1989R0120 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EEG) nr 120/89
av den 19 januari 1989
om gemensamma tillämpningsföreskrifter för exportpålagor på jordbruksprodukter
(EGT L 16, 20.1.1989, s. 19)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1 Kommissionens förordning (EEG) nr 1431/93 av den 10 juni 1993 L 140 27 11.6.1993
►M2 Kommissionens förordning (EG) nr 2194/96 av den 15 november 1996 L 293 3 16.11.1996
►M3 Kommissionens förordning (EG) nr 910/2004 av den 29 april 2004 L 163 63 30.4.2004
Anm.: I denna konsoliderade utgåva förekommer hänvisningar till den europeiska omräkningsenheten och/eller ecun. Från och
med den 1 januari 1999 skall båda benämningarna förstås som hänvisningar till euron — rådets förordning (EEG) nr3308/80 (EGT L 345, 20.12.1980, s. 1) och rådets förordning (EG) nr 1103/97 (EGT L 162, 19.6.1997, s. 1).
▼B
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EEG) nr 120/89
av den 19 januari 1989
om gemensamma tillämpningsföreskrifter för exportpålagor på
jordbruksprodukter
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT
DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekono-
miska gemenskapen,
med beaktande av rådets förordning nr 136/66/EEG av den 22
september 1966 om den gemensamma organisationen av marknadenför oljor och fetter (
1), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 2210/
88 (2), särskilt artiklarna 19.3 och 20.3 i denna,
med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 804/68 av den 27 juni
1968 om den gemensamma organisationen av marknaden för mjölkoch mjölkprodukter (
3), senast ändrad genom förordning (EEG)
nr 1109/88 (4), särskilt artikel 13.3 i denna,
med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2180/71 av den 12
oktober 1971 om de allmänna bestämmelser som skall tillämpas på
marknaden för mjölk och mjölkprodukter i händelse av försörjningssvå-
righeter (5), särskilt artikel 2.1 i denna,
med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 1603/74 av den 25 juni
1974 om införande av en exportavgift på vissa spannmåls- och rispro-
dukter samt mjölkbaserade produkter vilka innehåller tillsatt socker ihändelse av försörjningssvårigheter i fråga om socker (
6), särskilt artikel
1.3 i denna,
med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2727/75 av den 29
oktober 1975 om den gemensamma organisationen av marknaden förspannmål (
7), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 2221/88 (8),
särskilt artikel 12.2 i denna,
med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2742/75 av den 29
oktober 1975 om produktionsbidrag för spannmål och ris (9), senast
ändrad genom förordning (EEG) nr 1009/86 (10), särskilt artikel 8 a i
denna,
med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2747/75 av den 29
oktober 1975 om allmänna bestämmelser som skall tillämpas vidstörningar på marknaden för spannmål (
11), ändrad genom förordning
(EEG) nr 2560/77 (12), särskilt artikel 4.1 i denna,
med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 1418/76 av den 21 juni
1976 om den gemensamma organisationen av marknaden för ris (13),
senast ändrad genom förordning (EEG) nr 2229/88 (14), särskilt artikel
10.2 i denna,
med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 1432/76 av den 21 juni
1976 om allmänna bestämmelser som skall tilllämpas vid störningar på
marknaden för ris (15), särskilt artikel 4.1 i denna,1989R0120 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 2
(1) EGT nr 172, 30.9.1966, s. 3025/66.
(2) EGT nr L 197, 26.7.1988, s. 1.
(3) EGT nr L 148, 28.6.1968, s. 13.
(4) EGT nr L 110, 29.4.1988, s. 27.
(5) EGT nr L 231, 14.10.1971, s. 1.
(6) EGT nr L 172, 27.6.1974, s. 9.
(7) EGT nr L 281, 1.11.1975, s. 1.
(8) EGT nr L 197, 26.7.1988, s. 16.
(9) EGT nr L 281, 1.11.1975, s. 57.
(10) EGT nr L 94, 9.4.1986, s. 6.
