1996L0049 — SV — 21.02.2001 — 001.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS DIREKTIV 96/49/EG
av den 23 juli 1996
om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om transport av farligt gods på järnväg
(EGT L 235, 17.9.1996, s. 25)
Ändrat genom:
Officiellatidningen
nr sidada tum
►M1Kommissionens direktiv 96/87/EG av den 13 december 1996 L 335 45 24.12.1996
►M2Kommissionens direktiv 1999/48/EG av den 21 maj 1999 L 169 50 5.7.1999
►M3Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/62/EG av den 10 oktober
2000L 279 44 1.11.2000
►M4Kommissionens direktiv 2001/6/EG av den 29 januari 2001 L 30 42 1.2.2001
▼B
RÅDETS DIREKTIV 96/49/EG
av den 23 juli 1996
om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om transport av
farligt gods på järnväg
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenska-pen, särskilt artikel 75 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag(
1),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2),
i enlighet med det i artikel 189c i fördraget angivna förfarandet(3), och
med beaktande av följande:
1.Omfattningen av transporter av farligt gods på järnväg har under
senare år ökat kraftigt och därmed har olycksrisken ökat.
Åtgärder bör följaktligen vidtas för att denna typ av transporterskall kunna utföras under sådana betingelser som ger störstamöjligasäkerhet.
2.Alla medlemsstater är fördragsslutande parter i Fördraget om
internationell järnvägstrafik (COTIF), som i sitt bihang B
fastställer enhetliga regler för avtalet om internationelljärnvägsbefordran av gods (CIM), vars bilaga I utgör reglementetom internationell järnvägsbefordran av farligt gods (RID).Fördragets geografiska tillämpningsområde sträcker sig utanför
gemenskapen.
3.Det fördraget omfattar inte nationell transport av farligt gods på
järnväg. Följaktligen är det viktigt att säkerställa en enhetligtillämpning av harmoniserade säkerhetsbestämmelser i hela ge-
menskapen. Det lämpligaste sättet att nå detta mål är att
anpassa medlemsstaternas lagstiftningar till RID.
4.Med iakttagande av subsidiaritetsprincipen bör denna tillnärm-ning av lagstiftningarna ske för att kunna säkerställa en högsäkerhetsnivå hos nationella och internationella transporter, för
att garantera att snedvridna konkurrensförhållanden undanröjs
och för att underlätta den fria rörligheten för varor och tjänsteri hela gemenskapen, samt för att säkerställa enhetlighet medannan gemenskapslagstiftning.
5.Bestämmelserna i detta direktiv påverkar inte gemenskapen ochdess medlemsstaters åtagande att i framtiden i englighet med demål som anges i kapitel 19 i Agenda 21 från UNCED-konfe-rensen i Rio de Janeiro i juni 1992 harmonisera systemen förklassificering av farliga ämnen.
6.Det finns ännu inte någon särskild gemenskapslagstiftning somreglerar de säkerhetsmässiga förhållandena för transport avbiologiska agens och genetiskt modifierade mikroorganismer,som omfattas av rådets direktiv 90/219/EEG(
4), 90/220/EEG(5)
och 90/679/EEG(6).1996L0049 — SV — 21.02.2001 — 001.001 — 2
(1) EGT nr C 389, 31.12.1994, s. 15, och ändrad ståndpunkt överlämnad den 3
oktober 1995 (ännu inte offentliggjord i EGT).
(2) EGT nr C 236, 11.9.1995, s. 36.
(3) Europaparlamentets yttrande av den 13 juli 1995 (EGT nr C 249, 25.9.1995,
s. 138), rådets gemensamma ståndpunkt av den 8 december 1995 (EGT nr C
356, 30.12.1995, s. 34) och Europaparlamentets beslut av den 16 april 1996
(EGT nr C 141, 13.5.1996, s. 51).
(4) EGT nr L 117, 8.5.1990, s. 1. Direktivet ändrat genom kommissionens
direktiv 94/51/EG (EGT nr L 297, 18.11.1994, s. 29).
(5) EGT nr L 117, 8.5.1990, s. 15. Direktivet ändrat genom kommissionens
direktiv 94/15/EG (EGT nr L 103, 22.4.1994, s. 20).
