2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2000/12/EG
av den 20 mars 2000
om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut
(EGTL126,26.5.2000,s.1)
Ändratgenom:
Officiellatidningen
nr sida datum
►M1Europaparlamentetsochrådetsdirektiv2000/28/EGavden18september
2000L275 37 27.10.2000
►M2Europaparlamentetsochrådetsdirektiv2002/87/EGavden16december
2002L35 1 11.2.2003
▼B
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2000/12/
EG
av den 20 mars 2000
om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR
ANTAGITDETTADIREKTIV
medbeaktandeavFördragetomupprättandetavEuropeiskagemenska-
pen,särskiltartikel47.2förstaochtredjemeningarnaidetta,
medbeaktandeavkommissionensförslag,medbeaktandeavEkonomiskaochsocialakommittéensyttrande(
1),
i enlighet med det förfarande som anges i artikel 251 i fördraget(2),
och
avföljandeskäl:
(1) Rådetsdirektiv73/183/EEGavden28juni1973omupphävande
av begränsningar i etableringsfriheten och i friheten att tillhan-dahålla tjänster vid självständig verksamhet hos banker ochandra finansiella institut(
3), rådets första direktiv (77/780/EEG)
av den 12 december 1977 om samordning av lagar och andra
författningaromrättenattstartaochdrivaverksamhetikreditin-stitut(
4),rådets direktiv (89/299/EEG) av den17april 1989om
kapitalbasenikreditinstitut(5),rådetsandradirektiv89/646/EEG
av den 15 december 1989 om samordning av lagar och andra
författningaromrättenattstartaochdrivaverksamhetikreditin-
stitut(6), rådets direktiv 89/647/EEG av den 18 december 1989
omkapitaltäckningsgrad för kreditinstitut(7), rådets direktiv 92/
30/EEGavden6april1992omgruppbaseradtillsynöverkredi-tinstitut(
8),ochrådetsdirektiv92/121/EEGavden21december
1992omövervakning ochkontroll avkreditinstituts storaexpo-
neringar(9)harundergåttfleraochomfattandeändringar.Föratt
skapa klarhet och av praktiska skäl bör därför en kodifieringföretas av nämnda direktiv genom att sammanföra dem i enendatext.
(2) Enligt fördraget är all diskriminerade behandling med avseende
påetableringochtillhandahållandeavtjänster,varesigpågrund
av nationalitet eller på grund av det förhållandet att ett företag
inteäretablerat idemedlemsstater därtjänsterna tillhandahålls,förbjuden.
(3) Förattgöradetlättareattstartaochdrivaverksamhetikreditin-
stitut är det nödvändigt att undanröja de mest störandeskillnaderna mellan medlemsstaternas rättsregler för dessainstitut.
(4) Detta direktiv utgör det väsentliga instrumentet för uppbyggnad
avdeninre marknaden, eninriktning somfastställts genom den
Europeiska enhetsakten och för vilken det i kommissionensvitbok ställts upp en tidsplan, somsyftar till såväl etablerings-2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—2
(1) EGTC157,25.5.1998,s.13.
(2) Europaparlamentetsyttrandeavden18januari2000(ännuejoffentliggjorti
EGT)ochrådetsbeslutavden13mars2000(ännuejoffentliggjortiEGT).
(3) EGTL194,16.7.1973,s.1.
(4) EGT L 322, 17.12.1977,s.30. Direktivet senast ändrat genomdirektiv 98/
33/EG(EGTL204,21.7.1998,s.29).
(5) EGTL124,5.5.1989,s.16.Direktivetsenaständratgenomdirektiv92/30/
EEG(EGTL110,28.4.1992,s.52).
(6) EGTL386,30.12.1989,s.1.Direktivetsenaständratgenomdirektiv95/26/
EG(EGTL168,18.7.1995,s.7).
(7) EGT L 386, 30.12.1989,s.14. Direktivet senast ändrat genomdirektiv 98/
33/EG.
(8) EGTL110,28.4.1992,s.52.
(9) EGTL29,5.2.1993,s.1.Direktivetändratgenom1994årsanslutningsakt.
▼B
frihet för kreditinstitut somfrihet för sådana institut att tillhan-
dahållatjänster.
(5) Samordningenbörgällaallakreditinstitut,bådeförattgeskydd
åt sparmedel och för att skapa lika konkurrensvillkor för insti-
tuten. Skälig hänsyn måste, där det är befogat, tas till objektiva
skillnader i fråga ominstitutens verksam hetsbetingelser och tillderasändamål,såsomföreskrivitsgenomnationelllagstiftning.
(6) Samordningen bör alltså vara så omfattande som möjligt och
gällaallainstitut,varsverksamhetbeståriatttaemotåterbetal-baramedelfrånallmänheten,antingengenominsättningarelleriannan form, såsom fortlöpande utgivning av obligationer och
andra jämförbara värdepapper, samt att bevilja kredit för egen
räkning. Det måste dock ges möjlighet till undantag för vissakreditinstitut, för vilka detta direktiv inte är tillämpligt. Direkt-ivets bestämmelser skall inte hindra tillämpning av sådananationella författningar, sominnehåller föreskrifter omsärskild,kompletterande auktorisation för kreditinstitut att bedriva visst
slags verksamhet eller att genomföra vissa typer av transak-
tioner.
(7) Denvägsomvaltsåsyftarendastensådanharmoniseringsomär
nödvändigochtillräckligförattsäkraettömsesidigterkännandeav auktorisationer och av tillsynsfunktioner, en harmoniseringsomskallmöjliggöraettenda,förhelagemenskapengiltigtverk-samhetstillstånd samt tillämpning av principen om
hemlandstillsyn.Kravetpåattenverksamhetsplanskallupprättas
bör därför ses främst som ett hjälpmedel för de behörigamyndigheterna att fatta beslut på grundval av mera exakt infor-mation, utifrån objektiva kriterier. I inledningsskedet bör detdock finnas utrymme för viss flexibilitet såvitt gäller krav på
särskildrättsligformförkreditinstitutochskyddförbankfirma.
(8) Enhetliga finansiella krav på kreditinstitut behövs för att ge
spararna likvärdigt skydd och för att skapa rättvisa konkurren-
svillkor mellan jämförbara grupper av kreditinstitut. I avvaktanpå ytterligare samordning bör det fastställas lämpliga rela-tionstal, som gör det möjligt för nationella myndigheter att isamarbete och efter standardiserade metoder följa utvecklingen
hos jämförbara kategorier av kreditinstitut. En sådan ordning
bör göra det lättare att efter hand jämna ut skillnaderna mellandekoefficientsystem somantagits ochtillämpas avmedlemssta-terna. Det är dock nödvändigt att göra skillnad mellan dekoefficientersomäravseddaattsäkraensundledningavkredi-tinstitut och de sominförts för finans- och penningpolitiska
ändamål.
(9) Principerna omöm sesidigt erkännande och omhem landstillsyn
kräver att de enskilda medlemsstaternas behöriga myndigheterinte skall meddela auktorisation eller skall återkalla auktorisa-tionen i sådana fall där verksamhetsplanen, lokaliseringen ellerdenfaktisktutövadeverksamhetenklartvisarattettkreditinstituthar valt rättssystemet i en medlemsstat i syfte att undgå de
strängare normer som gäller i en annan medlemsstat inom vars
områdedetbedriverellerharföravsiktattbedrivasinhuvudsak-liga verksamhet. Ett kreditinstitut som är en juridisk personbörvaraauktoriseratidenmedlemsstativilkendetharsittstadgeen-ligasäte.Ettkreditinstitut sominteärenjuridiskpersonbörha
sitthuvudkontoridenmedlemsstatdärdetärauktoriserat.Dess-
utom bör medlemsstaterna kräva att ett kreditinstitut harhuvudkontor i sin ursprungsmedlemsstat och att det faktisktbedriversinverksamhetdär.
(10) De behöriga myndigheterna bör inte bevilja auktorisation eller
upprätthålla denna auktorisation för ett kreditinstitut omeneffektiv tillsyn förhindras av att företaget har nära förbindelser
meden annan fysiskeller juridisk person.Dekreditinstitut som
redanärauktoriseradebörocksåuppfylladebehörigamyndighe-ternaskravidettaavseende.Definitionenav”näraförbindelser”idettadirektivbyggerpåminimikravsomintehindrarmedlems-staterna från att tillämpa den även på andra situationer än desomavsesavdefinitionen.Denendaomständighetenattförvärv2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—3
▼B
av en betydande del av ett bolags kapital har skett, utgör inte i
sig ägarintresse enligt definitionen av ”nära förbindelser” omkapitalandelen förvärvats endast somen tillfällig placering som
integerinflytandeöverföretagetsorganisationellerekonomiska
inriktning.
(11) Hänvisningen till ett effektivt utövande av tillsynsmyndighe-
ternas uppgifter omfattar gruppbaserad tillsyn över ettkreditinstitut närbestämmelserna igemenskapsrätten föreskriverdet. I sådana fall måste de myndigheter hos vilka tillstånd sökskunna avgöra vilka myndigheter som är behöriga att utövagruppbaseradtillsynöverdettakreditinstitut.
(12) Etthemlandfårifrågaomkreditinstitut,auktoriseradeavlandets
egna behöriga myndigheter, införa strängare regler än dem som
gäller enligt artikel 5.1 första stycket och 5.2 samt artiklarna 7,
16,30,51och65.
(13) Avskaffandet av kravet på auktorisation av filialer till kreditin-
stitut hemmahörande i gemenskapen medför att något särskilt
tillskjutet kapital inte längre skall kunna krävas för sådana fili-aler.
(14) Denordningsomvaltsförömsesidigterkännandemedgerkredi-
tinstitut somauktoriserats i ett hem land att inomhelagemenskapen bedriva vissa eller samtliga verksamheter somangesibilagaI.Dettakanskegenometableringavfilialerellergenomdirekt tillhandahållande av tjänster. Beträffande andra
verksamheter än dem som förtecknats i bilaga I skall etable-
ringsrätt och frihet att tillhandahålla tjänster gälla enligtfördragetsallmännabestämmelse.
(15) PrincipenomömsesidigterkännandebörävengällaföribilagaI
angivnaverksamhetervilkabedrivsavfinansiellainstitutsomärdotterbolag till kreditinstitut, förutsatt att sådana dotterbolagomfattas av gruppbaserad tillsyn över moderföretagen ochuppfyllervissabestämdavillkor.
(16) Ettvärdlandfår,dårättentilletableringellerrättenattdirekttill-
handahålla tjänster utnyttjas, tillämpa särskilda nationellaföreskrifter på institut sominte är auktoriserade somkreditin-
stitut i hemlandet och med avseende på verksamheter som inte
är angivna i bilaga I, förutsatt att, för det första, sådana föresk-rifterståriöverenstämmelse medgemenskapslagstiftningochärmotiverande av hänsyn till det allmännas bästa och att, för detandra, de ifrågavarande instituten eller verksamheterna inte är
underkastade likvärdiga lagbestämmelser eller föreskrifter i
hemlandet.
(17) Medlemsstaterna bör se till att inga hinder föreligger för att
verksamhet, som är föremål för ömsesidigt erkännande, kan
bedrivas på samma sätt som i hemlandet, förutsatt att sådanverksamhet inte står i strid med värdlandets föreskrifter tillskyddfördetallmännasbästa.
(18) Det föreligger ett nödvändigt samband mellan detta direktivs
ändamål och den liberalisering av kapitalrörelser som skall sketill följd av annan gemenskapslagstiftning. Åtgärder med avse-ende på liberalisering av bankverksamhet måste under alla
förhållanden stå i samklang med åtgärder för liberalisering av
kapitalrörelser.
(19) De regler somgäller för filialer till kreditinstitut m ed huvud-
kontor utanför gemenskapen bör vara enhetliga i samtliga
medlemsstater. Det är viktigt att se till att sådana regler inte ärgynnsammare än dem som gäller för filialer till institut från enannan medlemsstat. Det bör slås fast att gemenskapen, medbeaktande av principen omreciprocitet, får träffa överenskom -
melsermedtredjeländeromreglersomtillförsäkrar denämnda
filialerna samma behandling inom gemenskapens område. Fili-aler till kreditinstitut med huvudkontor utanför gemenskapenkommer inte att åtnjuta frihet att tillhandahålla tjänster enligtfördragets artikel 49 andra stycket eller frihet att etablera sig iandra medlemsstater än dem i vilka de är etablerade. Ansök-2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—4
▼B
ningaromauktorisationavdotterbolagtillföretagsomärunder-
kastade tredje lands lagar samt ansökningar beträffande sådanaföretags förvärv av ägarandelar skall prövas i en ordning som
är avsedd att tillförsäkra reciprok behandling av kreditinstitut
frångemenskapenvilkaärverksammaitredjeland.
(20) Auktorisationer som behöriga myndigheter meddelat kreditin-
stitut i enlighet med detta direktiv har giltighet för helagemenskapen och inte längre endast för enskilda länder.Gällandereciprocitetsbestämmelserhardärförintenågonverkan.Därför behövs en flexibel procedur för prövning av reciproci-
tetenpågemenskapsbasis.Syftetmeddennaprocedurärinteatt
stänga gemenskapens finansiella marknader utan i stället atthålla dessa marknader öppna för omvärlden och att globaltfrämjaliberaliseringavkapitalmarknaderitredjeland.Fördessaändamål anvisar direktivet en ordning för underhandlingar med
tredjelandoch,somensistautväg,föråtgärder sombl.a.inne-
fattar uppskov med prövning av nya ansökningar omauktorisationochbegränsningavnyaauktorisationer.
(21) Det är önskvärt att avtal på grundval av reciprocitet träffas
mellan gemenskapen ochtredje länder såatt dengruppbaseradetillsynen kan utövas över ett så stort geografiskt område sommöjligt.
(22) Ansvaret för tillsyn av ett kreditinstituts finansiella status,
särskiltbeträffandesoliditet,åvilarhemlandetsbehörigamyndig-
heter. Värdländernas behöriga myndigheter bibehåller ansvaret
för tillsyn av likviditet och för penningpolitik. Övervakning avmarknadsriskerbörutövasinärasamverkanmellan debehörigamyndigheternaihemländernaochvärdländerna.
(23) Envälfungerandeinrebankmarknad kräverinte endastlagstift-
ning utan även ett nära och regelbundet samarbete mellanmedlemsstaternas behöriga myndigheter. Den för banktillsyn-
smyndigheter gemensamma kontaktgruppen är alltjämt
lämpligaste forum för bedömning av problem beträffandeenskildakreditinstitut.Gruppenärlämpligtorganförömsesidigtutbyteavsådaninformationsomangivitsiartikel28.
(24) Denna ordning för ömsesidigt informationsutbyte skall inte i
något fall ersätta sådant bilateralt samarbete som inrättats iartikel 28. Värdländernas behöriga myndigheter får, oberoende
av tillsynsbehörighet i övrigt, på eget initiativ i nödfallssitua-
tioner och i övrigt på begäran av ett hemlands behörigamyndigheter,fortsättaattkontrolleraattettivärdlandetetableratkreditinstituts verksamhet bedrivs i överensstämmelse medtillämpliga lagar och i enlighet med principer om sund förvalt-ning,godredovisningssedochtillfredsställandeinternkontroll.
(25) Det är lämpligt att tillåta utbyte av information mellan de
behörigamyndigheternaochmyndigheterellerorgansomikraft
avsinuppgiftbidrartillattstärkastabilitetenhosdetfinansiella
systemet. För att bevara informationens konfidentiella karaktärbörantaletmottagarehållasmycketbegränsat.
(26) Vissa handlingar såsomtill exem pel bedrägeri och insiderbrott
påverkar det finansiella systemets stabilitet och integritet, ävennärandraföretagänkreditinstitutberörs.
(27) Det är nödvändigt att fastställa under vilka förutsättningar det
ovannämndainformationsutbytetskalltillåtas.
(28) När det föreskrivs att informationen får offentliggöras endast
med de behöriga myndigheternas uttryckliga tillstånd får dessa,
närsåärlämpligt,ställasträngakravsomvillkorförtillståndet.
(29) Utbyte av information bör också tillåtas mellan å ena sidan de
behöriga myndigheterna och å andra sidan centralbanker och
andra organ med liknande uppgifter i deras egenskap avmonetäramyndighetersamt,iförekommandefall,andramyndig-hetermeduppgiftattutövatillsynöverbetalningsystemen.
(30) För att stärka tillsynen över kreditinstitut och skyddet för deras
kunderbördetföreskrivasattenrevisoromgåendeskallrappor-terna till de behöriga myndigheterna då han, enligt vad som2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—5
▼B
föreskrivs i detta direktiv under fullgörandet av sitt uppdrag får
kännedomomförhållandensomriskerarattallvarligtpåverkaettkreditinstituts finansiella ställning eller dess organisation av
administration och redovisning. Med tanke på det eftersträvade
syftet är det lämpligt att medlemsstaterna tillser att denna skyl-dighet gäller alla de tillfällen då en revisor upptäcker sådanaomständigheter vid fullgörandet av sina uppdrag i ett företagsomhar nära förbindelser m ed ett kreditinstitut. Revisorernas
skyldighet att vid behov meddela de behöriga myndigheterna
vissa förhållanden och beslut rörande ett kreditinstitut somdeupptäcker vid fullgörandet av sina uppdrag hos ett icke-finansi-ellt företag ändrar inte i sig arten av deras uppdrag hos dettaföretag, inte heller det sätt på vilket de bör fullgöra sinauppgifterdär.
(31) Allmänt tillämpade normer i fråga om kapitalbasen i kreditin-
stitut utgör en avgörande faktor vid upprättandet av en inre
marknad inom banksektorn, eftersom kapitalbasen gör detmöjligt att säkra kontinuitet i kreditinstitutens verksamhet ochatt skydda sparmedel. En harmonisering av normerna förstärkertillsynen av kreditinstituten och bidrar till en samordning inombanksektorn.
(32) Sådananormerbörgälla föralla kreditinstitut somauktoriserats
inomgemenskapen.
(33) Ett kreditinstituts kapitalbas kan täcka förluster sominte
motsvaras av tillräckligt stora vinster. Kapitalbasen kan också
tjäna som ett viktigt mätinstrument för de behöriga myndighe-terna, särskilt när det gäller bedömningen av kreditinstitutssoliditetsamtförandratillsynsändamål.
(34) Inom en gemensam bankmarknad konkurrerar kreditinstitut
direkt med varandra, och de definitioner och normer somhänför sig till kapitalbasen bör därför vara enhetliga. Med
hänsyn till detta kan det inte vara enbart medlemsstaternas sak
att bestämma kriterierna för kapitalbasens sammansättning.Gemenskapens intressen tillvaratas bäst genom införande avgemensamma, grundläggande normer, eftersom man därmedkan förebygga konkurrensstörningar och samtidigt stärkabankväsendetinomgemenskapen.
(35) I den definition av kapitalbasen somläggs fast i detta direktiv
ingår de flesta tänkbara poster och kvalificerande
beloppsgränser, på ett sätt som ger medlemsstaterna möjlighetatt utnyttja samtliga eller endast vissa av dessa poster eller attfastställalägregränsvärden.
(36) Idettadirektivangesnärmarekriterierförvissaposterikapital-
basen, varvid gäller att medlemsstaterna har frihet att tillämpasträngareregler.
(37) I inledningsskedet definieras de gemensamma, grundläggande
normerna mer allmänt för att kunna omfatta samtliga poster
somingårikapitalbasenideolikamedlemsstaterna.
(38) I detta direktiv görs åtskillnad, alltefter den typ av poster som
ingårikapitalbasen,mellanåenasidanpostersomutgörprimärt
kapital och, å andra sidan, poster somutgör supplem entärtkapital.
(39) Förattbeaktadetförhållandetattdepostersomutgördetsupp-
lementära kapitalet inte är av samma slag som de, som ingår idetprimärakapitalet,bördeförstnämndainteräknasinikapital-basen med ett större sammanlagt belopp än som motsvarar det
primärakapitalet.Vidarebörsummanavvissaposteridetsupp-
lementärakapitaletmedräknasmedettbeloppmotsvarandehögsthälfenavdetprimärakapitalet.
(40) Till undvikande av konkurrensstörningar får offentliga kreditin-
stitut inte i sin kapitalbas inräkna garantiförbindelser somutställtsavmedlemsstaternaellerlokalamyndigheter.
(41) Närhelstdetinomramen förtillsynärnödvändigtatt bestämma
den konsoliderade kapitalbasen inom en bankkoncern, kommerberäkningenattutförasienlighetmeddettadirektiv.2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—6
▼B
(42) Denärmare redovisningsmetoder somskallanvändas vidberäk-
ning av ett kreditinstituts kapitalbas, kapitaltäckningsgrad ochexponeringar bör stå i överensstämmelse med bestämmelserna i
rådets direktiv 86/635/EEG av den 8 december 1986 om
årsbokslut och sammanställd redovisning för banker och andrafinansiella institut(
1), vilket direktiv innebär en anpassning i
vissa avseenden av bestämmelserna i rådets direktiv 83/349/EEG av den 13 juni 1983 grundat på artikel 44.2 g i fördraget
omsammanställdredovisning(
2).
(43) Bestämmelserna rörande kapitalbasen ingår som ett led i vidare
internationella strävanden att undanröja skillnader mellan vikti-gareländerskapitalbasregler.
(44) Kommissionenkommerattutarbeta enrapportochperiodisktta
upp bestämmelserna rörande kapitalbasen till förnyat övervä-gandeiavsiktattskärpadessabestämmelser ochdärmeduppnå
ökad samstämmighet när det gäller en gemensam definition av
kapitalbasen. En sådan ökad samstämmighet kommer att geförutsättningar för enhetlighet i fråga omkapitalbasen hos ge-menskapenskreditinstitut.
(45) Bestämmelserna rörande soliditetstal är resultatet av det arbete
som utförts av Rådgivande bankrörelsekommittén som har att
lämna förslag till kommissionen beträffande samordning av de
koefficientersomtillämpasimedlemsstaterna.
(46) Detäravsärskildbetydelsevidtillsynavkreditinstitutattettväl
avvägtsoliditetstalfastställs.
(47) Ett relationstal sominnebär att tillgångar och poster utanför
balansräkningen viktas efter graden av kreditrisk, är ett särskiltanvändbartmåttpåsoliditeten.
(48) Utarbetandet av gemensamma normer för kapitalbasen i
förhållande till tillgångar och poster utanför balansräkningen,
somärförenade medkreditrisker, utgörenväsentlig delavdenharmonisering som fordras för ömsesidigt erkännande av till-synsförfaranden och därmed för förverkligandet av den inremarknadeninombanksektorn.
(49) Således bör bestämmelserna rörande kapitaltäckningsgraden ses
som ett av flera instrument för harmonisering av de grund-
läggandeprincipernaförtillsynavkreditinstitut.
(50) På en gemensam bankmarknad skall kreditinstituten verka i
direktkonkurrensmedvarandra,ochinförandetavgemensammasoliditetsnormer i form av en lägsta kapitaltäckningsgradförebygger konkurrensstörningar och stärker bankväsendet inomgemenskapen.
(51) Detta direktiv innehåller bestämmelser om att garantier, som
utfärdas av olika finansiella institut, skall ges olika vikttal.Kommissionen skall därför undersöka om direktivet som sådantväsentligt stör konkurrensen mellan kreditinstitut ochförsäkringsföretag och skall, mot bakgrund av undersökningen,överväga omnågra åtgärder behövs för att m öta sådana
störningar.
(52) I bilaga III fastställs behandlingen av poster utanför balansräk-
ningen. För att den inre marknaden skall fungera väl ochsärskiltförattsäkerställalikakonkurrensvillkor,ärmedlemssta-terna förpliktade att sträva efter en enhetlig bedömning avavtalen omnettning från de behöriga m yndigheternas sida.
BilagaIIIärförenligmeddetarbetesombedrivitsiettinterna-
tionellt forumför m yndigheter somutför banktillsyn, och somrör tillsynsmyndigheternas godkännande av bilateral nettning,särskilt möjligheten att beräkna kapitalkravet för vissastransak-tioner på ett nettobelopp i stället för på ett bruttobelopp, underförutsättning att det finns juridiskt bindande avtal som2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—7
(1) EGTL372,31.12.1986,s.1.
(2) EGTL193,18.7.1983,s.1.Direktivetsenaständratgenomdirektiv90/605/
EEG(EGTL317,16.11.1990,s.60).
▼B
säkerställer att kreditrisken begränsas till nettobeloppet. För
internationellt verksamma kreditinstitut ochgrupperavkreditin-stitut i flera olika tredje länder, vilka konkurrerar med
gemenskapens kreditinstitut, kommer de regler som antas inom
större internationella sammanhang att medföra en förfinad till-synsbehandling av OTC-derivat. Denna förfining leder till enlämpligare obligatorisk kapitaltäckning som beaktar den riskre-ducerande effekten av nettnigsöverenskommelser, som har
godkänts av tillsynsmyndigheterna, när det gäller eventuella
framtida kreditrisker. Clearing av Over-the-counter (OTC)-derivat utförd av clearingsorganisationer när de fungerar somcentral motpart har en storbetydelse i vissa medlemsstater. Detärlämpligtatterkännafördelarnamedensådanclearingnärdetgällerminskningavkreditriskenochdenrelateradesystemrisken
vidtillsynsbehandling avkreditrisken. Detärnödvändigt att det
ställs säkerhet fullt ut för löpande och eventuell framtida expo-nering somhärrör från clearade OTC-derivatkontrakt och attrisken för att clearingsorganisationens exponering överstigermarknadsvärdet på ställda säkerheter elimineras så att clearade
OTC-derivat under ett övergångsskede erhåller samma tillsyns-
behandling sombörshandlade derivat. Behöriga m yndighetermåste vara tillfredsställda med nivån på de initiala säkerheternaoch marginalsäkerheterna som krävs samt med kvaliteten ochnivån på det skydd somde ställda säkerheterna ger. Vad gällerkreditinstitut i medlemsstaterna möjliggör bilaga II de behöriga
myndigheternas godkännande av bilateral nettning och
därigenomges kreditinstituten lika konkurrensvillkor. Reglernaär både väl avvägda och lämpade för att ytterligare förstärkatillämpningen av tillsynsåtgärder för kreditinstitut. De behörigamyndigheternaimedlemsstaternabörsäkerställaattberäkningen
av tilläggsfaktorer grundas på faktiska snarare än nominella
belopp.
(53) Den lägsta kapitalräckningsgrad somföreskrivs i detta direktiv
innebärenökningavkapitalbasenförkreditinstitutinomgemen-skapen. Nivån 8 % har fastställts mot bakgrund av en statistisk
undersökningavdekapitalkravsomgälldeibörjanavår1988.
(54) De väsentliga reglerna för övervakning av kreditinstituts stora
exponeringar bör harmoniseras. Medlemsstaterna bör hamöjlighet att införa strängare regler än dem som följer av dettadirektiv.
(55) Övervakning och kontroll av ett kreditinstituts exponeringar
ingårsomenintegreraddelavtillsynenöverinstitutet.Enalltförstor koncentration av exponeringar gentemot en enskild kundeller grupp av kunder med inbördes anknytning kan medföraoacceptabelt högförlustrisk.Ettsådantförhållandekanäventyra
ettkreditinstitutssoliditet.
(56) På en integrerad bankmarknad konkurrerar kreditinstitut direkt
medvarandra,ochkravenpåövervakningbördärförvaralikvär-digaihelagemenskapen.Förattdettaskalluppnåskandetinteheltlämnasåtmedlemsstaternaattsjälvständigtfastställakriteri-erna för att bestämma riskkoncentrationen, utan dessa måste
underkastas juridiskt bindande regler på gemenskapsnivå.
