16.8.1973, s. 3.
(2) EGT nr L 172, 4.7.1988, s. 1.
▼B
De tekniska reserverna, inklusive premiereserver, bör vara underkas-
tade regler och tillsyn i den medlemsstat där tjänsten utförs, närtjänsterna rör åtaganden för vilka den staten önskar ge försäkringst-
agaren särskilt skydd. När emellertid ett sådant intresse av att skydda
försäkringstagaren inte är befogat, bör i fråga om de tekniska reser-verna, inklusive premiereserver, även i fortsättningen de regler ochden tillsyn tillämpas som gäller i den medlemsstat där företaget äretablerat.
I vissa medlemsstater är livförsäkringsavtal och andra verksamheter
som omfattas av första direktivet inte föremål för någon form av indi-
rekt beskattning, medan andra medlemsstater tillämpar särskildaskatter. Mellan dessa medlemsstater varierar strukturen och nivån försådana skatter avsevärt. Det bör undvikas att en situation uppstår därdessa skillnader medför konkurrensstörningar mellan företag i olikamedlemsstater. I avvaktan på ytterligare samordning kan ett medel att
avhjälpa sådana olägenheter vara att tillämpa det skattesystem som
gäller i den medlemsstat där åtagandet har ingåtts. Medlemsstaternafår bestämma hur uppbörden av sådana skatter skall ske.
I första direktivet finns uttryckliga bestämmelser om särskilda regler
för auktorisation av agenturer och filialer till företag med huvudkontorutanför gemenskapen.
Det bör skapas förutsättningar för ett smidigt förfarande för prövning
av reciprocitet på gemenskapsbasis i förhållande till tredje land. Syftet
med ett sådant förfarande är inte att stänga gemenskapens finansiellamarknader utan i stället att hålla dessa marknader öppna för omvärldenoch att globalt främja liberalisering av de finansiella marknaderna itredje land. För dessa ändamål anvisar direktivet en ordningför under-
handlingar med tredje land och, som en sista utväg, för åtgärder som
bland annat innefattar uppskov med prövningav nya ansökning ar omauktorisation och begränsning av nya auktorisationer.
Det är önskvärt att, så som sägs i artikel 8c i fördraget, hänsyn tas till
omfattningen av de insatser som måste göras av vissa ekonomier somuppvisar skillnader i utveckling. Vissa medlemsstater bör därförmedges rätt till sådana övergångsarrangemang som möjliggör en
gradvis tillämpning av detta direktivs särskilda bestämmelser angående
friheten att tillhandahålla tjänster.
Med hänsyn till skillnaderna i nationell lagstiftning är det även
lämpligt att medge medlemsstater, som så önskar, övergångsarrange-mang som ger dem möjlighet att anpassa sin lagstiftning, såvitt avsergruppförsäkringsavtal knutna till ett anställningsavtal eller såvitt avser
medverkan av mäklare, innan de fullt ut iakttar de bestämmelser i detta
direktiv som gäller försäkringstagares initiativ till att träffa avtal inomramen för tillhandahållandet av tjänster.
Det är särskilt viktigt att kunna medge de medlemsstater, som så
önskar, en tillräckligt lång tid att införa erforderliga bestämmelser föratt säkerställa försäkringsmäklarnas yrkeskvalifikationer ochoberoende. Med hänsyn tagen till den allt större roll som sådana
mäklare spelar vid rådgivning till dem som köper försäkring, och i
betraktande av det ökande utbudet av produkter som friheten att tillhan-dahålla tjänster kommer att leda till, kommer mäklarnasyrkeskvalifikationer och oberoende att vara av väsentligbetydelse förkonsument-skyddet.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
AVDELNING I
Allmänna bestämmelser
Artikel 1
Detta direktiv har till ändamåla) att komplettera direktiv 79/267/EEG,1990L0619 — SV — 09.10.2002 — 002.001 — 4
▼B
b) att ge särskilda bestämmelser om friheten att tillhandahålla tjänster
såvitt avser de verksamheter som avses i nämnda direktiv, vilkabestämmelser närmare anges i avdelning III i föreliggande direktiv.