(11) EGT nr L 281, 1.11.1975, s. 82.
(12) EGT nr L 303, 28.11.1977, s. 1.
(13) EGT nr L 166, 25.6.1976, s. 1.
(14) EGT nr L 197, 26.7.1988, s. 27.
(15) EGT nr L 166, 25.6.1976, s. 39.
▼B
med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 426/86 av den 24
februari 1986 om den gemensamma organisationen av marknaden förbearbetade produkter av frukt och grönsaker (
1), senast ändrad genom
förordning (EEG) nr 2247/88 (2),
med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 520/77 av den 14 mars
1977 om införande av en exportavgift på vissa bearbetade produkter avfrukt och grönsaker som innehåller tillsatt socker, i händelse avförsörjningssvårigheter i fråga om socker (
3), särskilt artikel 1.4 i denna,
med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 1785/81 (4) av den 30
juni 1981 om den gemensamma organisationen av marknaden för
socker, senast ändrad genom förordning (EEG) nr 2306/88 (5), särskilt
artiklarna 13.2, 18.4 och 18.5 i denna,
med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 1650/86 av den 26 maj
1986 om bidrag och avgifter vid export av olivolja (6), särskilt artikel 6
i denna, och
med beaktande av följande:I kommissionens förordning (EEG) nr 645/75 (
7), senast ändrad genom
förordning (EEG) nr 3677/86 (8), fastställs gemensamma tillämpnings-
föreskrifter för exportavgifter på jordbruksprodukter. Mot bakgrund av
erfarenheten bör nya bestämmelser införas i den förordningen. Förtydlighetens skull, och för att göra förvaltningen mer effektiv, bör debestämmelser som finns på området därför omarbetas.
Exportavgifter ingår i de exportpålagor vars innebörd anges i artikel
1.2 e i rådets förordning (EEG) nr 2144/87 av den 13 juli 1987 omtullskuld (
9), ändrad genom förordning (EEG) nr 4108/88 (10).
Exportavgifter bör inte tas ut när exporten sker enligt en licens med ett
bidrag som är fastställt i förväg eller genom anbudsförfarande.
Viss export har ingen ekonomisk betydelse eller gäller mycket små
kvantiteter. Det bör vara möjligt att befria sådan export från exportav-gift.
Det är nödvändigt att fastställa dels det datum som skall ligga till grund
för fastställandet av exportavgiftssatsen och dels vilken medlemsstatsom skall ta ut exportavgiften.
För att undvika export i spekulationssyfte bör det vidtas åtgärder så att
de produkter för vilka exportdeklarationen har tagits emot lämnar ge-
menskapens tullområde inom en rimlig tid. Den frist på 60 dagar somär fastställd för de produkter som är berättigade till exportbidrag kanäven användas i de fall då en exportavgift tas ut. För de fall då dennafrist överskrids måste särskilda bestämmelser antas för fastställandet av
exportavgiftssatsen.
Tullmyndigheternas uppgift underlättas om de produkter som är
belagda med exportavgift befordras enligt ett annat förfarande än detsom används för produkter som inte är belagda med exportavgift. Detbör därför fastställas att de produkter som är belagda med exportavgiftbefordras enligt förfarandet för extern gemenskapstransit.
För de fall då produkterna lämnar gemenskapens territorium under
transporten från en plats till en annan inom gemenskapen, bör det
fastställas bestämmelser som gör det möjligt att ta ut den berörda
exportavgiften om produkterna inte återinförs till gemenskapen. Manbör därför tilllämpa bestämmelserna i kommissionens förordning1989R0120 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 3
(1) EGT nr L 49, 27.2.1986, s. 1.
(2) EGT nr L 198, 26.7.1988, s. 21.
(3) EGT nr L 73, 21.3.1977, s. 26.
(4) EGT nr L 177, 1.7.1981, s. 4.
(5) EGT nr L 201, 27.7.1988, s. 65.
(6) EGT nr L 145, 30.5.1986, s. 8.
(7) EGT nr L 67, 14.3.1975, s. 16.
