1989L0662 — SV — 23.07.1991 — 004.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETSDIREKTIV
avden11december1989
omveterinärakontrollervidhandelninomgemenskapenisyfteattfullbordadeninremarknaden
(89/662/EEG)
(EGT L 395, 30.12.1989, s. 13)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Rådets direktiv 91/495/EEG av den 27 november 1990 L 268 41 24.9.1991
►M2Rådets direktiv 90/675/EEG av den 10 december 1990 L 373 1 31.12.1990
►M3Rådets direktiv 91/67/EEG av den 28 januari 1991 L 46 1 19.2.1991
►M4Rådets direktiv 91/494/EEG av den 26 juni 1991 L 268 35 24.9.1991
▼B
RÅDETSDIREKTIV
avden11december1989
omveterinärakontrollervidhandelninomgemenskapenisyfteatt
fullbordadeninremarknaden
(89/662/EEG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA
DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska
gemenskapen, särskilt artikel 43 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag(1),
med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), och
med beaktande av följande:Gemenskapen kommer att vidta åtgärder för att stegvis upprätta den inre
marknaden under tiden fram till den 31 december 1992.
För att samordningen av marknaden med kreatursprodukter och
produkter av animaliskt ursprung skall fungera utan störningar krävsatt veterinära hinder mot utvecklingen av handeln inom gemenskapen
med dessa produkter undanröjs. Den fria rörligheten av jordbruks-
produkter är ett grundläggande inslag i samordningen av marknadernaoch bör kunna underlätta en rationell utveckling av jordbruksproduk-tionen och ett optimalt utnyttjande av produktionsmedlen.
På det veterinära området utnyttjas för närvarande gränserna för att
utföra kontroller som syftar till att värna om hälsan hos människor och
djur.
Det slutliga målet är att de veterinära kontrollerna skall utföras enbart
vid avsändningsstället. För att uppnå detta krävs en harmonisering av degrundläggande krav som rör hälsoskyddet för människor och djur.
Målet är att förverkliga den inre marknaden och i avvaktan på att detta
uppnås bör huvudvikten läggas på de kontroller som skall utföras hosavsändaren och på att organisera de kontroller som skulle kunna utföraspå destinationsorten. En sådan lösning skulle innebära ett slopande av de
veterinära kontrollerna vid gränserna mellan medlemsstaterna.
Denna lösning förutsätter ett ökat förtroende för de veterinära kontroller
som utförs av den avsändande staten. Den senare måste säkerställa attdessa veterinära kontroller utförs på ett lämpligt sätt.
I destinationslandet skulle veterinära stickprovskontroller kunna utföras
hos mottagarna. Vid allvarlig misstanke om felaktigheter skulle dockden veterinära kontrollen kunna utföras medan varorna är på väg.
Det är en uppgift för medlemsstaterna att lägga fram en plan över hur de
avser att utföra kontrollerna. Dessa planer bör underställas gemenskapen
för godkännande.
Det måste skapas förutsättningar för att kunna vidta åtgärder om den
veterinära kontrollen skulle avslöja felaktigheter i sändningen. Härvidkan tre möjliga lösningar utpekas: syftet med den första skulle vara attbereda möjlighet att rätta till felaktiga dokument, med den andra att i
förekommande fall avvärja eventuella risker när det konstaterats utbrott
av någon epizooti, någon ny allvarlig och smittsam sjukdom eller någonannan orsak som kan tänkas utgöra ett allvarligt hot mot djursellermänniskors hälsa, under det att den tredje skulle ta sikte på de fall närvarorna inte svarar mot de krav som fastställts av andra skäl än de somavses ovan.1989L0662 — SV — 23.07.1991 — 004.001 — 2
(1) EGT nr C 225, 31.8.1988, s. 4.
(2) EGT nr C 326, 19.12.1988, s. 28.
(3) EGT nr L 56, 6.3.1989, s. 7.
▼B
Ett förfarande bör fastställas för att bilägga eventuella tvister i fråga om
sändningar från någon anläggning, något produktionsställe eller någotföretag.
Behovet av skyddsåtgärder måste uppmärksammas. Inom detta område,
måste, inte minst med hänsyn till effektiviteten, ansvaret i första hand
falla på den avsändande medlemsstaten. Kommissionen måste kunnavidta snabba åtgärder, särskilt genom att göra besök på platsen och vidtade åtgärder som läget kräver.
För att vara effektiva måste de regler som fastställs i detta direktiv täcka
alla varor som är underkastade veterinära krav i samband med handelinom gemenskapen.
Dock föreligger alltjämt med avseende på vissa epizootiska sjukdomar
olika hälsosituationer inom medlemsstaterna och i avvaktan på ett
ställningstagande från gemenskapens sida vad gäller sätten att bekämpadessa sjukdomar bör frågan om kontroll av handeln med husdjur inomgemenskapen tills vidare lämnas utanför och en kontroll av handlingarbör vara tillåten under transporten. Med hänsyn till det rådandet läget
vad gäller frågan om harmonisering och i avvaktan på gemenskapsregler
bör varor som inte är underkastade harmoniserade regler uppfylla dekrav som gäller inom destinationslandet, förutsatt att de senare står iöverensstämmelse med artikel 36 i fördraget.
Bestämmelserna i gällande direktiv bör anpassas till de nya regler som
fastställs i detta direktiv.
