1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 800/1999
av den 15 april 1999
om gemensamma tillämpningsföreskrifter för systemet med exportbidrag för jordbruksprodukter
(EGT L 102, 17.4.1999, s. 11)
Rättad genom:
►C1Rättelse, EGT L 180, 15.7.1999, s. 53 (800/1999)
▼B
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 800/1999
av den 15 april 1999
om gemensamma tillämpningsföreskrifter för systemet med export-
bidrag för jordbruksprodukter
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT
DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenska-
pen,
med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 1766/92 av den 30 juni
1992 om den gemensamma organisationen av marknaden för
spannmål(1), senast ändrad genom förordning (EG) nr 923/96(2),
särskilt artiklarna 13 och 21 i denna samt motsvarande bestämmelser iandra förordningar om den gemensamma marknaden för jordbruks-produkter,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2799/98(
3) av den 15
december 1998 om att fastställa ett agromonetärt system för euron,särskilt artiklarna 3 och 9 i denna, och
av följande skäl:
(1)Kommissionens förordning (EEG) nr 3665/87 av den 27
november 1987 om gemensamma tillämpningsföreskrifter försystemet med exportbidrag för jordbruksprodukter(
4), senast
ändrad genom förordning (EG) nr 604/98(5), har ändrats i
betydande omfattning vid ett flertal tillfällen. I samband medatt nya ändringar görs bör för tydlighetens skull förordningenomarbetas.
(2)Enligt de allmänna regler som fastställts av rådet skallexportbidraget betalas ut när det styrkts att produkterna har
exporterats från gemenskapen. Rätten till exportbidrag uppstår i
princip så snart produkterna har lämnat gemenskapens marknad,om en enda bidragssats gäller för samtliga tredje länder. För defall då bidragssatsen varierar beroende på en produkts destinationskall bidragsrätten vara avhängig av import till tredje land.
(3)Enligt jordbruksavtalet inom ramen för Uruguayrundan krävs det
i regel en exportlicens med förutfastställelse av bidraget för att
bidrag skall beviljas. Leveranser till internationella organisationeroch till väpnade styrkor inom gemenskapen, leveranser förproviantering och export av små kvantiteter är dock av särskildart och av underordnad ekonomisk betydelse. Därför har en
särskild ordning utan exportlicens inrättats med syfte dels att
förenkla exportförfarandet och dels att undvika en mycket tungadministrativ belastning för de ekonomiska aktörerna och debehöriga myndigheterna.
(4)Med exportdag bör avses den dag då tullmyndigheterna tar emotden handling i vilken den uppgiftslämnande tillkännager sin
avsikt att exportera produkter för vilka denne ansöker om
exportbidrag. Denna handling syftar framför allt till attuppmärksamma tullmyndigheterna på att den ifrågavarandetransaktionen genomförs med hjälp av gemenskapsmedel så attdessa skall kunna genomföra lämpliga kontroller. När detta
mottagande sker skall produkterna ställas under tullkontroll fram
till den faktiska exporten. Detta datum skall ligga till grund förfastställandet av mängden av den exporterade produkten, dessslag och egenskaper.
(5)När produkten exporteras i bulk eller i ej standardiserade enheterkan produktens exakta vikt inte fastställas förrän den har lastats1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 2
(1) EGT L 181, 1.7.1992, s. 21.
(2) EGT L 126, 24.5.1996, s. 37.
(3) EGT L 349, 24.12.1998, s. 1.
(4) EGT L 351, 14.12.1987, s. 1.
(5) EGT L 80, 18.3.1998, s. 19.
▼B
på transportmedlet. För att bemöta denna situation bör uppgifter
om preliminär mängd föreskrivas i exportdeklarationen.
(6)För en korrekt tillämpning av rådets förordning (EEG) nr 386/90
av den 12 februari 1990 om kontroll i samband med export av
jordbruksprodukter som berättigar till exportbidrag eller andrabelopp(
1), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 163/94(2),
bör det föreskrivas att kontrollen av att exportdeklarationen avserde anmälda jordbruksprodukterna sker vid lastningen i container,lastbil, båt eller annan liknande behållare.
(7)Då exporten avser ofta förekommande försändelser av småkvantiteter bör ett förenklat förfarande fastställas när det gällervilken dag som skall beaktas för bestämning av bidragssatsen.
(8)För att uttrycket ”export från gemenskapen” skall tolkas på ettenhetligt sätt bör det föreskrivas att en produkt skall anses varaexporterad när den har lämnat gemenskapens tullområde.
(9)Exportören eller transportören kan behöva vidta vissa åtgärder för
att hindra att produkterna förstörs under 60-dagarsperioden
mellan den dag då exportdeklarationen tas emot och den dag dåprodukterna lämnar gemenskapens tullområde eller når sindestination. Frysning är en sådan åtgärd som bevarar produkternai oförändrat skick. För att ta hänsyn till detta behov bör frysning
tillåtas under den nämnda perioden.
(10)De behöriga myndigheterna måste kontrollera att de produkter
som lämnar gemenskapen, eller transiteras till en viss destination,verkligen är samma produkter som har tullbehandlats för export.När en produkt passerar igenom andra medlemsstater, innan denlämnar gemenskapens tullområde eller når en viss destination, bör
man därför använda det kontrollexemplar T 5som anges i
artiklarna 471-495i kommissionens förordning (EEG) nr 245 4/93av den 2 juli 1993 om tillämpningsföreskrifter för rådetsförordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex förgemenskapen(
3), senast ändrad genom förordning (EG) nr 502/
1999(4). För att förenkla administrationen är det dock önskvärt att
det fastställs ett smidigare förfaringssätt än användandet av
kontrollexemplar T 5när de förenklade transitförfaranden vidtransport med järnväg eller stor container inom gemenskapentillämpas som avses i artiklarna 412-442 i förordning (EEG) nr2454/93, enligt vilka det inte krävs några tullformaliteter vid
gränsstationen om en transport börjar inom gemenskapen och
skall sluta utanför denna.
(11)I vissa fall kan produkter för vilka ett bidrag söks ha exporteratsoch lämnat gemenskapens tullområde men sedan återsänts föromlastning eller transitering innan de når den slutliga destina-tionen utanför detta område. Det finns risk för att sådana
återsändningar inte betingas av transportkrav utan sker i spekula-
tionssyfte. I sådana fall motverkas syftet med den befintligafristen på 60 dagar för produkter att i oförändrat skick lämnagemenskapens tullområde. För att undvika sådana situationer bördet klargöras under vilka villkor som återsändning får ske.
(12)De åtgärder som föreskrivs i denna förordning kan endast tillåtas
för produkter som kan omsättas fritt och som i förekommande fall
har sitt ursprung i gemenskapen. För vissa sammansatta produkterfastställs inte exportbidraget på grundval av själva produkten utanmed utgångspunkt i de basprodukter som den är sammansatt av.För att hela eller en del av exportbidraget skall kunna beviljas isådana fall räcker det att en eller flera av beståndsdelarna
uppfyller kraven ovan eller att de har upphört att göra detta,
enbart för att de nu ingår i andra produkter. Med hänsyn till attvissa beståndsdelar har en särskild status bör en förteckning1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 3
(1) EGT L 42, 16.2.1990, s. 6.
(2) EGT L 24, 29.1.1994, s. 2.
(3) EGT L 253, 11.10.1993, s. 1.
(4) EGT L 65, 12.3.1999, s. 1.
▼B
upprättas över de produkter för vilka exportbidragen skall
fastställas på grundval av en av beståndsdelarna.
(13)I artiklarna 23-26 i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen(
1),
senast ändrad genom Europaparlamentets och rådets förordning
(EG) nr 82/97(2) definieras ursprung som inte medför förmånsbe-
handling av varor. Endast produkter som i sin helhet ellerväsentligen bearbetats i gemenskapen skall anses ha sitt ursprungi gemenskapen. För att uppnå en enhetlig tillämpning i alla
medlemsstater bör det förtydligas att vissa blandningar inte
uppfyller bidragsvillkoren.
(14)Bidragssatsen bestäms av en produkts tullklassificering. För vissablandningar, produkter som saluförs i varuset och som samman-satta produkter kan klassificeringen leda till att ett störreexportbidrag beviljas än vad som är skäligt ur ekonomisksynpunkt. Det är därför nödvändigt att anta särskilda
bestämmelser för hur bidrag för blandningar, produkter som
saluförsi varuset och som sammansatta produkter skall fastställas.
(15)För de fall då bidragssatsen varierar beroende på en produktsdestination bör det föreskrivas kontroll av att produkten harimporterats till det tredje land eller en av de tredje länder för vilkabidraget fastställdes. Kontrollen kan utan vidare mjukas upp närdet rör sig om export för vilken bidraget är lågt och där det finns
tillräckliga garantier för att produkterna når sin destination. Syftet
med denna bestämmelse är att underlätta administrationen isamband med framläggandet av bevis.
(16)Om endast en bidragssats tillämpas för alla destinationer den dagdå exportbidraget fastställs i förväg, föreskrivs i vissa fall enobligatorisk destination. Denna situation bör betraktas som envariant av det fall då bidragssatsen är lägre den dag då exporten
äger rum än vad den var då bidraget fastställdes i förväg, i
tillämpliga fall ändrat enligt de villkor som gäller den dag dåexporten äger rum.
(17)Om bidragssatsen är differentierad på grundval av de exporteradeprodukternas bestämmelseort skall det styrkas att produkten ifråga har importerats till tredje land. Tullbehandlingen vid importskall i synnerhet bestå i att gällande importtull betalas så att
produkten kan saluföras på marknaden i berört tredje land. Med
hänsyn tagen till de olika förhållanden som råder i tredje ländersom importerar är det lämpligt att godkänna tullhandlingar förimport i vilka det garanteras att de exporterade produkternakommer fram till bestämmelseorten, och att samtidigt se till atthandeln hindras så lite som möjligt.
(18)För att underlätta för gemenskapens exportörer att erhålla bevis
på att varor har anlänt till destinationen bör det föreskrivas att
internationella kontroll- och övervakningsorgan som är godkändaav en medlemsstat skall utfärda intyg på att de jordbruksproduktersom exporterats från gemenskapen och som beviljats differen-tierat exportbidrag anlänt till destinationen. Medlemsstaternaansvarar för godkännandet av dessa organ som sker från fall till
fall enligt vissa gällande riktlinjer. Situationen bör klargöras och
följaktligen bör de viktigaste riktlinjerna upptas i denna förord-ning.
(19)För att jämställa export av produkter för vilka bidraget varierarberoende på destination med annan export, bör det föreskrivas atten del av bidraget som beräknas enligt den lägsta bidragssatsenskall betalas ut så snart exportören har styrkt att produkten har
lämnat gemenskapens tullområde.
(20)För differentierade exportbidrag skall, om destinationen ändrats,
det bidrag utbetalas som är tillämpligt för den faktiskadestinationen, dock med en övre gräns vid det belopp som är1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 4
(1) EGT L 302, 19.10.1992, s. 1.
(2) EGT L 17, 21.1.1997, s. 1.
▼B
tillämpligt för den förutfastställda destinationen. För att undvika
otillbörlig systematisk förutfastställelse till de destinationer somhar de högsta bidragssatserna bör någon form av sanktion införas
om, i de fall då destinationen ändrats, den faktiska bidragssatsen
är lägre än bidragssatsen för den förutfastställda destinationen.Denna nya bestämmelse har följder för beräkningen av den del avexportbidraget som kan utbetalas så snart exportören kan styrkaatt produkten har lämnat gemenskapens tullområde.
(21)I förordning (EEG) nr 2913/92 definieras i artiklarna 23-26
ursprung som inte medför förmånsbehandling av varorna och i
vissa fall bör kriteriet väsentlig bearbetning eller behandlingenligt artikel 24 tillämpas på produkter som återimporterats för attavgöra om de tidigare exporterade produkterna nått sin destina-tion.
(22)Vissa exporttransaktioner kan leda till omläggning av handeln.
För att undvika sådana omläggningar bör som villkor för
utbetalningen av bidrag ställas inte enbart att produkten harlämnat gemenskapens tullområde utan även att den har importe-rats till tredje land eller genomgått väsentlig behandling ellerbearbetning. Dessutom kan i vissa fall som villkor för utbetal-
ningen av bidraget ställas att produkten faktiskt har släppts ut på
marknaden i det tredje land dit den importerats eller att dengenomgått väsentlig behandling eller bearbetning.
(23)När produkterna förstörts eller skadats innan de släppts ut påmarknaden i ett tredje land eller innan de där genomgått enväsentlig bearbetning skall exportbidraget anses som oberättigat.
Exportören bör ges möjlighet att visa att exporten skett på sådana
ekonomiska villkor att transaktionen skulle ha kunnat ske undernormala villkor.
(24)Exporttransaktioner är inte berättigade till gemenskapsfinan-siering när det fastställs att exporten inte skett som ett led i ennormal affärstransaktion, eftersom den saknar verkligt affärsmäs-sigt syfte och endast genomförs i syfte att skaffa sig ekonomiska
förmåner som finansieras av gemenskapen.
(25)Det bör undvikas att gemenskapsmedel anslås till ekonomisk
verksamhet som inte motsvarar ändamålet med systemet medexportbidrag. Risken finns att sådan verksamhet äger rum förprodukter som är berättigade till exportbidrag och som återim-porteras till gemenskapen utan att ha undergått en väsentlig
bearbetning eller behandling i ett tredje land och som i kraft av ett
förmånsavtal eller ett beslut av rådet vid återimporten omfattas avnedsatt tullsats eller nolltullsats jämfört med den normalatullsatsen. För att begränsa exportörernas skyldigheter bör dessaåtgärder tillämpas på de känsligaste produkterna.
(26)För att minska osäkerheten för exportörerna bör produkter som
återimporteras till gemenskapen minst två år efter exportdatumet
undantas från åtgärder avseende återbetalning av bidrag.
(27)Det är lämpligt dels att göra det möjligt för medlemsstaterna attinte bevilja eller att återta exportbidraget i de fall där de harkonstaterat att det är uppenbart att transaktionen inteöverensstämde med syftet med exportbidragssystemet, dels att
undvika att skapa en alltför tung arbetsbörda för de nationella
myndigheterna genom krav på en systematisk kontroll av allimport.
(28)Produkterna bör vara av en sådan kvalitet att de kan saluförasenligt normala villkor inom gemenskapen. Hänsyn bör dock tastill de särskilda krav som följer av gällande normer i
mottagarländerna.
(29)Vissa produkter kan förlora bidragsrätten när de inte längre är av
sund, god och marknadsmässig kvalitet.
(30)Om ett exportbidrag har fastställts i förväg eller genom anbudskall exportavgifter inte tillämpas, eftersom exporten då måstegenomföras enligt de villkor som fastställts i förväg eller genomanbudsförfarande. Av samma skäl bör det fastställas att det inte1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 5
▼B
skall beviljas något bidrag för export som är belagd med
exportavgift som är fastställd i förväg eller genom anbudsförfa-rande, eftersom exporten då måste genomföras enligt de
fastställda villkoren.
(31)För att göra det lättare för exportören att finansiera sin export, börmedlemsstaterna få rätt att betala ut hela eller delar av bidraget i
förskott så snart exportdeklarationen eller betalningsdeklarationenhar tagits emot, på villkor att säkerhet ställs som garanti för attförskottsbeloppet återbetalas om det senare skulle visa sig attbidraget inte borde ha betalats ut.
(32)Belopp som betalats ut före exporten måste betalas tillbaka omdet visar sig att exporten inte är berättigad till exportbidrag ellerendast till ett lägre bidrag. Återbetalningen måste omfatta etttilläggsbelopp för att undvika missbruk. Vid force majeure
behöver inget tilläggsbelopp återbetalas.
(33)I rådets förordning (EEG) nr 565/80(1), ändrad genom förordning
(EEG) nr 2026/83(2), fastställs allmänna regler för förskottering
av ett belopp som motsvarar exportbidraget.
(34)Enligt artikel 4.5 och 4.6 i förordning (EEG) nr 565/80 skallhänsyn tas till dagen då basprodukter ställs under tullkontroll när
bidragssatsen fastställs och ändras.
(35)Den avgörande dagen bör därför vara den dag då tullmyndighe-
terna tar emot den deklaration i vilken den berörda parten anger
sin avsikt att hänföra produkter eller varor till det förfarande somanges i artiklarna 4 och 5 i förordning (EEG) nr 565/80 samt attexportera dem med bidrag efter bearbetning eller lagring.Deklarationen måste innehålla alla uppgifter som är nödvändigaför att beräkna bidraget.
(36)Syftet med att betala ut exportbidraget innan bearbetningen ägerrum är att jämställa produkter från gemenskapen med produktersom importeras från tredje land för bearbetning och återexport.
(37)Bearbetningsmetoderna och kontrollen i samband med bearbet-ningen kräver en viss flexibilitet. I artikel 115i rådets förordning
(EEG) nr 2913/92 föreskrivs ett system för likabehandling i
samband med aktiv förädling.
(38)För att den befintliga lagerkapaciteten skall kunna förvaltas på
bästa sätt bör ett system föreskrivas som möjliggör likabehandling
av basprodukter och mellanprodukter som lagras i bulk och somexporteras efter bearbetning.
(39)Produkter för vilka exportbidrag inte beviljas får inte betraktassom likvärdiga produkter.
(40)Det framgår av kommissionens förordning (EEG) nr 3002/92 av
den 16 oktober 1992 om fastställande av gemensamma tillämp-
ningsföreskrifter för kontroll av användningen av ellerbestämmelsen för varor från intervention(
3), senast ändrad genom
förordning (EG) nr 770/96(4), att interventionsprodukter måste nå
sin föreskrivna destination. Sådana produkter får således inteersättas med likvärdiga produkter.
(41)En frist bör fastställas för exporten av de berörda produkterna.När fristen fastställs måste hänsyn tas till systemet med
exportlicenser med eller utan förutfastställelse.
(42)När exporten föregås av lagring förefaller det lämpligt att
begränsa behandlingsåtgärderna till dem som krävs för att bevara
de berörda varorna eller produkterna i oförändrat skick. För att
klargöra detta bör det fastställas att dessa åtgärder inte på någotsätt påverkar vilket exportbidrag som är tillämpligt.1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 6
(1) EGT L 62, 7.3.1980, s. 5.
(2) EGT L 199, 22.7.1983, s. 12.
(3) EGT L 301, 17.10.1992, s. 17.
(4) EGT L 104, 27.4.1996, s. 13.
▼B
(43)I artikel 5 i förordning (EEG) nr 565/80 fastställs att ett belopp
motsvarande exportbidraget skall utbetalas så snart produkterna
eller varorna omfattas av tullager- eller frizonsförfarandet. Såsnart betalningsdeklarationen godkänns bör man tillåta att dessaprodukter eller varor transporteras till en annan medlemsstat änden där åtagande gjorts för betalningen för lagring och senareexport. Det är nödvändigt att föreskriva att ett kontrollexemplar
T 5skall åtfölja produkterna eller varorna som bevis på att de har
förts ut från gemenskapen. För att risken för dubbel betalningskall kunna undvikas bör det på exportdeklarationen gesinformation till det utbetalande organet i den medlemsstat därexportdeklarationen har godkänts, om att förfarandet för betalning
av bidraget har inletts.
(44)Inget exportbidrag får beviljas om fristerna för exporten eller för
att lämna in de bevis som krävs för att erhålla bidrag överskrids.Bestämmelser bör antas i enlighet med kommissionens förordning(EEG) nr 2220/85av den 22 juli 1985om gemensammatillämpningsföreskrifter för systemet med säkerheter för jord-bruksprodukter(
1), senast ändrad genom förordning (EG) nr 3403/
93(2).