Artikel 2
I detta direktiv avses med
a)första direktivet: direktiv 79/267/EEG,
b)företag:
— i avdelningI och II: varje företagsom har beviljats auktorisation
i enlighet med artikel 6 eller 27 i första direktivet;
— i avdelningIII och IV: varje företagsom har beviljats auktorisa-
tion i enlighet med artikel 6 i första direktivet,
c)etableringsställe:
ett företags huvudkontor, agentur eller filial, med beaktande av
artikel 3,
d)åtagande:
ett åtagande i någon av de försäkringsformer eller verksamhets-
former som avses i artikel 1 i första direktivet,
e)medlemsstat för åtagandet:
den medlemsstat där försäkringstagaren är stadigvarande bosatt
eller, om försäkringstagaren är en juridisk person, den medlemsstatdär försäkringstagarens etableringsställe, för vilket avtalet gäller, ärbeläget,
f)medlemsstat för etableringsstället:
den medlemsstat i vilken det etableringsställe, från vilket åtagandet
försäkras, är beläget,
g)medlemsstat där tjänsterna utförs:
medlemsstaten för åtagandet, när detta försäkras från ett etable-
ringsställe beläget i en annan medlemsstat,
h)moderföretag:
ett moderföretagi den betydelse som ang es i artiklarna 1 och 2 i
direktiv 83/349/EEG(
1),
i)dotterföretag:
ett dotterföretagi den betydelse som ang es i artiklarna 1 och 2 i
direktiv 83/349/EEG; ett dotterföretagtill ett dotterföretagskallockså anses vara ett dotterföretagtill det moderföretagsom äröverordnat dessa företag.
Artikel 3
Vid tillämpningav första direktivet och av detta direktiv skall ett
företags stadigvarande närvaro inom en medlemsstats territoriumbetraktas som en agentur eller en filial, även om närvaron inte har
formen av en filial eller en agentur utan endast består av ett kontor
som förestås av företagets egen personal eller av någon som är fris-tående från företaget men som har en stående fullmakt att företrädaföretaget på samma sätt som en agentur.
AVDELNING II
Kompletterande bestämmelser till första direktivet
Artikel 4
1. På sådana avtal som rör verksamheter som avses i första direkt-
ivet, skall lagen i medlemsstaten för åtagandet tillämpas. Där dennalag så medger, har dock parterna frihet att välja ett annat lands lag.1990L0619 — SV — 09.10.2002 — 002.001 — 5
(1) EGT nr L 193, 18.7.1983, s. 1.
▼B
2. När försäkringstagaren är en fysisk person som är stadigvarande
bosatt i en annan medlemsstat än den där han är medborgare, fårparterna välja lagen i den medlemsstat där han är medborgare.
3. Om en stat består av flera territoriella enheter, som var och en har
sin avtalsrättsliga lagstiftning, skall varje sådan enhet anses som ett
land vid bestämmandet av den lag som skall gälla enligt detta direktiv.
En medlemsstat, i vilken olika territoriella enheter inte har samma
avtalsrättsliga lagstiftning, behöver inte tillämpa bestämmelserna i dettadirektiv i de fall sådana enheters lagar står i strid med varandra.
4. Ingenting i denna artikel skall begränsa tillämpning av tvingande
lagi domstolslandet, oavsett vilken lagsom i övrig t är tillämpligpåavtalet.
Om det är föreskrivet i en viss medlemsstats lag, får tvingande
lagregler i medlemsstaten för åtagandet tillämpas, om och i den
utsträckning sådana regler enligt denna stats lag skall tillämpas, oavsett
vilken lagsom g äller för avtalet.
5. Om inte annat följer av föregående punkter skall medlemsstaterna
på försäkringsavtal som avses i detta direktiv tillämpa sina allmännaregler inom området för internationell privaträtt, tillämpliga påavtalsrättsliga förhållanden.
