1998D0179 — SV — 01.05.2004 — 001.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B KOMMISSIONENS BESLUT
av den 23 februari 1998
om fastställande av tillämpningsföreskrifter avseende officiell provtagning för kontroll av vissa
ämnen och resthalter av dessa i levande djur och animaliska produkter
(Text av betydelse för EES)
(98/179/EG)
(EGT L 65, 5.3.1998, s. 31)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►A1 Akt om villkoren för Republiken Tjeckiens, Republiken Estlands, Repu-
bliken Cyperns, Republiken Lettlands, Republiken Litauens, RepublikenUngerns, Republiken Maltas, Republiken Polens, Republiken Sloveniensoch Republiken Slovakiens anslutning till de fördrag som ligger tillgrund för Europeiska Unionen och om anpassning av fördragenL 236 33 23.9.2003
▼B
KOMMISSIONENS BESLUT
av den 23 februari 1998
om fastställande av tillämpningsföreskrifter avseende officiell prov-
tagning för kontroll av vissa ämnen och resthalter av dessa i
levande djur och animaliska produkter
(Text av betydelse för EES)
(98/179/EG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA
BESLUT
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenska-
pen,
med beaktande av rådets direktiv 96/23/EG av den 29 april 1996 om
införande av kontrollåtgärder för vissa ämnen och restsubstanser av
dessa i levande djur och i produkter framställda därav och omupphävande av direktiv 85/358/EEG och 86/469/EEG samt beslut 89/187/EEG och 91/664/EEG (
1), särskilt artikel 15.1 andra stycket i detta,
och
med beaktande av följande:De förfaranden som upprättats av de behöriga myndigheter i medlems-
staterna som ansvarar för provtagning och behandling av prover innan
dessa når det laboratorium som ansvarar för analysen, är av direkt och
omedelbar betydelse vad gäller förekomsten av otillåtna restsubstanser iprover och för möjligheten att upptäcka resthalter av vissa ämnen.Sådana förfaranden utgör därför en viktig del av kontrollplanen förrestsubstanser.
För att öka effektiviteten hos de kontrollplaner som genomförs varje år
av medlemsstaterna, i syfte att spåra vissa ämnen och resthalter av
dessa i levande djur och animaliska produkter och för att garantera attde resultat som erhålls är jämförbara, bör harmoniserade tillämpnings-föreskrifter för provtagning antas.
Prover måste tas i enlighet med bilagorna III och IV till ovan nämnda
direktiv. I detta avseende måste man också precisera vilka urvalskrite-rier som skall användas vid provtagning.
De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet
från Ständiga veterinärkommittén.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Tillämpningsföreskrifterna för officiell provtagning, inbegripet urvalsk-
riterierna, anges i bilagan till detta beslut.
Artikel 2
Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.1998D0179 — SV — 01.05.2004 — 001.001 — 2
(1) EGT L 125, 23.5.1996, s. 10.
▼B
BILAGA
Bestämmelser för officiell provtagning och officiell behandling av prover
1. Ansvarsområden
1.1 Inspektör
Officiella inspektörerDen behöriga myndigheten skall utse officiella inspektörer som under
godtagbara förhållanden skall ta ut, registrera och bereda prover samt
organisera transporterna av de officiella kontrollproverna.
1.2 Godkända laboratorier
Analysen av proverna får endast utföras av de laboratorier som den
behöriga myndigheten godkänt för officiella kontroller av restsubstanser.
Godkända laboratorier skall deltaga i ett internationellt godkänt system
för extern kvalitetskontroll och utvärdering. Ackrediteringar måste
erhållas före den 1 januari 2002. ►
A1 För Tjeckien, Estland, Cypern,
Lettland, Litauen, Ungern, Malta, Polen, Slovenien och Slovakien
måste ackreditering ha erhållits senast vid anslutningen. ◄
Dessa laboratorier måste bevisa sin kompetens genom att regelbundet
delta i och bestå lämpliga testförfaranden som erkänts och organiserats
av landets eller gemenskapens referenslaboratorier.