(45)I medlemsstaterna är produkter som importeras från tredje land
för vissa ändamål befriade från avgifter. Om dessaavsättningsmöjligheter är av betydande omfattning bör gemens-kapsprodukter jämställas med produkter från tredje land. Dettagäller särskilt för produkter som utgör proviant till fartyg och
luftfartyg.
(46)När det gäller proviant till fartyg och luftfartyg och leveranser till
väpnade styrkor är det möjligt att fastställa särskilda regler för hurbidragsbeloppet skall fastställas.
(47)Produkter som tas ombord på ett fartyg som proviant måste ocksåkonsumeras ombord. För dessa produkter bör samma bidragbeviljas som för obearbetade produkter, oberoende av om dekonsumeras i obearbetat skick eller efter att ha beretts ombord.
Eftersom luftfartyg har begränsat utrymme måste maten beredas
innan den tas ombord. För att åstadkomma en harmonisering börsådana regler antas att samma bidrag får beviljas för jordbruks-produkter som konsumeras ombord på ett luftfartyg som förprodukter som konsumeras efter beredning ombord på ett fartyg.
(48)Handeln med proviant till fartyg och luftfartyg är en mycket
speciell verksamhet som kräver en särskild ordning för förskot-
tering av exportbidrag. Produkter och varor som levereras tillproviantlager måste därefter levereras för proviantering. Leve-ranser till sådana lager kan inte jämställas med slutlig export närdet gäller rätten till exportbidrag.
(49)Om ett sådant förfarande användes och det senare visar sig attbidraget inte borde ha betalats ut, skulle exportören åtnjuta en
oskälig förmån i form av ett räntefritt lån. Åtgärder bör därför
vidtas för att förhindra sådana oskäliga förmåner.
(50)För att bevara konkurrenskraften hos de gemenskapsproduktersom levereras till plattformar i vissa områden i medlemsstaternasnärhet, bör exportbidrag beviljas enligt samma bidragssats somför produkter som provianteras inom gemenskapen. Utbetalning
av bidrag enligt en högre sats än den lägsta för leveranser till en
viss destination är endast befogat när det inte råder något tvivelom att varorna har nått den destinationen. Leveranser av provianttill plattformar i isolerade havsområden är av nödvändighet en såspeciell verksamhet att det borde vara möjligt att i tillräcklig gradkontrollera dem. Om lämpliga kontrollåtgärder anges borde det
vara rimligt att samma bidragssats tillämpas för sådana leveranser
som för proviantering inom gemenskapen. Det är möjligt attmedge ett förenklat förfarande för leveranser av mindre omfatt-1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 7
(1) EGT L 205, 3.8.1985, s. 5.
(2) EGT L 310, 14.12.1993, s. 4.
▼B
ning. Eftersom medlemsstaternas territorialvatten varierar i bredd
mellan tre och tolv nautiska mil bör det vara rimligt att betraktaleveranser till alla sådana plattformar utanför tremilsgränsen som
export.
(51)När ett militärt försörjningsfartyg, som opererar från engemenskapshamn, levererar proviant till ett örlogsfartyg, som
tillhör en medlemsstat, i farvatten utanför territorialgränserna kanen behörig myndighet styrka att leveransen har skett. Det bordedärför vara rimligt att tillämpa samma bidragssats för sådanaleveranser som för proviantering i en av gemenskapens hamnar.
(52)Det är önskvärt att samma exportbidrag beviljas för jordbruks-produkter som levereras som proviant till fartyg och till luftfartyg,oberoende av om de tas ombord innanför eller utanför gemen-
skapens gränser.
(53)Sådana leveranser av proviant i tredje land kan ske direkt eller
indirekt. Lämpliga kontrollmetoder bör införas för vartdera slaget
av leverans.
(54)Enligt artikel 161.3 i förordning (EEG) nr 2913/92 skall inte ön
Helgoland anses vara en destination som berättigar till export-
bidrag. Konsumtionen av gemenskapens jordbruksprodukter på
Helgoland bör främjas och därför bör de bestämmelser antas somär nödvändiga för detta syfte.
(55)Sedan ikraftträdandet av interimsavtalet om handel och tullunionmellan gemenskapen och San Marino(
1) utgör denna stat inte
längre en del av gemenskapens tullområde. Enligt artiklarna 1, 5och 7 i avtalet är priserna för jordbruksprodukter på samma nivåinom tullunionen och därför är det inte ekonomiskt motiverat att
bevilja exportbidrag för jordbruksprodukter från gemenskapen till
San Marino.
(56)Om en ansökan om återbetalning eller eftergift av avgifter senare
avslås, kan detta leda till att exportbidrag beviljas för produkterna
eller att exportavgifter tas ut. Det är därför nödvändigt attfastställa särskilda bestämmelser.
(57)I regel kan väpnade styrkor som är stationerade i tredje land utanatt lyda under detta land samt internationella organisationer ochdiplomatiska representationer i tredje land införa förnödenheterutan att betala importavgifter. Det bör vara möjligt att antasärskilda bestämmelser - för väpnade styrkor som antingen lyder
under en medlemsstat eller under en internationell organisation
som minst en medlemsstat är medlem av, för internationellaorganisationer som minst en medlemsstat är medlem av samt fördiplomatiska representationer - i vilka det föreskrivs att bevis påimport skall tillhandahållas i form av ett särskilt dokument.
(58)Bestämmelser bör införas om att exportbidrag skall betalas ut avden medlemsstat på vars territorium exportdeklarationen togsemot.
(59)Det kan hända att kontrollexemplaret T 5inte kan läggas fram pågrund av omständigheter som exportören inte råder över trots attprodukten har lämnat gemenskapens tullområde eller nått en viss
destination. En sådan situation skulle kunna hämma handeln och
därför bör andra dokument kunna erkännas som likvärdiga.
(60)Av administrativa skäl bör det krävas att ansökan om utbetalning
av exportbidrag tillsammans med alla andra nödvändiga doku-
ment inkommer inom en rimlig tid, utom vid force majeure,särskilt då fristen inte kunnat iakttas på grund av administrativaförseningar som exportören inte kunnat påverka.
(61)Fristen för utbetalning av exportbidraget varierar från medlems-stat till medlemsstat. För att undvika snedvridning avkonkurrensen bör en enhetlig längsta frist införas för utbetal-ningen av dessa bidrag genom de utbetalande organen.1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 8
(1) EGT L 359, 9.12.1992, s. 13.
▼B
(62)Export av mycket små kvantiteter har ingen ekonomisk betydelse
och innebär en onödig arbetsbelastning för de behöriga myndig-
heterna i medlemsstaterna. Dessa bör därför ges möjlighet attvägra betala ut bidrag för sådan export.
(63)Enligt de gällande gemenskapsbestämmelserna beviljas export-bidrag enbart på grundval av objektiva kriterier som särskilt rörden exporterade produktens art och kvantitet, dess egenskaper ochgeografiska destination. Erfarenheten visar att det finns behov av
förstärkta insatser för att bekämpa oegentligheter, särskilt
bedrägerier, som drabbar gemenskapens budget. Det börfastställas att felaktigt utbetalda belopp skall indrivas och detbör införas sanktioner för att stimulera exportörerna att iakttagemenskapens bestämmelser.
(64)För att säkerställa att systemet med exportbidrag fungerar korrektbör sanktioner tillämpas utan hänsyn till den subjektiva skulden.
Det är icke desto mindre lämpligt att avstå från sanktioner i vissa
fall, särskilt när det gäller ett uppenbart fel som erkänns av denbehöriga myndigheten, men att när det föreligger uppsåtbestämma om en strängare sanktion. Dessa åtgärder ärnödvändiga och de bör vara väl avvägda och ha en tillräckligtavskräckande verkan samt tillämpas enhetligt i alla medlems-
stater.
(65)För att säkerställa lika behandling av exportörerna i medlems-
staterna bör det när det gäller exportbidrag införas en uttryckligbestämmelse om att mottagaren skall återbetala alla felaktigtutbetalda belopp med ränta, och det bör fastställas närmarebestämmelser för betalningen. Med hänsyn till gemenskapensfinansiella intressen bör det särskilt fastställas att denna
förpliktelse, i händelse av överlåtelse av rätten till bidrag, också
gäller den som förvärvar denna rätt. De indrivna beloppen samt deinkasserade räntorna och sanktionsbeloppen bör krediteras Euro-peiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ)enligt de principer som fastställs i artikel 8.2 i rådets förordning
(EEG) nr 729/70 av den 21 april 1970 om finansiering av den
gemensamma jordbrukspolitiken(
1), senast ändrad genom förord-
ning (EG) nr 1287/95(2).
(66)För att inom gemenskapen säkra en enhetlig tillämpning avprincipen om god tro vad gäller återvinning av felaktigt utbetaldabelopp bör det fastställas under vilka villkor denna princip kananföras utan att det påverkar den behandling av felaktigt utbetalda
belopp som föreskrivs i artiklarna 5och 8 i förordning (EEG) nr
729/70.
(67)Exportören bör särskilt bära ansvaret för tredje mans handlingarsom kan leda till att han på ett otillbörligt sätt erhåller dedokument som krävs för utbetalning av bidraget.
(68)Berörda förvaltningskommittéer har inte yttrat sig inom den tidsom ordförandena har bestämt.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
AVDELNING I
TILLÄMPNINGSOMRÅDE OCH DEFINITIONER
Artikel 1
Utan att det påverkar tillämpningen av gemenskapsbestämmelser om
undantag för vissa produkter, fastställs i denna förordning gemensamma1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 9
(1) EGT L 94, 28.4.1970, s. 13.
(2) EGT L 125, 8.6.1995, s. 1.
▼B
tillämpningsföreskrifter för systemet med exportbidrag (i fortsättningen
kallade bidrag) som regleras i
— artikel 3 i rådets förordning nr 136/66/EEG(1) (oljor och fetter),
— artikel 17 i rådets förordning (EEG) nr 804/68(2) (mjölk och
mjölkprodukter),
— artikel 13 i rådets förordning (EEG) nr 805/68(3) (nötkött),
— artikel 13 i rådets förordning (EEG) nr 2759/75(4) (griskött),
— artikel 8 i rådets förordning (EEG) nr 2771/75(5) (ägg),
— artikel 8 i rådets förordning (EEG) nr 2777/75(6) (fjäderfäkött),
— artikel 17 i rådets förordning (EEG) nr 1785/81(7) (socker,
isoglukos, inulinsirap),
— artiklarna 55 och 56 i rådets förordning (EEG) nr 822/87(8) (vin),
— artikel 13 i förordning (EEG) nr 1766/92 (spannmål),— artikel 13 i rådets förordning (EEG) nr 3072/95(
9) (ris),
— artikel 35i rådets förordning (EG) nr 2200/96(10) (frukt och
grönsaker),
— artiklarna 16, 17 och 18 i rådets förordning (EG) nr 2201/96(11)
(bearbetade produkter av frukt och grönsaker).
Artikel 2
1. I denna förordning avses med
a) —produkter : produkter som avses i artikel 1 och varor,
—basprodukter : produkter som är avsedda för export efter att
genom bearbetning ha omvandlats till bearbetade produkter eller
till varor; varor som är avsedda för export efter bearbetningbetraktas också som basprodukter,
—bearbetade produkter : produkter som framställts genom bearbet-
ning av basprodukter och för vilka exportbidrag utgår,
—varor: de varor som förtecknas i bilaga B till kommissionens
förordning (EG) nr 1222/94(
12),
b)importtull : tullar och avgifter med motsvarande verkan samt andra
avgifter vid import som föreskrivs i den gemensamma jordbruks-politiken eller genom särskilda handelsbestämmelser för vissa varorsom framställs genom bearbetning av jordbruksprodukter,
c)exporterande medlemsstat : den medlemsstat i vilken exportdeklara-
tionen tas emot,
d)förutfastställelse av bidrag : bidragssatsen fastställs den dag ansökan
om exportlicens med eller utan förutfastställelse inkommer och kaneventuellt justeras genom tillämpliga månatliga uppräkningar och
korrektionsbelopp,
e) differentierade bidrag:
— för en och samma produkt fastställs olika bidragssatser beroende
på det tredje land som utgör destination, eller
— för en och samma produkt fastställs en eller flera bidragssatser
beroende på det tredje land som utgör destination och för etttredje land eller flera tredje länder fastställs inget bidrag,
f)den differentierade delen av bidraget : den del av bidraget som
motsvarar hela bidragsbeloppet minskat med det bidrag som betalatsut eller skall betalas ut så snart det styrkts att produkten har lämnat1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 10
(1) EGT 172, 30.9.1966, s. 3025/66.
(2) EGT L 148, 28.6.1968, s. 13.
(3) EGT L 148, 28.6.1968, s. 24.
(4) EGT L 282, 1.11.1975, s. 1.
(5) EGT L 282, 1.11.1975, s. 49.
(6) EGT L 282, 1.11.1975, s. 77.
(7) EGT L 177, 1.7.1987, s. 1.
(8) EGT L 84, 27.3.1987, s. 1.
(9) EGT L 329, 30.12.1995, s. 18.
(10) EGT L 297, 21.11.1996, s. 1.
(11) EGT L 297, 21.11.1996, s. 29.
(12) EGT L 136, 31.5.1994, s. 5.
▼B
gemenskapens tullområde, i enlighet med bestämmelserna i artikel
18,
g)export: efter fullgjorda tullformaliteter för export lämnar produk-
terna gemenskapens tullområde,
h)kontrollexemplar T 5 : det dokument som avses i artiklarna 471-495i
förordning (EEG) nr 2454/93,
i)exportör: fysisk eller juridisk person som är berättigad till bidrag. I
de fall då exportlicens med förutfastställelse av bidraget bör ellerkan användas är det innehavaren eller i tillämpligt fall den som harförvärvat rätten till bidrag genom överlåtande som är berättigad till
bidrag. Termen exportör kan i tullsammanhang ha en annan
innebörd än i denna förordning, med hänsyn till de privaträttsligaförhållandena mellan de ekonomiska aktörerna, om inte särskildabestämmelser fastställts i vissa gemensamma marknadsordningar,
j)förskottsbetalning av bidrag : utbetalning av ett belopp som är lägre
än eller lika med exportbidraget så snart en exportdeklaration tagits
emot,
k)förfinansiering av bidrag : förskottsbetalning av bidrag när produkter
bearbetas eller lagras före export, i enlighet med bestämmelserna iförordning (EEG) nr 565/80,
l)bidragssats som fastställs genom anbudsförfarande : exportören
lämnar ett anbud på bidragsbeloppet som fastställs genomanbudsförfarande,
m)gemenskapens tullområde : de områden som avses i artikel 3 i
förordning (EEG) nr 2913/92.
n)bidragsnomenklatur : exportbidragsnomenklaturen för jordbrukspro-
dukter i enlighet med kommissionens förordning (EEG) nr 3846/87(
1),
o)exportlicens : det dokument som avses i artikel 1 i kommissionens
förordning (EEG) nr 3719/88(2).
2. Vid tillämpning av denna förordning skall bidrag som fastställts
genom anbudsförfarande jämställas med bidrag som fastställts i förväg.
3. Om en exportdeklaration innehåller flera specifika koder ur
bidragsnomenklaturen eller Kombinerade nomenklaturen skall uppgif-terna för var och en av dessa koder anses utgöra en separat deklaration.
AVDELNING II
EXPORT TILL TREDJE LAND
KAPITEL 1
Rätt till bidrag
Avsnitt 1
Allmänna bestämmelser
Artikel 3
Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i artiklarna 18,
20, och 21 i denna förordning och artikel 4.3 i rådets förordning (EG) nr
2988/95(3) uppstår rätten till exportbidrag
— när produkterna lämnar gemenskapens tullområde om en enda
bidragssats gäller för samtliga tredje länder, och
— vid import till ett visst tredje land om en differentierad bidragssats
gäller för detta tredje land.1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 11
(1) EGT L 366, 24.12.1987, s. 1.
(2) EGT L 331, 2.12.1988, s. 1.
(3) EGT L 312, 23.12.1995, s. 1.
▼B
Artikel 4
1. För rätt till exportbidrag krävs uppvisande av en exportlicens med
förutfastställelse av bidraget, utom när det gäller export av varor ochexport i samband med livsmedelsbistånd, i den mening som avses iartikel 10.4 i jordbruksavtalet inom ramen för Uruguayrundan.
Det krävs emellertid ingen licens för att erhålla bidrag
— i de fall då bidragsbeloppet per exportdeklaration uppgår till högst 60
euro,
— i de fall som avses i artiklarna 6, 36, 40, 44 och 45samt artikel 46.1,
— för leveranser avsedda för medlemsstaternas väpnade styrkor som är
stationerade i tredje land.
2. Trots bestämmelserna i punkt 1 skall en exportlicens som
innefattar förutfastställelse av bidraget också gälla för export av enprodukt med en annan tolvsiffrig produktkod än den som anges i fält 16 i
licensen om båda produkterna tillhör
— samma kategori som avses i artikel 13a andra stycket i förordning
(EEG) nr 3719/88, eller
— samma produktgrupp förutsatt att sådana produktgrupper har
fastställts för detta ändamål i enlighet med det förfarande som
fastställs i artikel 23 i förordning (EEG) nr 1766/92 eller
motsvarande artiklar i de andra förordningarna om den gemensammaorganisationen av marknaden.
I de fall som avses i första stycket skall följande villkor gälla:
— Om den bidragssats som motsvarar den faktiska produkten är lika
med eller högre än den sats som tillämpas på den produkt som angesi fält 16 i licensen skall den sistnämnda satsen tillämpas.
— Om den bidragssats som motsvarar den faktiska produkten är lägre
än den sats som tillämpas på den produkt som anges i fält 16 i
licensen skall det bidrag som utbetalas vara det som följer avtillämpningen av den sats som motsvarar den faktiska produktenminskad, utom i fall av force majeure, med 20 % av skillnadenmellan det bidrag som utgår för den produkt som anges i fält 16 i
licensen och bidraget för den faktiska produkten.
Vid tillämpningen av bestämmelserna i andra stycket andra strecksatsen
och i artikel 18.3 b skall minskningen av exportbidraget för den faktiska
produkten och destinationen beräknas på grundval av skillnaden mellan
exportbidraget för den produkt och den destination som står i licensenoch bidraget för den faktiska produkten och destinationen.
Vid tillämpning av bestämmelserna i detta stycke skall de bidragssatser
användas som gäller den dag då ansökan om exportlicens lämnas in. Omså är nödvändigt skall dessa bidragssatser anpassas den dag dåexportdeklarationen eller betalningsdeklarationen tas emot.
3. Om punkterna 1 och 2 samt artikel 51 tillämpas på en och samma
exporttransaktion skall det belopp som följer av punkt 1 eller 2 minskasmed det sanktionsbelopp som avses i artikel 51.
Artikel 5
1. Med exportdag avses den dag då tullmyndigheten tar emot den
exportdeklaration i vilken det anges att en bidragsansökan kommer att
lämnas in.
2. Dagen för mottagandet av exportdeklarationen skall ligga till
grund för fastställandet av
a) bidragssatsen, om bidraget inte har fastställts i förväg,
b) eventuella ändringar av bidragssatsen, om bidraget har fastställts i
förväg.
c) mängden av den exporterade produkten, dess slag och egenskaper.
3. Alla handlingar som har samma rättsverkan som ett mottagande av
en exportdeklaration skall jämställas med ett sådant mottagande.1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 12
▼B
4. Det dokument som används vid exporten för att styrka att
produkterna berättigar till bidrag måste innehålla all information somär nödvändig för att beräkna bidragsbeloppet, särskilt:
a) I fråga om produkter:
— en, eventuellt förenklad, beskrivning av produkterna enligt
exportbidragsnomenklaturen samt koden i bidragsnomenklaturen,
och även uppgifter om produkternas sammansättning eller en
hänvisning till en sådan, om detta behövs för att beräkna bidragetsstorlek,
— uppgifter om produkternas nettovikt, eller, i förekommande fall,
kvantiteten uttryckt i den måttenhet som skall användas vidberäkningen av bidraget.
b) I fråga om varor skall bestämmelserna i förordning (EG) nr 1222/94
tillämpas.