(8) EGT nr L 351, 12.12.1986, s. 1.
(9) EGT nr L 201, 22. 7. 1987, s. 15.
(10) EGT nr L 361, 29. 12. 1988, s. 2.
▼B
(EEG) nr 1062/87 av den 27 mars 1987 om bestämmelser för genom-
förande och vissa förenklingar av gemenskapenstransiteringsprocedur (
1), senast ändrad genom förordning (EEG)
nr 1469/88 (2).
Ansökningar om, eller utfärdande av exportlicenser utan förutfaststäl-
lelse av bidraget kan ha gjorts, före den dag då produkterna beläggsmed exportavgift. Bortsett från de fall då bidraget har fastställts i
förväg bör det inte krävas att jordbruksprodukterna exporteras när
produkterna beläggs med exportavgift. Därför bör sådana licensansök-ningar kunna tas tillbaka och sådana licenser bör kunna återkallas påberörd parts begäran. Den ställda säkerheten bör i så fall frisläppas.
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttran-
dena från de berörda förvaltningskommittéerna.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Utan att det påverkar undantag som görs i särskilda gemenskapsbe-
stämmelser för vissa jordbruksprodukter, fastställs i denna förordninggemensamma tillämpningsföreskrifter för sådana exportavgifter påjordbruksprodukter, nedan kallade exportavgifter, som avses i
— artikel 20.1 andra strecksatsen i förordning nr 136/66/EEG,
— artikel 2.1 i förordning (EEG) nr 2180/71,— artikel 1.1 i förordning (EEG) nr 1603/74,
— artikel 6.2 i förordning (EEG) nr 2742/75,
— artikel 2.1 första strecksatsen i förordning (EEG) nr 2747/75,— artikel 2.1 första strecksatsen i förordning (EEG) nr 1432/76,— artikel 1.1 i förordning (EEG) nr 520/77,— artikel 18.1 och 18.4 i förordning (EEG) nr 1785/81.
Artikel 2
Om inte annat fastställs i denna förordning skall exportavgifter tas ut
på all tillfällig såväl som slutlig utförsel från gemenskapens tullområdeav
a) produkter som omfattas av artikel 9.2 i fördraget oavsett om
förpackningen omfattas av den artikeln eller inte,
b) produkter som inte omfattas av artikel 9.2 i fördraget men som har
beståndsdelar belagda med exportavgifter vilka helt eller delvisomfattades av ovannämnda artikel innan de användes för frams-tällningen av de exporterade produkterna.
Artikel 3
1. Exportavgifter skall inte tas ut på export för vilken ett export-
bidrag har fastställts i förväg eller genom anbudsförfarande.
När det, för en sammansatt produkt, har förutfastställts ett exportbidrag
för en eller flera av beståndsdelarna enligt artikel 8.3 i kommissionensförordning (EEG) nr 3665/87 (
3), skall befrielse från exportavgift bara
gälla denna eller dessa beståndsdelar.
2. Utöver vad som anges i kapitel 2 i rådets förordning (EEG)
nr 918/83 (4) skall exportavgifter inte tas ut för följande:
a) Produkter som inom gemenskapen lastas som proviant på sjögående
fartyg eller luftfartyg som trafikerar internationella linjer, förutsatt
att kvantiteten inte överskrider vad som normalt förbrukas ombordpå sådana fartyg.1989R0120 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 4
(1) EGT nr L 107, 22.4.1987, s. 1.
(2) EGT nr L 132, 28.5.1988, s. 67.
(3) EGT nr L 351, 14.12.1987, s. 1.
(4) EGT nr L 105, 23.4.1983, s. 1.