Dessa regler bör ses över på nytt före utgången av år 1993.Kommissionen bör bemyndigas att vidta åtgärder för tillämpningen av
detta direktiv. I detta syfte bör det utarbetas rutiner för att upprätta ettnära och effektivt samarbete mellan kommissionen och medlemsstaterna
inom Ständiga veterinärkommittén.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Medlemsstaterna skall se till att de veterinära kontroller som skall
utföras på produkter av animaliskt ursprung, som omfattas av de direktiv
som räknas upp i bilaga A eller i artikel 14 och som är avsedda förhandel, inte längre skervid gränsernautan verkställs i enlighet med dettadirektiv, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 6.
Artikel 2
I detta direktiv avses med1.veterinär kontroll : varje fysisk undersökning eller administrativt
förfarande som gäller de varor som avses i artikel 1 och som syftartill att direkt eller på annat sätt värna om människors eller djurs hälsa,
2.handel: handel mellan medlemsstater med varor som avses i artikel
9.2 i fördraget,
3.anläggning : varje företag som producerar, lagrar eller bearbetar
produkter som avses i artikel 1,
4.behörig myndighet : den centrala myndighet i en medlemsstat som det
åligger att utföra veterinära kontroller eller varje myndighet tillvilken denna uppgift har överförts,
5.officiell veterinär : den veterinär som förordnats av den behöriga
centrala myndigheten i medlemsstaten.
KAPITEL I
Kontroll vidproduktionsanläggningen
Artikel 3
1. Medlemsstaterna skall se till att inga andra produkter görs till
föremål för handel än sådana som avses i artikel 1 och som har1989L0662 — SV — 23.07.1991 — 004.001 — 3
▼B
anskaffats, kontrollerats, stämplats och märkts i enlighet med gemens-
kapens regler för den angivna destinationen och som fram till denslutlige mottagare som uppgivits åtföljs av ett hälsointyg, djurhälso-
certifikat eller något annat dokument som fastställts genom
gemenskapens veterinära bestämmelser.
De anläggningar som produkterna härrör ifrån skall genom kontinuerlig
egenkontroll säkerställa att produkterna uppfyller de krav som uppställtsi föregående stycke.
Utan att påverka de tillsynsskyldigheter som åligger den officiella
veterinären i enlighet med gemenskapens lagstiftning skall den behörigamyndigheten utföra regelbunden kontroll vid anläggningarna för attförsäkra sig om att de för handel avsedda produkterna uppfyller
gemenskapens krav eller, i de fall som avses under punkt 3 i denna
artikel och i artikel 14, de krav som gäller i den mottagandemedlemsstaten.
När det finns anledning att misstänka att kraven inte uppfylls skall den
behöriga myndigheten utföra nödvändiga kontroller och, i de fallmisstanken bekräftas, vidta lämpliga åtgärder, vilket kan innefattaindragning av godkännandet.
2. När transporten innefattar flera destinationer skall produkterna
sammanföras till ett antal partier som svarar mot antalet destinationer.Varje parti skall åtföljas av det ovannämnda certifikatet eller
dokumentet.
När de produkter som åsyftas i artikel 1 är avsedda för export till ett
tredje land skall transportproceduren stå under tullövervakning fram till
den ort där sändningen lämnar gemenskapens territorium.
3. Medlemsstater som valt att föra in produkter från vissa länder
utanför gemenskapen skall meddela kommissionen och övriga medlems-stater om förekomsten av sådan import.
När produkterna förs in till gemenskapens territorium via en annan
medlemsstat än någon av dem som avses ovan skall denna medlemsstatverkställa en kontroll i handlingarna av ursprunget och varornasdestination i enlighet med artikel 6.1.
De medlemsstater till vilka varorna är destinerade skall förbjuda att de
berörda produkterna sänds vidare från deras territorium såvida de inte är
avsedda för någon annan medlemsstat som begagnar sig av samma
införselmöjlighet.
Artikel 4
1. Medlemsstater från vilka varorna avsänds skall vidta de åtgärder
som krävs för att säkerställa att de berörda parterna uppfyller de
veterinära kraven i samtliga led av produktion, lagring, saluföring och
transport av de produkter som avses i artikel 1. De skall särskiltsäkerställa att
— de produkter som anskaffats i enlighet med de direktiv som avses i
bilaga A kontrolleras på samma sätt ur veterinär synpunkt, oavsettom de är avsedda för handel inom gemenskapen eller för den
inhemska marknaden.
— de produkter som omfattas av bilaga B inte förs ut till någon annan
medlemsstats territorium, om de inte kan försäljas inom medlems-
statens eget territorium av skäl som har stöd i artikel 36 i fördraget.
2. Medlemsstater från vilka varorna avsänts skall i de fall
gemenskapens regler har överträtts vidta lämpliga administrativa,
juridiska eller straffrättsliga åtgärder för att beivra varje överträdelseav den veterinära lagstiftningen som begåtts av fysiska eller juridiskapersoner, i synnerhet när det konstaterats att de intyg eller dokumentsom utfärdats inte svarar mot produkternas verkliga tillstånd eller närkontrollstämplar satts på produkter som inte uppfyller dessa regler.1989L0662 — SV — 23.07.1991 — 004.001 — 4
▼B
KAPITEL II
Kontroller vidankomsttilldestinationsorten
Artikel 5
1. Mottagande medlemsstater skall vidta följande åtgärder:
a) Den behöriga myndigheten får på destinationsorten för varorna
genom icke-diskriminerande veterinära stickprov kontrollera att dekrav som uppställs i artikel 3 har uppfyllts. Provtagning får skesamtidigt.