5. När mottagandet eller den likvärdiga handlingen som avses i punkt
3 skett skall produkterna ställas under tullkontroll i enlighet med artikel4.13 och 4.14 i förordning (EEG) nr 2913/92, till dess att de lämnar
gemenskapens tullområde.
6. Trots bestämmelserna i artikel 282.2 i förordning (EEG) nr 2454/
93, får det föreskrivas, i tillståndet till förenklad exportdeklaration, attden förenklade deklarationen får innehålla en beräkning av produktensnettovikt, när det beträffande produkter som exporteras i bulk eller i ej
standardiserade enheter inte går att fastställa produktens exakta vikt
förrän den har lastats på transportmedlet.
Den kompletterande deklarationen med uppgifter om den exakta
nettovikten skall lämnas in så snart lastningen är avslutad. Deklarationenskall åtföljas av skriftliga bevis som intygar den exakta lastadenettovikten.
Inget bidrag får beviljas för den kvantitet som överskrider 110 % av den
beräknade nettovikten. Om den faktiskt lastade vikten är lägre än 90 %av den beräknade nettovikten skall exportbidraget för den faktisktlastade nettovikten minskas med 10 % av skillnaden mellan bidraget för90 % av den beräknade nettovikten och den faktiskt lastade vikten.
Med produkter i ej standardiserade enheter avses levande djur, (halva)
slaktkroppar och kvartsparter.
Genom undantag från artikel 278.3 d i förordning (EEG) nr 2454/93
skall bestämmelserna i denna punkt tillämpas på de produkter somomfattas av bestämmelserna om förfinansiering i artikel 26 i dennaförordning.
7. Var och en som exporterar produkter och anhåller om bidrag för
dessa skall
a) lämna in exportdeklarationen till det behöriga tullkontoret på den
plats där produkterna skall lastas för exporttransporten,
b) underrätta detta tullkontor om lastningen minst 24 timmar innan
denna skall påbörjas och ange hur lång tid lastningen av de produktersom skall exporteras väntas ta. De behöriga myndigheterna fårbesluta om en annan tidsfrist än den på 24 timmar.
Det behöriga tullkontoret får tillåta lastning efter att ha mottagit
exportdeklarationen och före utgången av den tidsfrist som avses i punkt
b.
Det behöriga tullkontoret måste vara i stånd att genomföra den fysiska
kontrollen och vidta identifieringsåtgärder för transporten till dettullkontor där utförsel från gemenskapens territorium skall ske.
Om bestämmelserna i första stycket inte kan tillämpas av administrativa
skäl får exportdeklarationen endast lämnas in till ett behörigt tullkontor i
den berörda medlemsstaten och om det genomförs en fysisk kontrollenligt förordning (EEG) nr 386/90 skall den uppvisade produkten lossashelt och hållet. I undantagsfall behöver produkten inte lossas helt ochhållet om de behöriga myndigheterna kan garantera att det görs enfullständig fysisk kontroll.1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 13
▼B
Artikel 6
Om den exporterade kvantiteten inte överstiger 5000 kg per nummer i
bidragsnomenklaturen när det gäller spannmålssektorn, eller 500 kg pernummer i bidragsnomenklaturen eller i Kombinerade nomenklaturen närdet gäller andra produktsektorer, och om exporten innebär oftaförekommande försändelser, får medlemsstaten trots bestämmelserna iartikel 5.2 tillåta att den sista dagen i månaden är den dag som avgör
vilken bidragssats som är tillämplig och vilka ändringar som eventuellt
skall göras om bidraget har fastställts i förväg.
Om bidraget är fastställt i förväg eller bestämt genom anbudsinfordran
måste licensen vara giltig den sista dagen i exportmånaden.
Exportörer som fått tillstånd att använda sig av detta alternativ får inte
använda det normala förfarandet för de kvantiteter som anges i förstastycket.
Beträffande de medlemsstater som inte deltar i den ekonomiska och
monetära unionen skall den sista dagen i månaden även vara denavgörande händelsen för vilken euroomräkningskurs som skall användasför att räkna om bidragsbeloppet till nationell valuta.
Artikel 7
1. Utan att det påverkar bestämmelserna i artiklarna 14 och 20 skall
bidraget betalas ut först sedan det styrkts att de produkter för vilka enexportdeklaration tagits emot har lämnat gemenskapens tullområde ioförändrat skick inom 60 dagar från den dag då exportdeklarationen togsemot.
De produktkvantiteter som tagits som varuprov i tullbehandlingen vid
export och sedan inte återlämnats skall inte anses ha undantagits frånnettovikten för de produkter för vilka de har tagits som varuprov.
2. Vid tillämpningen av denna förordning skall produkter som
levererats som proviant till en borr- eller produktionsplattform enligtartikel 44.1 a anses ha lämnat gemenskapens tullområde.
3. Frysning av produkter skall inte påverka deras överensstämmelse
med bestämmelserna i punkt 1.
Detsamma gäller ompackning, förutsatt att detta inte leder till en ändring
av produktens undernummer beträffande exportbidragsnomenklatureneller varans undernummer ifråga om Kombinerade nomenklaturen.Ompackning får endast ske efter tillstånd från tullmyndigheterna.
Om ompackning har skett skall detta på lämpligt sätt anges på
kontrollexemplar T 5.
Märkning och ommärkning får tillåtas på samma villkor som anges i
styckena 2 och 3 för ompackning.
4. Om en exportör på grund av force majeure inte kan iaktta den frist
som anges i punkt 1, får fristen på exportörens begäran utsträckas för enså lång period som det behöriga organet i den exporterande medlems-
staten anser vara nödvändigt under de åberopade omständigheterna.
Artikel 8
Om en produkt, för vilken en tulldeklaration tagits emot, innan den
lämnar gemenskapens tullområde passerar igenom andra delar av dettaområde än den exporterande medlemsstaten, skall det styrkas att
produkten lämnat gemenskapens tullområde genom att det vederbörligen
ifyllda originalet av kontrollexemplaret T 5läggs fram.
►
C1På kontrollexemplaret skall fälten 33 ◄, 103 och 104 fyllas i,
samt i tillämpliga fall fält 105. Fält 104 skall fyllas i på lämpligt sätt.1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 14
▼B
Artikel 9
1. För att bevilja bidrag i de fall då exporten sker sjövägen skall
följande särskilda bestämmelser tillämpas:
a) Om kontrollexemplaret T 5, eller det nationella dokument som visar
att produkterna har lämnat gemenskapens tullområde, har attesteratsav de behöriga myndigheterna får de berörda produkterna inte, utomvid force majeure, vara kvar för omlastning i mer än 28 dagar i eneller flera andra hamnar i samma medlemsstat eller i en annanmedlemsstat. Denna frist skall inte tillämpas när de berörda
produkterna har lämnat den sista hamnen på gemenskapens
tullområde inom den ursprungliga fristen på 60 dagar.
b) Bidraget skall endast betalas ut
— om exportören avger en förklaring om att produkterna inte skall
lastas om i en annan hamn inom gemenskapen,
eller
— om det för det utbetalande organet läggs fram bevis för att
bestämmelserna i punkt a har följts. Detta bevis skall särskiltbestå av transportdokumenten, eller en kopia eller fotokopia avdessa, som skall omfatta produkternas transport från det att de
lämnade den första hamnen där de dokument som avses i punkt a
attesterades till dess att de anländer i det tredje land där de skalllossas.
Det utbetalande organet skall genomföra lämpliga stickprovskon-
troller av de förklaringar som anges i första strecksatsen. Därvid skallde bevis som avses i andra strecksatsen krävas.
Om exporten sker med fartyg som upprätthåller en direktförbindelse
med en hamn i tredje land och inte angör någon annan hamn inom
gemenskapen får medlemsstaten använda ett förenklat förfarande vidtillämpningen av första strecksatsen.
c) I stället för de villkor som anges i punkt b får den medlemsstat där
utförseln äger rum föreskriva att kontrollexemplaret T 5eller detnationella dokument som bevisar att produkterna har lämnat gemen-skapens tullområde skall attesteras endast om det läggs fram ett
transportdokument i vilket det anges en slutlig destination utanför
gemenskapens tullområde.
I sådana fall skall den behöriga myndigheten i den medlemsstat där
utförseln äger rum göra en av följande noteringar under rubriken”Anmärkningar” i fältet ”Kontroll av användning eller destination”på kontrollexemplaret T 5eller under motsvarande rubrik i det
nationella dokumentet:
— Documento de transporte con destino fuera de la CE presentado,
— Transportdokument med destination uden for EF forelagt,— Beförderungspapier mit Bestimmung außerhalb der EG wurde
vorgelegt,
—Υποβαλλόµενο έγγραφο µεταφοράς µε προορισµό εκτός ΕΚ
— Transport document showing a destination outside the Commu-
nity has been presented,
— Document de transport avec destination hors CE présenté,— Documento di trasporto con destinazione fuori CE presentato,
— Vervoerdocument voor bestemming buiten EG voorgelegd,
— Documento de transporte com destino fora da CE apresentado,
— Kuljetusasiakirja, jossa ilmoitetaan yhteisön tullialueen ulkopuo-
linen määräpaikka, on esitetty,
— Transportdokument med slutlig destination utanför gemenskapens
tullområde har lagts fram.
Det utbetalande organet skall genomföra lämpliga stickprovskon-
troller av att bestämmelserna i denna punkt efterlevs.
d) Om det visar sig att de villkor som anges i punkt a inte är uppfyllda
skall vid tillämpningen av artiklarna 35och 5 0 den dag eller de dagarvarmed fristen på 28 dagar överskridits anses som ett överskridandemed motsvarande antal dagar av den frist som föreskrivs i artiklarna7 och 34.1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 15
▼B
Om både den frist på 60 dagar som anges i artikel 7.1 och den frist på
28 dagar som föreskrivs i punkt a överskrids skall minskningen avbidraget eller den del av säkerheten som förverkas vara lika med den
förlust som följer av det högsta överskridandet.
2. För att bevilja bidrag i de fall då transporten sker på väg, inre
vattenväg eller järnväg skall följande särskilda bestämmelser tillämpas:
a) Om kontrollexemplaret T 5eller det nationella dokument som
bevisar att produkterna har lämnat gemenskapens tullområde harattesterats av de behöriga myndigheterna, får inte de berördaprodukterna, utom vid force majeure, återvända till detta områdeannat än för transitering och inte för längre tid än 28 dagar. Denna
frist skall inte tillämpas när produkterna slutgiltigt har lämnat
gemenskapens tullområde inom den ursprungliga fristen på 60 dagar.
b) Det utbetalande organet skall utföra lämpliga stickprovskontroller av
att bestämmelserna i punkt a efterlevs. I sådana fall skall det krävastransportdokument som omfattar transporten av de berörda produk-
terna till det tredje land där de skall lossas.
Om det visar sig att de villkor som anges i punkt a inte är uppfyllda
skall vid tillämpningen av artiklarna 35och 5 0 den dag eller de dagarvarmed fristen på 28 dagar överskridits anses som ett överskridandemed motsvarande antal dagar av den frist som föreskrivs i artiklarna
7 och 34.
Om både den frist på 60 dagar som föreskrivs i artikel 7.1 och den
frist på 28 dagar som föreskrivs i punkt a har överskridits skallminskningen av bidraget eller den del av säkerheten som förverkasvara lika med den förlust som följer av det högsta överskridandet.
3. För att bevilja bidrag i de fall då exporten sker luftvägen skall
följande särskilda bestämmelser tillämpas:
a) Kontrollexemplaret T 5eller det nationella dokument som bevisar att
produkten har lämnat gemenskapens tullområde får attesteras endast
av de behöriga myndigheterna sedan ett transportdokument lagtsfram som visar en slutlig destination utanför gemenskapenstullområde.
b) Om det efter avslutandet av de formaliteter som avses i punkt a visar
sig att produkterna har varit kvar för omlastning vid en eller flera
flygplatser inom gemenskapens tullområde under mer än 28 dagarskall, utom vid force majeure, vid tillämpningen av artiklarna 35och50 den dag eller de dagar varmed fristen på 28 dagar har överskriditsanses som ett överskridande med motsvarande antal dagar av den
frist som föreskrivs i artiklarna 7 och 34.
Om både den frist på 60 dagar som föreskrivs i artikel 7.1 och den
frist på 28 dagar som föreskrivs i denna punkt har överskridits skallminskningen av bidraget eller den del av säkerheten som förverkasvara lika med den förlust som följer av det högsta överskridandet.
c) Det utbetalande organet skall genomföra lämpliga stickprovskon-
troller av att bestämmelserna i denna punkt efterlevs.
d) Den frist på 28 dagar som föreskrivs i punkt b skall inte tillämpas om
de berörda produkterna slutgiltigt har lämnat gemenskapenstullområde inom den ursprungliga fristen på 60 dagar.
Artikel 10
1. Om produkten i den exporterande medlemsstaten hänförs till ett av
gemenskapens förenklade transitförfaranden vid transport med järnvägeller stor container som anges i artiklarna 412-442 i förordning (EEG) nr
2454/93, för att transporteras till en destinationsstation utanför gemen-
skapens tullområde, eller för att levereras till en mottagare utanför dettaområde, skall det inte ställas som villkor för utbetalning av bidraget attkontrollexemplaret T 5läggs fram.
2. När punkt 1 tillämpas skall det behöriga tullkontoret se till att
följande notering görs på det dokument som utfärdas för utbetalning avexportbidraget: ”Utförsel från gemenskapens tullområde enligt gemen-1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 16
▼B
skapens förenklade transiteringsförfarande vid transport med järnväg
eller stor container”.
3. Det tullkontor där produkterna hänförs till ett av de förfaranden
som avses i punkt 1 får endast tillåta att transportavtalet ändras på ettsådant sätt att transporten slutar inom gemenskapens tullområde endastom det är klarlagt
— att exportbidraget har återbetalats, i de fall det redan har betalats ut,
eller
— att de berörda myndigheterna vidtagit nödvändiga åtgärder för att
säkerställa att bidraget inte kommer att betalas ut.
Om bidraget betalats ut enligt punkt 1, men produkten inte har lämnat
gemenskapens tullområde inom den fastställda fristen, skall det behörigatullkontoret underrätta den myndighet som ansvarar för utbetalningen avexportbidraget om detta förhållande och snarast förse denna myndighet
med alla nödvändiga upplysningar. I sådana fall skall bidraget anses
vara felaktigt utbetalt.
4. Om en produkt som transporteras enligt gemenskapens förfarande
för extern transitering eller enligt ordningen för gemensam transitering
hänförs till ett av de förfaranden som anges i punkt 1 i en annan
medlemsstat än den exporterande medlemsstaten för transport till endestinationsstation utanför gemenskapens tullområde eller för leveranstill en mottagare utanför gemenskapens tullområde, skall det tullkontordär produkten hänförts till något av ovan nämnda förfaranden, göra enav följande noteringar under rubriken ”Anmärkningar” i fältet ”Kontroll
av användning eller destination” på baksidan av originalet av
kontrollexemplar T 5:
— Salida del territorio aduaneiro de la Comunidad bajo el régimen de
tránsito comunitario simplificado por ferrocarril o en grandescontenedores:
— Udgang af Fællesskabets toldområde i henhold til ordningen for den
forenklede procedure for fællesskabsforsendelse med jernbane/store
containers:
— Ausgang aus dem Zollgebiet der Gemeinschaft im Rahmen des
vereinfachten gemeinschaftlichen Versandverfahrens mit der Eisen-bahn oder in Großbehältern:
1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 17
▼B
—Έξοδος από το τελωνειακό έδαφος της Κοινότητας υπό το
απλοποιηµένο καθεστώς της κοινοτικής διαµετακόµισης µεσιδηρόδροµο ή µεγάλα εµπορευµατοκιβώτια:
— Exit from the customs territory of the Community under the
simplified Community transit procedure for carriage by rail or largecontainers:
— Sorte du territoire douanier de la Communauté sous le régime du
transit communautaire simplifié par chemin de fer ou par grands
conteneurs:
— Uscita dal territorio doganale della Comunità in regime di transito
comunitario semplificato per ferrovia o grandi contenitori:
— Uitgang uit het douanegebied van de Gemeenschap de regeling
vereenvoudigd communautair douanevervoer per spoor of in grotecontainers:
— Saída do território aduaneiro da Comunidade aø abrigo do regime do
trânsito comunitário simplificado por caminho-de-ferro ou emgrandes contentores:1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 18
▼B
— Viety yhteisön tullialueelta yksinkertaistetussa yhteisön passitusme-
nettelyssä rautateitse tai suurissa konteissa
— Utförsel från gemenskapens tullområde enligt det förenklade transi-
teringsförfarandet för järnvägstransporter eller transporter i storacontainrar:
Om transportavtalet ändras på ett sådant sätt att transporten avslutasinom gemenskapen skall bestämmelserna i punkt 3 tillämpas i
tillämpliga delar.
5. Om en produkt som transporteras enligt gemenskapens förfarande
vid extern transitering eller enligt ordningen för gemensam transitering,tas om hand av järnvägen i den exporterande medlemsstaten eller i enannan medlemsstat enligt ett avtal om kombinerad väg- ochjärnvägstransport för att fraktas på järnväg till en destination utanförgemenskapens tullområde, skall tullkontoret vid den järnvägsstation där
produkten tas över av järnvägen, eller närmaste tullkontor, göra någon
av följande noteringar under rubriken ”Anmärkningar” i fältet ”Kontrollav användning eller destination” på baksidan av originalet avkontrollexemplaret T 5:
— Salida del territorio aduanero de la Comunidad por ferrocarril en
transporte combinado por ferrocarril carretera:
— Udgang af Fællesskabets toldområde ad jernbane ved kombineret
jernbane-/landevejstransport:1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 19
▼B
— Ausgang aus dem Zollgebiet der Gemeinschaft mit der Eisenbahn
zur Beförderung im kombinierten Straßen- und Schienenverkehr:
—Έξοδος από το τελωνειακό έδαφος της Κοινότητας
σιδηροδροµικώς µε συνδυασµένη µεταφορά σιδηροδροµικώς -
οδικώς:
— Exit from the customs territory of the Community by rail under
combined transport by road and by rail:
— Sorte du territoire douanier de la Communauté par chemin de fer, en
transport combiné rail-route:
— Uscita dal territorio doganale della Comunità per ferrovia nell'ambito
di un trasporto combinato strada-ferrovia:
— Uitgang uit het douanegebied van de Gemeenschap per spoor, bij
gecombineerd rail-wegvervoer:1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 20
▼B
— Saída do território aduaneiro da Comunidade por caminho-de-ferro,
em transporte combinado rodo-ferroviário:
— Viety yhteisön tullialueelta rautateitse yhdistetyssä rautatie- ja
maantiekuljetuksessa:
— Utförsel från gemenskapens tullområde på järnväg vid kombinerad
järnvägs- och landsvägstransport:
Ett avtal om kombinerad väg- och järnvägstransport som ändras så atttransporten avslutas inom i stället för utanför gemenskapen får inte
utföras av järnvägen utan att den avsändande stationen först givit
tillstånd till detta. I sådana fall skall punkt 3 tillämpas i tillämpliga delar.
Artikel 11
1. Oaktat om en produkts förpackning uppfyller tullkraven, skall
bidrag endast beviljas för produkter som
— har sitt ursprung och är i fri omsättning inom gemenskapen, eller
— är i fri omsättning inom gemenskapen, eller
— är i fri omsättning inom gemenskapen, men för vilka bidraget högst
får uppgå till ett belopp motsvarande den avgift vid import somerlades då produkterna importerades.
De olika gemensamma marknadsordningarnas bestämmelser är
avgörande för hur en produkt bedöms med hänsyn till bestämmelsernai första stycket.