(6) EGT nr L 374, 31.12.1990, s. 1. Direktivet senast ändrat genom kommis-
sionens direktiv 95/30/EG (EGT nr L 155, 6.7.1995, s. 41).
▼B
7.Bestämmelserna i detta direktiv är tillämpliga utan att de
påverkar tillämpningen av andra gemenskapsbestämmelser om
arbetstagarnas säkerhet och miljöskydd.
8.Medlemsstaterna måste på sina territorier kunna tillämpasärskilda regler för rörligheten avseende transport av farligtgods på järnväg.
9.Medlemsstaterna bör vad gäller nationella transporter av farligtgods på järnväg behållarätten a tt provisoriskt tillämpareglersom överensstämmer med Förenta nationernas multimodalarekommendationer för transport av farligt gods i den utsträck-ning som RID ännu inte har harmoniserats med dessa regler,
vilka bör underlätta intermodal transport av farligt gods.
10.Varje medlemsstat bör, enbart av andra skäl än säkerhets-
mässiga, behålla rätten att reglera och förbjuda nationelltransport av visst farligt gods på järnväg.
11.Hänsyn bör tas till de strängare säkerhetsåtgärder som tillämpas itunneln under Engelska kanalen på grund av dennas särskildaegenskaper, framför allt dess sträckning och längd, ochmedlemsstaterna bör ges möjlighet att införa samma slagsåtgärder när liknande situationer uppstår. Vissa medlemsstater
bör kunna tillämpa strängare regler för gods som skall transpor-
teras på grund av temperaturen i godsets omgivning.
12.För att kunna beakta vikten av nödvändiga investeringar på dettaområde bör en övergångsperiod fastställas, så att medlemssta-terna tillfälligt kan upprätthålla vissa särskilda nationellabestämmelser om konstruktions- eller användningskrav förtankar, behållare, förpackningar, eller nödåtgärdskod.
13.Utnyttjandet av den nya tekniska och industriella utvecklingenfår inte hämmas och bestämmelser om tillfälliga undantag bör
därför införas.
14.RID-bestämmelsernatillåter bestämmelser om a vvikelserhärifrån och det stora antalet avtal som har ingåtts bilateralt
mellan medlemsstaterna hindrar det fria tillhandahållandet avtjänster för transport av farligt gods. Införandet av denödvändiga bestämmelserna i bilagan till detta direktiv bör göradet möjligt att undvika sådana avvikelser. Det är viktigt attmedlemsstaterna under en övergångsperiod kan fortsätta att
tillämpa befintliga avtal mellan sig.
15.Järnvägstransporter av farligt gods till eller från tredje land är
tillåtnai den mån som de utförs i enlighet med RID-bestämmel-serna. Vad gäller transporter från eller till republikerna i detforna Sovjetunionen, som inte är fördragsslutande parter iCOTIF, bör medlemsstaterna emellertid införa lämpligabestämmelser om dessa transporter för att säkerställa att säker-
hetsnivån motsvarar den som fastlagts i RID.
16.Detta direktiv bör snabbt kunna anpassas till den tekniskautvecklingen, särskilt genom antagande av de nya bestämmelser
om vilka beslut fattas inom ramen för RID. En kommitté bördärför upprättas och ett förfarande införas som innebär ett närasamarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen inomdennakommitté.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
Tillämpningsområde
Artikel 1
1. Detta direktiv skall tillämpas på transport av farligt gods med
järnväg inom eller mellan medlemsstaterna. Medlemsstaterna får dockfrån tillämpningsområdet undanta transport av farligt gods som1996L0049 — SV — 21.02.2001 — 001.001 — 3
▼B
genomförs med hjälp av transportmedel som tillhör de väpnade styr-
korna eller för vilka dessa är ansvariga.
2. Bestämmelserna i detta direktiv skall inte påverka medlemssta-
ternas rätt att, med iakttagande av gemenskapsrätten, ställa särskildasäkerhetskrav för nationell eller internationell transport av farligt godspå järnväg, i den mån bilagan till det här direktivet inte täcker detta
område, särskilt såvitt avser
— tågtrafik,
— utanordning av godsvagnar i tåg i nationell trafik,— driftsbestämmelser i samband med transportrelaterade operationer
som till exempel rangering och parkering,
— personalutbildning och administration av information beträffande
farligt gods som transporteras,
— särskilda regler för transport av farligt gods med passagerartåg.
