1978L0176 — SV — 10.12.1982 — 001.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS DIREKTIV
av den 20 februari 1978
om avfall från titandioxidindustrin
(78/176/EEG)
(EGT L 54, 25.2.1978, s. 19)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Rådets direktiv 82/883/EEG av den 3 december 1982 L 378 1 31.12.1982
▼B
RÅDETS DIREKTIV
av den 20 februari 1978
om avfall från titandioxidindustrin
(78/176/EEG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA
DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekono-
miska gemenskapen, särskilt artikel 100 och 235 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande(
1),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2), och
med beaktande av följande:Avfall från titandioxidindustrin utgör en riskför människ ors hälsa och
för miljön. Det är därför nödvändigt att motverka och gradvis minskaförorening genom sådant avfall, i syfte att slutligen eliminera den.
I Europeiska gemenskapernas åtgärdsprogram för miljön från år
1973(
3) och 1977(4) anges att gemenskapsåtgärder som avser avfall
från titandioxidindustrin bör vidtas.
Olikheter i de bestämmelser om avfall från titandioxidindustrin som
redan tillämpas eller som utarbetas i de olika medlemsstaterna kan geupphov till ojämlika konkurrensvillkor och därmed direkt påverka dengemensamma marknadens funktion. En tillnärmning av lagstiftningenpå detta område i enlighet med artikel 100 i fördraget är därför
nödvändig.
Det framstår som nödvändigt att denna tillnärmning av lagstiftningen
åtföljs av gemenskapsåtgärder, för att genom mer långtgående regler
uppnå en av gemenskapens målsättningar i fråga om skyddet för miljön
och en förbättrad livskvalitet. Särskilda bestämmelser bör därförfastställas i detta syfte. Artikel 235 i fördraget bör tillämpas, då debefogenheter som krävs för detta ändamål inte tillhandahålls genomfördraget.
Direktiv 75/442/EGT(
5) avser bortskaffandet av avfall i allmänhet. För
avfall från titandioxidindustrin bör ett särskilt system tillämpas, för attsäkerställa att människors hälsa och miljön skyddas mot de skadliga
effekter som kan uppstå när utsläpp, dumpning eller tippning av sådant
avfall sker utan kontroll.
För att nå detta mål bör ett system med förhandstillstånd tillämpas för
utsläpp, dumpning, lagring, deponering eller injicering av avfall. Till-
stånden bör förenas med särskilda villkor.
Vid utsläpp, dumpning, lagring, deponering och injicering av avfall
måste såväl övervakning av avfallet som övervakning och kontroll av
den berörda miljön äga rum.
För befintliga industrianläggningar måste medlemsstaterna senast den 1
juli 1980 utarbeta program för en gradvis minskning av föroreningen
genom denna typ av avfall, i syfte att slutligen eliminera den. Genomprogrammen skall allmänna reduktionsmål fastställas, som skall uppnåssenast den 1 juli 1987, samt de åtgärder anges som skall vidtas vidvarje anläggning.
För nya industrianläggningar måste medlemsstaterna utfärda förhand-
stillstånd. Sådana tillstånd måste föregås av en undersökning avmiljöpåverkan och får bara ges till företag som förbinder sig att endast1978L0176 — SV — 10.12.1982 — 001.001 — 2
(1) EGT nr C 28, 9.2.1976, s. 16.
(2) EGT nr C 131, 12.6.1976, s. 18.
(3) EGT nr C 112, 20.12.1973, s. 3.
(4) EGT nr C 139, 13.6.1977, s. 3.
(5) EGT nr L 194, 25.7.1975, s. 39.
▼B
använda de material, processer och tekniker som är minst miljöskadliga
av dem som finns på marknaden.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. Syftet med detta direktiv är att motverka och gradvis minska
förorening genom avfall från titandioxidindustrin, för att slutligen
eliminera föroreningen.