Artikel 5
Följande punkt skall läggas till i artikel 23 i första direktivet:
”3. Varje medlemsstat skall vidta alla åtgärder som behövs för
att se till att de myndigheter som är ansvariga för tillsynen överförsäkringsföretag har erforderliga befogenheter och resurser föratt övervaka den verksamhet som bedrivs av försäkringsföretag
etablerade inom respektive medlemsstats territorium, inklusive
verksamhet som bedrivs utanför territoriet, i enlighet med rådsdi-rektiv som är tillämpliga på sådan verksamhet, och i syfte attkontrollera att direktiven genomförs.
Dessa befogenheter och resurser måste särskilt göra det möjligt för
tillsynsmyndigheterna att
— göra ingående undersökningar om ett företags ställning och dess
sammantagna verksamhet, bland annat genom att
— samla in upplysningar om eller begära in handlingar
angående försäkringsrörelsen och
— göra inspektion på stället i företagets lokaler,
— vidta alla lämpliga och nödvändiga åtgärder beträffande
företaget dels för att se till att företagets verksamhet bedrivs iöverensstämmelse med de lagar och andra författningar som
företaget har att efterleva i varje medlemsstat, och särskilt att
företaget följer verksamhetsplanen till den del denna är tving-ande, dels för att förhindra eller undanröja missförhållandensom är till förfång för försäkringstagarna,
— se till att de åtgärder genomförs som tillsynsmyndigheterna
kräver, vid behov genom tvångsmedel, som när det är befogatkan vara av rättslignatur.
Medlemsstaterna får även ge tillsynsmyndigheterna befogenhet att
inhämta alla upplysningar rörande avtal som innehas av mellan-händer.”1990L0619 — SV — 09.10.2002 — 002.001 — 6
▼B
Artikel 6
1. Artikel 25 i första direktivet skall utgå.
Artikel 7
Artikel 22.2 i första direktivet skall ersättas med följande:
”2. Italien skall vidta alla åtgärder som behövs för att kravet, att
företagsom är etablerade inom dess territorium skall avstå en del
av sin försäkringsverksamhet till Istituto Nazionale di Assicura-zioni, är avskaffat senast den 20 november 1994.”
Artikel 8
1. Rubriken till avdelningIII i första direktivet skall ersättas med
följande:
”AVDELNING III A
Regler för inom gemenskapen etablerade agenturer eller filialer
till företag med huvudkontor utanför gemenskapen”
2. Följande rubrik skall placeras efter artikel 32 i första direktivet:
”AVDELNING III B
Regler för dotterföretag till moderföretag för vilka ett tredje
lands lag gäller och för sådana moderföretags förvärv av aktiereller andelar.”.
Artikel 9
Följande artiklar skall läggas till i avdelning III B i första direktivet:
”Artikel 32a
Medlemsstaternas behöriga myndigheter skall
a) underrätta kommissionen om varje auktorisation av ett direkt
eller indirekt dotterföretagtill ett eller flera moderföretagför
vilka tredje lands lagg äller; kommissionen skall därefter
underrätta den kommitté som avses i artikel 32b.6 om detta,
b) underrätta kommissionen närhelst ett sådant moderföretag
förvärvar aktier eller andelar i ett försäkringsföretag hemma-hörande i gemenskapen så att det senare blir det förrasdotterföretag. Kommissionen skall därefter underrätta denkommitté som avses i artikel 32b.6 om detta.
När auktorisation beviljas för ett direkt eller indirekt dotterföretag
till ett eller flera moderföretagför vilka tredje lands lagg äller, skallföretagsgruppens struktur närmare anges i den anmälan som de
behöriga myndigheterna skall göra till kommissionen.
Artikel 32b
1. Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om alla
svårigheter av allmän natur som deras försäkringsföretag mött videtableringeller utövande av verksamhet i tredje land.