2. Om det ställs som villkor för bidraget att produkten skall ha sitt
ursprung i gemenskapen, måste exportören deklarera ursprunget enligtdefinitionen i andra och tredje styckena, i enlighet med gällandegemenskapslagstiftning.
För beviljande av bidraget skall produkterna vara av gemenskapsur-
sprung om de i sin helhet framställts i gemenskapen eller om degenomgick sin sista väsentliga bearbetning eller behandling i gemen-1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 21
▼B
skapen i enlighet med bestämmelserna i artiklarna 23 eller 24 i
förordning (EEG) nr 2913/92.
Utan att det påverkar punkt 5, skall produkter som framställts av
följande inte anses uppfylla kraven för att omfattas av bidrag:
— Material med ursprung i gemenskapen.
— Sådant från tredje land importerat jordbruksmaterial som omfattas av
de förordningar som avses i artikel 1 och som inte genomgått enväsentlig bearbetning i gemenskapen.
3. Vid tillämpningen av artikel 17.12 i förordning (EEG) nr 1785/81
skall exportören intyga att sockret uppfyller något av de villkor somföreskrivs i förordningen och ange vilket villkor som avses.
4. Uppgifterna i punkterna 2 och 3 skall kontrolleras på samma sätt
som andra uppgifter i exportdeklarationen.
5. Vid export av sammansatta produkter, för vilka bidraget fastställs
på grundval av en eller flera av beståndsdelarna, skall bidraget betalas ut
om den eller de beståndsdelar för vilka bidraget begärs uppfyller
villkoren i punkt 1.
Bidrag skall även beviljas om den eller de beståndsdelar för vilken eller
vilka bidraget begärdes uppfyllde de villkor som avses i punkt 1 och intelängre befinner sig i fri omsättning enbart på grund av att de nu ingår iandra produkter.
6. Vid tillämpning av punkt 5skall följande bidrag anses vara bidrag
som fastställs på grundval av en beståndsdel:
— Bidrag för basprodukter inom sektorerna spannmål, ägg, ris, socker,
mjölk och mjölkprodukter som exporteras i form av en av de varorsom avses i bilaga B i förordning (EG) nr 1222/94.
— Bidrag för socker och råsocker enligt KN-nummer 1701, druvsocker
samt sirap och andra lösningar av druvsocker enligt KN-numren1702 3051, 1702 30 59, 1702 3091, 1702 30 99, 1702 4090 och1702 9050, isoglukos enligt KN-numren 1702 30 10, 1702 4010,
1702 6010 och 1702 90 30 samt sirap och andra lösningar av
sockerbetor eller sockerrör enligt KN-numren 1702 60 95och1702 9099, vilka används i produkter som förtecknas i artikel 1.2i förordning (EEG) nr 2201/96.
— Bidrag för produkter inom sektorerna mjölk, mjölkprodukter och
socker som exporteras i form av produkter enligt KN-numren0402 1091-99, 0402 29, 0402 99, 0403 1031-39, 0403 90 31-39,0403 9061-69, 0404 10 26-38, 0404 10 72-84 och 0404 90 81-89,
och som exporteras i form av produkter enligt KN-nummer 0406 30
som inte återfinns i någon av de situationer som avses i artikel 9.2 ifördraget.
— Bidrag för produkter inom spannmålssektorn som exporteras i form
av produkter enligt KN-numren 2309 1011-70, 2309 90 31-70 ochsom nämns i bilaga A till förordning (EEG) nr 1766/92.
— Bidrag för produkter inom sektorerna mjölk och mjölkprodukter som
exporteras i form av produkter enligt KN-numren 230910 11-70samt 2309 9031-70 och som nämns i artikel 1 i förordning (EEG) nr804/68.
Artikel 12
1. För blandningar som omfattas av bestämmelserna i kapitlen 2, 10
eller 11 i Kombinerade nomenklaturen skall följande bidragssatseranvändas:
a) För blandningar i vilka en beståndsdel står för minst 90 % av vikten
skall den sats användas som gäller för denna beståndsdel.
b) För andra blandningar skall den sats användas som gäller för den
beståndsdel för vilken den lägsta bidragssatsen är tillämplig. Ombidrag inte beviljas för en eller flera av dessa blandningarsbeståndsdelar skall heller inte bidrag beviljas för sådana blandningar.1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 22
▼B
2. Vid beräkning av vilket bidrag som skall utgå för varor som
saluförs i varuset eller som sammansatta produkter, skall varjebeståndsdel anses utgöra en separat produkt.
3. Bestämmelserna i punkt 1 och 2 skall inte tillämpas på blandningar
eller på varor som saluförs i varuset eller som sammansatta produkter,för vilka det fastställts särskilda beräkningsregler.
Artikel 13
Bestämmelserna om förutfastställelse av bidragssatsen och om ändringar
av denna skall tillämpas endast på produkter för vilka det har fastställtsett bidrag som är större än eller lika med noll.
Avsnitt 2
Differentierade bidrag
Artikel 14
1. I de fall då bidragssatsen varierar beroende på destination skall
utbetalningen av bidraget ske på de tilläggsvillkor som anges i artiklarna15och 16.
2. När endast en bidragssats är tillämplig på alla destinationer den
dag då bidraget förutfastställs och när det föreskrivs en obligatorisk
destination, skall bidraget behandlas som om det varierade beroende pådestinationen, förutsatt att bidragssatsen den dag då exportdeklarationengodkänns är lägre än den sats som förutfastställts, i tillämpliga falländrad den dag då exportdeklarationen togs emot.
Artikel 15
1. Produkten skall ha importerats i oförändrat skick till det tredje land
eller ett av de tredje länder för vilka bidraget är fastställt inom tolv
månader från den dag då exportdeklarationen godkänns. En förlängning
av fristen får emellertid beviljas enligt villkoren i artikel 49.
2. Produkter skall anses ha importerats i oförändrat skick om det inte
på något vis framgår att de har bearbetats.
Dock gäller följande:
— De behandlingar med syfte att förhindra att produkterna förfars som
avses i artikel 29.4 kan utföras innan produkterna importeras ochpåverkar inte tillämpningen av bestämmelserna i punkt 1.
— En produkt som bearbetats innan den importeras skall anses vara
importerad i oförändrat skick om alla produkter som bearbetningenger upphov till importeras till det tredje land där bearbetningen harägt rum.
3. Produkten skall anses ha importerats när tullbehandlingen för
import till tredje land har avslutats, med vilket särskilt avses att
importtull har erlagts.
4. Den differentierade delen av bidraget skall betalas ut efter vikten
av de produkter som tullbehandlats för import i tredje land. Om viktenunder transporten ändras av naturliga skäl och godkänns av de behörigamyndigheterna, eller på grund av att sådana varuprover tagits som avsesi artikel 7.1 andra stycket, skall dessa variationer emellertid inte beaktas.
Artikel 16
1. Som bevis för att en produkt tullbehandlats för import skall
exportören efter eget val lägga fram ett av följande dokument:
a) Ett tulldokument eller kopia eller fotokopia av ett sådant; kopians
eller fotokopians riktighet skall styrkas av det organ som under-tecknat originaldokumentet eller av ett offentligt organ i det berördatredje landet, eller av något av medlemsstaternas offentliga organ idet berörda tredje landet, eller av det organ som sköter utbetalningenav exportbidrag.1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 23
▼B
b) Ett lossningsintyg och intyg om import, utfärdat av ett internationellt
kontroll- och övervakningsföretag som är godkänt av en medlemsstatenligt minimikraven i punkt 5. Datum och nummer för tulldoku-
mentet om import måste framgå på det berörda intyget.
2. Om exportören vidtagit lämpliga åtgärder, men ändå inte kunnat
skaffa fram det dokument som valts enligt punkt 1 a eller b, eller om detråder tvivel om det framlagda dokumentets äkthet, skall det anses styrktatt produkten tullklarerats för import, om ett eller flera av följandedokument visas upp:
a) En kopia av lossningsdokumentet, utfärdat eller undertecknat i det
tredje land för vilket exportbidraget är fastställt.
b) Ett lossningsintyg, utfärdat av något av medlemsstaternas offentliga
organ som är etablerat i eller har behörighet för destinationen; intygetskall även bekräfta att produkten har lämnat lossningsplatsen, eller
åtminstone att produkten, så vitt känt, inte efter lossningen har lastats
för återexport.
c) Ett lossningsintyg, utfärdat av ett internationellt kontroll- och
övervakningsorgan som är godkänt av en medlemsstat enligt
minimikraven i punkt 5; intyget skall även bekräfta att produkten
har lämnat lossningsområdet, eller åtminstone att produkten, så vittkänt, inte efter lossningen har lastats för återexport.
d) Ett bankdokument, utfärdat av ett godkänt kreditinstitut som är
etablerat inom gemenskapen, som intygar att exportörens konto hos
kreditinstitutet har krediterats betalningen för den aktuella exporten,när det gäller något av de tredje länder som förtecknas i bilaga II.
e) Ett leveranserkännande, utfärdat av ett offentligt organ i det tredje
land, som direkt eller via ett offentligt organ har köpt varorna, eller
om det rör sig om en livsmedelshjälpsändning.
f) Ett leveranserkännande som utfärdats antingen av en internationell
organisation eller ett biståndsorgan som godkänts av exportmed-
lemsstaten, om det rör sig om en livsmedelshjälpsändning.
g) Ett leveranserkännande, utfärdat i tredje land av ett organ, vars
anbudsinfordran får godkännas enligt artikel 44 i förordning (EEG)nr 3719/88, om produkterna har köpts av detta organ.
3. Exportören är i samtliga fall skyldig att lägga fram en kopia eller
fotokopia av transportdokumenten.
4. I enlighet med artikel 38 i förordning nr 136/66/EEG, och
motsvarande artiklar i andra förordningar om den gemensammaorganisationen av marknaderna, får kommissionen i särskilda fall, somskall fastställas, besluta att det importbevis som avses i punkterna 1 och2 får anses ha lagts fram genom att ett visst dokument visas upp eller på
annat sätt.
5. Minimivillkoren för godkännande av företag som på internationell
nivå är specialister på kontroll och övervakning skall vara följande:
a) På begäran från kontroll- och övervakningsföretagen skall dessa
godkännas av de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna för enperiod av tre år. Godkännandet skall gälla i alla medlemsstater.
b) När de bevis som nämns i punkterna 1 b och 2 c läggs fram skall
kontroll- och övervakningsföretagen genomföra alla de kontrollersom behövs för att fastställa arten, egenskaperna och kvantiteten förde produkter som nämns i intyget. För varje intyg som utfärdas skallen dossier sammanställas i vilken de övervakningsåtgärder som
vidtas beskrivs. Kontrollerna skall göras på platsen och då importen
sker, utom i vederbörligen motiverade fall.
c) De kontroll- och övervakningsföretag som avses i punkterna 1 b och
2 c skall vara fristående från de parter som är involverade i den
transaktion som kontrolleras. Ett kontroll- eller övervakningsföretag
som utför en kontroll av en särskild transaktion, eller en filial somtillhör samma företagsgrupp som detta, får inte delta i denna kontrolli egenskap av exportör, tullspeditör, transportör, varumottagare,lagerhavare eller i någon annan egenskap som kan ge upphov tillintressekonflikter.1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 24
▼B
d) Utan att det påverkar bestämmelserna i artikel 8 i förordning (EEG)
nr 729/70 och i artikel 3 i rådets förordning (EEG) nr 4045/89(1)
skall medlemsstaterna kontrollera kontroll- och övervakningsföreta-
gens verksamhet. Detta skall ske regelbundet eller då det finns skäl
att misstänka att godkännandevillkoren inte uppfylls.
e) Medlemsstaterna skall helt eller delvis dra in godkännandet om det
konstateras att kontroll- och övervakningsföretaget inte längre kangarantera att godkännandevillkoren uppfylls.
Den berörda medlemsstaten skall utan dröjsmål informera övriga
medlemsstater och kommissionen om att ett godkännande har dragits
in. Detta skall ligga till grund för överläggningar i alla berörda
förvaltningskommittéer.
Om ett godkännande dras in skall detta gälla i alla medlemsstater.
Artikel 17
Medlemsstaterna får befria exportörerna från skyldigheten att utöver
transportdokumentet lägga fram de bevis som krävs enligt artikel 16, omden aktuella transaktionen ger tillräcklig garanti för att de berördaprodukterna når sin destination och att de omfattas av en exportdeklara-
tion som ger rätt till ett bidrag vars differentierade del inte överstiger
a) 1 200 euro, när det gäller produkter som anges i artikel 1.2 c i
förordning nr 136/66/EEG,
b) 1 200 euro, när det gäller andra produkter än de som avses i a och
destinationslandet eller territoriet ingår i förteckningen i bilaga IV,
c) 6 000 euro, när det gäller andra produkter än de som avses i a och
destinationen är ett annat tredje land eller territorium än de somförtecknas i bilaga IV.
Artikel 18
1. Som ett undantag från artikel 14, och utan att detta påverkar
tillämpningen av artikel 20, skall på exportörens begäran en del avbidraget betalas ut så snart det har styrkts att produkten har lämnatgemenskapens tullområde.
2. Den del av bidraget som avses i punkt 1 skall beräknas med
utgångspunkt från den lägsta bidragssatsen minskad med 20 % av
skillnaden mellan den förutfastställda bidragssatsen och den lägsta
bidragssatsen. I de fall ingen bidragssats fastställts skall denna betraktassom lägsta bidragssats.
När det belopp som skall betalas ut inte överstiger 2 000 euro får
medlemsstaten uppskjuta utbetalningen av beloppet till dess att helabidragsbeloppet skall betalas ut, utom i de fall då exportören i frågauppger att han inte kommer att ansöka om utbetalning av någotytterligare belopp för den berörda transaktionen.
3. I de fall då destinationen avviker från den destination som angivits
i fält 7 i den exportlicens med förutfastställelse som utfärdats, gäller
följande:
a) Om bidragssatsen för den faktiska destinationen är lika med eller
högre än bidragssatsen för den destination som anges i fält 7, skall
bidragssatsen för den destination som anges i fält 7 tillämpas.
b) Om bidragssatsen för den faktiska destinationen är lägre än
bidragssatsen för den destination som anges i fält 7, skall detutbetalas ett exportbidrag som
— motsvarar det bidrag som skall utbetalas vid tillämpning av
bidragssatsen för den faktiska destinationen,
— är nedsatt, utom vid force majeure, med 20 % av mellan-
skillnaden mellan bidragssatsen för den angivna destinationen ifält 7 och bidragssatsen för den faktiska destinationen.1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 25
(1) EGT L 388, 30.12.1989, s. 18.
▼B
Vid tillämpning av bestämmelserna i detta stycke skall de bidragssatser
användas som gäller den dag då ansökan om exportlicens lämnas in.Dessa bidragssatser skall, i förekommande fall, anpassas den dag då
exportdeklarationen eller betalningsdeklarationen tas emot.
Då bestämmelserna i första och andra styckena och i artikel 51 tillämpas
på en och samma exporttransaktion, skall det belopp som blir resultatet
av tillämpningen av första stycket minskas med den straffavgift somåsyftas i artikel 51.
4. Om en bidragssats fastställts inom ramen för ett anbudsförfarande
och om det i anbudsförfarandet föreskrivs en obligatorisk destination,skall det vid beräkningen av den lägsta bidragssatsen inte tas någonhänsyn till den omständigheten att det inte fastställdes något periodisktbidrag, eller att det eventuellt fastställdes ett periodiskt bidrag för den
obligatoriska destinationen, den dag då licensansökan lämnades in och
den dag då exportdeklarationen togs emot.
Artikel 19
1. Bestämmelserna i punkterna 2-5skall tillämpas när en produkt
exporteras sedan det lagts fram en exportlicens med eller utanförutfastställelse som anger en obligatorisk destination.
2. Om produkten inte når den obligatoriska destinationen skall endast
den del av bidraget betalas ut som beräknas enligt artikel 18.2.
3. Om produkten på grund av force majeure levereras till en annan
destination än den för vilken licensen utfärdades, skall ett bidrag betalas
ut på exportörens begäran om denne lägger fram bevis om force majeure
och om produktens faktiska destination; bevis om produktens faktiskadestination skall läggas fram i enlighet med bestämmelserna i artiklarna15och 16.
4. Om punkt 3 tillämpas skall det tillämpliga bidraget vara lika med
det bidrag som fastställts för den faktiska destinationen, utan attöverstiga den bidragssats som är tillämplig för den destination somangivits i fält 7 i den utfärdade exportlicensen med förutfastställelse av
bidraget.
Bidragssatserna skall i förekommande fall anpassas den dag då
exportdeklarationen eller betalningsdeklarationen togs emot.
5. Om en produkt exporteras enligt en licens som utfärdats i enlighet
med artikel 44 i förordning (EEG) nr 3719/88 och bidraget varierar
beroende på destination, skall exportören för att bli berättigad till det
bidrag som fastställts i förväg, förutom den bevisning som krävs i artikel16, också styrka att produkten har levererats till det organ i detimporterande tredje land som anges i det anbudsförfarande som åsyftas ilicensen.
Avsnitt 3
Särskilda åtgärder till skydd för gemenskapens ekonomiska
intressen
Artikel 20
1. Om
a) det råder starkt tvivel om produktens faktiska destination,
eller
b) produkten kan komma att återinföras till gemenskapen på grund av
en skillnad mellan bidraget för den exporterade produkten och denimporttull utan förmånsbehandling som tillämpades för en identisk
produkt den dag då exportdeklarationen togs emot,
eller
c) det föreligger konkreta misstankar om att produkten i oförändrat
skick eller efter att ha bearbetats i tredje land kommer att återinförastill gemenskapen eftersom den då beviljas befrielse från importtulleller en minskning av importtullen,1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 26
▼B
skall det enhetliga bidraget eller den del av bidraget som avses i artikel
18.2 endast utbetalas om produkten har lämnat gemenskapenstullområde i enlighet med bestämmelserna i artikel 7, och
i) produkten, då det rör sig om ett enhetligt bidrag, har importerats till
ett tredje land inom 12 månader efter det att exportdeklarationen togsemot eller har genomgått en väsentlig bearbetning eller behandlinginom denna tidsfrist, i den mening som avses i artikel 24 i förordning(EEG) nr 2913/92, eller
ii) produkten, då bidraget varierar beroende på destination, inom 12
månader efter det att exportdeklarationen togs emot, importeras ioförändrat skick till ett visst tredje land.
När det gäller import till tredje land skall bestämmelserna i artiklarna 15
och 16 gälla.
För samtliga bidrag får dessutom de behöriga myndigheterna i
medlemsstaterna kräva att ytterligare bevis läggs fram som, på ett för
de behöriga myndigheterna tillfredsställande sätt, styrker att produkternafaktiskt har släppts ut på marknaden i det importerande tredje landeteller att produkterna har genomgått en väsentlig bearbetning ellerbehandling i enlighet med artikel 24 i förordning (EEG) nr 2913/92.
En förlängning av fristen kan beviljas enligt villkoren i artikel 49.2. Medlemsstaterna skall tillämpa bestämmelserna i punkt 1 på eget
initiativ samt på begäran av kommissionen.
Bestämmelserna för det fall som åsyftas i punkt 1 b skall inte tillämpas
om de konkreta förhållandena vid transaktionen i fråga, i synnerhet
beträffande transportkostnaderna, gör det sannolikt att det inte föreliggernågon risk för återimport. Dessutom får medlemsstaterna inte tilllämpabestämmelserna för det fall som åsyftas i punkt 1 b om bidragsbeloppetuppgår till högst 500 euro för den berörda exportdeklarationen.
3. Om produkten vid tillämpning av punkt 1 på grund av force
majeure förstörts under transporten sedan den lämnat gemenskapenstullområde, utbetalas
— hela bidragsbeloppet när det gäller icke differentierade bidrag,
— den del av bidraget som anges i artikel 18 när det gäller
differentierade bidrag.