2. I detta direktiv avses med:
a) förorening: utsläpp till miljön av restprodukter från framställning av
titandioxid, vilket utsläpp direkt eller indirekt härrör från människanoch medför risker för människors hälsa, skadar levande resursereller ekosystem, begränsar rekreationsmöjligheter eller stör annat
berättigat nyttjande av den miljö som berörs,
b) avfall:
— varje restprodukt från framställning av titandioxid som ägaren
bortskaffar eller är skyldig att bortskaffa enligt gällande natio-
nell lagstiftning,
— varje restprodukt från behandling av sådana restprodukter som
avses i första strecksatsen,
c) bortskaffande:
— insamling, sortering, transport och behandling av avfall liksom
lagring och deponering på eller under markytan samt injiceringi marken av detta,
— utsläpp av avfall till ytvatten, grundvatten eller till havet samt
dumpning till havs,
— de bearbetningsprocesser som krävs för återanvändning, materia-
lutvinning eller annan form för återvinning,
d) befintliga industrianläggningar: industrianläggningar som redan har
färdigställts den dag då detta direktiv anmäls,
e) nya industrianläggningar: industrianläggningar som den dag då detta
direktiv träder i kraft är under uppförande eller som uppförs
därefter. En utvidgning av en befintlig industrianläggning som
medför att produktionskapaciteten för titandioxid ökar med minst15 000 ton per år skall behandlas som en ny industrianläggning.
Artikel 2
Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att
säkerställa att avfallet bortskaffas utan risk för människors hälsa ochutan att skada miljön, och särskilt
— utan riskför vatten, luft, jord och växter samt djur,
— utan att skada natursköna platser eller landskapsbilden.
Artikel 3
Medlemsstaterna skall vidta lämpliga åtgärder för att motverka att
avfall uppkommer och för att främja att avfall återvinns och bearbetassamt att råvaror återvinns eller andra metoder utnyttjas för återanvänd-ning av avfallet.
Artikel 4
1. Det är förbjudet att släppa ut, dumpa, lagra, deponera och injicera
avfall om inte ett tillstånd utfärdas i förväg av en behörig myndighet i
den medlemsstat inom vilkens territorium avfallet uppkommer. Ett
förhandstillstånd måste också utfärdas av den behöriga myndigheten iden medlemsstat
— inom vilkens territorium avfallet släpps ut, lagras, deponeras eller
injiceras,
— från vilkens territorium avfallet släpps ut eller dumpas.1978L0176 — SV — 10.12.1982 — 001.001 — 3
▼B
2. Ett sådant tillstånd får endast medges för en begränsad tid. Det får
förnyas.
Artikel 5
I fråga om utsläpp eller dumpning får den behöriga myndigheten i
enlighet med artikel 2 och på grundval av uppgifterna i bilaga Imeddela tillstånd enligt artikel 4, om följande villkor är uppfyllda:
a) Avfallet kan inte bortskaffas på ett lämpligare sätt.
b) En bedömning grundad på tillgänglig vetenskaplig och teknisk
kunskap visar att åtgärderna inte skadar vattenmiljön, omedelbarteller på sikt.
c) Åtgärderna skadar inte sjöfart, fiske, friluftsliv, utvinning av råvaror,
avsaltning, fisk- och skaldjursodling, områden av särskilt vetenskap-
ligt intresse eller annat berättigat nyttjande av de vattenområdensom berörs.
Artikel 6
I fråga om lagring, deponering eller injicering får den behöriga
myndigheten i enlighet med artikel 2 och på grundval av uppgifterna ibilaga I meddela tillstånd enligt artikel 4, om följande villkor äruppfyllda:
a) Avfallet kan inte bortskaffas på ett lämpligare sätt.
b) En bedömning grundad på tillgänglig vetenskaplig och teknisk
kunskap visar att åtgärderna inte skadar grundvatten, jord eller luft,omedelbart eller på sikt.
c) Åtgärderna skadar inte friluftsliv, utvinning av råvaror, flora, fauna,
områden av särskilt vetenskapligt intresse eller annat berättigat nytt-
jande av den miljö som berörs.
Artikel 7
1. Oavsett med vilken metod eller i vilken omfattning avfallet
behandlas skall i samband med utsläpp, dumpning, lagring, deponering
eller injicering övervakningsåtgärder vidtas enligt bilaga 2, vilka avsersåväl avfallet som fysiska, kemiska, biologiska och ekologiska aspekterpå den miljö som berörs.