2. Kommissionen skall senast sex månader före den dagsom
avses i andra stycket i artikel 30 i direktiv 90/619/EEG (
1), och
därefter periodvis upprätta rapporter om i vad mån tredje länder
ger försäkringsföretag hemmahörande i gemenskapen sådan
behandlingsom avses i punkterna 3 och 4, med avseende påetableringoch utövande av försäkring sverksamhet samt förvärv avaktier eller andelar i tredje lands försäkringsföretag. Kommissionenskall till rådet överlämna rapporterna jämte lämpliga förslag.
3. Närhelst det kommer till kommissionens kännedom, antingen
genom de rapporter som avses i punkt 2 eller genom annan infor-mation, att ett tredje land inte erbjuder försäkringsföretag1990L0619 — SV — 09.10.2002 — 002.001 — 7
▼M1
▼B
▼B
hemmahörande i gemenskapen effektivt marknadstillträde,
jämförbart med det som gemenskapen erbjuder försäkringsföretagfrån samma tredje land, får kommissionen lämna förslagtill rådet
om lämpligt mandat för underhandlingar med ändamål att uppnå
jämförbara konkurrensmöjligheter för försäkringsföretag hemma-hörande i gemenskapen. Rådet skall besluta med kvalificeradmajoritet.
4. Närhelst det kommer till kommissionens kännedom, antingen
genom de rapporter som avses i punkt 2 eller genom annan infor-
mation, att försäkringsföretag hemmahörande i gemenskapen inte
får nationell behandlingi ett tredje land, innebärande sammakonkurrensmöjligheter som erbjuds inhemska försäkringsföretag,och att kravet på effektivt marknadstillträde inte uppfylls, fårkommissionen ta initiativ till underhandlingar med ändamål att
åstadkomma rättelse.
I fall som avses i första stycket i denna punkt får, utöver initiativ
till underhandlingar, när som helst beslutas i den ordning som före-skrivs i artikel 32b.6 att medlemsstaternas behöriga myndigheterskall begränsa eller uppskjuta prövning
— av inneliggande eller framtida ansökningar om auktorisation,
och
— av förvärv av aktier eller andelar, då ansökningarna gjorts av
direkta eller indirekta moderföretagför vilka det tredje landetslagg äller.
Sådana åtgärder får inte gälla för längre tid än tre månader.
Före utgången av tremånadersperioden får rådet, med beaktande av
resultaten av underhandlingarna, med kvalificerad majoritet besluta
över ett förslagav kommissionen huruvida åtg ärderna skall bestå.
Sådana begränsningar eller uppskov får inte tillämpas i fall då
ansökningen om etablering av ett dotterföretag eller om tillstånd
att förvärva aktier eller andelar i försäkringsföretag hemmahörandei gemenskapen gjorts av ett försäkringsföretag, som är auktoriserat igemenskapen, eller av ett där auktoriserat dotterföretag till ettförsäkringsföretag.
5. Närhelst det kommer till kommissionens kännedom att något
av de fall som avses i punkterna 3 och 4 har uppstått, skallmedlemsstaterna på kommissionens begäran underrätta denna
a) om varje ansökan om auktorisation av ett direkt eller indirekt
dotterföretagtill ett eller flera moderföretagför vilka veder-börande tredje lands lagg äller,
b) om avsikter som ett sådant företaghar att förvärva en äg arandel
i ett försäkringsföretag hemmahörande i gemenskapen, så att det
senare skulle bli dotterföretagtill det förra.
Denna skyldighet att lämna information skall upphöra så snart en
överenskommelse har träffats med det tredje land, som avses ipunkterna 3 eller 4, eller då de åtgärder som avses i punkt 4 andraoch tredje styckena upphör att gälla.
6. Kommissionen skall biträdas av en kommitté sammansatt av
representanter från medlemsstaterna och under ordförandeskap aven företrädare för kommissionen.
Kommissionens företrädare skall till kommittén överlämna ett
förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom
den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskandefrågan är. Kommittén skall fatta sitt beslut med den majoritet somenligt artikel 148.2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådetskall fatta på förslagav kommissionen. Medlemsstaternas represen-tanters röster skall ges en vikt motsvarande vad som sagts i den
nämnda artikeln. Ordföranden får inte delta i omröstningen.