Artikel 2
I dettadirektiv a vses med
—RID:reglementet om internationell järnvägsbefordran av farligt
gods, som finns i bilaga I till bihang B till Fördraget om internatio-nell järnvägstrafik (COTIF), inklusive ändringar,
—CIM:de enhetliga rättsreglerna för avtal om internationell
järnvägsbefordran av gods, som finns i bihang B till Fördraget ominternationell järnvägstrafik (COTIF), med ändringar,
—farligt gods: de ämnen och föremål som inte får transporteras på
järnväg eller som endast får transporteras på särskilda villkor i
enlighet med bilagan till detta direktiv,
—transport: sådan järnvägstransport av farligt gods som helt eller
delvis utförs inom en medlemsstats territorium, inbegripet såvällastning och lossning av gods som omlastning till eller från ett
annat transportslag samt stopp, som är nödvändiga på grund av
betingelserna för transporten, och som omfattas av bilagan till dettadirektiv, utan att det påverkar medlemsstaternas bestämmelser omansvar som är en följd av sådana operationer. Transporter somendast sker inom ett företags område skall inte omfattas av dennadefinition.
Artikel 3
1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 6, får farligt gods
som är förbjudet att transportera enligt bestämmelserna i bilagan inte
transporteras på järnväg.
2. Om inte annat föreskrivs i detta direktiv, och utan att det påverkar
tillämpningen av bestämmelserna om järnvägsföretagens tillträde till
marknaden eller bestämmelser som på ett allmänt sätt är tillämpliga
på transport av gods på järnväg, är transport på järnväg av annat farligtgods tillåtet, om den är förenlig med bestämmelserna i bilagan.
KAPITEL II
Avvikelser, begränsningar och undantag
Artikel 4
I fråga om nationella transporter på järnväg, kan en medlemsstat
upprätthålla de bestämmelser i sin nationella lagstiftning om transportav farligt gods på järnväg som är förenliga med Förenta nationernas
rekommendationer om transport av farligt gods, tills bilagan till detta
direktiv har revideras så att den överensstämmer med dessa rekommen-dationer. I detta fall skall den berörda medlemsstaten underrättakommissionen om detta.
Artikel 5
1. Utan att det påverkar tillämpningen av andra gemenskapsbe-
stämmelser, skall medlemsstaterna endast av andra skäl äntransportsäkerhetsmässiga, som har samband med den nationella säker-1996L0049 — SV — 21.02.2001 — 001.001 — 4
▼B
heten eller skyddet av miljön, behålla rätten att reglera eller förbjuda
transport av visst farligt gods inom sitt territorium.
2. a) Beträffande transport genum tunneln under Engelska kanalen kan
Frankrike och Förenade kungariket införa strängare bestämmelser
än de som anges i bilagan. Kommissionen skall få meddelande
om dessabestämmelser och meddelade övrigamedlemssta ternaom detta.
b) Om en medlemsstat bedömer att dessa strängare bestämmelser
bör tillämpas på transport inom dess territorium genom tunnlar
med liknande egenskaper som de som avses i punkt 1, skall den
underrätta kommissionen om detta. Denna skall i enlighet medförfarandet i artikel 9 besluta om den ifrågavarande tunneln harliknande egenskaper. De bestämmelser som en medlemsstat antarskall meddelas kommissionen, som skall underrätta de övriga
medlemsstaterna om detta.
c) De medlemsstater vilkas omgivningstemperatur regelbundet är
lägre än −20º C får, tills bestämmelser om lämpligareferenstem-peraturer för vissa bestämda klimatzoner införs i bilagan, införasträngare bestämmelser med avseende på
►
M3användningstemperaturer för material i plastförpack-
ningar, tankar och tillhörande utrustning avsett att användas ◄
vid nationell transport av farligt gods.
3. Om en medlemsstat till följd av en olyckshändelse eller en inci-
dent finner att säkerhetsbestämmelserna kan förbättras så att de riskersom är förbundna med transporten minskas och att åtgärder måstevidtas omedelbart, skall den på planeringsstadiet underrätta kommis-
sionen om de åtgärder den avser att vidta. Kommissionen skall i
enlighet med förfarandet i artikel 9 besluta huruvida ett genomförandeav dessa åtgärder kan tillåtas och bestämma hur länge de skall tillä-mpas.