2. Övervakningsåtgärderna skall utföras periodiskt av ett eller flera
organ som har utsetts av den medlemsstat i vilken en behörigmyndighet utfärdat det tillstånd som avses i artikel 4. I fråga om
gränsöverskridande förorening mellan medlemsstater skall organet utses
av de berörda parterna gemensamt.
3. Inom ett år efter anmälan av detta direktiv skall kommissionen
tillställa rådet ett förslag som avser förfarandet för kontroll ochövervakning av de miljöer som berörs. Rådet skall besluta i anledningav förslaget inom sex månader efter det att Europaparlamentets ochEkonomiska och sociala kommitténs yttranden har offentliggjorts i
Europeiska gemenskapernas officiella tidning .
Artikel 8
1. Den behöriga myndigheten i den berörda medlemsstaten skall
vidta lämpliga åtgärder om någon av följande situationer uppstår och,
om det behövs, kräva att utsläpp, dumpning, lagring, deponering ellerinjicering upphör
a) om resultaten av de övervakningsåtgärder som föreskrivs i bilaga II
A.1 visar att villkoren i det förhandstillstånd som avses i artikel 4, 5och 6 inte har uppfyllts,
b) om resultaten av de i bilaga II A.2 angivna proven avseende akut
giftighet visar att de däri fastställda gränsvärdena har överskridits,
c) om resultaten av den övervakning som medlemsstaterna skall utföra
i den berörda miljön visar en försämring i det aktuella området,1978L0176 — SV — 10.12.1982 — 001.001 — 4
▼M1
▼B
d) om utsläpp eller dumpning skadar sjöfart, fiske, friluftsliv, utvinning
av råvaror, avsaltning, fisk- och skaldjursodling, områden av särskiltvetenskapligt intresse eller annat berättigat nyttjande av berörda
vattenområden, eller
e) om lagring, deponering eller injicering skadar friluftsliv, utvinning
av råvaror, flora, fauna, områden av särskilt vetenskapligt intresseeller annat berättigat nyttjande av de miljöer som berörs.
2. Om flera medlemsstater berörs skall samråd ske innan åtgärderna
beslutas.
Artikel 9
1. Medlemsstaterna skall utarbeta program för att gradvis minska
och slutligen eliminera förorening genom avfall från befintliga indust-rianläggningar.
2. Genom de program som avses i punkt 1 skall fastslås de allmänna
målsättningar, som skall uppnås senast den 1 juli 1987, för att minska
förorening genom flytande, fast och gasformigt avfall. Programmenskall också omfatta delmål. De skall dessutom innehålla uppgifter omden berörda miljöns tillstånd, om åtgärder för att minska föroreningenoch om metoder för att behandla det avfall som uppstår i direkt
samband med tillverkningsprocesserna.
3. De program som avses i 1 skall sändas till kommissionen senast
den 1 juli 1980, så att kommissionen inom sex månader efter motta-gandet av samtliga nationella program kan tillställa rådet lämpliga
förslag till en harmonisering av programmen, i syfte att minska och
slutligen eliminera föroreningen samt förbättra konkurrensvillkoreninom titandioxidindustrin. Rådet skall besluta i anledning av förslageninom sex månader efter det att Europaparlamentets och Ekonomiskaoch sociala kommitténs yttranden offentliggjorts i Europeiska gemens-
kapernas officiella tidning .
4. Medlemsstaterna skall börja genomföra ett program senast den 1
januari 1982.
Artikel 10
1. De program som avses i artikel 9.1 skall omfatta alla befintliga
industrianläggningar och skall innehålla de åtgärder som skall vidtasvid varje anläggning.
2. Om en medlemsstat finner att det beträffande en viss anläggning
på grund av särskilda förhållanden saknas skäl att vidta ytterligareåtgärder för att uppfylla kraven i detta direktiv, skall medlemsstateninom sex månader efter anmälan av detta direktiv meddela kommis-
sionen skälen för denna slutsats.
3. Efter att ha utfört en sådan opartisk kontroll som kan behövas i
fråga om dessa uppgifter, kan kommissionen dela medlemsstatens
uppfattning att ytterligare åtgärder inte är nödvändiga beträffande den
berörda anläggningen. Kommissionen skall inom sex månader meddelaatt den instämmer och ange skälen för detta.