▼B
b) Produkter avsedda för en medlemsstats väpnade styrkor som är
stationerade utanför gemenskapens tullområde.
c) Små försändelser av icke-kommersiell natur, om den avgiftsbelagda
delen av varje försändelse inte väger mer än tre kg. För tillämp-
ningen av detta undantag gäller samma villkor som de som anges iartiklarna 29, 30 och 31 i förordning (EEG) nr 918/83, bortsett frånvillkoren om produkternas värde.
d) Varor i resandes personliga bagage, om den avgiftsbelagda delen
inte väger mer än tre kg per resande. För tillämpningen av dettaundantag gäller samma villkor som de som anges i artiklarna 45-49
i förordning (EEG) nr 918/83, bortsett från villkoren om varans
värde.
e) Produkter som omfattas av ett av förfarandena i artiklarna 4 och 5 i
rådets förordning (EEG) nr 565/80 (
1).
f) Sådana leveranser av proviant som avses i artikel 42.1 i förordning
(EEG) nr 3665/87; villkoren i artikel 42.1 punkt 2 andra stycket 3-7skall också tillämpas med nödvändiga ändringar.
3. För tillämpning av punkt 2 b skall det krävas dels att ett intyg,
utfärdat av de aktuella väpnade styrkorna som bekräftar bestämmelsenför de produkter som exportdeklarationen avser, läggs fram för de
behöriga myndigheterna i den medlemsstat där exportdeklarationen har
tagits emot, dels att produkternas ankomst till bestämmelsen garanteras.
Artikel 4
1. Förutom i de fall då exportavgiften fastställs i förväg eller genom
anbudsförfarande, skall den avgift som används vara den som gälldeden dag då tullmyndigheten tog emot exportdeklarationen för deavgiftsbelagda produkterna. Från och med detta mottagande skall
produkterna hållas kvar under tullkontroll tills de lämnar gemenskapens
tullområde.
Förutom i fall av force majeure gäller dock följande:
— Om produkterna lämnar gemenskapens tullområde senare än 60
dagar efter den dag då exportdeklarationen togs emot, eller
— om det inte, inom 12 månader från den dag då exportdeklarationen
togs emot, har lagts fram bevis för att produkterna har lämnat ge-menskapens tullområde
skall den exportavgift som tas ut vara den högsta av dem som har gällt
under perioden från den dag då exportdeklarationen tas emot till dendag då produkterna lämnar gemenskapens tullområde. En avgift somhar fastställts i förväg skall användas om den är högre än den högstaavgiften.
Vid tillämpningen av förra stycket skall det inte tas hänsyn till ett
eventuellt fastställande av exportbidrag under perioden.
Bevis för att produkterna har lämnat gemenskapens tullområde skall
läggas fram enligt samma förfarande som det som gäller för export-bidrag. Om detta bevis inte har lagts fram inom en frist på 12månader från den dag då exportdeklarationen togs emot skall utförselnfrån gemenskapens tullområde anses ha skett på fristens sista dag.
2. Den dag då exportdeklarationen tas emot skall vara avgörande för
fastställandet av kvantitet, slag och kännetecken för den produkt somskall exporteras.
3. För tillämpningen av denna artikel skall följande gälla för den
högsta avgiftssatsen:
— Den skall vara uttryckt i ecu.
— Den skall vara den högsta exportavgiften för den berörda produkten
och bestämmelsen under den period då avgifterna jämförs.1989R0120 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 5
(1) EGT nr L 62, 7.3.1980, s. 5.
▼B
4. En exportavgift som är fastställd genom anbudsförfarande skall
betraktas som en avgift som är fastställd i förväg.
Artikel 4a
1. Om artikel 4 ej är tillämplig och inget bidragsbelopp har beviljats
för produkterna och om den frist på 60 dagar som föreskrivs i artikel
32.1 i förordning (EEG) nr 3665/87 eller i artikel 30.1 b i i förordning(EEG) nr 3719/88 inte iakttas, skall detta medföra att deklarantenpåförs en tullskuld i enlighet med artikel 211 i rådets förordning(EEG) nr 2913/92 (
1) till den tullsats som gäller enligt artikel 4.1 andra
stycket, men på grundval av den ursprungligen godkända exportdekla-
rationens uppgifter beträffande de exporterade produkternas art,egenskaper och mängd.
Vid tillämpningen av denna punkt skall artikel 251.2 a sista stycket i
kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 (
2) inte gälla.