4. Bestämmelserna i punkt 1 skall tillämpas innan exportbidraget
betalas ut.
Exportbidraget skall anses som oberättigat och skall återbetalas om de
behöriga myndigheterna, även efter utbetalningen av bidraget, fastställer
a) att produkterna förstörts eller skadats innan de släppts ut på
marknaden i ett tredje land eller innan de där genomgått en väsentlig
bearbetning eller behandling i den mening som avses i artikel 24 i
förordning (EEG) nr 2913/92 om inte exportören på ett för debehöriga myndigheterna tillfredsställande sätt kan visa att exportenskett på sådana ekonomiska villkor att produkterna rimligtvis kunnatsaluföras på marknaden i ett tredje land, utan att det påverkar
bestämmelserna i artikel 21.2 andra stycket,
b) att produkterna i ett tredje land placerats under ett suspensivt
tullarrangemang 12 månader efter den dag då de exporterades frångemenskapen utan att ha genomgått en väsentlig bearbetning ellerbehandling i ett tredje land i den mening som avses i artikel 24 iförordning (EEG) nr 2913/92 och att exporten inte skett som ett led ien normal affärstransaktion,
c) att de exporterade produkterna har återimporterats till gemenskapen
utan att ha genomgått en väsentlig bearbetning eller behandling i denmening som avses i artikel 24 i förordning (EEG) nr 2913/92 och attimporttullen utan förmånsbehandling är lägre än det beviljadebidraget och att exporten inte skett som ett led i en normalaffärstransaktion,1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 27
▼B
d) att de exporterade produkter som avses i bilaga V har återimporterats
till gemenskapen
— efter att ha bearbetats eller behandlats i ett tredje land utan att ha
uppnått den bearbetningsgrad som föreskrivs i artikel 24 iförordning (EEG) nr 2913/92, och
— vid återimporten åtnjutit tillämpning av en nedsatt importtullsats
eller nolltullsats jämfört med tullsatsen utan förmånsbehandling.
Om medlemsstaterna konstaterar att andra produkter än de som anges
i bilaga V innebär en risk för att det sker en omläggning av handelnskall de så snart som möjligt informera kommissionen om detta.
Bestämmelserna i punkterna c och d i andra stycket skall inte tillämpas
om bestämmelserna i avdelning VI kapitel 2 ”Återinförda varor” i
förordning (EEG) nr 2913/92 tillämpas och om produkterna återimpor-
teras åtminstone två år efter exportdatumet.
Bestämmelserna i artikel 51 skall inte tillämpas i de fall som nämns i
punkterna b-d i andra stycket.
Avsnitt 4
Fall när bidrag inte beviljas
Artikel 21
1. Bidrag skall inte beviljas för produkter som inte är av sund, god
och marknadsmässig kvalitet dagen för mottagandet av exportdeklara-tionen.
Produkter motsvarar de krav som ställs i första stycket när de kan
saluföras på gemenskapens territorium under normala omständigheteroch under den beteckning som anges på bidragsansökningarna och när
dessa produkter är avsedda att användas som livsmedel utan att deras
användning för detta ändamål är utesluten eller minskar kraftigt pågrund av deras egenskaper eller skick.
Huruvida produkterna uppfyller de krav som avses i första stycket skall
prövas i enlighet med gällande normer eller praxis i gemenskapen.
Bidrag skall emellertid även beviljas om de exporterade produkterna i
mottagarlandet omfattas av särskilda obligatoriska krav, särskilt i frågaom hälsa och hygien, som inte överensstämmer med gällande normereller praxis i gemenskapen. Det åligger exportören att på begäran av den
behöriga myndigheten visa att produkterna uppfyller sådana obligato-
riska krav i det tredje land som är mottagarland.
Särskilda bestämmelser får dessutom införas för vissa produkter.
2. Om produkten var av sund och god marknadsmässig kvalitet när
den lämnade gemenskapens tullområde har exportören rätt till den del av
bidragssatsen som beräknas enligt bestämmelserna i artikel 18.2, utom ide fall då artikel 20 gäller. Exportören förlorar emellertid denna rättighetom det kan styrkas
— att produkten inte är av sund och god marknadsmässig kvalitet på
grund av ett fel som är dolt och därför uppträder först senare,
— att produkten inte har kunnat saluföras till slutkonsumenten på grund
av att sista förbrukningsdagen legat för nära exportdagen.
Om det kan styrkas att produkten inte är av sund och god
marknadsmässig kvalitet och den ännu inte har tullbehandlats för
import i tredje land, är exportören inte berättigad till den differentierade
delen av bidraget.
3. Inga bidrag skall beviljas för produkter med halter av radioaktivitet
som överskrider de högsta tillåtna gränsvärden som fastställts igemenskapslagstiftningen. Gränsvärdena skall, oberoende av produk-ternas ursprung, vara de värden som fastställs i artikel 3 i rådetsförordning (EEG) nr 737/90(
1).1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 28
(1) EGT L 82, 29.3.1990, s. 1.
▼B
Artikel 22
1. Bidrag skall inte beviljas för export som är belagd med en
exportavgift som är fastställd i förväg eller genom anbudsförfarande.
2. Om det för en sammansatt produkt i förväg är fastställt en
exportavgift för en eller flera av beståndsdelarna, skall det inte beviljas
något bidrag för denna eller dessa beståndsdelar.
Artikel 23
Bidrag skall inte beviljas för produkter som säljs eller distribueras
ombord på fartyg och som sedan kan tänkas återinföras tullfritt till
gemenskapen i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 918/83(1).
KAPITEL 2
Förskottsbetalning av bidrag vid export
Artikel 24
1. På exportörens begäran skall medlemsstaterna förskottera hela
eller en del av bidraget så snart exportdeklarationen har tagits emot, på
villkor att en säkerhet ställs som motsvarar förskottsbeloppet plus 10 %.
Medlemsstaterna får fastställa på vilka villkor det skall vara möjligt att
begära förskottsbetalning av en del av bidraget.
2. Förskottet skall beräknas på grundval av den bidragssats som är
tillämplig på den angivna destinationen, eventuellt korrigerat för andrabelopp som anges i gemenskapslagstiftningen.
3. Medlemsstaterna får underlåta att tillämpa bestämmelserna i punkt
1 om det belopp som skall betalas inte överstiger 2 000 euro.
Artikel 25
1. Om förskottet är större än det belopp som faktiskt skulle ha
betalats ut för den berörda exporten eller för en motsvarande export,skall den behöriga myndigheten utan dröjsmål inleda förfarandet i
artikel 29 i förordning (EEG) nr 2220/85i syfte att exportören skall
betala mellanskillnaden plus 10 %.
Tillägget på 10 % skall dock inte tas ut när på grund av force majeure
— de bevis, som enligt denna förordning krävs för att bli berättigad till
bidrag, inte kan läggas fram,
eller
— produkten har nått en annan destination än den för vilken förskottet
har beräknats.
2. Om produkten inte når den destination för vilken förskottet har
beräknats på grund av en oegentlighet som tredje man begått till skadaför exportören, och om exportören omedelbart skriftligen och på egetinitiativ underrättar de behöriga myndigheterna om detta och återbetalar
det utbetalda förskottet, skall det tillägg som avses i punkt 1 begränsas
till en ränta för den tid som förflutit mellan utbetalningen av detförskottsutbetalda bidraget och återbetalningen och skall beräknas ienlighet med artikel 52.1 fjärde stycket.
Denna bestämmelse gäller inte om de behöriga myndigheterna redan har
underrättat exportören om att de har för avsikt att göra en kontroll eller
om exportören på annat sätt har fått kännedom om att de behöriga
myndigheterna har för avsikt att göra en kontroll.
3. Med ”export av likvärdiga produkter” avses: export, efter
återimport enligt förfarandet för returvaror, av likvärdiga produktersom hänförs till samma undernummer i Kombinerade nomenklaturen,förutsatt att villkoren i artikel 40.2 a och b i förordning (EEG) nr 3719/88 är uppfyllda.1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 29
(1) EGT L 105, 23.4.1983, s. 1.
▼B
Denna bestämmelse skall endast tillämpas när förfarandet för returvaror
har använts i den medlemsstat där exportdeklarationen togs emot för denförsta exporten.
KAPITEL 3
Förfinansiering av bidrag
Artikel 26
1. När exportören anger sin avsikt att exportera produkterna efter
bearbetning eller lagring och därigenom bli berättigad till bidrag enligtartiklarna 4 och 5 i förordning (EEG) nr 565/80, är villkoret för att dessa
bestämmelser skall tillämpas att exportören till tullmyndigheterna
lämnar in en deklaration, i fortsättningen kallad betalningsdeklaration.
Medlemsstaterna får använda en annan benämning än betalningsdeklara-
tion.
2. Betalningsdeklarationen skall innehålla alla uppgifter som är
nödvändiga för att beräkna bidraget för de produkter som skall
exporteras, särskilt
a) i fråga om produkter:
— en, eventuellt förenklad, beskrivning av produkterna enligt
exportbidragsnomenklaturen samt koden i bidragsnomenklaturen
och även uppgifter om de berörda produkternas eller varornassammansättning eller en hänvisning till en sådan, om detta behövsför att beräkna bidragets storlek,
— uppgifter om produkternas nettovikt, eller, i förekommande fall,
kvantiteten uttryckt i den måttenhet som skall användas vidberäkningen av bidraget.
b) i fråga om varor skall bestämmelserna i förordning (EG) nr 1222/94
tillämpas.
När basprodukter skall bearbetas skall betalningsdeklarationen även
innehålla
— en beskrivning av basprodukterna,
— uppgift om kvantiteten basprodukter,
— uppgift om avkastningsgrad eller motsvarande information.
3. Trots bestämmelserna i punkt 2 kan - när omständigheterna så
kräver eller på exportörens begäran - preliminära uppgifter om de varorsom skall framställas av basprodukterna tas med i betalningsdeklara-tionen. I sådana fall skall exportören för de behöriga myndigheterna
deklarera de slutliga uppgifterna när bearbetningen har avslutats.
4. Betalningsdeklarationen skall även innehålla uppgifter om produk-
ternas användning eller destination, i de fall då
a) exportören begär att ett belopp skall betalas ut som motsvarar det
bidrag som är tillämpligt på den användning eller den destination för
vilken produkterna är avsedda,
b) uppgifter om användning eller destination är nödvändiga för att
beräkna den frist under vilken produkterna får stå under tullkontrollför bearbetning eller förvaras i tullager eller frizon.
5. Användning eller destination skall anges antingen som
— en specifik användning eller ett specifikt destinationsland, eller
— en grupp av destinationsländer för vilka samma bidragssats är
tillämplig.
6. För att säkerställa att fysiska kontroller av produkterna genomförs,
skall betalningsdeklarationen även innehålla alla uppgifter som ärnödvändiga för att exakt identifiera platserna där produkterna kommer
att bearbetas eller lagras fram till dess att de exporteras. Om platserna
för bearbetning eller lagring ändras skall exportören, på det sätt som denbehöriga myndigheten väljer, informera om dessa ändringar antingen påförhand eller på behörigt sätt föra in dem i de register som förs för dettaändamål.1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 30
▼B
Artikel 27
1. När betalningsdeklarationen tagits emot skall produkterna i
enlighet med artikel 4.13 och 4.14 i förordning (EEG) nr 2913/92ställas under tullkontroll till dess att de lämnar gemenskapenstullområde eller till dess att de når sin destination.
2. Den dag betalningsdeklarationen tas emot skall ligga till grund för
fastställandet av
a) den bidragssats som skall tillämpas om bidraget inte har förut-
fastställts,
b) eventuella ändringar av bidragssatsen om bidraget har fastställts i
förväg, samt
c) den avgörande händelsen för eurons omräkningskurs för bidraget.
Artikel 28
1. För bearbetade produkter eller för varor som framställts av
basprodukter skall granskningen av betalningsdeklarationen och eneventuell besiktning av basprodukterna ligga till grund för beräkningenav bidraget, med avseende på förskottsbetalningen.
2. Punkt 1 hindrar inte att de behöriga myndigheterna i den berörda
medlemsstaten senare genomför kontroller och att dessa får konse-kvenser enligt gällande bestämmelser.
3. Basprodukterna skall helt eller delvis ingå i de bearbetade
produkter eller varor som exporteras.
De basprodukter som har lagrats i bulk får dock, om de behöriga
myndigheterna så tillåter, helt eller delvis ersättas av likvärdigabasprodukter, förutsatt att dessa hänförs till samma åttasiffriga KN-
nummer, har samma marknadsmässiga kvalitet och tekniska egenskaper
samt uppfyller kraven för beviljande av exportbidrag, för såvida delikvärdiga basprodukterna ställs under tullkontroll.
De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna skall ge sin tillåtelse först
när de har förvissat sig om att hela förfarandet kommer att utföras ienlighet med följande villkor:
— Exportören underrättar i förväg det behöriga tullkontor där betal-
ningsdeklarationen har lämnats in om sin avsikt att begära dispens
och nämner särskilt alla lagerplatser och bearbetningsplatser som
kommer att utnyttjas.
— Exportörens lagerbokföring skall föras dag för dag och möjliggöra en
fullständig övervakning, både administrativt och fysiskt, av samtliga
de basprodukter eller bearbetade produkter som fysiskt finns i
lokalerna och av deras status. I denna artikel avses med produkternasstatus deras situation, dvs. om de är i fri omsättning, under etttullförfarande, under den ordning för förfinansiering som avses iartikel 26 eller inom de exportordningar som avses i artiklarna 5och32.
— Garantier kan lämnas för att den faktiska kontrollen av basproduk-
ternas marknadsmässiga kvalitet och tekniska egenskaper utförs frånoch med den dag betalningsdeklarationen tagits emot fram till den
tidpunkt som anges i artikel 34.1.
Om likvärdiga basprodukter lagras på en plats för vilken ett annat
tullkontor är behörigt skall det tullkontor där betalningsdeklarationen har
lämnats in skriftligen underrätta det behöriga tullkontor som ansvarar för
den plats, där de likvärdiga produkterna befinner sig, om alla relevantauppgifter, särskilt om den mängd produkter som genomgår bearbetning,om deras marknadsmässiga kvalitet och tekniska egenskaper samt omden eller de bearbetningar som skall utföras.
4. Bestämmelserna i punkt 3 som gäller för basprodukter får även
tillämpas på mellanprodukter som lagras i bulk och som ersätts medlikvärdiga mellanprodukter.1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 31
▼B
5. Ersättning med likvärdiga produkter skall inte tillåtas när det gäller
interventionsprodukter som skall exporteras enligt det kontrollsystemsom beskrivs i artikel 2 i förordning (EEG) nr 3002/92.
6. Basprodukterna får hållas under tullkontroll i avvaktan på
bearbetning under en frist på sex månader, räknat från den dag dåbetalningsdeklarationen togs emot.
Om en exportlicens med eller utan förutfastställelse skall läggas fram i
samband med exporten, skall fristen dock vara densamma som licensensåterstående giltighetstid.
Om det läggs fram en licens vars återstående giltighetstid är
— mindre än tre månader, skall fristen förlängas till tre månader,
— mer än ett år, skall fristen begränsas till ett år.
Artikel 29
1. För produkter som skall exporteras efter att ha hänförts till
förfarandet för tullager eller frizon skall granskningen av betalnings-
deklarationen och av produkterna ligga till grund för beräkningen avbidraget.
2. Punkt 1 hindrar inte att de behöriga myndigheterna i den berörda
medlemsstaten senare genomför kontroller och att dessa får konse-
kvenser enligt gällande bestämmelser.
3. En minskning av produkternas vikt beroende på naturlig vikt-
minskning under förvaring i tullager eller frizon skall inte leda tillförverkande av den säkerhet som nämns i artikel 35. Skador på
produkterna skall inte anses vara naturlig viktminskning.
4. Produkter som förvaras i tullager eller i frizon får enligt villkor
som fastställs av de behöriga myndigheterna utsättas för följandebehandlingar:
a) Lagerinventering.
b) Fästande av varumärken, förseglingar, etiketter eller andra känne-
tecken på själva produkterna, eller på deras förpackningar, om detta
inte kan leda till att produkterna uppfattas ha ett annat ursprung än
det faktiska.
c) Ändring av märkning och numrering av förpackningar eller byte av
etikett, om detta inte kan leda till att produkterna uppfattas ha ettannat ursprung än det faktiska.
d) Förpackning, uppackning, ompackning eller lagning av förpack-
ningar, om detta inte kan leda till att produkterna uppfattas ha ettannat ursprung än det faktiska.
e) Luftning.
f) Kylning.
g) Frysning.
Bidrag för de produkter som har varit föremål för någon av ovannämnda
behandlingar, skall bestämmas med hänsyn till produkternas kvantitet,
slag och egenskaper den dag som skall vara avgörande för beräkningenav bidraget enligt artikel 27.
5. Produkter får hållas i tullager eller i frizon under en frist på sex
månader, räknat från den dag då betalningsdeklarationen togs emot.
Artikel 30
1. De produkter som placerats i tullager eller frizon i den medlems-
stat där betalningsdeklarationen har tagits emot får transporteras till enannan medlemsstat för att lagras där enligt tullagerförfarandet, och skall
särskilt omfattas av bestämmelserna i denna artikel.
För att säkerställa produkternas identitet då de sänds från en medlems-
stat till en annan skall de transportmedel eller kollin som används förtransporten förseglas i enlighet med bestämmelserna i artikel 349 iförordning (EEG) nr 2454/93.1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 32
▼B
2. I det fall som avses i punkt 1 skall beviset för att produkterna har
lämnat gemenskapens tullområde eller nått den avsedda destinationenutgöras av ett kontrollexemplar T 5.
a) Under rubriken ”Övrigt” i fält 104 på kontrollexemplaret skall någon
av följande noteringar göras:
— Prefinanciación de la restitución Artículo 30 del Reglamento (CE)
n
o800/1999. Declaración de exportación que debe ser presentada,
a más tardar, el… (fecha límite establecida para el plazocontemplado en el apartado 5del artículo 29),
— Forudbetaling af restitutionen — Artikel 30 i forordning (EF) nr.
