Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
"BRÅDETS DIREKTIV
av den 15 juli 1975
om avfall
(75/442/EEG)
(EGT L 194, 25.7.1975, s. 39)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
"M1 Rådets direktiv 91/156/EEG av den 18 mars 1991 L 78 32 26.3.1991
"M2 Rådets direktiv 91/692/EEG av den 23 december 1991 L 377 48 31.12.19911975L0442 — SV — 23.12.1991 — 002.001 — 1
RÅDETS DIREKTIV
av den 15 juli 1975
om avfall
(75/442/EEG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA
DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska
gemenskapen, särskilt artikel 100 och 235 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag,
med beaktande av Europaparlamentets yttrande (1),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2), och
med beaktande av följande:Olikheter mellan de bestämmelser om bortskaffande av avfall som redan
tillämpas eller som utarbetas i de olika medlemsstaterna kan skapa
ojämlika konkurrensvillkor och därmed direkt påverka den gemensamma
marknadens funktion. Det är därför nödvändigt med en tillnärmning av
lagstiftningen på detta område i enlighet med artikel 100 i fördraget.
Det framstår som nödvändigt att denna tillnärmning av lagstiftningen
åtföljs av gemenskapsåtgärder i form av mera långtgående regler, för att
uppnå en av gemenskapens målsättningar i fråga om miljöskyddet och
förbättringen av livskvaliteten. Vissa särskilda bestämmelser bör fast-
ställas för att möjliggöra detta. Eftersom fördraget inte tillhandahåller de
särskilda befogenheter som krävs bör artikel 235 i fördraget tillämpas.
Alla bestämmelser om bortskaffande av avfall måste främst syfta till att
skydda människors hälsa och miljön mot skadliga effekter som
uppkommer i samband med insamling, transport, behandling, förvaring
och deponering av avfall.
För att hushålla med naturresurserna bör återvinning av avfall och
användning av återvunnet material främjas.
I Europeiska gemenskapernas åtgärdsprogram för miljön (
3), betonas
behovet av gemenskapsåtgärder, bland annat i form av en harmonisering
av lagstiftningen.
Sådana effektiva och enhetliga regler om bortskaffande av avfall som
varken hämmar handeln inom gemenskapen eller påverkar konkurrens-
villkoren bör gälla för lös egendom som ägaren gör sig av med eller är
förpliktad att slutligt omhänderta i enlighet med bestämmelserna i
gällande nationell lagstiftning. Reglerna bör inte omfatta radioaktivt
avfall, avfall från gruvdrift, jordbruksavfall, djurkadaver, avloppsvatten,
gasformiga utsläpp eller avfall som omfattas av särskilda gemenskaps-
regler.
För att säkerställa att miljön skyddas bör ett tillståndssystem tillämpas
för företag som behandlar, förvarar eller deponerar avfall för andras
räkning. Vidare bör företag som själva bortskaffar sitt avfall eller
insamlar andras avfall omfattas av ett system för tillsyn. En plan bör
upprättas som avser de faktorer som främst bör beaktas i samband med
olika förfaranden för bortskaffande av avfall.
Den del av kostnaderna som inte täcks av intäkter vid behandlingen av
avfallet måste bestridas i enlighet med principen ”förorenaren betalar”.!B
(1) EGT nr C 32, 11.2.1975, s. 36.
(2) EGT nr C 16, 23.1.1975, s. 12.
(3) EGT nr C 112, 20.12.1973, s. 3.1975L0442 — SV — 23.12.1991 — 002.001 — 2
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här
anges:
a)Avfall: varje föremål, ämne eller substans som ingår i de kategorier
som anges i bilaga 1 och som innehavaren gör sig av med eller avser
eller är skyldig att göra sig av med.
Kommissionen skall enligt det förfarande som fastställs i artikel 18
senast den 1 april 1993 upprätta en förteckning över vilket avfall
som tillhör de kategorier som anges i bilaga 1. Denna förteckning
skall ses över periodiskt och vid behov omarbetas med iakttagande
av samma förfarande.
b)Producent: var och en som bedriver en verksamhet som ger upphov
till avfall (”ursprunglig producent”) och var och en som genom
förbehandling, blandning eller andra förfaranden ändrar avfallets art
eller sammansättning.
c)Innehavare: avfallsproducenten eller den fysiska eller juridiska
person som innehar avfallet.
d)Hantering: insamling, transport, återvinning och bortskaffande av
avfall, inklusive kontroll av sådan verksamhet och efterbehandling av
avfallsupplag.
e)Bortskaffande: de förfaranden som omfattas av bestämmelserna i
bilaga 2 A.
f)Återvinning: de förfaranden som omfattas av bestämmelserna i
bilaga 2 B.
g)Insamling: uppsamling, sortering eller blandning av avfall för vidare
transport.