När den behöriga myndigheten i den medlemsstat genom vilken
varorna transiteras eller den medlemsstat till vilken varorna avsänts
har fått uppgifter som ger anledning till misstanke om att gällandebestämmelser överträtts, får kontroller som innefattar kontroll avtransportsättet också utföras under transporten av varor till medlems-statens territorium.
b) När de produkter som avses i artikel 1 och som härrör från en annan
medlemsstat är avsedda
— för en anläggning som står under tillsyn av en officiell veterinär,
skall denne se till att endast sådana produkter släpps in i dennaanläggning som uppfyller kraven i artikel 3.1 med avseende påmärkning och medföljande dokument eller, vad gäller deprodukter som avses i bilaga B, åtföljs av de dokument som
fastställs i destinationslandets bestämmelser,
— för en godkänd distributör som delar upp partierna eller för ett
handelsföretag med många filialer, eller någon verksamhet sominte är underkastad ständig tillsyn skall den senare, innan partiet
delas upp eller saluföras, kontrollera att varorna märkts och att de
intyg eller dokument som avses i den första strecksatsen finnstillgängliga samt anmäla varje felaktighet eller avvikelse till denbehöriga myndigheten.
— för andra mottagare, särskilt när partiet till en del har lossats
under transporten, skall förpackningen i enlighet med artikel 3.1åtföljas av originalet till det intyg som avses i den förstastrecksatsen.
De garantier som skall företes av de mottagare som avses i andra och
tredje strecksatserna skall specificeras i ett avtal med den behöriga
myndigheten att underteck-nas vid tiden för den registrering som
föreskrivits i punkt 3. Den behöriga myndigheten skall utförastickprovskontroller för att förvissa sig om att dessa garantieruppfylls.
2. Om gemensamma varustandarder inte fastställts genom gemens-
kapsregler och i det fall som avses i artikel 14 kan den mottagandemedlemsstaten, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 4 och medvederbörlig hänsyn till de allmänna bestämmelserna i fördraget, kräva
att ursprungsanläggningen skall följa de regler som gäller enligt den
ifrågavarande medlemsstatens nationella lagstiftning. Den medlemsstatfrån vilken produkterna härrör skall se till att den ifrågavarandeprodukten uppfyller dessa normer.
3. För importörer som får produkter levererade till sig från en annan
medlemsstat eller som helt delar upp ett parti av sådana produkter gälleratt
a) de dessförinnan skall bli föremål för registrering, om den behöriga
myndigheten kräver detta,
b) de skall föra ett register i vilket sådana leveranser noteras,
c) de skall, om den behöriga myndigheten kräver detta, anmäla
ankomsten av sådana produkter från en annan medlemsstat i den
mån detta är nödvändigt för att utföra de kontroller som avses under
punkt 1,
d) de skall under den tid som fastställts av den behöriga myndigheten,
dock under minst sex månader, arkivera de hälsointyg och dokumentsom avses i artikel 3 för att vid anfordran företes för den behörigamyndigheten.1989L0662 — SV — 23.07.1991 — 004.001 — 5
▼B
4. Närmare bestämmelser för tillämpning av denna artikel skall
utformas i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 18.
5. Rådet skall med ledning av en rapport från kommissionen som
åtföljs av eventuella ändringsförslag på nytt se över denna artikel inom
tre år från det att detta direktiv börjar tillämpas.
Artikel 6
1. Medlemsstaterna skall svara för att följande åtgärder vidtas vid de
kontroller som utförs på platser där produkter från tredje land kan föras
in på de territorier som anges i bilaga 1 till direktiv 90/675/EEG(1) t.ex.
hamnar, flygplatser och gränskontrollstationer mot tredje land:
a) En dokumentkontroll skall göras av produktens ursprung.
b) Produkter med ursprung inom gemenskapen kontrolleras enligt de
bestämmelser som anges i artikel 5.
c) Produkter från tredje land kontrolleras enligt de bestämmelser som
anges i direktiv 90/675/EEG.
2. Dock skall från den 1 januari 1993 och utan hinder av punkt 1 alla
produkter som transporteras genom reguljära och direkta transportmedelsom förbinder två geografiska punkter inom gemenskapen vara under-kastade de bestämmelser om inspektion som fastställs i artikel 5.
Artikel 7
1. Om den behöriga myndigheten i en medlemsstat i samband med
den inspektion som utförs på destinationsorten eller under transportenkonstaterar
a) förekomst av smittämnen som orsakar någon av de sjukdomar som
nämns i direktiv 82/894/EEG(
2), senast ändrat genom kommission-
ens beslut 89/162/EEG(3), någon zoonos eller sjukdom eller något
annat som kan tänkas orsaka allvarlig fara för djur och människoreller om produkterna kommer från ett område som är smittat med enepizootisk sjukdom, skall de utom vad gäller djurhälsoaspekter, ifråga om produkter som är föremål för någon av de behandlingar som
avses i artikel 4 i direktiv 80/215/EEG(
4), senast ändrat genom
direktiv 88/660/EEG(5), beordra att transportförpackningen i fråga
förstörs eller används på något annat sätt som fastställts genomgemenskapsregler.
Kostnader i samband med förstöring av partiet skall betalas av
avsändaren eller dennes ombud.
De behöriga myndigheterna i den mottagande medlemsstaten skall
omedelbart genom telex delge de övriga medlemsstaternas behörigamyndigheter och kommissionen vad som framkommit vid inspek-tionen, vilka beslut som fattats och på vilka grunder de fattats.
De skyddsåtgärder som anges i artikel 9 får tillämpas.