Gemenskapens intresse tjänas därför bäst genom att gemen-samma regler antas, eftersom detta förebygger skillnader ikonkurrensvillkoren samtidigt som gemenskapens banksystemstärks.
(57) Bestämmelsernarörandekapitaltäckningsgradenförkreditinstitut
innehållerenförteckningöverkreditriskersomkreditinstitutkanådrasig.Dennaförteckningbördärföranvändasförattdefinieraexponeringarnärdetgällerbegränsningenavstoraexponeringar.Det är dock inte lämpligt att som princip hänvisa till de vikttal
ochrisknivåersomfastställsinämndabestämmelser.Syftetmed
demvarattskapaettgenerelltkapitaltäckningskrav föratttäckakreditriskerikreditinstitut.Syftetmedregleringenavstoraexpo-neringar är att begränsa den maximala förlust som ettkreditinstitutkanådrasiggenomenenskildkundellergruppavkundermedinbördesanknytning. Detärdärförlämpligt attinta2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—8
▼B
enförsiktig hållning vidtillämpningen ochatt vid beräkning av
en exponering somen huvudregel utgå från det nom inellabeloppetutanhänsyntillvikttalellerrisknivåer.
(58) När ett kreditinstitut exponerar sig gentemot sitt moderföretag
ellergentemotandradotterföretagtillmoderföretaget,ärsärskildförsiktighetpåkallad.Kreditinstitutsexponeringarmåstehandhas
påettheltsjälvständigt sättienlighetmedprinciperna omsund
bankledningutanhänsyntillandraomständigheterändessaprin-ciper.Bestämmelserna idettadirektivföreskriverfördetfallattpersoner somhar ett kvalificerat innehav i ett kreditinstitututövar sitt inflytande direkt eller indirekt på ett sätt somärägnatattvaratillförfångförensundochansvarsfullledningav
institutet, att de behöriga myndigheterna skall vidta lämpliga
åtgärder för att detta förhållande skall upphöra. När det gällerstora exponeringar börsärskilda normer fastställas fördem somett kreditinstitut gör gentemot sin egen företagsgrupp, och isådana fall är det motiverat med strängare regler än för andra
exponeringar. Strängare regler bör dock inte tillämpas om
moderföretaget är ett finansiellt holdingsföretag eller kreditin-stitut eller omövriga dotterföretag är antingen kreditinstitutellerfinansinstitutellerföretagsomtillhandahållerbankanknutnatjänster under förutsättning att samtliga företag i gruppenomfattas av tillsynen över kreditinstitutet på grundval av
sammanställning. I sådana fall möjliggör den gruppbaserade
övervakningenavföretagenigruppentillräckligt effektivtillsynutan att hårdare begränsningar av exponeringarna behöverinföras. Med detta tillvägagångssätt uppmuntras också bank-grupper att organisera sig så att gruppbaserad övervakning blir
möjlig,vilketärönskvärteftersomdetmöjliggörenmerövergri-
pandeövervakning.
(59) För att vara verksam måste tillsynen tillämpas på alla bank-
grupper, även sådana där moderföretaget inte är ett
kreditinstitut. De behöriga myndigheterna bör ges de befogen-
hetersomärnödvändigaförattdeskallkunnautövatillsynen.
(60) I företagsgrupper med blandad verksamhet där moderföretaget
kontrollerar minst ett dotterkreditinstitut måste de behöriga
myndigheterna ges möjlighet att bedöma den ekonomiskaställningen för kreditinstitutet. I avvaktan på en senare samord-ningfårmedlemsstaternafastställademetoderförsammanställdredovisning som är lämpliga för att syftet med detta direktivskall uppnås. De behöriga myndigheterna måste åtminstone ha
möjlighetattfrånallaföretaginomengruppinhämtadeninfor-
mation som behövs för att tillsynen skall kunna utövas.Samarbetemellanmyndighetermedansvarförtillsynöverolikafinansiella sektorer bör etableras för övervakning av företags-gruppersomutövarolikatyperavfinansiellverksamhet.
(61) Medlemsstaterna kan vidare vägra att lämna tillstånd att driva
bankrörelse eller återkalla ett tillstånd omstrukturen i företags-gruppen kan anses olämplig för bedrivande av bankrörelse,särskilt omtillsynen av företagsgruppen inte kan utövas på ett
effektivt sätt. Föratt säkra en sundledning av kreditinstitut har
de behöriga myndigheterna de befogenheter som anges i artikel7.1förstastycketoch7.2,artikel14.1cochartikel16.
(62) Medlemsstaterna kanäven tillämpa lämpliga metoder förtillsyn
över företagsgrupper somhar en struktur sominte om fattas avdetta direktiv. Omsådana företagsgrupper blir vanliga börbestämmelserna i detta direktiv utvidgas till att omfatta ävendessaföretagsgrupper.
(63) Gruppbaseradtillsynböromfattaallverksamhetsomdefinierasi
bilagaI.Allaföretagsomhuvudsakligenägnarsigåtsådanverk-samhet bör därför omfattas av den gruppbaserade tillsynen.Definitionen av finansiella institut måste därför omfatta sådan
verksamhet.
(64) Genom direktiv 86/635/EEG tillsammans med direktiv 83/349/
EEG infördes regler för den sammanställda redovisning somskalloffentliggörasavkreditinstitut.Därförärdetnumöjligtatt2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—9
▼B
noggrannare ange de metoder som skall användas i samband
medgruppbaseradtillsyn.
(65) Gruppbaseradtillsynöverkreditinstitutbörsärskiltinriktaspåatt
skyddainsättarnas intressenochattsäkerställa stabilitet idetfi-nansiellasystemet.
(66) En undersökning av probleminomom råden somtäcks av såväl
detta direktiv somandra direktiv omkreditinstituts verksam het
fordrar samarbete mellan behöriga myndigheter och kommis-
sionen i en rådgivande kommitté, särskilt med avseende pånärmare samordning. Inrättandet av en rådgivande bankrörelse-kommitté för de behöriga myndigheterna i medlemsstaternautesluter inte andra former av samarbete mellan myndighetersomutövartillsynöveretablering avochverksamhetikreditin-
stitut, i synnerhet samarbete inom den kontaktgrupp som
inrättatsmellanbanktillsynsmyndigheterna.
(67) Tekniska jämkningar av de detaljregler som föreskrivs i detta
kan återkommande behövas med hänsyn till utvecklingen inombanksektorn. Kommissionen kommer, efter hörande av denrådgivande bankrörelsekommittén och inom ramen för denverkställande myndighet som genom fördraget givits kommis-sionen,attvidtanödvändigajämkningar. Deåtgärdersomkrävs
förattgenomföra dennarättsaktbörantasienlighetmedrådets
beslut1999/468/EGavden28juni1999omdeförfarandensomskall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförande-befogenheter(
1).
(68) Enligt artikel 36.1 i detta direktiv får solidariska förpliktelser
från låntagare i kreditinstitut somär organiserade somkoopera-tiva institut eller fonder behandlas somdelposter i kapitalbasenenligtartikel34.2.7.Danskaregeringenharuttrycktstortintresse
förattombildasinafåhypotekskreditinstitutsomärorganiserade
somkooperativa institut eller fonder till aktiebolag. För attunderlätta eller möjliggöra ombildningen behövs en temporäravvikelse så att delar av solidariska åtaganden kan inräknas ikapitalbasen. En sådan temporär avvikelse torde inte negativtpåverkakonkurensenmellankreditinstituten.
(69) Användningen av ett vikttal om20 % för kreditinstitutens
innehavavobligationersomärutgivnaavhypotekskreditinstitut,
kan framkalla störningar på nationella kapitalmarknader, där
sådanainstrumentspelarendominerade roll.Isådanafallfattasbeslut omatt övergångsvis tilläm pa 10 % vikt. Marknaden förvärdepapper genomgår en snabb utveckling. Det är därförönskvärt att kommissionen tillsammans med medlemsstaternagranskar tillsynsbehandlingen av tillgångsbaserade värdepapper
och före den 22 juni 1999 lägger framförslag i syfte att ändra
befintlig lagstiftning såattenlämplig tillsynsbehandling avtill-gångsbaserade värdepapper kan fastställas. Till och med den 31december 2006 får medlemsstaternas behöriga myndighetertillåta sina kreditinstitut att tillämpa 50 % riskvikt i fråga om
lånsomenligtdessamyndighetersbedömningärfulltutsäkrade
genompanträttikontorsbyggnaderellerföretagslokalerförolikaändamål. En fastighet som intecknas måste vara föremål förstrikta bedömningskriterier och regelbundna omvärderingar föratt beakta utvecklingen på marknaden för företagsfastigheter.Fastighetsägaren måste själv använda eller hyra ut fastigheten.
Lån till fastigheter under uppförande undantas från
bestämmelsenomriskviktpå50%.
(70) För att säkerställa en harmoniserad tillämpning av bestämmel-
serna om stora exponeringar bör medlemsstaterna ges möjlighetatt införa de nya gränserna i två steg. För mindre kreditinstitutkan en längre övergångstid vara motiverad eftersom en alltförsnabbtillämpningav25-procentsregelnskullekunnaledatillattderasutlåningsverksamhetminskaralltförsnabbt.2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—10
(1) EGTL184,17.7.1999,s.23.
▼B
(71) En harmonisering är också på väg av regler avseende rekonstruktion, konkurs och
likvidationavkreditinstitut.
(72) Harmoniseringkommerattkrävasävenbeträffandeövervakningavlikviditetsrisker.
(73) Detta direktiv får inte påverka medlemsstaternas förpliktelser vad gäller de
tidsgränserförgenomförandeavdedirektivsomangesibilagaV,delB.
HÄRIGENOMFÖRESKRIVSFÖLJANDE.2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—11
▼B
INNEHÅLLSFÖRTECKNING
AVDELNING I DEFINITIONER OCH TILLÄMPNINGSOMRÅDE
Artikel1 Definitioner
Artikel2 Tillämpningsområde
Artikel3 Förbudförföretagsominteärkreditinstitutattdrivarörelsesomomfattar
inlåningfrånallmänheten
AVDELNING II VILLKOR FÖR RÄTTEN ATT STARTA OCH DRIVA VERK-
SAMHET I KREDITINSTITUT OCH FÖR UTÖVANDE AV
SÅDAN VERKSAMHET
Artikel4 AuktorisationArtikel5 Startkapital
Artikel6 Ansvarförledningochlokaliseringavkreditinstitutetscentralaadministra-
tion
Artikel7 Aktieägareochmedlemmar
Artikel8 Verksamhetsplanochorganisationsstruktur
Artikel9 Ekonomiskabehov
Artikel10 Vägranavauktorisation
Artikel11 Anmälanavauktorisationtillkommissionen
Artikel12 Samrådmedbehörigamyndigheteriandramedlemsstater
Artikel13 Filialertillkreditinstitutauktoriseradeiandramedlemsstater
Artikel14 Återkallelseavauktorisation
Artikel15 Firma
Artikel16 KvalificeratinnehavikreditinstitutArtikel17 Rutinerförinternkontroll
AVDELNING III BESTÄMMELSER OM ETABLERINGSFRIHET OCH FRIHET
ATT TILLHANDAHÅLLA TJÄNSTER
Artikel18 Kreditinstitut
Artikel19 Finansiellainstitut
Artikel20 Utövandeavetableringsrätten
Artikel21 Utövandeavrättentillfritttillhandahållande avtjänster
Artikel22 Befogenheterförvärdlandetsbehörigamyndigheter
AVDELNING IV FÖRHÅLLANDE TILL TREDJE LAND
Artikel23 Anmälanavdotterföretagtillföretagitredjelandochomvillkorförmark-
nadstillträdeitredjeland
Artikel24 Filialertillkreditinstitutmedhuvudkontorutanförgemenskapen
Artikel25 Samarbete med behöriga myndigheter i tredje land om gruppbaserad
tillsyn.
AVDELNING V PRINCIPER OCH TEKNISKA INSTRUMENT FÖR TILLSYN
Kapitel 1 Principer för tillsynsansvar
Artikel26 Kontrollbehörighetförhemlandet
Artikel27 Behörighetförvärdlandet
Artikel28 SamarbeteangåendetillsynArtikel29 Inspektionpåplatsavfilialeretableradeienannanmedlemsstat
Artikel30 Utbyteavinformationochtystnadsplikt2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—12
▼B
Artikel31 Skyldigheter för personer ansvariga för den lagenliga kontrollen av
årsbokslutochsammanställdårsredovisning
Artikel32 BehörigamyndighetersbefogenheterattvidtasanktionerArtikel33 Domstolsprövning
Kapitel 2 Tekniska instrument för tillsyn
Avsnitt 1 Kapitalbas
Artikel34 Allmännaprinciper
Artikel35 Övrigaposter
Artikel36 ÖvrigabestämmelseromkapitalbasenArtikel37 Beräkningavkapitalbasenpågruppbasis
Artikel38 Avdragsposterochgränsvärden
Artikel39 Styrkandeinförbehörigamyndigheter
Avsnitt 2 Kapitaltäckningsgrad
Artikel40 Allmännaprinciper
Artikel41 Täljaren:kapitalbasenArtikel42 Nämnaren:riskjusteradetillgångarochposterutanförbalansräkningen
Artikel43 Riskviktning
Artikel44 Viktning av fordringar på medlemsstaternas regionregeringar och lokala
myndigheter
Artikel45 ÖvrigaviktningarArtikel46 Icke-kommersiellaadministrativainstitutionerochföretag
Artikel47 Kapitaltäckningsgradensnivå
Avsnitt 3 Storaexponeringar
Artikel48 Rapporteringavstoraexponeringar
Artikel49 Begränsningaravstoraexponeringar
Artikel50 Tillsynavstoraexponeringarpågruppnivåochföretagsnivå
Avsnitt 4 Kvalificerat innehaviföretagutanförfinansområdet
Artikel51 Begränsningaravkvalificeratinnehaviicke-finansiellaföretag
Kapitel 3 Gruppbaserad tillsyn
Artikel52 Gruppbaseradtillsynöverkreditinstitut
Artikel53 Behörigamyndighetermedansvarförgruppbaseradtillsyn
Artikel54 SammanställningensformochomfattningArtikel55 Informationsomskalltillhandahållasavholdingföretagmedblandadverk-
samhetochderasdotterföretag
Artikel56 Åtgärderförattunderlättadengruppbaseradetillsynen
AVDELNING VI RÅDGIVANDE BANKRÖRELSEKOMMITTÉ
Artikel57 Rådgivandebankrörelsekommitténssammansättningochfunktion
Artikel58 Granskningavauktorisationsvillkoren
Artikel59 Beräkningsmetoder
AVDELNING VII VERKSTÄLLANDE BEFOGENHET
Artikel60 Tekniskaanpassningar
AVDELNING VIII ÖVERGÅNGS- OCH SLUTBESTÄMMELSER2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—13
▼B
Kapitel 1 Övergångsbestämmelser
Artikel61 Övergångsbestämmelservadbeträffarartikel36
Artikel62 Övergångsbestämmelservadbeträffarartikel43
Artikel63 Övergångsbestämmelservadbeträffarartikel47Artikel64 Övergångsbestämmelservadbeträffarartikel49Artikel65 Övergångsbestämmelservadbeträffarartikel51
Kapitel 2 Slutbestämmelser
Artikel66 InformationtillkommissionenArtikel67 Upphävdadirektiv
Artikel68 Ikraftträdande
Artikel69 AdressaterBILAGAI Förteckning över verksamheter som skall vara föremål för ömsesidigt
erkännande
BILAGAII KlassificeringavposterutanförbalansräkningenBILAGAIII Behandlingavposterutanförbalansräkningen
BILAGAIV Typeravposterutanförbalansräkningen
BILAGAV,delA Upphävdadirektiv,medsenareändringaravdessadirektiv(hänvisningari
artikel67)
BILAGAV,delB Tidsgränser för genomförande i nationell lagstiftning (hänvisningar i
artikel67)
BILAGAVI Jämförelsetabell2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—14
▼B
AVDELNINGI
DEFINITIONER OCH TILLÄMPNINGSOMRÅDE
Artikel 1
Definitioner
Idettadirektivavsesmed
1. kreditinstitut:
a) ettföretagvarsverksamhetbeståriattfrånallmänhetentaemot
insättningar eller andra återbetalbara medel och att beviljakrediterföregenräkning,eller
b) ett institut för elektroniska pengar i enlighet med Europaparla-
mentets och rådets direktiv 2000/46/EG av den 18 september2000 omrätten att starta och driva affärsverksam het i institutförelektroniskapengarsamtomtillsynavsådanverksamhet(
1).
Vidtillämpningenavtillsynpågruppnivåskallkreditinstitutenligt
förstastycketsamtprivataelleroffentligaföretagsomomfattasav
definitionen i första stycket och somär auktoriserade i ett tredje
landbetraktassomkreditinstitut.
Vid tillämpningen av tillsyn och kontroll av stora exponeringar
skall kreditinstitut enligt första stycket samt filialer till ett sådantkreditinstitutitredjeland,privataochoffentligaföretagsamtderas
filialer, somm otsvarar definitionen i första stycket och somär
auktoriseradeietttredjelandbetraktassomkreditinstitut.
2. auktorisation: ettmyndighetstillstånd inågonforminnebärande en
rättförkreditinstitutattdrivaverksamhet.
3. filial: ett driftställe somutgör en legalt beroende del av ett kredi-
tinstitut och somsjälvständigt utför alla eller vissa av detransaktioner somär hänförliga till verksam het i kreditinstitut,samtliga de driftställen som i en medlemsstat är inrättade av ettkreditinstitut medhuvudkontorienannanmedlemsstatskallanses
utgöraenendafilial.
4. behöriga myndigheter: de nationella myndigheter som enligt lag
eller annan författning har behörighet att utöva tillsyn över kredi-tinstitut.
5. finansiella institut: företag sominte är kreditinstitut m en vars
huvudsakliga verksamhet består i att förvärva aktier eller andelareller att utföra en eller flera av de verksamheter som är upptagnaipunkt2-12ibilagaI.
6. hemland: den medlemsstat i vilken ett kreditinstitut har blivit
auktoriseratienlighetmedartiklarna4-11.
7. värdland: den medlemsstat i vilken ett kreditinstitut har en filial
ellerdärdettillhandahållertjänster.
8. ägarkontroll: förhållandet mellan ett moderföretag och ett dotter-
företag, så somdefinierats i artikel 1 i direktiv 83/349/EEG ellerett motsvarande förhållande mellan en fysisk eller juridisk personochettföretag.
9. ägarintresse vid tillämpningen av gruppbaserad tillsyn och vid
tillämpningen av artikel 34.2.15 och 34.2.16: ägarintresse i denmening som avses i artikel 17 första meningen i direktiv 78/660/EEG eller direkt eller indirekt innehav av 20 % eller mer avrösternaellerkapitaletiettföretag.2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—15
(1) EGTL275,27.10.2000,s.39.▼M1
▼B
▼M2
▼B
10. kvalificerat innehav: ett direkt eller indirekt ägande i ett företag,
därinnehavetrepresenterar10%ellermeravkapitaletellersamt-liga röster eller somm öjliggör ett väsentligt inflytande över
ledningenavföretaget.
11. startkapital: kapital så somdefinierats i artikel 34.2.1 och artikel
34.2.2
12. moderföretag: ett moderföretag så som definierats i artiklarna 1
och2idirektiv83/349/EEG.
Vid tillämpningen av gruppbaserad tillsyn och kontrollen av stora
exponeringar skall ett moderföretag enligt definitionen i artikel
1.1idirektiv83/349/EEGsamtallaföretagsomenligtdebehörigamyndigheternas bedömning utövar ett bestämmande inflytandeöverettannatföretagbetraktassommoderföretag.
13. dotterföretag: ettdotterföretagsåsomdefinieratsiartiklarna1och
2idirektiv83/349/EEG:
Vid tillämpningen av gruppbaserad tillsyn och kontrollen av stora
exponeringar skall ett dotterföretag, enligt definitionen i artikel
1.1 i direktiv 83/349/EEG, samt alla företag över vilka, enligt debehöriga myndigheternas bedömning, ett moderföretag utövar ettbestämmandeinflytandebetraktassomdotterföretag.
Ett dotterföretag till ett dotterföretag skall också anses somett
dotterföretagtillmoderföretagsomäröverordnatdessaföretag.
14. zonA: allamedlemsstaterochalladeandraländersomärfullvär-
digamedlemmar avOrganisationen förekonomiskt samarbete ochutveckling (OECD) samt de länder som slutit särskilda låneavtalmed Internationella valutafonden (IMF) inom ramen för fondensAllmänna låneprogram (GAB). Varje land som lägger om sinutlandsskuldskalldockuteslutasurzonAunderenperiodavfem
år.
15. zonB: allaländersominteingårizonA.16. kreditinstitut i zon A: alla kreditinstitut somär auktoriserade i
medlemsstaterna, ienlighetmedartikel4,inklusivederasfilialeritredje land, samt alla privata och offentliga företag som omfattasavdefinitionen ipunkt1förstastycketochsomärauktoriseradei
andraländerinomzonA,inklusivederasfilialer.
17. kreditinstitut i zon B: alla privata och offentliga företag somär
auktoriserade utanför zon A och somom fattas av definitionen ipunkt1förstastycket,inklusivederasfilialerinomgemenskapen.
18. icke-banksektorn: alla andra låntagare än kreditinstitut, så som
definierade i punkterna 16 och 17, centralregeringar och central-banker, regionregeringar och lokala myndigheter, Europeiska
gemenskaperna, Europeiska investeringsbanken samt multilaterala
utvecklingsbankersåsomdefinieratsipunkt19.
19. multilaterala utvecklingsbanker: Världsbanken (International Bank
forReconstructionandDevelopment),InternationalFinanceCorpo-ration, Inter-American Development Bank, Asian DevelopmentBank,AfricanDevelopmentBank,CouncilofEuropeResettlement
Bank,NordiskaInvesteringsbanken,CaribbeanDevelopmentBank,
Europeiskabankenföråteruppbyggnadochutveckling,EuropeiskainvesteringsfondenochInter-AmericanInvestmentCorporation.
20. poster utanför balansräkningen, betecknade högrisk, medelrisk,
medellågrisk, och lågrisk: sådana poster som beskrivits i artikel43.2ochsomäruppräknadeibilagaII.2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—16
▼M2
21. finansiellt holdingföretag: ett finansiellt institut vars dotterföretag
uteslutande eller huvudsakligen är kreditinstitut eller finansiellainstitut, varvid minst ett av dotterföretagen skall vara ett kreditin-
stitut, och sominte är ett blandat finansiellt holdingföretag i den
mening som avses i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/87/EG av den 16 december 2002 om extra tillsyn över kreditin-stitut, försäkringsföretag och värdepappersföretag i ett finansielltkonglomerat(
1).
22. holdingföretagmedblandadverksamhet: ettmoderföretagsominte
är ett finansiellt holdingföretag, ett kreditinstitut eller ett blandatfinansiellt holdingföretag i denmening somavsesidirektiv 2002/87/EG,vilketharminstettkreditinstitutblandsinadotterföretag.
23. företag somtillhandahåller tjänster anknutna till bankverksam -
het: ettföretagvarshuvudsakligaverksamhetbeståriattägaellerförvalta fast egendom, tillhandahålla datatjänster eller bedrivaannan liknande verksamhet som har samband med ett eller flerakreditinstitutshuvudsakligaverksamhet.
24. exponeringarvidtillämpningenavartiklarna48,49och50: detill-
gångsposterochposterutanförbalansräkningensomavsesiartikel43ochibilagorna2och4utantillämpningavdevikttalellerrisk-nivåer somanges där. Sådana risker somavses i bilaga IVberäknas enligt en av de metoder som anges i bilaga III, utan
tillämpning av viktning för motpartsrisk. Alla poster som i sin
helhet täcks av eget kapital får med de behöriga myndigheternasmedgivande undantas från definitionen av exponeringar underförutsättningattdettaegnakapitalinteingåriberäkningenavkapi-taltäckningsgraden eller andra beräkningskvoter för övervakningsomfastställtsidettadirektivsamtiannangemenskapslagstiftning.
Exponeringaromfattarinteföljandeposter:
— Vid valutatransaktioner: exponeringar som uppkommer i
samband med normal avveckling av en transaktion under tvådygnefterbetalning,
— vid köp eller försäljning av värdepapper: exponeringar som
uppkommer i samband med normal avveckling av en transak-tion under femvardagar efter den tidpunkt då antingenbetalningharskettellervärdepapperenharlevererats.
25. gruppavkundermedinbördesanknytnning:
— två eller flera fysiska eller juridiska personer som, om inte
annat visas, utgör en helhet ur risksynpunkt därför att någonav demhar direkt eller indirekt ägarinflytande över den ellerdeandra,eller
— de utan att stå i sådant förhållande somavses i första streck-
satsen har sådan inbördes ankyntning att någon, eller samtligaav de övriga, kan befaras råka i betalningssvårigheter omenavdemdrabbasavekonomiskproblem.
26. näraförbindelser: ensituation därtvå eller flera fysiskaeller juri-
diskapersonerärförenadegenom
a) ägarintresse, innebärande ett innehav, direkt eller genom
kontroll av 20 % eller mer av rösterna eller kapitalet i ett
företag,eller
b) kontroll, innebärande förbindelse mellan ett moderföretag och
ett dotterföretag i alla de fall somom fattas av artikel 1.1 och1.2 i direktiv 83/349/EEG, eller en likartad förbindelse mellannågon fysisk eller juridisk person och ett företag. Varje dotter-
företagtillettdotterföretag skallocksåansessomdotterföretag
tillmoderföretagetvilketståröverdessaföretag.
Somnäraförbindelseskallävenansesensituationdärtvåeller
flera fysiska eller juridiska personer kontrolleras genomenvaraktigförbindelsetillenochsammaperson.2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—17
(1) EUTL35,11.2.2003.▼B
▼B
27. erkända börser: skall avse börser somhar erkänts av de behöriga
myndigheternaochsom
i) verkarregelbundet,
ii) har regler somhar utfärdats eller godkänts av läm pliga
myndigheter i börsens hemland, i vilka villkoren för börsensverksamhet, villkoren för tillträde till börsen samt de villkor
som ett kontrakt måste uppfylla innan det kan omsättas på
börsenanges,
iii) har ett clearingsförfarande sominnebär att kontrakt angivna i
bilaga IV blir föremål för dagliga marginalsäkerhetskrav som
enligtdebehörigamyndigheternas uppfattninggerettlämpligtskydd.
Artikel 2
Tillämpningsområde
1. Detta direktiv gäller i fråga omrätten att starta och driva verk-
samhetikreditinstitutochärtillämpligtpåallakreditinstitut.
2. Artiklarna25och52-56gällerävenförfinansiellaholdingföretag
och holdingföretag med blandad verksamhet med huvudkontor i ge-
menskapen.
De institut som permanent undantagits i punkt 3, dock inte medlems-
staternas centralbanker, skall behandlas somfinansiella institut vid
tillämpningavartiklarna25och52-56.
3. Dettadirektivgällerinte
— medlemsstaternascentralbanker,
— postgiroinstitut,
— i Belgien, ”Institut de réescompte et de Garantie/Herdiscontering-
enWaarborginstitut”,
— i Danmark, ”Dansk Eksportfinansieringsfond”, ”Danmarks Skibsk-
reditfond”och”DanskLandbrugsRealkreditfond”,
— iTyskland,”KreditanstaltfürWiederaufbau”,företagsommedstöd
av ”Wohnungsgemeinnützigkeitsgesetz”är erkända för genom-förande av statlig bostadspolitik och sominte huvudsakligenbedriver bankverksamhet, samt företag som enlighet samma lagansessomallmännyttigabostadsföretag.