Artikel 2
1. Direktivet skall inte omfatta
a) gasformiga utsläpp till luften,b) följande avfallsslag i den utsträckning de redan omfattas av annan
lagstiftning:
i) radioaktivt avfall,ii) avfall från prospektering, brytning, behandling och lagring av
mineralresurser samt utvinning i stenbrott,
iii) djurkadaver och jordbruksavfall i form av stallgödsel samt andra
naturliga, ofarliga ämnen som används i jordbruk,
iv) avloppsvatten, med undantag för avfall i flytande form,v) utrangerade sprängämnen.
2. Bestämmelser som avser särskilda fall eller som kompletterar
bestämmelserna i detta direktiv i fråga om hanteringen av vissa
avfallskategorier kan komma att beslutas genom särdirektiv.
Artikel 3
1. Medlemsstaterna skall besluta om lämpliga åtgärder för att främja
a) för det första, att avfall inte uppkommer och att avfall inte har
skadliga egenskaper eller att mängden avfall och avfallets skadlighet
begränsas, särskilt genom
— utveckling av rena tekniker som förbättrar hushållningen med
naturresurser,!B
!M11975L0442 — SV — 23.12.1991 — 002.001 — 3
— teknisk utveckling och utsläppande på marknaden av sådana
produkter som inte bidrar till eller endast i minsta möjliga
utsträckning bidrar till att öka avfallets mängd och skadlighet
eller föroreningsriskerna, beroende på de sätt på vilka produk-
terna framställs, används eller slutligt bortskaffas,
— utveckling av lämpliga tekniker för slutligt bortskaffande av
farliga ämnen som ingår i avfall som är avsett att återvinnas,
b) för det andra
— att avfall återvinns genom återanvändning, vidareutnyttjande,
materialåtervinning eller andra processer som syftar till att
utvinna sekundära råvaror, eller
— att avfall används som energikälla.
2. Utom i de fall då rådets direktiv 83/189/EEG av den 28 mars 1983
om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och
föreskrifter (1) är tilllämpligt, skall medlemsstaterna underrätta kommis-
sionen om de åtgärder som de avser att vidta för att uppnå de
målsättningar som anges i 1. Kommissionen skall underrätta de andra
medlemsstaterna och den kommitté som avses i artikel 18 om åtgärderna.
Artikel 4
Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa att
avfall återvinns eller bortskaffas utan fara för människors hälsa och utan
att processer eller metoder används som kan skada miljön, och särskilt
— utan risker för vatten, luft, jord eller växter och djur,
— utan att medföra olägenheter genom buller eller lukt,
— utan att negativt påverka landskapet och områden av särskilt intresse.Medlemsstaterna skall även vidta de åtgärder som krävs för att förbjuda
övergivande, dumpning och okontrollerat bortskaffande av avfall.
Artikel 5
1. Medlemsstaterna skall vidta lämpliga åtgärder, genom samarbete
mellan medlemsstater när detta är nödvändigt eller tillrådligt, för att
upprätta ett gemensamt, ändamålsenligt utformat nätverk av anlägg-
ningar eller andra inrättningar för bortskaffandet, med beaktande av
bästa tillgängliga teknik som inte medför oskäliga kostnader. Nätverket
måste utformas så att gemenskapen som helhet kan tå hand om sitt avfall
och så att medlemsstaterna var för sig närmar sig detta mål, med hänsyn
tagen både till geografiska förhållanden och behovet av specialiserade
anläggningar för vissa typer av avfall.
2. Nätverket måste även utformas så att det blir möjligt att ta hand om
avfallet vid någon av de närmast belägna lämpliga anläggningarna med
användning av de bäst anpassade metoderna och den bästa tekniken, så
att en hög nivå för miljö- och hälsoskyddet säkerställs.
Artikel 6
Medlemsstaterna skall inrätta eller utse en eller flera behöriga
myndigheter som skall ansvara för genomförandet av detta direktiv.