4. Medlemsstaterna kan upprätthålla de nationella bestämmelser som
den 31 december 1996 gäller för transport och förpackning av ämnensom innehåller dioxiner eller furaner.
Artikel 6
1. I de fall där transporten innefattar ett sjö- eller luftavsnitt får
medlemsstaterna tillåta järnvägstransport på sina territorier av farligtgods som är klassificerat, förpackat och märkt i överensstämmelse
med internationella krav för sjö- eller lufttransport.
Om det ingår ett sjöavsnitt i en nationell eller internationell transport,
får medlemsstaterna för att ta hänsyn till internationella regler om
sjötransport, däribland internationella regler om färjetransport, tillämpabestämmelser som kompletterar bestämmelserna i bilagan.
2. Bestämmelserna i bilagan om användning av transportdokument
och om vilka språk som skall användas vid märkningen eller i trans-portdokumenten skall inte gälla för transport som är begränsad till enenda medlemsstats territorium. Medlemsstaterna får tillåta att andra
dokument och språk än de som anges i bilagan används för transporter
som är begränsade till deras eget territorium.
3. En medlemsstat får inom sitt territorium tillåta användning av
järnvägsvagnar som är tillverkade före den 1 januari 1997 och sominte överensstämmer med dettadirektiv, men vilka s konstruktion följerde bestämmelser i den nationella lagstiftningen som var i kraft den 31december 1996, under förutsättning att sådana vagnar uppfyller säker-
hetskraven.
Tankar och järnvägsvagnar som är byggda från och med den 1 januari
1997 och som inte överensstämmer med bilagan, men vilkas konstruk-tion uppfyller de krav i detta direktiv som gällde vid den tidpunkt då debyggdes får emellertid fortsätta att användas vid nationella transporterfram till ett datum som fastställs i enlighet med det förfarande somavses i artikel 9.1996L0049 — SV — 21.02.2001 — 001.001 — 5
▼M3
▼B
4. En medlemsstat får upprätthålla de nationella bestämmelser om
tillverkning, användning och transportvillkor för nya tankar och nyabehållare som motsvarar klass 2 i bilagan, som är i kraft den 31
december 1996 och som avviker från bestämmelserna i bilagan tills
hänvisningar till normer för konstruktion och användning av sådanatankar och behållare införs i bilagan med samma bindande verkansom de bestämmelser den innehåller, dock längst till och med►
M3den 30 juni 2001 ◄. Behållare och tankar som tillverkats före
►M3den 1 juli 2001 ◄och som uppfyller säkerhetskraven, får även
i fortsättningen användas på de ursprungliga villkoren.
Datumen 30 juni 2001 och 1 juli 2001 skall senareläggas för behållare
och tankar för vilka det inte finns detaljerade tekniska föreskrifter eller
för vilka det i bilagan inte har förts in tillräckliga hänvisningar till rele-vanta europeiska standarder.
De behållare och tankar som nämns i andra stycket och senaste datum
för tillämpningen av detta direktiv med avseende på dessa behållare
och tankar skall fastställas enligt det förfarande som avses i artikel 9.
5. En medlemsstat får upprätthålla andra nationella bestämmelser än
de som finns i bilagan i fråga om referenstemperaturen vid transport
inom sitt territorium av flytande gaser eller av blandningar av flytande
gaser, tills bestämmelser om lämpliga referenstemperatur för bestämdaklimatzoner har införlivats med europeiska standarder och hänvisningtill dessa standarder har gjorts i bilagan.
6. Varje medlemsstat får vid transport inom sitt territorium tillåta
användning av förpackningar som är tillverkade före den 1 januari
1997 men som inte är godkändai överensstämmelse med RID, förutsa ttatt förpackningen är märkt med tillverkningsdagen, kan klara de rele-vanta provningarna i enlighet med kraven i de nationellabestämmelser som gäller den 31 december 1996, och uppfyller säker-hetskraven (vilket i förekommande fall innebär provningar och
kontroller), enligt följande ordning: stora metallbehållare för bulkvaror
samt metallfat med en kapacitet på mer än 50 liter får användas underen tidsperiod på högst 15 år från och med tillverkningsdagen. Andrametallförpackningar och alla plastförpackningar får användas under entidsperiod på högst fem år från och med tillverkningsdagen, dock inte
efter den 31 december 1998.