— i Grekland, ” Ελληνική Τράπεζα Βιοµηχανικής Αναπτύξεως
(Elliniki Trapeza Viomichanikis Anaptyxeos), Ταµείο Παρακα-
ταθηκών και ∆ανείων ” (Tamio Parakatathikon kai Danion)
”Ταχυδροµικό Ταµιευτήριο ”(TachidromikoTamieftirio),
— iSpanien,”InstitutodeCréditoOficial”,— iFrankrike,”Caissedesdépotsetconsignations”,
— iIrland,”creditunions”och”friendlysocieties”,
— iItalien,”CassaDepositiePrestiti”,
— i Nederländerna, ”Nederlandse Investeringsbank voor Ontwikke-
lingslanden NV”, ”NV Noordelijke Ontwikkelingsmaatschappij”,
”NVIndustriebank limburgs Instituut voorOntwikkeling enFinan-ciering”,och”OverijsselseOntwikkelingsmaatschappijNV”,
— iÖsterrike, företag somär godkända somallmännyttiga byggnads-
företagoch”ÖsterreichischeKontrollbankAG”,
— i Portugal, ”Caixas Económicas” som fanns den 1 januari 1986,
med undantag av, å ena sidan, dem som blivit aktiebolag samt, å
andrasidan,”CaixaEconómicaMontepioGeral”,
— i Finland, ”Teollisen yhteistyön rahasto Oy/Fonden för industriellt
samarbeteAB”och”KeraOy/KeraAB”,
— iSverige,”SvenskaSkeppshypotekskassan”.— i Förenade kungariket, ”National Savings Bank”, ”Commenwealth
Development Finance Company Ltd”, ”Agricultural MortgageCorporation Ltd”, ”Scottish Agricultural Securities CorporationLtd”, ”Crown Agents for overseas governments and administra-tions”,”creditunions”och”municipalbanks”.2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—18
▼B
4. Rådet skall, efter förslag från kommissionen, som för ändamålet
skallsamrådameddeniartikel57nämndakommittén(ifortsättningenkallad den rådgivande bankrörelsekommittén), besluta i fråga om
ändringariförteckningenipunkt3.
5. Ett kreditinstitut som fanns i en medlemsstat den 15 december
1977 och som, vid detta datum, var varaktigt underställt en i sammamedlemsstat etablerad central företagsenhet som övervakar institutet,fårundantasfråntillämpning avvillkorsbestämmelserna isåvälartikel
6.1somartiklarna8och59,förutsattatt,senastden15december1979,
dennationellalagstiftningeninnehållerföljande:
— Antingen gäller solidariskt ansvar föråtaganden somgjorts av den
centrala företagsenheten och dess underställda institut eller ocksågaranteras de senare institutens åtaganden fullt ut av den centralaföretagsenheten.
— Soliditeten och likviditeten hos den centrala företagsenheten och
alla dess underställda institut övervakas sammantaget, på grundvalavsammanställdredovisning.
— Dencentralaföretagsenhetensverkställandeledningärbemyndigad
att utfärda instruktioner till den verkställande ledningen för varjeunderställtinstitut.
Vad som sägs i första stycket gäller även lokalt verksamma kreditin-
stitut, somefter den 15 decem ber 1977 knutits till en central
företagsenhet i den mening som anges i första stycket, i fall det är
frågaomennormalutvidgningavföretagsnätet.
I fråga omandra kreditinstitut än sådana sometableras på nyligen
uppdämt vattenområde eller som tillkommit genom uppdelning ellersammanslagningavbefintligainstitut,organisatorisktberoendeaveller
underordnade den centrala företagsenheten, får rådet efter förslag från
kommissionen, som för detta ändamål skall samråda med den rådgi-vande bankrörelsekommittén, utfärda ytterligare bestämmelser omtillämpningen av andra stycket, inbegripet beslut om upphävande avundantag enligt första stycket, i fall då rådet finner att anknytningenav nya institut, som drar fördel av bestämmelserna i andra stycket,
kan påverka konkurrensen negativt. Rådet skall besluta med kvalifi-
ceradmajoritet.
6. Ett kreditinstitut som, enligt vad som sägs i punkt 5 första
stycket, är underställt en i samma medlemsstat etablerad centralföretagsenhet, får också undantas från tillämpningen av artiklarna 5,
40-51 och 65, under förutsättning, utan att tillämpningen av nämnda
bestämmelser på den centrala företagsenheten påverkas, att helhetenbestående av den centrala företagsenheten och underställda institutomfattasavnämndabestämmelserpågruppnivå.
Omundantag görs, skall artiklarna 13, 18, 19, artikel 20.1-20.6 sam t
artiklarna21och22tillämpaspådencentralaföretagsenhetensochde
underställdainstitutenssammantagnarörelse.
Artikel 3
Förbud för företag som inte är kreditinstitut att driva rörelse som
omfattar att från allmänheten ta emot insättningar eller andra
återbetalbara medel
Medlemsstaternaskallförbjudapersonerellerföretagsominteärkredi-
tinstitut att driva rörelse som omfattar att från allmänheten ta emotinsättningar eller andra återbetalbara medel. Förbudet skall inte gällamottagande av insättningar eller andra medel i fall då återbetalnings-
skyldigheten åvilar en medlemsstat eller dess regionala eller lokala
myndigheter eller offentliga internationella organ i vilka en eller fleramedlemsstater ingår, inte heller i fall som är särskilt omfattade avnationelllagstiftningelleravreglerantagnaavgemenskapen,alltunderförutsättning att verksamheten är underkastad regler och övervakningtillskyddförinsättareochinvesterare.2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—19
▼B
AVDELNINGII
VILLKOR FÖR RÄTTEN ATT STARTA OCH DRIVA VERK-
SAMHET I KREDITINSTITUT OCH FÖR UTÖVANDE AV
SÅDAN VERKSAMHET
Artikel 4
Auktorisation
Medlemsstaterna skall föreskriva att kreditinstitut skall ha erhållit
auktorisation innan de inleder sin verksamhet. Medlemsstaterna skall
fastställa de villkor somskall gälla för auktorisationen ominte annatföljeravartikel5-9ochanmälademtillkommissionenochdenrådgi-vandebankrörelsekommittén.
Artikel 5
Startkapital
1. Oberoende avdevillkor somgäller enligt andra allmänt tillämp-
ligabestämmelserinationelllag,skalldebehörigamyndigheternainte
bevilja auktorisation i fall då kreditinstitutet inte har en särskild egenkapitalbasellerdåstartkapitaletärmindreänfemmiljonereuro.
Medlemsstaterna får besluta att kreditinstitut, som inte uppfyller vill-
koren somrör en särskild egen kapitalbas och somexisterade den 15december 1979, får fortsätta att driva verksamhet. De får befria dessaföretag från skyldighet att uppfylla villkoren enligt artikel 6.1 förstastycket.
2. Medlemsstaternafårdockbeviljaauktorisationförsärskildakate-
gorier av kreditinstitut, vars startkapital uppgår till mindre belopp än
somföreskrivsipunkt1.Isådanafallskall
a) startkapitaletuppgåtillminstenmiljoneuro,
b) medlemsstaten göra anmälan till kommissionen om skälen för
undantagfråndennapunkt,
c) vidoffentliggörandetavlistorenligtartikel11,namnenpåkreditin-
stituten efterföljas av en not omatt de inte uppfyller kravet påstartkapitalenligtpunkt1.
3. Ett kreditinstituts kapitalbas får inte understiga beloppet för det
startkapital somenligt punkterna 1 och 2 krävs vid tidpunkten förauktorisationavinstitutet.
4. Medlemsstaterna får besluta att kreditinstitut, somexisterade den
1januari1993,ochvarskapitalbasinteuppnåddedennivåförstartka-
pital somföreskrivs i punkterna 1 och 2, får fortsätta att driva
verksamhet. I sådant fall får kapitalbasen inte tillåtas understiga denhögstabeloppsnivåsomuppnåttsefterden22december1989.
5. Omägarkontrollenöverettsådantkreditinstitutsomavsesipunkt
4övertas aven annan fysiskeller juridiskpersonän densomtidigarehade ägarkontroll över institutet, måste institutets kapitalbas motsvaralägstdennivåsomenligtpunkterna1och2ärföreskrivenförstartka-pital.
6. Under särskilda förhållanden och med behöriga myndigheters
samtycke,får,vidfusionmellantvåellerflerakreditinstitutsomavses
i punkt 4, kapitalbasen för det genomfusion bildade institutet inte
tillåtas underskrida summan av kapitalbaserna för de sammanslagnainstituten vid tidpunkten för fusionen, intill dessde i punkterna 1 och2föreskrivnanivåernaharuppnåtts.
7. Omkapitalbasen nedgått i fall somsägs i punkterna 3, 4 och 6,
får behöriga myndigheter, då förhållandena motiverar det, medge ettinstitut att inomviss tid vidta rättelse eller upphöra m ed sin verk-samhet.2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—20
▼B
Artikel 6
Ansvar för ledning och lokalisering av kreditinstitutets centrala
administration
1. De behöriga myndigheterna skall bevilja auktorisation endast
under förutsättning att verksamheten i kreditinstitutet effektiv leds avminsttvåpersoner.
Myndigheterna fårinte bevilja auktorisation omdessapersonerinte är
tillräckligt väl ansedda eller saknar tillräcklig erfarenhet för att kunnafullgörasinauppgifter.
2. Medlemsstaternaskallkrävaföljande:
— Kreditinstitut somär juridiska personer och somenligt sin nation-
ellalagstiftningharettstadgeenligtsäteskallhasitthuvudkontorisammamedlemsstatsomsittstadgeenligasäte.
— Andra kreditinstitut skall ha sitt huvudkontor i den medlemsstat
somauktoriseratinstitutetochivilkendefaktisktbedriversinverk-
samhet.
Artikel 7
Aktieägare och medlemmar
1. Debehörigamyndigheternafårintebeviljaauktorisationförverk-
samhet i kreditinstitut förrän de fått information om vilka aktieägareellermedlemmar,fysiskaellerjuridiskapersoner,somdirektellerindi-rektharkvalificeradeinnehav,ochomstorlekenavsådanainnehav.
Vid tillämpning av begreppet kvalificerat innehav på denna artikel,
skall beaktas vadsomi artikel 7i rådets direktiv 88/627/EEG(
1)sägs
omrösträtter.
2. Debehörigamyndigheternaskallvägraauktorisationomde,med
hänsyn till behovet av sund och ansvarsfull ledning av kreditinstitut,bedömer att lämpligheten hos aktieägare eller medlemmar som aves i
förstastycketinteärtillfredsställande.
3. Omdetdessutomfinnsnäraförbindelsermellankreditinstitutoch
andra fysiska eller juridiska personer skall de behöriga myndigheternaendastbeviljaauktorisationomdessaförbindelserintehindrarmyndig-heternafrånattutövaeneffektivtillsyn.
De behöriga myndigheterna skall också vägra tillstånd om lagar,
förordningar eller administrativa bestämmelser i ett tredje land, som
gäller föreneller flera fysiskaeller juridiskapersonertill vilkakredi-
tinstitutet har nära förbindelser, eller svårigheter vid tillämpningen avdessa bestämmelser, hindrar myndigheterna från att utöva en effektivtillsyn.
De behöriga myndigheterna skall kräva att kreditinstituten förser dem
mederforderliga uppgifterförattdefortlöpande skallkunnaövervaka
attbestämmelsernaidennapunktefterlevs.
Artikel 8
Verksamhetsplan och organisationsstruktur
Medlemsstaterna skallföreskriva attdettill varjeansökanomauktori-
sation skall fogas en verksamhetsplan i vilken bl.a. den tilltänktaverksamhetsinriktningen skall anges och institutets organisations-strukturbeskrivas.2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—21
(1) Rådetsdirektiv88/627/EEGavden12december1988omsådanauppgifter
somskalloffentliggörasvidförvärvelleravyttringavettstörreinnehaviett
börssnoteratbolag(EGTL348,17.12.1988,s.62).
▼B
Artikel 9
Ekonomiska behov
Medlemsstatenfårinteföreskrivaattdetvidprövningavenauktorisa-
tionsansökanskalltashänsyntillmarknadensekonomiskabehov.
Artikel 10
Vägran av auktorisation
När auktorisation vägras skall beslutet motiveras och skälen ges
sökandentillkännainomsexmånaderfråndetattansökningengjordes
eller, omden då var ofullständig, från det att sökanden givit in sådan
kompletterande information som krävs för beslut. Under allaförhållanden skall beslut fattas inomtolv m ånader från det att ansök-ningenmottagits.
Artikel 11
Anmälan av auktorisation till kommissionen
Varje auktorisation skall anmälas till kommissionen. Varje enskilt
kreditinstitutskalluppföraspåenlistasomkommissionenskalloffent-liggöra iEuropeiska gemenskapernas officiella tidning och hålla
aktuell.
Artikel 12
Samråd med behöriga myndigheter i andra medlemsstater
Samrådmedbehörigamyndigheteridenandraberördamedlemsstaten
skallskeinnanauktorisationbeviljasförettkreditinstitutsom
— ärdotterföretag till ett kreditinstitut somärauktoriserat ienannan
medlemsstat,
— är dotterföretag till moderföretaget till ett kreditinstitut som är
auktoriseratienannanmedlemsstat,eller
— står under ägarkontroll av samma fysiska eller juridiska personer
somharägarkontrollenöverettkreditinstitutauktoriseratienannanmedlemsstat.
Samrådmeddenbehörigamyndighetsomharansvarförtillsynenöver
försäkringsföretag eller värdepappersföretag skall genomföras innanauktorisationbeviljasförettkreditinstitutsom
a) är dotterföretag till ett försäkringsföretag somär auktoriserat i ge-
menskapen,
b) ärdotterföretagtillmoderföretaget tillettförsäkringsföretagsomär
auktoriseratigemenskapen,eller
c) står under ägarkontroll av samma fysiska eller juridiska personer
somhar ägarkontrollen över ett försäkringsföretag somär auktori-
seratigemenskapen.
De relevanta behöriga myndigheter som avses i första och andra
stycket skall samråda med varandra särskilt när de bedömer aktieä-garnas lämplighet och det goda anseendet ocherfarenheten hoschefersomingåriledningenförenannanenhetisammagrupp.Deskalltillvarandra överlämna alla uppgifter om aktieägarnas lämplighet ochledningens goda anseende och erfarenhet vilka är relevanta för övriga
berörda behöriga myndigheter när det gäller att bevilja auktorisation
samt fortlöpande bedöma efterlevnaden av uppställda verksamhets-villkor.
Artikel 13
Filialer till kreditinstitut auktoriserade i andra medlemsstater
Ett värdland får, i fråga omfilialer till kreditinstitutsomärauktorise-
rade i andra medlemsstater, inte kräva vare sig auktorisation ellersärskilt tillskjutet kapital. Beträffande etablering och tillsyn av sådana2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—22
▼M2
▼B
▼B
filialer skall bestämmelserna i artikel 17, artikel 20.1-20.6 samt artik-
larna22och26gälla.
Artikel 14
Återkallelse av auktorisation
1. De behöriga myndigheterna får återkalla en auktorisation, som
beviljatsettkreditinstitutendastunderförutsättningattinstitutet
a) inte utnyttjar auktorisationen inomtolv m ånader, eller uttryckligen
avstår från auktorisationen, eller inte bedrivit någon verksamhet på
minst sex månader, om inte i sådana fall auktorisationen ändåförlorarsinverkanenligtmedlemsstatensbestämmelser,
b) harutverkatauktorisationpågrundvalavoriktigauppgifterellerpå
någotannatsättistridmedgällanderegler,
c) intelängreuppfyllerdevillkorsomgällerförauktorisationen,
d) inte längre har tillräcklig kapitalbas eller inte längre kan förväntas
kommaattfullgörasinaskyldighetergentemotborgenärerna,särskilt
dådetintelängreföreliggersäkerhetföranförtroddamedel.
e) omfattas av något annat fall där det i nationell lag föreskrivs att
auktorisationenskallåterkallas.
2. Enåterkallelseavenauktorisationskallmotiverasochskälenges
demtill känna somberörs av beslutet; sådana återkallelser skall
anmälastillkommissionen.
Artikel 15
Firma
Ett kreditinstitut får i sin verksamhet, oavsett vilka regler som gäller
beträffande användningen av orden ”bank”, ”sparbank” och andrabanknamn som kan förekomma i värdmedlemsstaten, inom gemenska-pens hela område använda samma firma som institutet brukar i denmedlemsstat, i vilken huvudkontoret finns. Om det föreligger risk förförväxling får värdmedlemsstaten i förtydligande syfte föreskriva att
firmanskallförsesmedettförklarandetillägg.
Artikel 16
Kvalificerat innehav i ett kreditinstitut
1. Medlemsstaternaskallkrävaattvarjefysiskellerjuridiskperson,
somavserattförvärva,direktellerindirekt,ettkvalificeratinnehaviett
kreditinstitut, underrättar behöriga myndigheter om storleken av dettilltänkta innehavet. Underrättelse skalllämnasävenavdensomavseratt öka sitt kvalificerade innehav i sådan mån att hansandel av röste-taletellerkapitaletkommerattuppgåtill20%,33%eller50%,eller
såattkreditinstitutetkommerattfåställningavdotterföretag.
Medförbehållförbestämmelsernaipunkt2skalldebehörigamyndig-
heterna ha rätt att, inomen tid av högst tre m ånader från det attunderrättelse enligt föregående stycke gjorts, motsätta sig förvärvet,omde, m ed hänsyn till behovet av sund och ansvarfull ledning avkreditinstitut,bedömerattlämpligheteninteärtillfredsställande hosdepersoner somavses i föregående stycke. Omm yndigheterna inte
motsätter sig förvärvet, får de föreskriva en viss tid inom vilket
förvärvetskallvaragenomfört.
2. Omförvärvarenavdetinnehavsomavsesipunkt1ärettkredi-
tinstitut, ett försäkringsföretag eller ett värdepappersföretag medauktorisation i en annan medlemsstat eller moderföretag till ett kredi-
tinstitut, ett försäkringsföretag eller ett värdepappersföretag med
auktorisation i en annan medlemsstat, eller en fysisk eller juridiskperson somhar ägarkontroll över ett kreditinstitut, ett försäkrings-företag eller ett värdepappersföretag med auktorisation i en annanmedlemsstat,ochomdetföretagsomköparenvillförvärvaettinnehavisomresultatavdettaförvärvskullekommaattbliettdotterföretagtill2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—23
▼M2
▼M2
köparen eller hamna under dennas ägarkontroll, skall bedömningen av
förvärvetföregåsavsådantsamrådsomavsesiartikel12.
3. Medlemsstaternaskallkrävaattvarjefysiskellerjuridiskperson,
somavserattavyttra,direktellerindirekt,ettkvalificeratinnehaviettkreditinstitut, underrättar behöriga myndigheter om storleken av inne-havet. Underrättelse skall lämnas även av den som avser att minska
sittkvalificeradeinnehavisådanmånatthansandelavröstetaleteller
kapitaletskulleunderstiga20%,33%eller50%ellersåattkreditin-stitutetsställningsomdotterföretagskulleupphöra.
4. Ett kreditinstitut skall, då det får kännedomdärom , underrätta
behörigamyndigheteromsådanaförvärvelleravyttringaravinnehaviinstitutetskapitalsomfårtillföljdattinnehavenöverstigerellerunder-
stigernågotavdegränstalsomangesipunkterna1och3.
Varje kreditinstitut skall också, minst en gång om året, underrätta
behöriga myndigheter om namnen på aktieägare och medlemmar medkvalificerade innehav samt om storleken på sådana innehav, så somframgår t.ex. av uppgifter som lämnats vid bolagsstämma om aktieä-
gare och medlemmar eller av uppgifter som redovisats i enlighet med
föreskriftersomgällerförbörsregistreradebolag.
5. Medlemsstaternaskall,ifalldådepersonersomavsesipunkt1,
utövarsittinflytandepåettsättsomärägnatattvaratillförfångförensund och ansvarsfull ledning av institutet, föreskriva skyldighet förbehöriga myndigheter att vidta åtgärder. Sådana åtgärder får bl.a.
bestå i förelägganden, sanktioner gentemot styrelsen och den verkstäl-
lande ledningen samt i upphävande av rösträtt som är knuten till deifrågavarandeaktieägarnasellermedlemmarnasaktierellerandelar.
Motsvarande åtgärder skall vidtas i fråga omfysiska eller juridiska
personer, somunderlåter att läm na sådana underrättelser, somavses i
punkt 1. Omaktier eller andelar har förvärvats trots att behöriga
myndigheter har motsatt sig förvärvet, skall medlemsstaterna, oavsettde åtgärder somi övrigtvidtas, föreskriva antingen att rösträtterna försådana innehav inte får utövas eller att avgivna röster skall vara ogil-tigaellerattdefårförklarasogiltiga.
6. Vid tillämpning av begreppet kvalificerat innehav och andra
nivåer av ägande i denna artikel, skall beaktas vad somi artikel 7 i
direktiv88/627/EEGsägsomrösträtter.
Artikel 17
Rutiner för intern kontroll
Hemländernas behöriga myndigheter skallkräva att varje kreditinstitut
tillämpar sunda rutiner för administration, redovisning och erforderlig
internkontroll.
AVDELNINGIII
BESTÄMMELSER OM ETABLERINGSFRIHET OCH FRIHET
ATT TILLHANDAHÅLLA TJÄNSTER
Artikel 18
Kreditinstitut
Medlemsstaternaskallsvaraförattdeverksamhetersomangesibilaga
I får bedrivas inomdet egna territoriet så somsägs i artiklarna 20.1-
20.6, 21.1, 21.2och artikel 22, antingen genometablering av en filialeller genomdirekt tillhandahållande av tjänster, av varje kreditinstitutsomär auktoriserat och underkastat tillsyn av behöriga m yndigheter ienannan medlemsstat, förutsatt attverksamheterna omfattas avaukto-risationen.2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—24
▼B
▼B
Artikel 19
Finansiella institut
Medlemsstaterna skall också tillse att alla verksamheter som anges i
bilaga I får bedrivas inomdet egna territoriet så somsägs i artikel20.1-20.6, 21.1, 21.2 och i artikel 22, antingen genometablering av
enfilialellergenomdirekttillhandahållandeavtjänster,avvarjefinan-
sielltinstitutfrånenannanmedlemsstat,ifalldåinstitutetantingenärdotterföretagtillettkreditinstitutellerägsgemensamtavtvåellerflerakreditinstitut,varsstadgarellerbolagsordningtillåtersådanverksamhetochvilkauppfyllersamtligaavföljandevillkoren:
— Moderföretagetellermoderföretagenärauktoriseradesomkreditin-
stitutidenmedlemsstatvarslaggällerfördotterföretaget.
— De ifrågavarande verksamheterna bedrivs inom samma medlems-
statsterritorium.
— Moderföretaget eller moderföretagen innehar 90 % eller mer av
samtligarösträtteridotterföretaget.
— Moderföretaget eller moderföretagen har att tillgodose behöriga
myndigheters krav på sund förvaltning av dotterföretaget och har
utfäst sig att, med samtycke av vederbörande hemlands behörigamyndigheter,solidarisktsvarafördeåtagandensomdotterföretagetgjort.
— Dotterföretaget omfattas effektivt, särskilt med avseende på de
ifrågavarandeverksamheterna,avgruppbaseradtillsyn,sommoder-
företaget eller vart och ett av moderföretagen är föremål för ienlighet med artikel 52-56, i synnerhet beträffande beräkning avkapitaltäckningsgrad, kontroll av större engagemang och begräns-ningavinnehavsåsomföreskrivitsiartikel51.
Hemlandets behöriga myndigheter skall intyga och lämna dotterföre-
taget bevis omatt de nu angivna villkoren är uppfyllda. Beviset skallutgöra en del av den underrättelse somavses i artiklarna 20.1-20.6,21.1och21.2.
Hemlandets behöriga myndigheter skall svara för att tillsyn av dotter-
företagetskerienlighetmedartikel5.3samtartiklarna16,17,26,28,29,30och32.
Bestämmelsernaidennaartikelskallitillämpligadelargällafördotter-
företag.Därvidskall”kreditinstitut”läsassom”finansiellainstitutsomuppfyller de i artikel 19 föreskrivna villkoren” och ”auktorisation”läsassom”stadgarellerbolagsordning”.
Artikel20.3andrastycketskallläsassom:
”Hemlandets behöriga myndigheter skall också lämna uppgift om
storleken av det dotterägda finansiella institutets kapitalbas ochomden konsoliderade kapitaltäckningsgraden för det kreditinstitut
somärdessmoderföretag.”
Omett finansiellt institut somavses i denna artikel inte längre
uppfyller alla de föreskrivna villkoren, skall hemlandet underrättavärdlandets behörigamyndigheter. Värdlandets lagar skall dågälla för
detfinansiellainstitutetsverksamhetivärdlandet.
Artikel 20
Utövande av etableringsrätten
1. Ett kreditinstitut somönskar etablera en filial på en annan
medlemsstatsterritoriumskallunderrättahemlandetsbehörigamyndig-heterdärom.
2. Medlemsstaterna skall föreskriva skyldighet för varje kreditin-
stitut, som önskar etablera en filial i en annan medlemsstat, att vidunderrättelseenligtpunkt1lämnauppgifteromföljande:
a) Denmedlemsstatpåvarsterritoriumetableringenavsesske.
b) En verksamhetsplan som anger bl.a. filialens tilltänkta affärsverk-
samhetochorganisationsstruktur.2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—25
▼B
c) En adress i värdmedlemsstaten där handlingar skall finnastillgäng-
liga.
d) Namnenpådepersonersomskallhaansvaretförfilialensledning.
3. I andra fall än då de behöriga myndigheterna har anledning att
ifrågasättakreditinstitutensadministrativastrukturellerfinansiellasitu-ation, skall myndigheterna, med beaktande av de tilltänktaverksamheterna, inom tre månader från mottagande av underrättelse
enligt punkt 2 översända den erhållna informationen till värdlandets
behörigamyndigheterochunderrättadetberördainstitutet.
Hemlandets behöriga myndigheter skall också lämna uppgift om stor-
lekenavkreditinstitutetskapitalbasochkapitaltäckningsgrad.
I fall då hemlandets behöriga myndigheter vägrar att översända den i
punkt 2 omnämnda informationen till värdlandets behöriga myndig-heter, skall skälen härför lämnas till det berörda kreditinstitutet inom
tre månader från det att fullständig information föreligger. En vägran
att översända information eller underlåtenhet att lämna besked skallkunnaprövasavdomstolihemlandet.
4. Innan en filial till ett kreditinstitut inleder sin verksamhet skall
värdlandetsbehörigamyndigheterinomtvåmånaderfråndetattunder-rättelse enligt punkt 3 erhållits förbereda tillsyn av kreditinstitutet ienlighetmedartikel22och,omsåerfordras,angeundervilkavillkor,motiverade av hänsyn till det allmännas bästa, verksamheterna fårbedrivasivärdlandet.
5. Efter underrättelse från värdlandets behöriga myndigheter eller
sedandenipunkt4angivnafristenlöptututanattnågonunderrättelseerhållits från myndigheterna, får filialen etableras och inleda sinverk-
samhet.