2. Provtagning
2.1 Grundläggande aspekter
Officiella provtagningar skall alltid vara oförutsebara och oväntade och
de skall inte utföras vid någon bestämd tidpunkt eller på någon särskild
veckodag. Medlemsstaterna måste vidta alla nödvändiga åtgärder för att
se till att kontrollerna alltid sker på ett överraskande sätt.
Provtagning skall ske med oregelbundna intervall som fördelas över hela
året mellan de anläggningar som avses i stycke 1 i bilaga III till rådets
direktiv 96/23/EG (1). Man måste i detta sammanhang hålla i minnet att
vissa ämnen endast används under bestämda delar av året.
Utan att det påverkar föreskrifterna i kontrollplanen för restsubstanser
skall man ta hänsyn till övrig tillgänglig information då proverna väljs
ut, t.ex. användningen av hittills okända ämnen, sjukdomar som plötsligt
uppträder i vissa regioner samt tecken på bedrägerier osv.
2.2 Provtagningsstrategi
Kontrollplanen för restsubstanser syftar till att
a) upptäcka all illegal behandling, såsom den definieras i artikel 2 b i
direktiv 96/23/EG,
b) kontrollera efterlevnaden av de gränsvärden för veterinärmedicinska
läkemedel som fastställs i bilagorna I och III till rådets förordning
(EEG) nr 2377/90 (2) och de gränsvärden för bekämpningsmedel
som fastställs i bilaga II till rådets direktiv 86/363/EEG (3) eller i
nationella förordningar om miljöföroreningar,
c) kontrollera restsubstanser i livsmedel av animaliskt ursprung och
utreda orsaken därtill.
2.3 Insamling av prover
2.3.1 Definitioner2.3.1.1 Riktat prov
Ett riktat prov är ett prov som tas i enlighet med den provtagningsstra-
tegi som definieras i 2.2 ovan.1998D0179 — SV — 01.05.2004 — 001.001 — 3
(1) EGT L 125, 23.5.1996, s. 10.
(2) EGT L 224, 18.8.1990, s. 1.
(3) EGT L 221, 7.8.1989, s. 43.
▼B
2.3.1.2 Prov vid misstanke
Ett prov vid misstanke är ett prov som tas:
— efter det att ett prov som tagits i enlighet med kraven i artikel 5 i
direktiv 96/23/EG gett positivt resultat,
— som ett resultat av vad som föreskrivs i artikel 11,
— i enlighet med kraven i artikel 24.
2.3.1.3 Slumpmässigt prov
Ett slumpmässigt prov är ett prov som tas på ett statistiskt korrekt sätt,
för att säkerställa att erhållna data är representativa.
2.3.2 Riktade prov på gårdar
2.3.2.1 Kriterier för urval av riktade prov
De lantbruk där provtagning skall äga rum kan väljas ut på grundval av
lokala förhållanden eller andra relevanta faktorer, t.ex. typ av
uppfödningssystem, djurens ras eller kön. Inspektören gör sedan en
bedömning av lantbrukets hela besättning i syfte att välja ut djur för
provtagning. Vid denna bedömning bör bl.a. följande kriterier tillämpas:
— Tecken på att farmakologiskt verksamma ämnen har använts.
— Sekundära könskaraktärer.— Beteendemässiga förändringar.
— Samma utvecklingsgrad hos en grupp djur som är av olika ras eller
tillhör olika kategorier.
— Djur med god kroppsbyggnad och endast lite fett.
2.3.2.2 Typ av riktade prover som skall tas
För att farmakologiskt verksamma ämnen skall kunna upptäckas skall
motsvarande lämpliga prover tas enligt bestämmelserna i kontrollplanen
för restsubstanser.
2.3.3 Riktad provtagning på första bearbetningsanläggningar
2.3.3.1 Urvalskriterier
Inspektören skall bland annat tillämpa följande kriterier då han bedömer
den slaktkropp och/eller animaliska produkt från vilken prover skall tas:
— Kön, ålder, art och uppfödningssystem.
— Information om producenten.
— Tecken på att farmakologiskt verksamma ämnen har använts.
— Typiska tillvägagångssätt vid administrering av vissa farmakologiskt
verksamma ämnen i de olika typerna av uppfödningssystem.