7. En medlemsstat får till och med den 31 december 1998 tillåta
transport på sitt territorium av visst farligt gods som förpackats föreden 1 januari 1997, förutsatt att godset är klassificerat, förpackat ochmärkt i enlighet med kraven i de nationella bestämmelser som gälldeföre den 1 januari 1997.
8. Varje medlemsstat får för nationella transporter på järnväg inom
sitt territorium upprätthållade bestämmelser i sin la gstiftning somgäller den 31 december 1996 för märkning med en nödåtgärdskod iställe för det faronummer som anges i bilagan.
9. Varje medlemsstat får, förutsatt att den i förväg, senast den 31
december 2002 eller fram till två år efter sista tillämpningsdagen förde ändrade versionerna av bilagorna A och B till detta direktiv anmälerdettatill kommissionen, införabestämmelser som är mindre strängaän
de som anges i bilagorna för transport begränsad till sitt eget territo-
rium av endast små mängder av visst farligt gods, med undantag förämnen med hög eller medelhög grad av radioaktivitet.
Dessa undantag skall gälla utan åtskillnad.Utan hinder av ovanstående får varje medlemsstat, förutsatt att den i
förväg anmäler detta till kommissionen, när som helst införa
bestämmelser som liknar bestämmelser som andra medlemsstater harinfört med hänvisning till dennapunkt.
Kommissionen skall undersöka om alla de villkor som föreskrivs i
denna punkt är uppfyllda och i enlighet med det förfarande som avses1996L0049 — SV — 21.02.2001 — 001.001 — 6
▼M3
▼B
▼M3
▼M3
i artikel 9 besluta om huruvida de berörda medlemsstaterna får införa
dessa undantag.
10. En medlemsstat får utfärda tillstånd som endast gäller på dess
territorium för enstaka transporter av farligt gods vilka antingen ärförbjudna enligt bilagan eller utförs på andra villkor än de som angesi bilagan, under förutsättning att dessa enstaka transporter är klart defi-nierade och tidsbegränsade.
11. Medlemsstaterna får, förutsatt att de i förväg anmäler detta till
kommissionen, på särskilt angivna sträckor inom sina territorier tillåtaregelbundna transporter av farligt gods, som utgör en del av en angivenindustriell process, som antingen är förbjuden enligt bestämmelserna i
bilagan eller utförs på andra villkor än de som anges i bilagan, när
dessa operationer är av lokal karaktär och är underkastade strängkontroll på klart angivna villkor.
Kommissionen skall undersöka om de krav som föreskrivs i första
stycket är uppfyllda och i enlighet med det förfarande som avses i
artikel 9 besluta om huruvida de berörda medlemsstaterna får tillåta
dessatra nsporter.
12. Medlemsstaterna får medge tillfälliga undantag från bilagan för
att på sina territorier utföra de provningar som är nödvändiga förändringar av dessa bestämmelser för att anpassa dem till den tekniskaoch industriella utvecklingen, förutsatt att säkerheten inte åsidosätts.Kommissionen skall underrättas om detta och skall i sin tur underrätta
de andra medlemsstaterna.
Tillfälliga undantag som medlemsstaternas behöriga myndigheter
kommer överens om på grundval av bilagan, skall ges formen av ettmultilateralt avtal som den myndighet som tar initiativ till avtalet
föreslår samtliga medlemsstaters behöriga myndigheter att ingå.
Kommissionen skall underrättas om detta.
De undantag som avses i första och andra styckena skall medges utan
diskriminering på grund av avsändarens, operatörens eller mottagarens
nationalitet eller etableringsort. De skall gälla under en tid av högst
fem år och kan inte förlängas.
13. En medlemsstat får längst till och med den 31 december 1998
tillämpa avtal som har ingåtts med andra medlemsstater utan diskrimi-nering på grund av avsändarens, operatörens eller mottagarens
nationalitet eller etableringsort. Alla framtida undantag skall vara i
överensstämmelse med punkt 12.