Artikel 7
1. För att uppnå de mål som anges i artikel 3 - 5 skall sådana behöriga
myndigheter som avses i artikel 6 vara skyldiga att så snart som möjligt
upprätta en eller flera planer för avfallshanteringen. Dessa avfallsplaner
skall i första hand omfatta
— typ, kvantitet och ursprung beträffande det avfall som skall
återvinnas eller bortskaffas,!M1
(1) EGT nr L 109, 26.4.1983, s.8.1975L0442 — SV — 23.12.1991 — 002.001 — 4
— allmänna tekniska krav,
— speciella åtgärder i fråga om vissa typer av avfall,
— lämpliga områden eller anläggningar för bortskaffande.
I planerna kan exempelvis anges
— de fysiska eller juridiska personer som får hantera avfall,— beräknade kostnader för återvinning och bortskaffande,
— lämpliga åtgärder för att främja en rationalisering av insamling,
sortering och behandling av avfall.
2. Medlemsstaterna skall när det är lämpligt samarbeta med övriga
berörda medlemsstater och med kommissionen när planerna upprättas.
De skall underrätta kommissionen härom.
3. Medlemsstaterna får vidta de åtgärder som krävs för att förhindra
avfallstransporter som inte överensstämmer med avfallsplanerna. De
skall underrätta kommissionen och medlemsstaterna om sådana åtgärder.
Artikel 8
Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa att
varje innehavare av avfall
— antingen överlåter det till en privat eller offentlig insamlare eller till
ett företag som tillämpar de förfaranden som avses i bilaga 2 A eller
2 B, eller
— själv återvinner eller bortskaffar avfallet enligt bestämmelserna i
detta direktiv.
Artikel 9
1. För genomförandet av artikel 4, 5 och 7 måste varje inrättning eller
företag som tillämpar de förfaranden som avses i bilaga 2 A erhålla ett
tillstånd från den behöriga myndighet som avses i artikel 6.
Ett sådant tillstånd skall omfatta:— mängd och slag av avfall
— tekniska krav,
— de säkerhetsåtgärder som skall vidtas,— platsen för bortskaffandet,
— behandlingsmetoden.
2. Tillstånd kan beviljas för en bestämd period. Tillstånden kan
utformas så att de skall förnyas och så att de innefattar villkor och
förpliktelser. Särskilt om den avsedda bortskaffningsmetoden inte är
godtagbar från miljöskyddssynpunkt kan tillstånd vägras.
Artikel 10
För genomförandet av artikel 4 skall tillståndsplikt gälla för varje
inrättning eller företag som tillämpar de förfaranden som avses i bilaga 2
B.
Artikel 11
1. Utan att det påverkar tillämpningen av rådets direktiv 78/319/EEG
av den 20 mars 1978 om giftigt och annat farligt avfall (
1), senast ändrat
genom Anslutningsakten för Spanien och Portugal, kan undantag från
tillståndsplikten i artikel 9 och artikel 10 tillämpas i fråga om
a) inrättningar eller företag som själva bortskaffar sitt avfall på den
plats där detta uppkommer, och!M1
(1) EGT nr L 84, 31.3.1978, s. 43.1975L0442 — SV — 23.12.1991 — 002.001 — 5
b) inrättningar eller företag som återvinner avfall.
Denna undantagsbestämmelse får endast tillämpas
— om de behöriga myndigheterna har beslutat om allmänna regler för
varje typ av verksamhet och fastställt för vilka typer av avfall och
avfallsmängder samt enligt vilka villkor verksamheten i fråga kan
befrias från tillståndsplikten, och
— om bestämmelserna i artikel 4 är uppfyllda med avseende på
avfallsslag och -mängder samt metoderna för bortskaffande eller
återvinning.
2. De inrättningar eller företag som avses i 1 skall registreras hos de
behöriga myndigheterna.
3. Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om de allmänna
regler som de antagit enligt 1.
Artikel 12
Vart tredje år skall medlemsstaterna lämna uppgifter till kommissionen
om genomförandet av detta direktiv genom en områdesrapport, som även
skall omfatta andra relevanta gemenskapsdirektiv. Rapporten skall
utarbetas på grundval av ett frågeformulär eller mallar som kommis-
sionen fastställer enligt förfarandet i artikel 6 i direktiv 91/692/EEG (1).
Frågeformuläret eller mallarna skall lämnas till medlemsstaterna sex
månader innan den period börjar som rapporten skall avse. Rapporten
skall lämnas till kommissionen senast nio månader efter utgången av den
treårsperiod som rapporten avser.
Den första rapporten skall omfatta perioden 1995-1997.
Kommissionen skall senast nio månader efter mottagandet av medlems-
staternas rapporter offentliggöra en gemenskapsrapport om genom-
förandet av direktivet.