Kommissionen skall själv anta förslaget om det har tillstyrkts av
kommittén.1990L0619 — SV — 09.10.2002 — 002.001 — 8
▼B
Om förslaget inte har tillstyrkts av kommittén, eller om inget
yttrande avges, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådetvilka åtgärder som skall vidtas. Rådet skall fatta sitt beslut med
kvalificerad majoritet.
Om rådet inte har fattat något beslut inom den tid som bestäms i
varje beslut som skall antas av rådet enligt denna punkt, men sominte får vara längre än tre månader från dagen för hänskjutandet till
rådet, skall kommissionen själv besluta att de föreslagna åtgärderna
skall vidtas, såvida inte rådet genom enkel majoritet har avvisatförslaget.
7. Åtgärder som vidtas med stöd av denna artikel skall stå i
överensstämmelse med gemenskapens förpliktelser enligt interna-
tionella överenskommelser, bilaterala eller multilaterala, angåenderätt för försäkringsföretag att starta och driva verksamhet.
(
1) EGT Nr L 330, 29.11.1991, s. 50.”
AVDELNING III
Särskilda bestämmelser rörande friheten att tillhandahålla tjänster
Artikel 11
Ett företag som första gången önskar utnyttja rätten att, inom ramen för
friheten att tillhandahålla tjänster, driva verksamhet i en eller flermedlemsstater skall dessförinnan anmäla detta till de behöriga myndig-heterna i hemlandet och därvid ange vilka slag av åtaganden det avseratt försäkra.
Artikel 14
1. Inom en månad efter den anmälan som avses i artikel 11 skall de
behöriga myndigheterna i hemlandet till den eller de medlemsstater
inom vilkas territorier företaget avser att driva verksamhet inom ramen
för friheten att tillhandahålla tjänster överlämna följande:
a) Ett intyg om att företaget har en minsta solvensmarginal, beräknad
enligt artiklarna 19 och 20 i direktiv 79/267/EEG.
b) De försäkringsklasser företaget har auktoriserats att erbjuda.c) De slag av åtaganden som företaget avser att försäkra i den
medlemsstat där tjänsterna utförs.
De skall samtidigt underrätta det berörda företaget om detta.
2. I fall då de behöriga myndigheterna i hemlandet inte överlämnar i
punkt 1 omnämnd information inom fastställd tid skall de inom sammatidsperiod meddela skälen för sin vägran till företaget. En vägran skallkunna bli föremål för domstolsprövningi hemlandet.
3. Företaget får påbörja verksamheten det datum då det enligt intyg
mottogden i punkt 1 första stycket omnämnda informationen.
Artikel 15
1. Varje medlemsstat skall föreskriva att en försäkringstagare, som
ingår ett individuellt livförsäkringsavtal, har rätt att säga upp avtaletinom 30 kalenderdagar från den dag han informeras om att avtaletingåtts.
Försäkringstagarens uppsägning skall innebära att han befrias från alla
från avtalet härrörande framtida förpliktelser.1990L0619 — SV — 09.10.2002 — 002.001 — 9
▼M1
▼B
▼M2
▼B
▼B
Andra rättsverkningar av och förutsättningar för uppsägning skall
bestämmas genom den lag som enligt definitionen i artikel 4 gällerför avtalet, i synnerhet såvitt avser det sätt på vilket försäkringstagaren
skall informeras om att avtal har kommit till stånd.
2. Medlemsstaterna behöver inte tillämpa punkt 1 på avtal med en
giltighetstid om sex månader eller mindre och inte heller i fall dåförsäkringstagaren, på grund av sin ställning eller på grund av de
omständigheter under vilka avtalet ingåtts, är i behov av detta särskilda
skydd. Medlemsstaterna skall i sina regler särskilt ange i vilka fallpunkt 1 inte skall tillämpas.
Artikel 17
Varje ändring som ett företag avser att göra av de uppgifter som avses i
artikel 11 skall följa det förfarande som föreskrivs i artiklarna 11 och14.