2. Den plats där den tullskuld som anges i punkt 1 anses ha uppstått
skall vara den där exportdeklarationen godkändes.
Från och med den dag då exportavgiften tillämpas för de produkter
som avses i punkt 1 skall tullkontoret vid orten för utförsel från gemen-
skapens tullområde meddela det tullkontor där exportformaliteterna harfullgjorts datum för den faktiska utförseln från gemenskapenstullområde av de berörda produkterna genom att återsända kontrollblan-kett T5, en fotokopia av kontrollblankett T5 eller ett särskilt upprättatmeddelande.
Dokumentet som sänts till det tullkontor där exportformaliteterna full-
gjorts skall kompletteras av tullkontoret vid orten för utförsel mednågot av följande uttryck:
— Aplicación del artículo 4 bis del Reglamento (CEE) n
o120/89
— Použitelnost článku 4a na řízení (EHS) č. 120/89
— Anvendelse af artikel 4a i forordning (EØF) nr. 120/89— Anwendung von Artikel 4a der Verordnung (EWG) Nr. 120/89— Määruse (EMÜ) nr 120/89 artikli 4a kohaldamine—Εφαρµ oγή τ oυ άρθρ oυ4 ατ oυκ α vov ισµ oύ (ΕΟΚ) αριθ. 120 /89
— Application of Article 4a of Regulation (EEC) No 120/89
— Application de l'article 4 bis du règlement (CEE) n
o120/89
— Applicazione dell'articolo 4 bis del regolamento (CEE) n. 120/89— Regulas (EEK) Nr. 120/89 4.a panta piem ērošana
— Reglamento (EEB) Nr. 120/89 4 bis straipsnio taikymas— A 120/89/EGK rendelet 4 bis. cikkének alkalmazása
— Applikazzjoni ta' l-Artikolu 4 bis tar-regolament (KEE) nru 120/89
— Toepassing van artikel 4 bis van Verordening (EEG) nr. 120/89— Stosowanie art. 4a rozporz ądzenia (EWG) nr 120/89
— Aplicação do artigo 4.
oA do Regulamento (CEE) no120/89
— Uplat ňovanie článku 4a nariadenia (EHS) č. 120/89
— Uporaba člena 4 bis Uredbe (EGS) št 120/89
— Asetuksen (ETY) N:o 120/89 4 a artiklan soveltaminen
— I enlighet med artikel 4a i förordning (EEG) nr 120/89.
3. Om det tullkontor där exportformaliteterna fullgjorts inte är
behörigt att indriva exportavgiften skall det i sin tur informera behörigttullkontor på nationell nivå.1989R0120 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 6
(1) EGT nr L 302, 19.10.1992, s. 1.
(2) EGT nr L 253, 11.10.1993, s. 1.▼M2
▼M3
▼M2
▼B
Artikel 5
1. Exportavgiften skall tas ut av den medlemsstat som det tullkontor
som tar emot exportdeklarationen tillhör.
2. För de fall då exportavgiften varierar beroende på bestämmelse
gäller följande:
a) Den avgift som gäller för bestämmelsen enligt den exportdeklaration
som avses i artikel 4.1 skall tas ut, och en säkerhet skall ställas för
den eventuella skillnaden mellan den avgiften och den högsta avgift
som gäller den dag då exportdeklarationen tas emot.
b) När en sådan säkerhet ställs skall exportören, inom 12 månader efter
dagen för mottagandet, lägga fram bevis för att produkten har
importerats, utom i fall av force majeure. Framläggandet av bevisetskall ske enligt artikel 18 i förordning (EEG) nr 3665/87.
c) Om det bevis som avses i b inte har lagts fram inom den föreskrivna
fristen skall produkterna, utom i fall av force majeure, anses ha nåttden bestämmelse för vilken avgiften är högst, och säkerheten skallförverkas och betraktas som en exportavgift.