6. Omförändringarskerinågotavseendesomuppgivitsienunder-
rättelse enligt punkt 2 b, c eller d, skall kreditinstitutet skriftligenunderrätta behöriga myndigheter i hemlandet och värdlandet. Under-
rättelse skall lämnas minst en månad innan förändringen sker, så att
det blir möjligt för hemlandets behöriga myndigheter att fatta beslutenligtpunkt3ochförvärdlandetsbehörigamyndigheterattianledningavförändringenfattabeslutenligtpunkt4.
7. Enfilialsom,ienlighetmedbestämmelserivärdlandet,harinlett
verksamhet före den 1 januari 1993, skall anses ha blivit föremål försådantförfarandesomföreskrivsipunkt1-5idennaartikel.Försådanafilialer skall från detta datumgälla punkt 6 i denna artikel och artik-larna18,19,22och29.
Artikel 21
Utövande av rätten till fritt tillhandahållande av tjänster
1. Ett kreditinstitutsomförförstagången önskarutnyttja rätten att,
inomramenförfritttillhandahållande avtjänster,drivaverksamhet påen annan medlemsstats territorium, skall underrätta hemlandets
behöriga myndigheter om vilka av de i bilaga I upptagna verksamhe-
ternasominstitutetavserattbedriva.
2. Hemlandets behöriga myndigheter skall inom en månad från det
att underrättelse enligt punkt 1 mottagits, översända underrättelsen till
värdlandetsbehörigamyndigheter.
3. Dennaartikelskallintepåverkaderättighetersomgivitskreditin-
stitut,vilkatillhandahållittjänsterföreden1januari1993.
Artikel 22
Befogenheter för värdlandets behöriga myndigheter
1. Värdlandet får för statistiska ändamål föreskriva skyldighet för
alla kreditinstitut somhar filial på dess territoriumatt till värdlandetsbehörigamyndigheter lämna periodiska rapporteromverksamheten pådessterritorium.2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—26
▼B
Vid fullgörande av åligganden enligt artikel 27 får värdlandet föresk-
riva skyldighet för filialer till kreditinstitut från andra medlemsstateratt lämna samma information som för ändamålet krävs av inhemska
kreditinstitut.
2. Omettvärdlandsbehörigamyndigheterfinnerattettinstitut,som
har en filial eller somtillhandahåller tjänster inomvärdlandets territo-
rium, inte efterlever de föreskrifter som utfärdats i anledning avbestämmelserna i detta direktiv om befogenheter för värdlandetsbehöriga myndigheter, skall dessa myndigheter förelägga institutet attvidtarättelse.
3. Omdetberördainstitutetunderlåterattvidtaerforderligaåtgärder
förrättelse,skallvärdlandetsbehörigamyndigheterunderrättahemlan-dets behöriga myndigheter. Hemlandets behöriga myndigheter skallsnarast vidta alla erforderliga åtgärder för att institutet skall åstad-
komma rättelse. Underrättelse skall ske till värdlandets behöriga
myndigheteromvilkaåtgärdersomvidtas.
4. Ominstitutet, trots de åtgärder somvidtagits av hem landet eller
beroende på att sådana åtgärder visar sig otillräckliga eller inte kan
genomföras i den ifrågavarande medlemsstaten, fortsätter att överträdai värdlandet gällande föreskrifter somavses i punkt 2, får värdlandet,efter att ha underrättat hemlandets behöriga myndigheter, vidta erfor-derliga åtgärder för att hindra eller bestraffa vidare överträdelser och,
i den mån det är nödvändigt, hindra institutet att göra nya åtaganden
inomdet egna territoriet. Medlem sstaterna skall tillse att delgivningkanskeinomderasterritorieravsådanahandlingarsomärnödvändigafördessaåtgärdermotkreditinstitut.
5. Bestämmelserna i punkt 1-4 skall inte påverka möjligheterna för
ettvärdlandattvidtaerforderliga åtgärderföratthindraellerbestraffaöverträdelser inomsitt territoriumav föreskrifter somutfärdats i detallmännas intresse. Sådana åtgärder skall kunna innefatta hinder förinstitutattgöranyaåtagandeninomvärdlandetsterritorium.
6. Varjeåtgärdsomvidtagitsmedstödavpunkterna3,4och5och
sominnebärpåföljderförellerinskränkningarirättenatttillhandahålla
tjänsterskallvaravälbefogadochdelgesberördainstitut.Varjesådan
åtgärd skallkunnaprövasav domstolidenmedlemsstat varsmyndig-heterbeslutatomåtgärden.
7. Innanåtgärdervidtasidenordningsomföreskrivsipunkterna2,
3och4,fårvärdlandetsbehörigamyndigheteribrådskandefallinteri-mistiskt vidta de åtgärder som är nödvändiga till skydd för insättare,investerare och andra mottagare av tjänster. Kommissionen och deandra medlemsstaternas behöriga myndigheter skall underrättas omsådanaåtgärdersåsnartdetkanske.
Kommissionen får, efter hörande av berörda medlemsstaters behöriga
myndigheter, besluta att den ifrågavarande medlemsstaten skall ändraelleråterkallaåtgärdersomnusagts.
8. Värdlandet får utöva befogenheter somgivits det enligt detta
direktiv genomatt vidta erforderliga åtgärder för att hindra ellerbestraffa överträdelser inomdess territorium . Sådana åtgärder skall
kunnainnefatta förbudförinstitut attgöranyaåtaganden inomveder-
börandevärdlandsterritorium.
9. Omen auktorisation återkallas skall underrättelse däromske till
värdlandet, somskallvidta erforderliga åtgärder föratthindra berördainstitut att göra nya åtaganden inomdet egna territoriet och för attskyddainsättarnas intressen. Kommissionen skallvartannat årtillställadenrådgivandebankrörelsekommitténenrapportomsådanafall.
10. Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om antalet och
arten av de fall i vilka underrättelse vägrats enligt artikel 20.1-20.6och i vilka fall åtgärder har vidtagits med stöd av punkt 4 i dennaartikel. Kommissionen skall vartannat år tillställa den rådgivande
bankrörelsekommitténenrapportomsådanafall.
11. Denna artikel skall ej till någon del hindra kreditinstitut med
huvudkontorienannanmedlemsstatfrånattmarknadsförasinatjänster2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—27
▼B
med anlitande av alla tillgängliga media i värdlandet, detta i
överensstämmelse med bestämmelser om formen och innehållet isådanreklamvilkaantagitsidetallmännasintresse.
AVDELNINGIV
FÖRHÅLLANDE TILL TREDJE LAND
Artikel 23
Anmälan av dotterföretag till företag i tredje land och om villkor
för marknadstillträde i tredje land
1. Medlemsstaternasbehörigamyndigheterskallunderrättakommis-
sionen
a) omvarje auktorisation av ett direkt eller indirekt dotterföretag till
ett eller flera företag somär underkastade tredje lands lagar.
Kommissionenskalldärefterinformeradenrådgivandebankrörelse-kommittén,
b) närhelst ett sådant moderföretag förvärvar aktier eller andelar i ett
kreditinstitut hemmahörande i gemenskapen så att det senare blirdetförrasdotterföretag. Kommissionenskalldärefterinformeradenrådgivandebankrörelsekommittén.
När auktorisation beviljas för ett direkt eller indirekt dotterföretag till
ett eller flera moderföretag som är underkastade tredje lands lagar,skall gruppstrukturen specificeras i den anmälan som den behöriga
myndighetenskallgöratillkommissionenenligtartikel11.
2. Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om alla svårig-
heteravallmännatursomderaskreditinstitut möttvidetablering eller
utövandeavbankverksamhetitredjeland.
3. Kommissionen skall periodvis upprätta rapporter om i vad mån
tredje länder ger kreditinstitut hemmahörande i gemenskapen sådan
behandlingsomavsesipunkterna4och5,medavseendepåetablering
ochutövandeavbankverksamhetsamtförvärvavaktierellerandelaritredje lands kreditinstitut. Kommissionen skall till rådet överlämnarapporternamedlämpligaförslag.
4. Närhelst det kommer till kommissionens kännedom, antingen
genomde rapporter somavses i punkt 3 eller genomannan inform a-tion, att ett tredje land inte erbjuder kreditinstitut hemmahörande igemenskapen effektivt marknadstillträde, jämförbart med det som ge-
menskapen erbjuder kreditinstitut från samma tredje land, får
kommissionen lämna förslag till rådet om lämpligt mandat för under-handlingar med ändamål att uppnå jämförbara konkurrensmöjligheterför kreditinstitut hemmahörande i gemenskapen. Rådet skall beslutamedkvalificeradmajoritet.
5. Närhelst det kommer till kommissionens kännedom, antingen
genomde rapporter somavses i punkt 3 eller genomannan inform a-tion, att kreditinstitut hemmahörande i gemenskapen inte får nationellbehandlingietttredjeland,innebärandesammakonkurrensmöjligheter
som erbjuds inhemska kreditinstitut, och att kravet på effektiv mark-
nadstillträde inte är uppfyllt, får kommissionen ta initiativ tillunderhandlingarmedändamålattåstadkommarättelse.
Ifallsomavsesiföregåendestyckefår,utöverinitiativtillunderhand-
lingar, när somhelst beslutas i den ordning somföreskrivs i artikel60.2 att medlemsstaternas behöriga myndigheter skall begränsa elleruppskjuta prövningen av inneliggande eller framtida ansökningar omauktorisation och förvärv av aktier eller andelar, då ansökningarnagjorts av direkta eller indirekta moderföretag underställda ett tredje
landslagar.Sådanaåtgärderfårintegällaförlängretidäntremånader.
Före utgången av tremånadersperioden får rådet, med beaktande av
resultaten av underhandlingarna, med kvalificerad majoritet besluta
efterförslagavkommissionenhuruvidaåtgärdernaskallbestå.
Sådana begränsningar eller uppskov får inte tillämpas i fall då ansök-
ningen ometablering av ett dotterföretag eller omtillstånd att2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—28
▼B
förvärvaaktierellerandelariettkreditinstituthemmahörandeigemen-
skapen gjorts av ett kreditinstitut, somär auktoriserat inomgemenskapenelleravettdärauktoriserat dotterföretag tillettkreditin-
stitut.
6. Närhelst det kommer till kommissionens kännedom att något av
de fall som avses i punkterna 4 och 5 uppkommer, skall medlemssta-ternapåkommissionensbegäranunderrättadenna
a) omvarje ansökan omauktorisation av ett direkt eller indirekt ägt
dotterföretag till ett eller flera moderföretag som är underkastadevederbörandetredjelandslagar,
b) närhelst de får underrättelse enligt artikel 16 omatt ett sådant
företag avser att förvärva en ägarandel i ett kreditinstitut hemma-hörande i gemenskapen, så att det senare institutet blir det förrasdotterföretag.
Denna sklydighet att lämna information skall upphöra så snart en
överenskommelse harträffatsmeddettredjelandsomavsesipunkt4eller 5, eller när de åtgärder somavses i punkt 5 andra och tredje
styckenaupphörattgälla.
7. Åtgärder somvidtas m ed stöd av denna artikel skall stå i
överensstämmelse med gemenskapens förpliktelser enligt internatio-nella överenskommelser, bilaterala eller multilaterala, om rätt förkreditinstitutattstartaochdrivaverksamhet.
Artikel 24
Filialer till kreditinstitut med huvudkontor utanför gemenskapen
1. Närfilialertillkreditinstitut medhuvudkontorutanförgemenska-
penstartarellerbedriververksamhet,fårmedlemsstaternaintetillämpabestämmelser som medför att dessa filialer ges en förmånligarebehandling änfilialer till kreditinstitut medhuvudkontor inomgemen-skapen.
2. Debehörigamyndigheternaskallgöraanmälantillkommissionen
och till den rådgivande kommitén om alla auktorisationer för filialer
sombeviljatskreditinstitutmedhuvudkontorutanförgemenskapen.
3. Med förbehåll för bestämmelserna i punkt 1 får gemenskapen,
med stöd av fördraget, träffa avtal med tredje land om tillämpning avbestämmelser, vilka på grundval av principen om reciprocitet, innebärattfilialertillkreditinstitutmedhuvudkontorutanförgemenskapengesidentiskbehandlinginomgemenskapenshelaområde.
Artikel 25
Samarbete med behöriga myndigheter i tredje land om gruppba-
serad tillsyn
1. Kommissionen kan på begäran av en medlemsstat eller på eget
initiativ lägga framförslag till rådet omatt inleda förhjandlingar m ed
ett eller flera tredje länder omm öjligheterna att utöva gruppbaserad
tillsynöver
— kreditinstitut vars moderföretag har huvudkontor i ett tredje land,
och
— kreditinstitut somär belägna i tredje land och vars m oderföretag,
antingendettaärettkreditinstitutellerettfinansielltholdingföretag,harhuvudkontorinomgemenskapen.
2. Överenskommelsersomavsesipunkt1skallsärskiltsäkerställa
— delsattmedlemsstaternas behörigamyndigheterkaninhämtainfor-
mationsombehövsförgruppbaseradtillsynöverkreditinstitutellerfinansiella holdingföretag somär belägna inomgem enskapen ochsomhar dotterföretag somär kreditinstitut eller finansiella institututanför gemenskapen eller som innehar ägarintressen i sådana
institut,
— delsattdebehörigamyndigheternaitredjelandkaninhämtainfor-
mationsombehövsförtillsynövermoderföretagmedhuvudkontor2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—29
▼B
inomderas territoriumoch m ed dotterföretag somär kreditinstitut
eller finansiella institut i ett eller flera medlemsländer eller medägarintressenisådanainstitut.
3. Kommissionen och den rådgivande bankrörelsekommittén skall
granska resultatet av de i punkt 1 nämnda förhandlingarna och de
förhållandensomuppkommertillföljddärav.
AVDELNINGV
PRINCIPER OCH TEKNISKA INSTRUMENT FÖR TILLSYN
KAPITEL1
PRINCIPER FÖR TILLSYNSANSVAR
Artikel 26
Kontrollbehörighet för hemlandet
1. Ansvaret för tillsyn över kreditinstitut, innefattande tillsyn över
verksamheter som bedrivs i enlighet med artiklarna 18 och 19, skallåvila hemländernas behöriga myndigheter, i den mån behörighet förvärdländernasmyndigheterinteföljeravbestämmelseridettadirektiv.
2. Vadsomsägsipunkt1skallinteutgörahinderförgruppbaserad
tillsynienlighetmeddettadirektiv.
Artikel 27
Behörighet för värdlandet
Intill dess vidare harmonisering skett skall värdländernas behöriga
myndigheter, i samarbete med hemländernas behöriga myndigheter,
utöva tillsyn över likviditeten hos filialer till kreditinstitut. I fråga omandra åtgärder än somkrävs för genom förande av det Europeiskamonetära systemet skall värdländerna ha oinskränkt rätt att vidtapenningspolitiskt betingade åtgärder. Sådanaåtgärder fårinte innefatta
diskriminerande behandling eller restriktioner gentemot kreditinstitut
somärauktoriseradeienannanmedlemsstat.
Artikel 28
Samarbete angående tillsyn
De behöriga myndigheterna skall i nära samarbete utöva tillsyn av
kreditinstitut, som driver verksamhet i en eller flera medlemsstaterutöver dendär huvudkontoret finns,särskilt i fall då filialer inrättats ideförrastaterna.Myndigheternaskallförsevarandramedalldeninfor-mation rörande ledningen och ägandeförhållandena i sådana
kreditinstitut, somär ägnad att underlätta såväl tillsynen sombedöm -
ningen av omauktorisationsvillkoren iakttas, och all inform ationägnad att underlätta övervakningen av sådana institut, särskilt medavseende på likviditet, soliditet, inlåningsgaranti, begränsning av storaexponeringar samt rutiner för administration, redovisning och intern
kontroll.
Artikel 29
Inspektion på plats av filialer etablerade i en annan medlemsstat
1. Om ett kreditinstitut, auktoriserat i en medlemsstat, driver verk-
samhet genom filial i en annan medlemsstat, skall värdlandet gehemlandets behöriga myndigheter rätt att, efter underrättelse tillvärdlandets behöriga myndigheter, självständigt eller genom särskiltutsedda personer utföra inspektion på platsen för att skaffa sig sådaninformationsomavsesiartikel28.
2. Hemlandets behöriga myndigheter får också, för kontroll av fili-
aler,tillämpanågotavdeandraförfarandensomavsesiartikel56.7.2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—30
▼B
3. Denna artikel skall inte utgöra hinder för värdlandets behöriga
myndigheter att, för fullgörande av tillsynsansvar enligt detta direktiv,utförainspektionpåplatsenavfilialeretableradepådetegnaterritoriet.
Artikel 30
Utbyte av information och tystnadsplikt
1. Medlemsstaterna skall föreskriva att alla personer, som arbetar
eller som har arbetat för behöriga myndigheter, samt revisorer ochexperter som är verksamma för behöriga myndigheters räkning skallvara bundna av tystnadsplikt. Tystnadsplikten skall innebära att ingenförtrolig information som erhålls i tjänsten får röjas till någon person
eller myndighet utom i sammandrag eller i sammanställning som
omöjliggör identifikation av enskilda institut, dock med förbehåll förfallsomomfattasavstraffrättsliglagstiftning.
Dock får, i fall då ett kreditinstitut har försatts i konkurs eller under-
kastats tvångslikvidation, förtrolig information som inte berör tredjepart,engageradiförsökatträddainstitutet,yppasvidcivilrättsligaellerkommersiellaförfaranden.
2. Vad som sägs i punkt 1 skall inte hindra medlemsstaternas
behörigamyndigheterattutbytainformationienlighetmedsåväldettadirektiv somandra direktiv somgäller för kreditinstitut. För sådan
informationskalltystnadspliktgällaenligtpunkt1.
3. Medlemsstaterna får ingå samarbetsavtal om utbyte av informa-
tion med behöriga myndigheter i tredje land samt med myndigheter
ellerorganitredjelandenligtdefinitionenipunkt5ochpunkt6endastom den lämnade informationen är föremål för garantier om tystnads-plikt somm inst är likvärdiga demsomavses i denna artikel. Dettautbyteavinformationfårendastgörasförattdeovannämndamyndig-heternaellerorganenskallkunnautförasintillsynsuppgift.
Om informationen ursprungligen kommer från en annan medlemsstat
fårdenintelämnasvidareutanuttryckligtmedgivandefråndebehöriga
myndigheter som har lämnat den,och i så fall, endast i det syfte som
avsågsnärdessamyndighetergavsittmedgivande.
4. Behöriga myndigheter, som erhåller förtrolig information enligt
vad somsägs i punkt 1 eller 2, får använda den endast i tjänsten ochdärendast
— för att kontrollera att villkoren för att kreditinstitut skall få starta
verksamhet är uppfyllda och för att underlätta gruppbaserad eller
icke gruppbaserad tillsyn, över sådan verksamhet, särskilt med
avseendepåkontrollavlikviditet, soliditet,störreengagemangochrutinerföradministration,redovisningochinternkontroll,
— förattåläggasanktioner,
— vid överklagande i administrativ ordning av beslut som fattats av
denbehörigamyndigheten,eller
— viddomstolsförfarande somhar inletts enligt artikel 33eller enligt
särskildabestämmelseridettadirektivsamtiandradirektivantagnamedavseendepåkreditinstitut.
5. Vad somsägs i punkterna 1 och 4 skall inte utgöra hinder för
utbyteavinformationmellanbehörigamyndigheterisammamedlems-stat, inte heller mellan behöriga myndigheter i olika medlemsstater ifalldåinformationenlämnastill
— myndighetermedansvarförtillsynöverandrafinansiellaorganisa-
tioner och över försäkringsbolag samt myndigheter med ansvar förtillsynöverfinansiellamarknader,
— organ somhar befattning m ed kreditinstituts konkurs eller likvida-
tionellerliknandeförfaranden,
— personer ansvariga för obligatorisk revision av kreditinstituts och
andrafinansiellainstitutsräkenskaper,
vid deras fullgörande av tillsynsuppgifter samt för utlämnande till
organförinlåningsskyddavsådaninformationsomdebehöverförsin2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—31
▼B
verksamhet.Deninformationsomerhållitsavdessamyndigheter,organ
ochpersonerskallvaraunderkastadtystnadspliktenligtpunkt1.
6. Utan hinder av punkt 1-4 får medlemsstaterna tillåta informa-
tionsutbytemellandebehörigamyndigheternaoch
— myndigheter med ansvar för tillsyn över de organ som har befatt-
ning med kreditinstituts likvidation, konkurs och liknandeförfaranden,
— myndigheter med ansvar för tillsyn över de personer som ansvarar
förlagstadgadrevisionavförsäkringsföretags,kreditinstituts,värde-
pappersföretagsochandrafinansiellainstitutsräkenskaper.
Medlemsstatersomtillämpar bestämmelseniförstastycketskallkräva
attminstföljandevillkoruppfylls:
— Informationen skall användas för att utöva den tillsyn som anges i
förstastycket.
— Deninformation sommottasidetta sammanhang omfattas avtyst-
nadspliktenligtpunkt1.
— När informationen härrör från en annan medlemsstat får den inte
vidarebefordras utan uttryckligt tillstånd från de myndigheter somharlämnatutden,ochdåendastfördeändamålförvilketmyndig-
hetergivitsitttillstånd.
Medlemsstaterna skall meddela kommissionen och de andra medlems-
staterna vilka myndigheter som har tillåtelse att motta informationenligtdennapunkt.
7. Utanhinderavpunkt1-4fårmedlemsstaterna,förattstärkastabi-
liteten och integriteten hos det finansiella systemet, tillåta utbyte avinformation mellan de behöriga myndigheterna och myndigheter ellerorgan somenligt lag är ansvariga för att upptäcka och utreda överträ-
delseravbolagsrätten.
Medlemsstatersomtillämpar bestämmelseniförstastycketskallkräva
attminstföljandevillkoruppfylls:
— Informationenskallanvändasförattutföradenuppgiftsomangesi
förstastycket.
— Deninformation sommottasidetta sammanhang omfattas avtyst-
nadspliktenligtpunkt1.
— När informationen härrör från en annan medlemsstat får den inte
vidarebefordras utan uttryckligt tillstånd från de behöriga myndig-heter som har lämnat ut den, och då endast för de ändamål förvilketdessamyndighetergivitsitttillstånd.
Omenmedlemsstatsmyndigheterellerorgansomavsesiförstastycket
utför sin uppgift att upptäcka och utreda överträdelser med hjälp avpersoner somgenomsin särskilda kom petens är utsedda till detta ochsominte är anställda inomden offentliga förvaltningen, kan m öjlig-
heten till det informationsutbyte som avses i första styckt utsträckas
till att omfatta dessa personer enligt de villkor som föreskrivs i andrastycket.
För genomförande av andra stycket tredje strecksastsen skall de
myndigheter eller organ som avses i första stycket till de behöriga
myndigheter som lämnat ut information uppge identitet och exaktansvarsområdefördepersonersomfårtillgångtilldenna.
Medlemsstaterna skall meddela kommissionen och de andra medlems-
staternavilkamyndigheterellerorgansomfårmottainformationenligt
dennapunkt.
Kommissionen skall före den 31 december 2000 upprätta en rapport
omtillämpningenavbestämmelsernaidennapunkt.
8. Bestämmelserna i denna artikel skall inte utgöra hinder för en
behörigmyndighetattlämnautinformation
— till centralbanker och andra organ med liknande uppgifter i deras
egenskapavmonetäramyndigheter,och
— i förekommande fall till andra myndigheter med uppgift att utöva
tillsynöverbetalningssystem2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—32
▼B
för att dessa skall kunna fullgöra sina uppgifter. Inte heller skall
bestämmelserna utgöra hinder för dessa myndigheter eller organ atttill de behöriga myndigheterna vidarebefordra sådan information som
ärnödvändigförattuppfylladesyftensomframgåravpunkt4.Infor-
mationen som mottas i detta sammanhang skall vara underkastadtystnadspliktenligtdennaartikel.
9. Oavsett sådana bestämmelser som avses i punkterna 1 och 4 får
medlemsstaternamedstödavbestämmelserilagellerannanförfattning
tillåta att viss information lämnas ut såväl till andra organ för dencentrala regeringsmakten med ansvar för lagstiftning om tillsyn överkreditinstitut, finansiella institut, investeringstjänster och försäkrings-bolagsomtillpersonersomföreträdersådanaorgan.
Sådant utlämnande får dock ske endast då det är nödvändigt för
utövandeavoffentligtillsyn.
Vidare skall medlemsstaterna föreskriva att sådan information som
erhållits med stöd av punkterna 2 och 5, och sådan som erhållits vidinspektion på platsen i enlighet med artikel 29.1 och 29.2, aldrig får
röjasidefallsomsägsidennapunktutanuttryckligt samtyckeavde
behöriga myndigheter som lämnat ut informationen, eller av behörigamyndigheteridenmedlemsstativilkeninspektionenverkställts.
10. Denna artikel skall inte hindra de behöriga myndigheterna från
attvidarebefordrainformationenligtpunkt1-4tillenclearingorganisa-
tion eller ett annat liknande organ, somär erkänt enligt nationell
lagstiftning för att tillhandahålla clearing- eller avvecklingstjänster åtnågon av marknaderna i medlemsstaten, om de anser att detta ärnödvändigtförattsäkerställaattdessaorganfungerarvidförsummelsereller möjliga försummelser från en marknadsaktörs sida. Informationsom mottas i ett sådant sammanhang skall vara underkastad tystnads-
pliktenligtpunkt1.Medlemsstaterna skalldocksetillattinformation
som mottagits enligt punkt 2 inte får yppas under de omständighetersomavses i denna punkt utan uttryckligt m edgivande av de behörigamyndighetersomharlämnatden.
Artikel 31
Skyldighet för personer ansvariga för den lagenliga kontrollen av
årsbokslut och sammanställd årsredovisning
1. Medlemsstaternaskallföreskrivaåtminstone
a) attvarjeauktoriseradperson,ienlighetmedrådetsdirektiv84/253/
EEG(
1)somiettkreditinstitututförettiartikel51irådetsdirektiv
78/660/EEG(2),artikel37idirektiv83/349/EEGelleriartikel31i
rådets direktiv 85/611/EEG(3) angivet uppdrag eller annat uppdrag
föreskrivetilag,ärskyldigattomgåenderapporteratilldebehörigamyndigheternaallauppgifterellerbeslutrörandedetta institut,somhan har fått kännedomomvid utförande av sitt uppdrag, somär
ägnadeatt
— utgöra en påtaglig överträdelse av lagar, förordningar eller
bestämmelser som reglerar villkoren för auktorisation eller som
särskiltreglerarbedrivandetavkreditinstitutsverksamhet,
— påverkarkreditinstitutetsfortsattadrift,eller— ledatillvägranattgodkännaräkenskapernaellertillattreserva-
tionerframställs,2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—33
(1) Rådetsåttondedirektiv84/253/EEGavden10april1984grundatpåartikel
44.2 g i fördraget, omgodkännande av personer somhar ansvar för
lagstadgadrevisionavräkenskaper(EGTL126,15.5.1984,s.20).
(2) Rådets fjärde direktiv (78/660/EEG av den 25 juli 1978 grundat på artikel
44.2 g i fördraget omårsbokslut i vissa typer av bolag (EGT L 222,
14.8.1978, s. 11). Direktivet senast ändrat genomdirektiv 1999/60/EG
(EGTL62,26.6.1999,s.65).
(3) Rådets direktiv 85/611/EEG av den 20 december 1985 om samordning av
lagar och andra författningar somavser företag för lokala investeringar i
överlåtbara värdepapper (fondföretag) (EGT L 375, 31.12.1985, s. 3).