4. Om kommissionen inte delar medlemsstatens uppfattning, skall
ytterligare åtgärder som avser anläggningen tas in i den berörda
medlemsstatens program.
5. Om kommissionen delar medlemsstatens uppfattning, skall detta
ställningstagande regelbundet övervägas mot bakgrund av resultaten
från övervakningen enligt detta direktiv och med hänsyn till varje bety-dande förändring i tillverkningsprocesserna eller de miljöpolitiskamålen.
Artikel 11
Förhandstillstånd för en ny industrianläggning skall sökas hos den
behöriga myndigheten i den medlemsstat där anläggningen skalluppföras. Tillstånd får meddelas först sedan en bedömning av inverkanpå miljön har utförts. Tillstånd får bara ges till sådana företag som1978L0176 — SV — 10.12.1982 — 001.001 — 5
▼B
förbinder sig att endast använda de material, processer och tekniker
som är minst miljöskadliga av dem som finns på marknaden.
Artikel 12
Utan hinder av detta direktiv får medlemsstaterna besluta om strängare
föreskrifter.
Artikel 13
1. Medlemsstaterna skall till kommissionen lämna alla uppgifter som
behövs för tillämpningen av detta direktiv vad gäller:
— de tillstånd som har utfärdats enligt artikel 4, 5 och 6,
— resultaten av den miljöövervakning som har utförts enligt artikel 7,
— de åtgärder som har vidtagits enligt artikel 8.
De skall också lämna allmänna uppgifter till kommissionen om de
material, processer och tekniker som har anmälts till dem i enlighet
med artikel 11.
2. Uppgifter som har inhämtats vid tillämpningen av detta direktiv
får endast användas i de syften som gäller för direktivet.
3. Kommissionen och de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna,
deras tjänstemän och andra anställda får inte sprida sådana uppgiftersom de har inhämtat enligt detta direktiv och som är av en sådan art
att de omfattas av sekretess.
4. Punkt 2 och 3 skall inte hindra att allmän information eller
undersökningar offentliggörs, om de inte innehåller upplysningar omenskilda företag eller sammanslutningar av företag.
Artikel 14
Medlemsstaterna skall vart tredje år utarbeta en rapport om hur den
förorening som orsakas av avfall från titandioxidindustrin motverkasoch gradvis minskas. De skall sända rapporten till kommissionen, somskall vidarebefordra den till de övriga medlemsstaterna.
Kommissionen skall vart tredje år lämna en rapport till rådet och Euro-
paparlamentet som avser genomförandet av detta direktiv.
Artikel 15
1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de åtgärder som är nödvändiga
för att följa detta direktiv inom 12 månader från dagen för anmälan och
skall genast underrätta kommissionen om detta.
2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till
de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det områdesom omfattas av detta direktiv.
Artikel 16
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.1978L0176 — SV — 10.12.1982 — 001.001 — 6
▼B
BILAGA I
UPPGIFTER SOM MÅSTE LÄMNAS INNAN FÖRHANDSTILLSTÅND
MEDDELAS I ENLIGHET MED ARTIKEL 4, 5 OCH 6
A.Beskrivning av materialets egenskaper och sammansättning:
1. Det bortskaffade materialets totala mängd och genomsnittliga
sammansättning (t.ex. per år).
2. Form (t.ex. fast, slam, flytande eller gasformigt).
3. Egenskaper: fysikaliska (t.ex. löslighet och densitet), kemiska och bioke-
miska (t.ex. syreförbrukning) samt biologiska.
4. Toxicitet.5. Persistens: fysikalisk, kemisk och biologisk.
6. Ackumulation och biotransformation i biologiskt material eller sediment.
7. Känslighet för fysikaliska, kemiska och biologiska förändringar och inter-
aktion i den berörda miljön med annat organiskt eller oorganiskt material.
8. Sannolikheten för att kontaminering och andra förändringar skall
uppkomma, som minskar handelsvärdet hos naturresurser (fisk, skaldjur
etc.).