d) Om det bevis som avses i b läggs fram inom den föreskrivna fristen
skall säkerheten frisläppas i enlighet med den bestämmelse somprodukten har nått och i förhållande till de kvantiteter för vilka dettabevis har lagts fram. Den eventuella del av säkerheten som inte
frisläpps skall förverkas och betraktas som en exportavgift.
e) Om exportören inom den frist som anges i b lägger fram bevis på
att produkten har nått en bestämmelse för vilken avgiften är lägre
än den som har tagits ut skall det belopp som skall betalas korri-
geras och den eventuella säkerheten frisläppas.
f) Säkerheten skall utgöras antingen av kontanter eller av en garanti
från en institution som uppfyller de krav som ställs i den medlems-
stat där exportdeklarationen tas emot.
3. Om den frist som avses i 2 b, c och e har överskridits trots att
exportören har ansträngt sig att lägga fram bevisen i tid, får fristen påexportörens begäran förlängas så mycket som den exporterande
medlemsstaten bedömer vara nödvändigt med tanke på de åberopade
omständigheterna.
Artikel 6
Om det bevis som avses i artikel 4.1 fjärde stycket eller det bevis som
avses i artikel 5.2 b läggs fram inom sex månader efter utgången avden frist som anges i de artiklarna, skall den avgift som skall betalas
vara
a) den avgift som skulle ha tagits ut om fristen inte hade överskridits,
b) plus 15 % av skillnaden mellan den avgift som tas ut och det belopp
som anges i a.
Artikel 7
Så snart den exportdeklaration som har lagts fram för de produkter som
anges i Artikel 2 a har tagits emot, skall det inte längre anses att dessaomfattas av artikel 9.2 i fördraget, och de skall därför försändas enligtartikel 3.2 c i rådets förordning (EEG) nr 2726/90 (
1).
Artikel 8
1. När produkter som är belagda med en exportavgift försänds
mellan två medlemsstater i enlighet med bestämmelserna i avdelning
IX i kommissionens förordning (EEG) nr 1214/92 (2), skall punkterna
2 och 3 också tillämpas.1989R0120 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 7
(1) EGT nr L 262, 26.9.1990, s. 1.
(2) EGT nr L 132, 16.3. (SIC! 5.) 1992, s. 1.▼M1
▼M1
2. Det avsändande tullkontoret enligt förordning (EEG) nr 2726/90
skall vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att den exportavgiftsom avses i c tas ut när
a) det i ett dokument för intern transit inom gemenskapen anges att ett
tullkontor som hör till en medlemsstat är bestämmelsetullkontor,och detta dokument inte innehåller den uppgift som anges i artikel
65 i förordning (EEG) nr 1214/92, eftersom den berörda produkten
inte var belagd med exportavgift när deklarationen för intern transitinom gemenskapen bestyrktes, och
b) produkten visas upp för bestämmelsetullkontoret i ett EFTA-land i
enlighet med avtalet mellan Europeiska ekonomiska gemenskapenoch EFTA-länderna om en gemensam transitordning, och
c) en exportavgift som infördes efter den dag då deklarationen för
intern transit inom gemenskapen bestyrktes gällde den dag dåprodukten visades upp för bestämmelsetullkontoret.
3. Om exportören på ett tillfredsställande sätt visar de behöriga
myndigheterna att produkterna har lämnat gemenskapens tullområdevid en tidpunkt då det inte fanns någon exportavgift eller då exportav-
giften var lägre än den som anges i punkt 2, skall ingen avgift tas ut
eller, i tilllämpliga fall, den lägre avgiften tas ut.
4. När försändelsen mellan två medlemsstater av produkter som är
belagda med en exportavgift inte sker i enlighet med bestämmelserna
i avdelning IX i förordning (EEG) nr 1214/92, skall artikel 31 i kom-
missionens förordning (EEG) nr 3269/92 (
1) tillämpas.