800/1999. Udførselsangivelsen skal indgives senest den… (datofastsat i overensstemmelse med den i artikel 29, stk. 5,omhandlede frist),
— Vorfinanzierung der Erstattung — Artikel 30 der Verordnung
(EG) Nr. 800/1999. Die Ausfuhranmeldung ist bis spätestens…
vorzulegen (durch die Frist gemäß Artikel 29 Absatz 5festgelegter Schlußtermin),
—Εκ των προτέρων πληρωµή της επιστροφής —κανονισµός
(ΕΚ) αριθ … 800/1999, άρθρο 30. Η δήλωση εξαγωγής
πρέπει να κατατεθεί το αργότερο µέχρι …(ηµεροµηνία
λήξεως της προθεσµίας που αναφέρεται στο άρθρο 29
παράγραφος 5)
— Prefinancing of the refund — Regulation (EC) No. 800/1999,
Article 30. Export declaration to be lodged by… (deadline set bythe time limit referred to in Article 29(5)),
— Préfinancement de la restitution — règlement (CE) n
o800/1999,
article 30. Déclaration d'exportation à déposer au plus tard le…(date limite fixée par le délai visé à l'article 29, paragraphe 5),
— Prefinanziamento della restituzione — Regolamento (CE) n
o800/
1999, articolo 30. Dichiarazione d'esportazione da presentareentro il… (data limite fissata in base ai termini indicati al
paragrafo 5dell'articolo 29),
— Voorfinanciering van de restitutie — Verordening (EG) nr. 800/
1999, artikel 30. Aangifte ten uitvoer moet uiterlijk wordeningediend op… (uiterste datum vastgesteld op basis van de inartikel 29, lid 5bedoelde termijn),
— Pré-financiamento da restituição — Regulamento (CE) n
o800/
1999, artigo 30oApresentação da declaração de exportação o mais
tardar em… (data-limite fixada pelo prazo referido no no5do
artigo 29o),
— Ennakolta maksettu tuki — asetuksen (EY) N:o 800/1999 30
artiklan, vienti-ilmoitus annettava viimeistään… (määräpäivävahvistetaan 29 artiklan 5kohdassa mainitun aikarajoituksenmukaisesti),
— Förfinansiering av exportbidrag - artikel 30 i förordning (EG) nr
800/1999. Exportdeklaration skall ges in senast den… (tidpunktfastställd enligt den i artikel 29.5angivna tidsfristen).
b) Kontrollkontoret för lagret skall behålla kontrollexemplaret T 5och i
fälten ”Kontroll av användning och/eller destination” på kontrolle-xemplarets baksida under rubriken ”Anmärkningar” göra en av
följande noteringar:
— La fecha de aceptación de la declaración de exportación:…
— La fecha de salida del territorio aduanero o la de llegada al
destino correspondiente:…
— Datoen for antagelsen af udførselsangivelsen:…— Datoen for udgangen af toldområdet eller ankomsten til
destinationen:…
— Zeitpunkt der Annahme der Ausfuhranmeldung:…— Zeitpunkt des Verlassens des Zollgebiets oder des Erreichens der
Bestimmung:…
—την ηµεροµηνία αποδοχής της διασάφησης εξαγωγής: …
—την ηµεροµηνία εξόδου από το τελωνειακό έδαφος ή
αφίξεως στον προορισµό: …
— Date of acceptance of the export declaration:…1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 33
▼B
— Date of exit from the customs territory or arrival at destination:…
— La date d'acceptation de la déclaration d'exportation:…— La date de sortie du territoire douanier ou de l'arrivée à
destination:…
— La data di accettazione della dichiarazione d'esportazione:…
— La data di uscita dal territorio doganale o dell'arrivo a
destinazione:…
— De datum van aanvaarding van de aangifte ten uitvoer:…— De datum waarop de producten of goederen het douanegebied
hebben verlaten of ter bestemming zijn aangekomen:…
— Data de aceitação da declaração de exportação:…
— Data de saída do território aduaneiro ou da chegada ao destino:…
— Vienti-ilmoituksen vastaanottopäivämäärä:…— Päivä, jona viety tullialueelta tai saapunut määräpaikkaan:…
— Mottagningsdag for exportdeklaration:…
— Utförseldag från tullområdet eller ankomstdag till destina-
tionen:…
c) Om produkterna efter att ha tagits ut från lagret passerar igenom en
annan medlemsstat för att exporteras eller för att nå den avseddadestinationen, skall tullkontoret på den första destinationen fungerasom avgångstullkontor och utfärda eller låta utfärda ett eller flera nyakontrollexemplar T 5.
Fält 104 på det eller de nya kontrollexemplaren T 5skall attesteras i
överensstämmelse härmed. Dessutom skall numret på det ursprung-liga kontrollexemplaret T 5föras in i fält 106 tillsammans mednamnet på det tullkontor som utfärdat det exemplaret och datumet förutfärdandet.
Om noteringarna i fälten ”Kontroll av användning eller destination”
på det ursprungliga kontrollexemplaret T 5är avhängiga avinformation i kontrollexemplar T 5som kommer från tullmyndig-heter i andra medlemsstater eller i nationella dokument från andranationella myndigheter, skall det bestämmelsetullkontor som avses i
första stycket under rubriken ”Anmärkningar” notera numret eller
numren på de berörda kontrollexemplaren T 5eller de nationelladokumenten.
Om endast en del av de produkter som anges på kontrollexemplaret
T 5uppfyller de föreskrivna villkoren skall bestämmelsetullkontoret i
fältet ”Kontroll av användning eller destination” på kontrollexemp-
laret ange den produktkvantitet som uppfyller villkoren.
3. I det fall som avses i punkt 1 skall fälten 37 och 40 i
exportdeklarationen fyllas i på lämpligt sätt. Dagen för mottagandetav deklaration COM 7 skall likaså föras in i fält 40.
Artikel 31
1. Förskottet på exportbidraget skall utbetalas endast på exportörens
särskilda begäran och skall endast betalas av den medlemsstat inom varsterritorium betalningsdeklarationen togs emot.
Ansökan om exportbidrag skall antingen göras
a) skriftligen, varvid medlemsstaten får föreskriva att en särskild
blankett skall användas för detta ändamål, eller
b) genom användning av ett datoriserat system, i enlighet med närmare
bestämmelser som skall antas av de behöriga myndigheterna.
Vid tillämpningen av denna punkt skall artiklarna 199.2 och 199.3 samt
artiklarna 222, 223 och 224 i förordning (EEG) nr 2454/93 gälla itillämpliga delar.
2. Förskottsbeloppet skall beräknas genom att den bidragssats
används som är tillämplig på användningen eller destinationen, om ensådan är angiven. I annat fall skall det belopp som beräknas enligtbestämmelserna i artikel 18.2 användas.1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 34
▼B
Artikel 32
1. Exportdeklarationen skall före utgången av de frister som anges i
artiklarna 28.6 och 29.5läggas fram i den medlemsstat där betalnings-
deklarationen togs emot eller, om artikel 30 tillämpas, i den medlemsstatdär lagringen sker.
2. Vid tillämpningen av denna artikel skall Belgien och Luxemburg
anses utgöra en medlemsstat när artikel 5 i förordning (EEG) nr 565/80
tillämpas.
Artikel 33
1. Innan betalningsdeklarationen tas emot skall en säkerhet ställas
som motsvarar det belopp som beräknats enligt artikel 31.2 och som
ytterligare ökats med 15% av detta belopp.
2. Medlemsstaterna får tillåta att den i punkt 1 angivna säkerheten
ställs efter det att betalningsdeklarationen har tagits emot, på villkor attnationella bestämmelser finns som
— ålägger exportören att ställa säkerheten inom högst 30 dagar från det
att betalningsdeklarationen togs emot och innan förskottet betalas ut,
— säkerställer betalningen av ett belopp som motsvarar den i punkt 1
angivna ökningen, om säkerheten, utom vid force majeure, inte ställs
i tid; fristen kan dock förlängas om exportören har vidtagit allanödvändiga försiktighetsåtgärder.
Artikel 34
1. Inom 60 dagar från den dag då produkterna inte längre omfattas av
det förfarande som anges i artikel 4 eller 5 i förordning (EEG) nr 565/80skall de
— lämna gemenskapens tullområde i oförändrat skick,
eller
— ha nått destinationen i oförändrat skick, i de fall som anges i artikel
36.1 i denna förordning.
2. Bestämmelserna i artikel 7.3 och 7.4, artikel 9 och artikel 10 skall
tillämpas i de fall som avses i punkt 1.
Artikel 35
1. När rätten till bidrag styrkts för produkter som omfattas av
bestämmelserna i detta kapitel, skall denna fordran kvittas mot det
belopp som betalats ut i förskott. Om det belopp som skall betalas ut för
den exporterade kvantiteten är större än förskottsbeloppet skall mellan-skillnaden betalas ut till den berörda parten.
Om det belopp som skall betalas ut för den exporterade kvantiteten är
mindre än förskottsbeloppet, särskilt när punkt 2 tillämpas, skall den
behöriga myndigheten utan dröjsmål inleda det förfarande som avses i
artikel 29 i förordning (EEG) nr 2220/85, för att kräva den berördaparten på mellanskillnaden plus 15%.
2. Som ett undantag från artikel 50 och utan att detta påverkar
bestämmelserna i punkt 1 andra stycket i denna artikel, skall - utom vid
force majeure - bidraget som tillämpas på den berörda exportenkorrigeras om exportören underlåtit att iaktta en eller flera av de fristersom föreskrivs i denna förordning, vilket sker enligt följande:
— Bidraget skall först minskas med 15% om en eller flera av de frister
som föreskrivs i artiklarna 15.1, 28.6, 29.5 och 34.1 har överskridits.Därefter minskas detta nedsatta bidrag med 2 % för varje dag somfristerna i artiklarna 15.1, 28.6 och 29.5 överskrids, och med 5 % för
varje dag som fristen i artikel 34.1 överskrids.
— Om de dokument som avses i artikel 49.2 läggs fram inom sex
månader efter utgången av den föreskrivna fristen, skall bidraget, itillämpliga fall fastställt enligt första strecksatsen, minskas med ettbelopp som motsvarar 15% av det bidrag som skulle ha betalats utom alla frister hade iakttagits.1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 35
▼B
Bestämmelserna i artikel 50.4 och 50.6 skall tillämpas i tillämpliga
delar.
3. När fordran på grund av force majeure är lägre än förskottsbe-
loppet skall bestämmelserna om ökningen på 15% inte tillämpas.
4. Om produkten inte når den destination för vilken förskottet har
beräknats på grund av en oegentlighet som tredje man begått till skadaför exportören, och om exportören omedelbart skriftligen och på eget
initiativ underrättar de behöriga myndigheterna om detta och återbetalar
det utbetalda förskottet, skall det tillägg som avses i punkt 1 begränsastill en ränta för den tid som förflutit mellan utbetalningen av detförskottsutbetalda bidraget och återbetalningen och skall beräknas ienlighet med artikel 52.1 fjärde stycket.
Denna bestämmelse gäller inte om de behöriga myndigheterna redan har
underrättat exportören om att de har för avsikt att göra en kontroll eller
om exportören på annat sätt har fått kännedom om att de behöriga
myndigheterna har för avsikt att göra en kontroll.
AVDELNING III
ANDRA FORMER AV EXPORT OCH SPECIALFALL
KAPITEL 1
►C1 Destinationer som jämställs ◄med export utanför gemen-
skapen samt proviantering
Artikel 36
1. Vid tillämpningen av denna förordning skall följande jämställas
med export från gemenskapen:
a) Leveranser inom gemenskapen i syfte att proviantera
— sjögående fartyg,
— luftfartyg som trafikerar internationella flyglinjer, även flyglinjer
inom gemenskapen.
b) Leveranser till internationella organisationer som är etablerade inom
gemenskapen.
c) Leveranser till väpnade styrkor som är stationerade i en medlemsstat
men som inte för dess flagg.
2. Punkt 1 skall endast tillämpas om identiska produkter som
importeras från tredje land för dessa användningar är befriade frånimporttull i den berörda medlemsstaten.
3. Med export utanför gemenskapens tullområde skall jämställas
leveranser av produkter avsedda att placeras i de lager som de
internationella biståndsorganisationerna etablerat inom gemenskapen
och som används för livsmedelsbistånd till tredje land.
De behöriga myndigheterna i den medlemsstat där lagringen sker, vilka
fastställer tullstatus för lagren, skall godkänna tillämpningen avbestämmelserna i första stycket och vidta nödvändiga åtgärder för atttillse att de berörda produkterna når sin destination.
4. Bestämmelserna i artikel 5skall tillämpas på leveranser enligt
denna artikel.
Artikel 37
1. För de leveranser som avses i artiklarna 36 och 44 får
medlemsstaterna tillåta att följande förfarande används för utbetalningav bidrag, trots bestämmelserna i artikel 5. En exportör som fått tillståndatt använda detta förfarande får inte samtidigt använda det normalaförfarandet för identiska produkter.
Tillståndet får begränsas till vissa lastningsplatser i den exporterande
medlemsstaten. Tillståndet får gälla för lastning i hamnar i andramedlemsstater och i sådana fall skall artikel 8 tillämpas.1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 36
▼B
2. För produkter som lastas varje månad enligt bestämmelserna i
denna artikel, skall den sista dagen i månaden vara den avgörande dagenför bestämning av bidragssatsen, eller om bidraget har fastställts i
förväg, för eventuella ändringar av denna.
Beträffande de medlemsstater som inte deltar i den ekonomiska och
monetära unionen skall den sista dagen i månaden även vara denavgörande händelsen för vilken euroomräkningskurs som skall användasför att räkna om bidragsbeloppet till nationell valuta.
3. Om bidraget har fastställts i förväg eller genom anbud måste
licensen vara giltig den sista dagen i månaden.
4. Exportören skall föra ett kontrollregister med följande information:
a) Uppgifter som gör att produkterna kan identifieras i enlighet med
artikel 5.4.
b) Namn eller registreringsnummer på alla fartyg eller luftfartyg som
produkterna har lastats på.
c) Lastningsdatum.
Den information som avses i första stycket skall föras in i registret
senast den första arbetsdag som följer efter dagen för lastningen. Omlastningen sker i en annan medlemsstat, skall ovannämnda information
föras in i registret senast den första arbetsdag som följer på den dag då
exportören måste ha underrättats om att produkterna har lastats.
Exportören skall också underställa sig de kontroller medlemsstaterna
kan anse vara nödvändiga och bevara registret under minst tre år frånutgången av det aktuella kalenderåret.
5. Medlemsstaterna får bestämma att registret får ersättas av de
dokument som används vid varje leverans och på vilka tullmyndighe-
terna har intygat datumet för lastningen.
6. Punkterna 2-5skall tillämpas i tillämpliga delar på leveranser av
de slag som anges i artikel 36.1 b och c.
Artikel 38
1. Vid tillämpning av artikel 36.1 a skall produkter som är avsedda
att konsumeras ombord på luftfartyg eller på passagerarbåtar, inbegripetfärjor, men som beretts innan de tas ombord, anses ha beretts ombord pådessa transportmedel.
2. Denna artikel gäller endast om exportören på ett tillfredsställande
sätt kan styrka kvantitet, slag och egenskaper hos de basprodukter somanvänts vid beredningen och för vilka bidraget begärs.
3. Det förfarande för proviantlager som anges i artikel 40 får
tillämpas på beredning av det slag som avses i punkterna 1 och 2.
Artikel 39
1. Bidraget skall inte betalas ut om de produkter, för vilka
exportdeklarationen har tagits emot, inte i oförändrat skick har nått enav de destinationer som anges i artikel 36 inom 60 dagar från
mottagandet.
2. Bestämmelserna i artikel 7.3 och 7.4 skall tillämpas i de fall som
avses i punkt 1.
3. Om en produkt, för vilken en exportdeklaration tagits emot, innan
den når en av de destinationer som anges i artikel 36, passerar igenomandra delar av gemenskapens tullområde än den medlemsstat där
deklarationen togs emot, skall bevis för att produkten nått den avsedda
destinationen läggas fram i form av kontrollexemplaret T 5.
►
C1På kontrollexemplaret T5skall fälten 33 ◄, 103 och 104 fyllas i,
samt i tillämpliga fall fält 105. Fält 104 skall fyllas i på lämpligt sätt.
4. Formulär 302 som åtföljer de produkter som levereras till väpnade
styrkor i enlighet med bestämmelserna i artikel 36.1 c skall jämställasmed det kontrollexemplar T 5som avses i punkt 3, på villkor att de1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 37
▼B
behöriga militära myndigheterna på detta formulär intygar att produk-
terna har tagits emot.
Artikel 40
1. Medlemsstater får betala ut bidraget i förskott till exportören på de
särskilda villkor som anges nedan, när det styrkts att produkterna, utomvid force majeure, inom 30 dagar från den dag då exportdeklarationentogs emot har placerats i lokaler under tullkontroll för provianteringinom gemenskapen av
— sjögående fartyg,
eller
— luftfartyg som trafikerar internationella flyglinjer, även flyglinjer
inom gemenskapen,
eller
— sådana borr- eller produktionsplattformar som avses i artikel 44.
De lokaler som står under tullkontroll, i fortsättningen kallade
”proviantlager”, och lagerhavaren, måste vara särskilt godkända förtillämpning av denna artikel.
2. Den medlemsstat på vars territorium proviantlagret är beläget skall
godkänna endast sådana lagerhavare och proviantlager som ger
tillräckliga garantier. Godkännandet kan återtas.
Godkännande skall ges endast till lagerhavare som skriftligen åtar sig
a) att efter eventuell förpackning ta produkterna ombord i oförändrat
eller fruset skick, för att inom gemenskapen proviantera
— sjögående fartyg,
eller
— luftfartyg som trafikerar internationella flyglinjer, även flyglinjer
inom gemenskapen,
eller
— de borr- eller produktionsplattformar som avses i artikel 44;
b) att föra ett register som gör det möjligt för de behöriga
myndigheterna att genomföra kontroller och som särskilt innehåller
uppgifter om
— det datum då produkterna togs in på proviantlagret,
— nummer på de tulldokument som åtföljer produkterna och det
berörda tullkontorets namn,
— den information som krävs för att identifiera produkterna i
enlighet med artikel 5.4,
— det datum då produkterna togs ut ur proviantlagret,— registreringsnummer och namn (om sådana finns) för alla fartyg
och luftfartyg på vilka produkterna har lastats, eller namnet på detlager till vilket de har förts över,
— lastningsdatum;
c) att bevara registret under minst tre år från utgången av det aktuella
kalenderåret;
d) att underkasta sig regelbundna och andra kontroller som de behöriga
myndigheterna anser vara önskvärda för att kontrollera attbestämmelserna i denna punkt efterlevs;
e) att betala de belopp som kan komma att återkrävas i enlighet med
artikel 42.
3. Det förskottsbelopp som betalas ut till exportören enligt punkt 1
skall bokföras som en utbetalning av det organ som gör utbetalningen.
Artikel 41
1. Om exportdeklarationen har tagits emot i den medlemsstat i vilken
proviantlagret är beläget, och produkterna tas in i ett sådant lager, skallden behöriga tullmyndigheten på det nationella dokument som krävs föratt erhålla förskottsbetalning av bidraget ange att produkterna uppfyllervillkoren i artikel 40.1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 38
▼B
2. Om exportdeklarationen har tagits emot i en annan medlemsstat än
den i vilken proviantlagret är beläget, skall bevis för att produkterna harplacerats i ett proviantlager läggas fram i form av kontrollexemplaret
T5.
►
C1Fälten 33 ◄, 103, 104, och i tillämpliga fall 105, skall fyllas i på
kontrollexemplar T 5. Under rubriken ”Övrigt”, i fält 104 påkontrollexemplar T 5, skall en av följande noteringar göras:
— Depositado con entrega obligatoria para el abastecimiento —
Aplicación del artículo 40 del Reglamento (CE) n
o800/1999,
— Anbringelse på oplag med obligatorisk levering til proviantering —
anvendelse af artikel 40 i forordning (EF) nr. 800/1999,
— Einlagerung ins Vorratslager mit Lieferpflicht zur Bevorratung —
Artikel 40 der Verordnung (EG) Nr. 800/1999,
—Εναποθήκευση µε υποχρεωτική παράδοση για τον ανεφο-
διασµό—εφαρµογή του άρθρου 40 του κανονισµού ΕΚ αριθ.
800/1999
— Compulsory entry into warehouse for delivery for victualling —
Article 40 of Regulation (EC) No. 800/1999,
— Mise en entrepôt avec livraison obligatoire pour l'avitaillement —
application de l'article 40 du règlement (CE) no800/1999,
— Deposito con consegna obbligatoria per l'approvvigionamento —
applicazione dell'articolo 40 del regolamento (CE) n. 800/1999,
— Opslag in depot onder verplichting van levering voor de bevoor-
rading van zeeschepen of luchtvaartuigen — toepassing van artikel40 van Verordening (EG) nr. 800/1999,
— Colocado em entreposto com destino obrigatório para abastecimento
— aplicação do artigo 40
odo Regulamento (CE) no800/1999,
— Siirto varastoon sekä pakollinen toimittaminen muonitustarkoituksiin
— asetuksen (EY) N:o 800/1999 40 artiklan soveltaminen,
— Placering i lager med skyldighet att leverera för proviantering -
artikel 40 i förordning (EG) nr 800/1999.