Direktivet senast ändrat genomdirektiv 95/26/EG (EGT L 168, 18.7.1995,
s.7).
▼B
b) att det på samma sätt skall åligga denna person att omgående
rapportera alla uppgifter eller beslut somhan har fått kännedomomvid utförandet av sitt under a beskrivna uppdrag, i ett företag
somharnäraförbindelserhärrörandefrånkontrollöverdetkreditin-
stitutivilkethanutfördetovannämndauppdraget.
2. De förhållandet att de personer somauktoriserats enligt direktiv
84/253/EEG till de behöriga myndigheterna i god tro yppar sådana
uppgifter eller beslut somavses i punkt 1 utgör inte en överträdelseav någon tystnadsplikt föreskriven i avtal, lag, eller annanbestämmelse, och medför inte något som helst ansvar för dessapersoner.
Artikel 32
Behöriga myndigheters befogenheter att vidta sanktioner
Medlemsstaterna skall svara för att deras behöriga myndigheter kan
beslutaochvidtadeåtgärderochsanktionersombehövsförattöverträ-delser av lagar och andra författningar omverksam het i kreditinstitut
skall upphöra. Sådana åtgärder och sanktioner skall kunna riktas mot
kreditinstituten och mot dem som har ett bestämmande inflytande iinstituten.Vadsomnusagtsskallintepåverkaförfarandenföråterkal-lelseavauktorisationer,intehellertillämpningavstraffrättsliglag.
Artikel 33
Domstolsprövning
Medlemsstaterna skall svara för att beslut, som rör kreditinstitut och
somfattats m ed stöd av lagar och andra författningar, utfärdade ienlighet med detta direktiv, kan prövas av domstol. En möjlighet tilldomstolsprövning skall finnas också förfall då inget beslut har fattatsinomsex m ånader från det en auktorisationsansökan, sominnehåller
alladeuppgifter,somkrävsenligtgällandebestämmelser,hargivitsin.
Artikel 33a
Artikel3idirektiv2000/46/EGskalltillämpaspåkreditinstitut.
KAPITEL2
TEKNISKA INSTRUMENT FÖR TILLSYN
Avsnitt1
Kapitalbas
Artikel 34
Allmänna principer
1. Närhelstenmedlemsstatilagellerannanförfattning,antagenför
genomförande av gemenskapslagstiftning avseende tillsyn över verk-samma kreditinstitut, använder uttrycket kapitalbas eller hänvisar till
begreppet kapitalbas, skall uttrycket eller begreppet stå i överensstäm-
melse med den definition som ges i punkterna 2, 3 och 4 och artikel35-38.
2. Med iakttagande av de begränsningar somföreskrivs i artikel 38
skall ett kreditinstituts icke-gruppbaserade kapitalbas utgöras avföljande:
1) Kapitalsomavsesiartikel22idirektiv86/635/EEG,tilldendeldet
ärinbetalt,samtöverkursvidaktieemission,dockmedundantagför
kumulativapreferensaktier.
2) Reserver somavses i artikel 23 i direktiv 86/635/EEG sam t balan-
serad vinst och förlust från föregående räkenskapsår.Medlemsstaterna får medge kreditinstitut att inräkna interimsöver-skott redan innan stämmobeslut föreligger, dock endast om sådant2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—34
▼M1
▼B
▼B
överskottverifieratsavdeförrevisionansvarigaochförutsattattde
behöriga myndigheterna finner det styrkt att beloppet räknats framenligt de principer somanges i direktiv 86/635/EEG och att det
beräknats netto, efter avdrag för förutsebara kostnader och utdel-
ningar.
3) Sådana reserveringar för allmänna risker i bankrörelse som avses i
artikel38idirektiv86/635/EEG.
4) Uppskrivningsfondenligtartikel33idirektiv78/660/EEG.
5) Värderegleringskonton somavses i artikel 37.2 i direktiv 86/635/
EEG.
6) Övrigapostersomavesiartikel35.7) Förpliktelsersomgällerförmedlemmarikreditinstitut,bildadesom
kooperativa institut, och solidariska förpliktelser för låntagare hos
vissainstitutavsådanfondkaraktärsomavsesiartikel36.1.
8) Kumulativa preferensaktier med bestämd löptid samt sådana
skuldförbindelser med efterställd rätt till betalning som avses iartikel36.3.
Avdragförföljandeposterskallskeienlighetmedartikel38:
9) Kreditinstitutsinnehavavegnaaktiertillbokföringsvärde.
10) Immateriella anläggningstillgångar som avses i artikel 4.9 (Till-
gångar)idirektiv86/635/EEG.
11) Reellaförlusterunderlöpanderäkenskapsår.
12) Sådanaägarposteriandrakreditinstitutochfinansiellainstitutsom
motsvararmerän10%avderaskapital.
13) Fordringarmedefterställdrätttillbetalningochsådanainstrument
somavses i artikel 35 och artikel 36.3 somett kreditinstitut
inneharhoskreditinstitutochfinansiellainstitut,ivilkakreditinsti-tutet har en ägarandel som i varje enskilt fall motsvarar mer än10%avkapitalet.
14) Ägarposter i andra kreditinstitut och finansiella institut, motsva-
rande högst 10 % av deras kapital, fordringar med efterställd rätt
till betalning och sådana instrument som avses i artikel 35 ochartikel 36.3 somett kreditinstitut innehar hos andra kreditinstitutoch finansiella institut än de somanges i punkterna 12 och 13 idettastycke,idenmåndessaägarposter,fordringarochinstrument
tillsammans överstiger 10 % av kreditinstitutets kapitalbas
beräknad före avdrag för posterna enligt punkterna 12-16 i dettastycke.
15) Ägarintresseavdetslagsomavsesiartikel1.9,vilketettkreditin-
stitutinnehari
— försäkringsföretagidenmeningsomavsesiartikel6idirektiv
73/239/EEG,artikel6idirektiv79/267/EEGellerartikel1biEuropaparlamentetsochrådetsdirektiv98/78/EG(
1),
— återförsäkringsföretag i den mening som avses i artikel 1 c i
direktiv98/78/EG,
— försäkringsholdingföretag i den mening som avses i artikel 1
lediidirektiv98/78/EG.
16) Var och en av följande poster somett kreditinstitut innehar i de
enhetersomdefinierasipunkt15ivilkadetharägarintresse
— deinstrumentsomavsesiartikel16.3idirektiv73/239/EEG,
— deinstrumentsomavsesiartikel18.3idirektiv79/267/EEG.
Omaktier i ett annat kreditinstitut, finansiellt institut, försäkrings-
företag, återförsäkringsföretag eller försäkringsholdingföretag innehastillfälligt i syfte att ge finansiellt bistånd för att rekonstruera ochrädda denna enhet, får den behöriga myndigheten bevilja undantagfrånbestämmelsernaomavdragipunkterna12-16.2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—35
(1) EGTL330,5.12.1998,s.1.▼M2
▼M2
Somett alternativ tillavdrag avposterenligt punkterna 15och16får
medlemsstaterna tillåta att deras kreditinstitut också tillämpar meto-derna 1, 2 eller 3 i bilaga I i direktiv 2002/87/EG. Metod 1 (metod
baserad på sammanställd redovisning) skall endast tillämpas om den
behöriga myndigheten är säker på graden av samordnad förvaltningoch intern kontroll avseende de enheter somskall inbegripas i tillä-mpningsområdet för sammanställningen. Den valda metoden skalltillämpaskonsekventövertiden.
Medlemsstaterna får föreskriva att kreditinstitut som är föremål för
gruppbaserad tillsyn enligt kapitel 3 eller extra tillsyn enligt ovannämndadirektiv2002/87/EG,vidberäkningavdenegnaickegruppba-
serade kapitalbasen inte behöver dra ifrån poster enligt punkterna 15
och 16 i de kreditinstitut, finansiella institut eller försäkrings- elleråterförsäkringsföretag eller försäkringsholdingföretag somom fattas avdengruppbaseradetillsynenelleravdenextratillsynen.
Denna bestämmelse skall tillämpas på alla försiktighetsregler som är
harmoniseradegenomgemenskapsakten.
3. Kapitalbasbegreppetsåsomdefinieratipunkt2.1-2.8omfattarde
flestatänkbaraposterochgränsbelopp.Medlemsstaternaskallhafrihetatt besluta i vad mån dessa poster skall användas, huruvida lägregränsvärdenskallgälla,samthuruvidaavdragskallskeförandraposterän demsomangivits i punkt 2.9-2.13. Medlem sstaterna skall dock
eftersträvaökadenhetlighetisyfteattåstadkommaengemensamdefi-
nitionavkapitalbasbegreppet.
För att nå detta mål skall kommissionen senast den 1 januari 1996
lägga fram en rapport för Europaparlamentet och rådet om tillämp-
ningen av denna artikel och artikel 35-39, i förekommande fallkompletterat med sådana förslag till ändringar som kommissionenfinner erforderliga. Senast den1januari 1998skall Europaparlamentetochrådet ienlighet med förfarandet i fördragets artikel 251,ocheftersamråd med Ekonomiska och sociala kommittén, göra en översyn av
definitionen av kapitalbasbegreppet, med en enhetligt tillämpad
gemensamdefinition.
4. Depostersomangesipunkt2.1-2.5skall ståtill ettkreditinsti-
tutsförfogandeförobegränsadochomedelbaranvändningtilltäckningav risker eller förluster när sådana uppkommer. Beloppet skall angesnettoefteravräkningavvarjeskattepålagasomkanförutsesnärberäk-ningen görs, eller vara vederbörligen justerat i förhållande till hurmycket skatten minskar det belopp som kan användas till täckning av
riskerellerförluster.
Artikel 35
Övriga poster
1. Det aven medlemsstat använda kapitalbasbegreppet får innefatta
även övriga poster, oavsett deras juridiska eller redovisningsmässigabenämningar,förutsattattdessaharföljandeegenskaper:
a) Dekanfrittnyttjasavkreditinstitutettilltäckningavnormalarisker
ibankrörelseifalldärförlustellernedgångikapitaletännuinteharkonstaterats.
b) Deframgåravkreditinstitutetinternredovisning.
c) Deras storlek är fastställd av kreditinstitutets verkställande ledning,
är reviderad av fristående revisorer, tillkännagiven för de behörigamyndigheternaochunderkastadderastillsyn.
2. Värdepapper med obegränsad löptid och andra instrument kan
ocksågodtassomövrigaposteromdeuppfyllerföljandevillkor:
a) De skall inte kunna återbetalas på innehavarens initiativ eller utan
behörigmyndighetsförhandsgodkännande.
b) I låneavtalet skall kreditinstitutet tillförsäkras möjlighet att
uppskjutabetalningavskuldräntan.2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—36
▼B
▼B
c) Långivarens fordran på kreditinstitutet skall vara helt efterställd
samtligafordringarvarsrätttillbetalningejärefterställd.
d) De handlingar, i vilka emissionsvillkoren anges, skall innehålla en
bestämmelse om att skuld och obetald ränta skall kunna tas i
anspråk till täckning av förluster, under det att kreditinstitutet skallmedgesmöjlighetattfortsättasinverksamhet.
e) Endasttillfulloinbetaltbeloppfårmedräknas.
Härutöver får medräknas andra kumulativa preferensaktier än sådana
somavsesiartikel34.2.8.
Artikel 36
Övriga bestämmelser om kapitalbasen
1. Förpliktelser som gäller förmedlemmar i kreditinstitut, bildade i
formavkooperativa institutsomavsesiartikel 34.2.7,skallinbegripa
ansvarighet för tecknat, ännu ej inbetalt kapital, samt skyldighet attutan rätt till återbetalning tillskjuta ytterligare medel när förlustuppkommit hos kreditinstitutet, i vilket fall det skall kunna krävasomedelbarinbetalningavsådanamedel.
Detsamma skall gälla i fråga om solidarisk ansvarighet som åvilar
låntagarehoskreditinstitutavfondkaraktär.
Alla sådana poster får medräknas i kapitalbasen i den utsträckning de
enligt nationell lagstiftning kan ingå i kapitalbasen för ifrågavarandeinstitut.
2. Medlemsstaterna får inte i offentliga kreditinstituts kapitalbas
inräknagarantiförbindelser somstatenellerlokalamyndigheter utställt
tillsådanainstitut.
3. Medlemsstaterna eller de behöriga myndigheterna får i kapital-
basen inräkna sådana kumulativa preferensaktier med begränsad
löptid, som avses i artikel 34.2.8, samt sådana skuldförbindelser medefterställd rätttillbetalning somavsesisammabestämmelse, förutsattatt det föreligger bindande avtal, enligt vilket sådana förbindelser vidkreditinstitutets konkursellerlikvidationefterställsallaandraborgenä-rers fordringar och inte återbetalas förrän alla andra samtidigt
uteståendeskulderharreglerats.
Skuldförbindelsermedefterställdrätttillbetalningmåsteävenuppfylla
följandevillkor:
a) Endasttillfulloinbetaldabeloppfårmedräknas.
b) Lånenskallhaenursprungliglöptidavminstfemår,varefterdefår
återbetalas, omlöptiden inte är bestäm d skall återbetalning kunnaskeförstefterfemårsuppsägningstid,medmindrelånenintelängreanses ingå i kapitalbasen eller förhandsmedgivande av behörigamyndigheter är särskilt föreskrivet för förtida återbetalning. Debehöriga myndigheterna får medge förtida återbetalning av sådana
lån,förutsattattbegäranhäromgörspåemittentensinitiativochatt
ifrågavarandekreditinstitutssoliditetdärmedintepåverkas.
c) Den del till vilken de får inräknas someget kapital skall gradvis
minskasunderivartfalldesenastefemårenföreförfallodagen.
d) Låneavtalet får inte innehålla någon bestämmelse om att skulden
skall förfalla till betalning före avtalad förfallodag, under några
andra särskilda omständigheter än då kreditinstitut är föremål förlikvidation.
Artikel 37
Beräkning av kapitalbasen på gruppbasis
1. När kapitalbasen beräknas på gruppbasis, skall gruppbaserade
belopp, hänförliga till poster somangivits i artikel 34.2, användas ienlighet med bestämmelserna i artikel 52-56. Dessutom får följande2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—37
▼B
poster,idefalldeärkreditposter(negativa),betraktassomgruppbase-
radereservervidberäkningavkapitalbasen.
— Minoritetsintressensomavsesiartikel21idirektiv83/349/EEG,då
metodenförglobalintegrationtillämpas.
— Sådana differenser vid första sammanställning som avses i artik-
larna19,30och31idirektiv83/349/EEG.
— Sådanaomräkningsskillnadersomavsesiartikel39.6idirektiv86/
635/EEG.
— Skillnadersomuppkommerdåvissaägarintressenbeaktasienlighet
meddenmetodsomangesiartikel33idirektiv83/349/EEG.
2. Närovannämndaposterärdebetposter(positiva)skallavdragske
fördemvidberäkningavdengruppbaseradekapitalbasen.
Artikel 38
Avdragsposter och gränsvärden
1. För de poster somavses i artikel 34.2.4-34.2.8 skall följande
gränsvärdengälla:
a) Summan av posterna enligt punkt 4-8 får inte överstiga 100 % av
posternaenligtpunkt1plus2och3minus9,10och11.
b) Summanavposternaenligtpunkt7och8fårinteöverstiga50%av
posternaenligtpunkt1plus2och3minus9,10och11.
c) Summan av posterna enligt punkterna 12 och 13 skall dras ifrån
summanavsamtligaposter.
2. Debehöriga myndigheterna fårmedge kreditinstitut attövrskrida
gränsvärdetenligtpunkt1underförhållandensomärexceptionellaochavtillfällignatur.
Artikel 39
Styrkande inför behöriga myndigheter
Det skall nöjaktigt styrkas inför de behöriga myndigheterna att de i
artiklarna34.2,34.3,34.4och35-38angivnavillkorenharuppfyllts.
Avsnitt2
Kapitaltäckningsgrad
Artikel 40
Allmänna principer
1. Kapitaltäckningsgradenuttryckerkapitalbasen,definieradiartikel
41, somen andel av sam tliga tillgångar och poster utanför balansräk-ningen,riskjusteradeienlighetmedartikel42.
2. Kapitaltäckningsgraden för kreditinstitut, somär varken m oder-
företag, enligt artikel i direktiv 83/349/EEG, eller dotterföretag till
sådanaföretag,skallberäknasindividuellt.
3. Kapitaltäckningsgraden för kreditinstitut, somär m oderföretag,
skall beräknas på gruppbasis i enlighet med de metoder som anges idettadirektivsamtidirektiv86/635/EEG.
4. Behörigamyndighetermedansvarförauktorisationochtillsynav
kreditinstitut somär m oderföretag, får kräva även underkonsoliderad
eller okonsoliderad kapitaltäckning för moderföretaget och för vartoch ett av dess dotterföretag somär förem ål för auktorisation ochtillsyn av myndigheten. Om en sådan övervakning beträffande dengodtagbara fördelningen av kapital inomen bankkoncern inte sker,
skallandraåtgärdervidtasförändamålet.
5. Omkreditinstitutens tilläm pning av punkterna 2, 3 och 4 och
artikel 52.8 och 52.9 inte föranleder något annat, skall behörigamyndigheter se till att kapitaltäckningsgraden beräknas minst tvågånger per år, antingen självständigt av kreditinstitutet, somdå skalltill myndigheterna översända uppgifterna tillsammans med övrig2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—38
▼B
begärd information, eller av de behöriga myndigheterna, med använd-
ningavuppgiftersomtillhandahållitsavkreditinstituten.
6. Värdering av tillgångar och poster utanför balansräkningen skall
skeienlighetmeddirektiv86/635/EEG.
Artikel 41
Täljaren: kapitalbasen
Täljaren i kapitaltäckningsgraden skall utgöras av kapitalbasen, som
dendefinierasidettadirektiv.
Artikel 42
Nämnaren: riskjusterade tillgångar och poster utanför balansärk-
ningen
1. Kreditriskenförtillgångsposterskallgraderasefterenprocentuell
viktning, i enlighet med artiklarna 43 och 44, samt i undantagsfall
artiklarna45,62och63.Balansräkningsvärdetskallsedanmultiplicerasmeddetrelevantavikttalet,varviddetriskjusteradevärdeterhålls.
2. I fråga omsådana poster utanför balansräkningen somär
uppräknadeibilagaIIskallenberäkningitvåstegföretas,såsomfö-reskrivsiartikel43.2.
3. I fråga omsådana ränte- och valutakursreleterade poster utanför
balansräkningen somavses i artikel 43.3 skall de potentiella kostna-derna för att ersätta ett kontrakt i händelse av motpartens oförmågatill prestation beräknas med tillämpning av en av de två metoder somanges i bilaga III. Dessas kostnader skall multipliceras med de förmotparten relevanta vikttal som anges i artikel 43.1 förutom att vikt-
talet 100 % skall ersättas med vikttalet 50 % för att riskjusterade
värdenskallerhållas.
4. De sammantagna riskjusterade värdena för tillgångarna och de
poster utanför balansräkningen somanges i punkterna 2 och 3, skallutgöranämnarenikapitaltäckningsgraden.
Artikel 43
Riskviktning
1. Följande vikttal skall åsättas olika kategorier av tillgångsposter,
ehuru behöriga myndigheter får bestämma de högre vikttal som de
anserlämpliga:
a) Nollvikt
1. Inneliggandekassaochlikvärdigaposter.
2. Tillgångspostersomutgörsavfordringarpåcentralregeringaroch
centralbankerizonA.
3. Tillgångsposter somutgörs av fordringar på Europeiska gem en-
skaperna.
4. Tillgångsposter somutgörs av fordringar somdirekt garanterats
av centralregeringar och centralbanker i zon A eller av Europe-iskagemenskaperna.
5. Tillgångspostersomutgörsavfordringarpåcentralregeringaroch
centralbanker i zon B, gällande och refinansierade i låntagarensnationellavaluta.
6. Tillgångsposter somutgörs av fordringar somdirekt garanterats
avcentralregeringarochcentralbankerizonB,gällandeochrefi-nansierade i den nationella valuta somär gem ensamförgarantigivarenochlåntagaren.
7. Tillgångsposter för vilka det enligt behöriga myndigheters
bedömning finns betryggande säkerhet i form av värdepapper,utgivnaavcentralregeringar ellercentralbanker izonA,elleravvärdepapper utgivna av Europeiska gemenskaperna, eller genominsättning av kontanta medel hos det långivande institutet, eller2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—39
▼B
genomdepositionsbevis eller liknande instrum ent, utgivna och
förvaradeavdettainstitut.
b) 20%vikt
1. TillgångspostersomutgörsavfordringarpåEIB.
2. Tillgångsposter somutgörs av fordringar på m ultilaterala
utvecklingsbanker.
3. Tillgångspostersomutgörsavfordringarsomdirektgaranterats
avEIB.
4. Tillgångspostersomutgörsavfordringarsomdirektgaranterats
avmultilateralautvecklingsbanker.
5. Tillgångsposter somutgörs av fordringar på regionregeringar
ochlokalamyndigheterizonA,omannatinteföljeravartikel44.
6. Tillgångspostersomutgörsavfordringarsomdirektgaranterats
avregionregeringarellerlokalamyndigheterizonA,omannat
inteföljeravartikel44.
7. Tillgångsposter somutgörs av fordringar på kreditinstitut i zon
Amensominteingåridessainstitutskapitalbas.
8. Tillgångspostersomutgörsavfordringarmedenlöptidavhögst
ettårpåkreditinstitutizonB,dockintevärdepappersomutgi-vitsavsådanainstitutochsomfåringåideraskapitalbas.
9. TillgångspostersomdirektgaranteratsavkreditinstitutizonA.
10. Tillgångspostersomutgörsavfordringarmedenlöptidavhögst
ettårochsomdirektgaranteratsavkreditinstitutizonB.
11. Tillgångsposter för vilka det enligt behöriga myndigheters
bedömning finns betryggande säkerhet i form av värdepapper,
utgivna av Europeiska investeringsbanken eller av multilaterala
utvecklingsbanker.
12. Likvidamedelpåvägattinflyta.
c) 50%vikt
1. Lånsomienlighetmeddebehörigamyndigheternas bedömning
ärfullt utsäkradegenompanträtt ibostadsfastighetsomäreller
kommer att bli bebodd eller uthyrd av låntagaren. Lån som i
enlighet med de behöriga myndigheternas bedömning är fullt utsäkrade genomaktier i sådana finska bostadsaktiebolag somärverksamma enligt den finska lagen om bostadsaktiebolag av år1991 eller senare antagna författningar med motsvarandeinnehåll, i fall då bostäderna är eller kommer att bli bebodda
elleruthyrdaavlåntagarna.
”Värdepapper baserade på panträtt i fast egendom” vilka kan
likställas med de lån som avses i första stycket i denna punkteller i artikel 62.1, om de behöriga myndigheterna, med beak-tande av gällande rätt i varje medlemsstat, anser att de ärlikvärdiga med hänsyn till graden av kreditrisk. Utan att detta
påverkar de typer av värdepapper somkan om fattas av och
uppfylla villkoren i detta stycke kan ”värdepapper baserade påpanträtt i fast egendom” omfatta instrument somavses i avsnitttB.1 a och b i bilagan till rådets direktiv 93/22/EEG av den 10maj 1993 om investeringstjänster inom värdepappersområdet(
1).
Debehörigamyndigheternaskallsärskiltförsäkrasigom
i) attdessavärdepapperärfulltutochdirektsäkradegenomett
antal panträtter av samma typ som de som anges i första
stycket eller i artikel 62.1 och somär helt säkra när dessavärdepapperutfärdas.
ii) att antingen investerare i värdepapper baserade på panträtt i
fast egendomdirekt eller i deras ställe en förvaltare eller2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—40
(1) Rådets direktiv 93/22/EEG av den 10 maj 1993 om investeringstjänster
inomvärdepappersområdet(EGTL141,11.6.1993,s.27).Direktivetsenast
ändratgenomdirektiv97/9/EG(EGTL84,26.3.1997,s.22).
▼B
befullmäktigad företrädare har en godtagbart prioriterad
förmånsrätt i de underliggande pantförskrivna tillgångspos-ternaiproportiontillderasinnehavavvärdepapper.
2. Förskottsbetalningar och upplupna intäkter. Dessa tillgångar
skall, om kreditinstitut kan identifiera motparten i enlighet meddirektiv 86/635/EEG, ges en för denne motsvarande vikt. Omhanintekanidentifierasskall50%vikttillämpas.
d) 100%vikt
1. Tillgångsposter somutgörs av andra fordringar på centralreger-
ingar och centralbanker i zon B än somär gällande ochrefinansieradeilåntagarensnationellavaluta.
2. Tillgångsposter somutgörs av fordringar på regionregeringar
ellerlokalamyndigheterizonB.
3. Tillgångsposter somutgörs av fordringar m ed en löptid översti-
gandeettårpåkreditinstitutizonB.
4. Tillgångsposter somutgörs av fordringar på icke-banksektorn i
zonAochzonB.
5. Materiella anläggningstillgångar somavses i artikel 4.10 (Till-
gångar)idirektiv86/635/EEG.
6. Innehavavaktier,andelarochandratillgångarsomingårikapi-
talbasenförandrakreditinstitut ochsominteharräknatsavfrån
detlångivandeinstitutetsegenkapitalbas.
7. Allaövrigatillgångarutomsådanasomharräknatsavfrånkapi-
talbasen.
2. Posterutanförbalansräkningensominteomfattasavpunkt3skall
behandlas enligt följande. De skall först indelas i riskgrupper enligtbilaga II. Högriskposter skall tas upp till fulla värdet, medelriskposter
till 50 % och medellågriskposter till 20 % medan lågriskposter skall
tasupptillnoll.Iettandrastegskalldepåsåsättriskjusteradevärdenaför poster utanför balansräkningen multipliceras med de vikttal somskalltillämpasförrespektivemotparter,ienlighetmedvadsomsägsipunkt1ochartikel44.Ifrågaomavtalomförsäljningochåterköpoch
omrena term insköp skall användas de vikttal somhänför sig till till-
gångarna i fråga, och inte de somgäller för m otparten. Den andel avkapitalet i Europeiska investeringsfonden somhar tecknats m en intebetalatsinfårtilldelasettvikttalpå20%.
3. De metoder som anges i bilaga III skall tillämpas på sådana
poster utanför balansräkningen somär uppräknade i bilaga IV m edundantagav
— kontraktsomhandlaspåerkändabörser,
— valutakontrakt (utomkontraktsomgällerguld)medenursprunglig
löptidpåfjortonkalenderdagarellermindre.
Till och med den 31 december 2006 får medlemsstaternas behöriga
myndigheterfråntillämpningen avmetodernaenligtbilagaIIIundanta
OTC-kontraktsomclearatsavclearingorganisationersomutgörrättsligmotpart och vars deltagare alla dagligen ställer full säkerhet för denexponering de utsätter clearingsorganisationen för, vilken säkerhettäcker både löpande exponering och eventuell framtida exponering.
Berörda myndigheter måste vara övertygade om att den ställda säker-
heten ger samma grad av skydd som säkerheter som uppfyllerbestämmelsernaipunkt1a.7ochattriskenförattclearingorganisatio-nens exponering överstiger marknadsvärdet på ställda säkerheterelimineras. Medlemsstaterna skall informera kommissionen om hur deanvändersigavdennamöjlighet.