Utöver detta får kommissionen på begäran av en medlemsstat och i
enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 17, när detuppkommer situationer som inte förutsetts av gemenskapens lagstift-
ning, vidta varje åtgärd som är nödvändig för att uppnå
samstämmighet i medlemsstaternas handlande.
b) att varorna inte uppfyller de villkor som fastställts genom
gemenskapens direktiv, eller nationella normer när ett beslut om degemenskapsnormer som föreskrivits genom direktiven inte fattats,1989L0662 — SV — 23.07.1991 — 004.001 — 6
(1) EGT nr L 373, 31.12.1990, s. 1.
(2) EGT nr L 378, 31.12.1987, s. 58.
(3) EGT nr L 61, 4.3.1989, s. 48.
(4) EGT nr L 47, 21.2.1980, s. 4.
(5) EGT nr L 382, 31.12.1988, s. 35.▼M2
▼B
▼B
och förutsatt att hänsynen till människors och djurs hälsa tillåter det,
låta avsändaren eller hans ombud välja mellan att
— förstöra varorna eller
— använda dem för något annat ändamål, däribland att sända
tillbaka dem efter att att ha inhämtat medgivande från denbehöriga myndigheten i ursprungslandet.
Om intyget eller dokumenten befinns innehålla felaktigheter skall
dock avsändaren medges en tidsfrist innan den sistnämnda möjlig-heten tillgrips.
2. I enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 18 skall
kommissionen upprätta en förteckning över de smittämnen och
sjukdomar som avses i punkt 1 och fastställa detaljerade regler för hurdenna artikel skall tillämpas.
Artikel 8
1. I de fall som avses i artikel 7 skall den behöriga myndigheten i den
mottagande medlemsstaten utan dröjsmål ta kontakt med de behöriga
myndigheterna i den medlemsstat från vilken varorna avsänts. De
sistnämnda myndigheterna skall vidta alla nödvändiga åtgärder ochmeddela den behöriga myndigheten i den förstnämnda medlemsstatenvilka kontroller som utförts, vilka beslut som fattats och motiveringenför dessa.
Om myndigheten i den första medlemsstaten befarar att dessa åtgärder är
otillräckliga, skall de behöriga myndigheterna i de två medlemsstaterna
gemensamt söka finna en lösning. Om det är lämpligt kan detta innefattainspektion på platsen.
Om de kontroller som avses i artikel 7 visar upprepade oegentligheter,
skall den behöriga myndigheten i den mottagande medlemsstaten
underrätta kommissionen och de veterinära myndigheterna i de övriga
medlemsstaterna.
Kommissionen får på begäran av den behöriga myndigheten i den
mottagande medlemsstaten eller på eget initiativ och under hänsyn-stagande till arten av överträdelsen
— sända en inspektionsgrupp till den berörda anläggningen, eller
— uppdra åt en officiell veterinär, vars namn skall finnas med på en av
kommissionen på förslag av medlemsstaterna upprättad förteckningoch som kan godkännas av de olika berörda parterna, för attkontrollera fakta vid den berörda anläggningen,
— uppmana den behöriga myndigheten att intensifiera provtagningen
av den berörda anläggningens produkter.
Den skall underrätta medlemsstaterna om vad som framkommit.När dessa åtgärder vidtagits för att komma tillrätta med upprepade
oegentligheter vid någon anläggning skall kommissionen debitera denberörda anläggningen alla utgifter som uppkommit genom tillämpningav strecksatserna i föregående stycke.
I avvaktan på vad kommissionen kommit fram till skall den medlemsstat
från vilken sändningen härrör, på begäran av den mottagandemedlemsstaten, utöka kontrollen av de produkter som kommer frånden ifrågavarande anläggningen och tillfälligt dra in tillståndet om detföreligger starka skäl för detta med hänsyn till djurs och människors
hälsa.
Den mottagande medlemsstaten får å sin sida utöka kontrollerna av
produkter som kommer från samma anläggning.
På begäran av någon av de två berörda medlemsstaterna — om
oegentligheterna har bekräftats av experternas utlåtanden — skall
kommissionen i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 17,
vidta lämpliga åtgärder som får utsträckas till att bemyndiga medlems-staterna att införa ett tillfälligt förbud mot införsel till sina territorier avprodukter som härrör från den berörda anläggningen. Dessa åtgärderskall bekräftas eller omprövas snarast möjligt i enlighet med detförfarande som fastställs i artikel 17.1989L0662 — SV — 23.07.1991 — 004.001 — 7
▼B
De allmänna reglerna för tillämpningen av denna artikel skall fastställas
i enlighet med förfarandet i artikel 18.
2. Rätten enligt medlemsstatens gällande lagstiftning att begära
prövning av beslut som fattats av de behöriga myndigheterna skall
inte påverkas av detta direktiv.
Beslut som fattats av den behöriga myndigheten i den mottagande staten
skall tillsammans med en motivering delges avsändaren eller hans
ombud och den behöriga myndigheten i den medlemsstat från vilkenpartiet avsänts.
Om avsändaren eller hans ombud begär detta, skall de ifrågavarande
besluten tillsammans med motivering vidarebefordras till honom iskriftlig form med uppgifter om den rätt till prövning som står till buds ienlighet med gällande lagstiftning i den mottagande medlemsstaten,
tillsammans med uppgift om hur och inom vilken tid detta skall ske.