14. Medlemsstaterna får, förutsatt att de i förväg anmäler detta till
kommissionen, tillåta transport av farligt gods enligt villkor som ärmindre stränga än de som anges i bilagan när det gäller lokala trans-porter på korta sträckor som är begränsade till hamnområden,flygplatser eller industriområden.
Kommissionen skall undersöka om alla de villkor som föreskrivs i
första stycket är uppfyllda och i enlighet med det förfarande som avsesi artikel 9 besluta om huruvida de berörda medlemsstaterna får tillåtadessatra nsporter.
Artikel 7
1. Med förbehåll för nationella bestämmelser eller gemenskapsbe-
stämmelser om tillträde till marknaden, kan järnvägstransport avfarligt gods mellan gemenskapens territorium och tredje länders territo-rium tillåtas i den utsträckning som transporten sker i enlighet medRID-bestämmelserna.
2. Det här direktivet påverkar inte medlemsstaternas rätt att på sina
territorier och efter underrättelse till kommissionen införabestämmelserom transport på järnväg av farligt gods, som sker från eller till repu-bliker i det forna Sovjetunionen som inte är fördragsslutande partertill COTIF. Dessa bestämmelser gäller bara transport på järnväg av1996L0049 — SV — 21.02.2001 — 001.001 — 7
▼B
▼M3
▼B
▼B
farligt gods (som kolli, bulklast eller i tankar) med järnvägsvagner som
godkänts av en stat som inte är fördragsslutande part i COTIF. Genomlämpliga åtgärder och förpliktelser skall de berörda medlemsstaterna
säkerställa att säkerhetsnivån motsvarar den som föreskrivs i RID-
bestämmelserna. För vissa medlemsstater gäller bestämmelserna i dettastycke endast cisternvagnar.
KAPITEL III
Slutbestämmelser
Artikel 8
De ändringar som är nödvändiga för att anpassa bilagan till den veten-
skapliga och tekniska utvecklingen på de områden som omfattas avdetta direktiv och som syftar till att anpassa dem till de nya RID-
bestämmelserna skall antas enligt det förfarande som anges i artikel 9.
Artikel 9
1. Kommissionen skall biträdas av den kommitté för transport av
farligt gods, som inrättats genom artikel 9 i direktiv 94/55/EG(
1).
2. Vid hänvisningar till denna artikel, skall artiklarna 5 och 7 i
beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna iartikel 8 i det beslutet.
Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre
månader.
3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.
Artikel 10
1. Medlemsstaterna skall före den 1 januari 1997 sätta i kraft de
lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta
direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta.
När en medlemsstat antar dessa bestämmelser, skall de innehålla en
hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning närde offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall görasskall varje medlemsstat själv utfärda.
2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till
de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område
som omfattas av detta direktiv.
Artikel 11
Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europe-
iska gemenskapernas officiella tidning .
Artikel 12
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.1996L0049 — SV — 21.02.2001 — 001.001 — 8
(1) EGT L 319, 12.12.1994, s. 7. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och
rådets direktiv 2000/61/EG (EGT L 279, 1.11.2000, s. 40).▼M3
▼B
▼M4
BILAGA
Bestämmelser om internationell järnvägstransport av farligt gods
(RID), så som de ingår i bilaga I till tillägg B till COTIF och iden form i vilken de tillämpas från den 1 juli 2001, varvid”kontraktsslutande part” och staterna eller järnvägarna ersätts
med ”medlemsstat”
Anmärkning: 2001 års konsoliderade RID-version kommer att offent-
liggöras så snart texten finns tillgänglig på alla
gemenskapens officiella språk.
I denna bilaga skall förstås med fraktsedel en CIM-fraktsedel för inter-
nationell transport, men detta hindrar inte medlemsstaterna att användaandra likvärdiga frakthandlingar för transporter som inte omfattas avCIM. För övrigt skall inte bruket av begreppet ”marginalanteckning iADR” i denna bilaga hindra medlemsstaterna från att i nationell trafik
tillåta järnvägstransport av vägfordon som uppfyller de krav som ställs
i nationella bestämmelser vilka antagits för att tillämpa direktiv 94/55/EG.1996L0049 — SV — 21.02.2001 — 001.001 — 9
▼B