B.Dumpnings- eller utsläppsplats samt bortskaffningsförfarande:
1. Lokalisering (t.ex. dumpnings- eller utsläppsområdets koordinater, djup
och avstånd från kusten), lokalisering i förhållande till andra områden
(t.ex. rekreationsområden, yngel-, uppfödnings- och fiskeområden samt
naturresurser som kan exploateras).
2. Bortskaffad mängd per tidsenhet (t.ex. mängd per dag, vecka eller
månad).
3. I tillämpliga fall metoder för förpackning och inneslutning.4. Inledande utspädning genom den föreslagna utsläppsmetoden, särskilt
uppgifter om fartygets hastighet.
5. Spridningsförhållanden (t.ex. påverkan av strömmar, tidvatten och vind på
horisontell transport och vertikal omblandning).
6. Vattnets egenskaper (t.ex. temperatur, pH, salthalt, skiktning, syreindex
för förorening — löst syre (DO), kemisk syreförbrukning (COD), bioke-
misk syreförbrukning (BOD), förekomst av kväve i organisk eller
oorganisk form inklusive ammoniak, suspenderat material, andra
näringsämnen och produktivitet).
7. Bottenförhållanden (t.ex. topografi, geokemiska och geologiska
förhållanden, biologiskproduk tivitet).
8. Förekomst och effekter av annan dumpning eller andra utsläpp som har
skett i området (t.ex. bakgrundsvärden för tungmetaller och halt av orga-
niskt kol).
C.Deponeringsplats, lagringsplats, område för injicering samt bortskaff-
ningsmetod:
1. Geografiskbelägenhet.2. Egenskaper hos angränsande områden.
3. I tillämpliga fall metoder för förpackning och inneslutning.
4. Metoder för deponering, lagring och injicering, inklusive en bedömning
av de försiktighetsåtgärder som har vidtagits för att undvika förorening
av vattenområden, jord och luft.1978L0176 — SV — 10.12.1982 — 001.001 — 7
▼B
BILAGA II
KONTROLL OCH ÖVERVAKNING AV BORTSKAFFNINGS-
ÅTGÄRDER
AÖvervakning av avfall
Bortskaffningsåtgärderna skall förenas med följande:
1. Kontroll av avfallets mängd, sammansättning och toxicitet för att
säkerställa att villkoren i det förhandstillstånd som avses i artikel 4, 5
och 6 är uppfyllda.
2. Prov avseende akut toxicitet för vissa arter av mollusker, skaldjur, fisk
och plankton, företrädesvis arter som förekommer allmänt i utsläppsområ-
dena. Vidare skall prov utföras på saltvattenräka (Artemia salina).
Under en period av 36 timmar och vid en utspädning av det utsläppta
materialet på 1/5 000 får dessa prov inte visa
— mer än 20 % dödlighet hos vuxna exemplar av de arter som
undersökts,
— högre dödlighet hos larverna än hos en kontrollgrupp.
B.Kontroll och övervakning av den berörda miljön
I Vid utsläpp till sötvatten eller havsvatten eller vid dumpning skall denna
kontroll avse vattnet (vattenpelare), levande organismer och sediment.
Periodiska kontroller av tillståndet i det område som påverkas av
utsläppen gör det möjligt att följa utvecklingen i de miljöer som berörs.
Kontrollen skall innefatta följande:
1. pH.
2. Löst syre.3. Grumlighet.
4. Hydratiserade järnoxider och järnhydroxider i suspension.
5. Giftiga metaller i vatten, suspensioner och sediment samt ackumule-
rade i utvalda bentiska och pelagiska organismer.
6. Mångfald samt relativ och absolut förekomst i flora och fauna.
II Vid lagring, deponering eller injicering skall övervakningen omfatta
följande:
1. Undersökningar för att säkerställa att yt- och grundvatten inte har
förorenats. Dessa undersökningar skall omfatta mätning av
— surhetsgrad,
— järnhalt (löst och i suspension),— kalciumhalt,— halt av giftiga metaller (lösta eller i suspension).
2. Vid behov undersökningar för att bestämma eventuella skadeverk-
ningar på alvens struktur.
3. En allmän bedömning av områdets ekologi kring platsen för depo-
nering, lagring eller injicering.1978L0176 — SV — 10.12.1982 — 001.001 — 8