Om tvist skulle uppkomma, och utan att det påverkar tilllämpningen av
den nyssnämnda rätten till prövning, får dock de två berörda parterna,
om överenskommelse träffas om detta inom en period av högst tvåmånader, hänskjuta tvisten för avgörande till någon expert vars namnfinns med på en av kommissionen upprättad förteckning övergemenskapens experter. Kostnaden för att anlita denna expert skallbetalas av gemenskapen.
Dessa experter skall yttra sig inom högst 72 timmar. Parterna skall
avvakta expertens yttrande med vederbörlig hänsyn tagen till gemens-
kapens veterinära lagstiftning.
3. Kostnaderna för att sända tillbaka varorna, lagra dem, överföra
dem till annan användning eller förstöra dem skall betalas avmottagaren.
KAPITEL III
Allmännabestämmelser
Artikel 9
1. Med undantag av de sjukdomar som avses i direktiv 82/894/EEG
skall varje medlemsstat till de övriga medlemsstaterna och till
kommissionen omedelbart anmäla varje utbrott inom sitt territoriumav någon zoonos, sjukdom eller annat som kan tänkas orsaka ettallvarligt hot mot djurs eller människors hälsa.
Den medlemsstat från vilken sändningen utgått skall omedelbart vidta de
kontroll-och försiktighetsåtgärder som fastställs i gemenskapsreglerna,däribland särskilt fastställande av buffertzoner som avses i dessa regler
eller vidta varje annan åtgärd som den finner lämplig.
Den mottagande medlemsstaten eller den genom vilken sändningen skall
transiteras, som i samband med någon av de kontroller som avses i
artikel 5 har konstaterat förekomst av någon av de sjukdomar ellerorsaker som avses i första stycket, får om så krävs vidta deförsiktighetsmått som fastställs i gemenskapens regler.
I avvaktan på att åtgärder vidtas i enlighet med punkt 4 får den
mottagande medlemsstaten, när särskilt allvarliga folk- eller djur-hälsoskäl föreligger, vidta tillfälliga skyddsåtgärder gentemot de berörda
anläggningarna eller, i fråga om en epizootisk sjukdom, vad gäller det
skyddsområde som fastställs i gemenskapens regler.
De åtgärder som vidtagits av medlemsstaterna skall utan dröjsmål
anmälas till kommissionen och till de övriga medlemsstaterna.
2. På begäran av den medlemsstat som avses i första stycket i punkt
1, eller på initiativ av kommissionen, får en eller flera kommissions-ledamöter omedelbart bege sig till den berörda platsen för att isamarbete med de behöriga myndigheterna undersöka vilka åtgärdersom vidtagits. De skall avge ett yttrande om dessa åtgärder.
3. Om kommissionen inte har informerats om vilka åtgärder som
vidtagits, eller om den anser de vidtagna åtgärderna otillräckliga, får1989L0662 — SV — 23.07.1991 — 004.001 — 8
▼B
den, i samarbete med den berörda medlemsstaten och i avvaktan på att
den Ständiga veterinärkommittén sammanträder, vidta tillfälligaskyddsåtgärder gentemot produkter från den region som berörs av den
epizootiska sjukdomen eller produkter från en viss anläggning. Dessa
åtgärder skall underställas Ständiga veterinärkommittén snarast möjligtför att fastställas, ändras eller upphävas i enlighet med förfarandet iartikel 17.
4. Kommissionen skall i samtliga fall vid första lämpliga tillfälle ta
ställning till situationen på nytt i Ständiga veterinärmedicinska
kommittén. Den skall besluta om vilka åtgärder som behöver tillgripas
för de produkter som avses i artikel 1 och, om situationen så kräver, förde ursprungliga produkterna eller de produkter som härletts från dessaprodukter i enlighet med förfarandet i artikel 17. Kommissionen skallfölja läget och i enlighet med samma förfarande ändra eller upphäva de
beslut som fattats alltefter vad situationen kräver.
5. Utförliga regler för hur denna artikel skall tillämpas och särskilt
förteckningen över de zoonoser eller orsaker som kan tänkas utgöra ettallvarlig hot mot människors hälsa skall utarbetas i enlighet medförfarandet i artikel 18.
Artikel 10
Varje medlemsstat och kommissionen skall utse den eller de vete-
rinärmyndigheter som skall svara för de veterinära kontrollerna ochsamarbetet med de andra medlemsstaternas inspektionsmyndigheter.
Artikel 11
Medlemsstaterna skall se till att tjänstemännen inom deras vete-
rinärmyndigheter, om så är lämpligt i samarbete med tjänstemännen
inom andra myndigheter som anförtrotts denna uppgift särskilt ges
fullmakt och möjlighet att
— verkställa inspektioner av lokaler, kontor, laboratorier, installationer,
transportmedel, anläggningar och utrustning, rengörings-och under-
hållsmedel och de rutiner som används vid framställning,
bearbetning, kontrollmärkning, märkning och presentation av dessaprodukter,
— kontrollera att personalen uppfyller de krav som fastställs i de texter
som avses i bilaga A,
— ta prover på produkter som finns i lager för att förvaras, släppas ut på
marknaden eller transporteras,
— granska skriftligt eller datoriserat material som är av betydelse för de
kontroller som verkställs utöver de åtgärder som vidtagits med stödav artikel 3.1.
För detta ändamål skall de inspekterade anläggningarna vara beredda att
samarbeta med kontrollanterna i den utsträckning som krävs för att deskall kunna fullgöra sina åligganden.
Artikel 12
1. Artikel 8.3 och artiklarna 10 och 11 i direktiv 64/433/EEG(
1),
senast ändrat genom direktiv 88/657/EEG(2), utgår.