4. När poster utanför balansräkningen har direkt garanterats, skall
posterna viktas så somomåtagandena gjorts för garantigivarens
räkningochinteförmotpartens.Ifallpotentiellariskersomuppkommitgenomåtaganden utanför balansräkningen, enligt debehörigam yndig-heternas bedömning har fullt ut säkrats genom någon av detillgångsposter somgodtagits somsäkerhet i punkt 1 a.7 eller b.11,skall0eller20%vikttillämpas,beroendepåsäkerhetensbeskaffenhet.2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—41
▼B
Medlemsstaterna får tillämpa ett vikttal på 50 % på poster utanför
balansräkningen somutgör borgensåtaganden eller garantiförbindelsermed karaktären av kreditsubstitut och som enligt behöriga myndighe-
ters bedömning fullt ut säkras genom panträtt i fast egendom som
uppfyller villkoren i punkt 1 c.1, under förutsättning att garanten harendirekträtttilldennasäkerhet.
5. När tillgångsposter och poster utanför balansräkningen har givits
en lägre vikt till följd av att det ställts sådana direkta garantier ellersäkerheter, somde behöriga m yndigheterna finner betryggande, skallden lägre vikten gälla endast för den del somär garanterad eller fullt
uttäcktavsäkerheten.
Artikel 44
Viktning av fordringar på medlemsstaternas regionregeringar och
lokala myndigheter
1. Trots vad som föreskrivs i artikel 43.1 b får medlemsstaterna
fastställa 0 % vikt för egna regionregeringar och lokala myndigheter,omdet i fråga omrisker inte föreligger någon skillnad m ellan ford-ringar på de senare och fordringar på centralregeringen, och detta pågrundavattregionregeringarnaochdelokalamyndigheternaharbefo-
genheter att inkräva offentlig uppbörd och att särskilda institutionella
ordningargällermedändamålattminskariskenförattnågonderaskallbristaifullgörande.Ennollviktsomfastställtsefterdessakriterierskalltillämpasförfordringarpåregionregeringarnaochdelokalamyndighe-terna och på åtaganden utanför balansräkningen somgjorts för deras
räkning,samtförfordringarpåandraochåtagandenutanförbalansräk-
ningen somgjorts för andras räkning, då posterna garanterats av denämnda regionregeringarna respektive myndigheterna, eller som enligtdebehörigamyndigheternasbedömning,påettbetryggandesättgaran-teras av säkerhet i formav värdepapper somhar getts ut av dessaregionregeringarellerlokalamyndigheter.
2. Medlemsstaterna skall göra anmälan till kommissionen, om de
finner en nollviktning befogad efter de kriterier somanges i punkt 1.
Kommissionen skall vidarebefordra denna information. Övriga
medlemsstater får ge kreditinstitut, som står undertillsyn av den egnastatens behöriga myndigheter, möjlighet att tillämpa en nollvikt i falldå de företar affärer med regionregeringarna och de lokala myndighe-terna i fråga eller då de innehar fordringar somär garanterade av desenaredäriinbegripetsäkerhetiformavvärdepapper.
Artikel 45
Övriga viktningar
1. Medlemsstaterna får, utan att det påverkar tillämpningen av
artikel44.1,tillämpaettvikttalpå20%förtillgångspostersom,enligtde berörda behöriga myndigheternas bedömning, på ett betryggandesätt garanteras av säkerhet i formav värdepapper somhar utgivits avregionregeringar eller lokala myndigheter i zon A, eller genom medelsomharsattsinhosandrakreditinstitutizonAändetlångivandeinsti-
tutet,ellergenomdepositionsbevisellerliknandeinstrumentsomdessa
kreditinstituthargivitut.
2. Medlemsstaternafårtillämpa10%viktbeträffandefordringarpå
institut somhar specialiserat sig på verksam het inominterbank- ochstatslånemarknader i hemlandsmedlemsstaten och som är föremål föringående tillsyn av behöriga myndigheter, under förutsättning att detför sådana tillgångsposter, enligt den bedömning som hemlandetsbehöriga myndigheter gör, finns fullgod säkerhet i form av en kombi-
nation av sådana tillgångar somanges i artikel 43.1 a och b somav
myndigheternagodtagitssombetryggandesäkerhet.
3. Medlemsstaterna skall göra anmälan till kommissionen om alla
föreskriftersomutfärdasmedstödavpunkterna1och2ochomskälenför sådana föreskrifter. Kommissionen skall vidarebefordra informa-tionen till medlemsstaterna. Kommissionen skall periodvis undersökaeffekterna avsådanaföreskrifterförattsäkerställaattdeinteledertillnågrakonkurrensstörningar.2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—42
▼B
Artikel 46
Icke-kommersiella administrativa institutioner och företag
Vid tillämpning av artikel 43.1 b får de behöriga myndigheterna med
regionregeringar och lokala myndigheter jämställa icke-kommersiellaadministrativa institutioner, som är ansvariga inför regionregeringareller lokala myndigheter, samt icke-kommersiella företag som ägs avcentralregeringar, regionregeringar eller lokala myndigheter eller av
myndigheter som, enligt behöriga myndigheters bedömning, utövar
sammamyndighetsomregionalaochlokalamyndigheter.
Behöriga myndigheter får i begreppet regionregeringar och lokala
myndigheter även räkna in kyrkor och religiösa samfund som harbildats somjuridiska personer enligt offentlig rätt, omde har laglig
rätt att uppbära skatt. I detta fall gäller emellertid inte den möjlighet
somangesiartikel44.
Artikel 47
Kapitaltäckningsgradens nivå
1. Kreditinstituten skall alltid ha en kapitaltäckningsgrad, så som
definierasiartikel40,omminst8%.
2. Bestämmelseripunkt1hindrarintebehörigamyndigheterfrånatt
föreskriva den högre minsta kapitaltäckningsgrad som de finnerlämplig.
3. Omkapitaltäckningsgraden går ned under 8 % skall de behöriga
myndigheterna se till att kreditinstitutet i fråga vidtar erforderligaåtgärder för att så snart somm öjligt återställa kapitaltäckningsgradentilldenlägstanivåsomföreskrivs.
Avsnitt3
Stora exponeringar
Artikel 48
Rapportering av stora exponeringar
1. Ettkreditinstitutsexponeringgentemotenkundellerengruppav
kundermedinbördesanknytningskallansessomenstörreexponeringnär värdet uppgår till eller överstiger 10 procent av kreditinstitutets
kapitalbas.
2. Ett kreditinstitut skall rapportera alla sådana stora exponeringar
som avses i punkt 1 till de behöriga myndigheterna. Medlemsstaternaskall föreskriva att rapporteringen skall ske enligt en av följandemetoder.Defårbestämmavilkenavmetodernasomskalltillämpas.
— Rapporteringavallastoraexponeringarminstengångomåretsamt
rapportering under året av alla nya stora exponeringar och allaökningar av befintliga exponeringar somuppgår till m inst 20
procentiförhållandetilldensenasterapporten.
— Rapporteringavallastoraexponeringarminstfyragångeromåret.
3. Exponeringarsomharundantagitsenligtartikel49.7a-hbehöver
dock inte rapporteras på det sätt somföreskrivs i punkt 2. För sådanaexponeringarsomavsesiartikel49.7eochi-ssamtiartikel49.8-49.10
fårrapporteringeninskränkastilltvågångeromåret.
4. Debehörigamyndigheternaskallkrävaattvarjekreditinstituthar
sunda förvaltnings- och redovisningsmetoder samt lämpliga internakontrollrutiner för att kunna identifiera och registrera alla stora expo-neringar och senare ändringar av dessa i enlighet med definitionerna
och kraven i detta direktiv och för att kunna övervaka dessa exponer-
ingar mot bakgrund av kreditinstitutets egen strategi vad gällerexponeringar.
Närettkreditinstitut åberoparpunkt3,skallinstitutet bevara uppgifter
omde skäl somåberopats i m inst ett år efter det att det förhållande2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—43
▼B
somföranleddeundantagetinträffade,såattdebehörigamyndigheterna
kanfastställaomundantagetalltjämtärmotiverat.
Artikel 49
Begränsningar av stora exponeringar
1. Ett kreditinstitut får inte exponera sig gentemot en kund eller
grupp av kunder med inbördes anknytning om värdet överstiger 25
procentavinstitutetskapitalbas.
2. När en kund eller grupp av kunder med inbördes anknytning är
moderföretag eller dotterföretag till kreditinstitutet eller ett eller fleradotterföretag till moderföretaget, skall den procentsats som anges ipunkt 1 minskas till 20 procent. Medlemsstaterna får dock undanta
exponeringar gentemot sådana kunder från 20-procentsgränsen om de
föreskriver särskild övervakning av sådana exponeringar genomandraåtgärder eller förfaranden. De skall i så fall underrätta kommissionenochRådgivandebankrörelsekommitténomdeåtgärdernaellerförfaran-dena.
3. Ettkreditinstitutfårintegörastoraexponeringarsomsammanlagt
överstiger800procentavinstitutetskapitalbas.
4. Medlemsstaternafårsättalägregränserändemsomangesipunkt
1-3.
5. Ett kreditinstitut skall vid varje tidpunkt iaktta de i punkt 1-3
föreskrivna gränserna för sina exponeringar. Omexponeringarna iundantagsfall överstiger dessa gränser skall detta förhållande utan
dröjsmål anmälas till de behöriga myndigheterna som, när omständig-
heterna föranleder det, får medge kreditinstitutet en visstidsfrist inomvilkendetskallsetillattgränsvärdenaiakttas.
6. Medlemsstaterna får från tillämpningen av punkt 1-3 helt eller
delvis undanta exponeringar gentemot kreditinstitutets moderföretag,gentemot andra dotterföretag till moderföretaget eller gentemot egna
dotterföretag under förutsättning att dessa företag omfattas av sådan
gruppbaserad tillsyn somkreditinstitutet självt är underkastat enligtdettadirektivelleravmotsvaranderegleritredjeland.
7. Medlemsstaterna får helt eller delvis undanta följande exponer-
ingarfråntillämpningenavpunkt1-3:
a) Tillgångsposter somutgörs av fordringar på centralregeringar och
centralbankerizonA.
b) TillgångspostersomutgörsavfordringarpåEuropeiskagemenska-
perna.
c) Tillgångspostersomutgörsavfordringarförvilkacentralregeringar
eller centralbanker i zon A eller Europeiska gemenskaperna harlämnatuttryckligagarantier.
d) Andraexponeringargentemotcentralregeringarellercentralbankeri
zon A eller gentemot Europeiska gemenskaperna, eller exponer-
ingargaranteradeavdessa.
e) Tillgångspostersomutgörsavfordringarpåochandraexponeringar
gentemot centralregeringar eller centralbanker i zon B om de är
angivna i, och i förekommande fall finansierade i, låntagarnasnationellavaluta.
f) Tillgångsposter och andra exponeringar för vilka det enligt de
behöriga myndigheternas bedömning finns betryggande säkerhet i
formav värdepapper utgivna av centralregeringar eller central-banker i zon A eller av Europeiska gemenskaperna eller av enmedlemsstats regionala eller lokala myndigheter för vilka 0procentsviktgällerbeträffandesoliditetenligtartikel44.
g) Tillgångsposter och andra exponeringar för vilka det enligt de
behöriga myndigheternas bedömning finns betryggande säkerhet iformav kontanta m edel insatta hos det långivande institutet ellerhos ett kreditinstitut somär m oderföretag eller dotterföretag tilldetlångivandeinstitutet.2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—44
▼B
h) Tillgångsposter och andra exponeringar för vilka det enligt de
behöriga myndigheternas bedömning finns betryggande säkerhet iformavdepositionsbevis, utgivna avdetlångivande institutet eller
avettkreditinstitutsomärmoderföretagellerdotterföretagtilldetta
ochförvaradehosnågotavdem.
i) Tillgångspostersomutgörsavfordringarpåochandraexponeringar
gentemot kreditinstitut med en löptid av högst ett år och som inteingåriinstitutenskapitalbas.
j) Tillgångspostersomutgörsavfordringarpåochandraexponeringar
gentemot institut sominte ärkreditinstitut mensomuppfyllervill-
koren i artikel 45.2 och somhar en löptid av högst ett år och förvilkadetfinnssäkerhetenligtsammapunkt.
k) Växlarochandraliknandeskuldebrevmedenlöptidavhögstettår
ochmedunderskriftavandrakreditinstitut.
l) Sådanaräntebärandevärdepappersomavsesiartikel22.4idirektiv
85/611/EEG.
m) Iavvaktan påensenaresamordning,innehavisådanaförsäkrings-
bolagsomavsesiartikel51.3upptill40procentavkapitalbasenidetkreditinstitutsomförvärvarinnehavet.
n) Tillgångspostersomutgörsavfordringarpåregionalaellercentrala
kreditinstitut tillvilkadetlångivande institutet ärknutetgenomensammanslutning enligt bestämmelser i lag, bolagsordning ellermotsvarande och som enligt dessa bestämmelser är ansvariga för
likviditetsutjämningar inomsammanslutningen.
o) Exponeringar för vilka det enligt de behöriga myndigheternas
bedömningfinnsbetryggandesäkerhetiformavandravärdepapperän sådan somavses i f, under förutsättning att dessa värdepapperinte är utgivna av kreditinstitutet självt, dess moderföretag ellernågot av deras dotterföretag eller av den kund eller grupp av
kunder exponeringen avser. De värdepapper somanvänds som
säkerhet skall värderas till marknadspris, ha ett värde somöverstiger de exponeringar för vilka de utgör säkerhet och varaföremål för börshandel eller för omsättning och regelbundennotering på en marknad som upprätthålls genom erkänt yrkesmäs-
siga aktörer. Vidare skall det enligt de behöriga myndigheternas
bedömning, i den medlemsstat som utgör kreditinstitutets hemlandvara möjligt att fastställa ett objektivt pris så att värdepapperensövervärde vid varje tidpunkt kan fastställas. Det övervärde somerfordras skall utgöra 100 procent. Det skall dock utgöra 150procent i fråga omaktier och 50 procent i fråga omräntebärande
värdepapper utgivna av kreditinstitut, av regionala eller lokala
myndigheterhosmedlemsstaternamedundantagfördemsomavsesi artikel 44; och i fråga omräntebärande värdepapper av EIB ochmultilaterala utvecklingsbanker. Värdepapper som används somsäkerhetfårinteingåiettkreditinstitutskapitalbas.
p) Lånsomienlighetmeddebehörigamyndigheternasbedömningär
säkrade genompanträtt i bostadsfastigheter eller genomaktier i
finskabostadsaktiebolag,somärverksammaenligtdenfinskalagenombostadsaktiebolag avår1991eller senareantagna författningarmed motsvarande innehåll, och leasingavtal där uthyraren behållerfull äganderätt till den uthyrda bostaden så länge förhyraren inte
har utnyttjat sin köpoption, i bägge fallen upp till 50 procent av
bostadsfastighetens värde. Värdet av egendomen skall beräknas påettsättsomkangodtasavdebehörigamyndigheterna pågrundvalav stränga värderingsnormer som fastställts i lagar eller andraförfattningar. Värdering skall genomföras minst en gång om året.Vidtillämpningenavdennapunktskallmedbostadsfastighetavses
en fastighet som är eller kommer att bli bebodd eller uthyrd av
låntagaren.
q) 50procentavdemedel-ochlågriskposterutanförbalansräkningen
somavsesibilagaII.
r) Efter godkännande av de behöriga myndigheterna, andra garantier
änkreditgarantier som grundaspå bestämmelser ilag eller föresk-rifter och som av ömsesidiga garantifonder med ställning som2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—45
▼B
kreditinstitutställsuttillmedlemmar,varvid20procentsviktskall
tillämpaspåbeloppet.
Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om denna
möjlighet tas i anspråk för att säkerställa att den inte leder tillsnedvridningavkonkurrensen.
s) DelågriskposterutanförbalansräkningensomavsesibilagaII,om
avtal har träffats med kunden eller kundgruppen i fråga om attexponeringar kan göras endast omdet har konstaterats att det intemedför att de gränsvärden som är tillämpliga enligt punkt 1-3
överskrids.
8. Vid tillämpning av punkterna 1, 2 och 3 får medlemsstaterna
tillämpa 20 procents vikt beträffande tillgångsposter som utgörs avfordringar på medlemsstats regionala och lokala myndigheter ochbeträffande andra exponeringar gentemot eller garanterade av sådana
myndigheter. Medlemsstaterna får dock reducera detta vikttal till 0
procentenligtdevillkorsomfastställsiartikel44.
9. Vid tillämpning av punkterna 1, 2 och 3 får medlemsstaterna
tillämpa 20 procents vikt beträffande tillgångsposter som utgörs avfordringar på och andra exponeringar gentemot kreditinstitut, om de
har en löptid av mer än ett men högst tre år och 50 procents vikt
beträffande tillgångsposter somutgörs av fordringar på kreditinstitutomde har en löptid av m er än tre år, under förutsättning att obliga-tioner har utgivits av ett kreditinstitut för de sist nämndatillgångsposterna,ochattdessaobligationerenligtdebehörigamyndig-heternas bedömning är föremål för omsättning på en marknad
bestående av yrkesmässiga aktörer och dagligen noteras på denna
marknad eller att de behöriga myndigheterna i det kreditinstitutshemland som har utgivit obligationerna har lämnat tillstånd till utgi-vandet. Dessa poster får inte under några omständigheter utgörakapitalbas.
10. Med avvikelse från punkterna 7 i och 9 får medlemsstaterna
tillämpa 20 procents vikt på tillgångsposter som utgörs av fordringarpåochandraexponeringargentemotkreditinstitut,oavsettlöptid.
11. När en exponering gentemot en kund garanterats av en tredje
part eller genomsäkerhet i formav värdepapper utgivna av en tredje
part på de villkor som har fastställts i punkt 7 o får medlemsstaterna
behandla exponeringen somomden hade ingåtts m ed denna tredjepartiställetförmedkunden
— omdennatredjepartenligtdebehörigamyndigheternasbedömning
lämnatbetryggandedirektaochovillkorligagarantier,
— omdetförexponeringar somdefinierats ipunkt7ofinnssäkerhet
påvillkorsomdäranges.
12. Senastden1januari1999skallrådetpågrundvalavenrapport
från kommissionen granska den behandling av interbankexponeringarsomhar föreskrivits i punkterna 7 i, 9 och 10. Rådet skall på förslag
frånkommissionenbeslutaomeventuellaändringar.
Artikel 50
Tillsyn av stora exponeringar på gruppnivå och företagsnivå
1. Omett kreditinstitut varken är m oder- eller dotterföretag skall
övervakningen av att de förpliktelser somföljer av artiklarna 48 och
49 eller av någon annan gemenskapsbestämmelse inom detta område
efterlevsutövaspåföretagsnivå.
2. Iövrigafallskallövervakningenavattdeförpliktelsersomföljer
av artiklarna 48 och 49 eller av någon gemenskapsbestämmelse inomdetta område efterlevs utövas på gruppnivå i enlighet med artikel 52-56.
3. Medlemsstaterna får avstå från att övervaka, individuellt eller på
grundvalavdelsammanställning,attdeförpliktelsersomföljeravartik-larna48och49,elleravnågonannangemenskapsbestämmelsesomärtillämpliginomdettaområde,efterlevsavettkreditinstitutsomiegen-skap av moderföretag är underkastat övervakning på grundval av2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—46
▼B
sammanställning,ochavvarjedotterföretagtillettsådantkreditinstitut
somär förem ål för deras tillståndsgivning och tillsyn och ingår iövervakningpågrundvalavsammanställning.
Medlemsstaternafårävenavståfrånsådanövervakningommoderföre-
taget är ett finansiellt holdingföretag som är etablerat i samma
medlemsstat som kreditinstitutet, under förutsättning att detta företag
ärunderkastatsammaövervakningsomgällerförkreditinstitut.
Ide fall somavsesi förstaoch andra stycket skall åtgärder vidtas för
attsäkerställaenlämpligriskfördelninginomgruppen.
Avsnitt4
Kvalificerat innehav i företag utanför finansområdet
Artikel 51
Begränsningar av kvalificerat innehav i icke-finansiella företag
1. Inget kreditinstitut får ha ett kvalificerat innehav, somm otsvarar
mer än 15 % av institutets kapitalbas, i ett företag som är varken ett
kreditinstitut eller ett finansiellt institut eller somdriver sådan verk-
samhetsomavsesiartikel43.2fidirektiv86/635/EEG.
2. Ett kreditinstituts sammantagna kvalificerade innehav i andra
företag än kreditinstitut, finansiella institut och företag somdriver
sådanverksamhetsomavsesiartikel43.2fidirektiv86/635/EEG,fårinteöverstiga60%avinstitutetskapitalbas.
3. Medlemsstaterna behöver inte tillämpa begränsningarna enligt
punkterna1och2förägarposteriförsäkringsföretagenligtdefinitionenidirektiv73/239/EEGochdirektiv79/267/EEGelleriåterförsäkrings-företagenligtdefinitionenidirektiv98/78/EG.
4. Aktier eller andelar somtillfälligt innehas under tiden för finan-
siell rekonstruktion eller till skydd för verksamhet eller som ettnormaltlediemissionsverksamhet elleriettinstitutsnamnförannansräkning skall inte räknas somkvalificerade innehav vid beräkning avde i punkterna 1 och 2 angivna gränstalen. Aktier och andelar som
inte utgör finansiella anläggningstillgångar enligt definitionen i artikel
35.2idirektiv86/635/EEGskallintemedräknas.
5. De gränstal somföreskrivits i punkterna 1 och 2 får överskridas
endast under exceptionella förhållanden. I sådana fall skall behöriga
myndigheter förelägga kreditinstitutet att antingen öka sin kapitalbasellervidtaandralikvärdigaåtgärder.
6. Medlemsstaterna får föreskriva att behöriga myndigheter inte
skalltillämpa deipunkterna1och2angivnagränstalen,omdetföre-skrivs att 100 % av de belopp varmed kreditinstitutens kvalificeradeinnehav överskrider dessa gränstal måste täckas av egen kapitalbasochattavdragförmotsvarandedelavkapitalbasenskallskevidberäk-
ning av kapitaltäckningsgraden. Ombåda de gränstal somangivits i
punkterna 1 och 2 överskridits, skall det större av de överskridnabeloppentäckasavegenkapitalbas.
KAPITEL3
GRUPPBASERAD TILLSYN
Artikel 52
Gruppbaserad tillsyn över kreditinstitut
1. Ettkreditinstitutsomärmoderföretagtillettkreditinstitutellerett
finansiellt institut eller somhar ett ägarintresse i ett sådant institutskall, i den omfattning och på det sätt som föreskrivs i artikel 54, ståunder tillsyn utövad på grundval av sammanställning av institutens fi-nansiella ställning. Tillsynen skall minst omfatta de områden somangesipunkterna5och6.2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—47
▼M2
▼B
▼B
2. Ett kreditinstitut vars moderföretag är ett finansiellt holding-
företag skall, i den omfattning och på det sätt som föreskrivs i artikel54, stå under tillsyn på grundval av sammanställning av institutets fi-
nansiella ställning med den som gäller för det finansiella
holdingföretaget. Tillsynen skallminstomfatta deområdensomangesi punkterna 5 och 6. ►
M2Utan att det påverkar tillämpningen av
artikel 54a skall sammanställningen inte på något sätt anses innebäraatt de behöriga myndigheterna har skyldighet att utöva tillsyn i
förhållandetilldetenskildafinansiellaholdingföretaget. ◄
3. Medlemsstaternaellerdebehörigamyndighetersomenligtartikel
53hartilluppgiftattutövadengruppbaseradetillsynenfårbeslutaatt
undantaettkreditinstitut,ettfinansielltinstitutellerettföretagsomtill-
handahåller tjänster knutna till bankverksamhet från reglerna omgruppbaserad tillsyn när institutet eller företaget är ett dotterföretagellerettföretagivilketägarintresseinnehas
— omföretaget är beläget i ett tredje land där rättsliga hinder
föreliggerföröverföringavnödvändiginformation,
— om företaget enligt de behöriga myndigheternas bedömning endast
är av mindre betydelse med hänsyn till syftet med övervakningenavkreditinstitut ochisamtligafallomföretagetstotalabalansoms-lutning uppgår till mindre än det lägsta av följande belopp:10 miljoner euro eller 1 % av den totala balansomslutningen i
moderföretaget eller i det företag som innehar ägarintresse; även
omflera företag var för sig uppfyller dessa kriterier skall deomfattas av bestämmelserna om sammanställd redovisning om detillsammans är av icke oväsentlig betydelse med hänsyn till detovannämndasyftet,
— omdebehörigamyndighetersomharansvarfördengruppbaserade
tillsynenbedömerattsammanställningavdenfinansiellaställningeni företaget skulle vara olämplig eller vilseledande med hänsyn tillsyftetmeddengruppbaseradetillsynen.
4. När en medlemsstats behöriga myndigheter beslutat undanta ett
dotterkreditinstitut frånreglernaomgruppbaseradtillsyninågotavdefallsomavsesipunkt3andraochtredjestrecksatsen,fårdebehörigamyndigheterna i den medlemsstat där dotterkreditinstitutet är beläget
begära information från moderföretaget som kan underlätta tillsynen
överdettakreditinstitut.
5. Tillsyn vad gäller soliditet och uppfyllande av kapitaltäcknings-
krav för marknadsrisker samt kontroll av stora exponeringar skall
utövas på grundval av sammanställning i enlighet med denna artikel
och artikel 53-56. Medlemsstaterna skall när det är lämpligt beslutaomde åtgärder sombehövs för att finansiella holdingföretag skallomfattas av bestämmelserna om gruppbaserad tillsyn i enlighet medpunkt2.
Kontrollen av att de gränser somanges i artikel 51.1 och 51.2 inte
överskrids skall utövas genomtillsyn och övervakning på grundval avsammanställning eller kvotsammanställning avkreditinstituts finansiel-
laställning.
6. Debehörigamyndigheternaskallsetillattdetiallaföretag,som
omfattas av sådan gruppbaserad tillsyn som utövas över ett kreditin-
stitut med tillämpning av punkterna 1 och 2, finns tillfredsställande
internakontrollrutinerföratttaframdeninformationsomkanvaraavbetydelseförattuppnåsyftetmedgruppbaseradtillsyn.
7. Utanattdettapåverkartillämpningenavspeciellabestämmelseri
andra direktiv får medlemsstaterna avstå från att tillämpa reglerna i
punkt5,genomkvotsammanställning ellerindividuellt,påettkreditin-stitut somi egenskap av m oderföretag är underkastat gruppbaseradtillsyn och på varje dotterföretag till ett sådant kreditinstitut, underförutsättning att dotterföretaget är föremål för deras auktorisation och
står under deras tillsyn samt ingår i den gruppbaserade tillsynen över
moderföretaget. Samma möjlighet till undantag gäller när moderföre-taget är ett finansiellt holdingföretag som har huvudkontor i sammamedlemsstat som kreditinstitutet, under förutsättning att det är under-kastat samma tillsyn som den som gäller för kreditinstitutet, isynnerhetsåvittavserreglernaipunkt5.2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—48
▼B
I båda de fall somavses i första stycket m åste åtgärder vidtas för att
säkerställaenlämpligfördelningavkapitaletinombankgruppen.
Om de behöriga myndigheterna tilllämpar dessa regler individuellt på
ettsådantkreditinstitutfårdetillämpabestämmelseniartikel34.2sistastycketvidberäkningavkapitalbasen.
8. Omett kreditinstitut vars m oderföretag är ett kreditinstitut är
beläget i en annan medlemsstat och har beviljats auktorisation där,skalldebehörigamyndighetersomharbeviljatauktorisationentillämpareglernaipunkt5individuelltpåkreditinstitutet,elleriförekommandefallpågrundvalavdelsammanställning.