Det behöriga tullkontoret i destinationsmedlemsstaten skall på kontrol-
lexemplaret bekräfta att produkterna tagits in i lagret, efter att först hakontrollerat att produkterna har förts in i det register som avses i artikel
40.2.
Artikel 42
1. Om det visar sig att en produkt som placerats i proviantlager inte
har använts i föreskrivet syfte, eller inte är i sådant skick att detta kan
ske, skall lagerhavaren betala ett schablonbelopp till den behörigamyndigheten i den medlemsstat där lagret är beläget.
2. Det schablonbelopp som avses i punkt 1 skall beräknas på följande
sätt:
a) Först summeras de importtullar som är tillämpliga på en identisk
produkt när denna övergår till fri omsättning i den medlemsstat där
lagret är beläget.
b) Därefter ökas den summa som räknats fram enligt a med 20 %.
Den sats som skall användas vid beräkningen av importtullen skall vara
— den sats som var tillämplig den dag, då produkten inte användes i
föreskrivet syfte, eller från och med vilken den inte längre var i
sådant skick att detta kunde ske,
eller
— om detta datum inte kan fastställas, den sats som tillämpades den dag
då det upptäcktes att föreskrifterna om obligatorisk destination inte
hade iakttagits.
3. Om lagerhavaren kan visa att det belopp som förskotterats för
produkten ifråga är mindre än det schablonbelopp som beräknats enligtpunkt 2, skall han endast betala det förskotterade beloppet plus 20 %.
Om beloppet förskotterades i en annan medlemsstat skall dock påslaget
vara 40 %. I sådana fall skall om den medlemsstat där lagringen äger1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 39
▼B
rum inte deltar i den ekonomiska och monetära unionen omräkningen till
den nationella valutan ske enligt den omräkningskurs för euron somgällde den dag som användes vid beräkningen av de tullsatser som avses
i punkt 2 a.
4. Den betalning som avses i denna artikel skall inte tillämpas på
förluster under lagringen i proviantlagret som orsakas av naturligviktminskning eller beror på förpackningen.
Artikel 43
1. De behöriga myndigheterna i den medlemsstat där proviantlagret
är beläget skall minst en gång var tolfte månad göra en fysisk kontroll avde produkter som förvaras på lagret.
Om produkter tas in i och förs ut ur proviantlagret under ständig fysisk
kontroll av tullmyndigheten, får dock de behöriga myndigheternabegränsa sin kontroll till en granskning av de dokument som visarvilka produkter som lagras.
2. De behöriga myndigheterna i medlemsstaten där lagret är beläget
får tillåta att produkterna förs över till ett annat proviantlager.
I sådana fall skall registret över det första proviantlagret innehålla
uppgifter om det andra proviantlagret. Det andra proviantlagret och den
andra lagerhavaren skall likaså vara särskilt godkända enligt bestämmel-serna för proviantlager.
När produkterna har ställts under tullkontroll i det andra proviantlagret,
blir den andra lagerhavaren ansvarig för betalningen av en eventuellfordran enligt artikel 42.
3. Om det andra proviantlagret inte är beläget i samma medlemsstat
som det första, skall bevis för att produkterna har placerats i det andralagret läggas fram i form av originalet av kontrollexemplaret T 5, med
en av de noteringar införda som anges i artikel 41.2.
Det behöriga tullkontoret i destinationsmedlemsstaten skall på kontrol-
lexemplaret T 5bekräfta uppläggningen på lagret, efter att först hakontrollerat att produkterna har förts in i det register som avses i artikel40.2.
4. Om produkterna efter lagringen förs ut ur proviantlagret och tas
ombord i en annan medlemsstat än den medlemsstat där lagret ärbeläget, skall bevis för att produkterna har tagits ombord läggas fram
enligt bestämmelserna i artikel 39.3.
5. Bevis för att produkterna har placerats under tillsyn i ett annat
proviantlager och bevis för ombordtagning inom gemenskapen och om
leverans enligt vad som anges i artikel 44 och artikel 45.3 a måste läggasfram, utom i fall av force majeure, inom 12 månader från den dag dåprodukterna lämnade proviantlagret. Artikel 49.3, 49.4 och 49.5skalltillämpas i tillämpliga delar.
KAPITEL 2
Specialfall
Artikel 44
1. Vid beräkningen av bidragssatsen skall följande fall anses utgöra
leveranser enligt artikel 36.1 a:
a) Proviantering av borr- och produktionsplattformar, inklusive
arbetsställen som betjänar sådana verksamheter, som är belägna påden europeiska kontinentalsockeln, eller på kontinentalsockeln i denicke-europeiska delen av gemenskapen, men utanför en zon på tre
nautiska mil från den baslinje från vilken bredden på en medlemsstats
territorialvatten bestäms.
och
b) Proviantering av örlogsfartyg och militära hjälpfartyg som för någon
av medlemsstaternas flagg i farvatten utanför territorialgränserna.1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 40
▼B
Med proviantering avses alla produkter som enbart är avsedda att
konsumeras ombord.
2. Bestämmelserna i punkt 1 skall tillämpas endast om bidragssatsen i
så fall blir högre än den lägsta satsen.
Medlemsstaterna får tillämpa dessa bestämmelser på all proviantering,
om
a) ett ombordtagningsintyg läggs fram,
och
b) i fråga om plattformar, om
— leveransen utgör en del av en proviantering av plattformen som
godkänts som normal proviantering av den behöriga myndigheten
i den medlemsstat från vilken produkterna fraktas till plattformen.I detta fall skall - utom vid force majeure - hamnarna ellerplatserna för utskeppningen, fartygstyp vid sjöfrakt samt förpack-nings- och containertyp vara de som normalt används,
— den som utför leveranserna med fartyg eller helikopter är en
fysisk eller juridisk person som inom gemenskapen för register,som är tillgängliga för granskning och tillräckligt utförliga för attuppgifterna om flyg- eller sjötransporten skall kunna kontrolleras.
3. Det ombordtagningsintyg som avses i punkt 2 a skall ge
fullständiga uppgifter om produkterna samt namnet på eller andrauppgifter som identifierar den plattform eller det örlogsfartyg eller
hjälpfartyg dit produkterna levererades samt datum för leveransen.
Medlemsstaterna får kräva att ytterligare information lämnas.
Intyget skall undertecknas enligt följande bestämmelser:
a) I fråga om plattformar: av den person som enligt plattformens
ledning har ansvaret för plattformens proviantering. De behöriga
myndigheterna skall vidta lämpliga åtgärder för att försäkra sig omtransaktionens äkthet, och medlemsstaterna skall underrätta kommis-sionen om dessa åtgärder.
b) I fråga om örlogsfartyg och hjälpfartyg: av militära myndigheter.
Trots bestämmelserna i punkt 2 får medlemsstaterna när det gäller
leveranser till plattformar befria exportörerna från skyldigheten att läggafram ombordtagningsintyg om det gäller en leverans
— som ger rätt till ett bidrag som inte överstiger 3 000 euro per export,
— som ger medlemsstaten tillräcklig garanti för att produkterna nått sin
destination, och
— för vilken transportdokument och betalningsbevis läggs fram.
4. De behöriga myndigheterna i den medlemsstat som beviljar
bidraget skall kontrollera de kvantiteter som uppges ha levererats till
plattformen genom att granska de register som förs av exportören och avden som ansvarar för provianteringsfartyget eller provianteringshelikop-tern. De skall också försäkra sig om att de proviantkvantiteter somlevererats enligt bestämmelserna i denna artikel inte överstiger den
ombordvarande personalens förbrukning.
Vid tillämpningen av föregående stycke skall vid behov hjälp kunna
begäras från de behöriga myndigheterna i andra medlemsstater.
5. När artikel 8 tillämpas i fråga om proviantering av en plattform
skall i fält 104 på kontrollexemplaret T 5en av följande noteringar göras
under rubriken ”Övrigt”:
— Suministro para el abastecimiento de las plataformas — Reglamento
(CE) nr 800/1999,
— Proviant til platforme — forordning (EF) nr 800/1999,
— Bevorratungslieferung für Plattformen — Verordnung (EG) Nr. 800/
1999,
—Προµήθειες τροφοδοσίας για εξέδρες —κανονισµός (ΕΚ)
αριθ. 800 /1999,
— Catering supplies for rigs — Regulation (EC) No. 800/1999,1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 41
▼B
— Livraison pour l'avitaillement des plates-formes — rêglement (CE)
nr 800/1999,
— Provviste di bordo per piattaforma — Regolamento (CE) n. 800/
1999,
— Leverantie van boordproviand aan platform — Verordening (EG) nr.
800/1999,
— Fornectimentos para abastecimento de plataformas — Regulamento
(CE) nr. 800/1999,
— Muonitustoimitukset lautoille — asetus (EY) Nr 800/1999,— Proviant till plattformar-förordning (EG) nr 800/1999.
6. När artikel 40 tillämpas skall lagerhavaren åta sig att föra ett
sådant register som avses i artikel 40.2 b med uppgifter om till vilkenplattform varje parti har transporterats, namn eller nummer på det fartygeller den helikopter som utförde transporten och datum för leveranserna.De ombordtagningsintyg som anges i punkt 3 a skall anses utgöra en del
av registret.
7. Medlemsstaterna skall se till att det förs ett register över mängden
produkter från varje sektor som levereras till plattformar och somomfattas av bestämmelserna i denna artikel.
Artikel 45
1. Vid fastställande av vilken bidragssats som skall beviljas skall
leveranser av proviant utanför gemenskapen anses utgöra leveranser
enligt artikel 36.1 a.
2. När bidragssatsen varierar beroende på destination, skall
bestämmelserna i punkt 1 tillämpas när bevis företes på att de produktersom faktiskt levererats ombord är samma produkter som lämnade
gemenskapens tullområde i detta syfte.
3. Bevisning enligt punkt 2 sker på följande sätt:
a) Bevis på direktleverans ombord för proviantering skall läggas fram i
form av ett tulldokument eller ett dokument bestyrkt av tullmyndig-heten i det tredje land där leveransen ombord ägde rum. Dokumentetkan utformas enligt förlagan i bilaga III.
Det skall fyllas i på ett eller flera av gemenskapens officiella språk
och på ett språk som används i det berörda tredje landet.
Direktleverans skall anses vara det samma som leverans av en
container eller ett helt parti ombord på ett fartyg.
b) Om de exporterade produkter som skall levereras ombord för
proviantering inte levereras direkt utan först ställs under tullkontroll
i det tredje land som är destination, skall bevis för att produkterna har
levererats ombord läggas fram i form av
— ett tulldokument, eller ett dokument bestyrkt av tullmyndighe-
terna i tredje landet, som visar att innehållet i en container ellerett helt parti produkter har placerats i ett proviantlager och att däribefintliga produkter uteslutande kommer att användas förproviantering; dokumentet kan utformas enligt förlagan i bilaga
III, och
— ett tulldokument, eller ett dokument bestyrkt av tullmyndighe-
terna i det tredje land där leveransen ägde rum, som visar attsamtliga produkter i containern eller det ursprungliga partietslutgiltigt har lämnat lagret och levererats ombord, och som
innehåller uppgifter om hur många delleveranser som ägt rum;
dokumentet kan utformas enligt förlagan i bilaga III.
c) Om de dokument som avses i a eller i b andra strecksatsen inte kan
läggas fram, får medlemsstaten godkänna att bevisningen sker medhjälp av ett mottagningsbevis som undertecknats av fartygetsbefälhavare eller av ett annat tjänstgörande befäl och som försettsmed fartygets stämpel.
Om de dokument som avses i b andra strecksatsen inte kan läggas
fram, får medlemsstaten godkänna att bevisningen sker med hjälp av1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 42
▼B
ett mottagningsbevis som är undertecknat av en anställd i flygbolaget
och som försetts med flygbolagets stämpel.
d) De dokument som nämns i a och b andra strecksatsen får inte
godkännas av medlemsstaten om de inte innehåller fullständigauppgifter om de produkter som levererats ombord och om datum förleveransen, registreringsnummer och namn (om ett sådant finns) påfartyget eller luftfartyget. För att säkerställa att de kvantiteter somlevererats som proviant verkligen motsvarar besättningens och
passagerarnas normala förbrukning ombord, får medlemsstaten
kräva att ytterligare uppgifter eller dokument läggs fram.
4. I samtliga fall skall det som stöd för en begäran om betalning
läggas fram en kopia eller fotokopia av transportdokumentet samt detdokument som visar att de produkter som skall användas som provianthar betalats.
5. Produkter som omfattas av de förfaranden som anges i artikel 40
får inte användas för leveranser i enlighet med punkt 3 b.
6. Artikel 17 skall gälla i tillämpliga delar.7. Bestämmelserna i artikel 37 skall inte gälla när denna artikel
tillämpas.
Artikel 46
1. Trots bestämmelserna i artikel 161.3 i förordning (EEG) nr 2913/
92 skall produkter avsedda för Helgoland anses vara exporterade när det
gäller bestämmelser om utbetalning av exportbidrag.
2. Produkter avsedda för San Marino skall inte anses vara
exporterade när det gäller bestämmelserna om betalning av export-bidrag.
Artikel 47
1. Ett bidrag kan beviljas för produkter som återexporteras enligt
artikel 883 i förordning (EEG) nr 2454/93 endast om en ansökan om
återbetalning eller eftergift av importtull senare avslås, och om övriga
villkor för beviljande av bidrag är uppfyllda.
2. Om varor återexporteras enligt det förfarande som avses i punkt 1,
skall en hänvisning till detta förfarande göras på det dokument somavses i artikel 5.4.
Artikel 48
När det gäller export för vilken exportören inte kan lämna in de bevis
som anges i artikel 16.1 och 16.2 och som är avsedd för
— väpnade styrkor som är stationerade i ett tredje land och som lyder
under en medlemsstat eller under en internationell organisation avvilken åtminstone en av medlemsstaterna är medlem,
— internationella organisationer som är etablerade i ett tredje land, och
av vilka minst en av medlemsstaterna är medlem,
— diplomatiska representationer i ett tredje land,
skall produkten anses ha importerats till det tredje land där sådana
väpnade styrkor är stationerade eller där sådana internationella
organisationer eller diplomatiska representationer är etablerade omexportören lägger fram bevis för att produkterna är betalda, och ettleveranserkännande utfärdat av de väpnade styrkor, den internationellaorganisation eller diplomatiska representation som produkterna harlevererats till i det berörda tredje landet.1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 43
▼B
AVDELNING IV
FÖRFARANDE VID UTBETALNING AV BIDRAG
KAPITEL 1
Allmänna villkor
Artikel 49
1. Exportbidraget skall utbetalas endast på exportörens uttryckliga
begäran och endast av den medlemsstat inom vars territoriumexportdeklarationen mottagits.
Ansökan om exportbidrag skall antingen göras
a) skriftligen, varvid medlemsstaten får föreskriva att en särskild
blankett skall användas för detta ändamål, eller
b) genom användning av datoriserat system, i enlighet med närmare
bestämmelser som skall antas av de behöriga myndigheterna.
Vid tillämpningen av denna punkt skall artikel 199.2 och 199.3 samt
artiklarna 222, 223 och 224 i förordning (EEG) nr 2454/93 gälla itillämpliga delar.
2. Utom vid force majeure skall de dokument som rör betalningen av
bidraget eller frisläppandet av säkerheten läggas fram inom tolvmånader från den dag då exportdeklarationen togs emot.
Om den exportlicens som används för export och som berättigar till
utbetalning av bidraget har utfärdats av en annan medlemsstat än denexporterande medlemsstaten skall dokumenten rörande betalningen avexportbidraget innehålla en fotokopia av fram- och baksidan av dennalicens med vederbörliga påteckningar.
3. Om kontrollexemplaret T 5, eller i tillämpliga fall, det nationella
dokument som styrker att utförsel från gemenskapens tullområde ägtrum, inte skickas tillbaka till avgångstullkontoret eller tillämplig central
myndighet inom tre månader efter utfärdandet, på grund av omständig-
heter som exportören inte råder över, får denne lämna en motiveradbegäran till det behöriga organet om att andra dokument skall anses somlikvärdiga.
Följande bestämmelser skall tillämpas när det gäller vilka dokument
som skall läggas fram som stöd för en sådan begäran:
a) Om ett kontrollexemplar eller nationellt dokument har utfärdats som
bevis för att produkterna har lämnat gemenskapens tullområde, skallexportören lägga fram
— len kopia eller fotokopia av transportdokumentet,
och
— ett dokument som visar att produkten har visats upp för ett
tullkontor i ett tredje land eller ett eller flera av de dokument somavses i artikel 16.1, 16.2 och 16.4.
Ett dokument av det slag som anges i andra strecksatsen behöver inte
krävas för export för vilken bidraget inte överstiger 1 200 euro; i
sådana fall måste dock exportören lägga fram bevis för betalning.
Vid export till tredje land som anslutit sig till Konventionen om ett
gemensamt transiteringsförfarande skall ett i det berörda landet ivederbörlig ordning attesterat returexemplar 5av det gemensammatransiteringsdokumentet, eller en bestyrkt fotokopia av detta eller ettmeddelande från avgångstullkontoret anses utgöra bevis.
b) Om artiklarna 36, 40 eller 44 tillämpas, skall exportören lägga fram
en bekräftelse av det tullkontor som ansvarar för kontrollen av den
berörda bestämmelsen att villkoren för att detta tullkontor skallkunna attestera kontrollexemplaret T 5är uppfyllda.
c) Om artikel 36.1 a eller artikel 40 tillämpas, skall det mottagnings-
bevis som avses i artikel 45.3 c och ett dokument som bevisar attprodukterna för proviantering har betalats läggas fram.1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 44
▼B
Vid tillämpningen av denna punkt skall med originalet av kontrolle-
xemplaret T 5jämställas ett intyg utfärdat av avgångstullkontoret somstyrker att kontrollexemplaret T 5i vederbörlig ordning lagts fram, och
som innehåller uppgifter om numret på T 5och det utfärdande
tullkontoret, samt det datum då produkten lämnade gemenskapenstullområde.
Bestämmelserna i punkt 4 skall tillämpas när likvärdiga bevis läggs
fram.
4. Om de dokument som krävs enligt artikel 16 inte kan läggas fram
inom den frist som anges i punkt 2, trots exportörens ansträngningar attfå tag på dem och överlämna dem i tid, får exportören på begäran därombeviljas ytterligare tid för att lägga fram dessa dokument.
5. Den begäran enligt punkt 3 - med eller utan styrkande bilagor - om
att andra dokument skall behandlas som likvärdiga måste inkomma
inom den frist som anges i punkt 2, och detsamma gäller den begäran
om förlängning av fristen som avses i punkt 4. Om en sådan begäraninkommer inom sex månader efter det fristen löpt ut skall emellertidbestämmelserna i artikel 50.2 första stycket gälla.
6. Om artikel 37 tillämpas skall - utom vid force majeure - de
dokument som rör betalningen av bidraget läggas fram inom tolv
månader från slutet av den månad då produkterna togs ombord. I det
tillstånd som avses i artikel 37.1 kan dock föreskrivas att exportörenskall lämna in en begäran om betalning inom en kortare frist.
7. De behöriga myndigheterna i en medlemsstat får kräva att de
dokument som stöder en begäran om betalning av bidrag översätts tilldenna medlemsstats officiella språk eller ett av dess officiella språk.
8. Den betalning som avses i punkt 1 skall utföras av behöriga
myndigheter inom tre månader från den dag då de har tillgång tillsamtliga underlag som gör det möjligt att avsluta behandlingen av detaktuella ärendet, utom vid fall av
a) force majeure,
eller
b) när en särskild administrativ utredning inletts beträffande bidragsbe-
rättigandet. I detta fall utgår inte betalning förrän rätten till bidrag
godkänts,
eller
c) vid tillämpning av den kvittning som fastställs i artikel 52.2 andra
stycket.
9. Bidraget kan hållas inne om beloppet per exportdeklaration uppgår
till högst 60 euro.