2. Artikel 5.3 och 5.4 och artiklarna 9, 10 och 11 i direktiv 71/118/
EEG(3), senast ändrat genom direktiv 88/657/EEG, utgår.
3. I direktiv 74/461/EEG(4), senast ändrat genom direktiv 87/489/
EEG(5),
i) skall artiklarna 5.2, 5.3, 5.4 och 5.5 och artiklarna 6 och 8, utgå, och1989L0662 — SV — 23.07.1991 — 004.001 — 9
(1) EGT nr 121, 29.7.1964, s. 2012/64.
(2) EGT nr L 382, 21.12.1988, s. 3.
(3) EGT nr L 55, 8.3.1971, s. 23.
(4) EGT nr L 302, 31.12.1972, s. 24.
(5) EGT nr L 280, 3.10.1987, s. 28.
▼B
ii) i artikel 8a skall hänvisningen till artikel 8 ersättas med en
hänvisning till artikel 9 i direktiv 89/662/EEG.
4. Artikel 7.3 och artiklarna 12 och 16i direktiv 77/99/EEG(1), senast
ändrat genom direktiv 89/227/EEG(2), utgår.
5. I direktiv 80/215/EEG
i) skall artikel 5.2, 5.3, 5.4 och 5.5 och artiklarna 6 och 7 utgå, och
ii) i artikel 7a skall hänvisningarna till artikel 7 ersättas med en
hänvisning till artikel 9 i direktiv 89/662/EEG.
6. Artikel 5.3 och 5.4 och artiklarna 7, 8 och 12 i direktiv 85/397/
EEG(3), ändrat genom förordning (EEG) nr 3768/85(4), utgår.
7. Artikel 10.1 och 10.3 i direktiv 88/657/EEG utgår.8. Artiklarna 8 och 9 i direktiv 89/437/EEG(
5) utgår.
9. I bilaga B till direktiv 72/462/EEG(6) skall följande läggas till i
intyget: ”Första mottagarens namn och adress”.
Artikel 13
1. Följande artikel skall läggas till direktiven 64/433/EEG och 71/
118/EEG:
”Artikel 19
De regler som fastställs i direktiv 89/662/EEG (*) rörande de
veterinära kontroller som skall tillämpas vid handel inom gemen-
skapen inför förverkligandet av den inre marknaden, skall gällasärskilt i fråga om kontroller vid produktionsanläggningen, organi-sationen och uppföljningen av de kontroller som skall utföras av denmottagande medlemsstaten samt de skyddsåtgärder som skalltillämpas.
(*) EGT nr L 395, 30.12.1989, s. 13”.
2. Följande artikel skall läggas till direktiven 72/461/EEG och 80/
215/EEG:
”Artikel 15
De regler som fastställs i direktiv 89/662/EEG (*) rörande de
veterinära kontroller som skall tillämpas vid handeln inomgemenskapen inför förverkligandet av den inre marknaden, skalltillämpas särskilt på kontroller vid produktionsanläggningen,organisationen och uppföljningen av de kontroller som skall utföras
av den mottagande medlemsstaten samt på de skyddsåtgärder som
skall tillämpas.
(*) EGT nr L 395, 30.12.1989, s. 13”.
3. Följande artikel läggs till direktiv 77/99/EEG:
”Artikel 24
De regler som fastställs i direktiv 89/662/EEG (*) rörande de
veterinära kontroller som skall tillämpas vid handeln inomgemenskapen inför förverkligandet av den inre marknaden, skalltillämpas särskilt på kontroller vid produktionsanläggningen, påorganisationen och uppföljningen av de kontroller som skall utföras
av den mottagande medlemsstaten samt på de skyddsåtgärder som
skall tillämpas.
(*) EGT nr L 395, 30.12.1989, s. 13”.1989L0662 — SV — 23.07.1991 — 004.001 — 10
(1) EGT nr L 26, 31.1.1977, s. 85.
(2) EGT nr L 93, 6.4.1989, s. 25.
(3) EGT nr L 226, 24.8.1985, s. 13.
(4) EGT nr L 362, 31.12.1985, s. 8.
(5) EGT nr L 212, 22.7.1989, s. 87.
(6) EGT nr L 302, 31.12.1972, s. 28.
▼B
4. Följande artikel skall läggas till direktiven 85/397/EEG och 88/
657/EEG:
”Artikel 18
De regler som fastställs i direktiv 89/662/EEG (*) rörande de
veterinära kontroller som skall tillämpas vid handeln inomgemenskapen inför förverkligandet av den inre marknaden, skall
tillämpas särskilt på kontroller vid produktionsanläggningen, på
organisationen och uppföljningen av de kontroller som skall utförasav den mottagande medlemsstaten samt på de skyddsåtgärder somskall tillämpas.
(*) EGT nr L 395, 30.12.1989, s. 13”.
5. Följande artikel läggs till direktiv 88/437/EEG:
”Artikel 17
De regler som fastställs i direktiv 89/662/EEG (*) rörande de
veterinära kontroller som skall tillämpas vid handeln inomgemenskapen inför förverkligandet av den inre marknaden, skalltillämpas särskilt på kontroller vid produktionsanläggningen, påorganisationen och uppföljningen av de kontroller som skall utförasav den mottagande medlemsstaten samt på de skyddsåtgärder som
skall tillämpas.