AVDELNING IV
Övergångsbestämmelser
Artikel 27
1. Varje medlemsstat får, såvitt avser avtal om gruppförsäkring som
ingåtts på grund av den försäkrades anställningsavtal eller yrkesmässigaverksamhet, intill den 31 december 1994 begränsa de åtaganden, för
vilka staten är den medlemsstat där tjänsterna utförs, till sådana
åtaganden som kommit till stånd under de förutsättningar som anges iartikel 12.
2. Medlemsstaterna får under en tid om högst tre år från den dag för
ikraftträdande som anges i andra stycket i artikel 30 bestämma att enförsäkringstagare skall anses ha tagit initiativ enbart i fall som sägs iartikel 13.1 första strecksatsen.
AVDELNING V
Slutbestämmelser
Artikel 28
Kommissionen och medlemsstaternas behöriga myndigheter skall ha ett
nära samarbete i syfte att underlätta tillsynen inom gemenskapen överde former av försäkringoch verksamheter som avses i första direktivet.
Varje medlemsstat skall underrätta kommissionen om alla betydande
svårigheter som tillämpningen av detta direktiv kan ge upphov till,däribland sådana problem som uppkommer då en medlemsstat fårvetskap om en onormal överflyttningav försäkring sverksamhet, somavses i första direktivet, till skada för företagetablerade inom statens
territorium och till fördel för agenturer eller filialer belägna omedelbart
utanför dess gränser.
Kommissionen och berörda medlemsstaters behöriga myndigheter skall
undersöka dessa svårigheter så snart som möjligt för att finna en
ändamålsenliglösning .
Vid behov skall kommissionen föreslå rådet lämpliga åtgärder.1990L0619 — SV — 09.10.2002 — 002.001 — 10
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼B
Artikel 29
Kommissionen skall till Europaparlamentet och rådet överlämna regel-
bundna rapporter, den första den 20 november 1995, över utvecklingen
på marknaden för livförsäkringoch verksamheter som bedrivs inom
ramen för friheten att tillhandahålla tjänster.
Artikel 30
Medlemsstaterna skall inom 24 månader från anmälan(1) av detta
direktiv vidta de ändringar i sina nationella bestämmelser som behövsför att följa detta direktiv och genast underrätta kommissionen omdetta.
De bestämmelser som ändrats enligt första stycket skall börja tillämpas
inom 30 månader från dagen för anmälan av detta direktiv.
Artikel 31
Efter anmälan av detta direktiv skall medlemsstaterna se till att till
kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i lagar
och andra författningar som de antar inom det område som omfattas
av detta direktiv.
Artikel 32
Detta direktiv riktar sigtill medlemsstaterna.1990L0619 — SV — 09.10.2002 — 002.001 — 11
(1) Detta direktiv anmäldes till medlemsstaterna den 20 november 1990.
▼B
BILAGA
A.Förklaring som skall undertecknas av försäkringstagaren enligt artikel 13.1
andra strecksatsen
”Jagförklarar härmed att jagönskar att (förmedlarens namn) förser migmed
information om försäkringsavtal som erbjuds av företag som är etablerade i
andra medlemsstater än (den medlemsstat där försäkringstagaren är stadigva-
rande bosatt). Jagär införstådd med att sådana företagär underkastade de
tillsynsbestämmelser som gäller i den medlemsstat där de är etablerade och
inte de tillsynsbestämmelser som gäller i (den medlemsstat där försäkringst-agaren är stadigvarande bosatt).”
B.Förklaring som skall undertecknas av försäkringstagaren enligt artikel 13.2
”Jag är medveten om att (försäkringsgivarens namn) är etablerat i (medlems-
staten för försäkringsgivarens etableringsställe) och att tillsynen över denna
försäkringsgivare åvilar de behöriga myndigheterna i (medlemsstaten för
försäkringsgivarens etableringsställe) och inte myndigheterna i (den
medlemsstat där försäkringstagaren är stadigvarande bosatt).”1990L0619 — SV — 09.10.2002 — 002.001 — 12