Artikel 13
Inrättningar och företag som utför de verksamheter som avses i artikel
9-12 skall regelbundet inspekteras av de behöriga myndigheterna.
Artikel 14
Alla inrättningar och företag som avses i artikel 9 och 10 skall
— i fråga om avfall enligt bilaga 1 och förfaranden enligt bilaga 2 A
och 2 B föra anteckningar om kvantitet, art, ursprung och, i
förekommande fall, destination, insamlingsfrekvens, transportmetod
samt behandlingsmetod,
— efter anmodan lämna dessa uppgifter till de behöriga myndigheter
som avses i artikel 6.
Medlemsstaterna kan även föreskriva att kraven i denna artikel skall
gälla producenterna.
Artikel 15
I enlighet med principen ”förorenaren betalar” skall kostnaden för
bortskaffande av avfall belasta
— den innehavare som låter en insamlare eller ett företag som avses i
artikel 9 hantera avfallet, och/eller
— de tidigare innehavarna eller tillverkaren av den produkt från vilken
avfallet härrör.!M1
(1) EGT nr L 377, 31.12.1991, s. 48.!M2
!M11975L0442 — SV — 23.12.1991 — 002.001 — 6
Artikel 16
1. Vart tredje år med början den 1 april 1995 skall medlemsstaterna
sända en rapport till kommissionen om de åtgärder som har vidtagits för
att genomföra detta direktiv. Denna rapport skall ha sin utgångspunkt i
ett frågeformulär som har upprättats enligt det förfarande som anges i
artikel 18 och som kommissionen skall sända till medlemsstaterna sex
månader före nämnda dag.
2. På grundval av de rapporter som avses i 1 skall kommissionen vart
tredje år med början den 1 april 1996 offentliggöra en sammanfattande
rapport.
Artikel 17
De ändringar som krävs för att anpassa direktivets bilagor till
vetenskapliga och tekniska framsteg skall antas enligt förfarandet i
artikel 18.
Artikel 18
Kommissionen skall biträdas av en kommitté, som består av företrädare
för medlemsstaterna med en företrädare för kommissionen som ordfö-
rande.
Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till
åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som
ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är.
Kommittén skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel
148.2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på
förslag av kommissionen. Medlemsstaternas röster skall vägas enligt
ovan nämnda artikel. Ordföranden får inte rösta.
Kommissionen skall själv anta förslaget om det har tillstyrkts av
kommittén.
Om förslaget inte har tillstyrkts av kommittén eller om inget yttrande
avges, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet vilka åtgärder som
skall vidtas. Rådet skall fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet.
Om rådet inte har fattat något beslut inom tre månader från det att
förslaget mottagits, skall kommissionen själv besluta att de föreslagna
åtgärderna skall vidtas.
Artikel "M1193
Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser som är nödvändiga
för att följa detta direktiv inom 24 månader efter dagen för anmälan och
skall genast underrätta kommissionen om detta.
Artikel "M1203
Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala
bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som
omfattas av detta direktiv.
Artikel "M1213
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.!M1
!B1975L0442 — SV — 23.12.1991 — 002.001 — 7
BILAGA 1
A VFALLSKATEGORIER
Q 1 Produktions- eller konsumtionsrester som inte specificeras närmare nedan.
Q 2 Produkter som inte uppfyller uppställda krav.
Q 3 Produkter för vilka tiden för användning har löpt ut.Q 4 Material som spillts ut, förlorats eller utsatts för någon annan olycks-
händelse, inklusive material, utrustning o.d. som förorenats på grund av
olyckshändelsen.
Q 5 Material som förorenats eller nedsmutsats i samband med planerade
åtgärder (t.ex. rester från reningsförfaranden, förpackningsmaterial,behållare etc.).
Q 6 Oanvändbara delar (t.ex. kasserade batterier, utbrända katalysatorer etc.).
Q 7 Ämnen som inte längre har tillfredställande prestanda (t.ex. förorenade
syror, förorenade lösningsmedel, förbrukade härdsalter etc.).
Q 8 Restprodukter från industriprocesser (t.ex. slagg, destillationsåterstoder
etc.).
Q 9 Restprodukter från processer för att begränsa förorening (t.ex. skrubbers-
lam, avskilt stoft från textil- eller glasfiberfilter, använda filter etc.).
Q 10 Restprodukter från mekanisk bearbetning av metallytor (t.ex. svarv- och
frässpån etc.).
Q 11 Restprodukter från utvinning och bearbetning av råvaror (t.ex. gruvslagg,
slopolja etc.).