(*) EYVL N:oL 395, 30.12.1989, s. 13”
Artikel 14
Fram till och med den 31 december 1992 skall, i avvaktan på beslut om
att gemenskapsregler skall antas, handeln med de produkter som räknasupp i bilaga B vara underkastade de regler om kontroll som fastställs idetta direktiv, särskilt de som fastställs i artikel 5.2.
Medlemsstaterna skall före det datum som fastställs i artikel 19 meddela
vilka villkor och förfaranden som för närvarande tillämpas vid handelnmed de produkter som avses i första stycket.
Rådet skall, efter förslag från kommissionen, före den 31 december 1991
fastställa de slutliga reglerna vad gäller handel med de produkter somräknas upp i bilaga B.
Artikel 15
I artikel 9 i direktiv 64/432/EEG(
1) skall följande punkt införas:
”2 a En eller flera kommissionsledamöter får, på begäran av en
medlemsstat eller på initiativ av kommissionen själv, genastbege sig till den berörda platsen för att, i samarbete med debehöriga myndigheterna, granska de åtgärder som vidtagits ochavge ett yttrande om dessa åtgärder.”
Artikel 16
1. Medlemsstaterna skall senast tre månader före det datum som
fastställs i artikel 19.1 tillställa kommissionen ett program som redovisar
de nationella åtgärder som kommer att vidtas för att förverkliga deangivna målen med detta direktiv, särskilt hur ofta kontrollerna kommeratt utföras.
2. Kommissionen skall granska de program som överlämnats av
medlemsstaterna i enlighet med punkt 1.
3. Varje år från och med 1991 skall kommissionen till medlems-
staterna överlämna en rekommendation till program för kontroller attgenomföras påföljande år. Den ständiga veterinärkommittén skall iförväg ha avgivit sitt yttrande om rekommendationen som får bliföremål för senare anpassningar.1989L0662 — SV — 23.07.1991 — 004.001 — 11
(1) EGT nr 121, 29.7.1964, s. 1977/64.
▼B
Artikel 17
1. När det förfarande som fastställs i denna artikel skall tillämpas,
skall ordföranden utan dröjsmål, antingen på eget initiativ eller påbegäran av någon medlemsstat, hänskjuta ärendet till den ständigaveterinärmedicinska kommittén (i det följande benämnd ”kommittén”),
som inrättats genom beslut 68/361/EEG(
1).
2. Kommissionens företrädare skall till kommittén överlämna ett
förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den
tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande fråganär. Kommittén skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel148.2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta påförslag av kommissionen. De röster som avgivits av medlemsstaternasföreträdare skall vägas enligt samma artikel i fördraget. Ordföranden får
inte rösta.
3. Kommissionen skall själv anta förslaget om det är förenligt med
yttrandet från kommittén.
4. Om förslaget inte är förenligt med yttrandet från kommittén eller
om inget yttrande avges, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet
vilka åtgärder som skall vidtas.
Rådet skall fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet.
Om rådet inte har fattat något beslut inom 15 dagar från det att förslaget
kommit det till handa, skall kommissionen själv besluta att de föreslagna
åtgärderna skall vidtas, såvida inte rådet med enkel majoritet har avvisat
förslaget.
Artikel 18
1. När det förfarande som fastställs i denna artikel skall tillämpas,
skall ordföranden utan dröjsmål hänskjuta ärendet till den ständiga
veterinärmedicinska kommittén (i det följande kallad ”kommittén”) som
inrättats genom beslut 68/361/EEG.
2. Företrädaren för kommissionen skall förelägga kommittén ett
förslag till åtgärder. Kommitten skall yttra sig över förslaget inom dentid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande fråganär. Kommittén skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel148.2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta påförslag av kommissionen. De röster som avgivits av företrädarna för
medlemsstaterna skall vägas enligt samma artikel i fördraget.
Ordföranden får inte rösta.
3. Kommissionen skall godkänna de tilltänkta åtgärderna om de är
förenliga med kommitténs yttrande.
4. Om förslaget inte är förenligt med yttrandet från kommittén eller
om inget yttrande avgives, skall kommissionen utan dröjsmål föreslårådet vilka åtgärder som skall vidtas.
Rådet skall fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet.
Om rådet inte har fattat något beslut inom tre månader från det att
förslaget kom det till handa, skall kommissionen själv besluta att vidta
de föreslagna åtgärderna och tillämpa dem omedelbart, såvida inte rådetmed enkel majoritet har avvisat förslaget.
KAPITEL IV
Övergångs-ochslutbestämmelser
Artikel 19
1. Före den 31 december 1990 skall rådet fatta sitt beslut med
kvalificerad majoritet om kommissionens förslag rörande veterinärkon-troller vid handel mellan medlemsstaterna med levande djur.1989L0662 — SV — 23.07.1991 — 004.001 — 12
(1) EGT nr L 255, 18.10.1968, s. 23.
▼B
Före det datum som nämns i första stycket skall rådet med kvalificerad
majoritet fatta beslut, efter förslag från kommissionen, om de regler ochallmänna principer som skall gälla vid de kontroller av införsel från
länder utanför gemenskapen av varor som omfattas av detta direktiv.
Före detta datum skall på samma sätt kontrollstationer vid de yttregränserna inrättas och de krav fastställas som dessa gränsstationer skalluppfylla.
2. Före den 31 december 1992 skall rådet se över bestämmelserna i
detta direktiv och med ledning av en rapport från kommissionen om de
erfarenheter som vunnits, tillsammans med relevanta förslag, fatta beslut
om dessa med kvalificerad majoritet.