Artikel 50
1. Om alla de krav som ställs i gemenskapslagstiftningen för att bli
berättigad till ett bidrag är uppfyllda, utom kravet att iaktta en av de
frister som anges i artiklarna 7.1, 15.1 och 40.1, skall följande reglertillämpas:
a) Bidraget skall först minskas med 15%.
b) Det återstående bidraget, i fortsättningen kallat det nedsatta bidraget,
skall ytterligare minskas
i) med 2 % av det nedsatta bidraget för varje dag som den frist som
anges i artikel 15.1 har överskridits,
ii) med 5% av det nedsatta bidraget för varje dag som den frist som
anges i artikel 7.1 har överskridits, eller
iii) med 10 % av det nedsatta bidraget för varje dag som den frist
som anges i artikel 40.1 har överskridits.
2. Om bevis för att alla kraven i gemenskapslagstiftningen har
uppfyllts läggs fram inom sex månader efter utgången av de frister somanges i artikel 49.2 och 49.4, skall ett bidrag betalas ut som motsvarar85% av den summa som skulle ha betalats om alla krav hade uppfyllts.1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 45
▼B
Om bevis för att alla krav i gemenskapslagstiftningen har uppfyllts läggs
fram inom sex månader efter utgången av de frister som anges i artikel49.2 och 49.4, men de frister som anges i artiklarna 7.1, 15.1 eller 40.1
har överskridits, skall det bidrag som betalas ut vara lika med det
nedsatta bidraget enligt punkt 1, ytterligare minskat med 15% av detbelopp som skulle ha betalats ut om alla frister hade iakttagits.
3. Om bidraget har betalats ut i förskott i enlighet med artikel 24 och
om en eller flera av de tidsfrister som avses i artiklarna 7.1 och 15.1 inte
iakttagits skall den förverkade säkerheten vara lika med
— beloppet för den minskning som fastställts enligt punkt 1,
— plus 10 %.
Den återstående delen av säkerheten skall frisläppas.
Om ett bidrag har betalats ut i förskott enligt artikel 24, och det inom sex
månader efter utgången av de frister som anges i artikel 49.2 och 49.4styrkts att alla krav som ställs i gemenskapslagstiftningen har blivituppfyllda, skall 85% av säkerheten återbetalas.
Om, i det fall som avses i tredje stycket, en eller flera av de tidsfrister
som avses i artiklarna 7.1 och 15.1 dessutom inte har iakttagits skallföljande belopp återbetalas:
— ett belopp som motsvarar det belopp som skall återbetalas enligt
tredje stycket,
— minskat med beloppet för den säkerhet som förverkats enligt första
stycket.
4. Summan av bidragsminskningarna får inte överskrida hela det
bidragsbelopp som skulle ha betalats ut om alla krav hade uppfyllts.
5. Vid tillämpningen av denna artikel skall överskridande av fristen i
artikel 7.1 jämställas med överskridande av fristen i artikel 39.1.
6. Vid tillämpningen av artiklarna 4.2, 18.3 och 51
— skall beräkningen av de minskningar som anges i den här artikeln
grundas på det bidragsbelopp som följer av tillämpningen avartiklarna 4.2, 18.3 och 51,
— får det bidrag som går förlorat enligt den här artikeln inte överstiga
det bidrag som följer av tillämpningen av artiklarna 4.2, 18.3 och 51.
KAPITEL 2
Sanktioner och återvinning av felaktigt utbetalda belopp
Artikel 51
1. Om det konstateras att en exportör i avsikt att få exportbidrag har
ansökt om ett bidrag som är större än det som vederbörande har rätt till,skall bidraget för exporten i fråga vara lika med det bidrag som gällerför den faktiska exporten, minskat med ett belopp motsvarande
a) hälften av skillnaden mellan det begärda bidraget och det bidrag som
gäller för den faktiska exporten,
b) två gånger skillnaden mellan det begärda bidraget och det bidrag som
gäller för den faktiska exporten, om exportören med avsikt harlämnat felaktiga upplysningar.
2. Det begärda bidraget skall anses vara det belopp som erhålls vid en
beräkning på grundval av de upplysningar som lämnats enligt artikel 5
eller artikel 26.2. Om bidragssatsen varierar beroende på destination,skall den differentierade delen av det begärda bidraget beräknas pågrundval av de uppgifter beträffande kvantitet, vikt och destination somlämnats enligt artikel 49.
3. Den sanktion som avses i punkt 1 a skall inte tillämpas
a) vid fall av force majeure,
b) i undantagsfall då exportören på eget initiativ och snarast efter att ha
upptäckt att det begärda bidraget var för stort skriftligen underrättarde behöriga myndigheterna om detta, om inte den behöriga1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 46
▼B
myndigheten har informerat exportören om att den har för avsikt att
undersöka ansökan, eller exportören på annat sätt har fått kännedomom denna avsikt eller den behöriga myndigheten redan har
konstaterat att det begärda bidraget var oriktigt,
c) när det föreligger ett uppenbart fel beträffande det begärda beloppet
som erkänns av den behöriga myndigheten,
d) i de fall då bidragsansökan är i överensstämmelse med förordning
(EG) nr 1222/94, särskilt artikel 3.2 i denna, och har beräknats pågrundval av de genomsnittliga kvantiteter som använts under en
närmare angiven period,
e) i fall där vikten justeras, när viktavvikelsen beror på den
vägningsmetod som har tillämpats.
4. Om den minskning som avses i 1 a eller 1 b leder till ett negativt
belopp, skall exportören betala det negativa beloppet.
5. Om de behöriga myndigheterna konstaterar att det begärda
bidraget var oriktigt, att exporten inte har genomförts och att bidraget
därför inte kan minskas, skall exportören betala det sanktionsbelopp somavses i punkt 1 a eller b och som skulle gälla om exporten hadegenomförts. Om bidragssatsen varierar beroende på destination skall det,utom när det är fråga om en obligatorisk destination, vid beräkningen avdet begärda bidraget och av det bidrag som gäller tas hänsyn till den
lägsta positiva satsen eller till den sats som följer av destinationsang-
ivelsen i enlighet med artiklarna 24.2 eller 26.4, om denna sats är högre.
6. Den betalning som avses i punkterna 4 och 5skall äga rum senast
30 dagar efter mottagandet av betalningskravet. Om denna frist inte
uppfylls, skall exportören betala ränta för den period som börjar 30dagar efter datum för mottagandet av betalningskravet och slutar dagenföre datum för betalning av kravet till den räntesats som avses i artikel52.1.
7. Sanktionerna skall inte tillämpas enbart på grund av att det begärda
beloppet är högre än det bidrag som gäller enligt artiklarna 4.2, 18.3,35.2 och/eller 50.
8. Sanktionerna skall tillämpas utan att detta påverkar tillämpningen
av andra sanktioner som fastställs på nationell nivå.
9. Medlemsstaterna får avstå från att tillämpa sanktionsbelopp på 60
euro eller mindre per exportdeklaration.
10. Om den produkt som anges på export- eller betalningsdeklara-
tionen inte omfattas av licensen skall inget bidrag utgå ochbestämmelserna i punkt 1 skall inte gälla.
11. Om bidraget är förutfastställt skall sanktionsbeloppet beräknas på
grundval av de bidragssatser som gäller den dag då licensansökanlämnas in utan beaktande av det förlorade bidraget enligt artikel 4.1 ellerdet nedsatta bidraget enligt artiklarna 4.2 och 18.3. Om så är nödvändigt
skall dessa bidragssatser anpassas den dag då exportdeklarationen eller
betalningsdeklarationen tas emot.
Artikel 52
1. Utan att det påverkar förpliktelsen att betala det negativa belopp
som avses i artikel 51.4 skall mottagaren när det felaktigt utbetalas ettbidrag återbetala det felaktigt mottagna beloppet, inklusive eventuellasanktionsbelopp i enlighet med artikel 51.1, och en ränta som beräknas
på grundval av den tid som förflyter mellan utbetalning och återbetal-
ning. Dock gäller att
a) om återbetalningsplikten täcks av en ännu inte frisläppt säkerhet,
skall förverkan av denna säkerhet enligt artiklarna 25.1 eller 35.1anses gälla som återvinning av det återbetalningsskyldiga beloppet,
b) om säkerheten redan har frisläppts, skall mottagaren betala ett belopp
motsvarande den säkerhet som skulle ha blivit förverkad plus enränta som beräknas för perioden från datum för frisläppandet tilldagen före betalningsdatum.1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 47
▼B
Betalningen skall äga rum senast 30 dagar efter mottagandet av
betalningskravet.
Om ett belopp skall återbetalas får medlemsstaten vid beräkningen av
räntan utgå från att betalningen görsden tjugonde dagen efter den dag dååterbetalningen begärdes.
Räntesatsen skall beräknas enligt bestämmelserna i nationell lag, men
får inte ligga under den sats som tillämpas vid återvinning av nationella
belopp.
Det skall inte infordras någon ränta, eller på sin höjd ett belopp som
bestäms av medlemsstaten motsvarande den oskäliga vinsten, om den
felaktiga utbetalningen berodde på fel från den behöriga myndighetenssida.
Om bidraget har utbetalats till en person som har förvärvat rätten till
bidrag genom överlåtande, skall denne och exportören vara solidarisktansvariga för återbetalningen av de felaktigt utbetalda beloppen,felaktigt frisläppta säkerheter och ränta i samband med exporten ifråga. Den som förvärvat rätten har dock endast ett begränsat ansvar som
omfattar det belopp som utbetalats till honom plus ränta på detta belopp.
2. De återvunna beloppen, dvs. de belopp som avses i artikel 51.4 och
51.5, och inkasserad ränta skall betalas till utbetalningsställena, vilka
skall dra av dem från de utgifter som belastar Europeiska utvecklings-och garantifonden för jordbruket (EUGFJ), utan att detta påverkartillämpningen av artikel 7 i rådets förordning (EEG) nr 595/91(
1).
När betalningsfristen inte uppfylls, får medlemsstaterna besluta att
felaktigt utbetalda belopp, felaktigt frisläppta säkerheter och ränta framtill datum för avräkning i stället för att återbetalas skall dras av från
senare utbetalningar till exportören i fråga.
Bestämmelserna i andra stycket skall också gälla för belopp som skall
betalas i enlighet med bestämmelserna i artikel 51.4 och 51.5.
3. Utan att det påverkar möjligheten att avstå från att tillämpa
sanktioner för småbelopp i enlighet med artikel 51.9 får medlemssta-
terna avstå från att kräva återbetalning av felaktigt utbetalda belopp,
felaktigt frisläppta säkerheter, ränta och belopp som följer av artikel51.4, när summan av dessa belopp per exportdeklaration inte överstiger60 euro, och förutsatt att liknande fall i nationell lag täcks avmotsvarande regler om att avstå från indrivning.
4. Den återbetalningsplikt som avses i punkt 1 skall inte gälla
a) om betalningen har gjorts till följd av ett misstag av medlems-
staternas egna behöriga myndigheter eller av en annan berördmyndighet, och om misstaget inte rimligen kunde ha upptäckts avstödmottagaren som för sin del handlat i god tro, eller
b) om det förflyter mer än fyra år mellan den dag då stödmottagaren
underrättas om det slutliga beslutet om att bidrag beviljats och dendag då stödmottagaren för första gången av en nationell myndigheteller av gemenskapen får om det förflyter mer än fyra år mellan dendag då stödmottagaren underrättas om det slutliga beslutet om att
bidrag beviljats och den dag då stödmottagaren för första gången av
en nationell myndighet eller av gemenskapen får information om attutbetalningen i fråga är oriktig. Denna bestämmelse skall endasttillämpas om stödmottagaren handlat i god tro.
Mottagaren skall bära ansvaret för tredje mans handlingar som direkt
eller indirekt hänför sig till de formaliteter som krävs för utbetalningenav bidraget, inbegripet kontroll- och övervakningsföretags handlingar.
Bestämmelserna i denna punkt skall inte tillämpas på förskott av bidrag.
Om återbetalning inte skall ske med tillämpning av denna punkt skallden administrativa sanktion som avses i artikel 51.1 a inte tillämpas.1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 48
(1) EGT L 67, 14.3.1991, s. 11.
▼B
AVDELNING V
SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 53
Medlemsstaterna skall anmäla följande till kommissionen:
— De skall utan dröjsmål underrätta kommissionen om de fall då artikel
20.1 tillämpas; kommissionen skall underrätta övriga medlemsstater
om detta.
— De skall underrätta kommissionen om de kvantiteter för varje
tolvsiffrig kod som har exporterats utan exportlicens med förut-fastställelse av bidraget i de fall som avses i artikel 4.1 andra stycketförsta strecksatsen, artikel 6 och artikel 45. Medlemsstaterna skallvidta de åtgärder som krävs för att säkerställa att underrättelsen sker
senast under den andra månaden efter den månad då tullformalite-
terna för exporten fullgjordes.
Artikel 54
1. Förordning (EEG) nr 3665/87 upphör att gälla.Förordningen skall dock fortsätta att tillämpas
— på export för vilken exportdeklarationen togs emot innan denna
förordning börjar tillämpas
och
— på export för vilken förordning (EEG) nr 565/80 tillämpas och för
vilken betalningsdeklarationen togs emot innan denna förordningbörjar tillämpas.
2. I alla gemenskapsrättsakter, där det hänvisas till förordningarna
(EEG) nr 1041/67, (EEG) nr 192/75, (EEG) nr 2730/79, (EEG) nr 798/80, (EEG) nr 2570/84, (EEG) nr 2158/87 och (EEG) nr 3665/87 eller till
deras specifika artiklar skall dessa hänvisningar tolkas som hänvisningar
till denna förordning eller dess motsvarande artiklar.
En jämförelsetabell för artiklarna i förordning (EEG) nr 3665/87
återfinns i bilaga I.
Artikel 55
Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har
offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning .
Den är tillämplig från och med den 1 juli 1999.På begäran från berörda parter skall bestämmelserna i artiklarna 7.1
andra stycket och 15.4 tillämpas på export för vilken exporttullbehand-lingen fullgjorts från och med den 19 januari 1998.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 49
▼B
BILAGA I
Jämförelsetabell
Denna förordning Förordning (EEG) nr 3665/87
Artikel 1 Artikel 1
Artikel 2 Artikel 2Artikel 3 —Artikel 4 Artikel 2aArtikel 5Artikel 3
Artikel 6 Artikel 3a
Artikel 7 Artikel 4Artikel 8 Artikel 6Artikel 9 Artikel 6aArtikel 10 Artikel 7Artikel 11.1, 11.5och 11.6 Artikel 8
Artikel 11.2, 11.3 och 11.4 Artikel 10
Artikel 12 Artikel 9Artikel 13 Artikel 12Artikel 14 Artikel 16Artikel 15Artikel 17Artikel 16 Artikel 18
Artikel 17 Artikel 19
Artikel 18 Artikel 20Artikel 19 Artikel 21Artikel 20.1, 20.2 och 20.3 Artikel 5Artikel 20.4 Artikel 15.2Artikel 21 Artikel 13
Artikel 22 Artikel 14
Artikel 23 Artikel 15.1Artikel 24 Artikel 22Artikel 25Artikel 23Artikel 26 Artikel 25Artikel 27 Artikel 26
Artikel 28.1, 28.2, 28.3, 28.5och 28.6 Artikel 27
Artikel 29 Artikel 28Artikel 30 Artikel 28aArtikel 31 Artikel 29Artikel 32 Artikel 30Artikel 33 Artikel 31
Artikel 34 Artikel 32
Artikel 35Artikel 33Artikel 36 Artikel 34Artikel 37 Artikel 35Artikel 38 Artikel 36Artikel 39 Artikel 37
Artikel 40 Artikel 38
Artikel 41 Artikel 39Artikel 42 Artikel 40Artikel 43 Artikel 411999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 50
▼B
Denna förordning Förordning (EEG) nr 3665/87
Artikel 44 Artikel 42
Artikel 45Artikel 43
Artikel 46 Artikel 44
Artikel 47 Artikel 45
Artikel 48 Artikel 46
Artikel 49.1-49.7 Artikel 47
Artikel 49.9 Artikel 11.2
Artikel 50 Artikel 48
Artikel 51 Artikel 11.1
Artikel 52 Artikel 11.3-11.6
Artikel 53 Artikel 49
Artikel 54 Artikel 50
Artikel 55 Artikel 51
Bilaga I Bilaga I
Bilaga II Bilaga III
Bilaga III Bilaga IV
Bilaga IV
Bilaga V1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 51
▼B
BILAGA II
Förteckning över tredje länder som avses i artikel 16.2 d från vilka
betalningsmedel inte kan överföras innan varorna har importerats
Algeriet
Burundi
Ekvatorialguinea
KenyaLesothoMalawi
Malta
St LuciaSenegalTanzania1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 52
▼B
BILAGA III
1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 53
▼B
BILAGA IV
Förteckning över de tredje länder eller territorier som avses i artikel 17 b
och c
Island
Norge
Liechtenstein
SchweizHelgolandAndorra
Gibraltar
Ceuta och MelillaVatikanstatenMalta
Cypern
MarockoTurkiet
Estland
LettlandLitauenPolen
Tjeckien
SlovakienUngern
Rumänien
BulgarienAlbanienUkraina
Vitryssland
MoldovaRyssland
Georgien
ArmenienAzerbajdzjanSlovenien
Kroatien
Bosnien och HercegovinaSerbien och MontenegroF.d. jugoslaviska republiken Makedonien1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 54
▼B
BILAGA V
Förteckning över produkter för vilka artikel 20 punkt 4 d är tillämplig
I. Produkter som avses i artikel 1 i förordning (EG) nr 3072/95(ris).
II. Produkter som avses i artikel 1 i förordning (EEG) nr 1785/81 (socker och
isoglukos).
III. Produkter som avses i förordning (EEG) nr 1766/92 (spannmål).
IV.
KN-nummer Nötkött
0102 Levande nötkreatur och andra oxdjur
0201 Kött av nötkreatur eller andra oxdjur, färskt eller kylt
0202 Kött av nötkreatur eller andra oxdjur, fryst
02061095Njurtapp och mellangärde, färska eller kylda02062991 Njurtapp och mellangärde, frysta
V.
KN-nummer Mjölk och mjölkprodukter
0402 Mjölk och grädde, koncentrerade eller försatta med
socker eller annat sötningsmedel
04039011 till
04039039Kärnmjölk i form av pulver
04049021 till
04049089Mjölkbeståndsdelar
0405Smör och andra fetter och oljor framställda av mjölk
040620 Riven eller pulvriserad ost
040630 Smältost
04069013 till
04069027/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C150Annan ost04069061 till
04069081
04069086 till
04069088
VI.
KN-nummer Vin
22042962/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C150Bordsvin i bulk22042964
22042965
22042971
22042972
22042975
22042983
22042984
22042994
220429981999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 55
▼B
VII.
KN-nummerJordbruksprodukter som exporteras i form av varor som inte
omfattas av bilaga II till fördraget
19019091 - - - Utan innehåll av mjölkfett, sackaros, isoglukos,
druvsocker eller stärkelse eller innehållande mindre än
1,5% mjölkfett, 5% sackaros (inbegripet invertsocker)
eller isoglukos, 5% druvsocker eller stärkelse, med
undantag av livsmedelsberedningar i pulverform av
varor enligt nr 0401[ndash ]0404.
21011292 - - - Beredningar på basis av extrakter, essenser eller
koncentrat av kaffe.
21012092 - - - Beredningar på basis av extrakter, essenser eller
koncentrat av te eller matte.
35051010 till
35051090Dextrin och annan modifierad stärkelse.
38091010 till
38091090Appreturmedel, preparat för påskyndande av färgning
eller för fixering av färgämnen samt andra produkter
och preparat på basis av stärkelse eller stärkelse-
produkter.1999R0800 — SV — 24.04.1999 — 000.001 — 56