9. Trots vad somföreskrivs i punkt 8 får de behöriga m yndigheter
somauktoriseratettdotterföretagvarsmoderföretagärettkreditinstitut,genombilaterala avtal delegera ansvaret för tillsynen till de behörigamyndigheter som beviljat moderföretaget auktorisation och utövar
tillsyn över detta, så att dessa myndigheter ikläder sig ansvar för till-
synen över dotterföretaget i enlighet med detta direktiv.Kommissionenskallhållasunderrättadomförekomstenavsådanaavtalochomderasinnehåll. Denskallvidarebefordra sådaninformation tillde behöriga myndigheterna i övriga medlemsstater och till rådgivandebankrörelsekommittén.
10. Medlemsstaterna skall se till att de behöriga myndigheter som
har ansvaret för den gruppbaserade tillsynen kan inhämta sådan infor-mation som avses i artikel 55, från dotterföretag till ett kreditinstitut
ellerettfinansielltholdingföretagsominteomfattasavbestämmelserna
omgruppbaseradtillsyn.Isådanafallskallreglernaisammaartikelomöverföringochkontrollavinformationgälla.
Artikel 53
Behöriga myndigheter med ansvar för gruppbaserad tillsyn
1. Omm oderföretaget är ett kreditinstitut skall den gruppbaserade
tillsynen utövas av de behöriga myndigheter som beviljat moderföre-
tagetauktorisationenligtartikel4.
2. Omett kreditinstituts m oderföretag är ett finansiellt holding-
företag skall den gruppbaserade tillsynen utövas av de behörigamyndighetersombeviljatkreditinstitutetauktorisationenligtartikel4.
Närkreditinstitut sombeviljatsauktorisationitvåellerfleramedlems-
stater har samma finansiella holdingföretag som moderföretag, skalldockdengruppbaseradetillsynenutövasavdebehörigamyndigheternaidenmedlemsstatdärdetfinansiellaholdingföretagetetablerades.
Omdet finansiella holdingföretaget inte har något dotterkreditinstitut
som beviljats auktorisation i den medlemsstat där holdingföretagetetablerades, skall de behöriga myndigheterna i berörda medlemsstater(inklusivedebehörigamyndigheternaidenmedlemsstatdärdetfinan-
siella holdingföretaget etablerades) söka träffa överenskommelse om
vilken av dessa myndigheter som skall utöva den gruppbaserade till-synen.Iavsaknadavsådanöverenskommelse skalldengruppbaseradetillsynen utövasavdebehörigamyndigheter sombeviljat detkreditin-stitut somhar den största balansom slutningen auktorisation. Omflera
kreditinstitut har lika stor balansomslutning skall den gruppbaserade
tillsynenutövasavdebehörigamyndighetersomförstbeviljade sådanauktorisationsomavsesiartikel4.
3. Debehörigamyndighetersomberörsfåreftergemensamöverens-
kommelse avstå från att tillämpa reglerna i punkt 2 första och andra
styckena.
4. De överenskommelser som avses i punkt 2 tredje stycket och
punkt 3skall innehålla bestämmelser omsamarbete och överföring av
sådan information som behövs för att syftet med den gruppbaserade
tillsynenskallkunnauppnås.
5. Om en medlemsstat har mer än en behörig myndighet som har
befogenhet att utöva tillsyn över kreditinstitut och finansiella institut,2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—49
▼B
skall medlemsstaten vidta nödvändiga åtgärder för att en samordning
mellandessamyndigheterskalletableras.
Artikel 54
Sammanställningens form och omfattning
1. Debehörigamyndighetersomäransvarigafördengruppbaserade
tillsynenskallförattutövatillsynenkrävafullständigsammanställningavallakreditinstitutochfinansiellainstitutsomärdotterföretag.
Dock får sammanställning på proportionell grund föreskrivas i de fall
där, enligt de behöriga myndigheternas bedömning, moderföretagets
ansvarärbegränsattillmoderföretagetsandelavkapitalet idotterföre-
taget med hänsyn till det ansvar som åvilar andra aktieägare,andelsägare eller medlemmar med tillfredsställande soliditet. Övrigaaktieägares,andelsägaresochmedlemmarsansvarskallklartfastställas,omsåerfordrasgenomformella,undertecknadeförbindelser.
Omföretagen står i ett sådant sam band somavses i artikel 12.1 i
direktiv 83/349/EEG skall de behöriga myndigheterna bestämma hursammanställningenskallske.
2. De behöriga myndigheter som är ansvariga för utövandet av den
gruppbaseradetillsynenskallfördettaändamålkrävasammanställningpå proportionell grund av ägarintressen i kreditinstitut och finansiellainstitut, som leds av ett företag som omfattas av sammanställningenjämte ett eller flera företag som inte omfattas av sammanställningen
närdessaföretagsansvarärbegränsattilldenandelavkapitalsomde
innehar.
3. Omdet finns andra ägarintressen eller andra form er av kapital-
bindningar än de somanges i punkterna 1 och 2, skall de behörigamyndigheterna bestämma om och hur sammanställning skall ske. Defår tillåta eller kräva att kapitalandelsmetoden används. Tillämpning
avdennametodskalldockinteinnebäraattföretagenifrågaomfattas
avdengruppbaseradetillsynen.
4. Utan att detta påverkar tillämpningen av punkterna 1, 2 och 3,
skall de behöriga myndigheterna bestämma om och hur sammanställ-ningskallskeiföljandefall:
— De behöriga myndigheterna bedömer att ett kreditinstitut, utan att
institutet innehar ett ägarintresse eller andra kapitalbindningar,utövarettväsentligtinflytandeöverettellerflerakreditinstitutellerfinansiellainstitut.
— Två eller flera kreditinstitut eller finansiella institut har samma
ledningutanattdettaföljeravavtalellerbestämmelseristiftelseur-
kund,bolagsordningellermotsvarande.
Debehörigamyndigheternafårtillåtaellerkrävaattdenmetodsomfö-reskrivsiartikel12idirektiv83/349/EEGskallanvändas.Tillämpning
avdennametodskalldockinteinnebäraattföretagenifrågaomfattasavgruppbaseradtillsyn.
5. Närgruppbaseradtillsynskallutövasenligtartikel52.1och52.2
skall företag somtillhandahåller tjänster anknutna till bankverksam hettas med i sammanställningen i de fall och i enlighet med de metoder
somangesipunkt1-4idennaartikel.
Artikel 54a
Ledningsorgan för finansiella holdingföretag
Medlemsstaterna skall kräva att de personer som faktiskt leder affärs-
verksamheten i ett finansiellt holdingföretag har ett tillräckligt gott2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—50
▼M2
▼B
▼M2
▼B
▼M2
▼M2
anseende och tillräcklig erfarenhet för att kunna fullgöra dessa
åligganden.
Artikel 55
Information som skall tillhandahållas av holdingföretag med
blandad verksamhet och deras dotterföretag
1. Iavvaktan påvidare samordning avmetoderna försammanställd
redovisning, skall medlemsstaterna föreskriva att de behöriga myndig-heter somhar ansvar för auktorisation och tillsyn över ett eller flerakreditinstitutvarsmoderföretagärettholdingföretagmedblandadverk-
samhet, skall kräva att moderföretaget och dotterföretagen lämnar
sådaninformationsomkanvaraavbetydelseförtillsynenöverdotterk-reditinstituten. De behöriga myndigheterna kan inhämta informationenantingen direkt från moderföretaget och dotterföretagen eller viadotterkreditinstituten.
2. Medlemsstaterna skall föreskriva att deras behöriga myndigheter
antingen själva eller genomexterna granskare, kan företa inspektionpå platsen för att kontrollera de uppgifter somläm nats av holding-företag med blandad verksamhet och deras dotterföretag. Om ett
holdingföretag med blandad verksamhet eller ett av dess dotterföretag
är ett försäkringsföretag, får också det förfarande somavses i artikel56.4 användas. Om ett holdingföretag med blandad verksamhet ellerettavdessdotterföretagärbelägetienannanmedlemsstatändotterk-reditinstitutet, skall kontroll av uppgifter företas på platsen i enlighetmeddetförfarandesomavsesiartikel56.7.
Artikel 55a
Transaktioner inom det finansiella konglomeratet med holding-
företag med blandad verksamhet
UtanattdettapåverkarbestämmelsernaiavdelningVkapitel2avsnitt
3idettadirektivskallmedlemsstaterna,dåmoderföretagettillettellerflerakreditinstitutärettholdingföretagmedblandadverksamhet,setill
att de behöriga myndigheter som ansvarar för tillsynen över dessa
kreditinstitututövarallmäntillsynövertransaktionermellankreditinsti-tutet och holdingföretaget med blandad verksamhet samt dessdotterföretag.
De behöriga myndigheterna skall kräva att kreditinstituten följer
adekvatametoderförriskhanteringochrutinerförinternkontroll,inbe-gripet sunda rapporterings- och redovisningsförfaranden, för att på ettlämpligtsättidentifiera,mäta,övervakaochkontrolleratransaktionernamed det holdingföretag med blandad verksamhet somär moderföretag
och dess dotterföretag. De behöriga myndigheterna skall kräva att
kreditinstituten rapporterar varje annan betydande transaktion meddessa enheter än den somavses i artikel 48. Dessa förfaranden ochbetydandetransaktionerskallövervakasavdebehörigamyndigheterna.
Om ovannämnda transaktioner inom det finansiella konglomeratet
utgör ett hot mot kreditinstitutets finansiella ställning, skall denbehöriga myndighet som ansvarar för tillsynen över institutet vidtalämpligaåtgärder.
Artikel 56
Åtgärder för att underlätta den gruppbaserade tillsynen
1. Medlemsstaternaskallvidtadeåtgärdersomärnödvändigaföratt
setillattdetintefinnsnågrarättsliga hinderförföretagsomomfattasav den gruppbaserade tillsynen, holdingföretag med blandad verk-samhet och deras dotterföretag samt dotterföretag som avses i artikel52.10attsinsemellanutbytainformationsomäravbetydelseförtillsynienlighetmedartikel52-55ochdennaartikel.2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—51
▼B
▼M2
▼B
▼B
2. När ett moderföretag och något av dess dotterkreditinstitut är
belägna i olika medlemsstater skall de behöriga myndigheterna i deolika medlemsstaterna utbyta information som är av betydelse för att
möjliggöraellerunderlättagruppbaseradtillsyn.
Om de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där moderföretaget
ärbeläget intesjälvautövargruppbaseradtillsynenligt artikel 53,kan
de anmodas av de behöriga myndigheter som har ansvar för sådan
tillsyn att frånmoderföretaget begära information som äravbetydelseför den gruppbaserade tillsynen och att överföra informationen tillmyndigheternaifråga.
3. Medlemsstaternaskalltillåtasinabehörigamyndigheterattutbyta
sådan information som anges i punkt 2, varvid skall gälla attinhämtande av eller förfogande över information avseende finansiellaholdingföretag, finansiella institut eller företag somtillhandahållertjänster anknutna till bankverksamhet, inte på något sätt skall anses
innebäraattdebehörigamyndigheternaharnågonskyldighetatthaen
tillsynsfunktioniförhållandetilldessaenskildainstitutellerföretag.
På liknande sätt skall medlemsstaterna tillåta sina behöriga myndig-
heter att utbyta sådaninformation som anges i artikel 55, varvid skall
gällaattinhämtandeavellerförfogandeöverinformationintepånågotsättskallansesinnebära attdebehörigamyndigheterna harnågontill-synsfunktion i förhållande till holdingföretag med blandad verksamhetochderasdotterföretagsominteärkreditinstitutellertillsådanadotter-företagsomavsesiartikel52.10.
4. Omett kreditinstitut, ett finansiellt holdingföretag eller ett
holdingföretag med blandad verksamhet kontrollerar ett eller fleradotterföretag somärförsäkringsföretagellerandraföretagsomtillhan-dahåller investeringstjänster somfordrar auktorisation, skall de
behöriga myndigheterna och de myndigheter som bemyndigats att
utöva den offentliga tillsynen över försäkringsföretag eller över andraföretag somtillhandahåller investeringstjänster ha ett nära sam arbete.Utan att detta påverkar respektive myndighets ansvar skall dessamyndigheter förse varandra med all information som är ägnad att
underlätta deras uppgift och tillåta tillsyn över verksamheten och den
finansiellaställningenideföretagövervilkadeutövartillsyn.
5. Beträffandeinformationsomerhållsinomramenförgruppbaserad
tillsynochisynnerhetbeträffandesådantutbyteavinformationmellan
behörigamyndighetersomföreskrivsidettadirektivskalltystnadsplikt
gällaienlighetmedartikel30.
6. Debehörigamyndighetersomharansvarförgruppbaseradtillsyn
skallupprättaförteckningaröversådanafinansiellaholdingföretagsom
anges i artikel 52.2. Dessa förteckningar skall överlämnas till debehörigamyndigheternaiandramedlemsstaterochtillkommissionen.
7. Omdebehörigamyndigheternaienmedlemsstatvidtillämpning
av detta direktiv i ett särkilt fall önskar kontrollera uppgifter omettkreditinstitut, ett finansiellt holdingföretag, ett finansiellt institut, ettföretag somtillhandahåller tjänster anknutna till bankverksam het, ettholdingföretag med blandad verksamhet, ett dotterföretag som avses iartikel55ellerettdotterföretagsomavsesiartikel52.10ochinstitutet
eller företaget är beläget i en annan medlemsstat, skall de hos de
behöriga myndigheterna i den andra medlemsstaten begära att sådankontroll företas. De myndigheter som erhållit en sådan framställningskall inom ramen för sina befogenheter efterkomma denna, antingengenomattsjälvautförakontrollenellergenomatttillåtaattdemyndig-hetersombegärtkontrollenutförden,ellergenomatttillåtaenrevisor
eller expert att utföra den. ►
M2Den behöriga myndighet som har
framställt begäran får om den så önskar delta i kontrollen, om denintesjälvutförden. ◄
8. Utan att detta påverkar tillämpningen av medlemsstaternas
straffrättsliga bestämmelser skallmedlemsstaterna setill attsanktionerellerandraåtgärder,somsyftartillattstoppakonstateradeöverträdelserelleravlägsnaorsakernatillsådanaöverträdelser,kanvidtasmotfinan-siellaholdingföretag ochholdingföretag medblandadverksamhet ellermot deras ansvariga ledning för överträdelser av lagar eller andra2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—52
▼B
författningar somantagits för genom förandet av artikel 52-55 och
dennaartikel.Ivissafallkansådanaåtgärderkrävadomstolsprövning.De behöriga myndigheterna skall ha ett nära samarbete för att
säkerställa att åtgärderna leder till önskat resultat, särskilt när den
centrala förvaltningen eller den centrala ledningen i ett finansielltholdingföretagellerettholdingföretagmedblandadverksamhetinteärplaceradvidföretagetshuvudkontor.
Artikel 56a
Moderföretag i tredje land
Omett kreditinstitut, vars m oderföretag är ett kreditinstitut eller ett
finansiellt holdingföretag med huvudkontor utanför gemenskapen, inteär föremål förgruppbaserad tillsyn enligt artikel 52,skall de behörigamyndigheterna kontrollera huruvida kreditinstitutet är föremål för
gruppbaserad tillsyn av en behörig myndighet i tredje land, vilken är
likvärdig med den som styrs av de principer som anges i artikel 52.Kontrollen skall utföras av den behöriga myndighet som skulle varaansvarigfördenextratillsynenomfjärdestyckethadevarittillämpligt,på begäran av moderföretaget eller av någon av de reglerade enhetersomauktoriseratsigemenskapenellerpåegetinitiativ.Dennabehöriga
myndighet skall samråda med de andra berörda behöriga myndighe-
terna.
Den rådgivande bankrörelsekommittén får ge allmän vägledning om
huruvida det är sannolikt att de systemför gruppbaserad tillsyn som
tillämpas av behöriga myndigheter i tredje land kommer att uppfyllade mål för den gruppbaserade tillsynen som ställs upp i detta kapitel,när det gäller kreditinstitut vars moderföretag har sitt huvudkontorutanför gemenskapen. Kommittén skall fortsätta att se över all sådan
vägledningochbeaktavarjeförändringidesystemfördengruppbase-
radetillsynensomtillämpasavsådanabehörigamyndigheter.
Den behöriga myndighet som utför den kontroll som anges i andra
stycket skall beakta all sådan vägledning. Den behöriga myndigheten
skallidettasyftesamrådamedkommitténinnanbeslutfattas.
I brist på sådan likvärdig tillsyn skall medlemsstaterna även tillämpa
bestämmelsernaiartikel52påkreditinstitutet.
Alternativt skall medlemsstaterna tillåta sina behöriga myndigheter att
använda andra lämpliga metoder för tillsyn vilka uppfyller målen för
den gruppbaserade tillsynen över kreditinstitut. De myndigheter som
skulle vara ansvariga för gruppbaserad tillsyn måste enas om dessametoder efter att hasamrått medandra berördabehöriga myndigheter.Debehörigamyndigheternakansärskiltkrävaattdetinrättasettfinan-sielltholdingföretagmedhuvudkontorinomgemenskapenochtillämpabestämmelsernaomgruppbaseradtillsynpådetfinansiellaholdingföre-
tagetsställningpågruppnivå.Metodernamåsteuppfyllademålförden
gruppbaserade tillsynen somställs upp i detta kapitel och rapporterastilldeandraberördabehörigamyndigheternaochkommissionen.
AVDELNINGVI
RÅDGIVANDE BANKRÖRELSEKOMMITTÉ
Artikel 57
Bankrörelsekommitténs sammansättning och funktion
1. En rådgivande bankrörelsekommitté för de behöriga myndighe-
ternaimedlemsstaternaskallinrättasvidsidanavkommissionen.
2. Den rådgivande bankrörelsekommittén skall ha till uppgift att
biträda kommissionen i dess arbete att tillförsäkra ett korrekt genom-förande av detta direktiv. Den skall vidare fullgöra andra uppgiftersomföreskrivsidettadirektivochbiståkommissionenvidförberedelseavnyaförslagtillrådetangåendeytterligaresamordninginomkreditin-stitutensområde.2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—53
▼M2
▼B
▼B
3. Den rådgivande bankrörelsekommittén får inte befatta sig med
konkretaproblemsomrörenskildakreditinstitut.
4. Idenrådgivandebankrörelsekommitténskallingåhögsttrerepre-
sentanter för varje medlemsstat och för kommissionen.Representanterna får, efter medgivande av kommittén förvarje enskilttillfälle, åtföljas av rådgivare. Kommittén får också inbjuda kvalifice-
rade personer och experter att delta vid sammanträden. Sekretariat
skalltillhandahållasavkommissionen.
5. Den rådgivande bankrörelsekommittén skall anta sin arbetsord-
ning och utse en av medlemsstaternas representanter till ordförande.
Kommittén skall sammanträda regelbundet ochi övrigtså snart det ärpåkallat. Kommissionen får, om den bedömer att förhållandena kräverdet,anmodakommitténatthållabrådskandemöten.
6. Vad somavhandlas och beslutas i den rådgivande bankrörelse-
kommittén skall vara underkastat sekretess, om kommittén intebeslutarannorlunda.
Artikel 58
Granskning av auktorisationsvillkoren
Den rådgivande bankrörelsekommittén skall granska innehållet i de
villkorsföreskrifter som behöriga myndigheter utformar i enlighet medartiklarna5.1och6.1,andravillkorsomgällerimedlemsstaternasamt
den information som skall ingå i ovannämnda verksamhetsplan, och
skall då det är påkallat lämna kommissionen förslag beträffandenärmaresamordning.
Artikel 59
Beräkningsmetoder
1. Iavvaktanpåytterligaresamordningskalldebehörigamyndighe-
terna,föruppföljandekontrollochnärdetiövrigt,utöverkoefficientersomredantillämpas avdeminförarelationstal mellan kreditinstitutensolika tillgångar och/eller skulder, detta för att möjliggöra fortlöpandeövervakning av institutens soliditet och likviditet samt andra
omständighetertillskyddförsparmedel.
För detta ändamål skall den rådgivande bankrörelsekommittén
bestämmadeolikafaktorernaförsådanarelationstal,somavsesiförsta
stycket,ochfastställametodenförberäkningavtalen.
Den rådgivande bankrörelsekommittén skall, då det bedöms lämpligt,
inhämta ledning i tekniskt samråd mellan de myndigheter som utövar
tillsynöverberördakategorieravinstitut.
2. Relationstal somfastställts att gälla m ed stöd av punkt 1 skall
beräknasminstvarsjättemånad.
3. Denrådgivande bankrörelsekommitténskall studeraresultaten av
analyser somutifrån beräkningar enligt punkt 2, utförs av de tillsyn-smyndighetersomavsesipunkt1tredjestycket.
4. Den rådgivande bankrörelsekommittén får lämna förslag till
kommissionen angående samordning av de koefficienter som användsimedlemsstaterna.
AVDELNINGVII
VERKSTÄLLANDE BEFOGENHETER
Artikel 60
Tekniska anpassningar
1. Utan att det påverkar tillämpningen, vad gäller kapitalbasen, av
den rapport somavses i artikel 34.3, andra stycket, skall tekniska2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—54
▼B
anpassningariföljandeavseendenantasidenordningsomföreskrivsi
punkt2:
— Förtydligande av definitionerna i syfte att, vid tillämpningen av
dettadirektiv,beaktautvecklingenpådefinansiellamarknaderna.
— Förtydligande av definitionen för att en enhetlig tillämpning inom
helagemenskapenavdettadirektivskallsäkerställas.
— Anpassningavterminologinochdefinitionernatillsenarerättsakter
angåendekreditinstitutochdärmedsammanhängandefrågor.
— DefinitionenavzonAiartikel1.14.
— Definitionenavmultilaterala utvecklingsbankeriartikel1.19.
— Ändringar av storleken på startkapital somanges i artikel 5,
betingade av utvecklingen på de ekonomiska och monetäraområdena.
— Utvidgningavinnehålletidenförteckningsomavsesiartiklarna18
och 19 och somär intagen i bilaga I, eller anpassningar av den
terminologi som använts i förteckningen, allt i den mån detta ärmotiveratavutvecklingeninomdefinansiellamarknaderna.
— Områdeninomvilkabehörigamyndigheterskallutbytainformation
somuppgesiartikel28.
— Ändringaravdefinitioner avtillgånger uppräknade iartikel 43,för
attutvecklingeninomkapitalmarknaderna skallkunnabeaktas.
— Förteckningarna över och klassificeringen av poster utanför
balansräkningen i bilagorna 2 och 4, samt behandlingen av demvid beräkning av kapitaltäckningsgrad somuppges i artiklarna 42,43och44ochibilagaIII.
— En tidsbegränsad minskning av den minsta kapitaltäckningsgrad
somföreskrivs i artikel 47 eller av viktningar somföreskrivs iartikel43,förattsärskildaomständigheterskallkunnabeaktas.
— Förtydligandeavdeundantagsomföreskrivsiartikel49.5-49.10.
2. Kommissionenskallbiträdasavenkommitté.
Närdethänvisastilldennapunkt,skallartiklarna5och7ibeslut1999/
468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i
beslutet.
Den tid somavses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre
månader.
Kommitténskallsjälvantasinarbetsordning.
AVDELNINGVIII
ÖVERGÅNGS- OCH SLUTBESTÄMMELSER
KAPITEL1
ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER
Artikel 61
Övergångsbestämmelser vad beträffar artikel 36
Danmarkfårmedgehypotekskreditinstitut,somföreden1januari1990
var organiserade somkooperativa institut eller fonder och somharombildats till aktiebolag, att fortsätta att i kapitalbasen med nedanangivna begränsningar, inräkna sådana solidariska förpliktelser frånmedlemmar eller från låntagare som avses i artikel 36.1, när anspråk
motdembehandlassomsolidariskaförpliktelser:
a) Beräkningsunderlaget för låntagares solidariska förpliktelser skall
utgöra summan av de postersom angesi artikel 34.2.1 och 34.2.2,
med avdrag för de poster som anges i artikel 34.2.9, 34.2.10 och
34.2.11.
b) Beräkningsunderlagetden1januari1991eller,omombildningsker
senare,vidtidpunkten förombildningen, skallutgöradetmaximalaberäkningsunderlaget. Beräkningsunderlaget får aldrig överstiga detmaximalaberäkningsunderlaget.2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—55
▼B
c) Det maximala beräkningsunderlaget skall från och med den 1
januari 1997 minskas med hälften av det nya kapital som inflytervid nya emissioner och som är sådant kapital som avses i artikel
34.2.1ochhartecknatsochinbetalatsefterdendagen.
d) Det högsta belopp i kapitalbasen för förpliktelser med solidarisk
ansvarighetfåraldrigöverstiga
50%år1991ochår1992,
45%år1993ochår1994,40%år1995ochår1996,35%år1997,30%år1998,20%år1999,10%år2000och0%efterden1januariår2001,
avberäkningsunderlaget.
Artikel 62
Övergångsbestämmelser vad beträffar artikel 43
1. Till och med den 31 december 2006 får medlemsstaternas
behöriga myndigheter tillåta sina kreditinstitut att tillämpa 50 %riskvikt i fråga om lån som enligt dessa myndigheters bedömning ärfulltutsäkradegenompanträttikontorsbyggnaderellerföretagslokalerför olika ändamål belägna på de medlemsstaters territorier inom vilka50%riskvikttillåts,underförutsättningavföljande:
i) 50 % riskvikt skall tillämpas på den del av lånet som inte
överstigerengränssomberäknasenligtantingenaellerbnedan.
a) 50%avifrågavarandefastighetsmarknadsvärde.
Fastighetens marknadsvärde skall beräknas av två oberoende
värderingsmänsomgörsjälvständigabedömningarvidtidenför
lånets beviljande. Lånet skall baseras på det lägre av de bådavärderingarna.
Fastigheten skall omvärderas minst en gång om året av en
värderingsman. För lån som inte överstiger 1 miljon euro och5 % av kreditinstitutets kapitalbas skall fastigheten omvärderas
avenvärderingsmanminstvarttredjeår.
b) 50 % av fastighetens marknadsvärde eller 60 % av pantlå-
nevärdet beroende på vilket av demsomär lägst, i demedlemsstater somhar infört strikta kriterier förbedömning avpantlånevärdetgenomlagarellerandraföreskrifter.
Pantlånevärdet skall definieras somfastighetens värde somdet
har fastställts av en värderingsman som gjort en försiktig
bedömning av möjligheterna av en framtida försäljning av
fastigheten genomatt beakta långsiktigt hållbara aspekter påfastigheten, normala och lokala marknadsvillkor, nuvarandeanvändning och annan lämplig användning av fastigheten.Spekulativafaktorerskallintetasmedibedömningenavpantlå-
nevärdet. Pantlånevärdet skall dokumenteras på ett klart och
tydligtsätt.
Minst vart tredje år, eller om marknaden faller mer än 10 %,
skall pantlånevärdet och särskilt de underliggande antagandenaomutvecklingenavdenrelevantamarknadenbedömaspånytt.
I både fall a och fall b skall ”marknadsvärde” definieras som det
prissomfastighetenskullekunnasäljastillgenomettprivaträttsligtkontrakt mellan en villig säljare och en i förhållande till honomoberoende köpare på värderingsdagen under antagandet att fastig-heten kan bjudas ut till försäljning på den öppna marknaden, attmarknadsförhållandena medger en överlåtelse i god ordning och2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—56
▼B
att, med tanke på fastighetens beskaffenhet, en normal tidsperiod
kanavsättasförattförhandlaomförsäljningen.
ii) 100 % riskvikt skall tillämpas på den del av lånet som överstiger
degränsersomfastställtsii.
iii) Fastighetenmåsteantingenanvändaselleruthyrasavägaren.