Vid provtagning bör man undvika att ta upprepade prover från en och
samma producent.
2.3.3.2 Typ av prover som skall samlas in
För att farmakologiskt verksamma ämnen skall kunna upptäckas skall
motsvarande lämpliga prover tas i enlighet med bestämmelserna i
kontrollplanen för restsubstanser.
2.4 Provmängd
Det måste framgå av den nationella kontrollplanen för restsubstanser
vilken minsta mängd av ett prov som måste tas. Denna måste vara
tillräckligt stor för att de godkända laboratorierna skall kunna utföra de
analytiska förfaranden som är nödvändiga för att slutföra screeningana-
lyserna och de bekräftande analyserna.
2.5 Uppdelning på delprover
Såvida det inte är tekniskt omöjligt eller inte utgör ett krav enligt natio-
nell lagstiftning måste varje prov delas upp på minst två likadana
delprover, som vart och ett kan användas för ett komplett analysförfa-
rande. Uppdelningen kan göras på den plats provet tas eller i
laboratoriet.
2.6 Provbehållare
Proven skall läggas in i lämpliga behållare som håller proven åtskilda
och möjliggör spårbarhet. Behållarna måste särskilt förhindra förväxling,
korskontaminering och nedbrytning. Transportbehållarna måste vara
försedda med en officiell försegling.1998D0179 — SV — 01.05.2004 — 001.001 — 4
▼B
2.7 Provtagningsrapport
Efter varje provtagning skall en rapport skrivas. Inspektören skall i
denna sammanställa åtminstone följande uppgifter:
— Den behöriga myndighetens adress.
— Inspektörens namn eller identitetsbeteckning.— Provets officiella kodnummer.— Datum då provtagningen ägde rum.— Ägarens namn och adress eller motsvarande uppgifter för den person
som ansvarade för djuret eller de animaliska produkterna.
— Om provtagningen äger rum på ett lantbruk: namn på djurets
ursprungsanläggning samt adress.
— Anläggningens registreringsnummer/slakteriets nummer.
— Djurets eller produktens beteckning.— Djurart.— Provmatris.— Om provtagningen äger rum på ett lantbruk: medicinering som ägt
rum högst fyra veckor innan provet tas.
— Ämnen eller grupper av ämnen som skall undersökas.
— Särskilda kommentarer.
Rapporten skall kopieras allt efter vad som gäller för respektive provtag-
ningsförfarande. Provtagningsrapporten med kopior skall undertecknas
av åtminstone inspektören. Om provtagningen äger rum på ett lantbruk
kan lantbrukaren eller hans ställföreträdare uppmanas att underteckna
originalrapporten.
Originalet till rapporten skall förvaras hos den behöriga myndigheten,
vilken måste kunna garantera att inga obehöriga personer får tillgång
till detta dokument.
Om så är nödvändigt eller önskvärt kan lantbrukaren eller anläggningens
ägare informeras om den provtagning som utförts.
2.8 Rapport till laboratoriet
Den behöriga myndighetens rapport till laboratoriet skall innehålla
åtminstone följande information:
— Den behöriga myndighetens adress.
— Inspektörens namn eller identitetsbeteckning.— Provets officiella kodnummer.— Datum då provtagningen ägde rum.— Djurart.— Provmatris.— Ämnen eller grupper av ämnen som bör undersökas.
— Särskilda kommentarer.
Denna rapport skall överlämnas, tillsammans med själva proven, till det
laboratorium som utför rutinundersökningarna.
2.9 Transport och lagring
I kontrollplanerna för restsubstanser skall anges hur varje kombination
av analyt/matriskombination skall lagras och transporteras för att man
skall kunna garantera att analyten håller sig stabil och att proven hålls
åtskilda. Särskild vikt måste fästas vid transportlådor, temperatur och
leveranstider till det ansvariga laboratoriet.
Om föreskrifterna i kontrollplanen inte efterlevts fullt ut skall laborato-
riet omedelbart informera den behöriga myndigheten.1998D0179 — SV — 01.05.2004 — 001.001 — 5