Q 12 Material som förorenats genom uppblandning (t.ex. olja förorenad av PCB
etc.).
Q 13 Varje material, ämne eller produkt vars användning har förbjudits i lag
eller andra föreskrifter.
Q 14 Varor som innehavaren inte längre har användning för (t.ex. utgallrat
material från jordbruk, hushåll, kontor, handel och affärsverksamhet etc.).
Q 15 Förorenade material, ämnen och produkter som uppkommit som resultat
av marksanering.
Q 16 Samtliga material, ämnen och produkter som inte omfattas av någon av
ovanstående kategorier.!
M11975L0442 — SV — 23.12.1991 — 002.001 — 8
BILAGA 2 A
BORTSKAFFNINGSFÖRFARANDEN
OBS: I denna bilaga förtecknas sådana bortskaffningsförfaranden som före-
kommer i praktiken. Enligt artikel 4 måste avfall tas om hand utan riskerför människors hälsa och utan användning av processer eller metoder som
kan antas skada miljön.
D 1 Deponering på eller under markytan (t.ex. på avfallsupplag etc.).D 2 Behandling i markbädd (t.ex. biologisk nedbrytning av flytande avfall och
slam i jord etc.).
D 3 Djupinjicering (t.ex. insprutning av pumpbart avfall i källor, saltgruvor
eller naturligt förekommande förvaringsrum etc.).
D 4 Invallning (t.ex. placering av flytande avfall och slam i dagbrott, dammar
eller laguner etc.).
D 5 Särskilt utformad markdeponering (t.ex. placering i inklädda, separata
förvaringsutrymmen som är täckta och avskilda från varandra och från denomgivande miljön etc.).
D 6 Utsläpp av fast avfall till andra vatten än hav/oceaner.
D 7 Utsläpp till hav/oceaner inklusive deponering under havsbotten.
D 8 Sådan biologisk behandling som inte annars anges i denna bilaga och som
leder till en slutprodukt i form av föreningar eller blandningar sombortskaffas med ett förfarande som avses i denna bilaga.
D 9 Sådan fysikalisk-kemisk behandling som inte annars anges i denna bilaga
och som leder till en slutprodukt i form av föreningar eller blandningarsom bortskaffas med ett förfarande som avses i denna bilaga (t.ex.avdunstning, torkning, kalcinering etc.).
D 10 Förbränning på land.
D 11 Förbränning till havs.D 12 Permanent lagring (t.ex. placering av behållare i en gruva etc.).D 13 Sammansmältning eller blandning före behandling med ett förfarande som
avses i denna bilaga.
D 14 Omförpackning före behandling med ett förfarande som avses i denna
bilaga.
D 15 Lagring innan ett förfarande som avses i denna bilaga tillämpas, utom
tillfällig lagring före insamling som sker på den plats där avfallet har
uppkommit.!
M11975L0442 — SV — 23.12.1991 — 002.001 — 9
BILAGA 2 B
ÅTERVINNINGSFÖRFARANDEN
OBS: I denna bilaga förtecknas sådana återvinningsförfaranden som före-
kommer i praktiken. Enligt artikel 4 måste avfall tas om hand utan riskerför människors hälsa och utan användning av processer eller metoder som
kan antas skada miljön.
R 1 Vidareutnyttjande/regenerering av lösningsmedel.R 2 Återvinning/vidareutnyttjande av organiska ämnen som inte används som
lösningsmedel.
R 3 Återvinning/vidareutnyttjande av metaller och metallföreningar.
R 4 Återvinning/vidareutnyttjande av andra oorganiska material.R 5 Regenerering av syror och baser.R 6 Återvinning av komponenter som använts vid rening eller annan förore-
ningsbekämpning.
R 7 Återvinning av komponenter från katalysatorer.R 8 Omraffinering av olja eller annan återanvändning av olja.R 9 Användning främst som bränsle eller som annan energikälla.
R 10 Markspridning som medför agrikulturella eller ekologiska fördelar,
inklusive kompostering och andra biologiska omvandlingsprocesser, utomi fråga om avfall som undantas enligt artikel 2.1 b iii.
R 11 Användning av avfall som har uppkommit genom något av förfarandena R
1-R 10.
R 12 Utväxling av avfall som skall bli föremål för något av förfarandena R 1-R
11.
R 13 Lagring av material som skall bli föremål för något av förfarandena i
denna bilaga, utom tillfällig lagring före insamling som sker på den plats
där avfallet har uppkommit.!
M11975L0442 — SV — 23.12.1991 — 002.001 — 10