Artikel 9
1. En säkerhet skall ställas för produkter som förs ut i enlighet med
avdelning IX i förordning (EEG) nr 1214/92 eller artikel 31 i förord-ning (EEG) nr 3269/92 för att säkerställa att exportavgiften tas ut omdessa produkter inte återinförs till gemenskapens tullområde; dennasäkerhet skall ställas i enlighet med artikel 68.2 i förordning (EEG)
nr 1214/92 eller på liknande sätt om artikel 31 i förordning (EEG)
nr 3269/92 tillämpas.
2. Så snart det i den avsändande medlemsstaten läggs fram bevis för
att produkterna har återinförts till gemenskapens tullområde, skall
säkerheten frisläppas i förhållande till de kvantiteter för vilka bevis
läggs fram.
Artikel 10
Om en produkt omfattas av ett av de förenklade förfaranden som anges
i avdelning X kapitel I i förordning (EEG) nr 1214/92 för transport tillen bestämmelsestation eller för leverans till en mottagare inom gemen-skapens tullområde, får det avsändande tullkontoret tillåta en ändringav transportavtalet som möjliggör att transporten slutar utanför
tullområdet endast om det har vidtagit de åtgärder som är nödvändiga
för att säkerställa att exportavgiften tas ut. I så fall skall den exportav-giftssats som används vara den avgiftssats som gäller den dag dådeklarationen om export till tredje land tas emot av det avsändandetullkontoret.
Artikel 11
1. Om en exportavgift skall tas ut och produkterna återutförs i
enlighet med artikel 6.2 andra stycket eller Artikel 11.3 andra stycketi rådets förordning (EEG) nr 1430/79 (
2), skall en säkerhet ställas som
motsvarar exportavgiften.
2. Följande skall gälla för den säkerhet som avses i punkt 1:1989R0120 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 8
(1) EGT nr L 326, 12.11.1992, s. 11.
(2) EGT nr L 175, 12.7.1979, s. 1.▼B
▼B
a) Den skall frisläppas om det beslutas om ett godkännande av en
ansökan om återbetalning av, eller befrielse från, importavgiften.
b) Den skall förverkas och betraktas som en exportavgift om
— den ansökan som avses i a avslås, och
— exportavgiften inte betalas inom 30 dagar efter den dag då betal-
ningsanmodan sker.
Artikel 12
Under perioder då exportavgiften för en viss produkt är större än noll
får exportlicenser och ansökningar om licenser för den produkten tastillbaka på den berörda partens begäran, utom i följande fall:
a) Licensen inbegriper ett exportbidrag som har fastställts i förväg eller
genom anbudsförfarande.
b) Licensen är utfärdad på grundval av en ansökan som lämnats in den
dag då en avgift tillämpades. Dagen för inlämnande av ansökanskall fastställas i enlighet med Artikel 15 i kommissionens förord-ning (EEG) nr 3719/88 (
1).
c) Licensansökan avser en sådan licens som omfattas av a eller b.
I dessa fall skall den säkerhet som har ställts för licensen omedelbart
frisläppas.
Artikel 13
1. Förordning (EEG) nr 645/75 upphör att gälla.2. Hänvisningar till den förordning som har upphört att gälla enligt
punkt 1 skall betraktas som hänvisningar till denna förordning.
Hänvisningar till artiklar i den förordning som har upphört att gälla
skall läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilagan.
Artikel 14
Denna förordning träder i kraft den 1 april 1989.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.1989R0120 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 9
(1) EGT nr L 331, 2.12.1988, s. 1.
▼B
ANNEX (SIC! BILAGA)
Jämförelsetabell
Förordning (EEG) nr 645/75 Denna förordning
Artikel 1 Artikel 1
Artikel 2.1 Artikel 2
Artikel 2.2
Artikel 2a Artikel 11
Artikel 3 Artikel 3
Artikel 4 Artikel 4
Artikel 5 Artikel 5
— Artikel 6
— Artikel 7
Artikel 6 Artikel 8.1
Artikel 7 Artikel 9
Artikel 8 Artikel 10Artikel 9 —
Artikel 10 Artikel 12
Artikel 11 Artikel 13
Artikel 12 Artikel 141989R0120 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 10