Artikel 20
Fram till den 31 december 1992 får medlemsstaterna för att tillåta
gradvis införande av de kontrollarrangemang som fastställs i dettadirektiv, utan hinder av artikel 5.1
— upprätthålla kontroller av handlingar under transporten av kött och
produkter som härrör från kött för att säkerställa att de speciella krav
rörande mul-och klövsjuka och svinpest som fastställs genomgemenskapsregler uppfylls,
— verkställa kontroller av handlingar under transporten av produkter
som importerats från tredje land och som är avsedda för medlems-staterna.
Artikel 21
Rådet skall före den 1 oktober 1992, med kvalificerad majoritet efter
förslag från kommissionen, bestämma vilka arrangemang som skalltillämpas när de övergångsbestämmelser som fastställs i artikel 20upphör att gälla.
Artikel 22
Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som
är nödvändiga för att följa detta direktiv vid ett datum som skall
fastställas genom det beslut som skall fattas före den 31 december 1990,i enlighet med andra stycket i artikel 19.1, dock senast den 31 december1991.
Dock skall Grekland ges en ytterligare ett års respit med att följa det.
Artikel 23
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.1989L0662 — SV — 23.07.1991 — 004.001 — 13
▼B
BILAGA A
Veterinär lagstiftning
— Rådets direktiv 64/433/EEG av den 26 juni 1964 om hygienproblem som
påverkar handeln med färskt kött inom gemenskapen (EGT nr 121, 29.7.1964,
s. 2012/64), senast ändrat genom direktiv 88/657/EEG (EGT nr L 382,
31.12.1988, s. 3),
— Rådets direktiv 71/118/EEG av den 15 februari 1971 om hygienproblem som
påverkar handeln med färskt kött av fjäderfä (EGT nr L 55, 8.3.1971, s. 23),
senast ändrat genom direktiv 88/657/EEG (EGT nr L 382, 31.12.1988, s. 3),
— Rådets direktiv 72/461/EEG av den 12 december 1972 om hygienproblem
som påverkar handeln med färskt kött inom gemenskapen (EGT nr L 302,
31.12.1972, s. 24), senast ändrat genom direktiv 87/489/EEG (EGT nr L 280,
3.10.1987, s. 28),
— Rådets direktiv 77/99/EEG av den 21 december 1976 om hygienproblem som
påverkar handeln med köttprodukter inom gemenskapen (EGT nr L 26,
31.1.1977, s. 85), senast ändrat genom direktiv 89/277/EEG (EGT nr L 93,
6.4.1989, s. 25),
— Rådets direktiv 80/215/EEG av den 22 januari 1980 om djurhälsoproblem
som påverkar handeln med köttprodukter inom gemenskapen (EGT nr L 47,
21.2.1980, s. 4), senast ändrat genom direktiv 88/660/EEG (EGT nr L 382,
31.12.1988, s. 35),
— Rådets direktiv 85/397/EEG av den 5 augusti 1985 om frågor om
livsmedelshygien och djurhälsa som påverkar handeln med värmebehandlad
mjölk inom gemenskapen (EGT nr L 226, 24.8.1985, s. 13), senast ändrat
genom förordning (EEG) nr 3768/85 av 20.12.1985 (EGT nr L 362,
31.12.1985, s. 8),
— Rådets direktiv 88/657/EEG av den 14 december 1988 om fastställande av
kraven vid framställning av och handel med malet kött, kött i stycken på
mindre än 100 g och köttberedningar (EGT nr L 382, 31.12.1988, s. 3)(1),
— Rådets direktiv 89/437/EEG av den 20 juni 1989 om hygien-och hälso-
problem som påverkar tillverkningen och försäljningen av äggprodukter (EGT
nr L 212, 22.7.1989, s. 87)(2),
— Rådets direktiv 91/495/EEG av den 27 november 1990 om frågor om
livsmedelshygien och djurhälsa som påverkar produktionen och utsläppandet
på marknaden av kaninkött och kött från vilda djur i hägn. (EGT nr L 268,
24.9.1991, s. 41) (Med undantag av kaninkött och kött av hägnat vilt som
importeras från tredje land),
— Rådets direktiv 91/67/EEG av den 28 januari 1991 om djurhälsovillkor för
utsläppande på marknaden av djur och produkter från vattenbruk (EGT nr L
46, 19.2.1991, s. 1),
— Rådets direktiv 91/494/EEG av den 26 juni 1991 om djurhälsovillkor för
handel med färskt kött av fjär derfä inom gemenskapen och import av sådant
kött från tredje land (EGT nr L 268, 24.9.1991, s. 35).1989L0662 — SV — 23.07.1991 — 004.001 — 14
(1) Från och med den 1 januari 1992.
(2) Från och med den 1 januari 1992.▼M1
▼M3
▼M4
▼B
BILAGA B
Varor som inte är föremål för harmonisering inom gemenskapen,men där
handeln skall vara underkastad kontroller som föreskrivits genom detta
direktiv
Varor av animaliskt ursprung som omfattas av bilaga II till fördraget:
— vilt kött,
— obehandlad mjölk och mjölkprodukter,
— fiskvaror avsedda som livsmedel,
— levande tvåskaliga musslor avsedda som livsmedel,— köttprodukter av vilt och kanin,
— blod,
— avfall av djurfett, grevar och biprodukter vid extraktion,— honung,— sniglar avsedda som livsmedel,— grodlår avsedda som livsmedel.1989L0662 — SV — 23.07.1991 — 004.001 — 15
▼M1
▼B
▼M3
▼B