Det första stycket skall inte hindra en medlemsstats behöriga myndig-
heter somtilläm par en högre riskvikt inomsitt territoriumatt, påovanståendevillkor,tillåta att50%riskvikttillämpas pådettaslagavutlåningpådemedlemsstatersterritorierdär50%riskviktärtillåten.
Medlemsstaternasbehörigamyndigheterfårtillåtasinakreditinstitutatt
tillämpa 50 % riskvikt på de lån som är utestående den 21 juli 2000
under förutsättning att villkoren i denna artikel är uppfyllda. I dettafall skall fastigheten värderas enligt ovan fastställda bedömningskrite-riersenastden21juli2003.
För lån sombeviljas före den 31 decem ber 2006 skall 50 % riskvikt
tillämpas tills lånet löper ut om kreditinstitut är skyldigt att iaktta
avtalsvillkoren.
Till och med den 31 december 2006 får medlemsstaternas behöriga
myndigheter även tillåta sina kreditinstitut att tillämpa 50 % riskviktpådendelavlånensomenligtdessamyndighetersbedömningärfulltut säkrade genomaktier i finländska bostadsbolag vars verksam het
regleras av den finländska bostadsaktiebolagslagen från 1991 eller
motsvarande lagstiftning som senare kan komma att antas, underförutsättningattvillkorenidennapunktäruppfyllda.
Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om hur de tillämpar
dennapunkt.
2. Medlemsstaterna får tillämpa 50 % riskvikt för transaktioner om
leasing av fast egendomsomingås före den 31 decem ber 2006 och
gäller egendomsomskall användas för näringsändam ål i det land därhuvudkontoret finns, och då tillämpliga lagar och andra författningartillförsäkrar leasegivaren full äganderätt till den uthyrda egendomenframtill dessleasetagaren utnyttjar sinrätt att köpa den. Medlem ssta-
ternaskallunderrättakommissionenomhurdetillämpardennapunkt.
3. Artikel 43.3 skall inte påverka de behöriga mnydigheternas
godkännande av bilaterala avtal omnovation vilka har ingåtts vadbeträffar
— Belgien,föreden23april1996
— Danmark,föreden1juni1996— Tyksland,föreden30oktober1996— Grekland,föreden27mars1997— Spanien,föreden7januari1997
— Frankrike,föreden30maj1996
— Irland,föreden27juni1996— Italien,föreden30juli1996— Luxemburg,föreden29maj1996— Nederländerna,föreden1juli1996— Österrike,föreden30december1996— Portugal,föreden15januari1997— Finland,föreden21augusti1996— Sverige,föreden1juni1996— Förenadekungariket,föreden30april1996
Artikel 63
Övergångsbestämmelser vad beträffar artikel 47
1. Ett kreditinstitut, vars lägsta kapitaltäckningsgrad den 1 januari
1991inte nått upptill 8%såsomföreskrivsiartikel 47.1,skallgöraenstegvisanpassningtilldennivån.Innandettamålharnåttsfårinsti-tutetintelåtakapitaltäckningsgradengånedunderredanuppnåddnivå.De variationer somlikväl uppstår bör vara tillfälliga och de behörigamyndigheternabörunderrättasomorsakerna.2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—57
▼B
2. För en tid av högst femår, räknat från den 1 januari 1993, får
medlemsstaterna bestämma en vikt om 10 % för sådana obligationersomdefinierasiartikel22.4idirektiv85/611/EEG,ochtillämpadenna
vikt förkreditinstitut när och omstaterna anser det nödvändigt för att
undvika allvarliga störningar i sina marknader. Sådana undantag skallinrapporterastillkommissionen.
3. För en tid av högst sju år räknat från den 1 januari 1993 skall
artikel 47.1 inte gälla för ”Agricultural Bank of Greece”. Denna skalldock, med tillämpning av den metod som angivits i punkt 1, göra enstegvisanpassningtilldennivåsomföreskrivsiartikel47.1.
Artikel 64
Övergångsbestämmelser vad beträffar artikel 49
1. Harettkreditinstitutden5februari1993redangjortenellerflera
exponeringar somantingen överstiger gränsvärdena för stora exponer-
ingar eller för de sammanlagda stora exponeringar som fastställs iartikel 49, skall de behöriga myndigheterna kräva att kreditinstitutetvidtar åtgärder för att nedbringa exponeringarna så att de ryms inomdegränsersomfastställsiartikel49.
2. Det förfarande varigenomexponeringen eller exponeringarna på
så sätt nedbringas skall utformas, antas, tillämpas och slutföras inomen tidsfrist som de behöriga myndigheterna finner vara förenlig medprincipen omsund förvaltning och rättvis konkurrens. De behörigamyndigheterna skall underrätta kommissionen och rådgivande bankrö-
relsekommittén om den tidsplan som bestämts för det allmänna
förfarandet.
3. Ettkreditinstitutfårintevidtanågraåtgärdersomskullemedföra
att de exponeringar somavsesipunkt1överskrider dennivå dehade
den5februari1993.
4. Dentidsfristsomärtillämplig enligtpunkt2skalllöpautsenast
den31december2001.Exponeringarmedlängrelöptidochförkredi-
tinstitutetbindandeavtalsvillkorfårbibehållastillförfallodagen.
5. Tillochmedden31december1998fårmedlemsstaternahöjaden
gränssomfastställtsiartikel49.1till40procentochdensomfastställtsiartikel49.2till30procent.Isådanafallskall,medförbehåll förvad
somföreskrivsipunkt1-4,tidsfristen förattreducerabefintliga expo-
neringar vid slutet av denna period till de nivåer somföreskrivs iartikel49löpautden31december2001.
6. Ifrågaomkreditinstitutvarskapitalbasinteöverstiger7miljoner
euro,ochendastifrågaomdessa,fårmedlemsstaternaförlängadetids-
frister som har fastställts i punkt 5 med fem år. Medlemsstater somutnyttjardennamöjlighetskallvidtaåtgärderförattförhindrasnedvrid-ning av konkurrensen och underrätta kommissionen och rådgivandebankrörelsekommitténomdetta.
7. Idefallsomavsesipunkterna5och6fårettengagemanganses
somstörre exponering omdess värde uppgår till eller överstiger 15procentavkapitalbasen.
8. Till ochmed 31december 2001fårmedlemsstaterna i stället för
denrapporteringsomföreskrivsiartikel48.2andrastrecksatsenföresk-rivarapporteringminsttvågångeromåret.
9. Medlemsstaternafårheltellerdelvisavståfrånatttillämpaartikel
49.1,49.2och49.3påexponeringarsomutgörsavsådanalånsäkradegenompanträtt somavsesiartikel 62.1ochsomharlämnatsföreden12januari2002samtpåsådanaavtalomleasingavfastegendomsomavsesiartikel62.2ochsomharingåttsföreden1januari2002,ibådafallenupptill50procentavvärdetavegendomenifråga.
Detsamma gäller lån som i enlighet med behöriga myndigheters
godkännandeärsäkradegenomaktierisådanafinskabostadsaktiebolagsomärverksammaenligtdenfinskalagenombostadsaktiebolag avår1991ellersenareantagnaförfattningarmedmotsvarandeinnehåll,ifall2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—58
▼B
då lånen liknar de lån mot panträtt i fast egendom som avses i första
stycket.
Artikel 65
Övergångsbestämmelser vad beträffar artikel 51
Kreditinstitut somden 1 januari 1993 överskred de i artikel 51.1 och
51.2 föreskrivna gränstalen skall senast den 1 januari 2003 anpassa
sittägandetillgränstalen.
KAPITEL2
SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 66
Information till kommissionen
Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de
viktigaste lagarochandraförfattningar somdeantarinomdetområdesomomfattasavdettadirektiv.
Artikel 67
Upphävda direktiv
1. Direktiven 73/183/EEG, 77/780/EEG, 89/299/EEG, 89/646/EEG,
89/647/EEG, 92/30/EEG och 92/121/EEG, i deras genomdirektiven i
bilaga V, del A ändrade lydelse, upphävs utan att det påverkar
medlemsstaternas förpliktelser vad gäller de tidsfrister för genom-förandesomangesibilagaVdelB.
2. Hänvisningar till de upphävda direktiven skall tolkas som
hänvsningartilldettadirektivochskallläsasienlighetmedjämförelse-tabellenibilagaVI.
Artikel 68
Ikraftträdande
Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har
offenliggjortsi Europeiska gemenskapernasofficiella tidning .
Artikel 69
Adressater
Dettadirektivriktarsigtillmedlemsstaterna.
UtfδrdatiBrysselden20mars2000.
PεEuropaparlamentetsv δgnar
N.FONTAINE
Ordf φrandePεrεdetsv δgnar
J.GAMA
Ordf φrande2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—59
▼B
BILAGAI
FÖRTECKNING ÖVER VERKSAMHETER SOM SKALL VARA
FÖREMÅL FÖR ÖMSESIDIGT ERKÄNNANDE
1. Mottagandeavinsättningarochandraåterbetalningspliktiga medet
2. Utlåning(1)
3. Finansiellleasing
4. Betalningsförmedling
5. Utställande och administration av betalningsmedel (t.ex. kreditkort, rese-
checkarochbankväxlar)
6. Garantiförbindelserochställandeavsäkerhet7. Handelföregenellerkundersräkningmed
a) penningmarknadsinstrument(checkar,växlar,depåbevism.m.),
b) utländskvaluta,
c) finansiellaterminerochoptioner,
d) valuta-ochränteinstrument,
e) överlåtbaravärdepapper.
8. Medverkan i värdepappersemissioner och tillhandahållande av tjänster i
sambanddärmed
9. Rådgivning till företag angående kapitalstruktur, industriell strategi och
liknande angelägenheter samt tjänster knutna till fusioner och
företagsförvärv
10. Penningmarknadsmäkling11. Portföljförvaltningoch-rådgivning
12. Förvaringochförvaltningavvärdepapper
13. Kreditupplysningstjänster14. Bankfackstjänster2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—60
(1) Omfattandeblandannat
— konsumentkrediter,— hypotekskrediter,— factoring,medellerutanregress,
— finansieringavhandelskrediter(inklusive”forfaiting”).
▼B
BILAGAII
KLASSIFICERING AV POSTER UTANFÖR BALANSRÄKNINGEN
Högrisk:
— Garantierknutnatillkreditgivning.
— Egnaaccepter.— Endosseradeväxlar,förvilkaingetannatkreditinstitutbärväxelansvar.— Transaktionermedregress.— Oåterkalleligakreditlöftenmedkaraktäravkreditsubstitut.— Tillgångarsomförvärvatsgenomrenaterminskontrakt.— Avtaladutlåningpåtermin( forwardforwarddeposits ).
— Obetalddelavbetalningföraktierochandravärdepapper.— Andraposteravhögrisktyp.
Medelrisk:
— Remburser,öppnadeochbekräftade(seävenmedel-lågrisk).
— Garanti- och ansvarsförbindelser (däribland anbuds-, fullgörande-, tull- och
skattegarantier) samtgarantiförbindelser sominteharkaraktäravkreditsub-
stitut.
— Sådana avtal omförsäljning och återköp somdefinierats i artikel 12.3 och
12.5direktiv86/635/EEG.
— Oåterkalleligakreditlöftensominteharkaraktäravkreditsubstitut.
— Outnyttjade kreditmöjligheter (åtaganden att lämna kredit, att köpa värde-
papper, eller att utfärda garantier eller accepter) med en ursprunglig
giltighetstidavmeränettår.
— noteissuancefacilities(NIF:s)ochrevolvingunderwritingfacilities(RUF:s).— Andraposteravmedelrisktyp.
Medel-lågrisk:— Remburserförvilkalevereradevarorutgörsäkerhetsamtandrasjälvlikvide-
randetransaktioner.
— Andraposteravmedel-lågrisktyp.
Lågrisk:— Outnyttjade kreditmöjligheter (åtaganden att lämna kredit, att köpa värde-
papper eller att utfärda garantier eller accepter) med en ursprunglig
giltighetstid av högst ett år, eller somnär somhelst kan återtas utan
föregåendeavisering.
— Andraposteravlågrisktyp.
Medlemsstaterna förbinder sig att underrätta kommissionen så snart de har
beslutat att hänföra en ny post utanför balansräkningen till någon av de sista
gruppernairespektiveriskklass.Sådanaposterkommerattblislutgiltigtklassi-
ficerade på gemenskapsnivå när det förfarande som föreskrivs i artikel 60 har
slutförts.2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—61
▼B
BILAGAIII
BEHANDLING AV POSTER UTANFÖR BALANSRÄKNINGEN
1. VALAVMETOD
För att mäta kreditriskerna i samband med de kontrakt som är uppräknade i
punkterna 1 och 2 i bilaga IV får kreditinstituten, under förutsättning att de
behörigamyndigheternasamtycker,väljaenavdemetodersombeskrivsnedan.
Kreditinstitut somskall följa artikel 6.1 i direktiv 93/6/EEG(1) skall använda
metod 1. För att mäta kreditriskerna i samband med de kontrakt som är
uppräknadeipunkt3ibilagaIVskallallakreditinstitutanvändametod1.
2. METODER
Metod 1:”marknadsvärderings”-metoden
Stega): Genom att åsätta gällande marknadsvärde (mark to market) till
kontrakten erhålls de aktuella ersättningskostnaderna för alla
kontraktmedpositivtvärde.
Stegb): För att erhålla ett tal för den möjliga framtida kreditrisken(2),
multiplicerasdenominellabeloppenellerunderliggandevärdenamedföljandeprocenttal:
TABELL1(
a)(b)
Återståendelöptid(c)Räntebase-
radekontraktKontrakt
baseradepå
valutakurser
ochguldKontrakt
baseradepå
aktierKontrakt
baseradepå
ädelmetaller
utomguldKontrakt
baseradepå
råvarorutom
ädelmetaller
Ettårellermindre 0% 1% 6% 7% 10%
Över ett år till och med
femår0,5% 5% 8% 7% 12%
Överfemår 1,5% 7,5% 10% 8% 15%
(a) Kontraktsominte omfattas avenavdefemkategoriersomangesidennatabellskall behandlas somkontrakt
baseradepåråvarorutomädelmetaller.
(b) För kontrakt där huvudstolen utbetalas i flera omgångar, skall procenttalen multipliceras med det antal betal-
ningarsomenligtkontraktetåterstår.
(c) Förkontraktsomsyftartillatteliminera uteståendeexponeringarsomuppståreftersärskiltangivnabetalnings-
dagar och där villkoren återställs så att marknadsvärdet på kontraktet är noll på dessa särskilt angivna
betalningsdagar,blirdenåterståendelöptidenlikamedtidenframtillnästaåterställningsdag.Vidräntebaserade
kontraktsomuppfyllerdessavillkorochharenåterståendelöptidpåmeränettår,skallprocenttalenintevaralägreän0,5%.
Förattmätadeneventuellaframtidaexponeringenisambandmedstegbfårde
behöriga myndigheterna tillåta kreditinstituten att fram till och med den 31
december 2006tillämpa följande procentsatser istället fördemsomförtecknas
itabell1förutsattattinstitutenutnyttjardetalternativsomangesiartikel11ai
direktiv93/6/EEGförkontraktenligtpunkt3boch3cibilagaIV:
TABELL1a
ÅterståendelöptidÄdelmetaller
(utomguld)BasmetallerJordbrukspro-
dukterÖvrigt,inkl.
energiprodukter
Ettårellermindre 2% 2,5% 3% 4%
Överettårtillochmedfemår 5% 4% 5% 6%
Överfemår 7,5% 8% 9% 10%2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—62
(1) Rådetsdirektiv93/6/EEGavden15mars1993omkapitalkravförvärdepappersföretag
ochkreditinstitut(EGTL141,11.6.1993,s.1.)Direktivetändratgenomdirektiv98/33/EG(EGTL204,21.7.1998,s.29).
(
2) Utomifallav single-currency floating/floating interest rate swaps ,dåendastdeaktu-
ellaersättningskostnadernabeaktas.
▼B
Stegc): Summan av den aktuella ersättningskostnaden och den möjliga
framtidakreditriskenmultiplicerasmedderiskvikttalsomenligt
artikel43gällerförrespektivemotpart.
Metod 2:”ursprungligaåtagande”-metoden
Stega): Varje instruments nominella belopp multipliceras med följande
procenttal:
TABELL2
Ursprungliglöptid(1) RäntekontraktKontraktsomgäller
valutakurserochguld
Ettårellermindre 0,5% 2%
Överettårmenhögsttvåår 1% 5%
Tilläggförvarjeytterligareår 1% 3%
(1) Ifrågaomräntekontraktfårkreditinstituten,underförutsättningavdebehörigamyndigheternassamtycke,välja
antingenursprungligelleråterståendelöptid.
Stegb): Depåsåsätterhållnatalenförursprungligaåtagandenmultipli-
ceras med de riskvikttal som enligt artikel 43 gäller för
respektivemotpart.
Förmetoderna1och2skalldebehörigamyndigheternasäkerställaattdenomi-
nella belopp som skall beaktas är en lämplig måttstock för den risk kontraktet
medför. Om kontraktet till exempel tillåter en multiplicering av betalnings-
flöden, skall det nominella beloppet anpassas för att beakta effekterna av
multipliceringenpådetkontraktetsriskstruktur.
3. AVTALSNETTNING (AVTAL OM NOVATION OCH ANDRA NETT-
NINGSÖVERENSKOMMELSER)
a)Slag av nettning som de behöriga myndigheterna kan godkänna
I denna punkt 3 skall med motpartavses varje juridisk eller fysisk person
somharrättattingåavtalomnettning.
Debehörigamyndigheternafårsomriskreducerande godkännaföljandeslag
avavtalomnettning:
i) Bilaterala avtal om novation mellan ett kreditinstitut och dess motpart
enligt vilka avtal ömsesidiga fordringar och förpliktelser automatiskt
avräknas på så sätt att det vid novation fastställs ett enda nettobelopp
varje gång novation tillämpas, och det därvid skapas ett enda nytt juri-
disktbindandeavtalsomersättertidigareavtal.
ii) Andra bilaterala nettningsöverenskommelser mellan ett kreditinstitut och
dessmotpart.
b)Villkor för godkännande
De behöriga myndigheterna får som riskreducerande endast godkänna avtal
omnettningomföljandevillkoräruppfyllda:
i) Kreditinstitutetskallmedsinmotparthaenöverenskommelseomavtals-
nettning somger upphov till en enda juridisk förpliktelse och om fattar
allaingående transaktioner, såatt,omenmotpartintefullgörsinaskyl-
digheter på grund av försumlighet, konkurs, likvidation eller någonannan liknande omständighet, kreditinstitutet kan fordra eller har en
förpliktelse att betala endast nettosumman av de positiva och negativa
marknadsvärdenaavdeingåendeindividuellatransaktionerna.
ii) Kreditinstitutet skall för den behöriga myndigheten hålla tillgängligt
skriftliga och motiverade rättsutlåtanden med en sådan innebörd att de
behöriga domstolarna och förvaltningsmyndigheterna vid en rättslig
prövning av de fall somavses i i, skulle anse att kreditinstitutets ford-
ringar och förpliktelser begränsas till nettosumman, såsom anges i i,
enligt
— gällandelaginomdenjurisdiktiondärmotpartenharsittsäteoch,om
detgällerenutländskfilialtillettföretag,ävenenligtlageninomden
jurisdiktiondärfilialenärbelägen,
— denlagsomreglerardeindividuellatransaktionersomingår,och
— den lag som reglerar varje avtal eller överenskommelse som är
nödvändigförattgenomföraavtaletomnettning.2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—63
▼B
iii) Kreditinstitutet skall ha antagit förfaranden för att säkerställa att det
löpande kontrolleras, att dess avtal omnettning är rättsligt giltiga, m ot
bakgrundavmöjligalagändringar.
Debehörigamyndigheternaskall,vidbehoveftersamrådmedandraberörda
behöriga m yndigheter, försäkra sig omatt avtalet omnettning är juridiskt
giltigt enligt lagen i alla berörda jurisdiktioner. Omnågon av de behöriga
myndigheterna inte är nöjd med detta, skall avtalet om nettning inte
godkännassomenmetodförriskreduceringförnågonavparterna.
De behöriga myndigheterna får godta motiverade rättsutlåtanden upprättade
medavseendepåolikaslagavavtalomnettning.
Avtalsominnehåller bestämmelser omattenickeförsumligmotpart endast
behöver betala delvis eller inte alls till den försumliga partens bo, även om
den försumliga parten är en nettofordringsägare (walkaway-klausul), skall
integodkännassomriskreducerande.
De behöriga myndigheterna får som riskreducerande nettningsöverenskom-
melser som omfattar valutakurskontrakt med en ursprunglig löptid på
fjortonkalenderdagarellermindregodkännautställdaoptionerellerliknande
poster utanför balansräkningen på vilken denna bilaga inte är tillämplig
därför att den kreditrisk de för med sig är försumbar eller obefintlig. Om
det förhållandet att dessa kontrakt medtas i en annan nettningsöverenskom-
melsekanledatillenökningellerminskningavkapitalkraven, beroendepå
deraspositivaellernegativamarknadsvärde,skalldebehörigamyndigheterna
åläggasinakreditinstitutattbehandladempåettkonsekventsätt.
c)Effekter av godkännande
i)Avtal omnovation
De enskilda nettobeloppen, somfastställs genomavtal omnovation, kan
viktas i stället för bruttobeloppen. På så sätt kan med tillämpning av
metod1
— stega):deaktuellaersättningskostnaderna,och
— stegb):denominellabeloppenellerunderliggandevärdena
erhållas genomatt avtalet omnovation beaktas. Vid tilläm pningen av
metod 2 för steg a kan det nominella beloppet beräknas med beaktande
avavtaletomnovation,varvidprocentsatsernaitabell2skallanvändas.
ii)Andranettningsöverenskommelser
Vid tillämpning av metod 1 kan i steg a de aktuella ersättningskostna-
dernafördekontraktsomingåriennettningsöverenskommelseberäknas
med beaktande av den faktiska hypotetiska nettoersättningskostnad som
avtaletmedför;omnettningenledertillennettoskuldfördetkreditinstitut
somberäknar nettoersättningskostnaden, beräknas den aktuella ersätt-
ningskostnadentill”0”,
istegbtaletföreventuellframtidaexponeringförkreditriskföralla
kontrakt som ingår i en nettningsöverenskommelse reduceras i
enlighetmedföljandeekvation:
PCEred=0,4*PCEbrutto+0,6*NGR*PCEbrutto
där
— PCEred= Det reducerade talet för eventuell framtida expo-
neringförkreditriskförallakontraktmedengiven
motpartsomingårienrättsligtgiltigbilateralnett-
ningsöverenskommelse.
— PCEbrutto= Summanavtalenföreventuellframtidaexponering
för kreditrisk för alla kontrakt med en given
motpartsomingårienrättsligtgiltigbilateralnett-
ningsöverenskommelse och som är beräknade
genom att deras nominella kapitalbelopp multipli-
cerasmeddeprocenttalsomfastställsitabell1.
— NGR = ”Netto-bruttokvot”: Enligt de behöriga myndighe-
ternasvalantingen
i) separat beräkning: kvoten mellan nettoersätt-
ningskostnadenförallakontraktsomingårien
rättsligt giltig bilateral nettningsöverenskom-
melse med en given motpart (täljare) och
bruttoersättningskostnaden för alla kontrakt
somingår i en rättsligt giltig bilateral nett-2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—64
▼B
ningsöverenskommelse med den motparten
(nämnaren),eller
ii) aggregerad beräkning: kvoten av summan av
den nettoersättningskostnad somberäknats på
bilateral grund för alla motparter med beak-
tande av de kontrakt somingår i rättsligt
giltiga nettningsöverenskommelser (täljare) och
bruttoersättningskostnaderförallakontraktsom
ingår i rättsligt giltiga nettningsöverenskom-
melser (nämnare). Om en medlemsstat tillåter
kreditinstituten att välja metod, skall den valda
metodenanvändaskonsekvent.
För beräkning av den eventuella framtida expo-
nering för kreditrisk enligt formeln ovan får
kontrakt somtar ut varandra helt och hållet och
ingår i nettningsöverenskommelsen beaktas somett enda kontrakt med ett nominellt belopp som
motsvarar nettointäkterna. Kontrakt som helt och
hållet tar ut varandra är valutaterminer eller
liknandekontrakt,förvilkadetnominellabeloppet
är lika med betalningsflödena om de förfaller på
samma förfallodag och helt eller delvis i samma
valuta.
Vidtillämpningavmetod2istega
— fårkontraktsomhelttarutvarandraochingårinettningsöverenskom-
melsen beaktas som ett enda kontrakt med ett nominellt belopp som
är lika med nettointäkterna. De nominella beloppen multipliceras
meddeprocenttalsomangesitabell2
— förallaandrakontraktsomingåriennettningsöverenskommelse,kan
detillämpligaprocentsatsernaminskasenligttabell3.
TABELL3
Ursprungliglöptid(1) Räntekontrakt Valutakurskontrakt
Ettårellermindre 0,35% 1,50%
Överettårmenhögsttvåår 0,75% 3,75%
Tilläggförvarjeytterligareår 0,75% 2,25%
(1) Ifrågaomräntekontraktfårkreditinstituten,underförutsättningavdebehörigamyndigheternassamtycke,välja
antingenursprungligelleråterståendelöptid.2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—65
▼B
BILAGAIV
TYPER AV POSTER UTANFÖR BALANSRÄKNINGEN
1.Räntebaserade kontrakt
a) Ränteswapparienvaluta.
b) Basswappar.
c) Ickestandardiseraderänteterminer.
d) Standardiseraderänteterminer.e) Köptaränteoptioner.
f) Andrakontraktavliknandeslag.
2.Kontrakt som rör valuta eller guld
a) Valutaränteswappar(ränteswapparimeränenvaluta).
b) Ickestandardiseradevalutaterminer.c) Standardiseradevalutaterminer.
d) Köptavalutaoptioner.
e) Andrakontraktavliknandeslag.f) Kontraktavseendeguldavliknandeslagsomdeipunkternaa-e.
3.Kontrakt liknande dem i punkterna 1 a-e och 2 a-d rörande andra refe-
rensposter eller index baserade på följande:
a) Aktier.
b) Ädelmetallerutomguld.
c) Råvarorutomädelmetaller.
d) Andrakontraktavliknandeslag.2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—66
▼B
BILAGAV
DELA
UPPHÄVDA DIREKTIV, MED SENARE ÄNDRINGAR AV DESSA
DIREKTIV
(hänvisningar i artikel 67)
Rådetsdirektiv73/183/EEG
Rådetsdirektiv77/780/EEG
Rådetsdirektiv85/345/EEGRådetsdirektiv86/137/EEGRådetsdirektiv86/524/EEG
Rådetsdirektiv89/646/EEG
Europaparlamentetsochrådetsdirektiv95/26/EG
endast artikel 1 första strecksatsen; artikel 2.1 första strecksatsen;
artikel 2.2förstastrecksatsen; artikel 3.2;artikel 4.2,4.3och 4.4vad
beträffar hänvisningar till direktiv 77/780/EEG samt artikel 4.6 och
artikel5förstastrecksatsen.
Rådetsdirektiv96/13/EGEuropaparlamentetsochrådetsdirektiv98/33/EG(artikel1)
Rådetsdirektiv89/299/EEG
Rådetsdirektiv91/633/EEGRådetsdirektiv92/16/EEGRådetsdirektiv92/30/EEG
Rådetsdirektiv89/646/EEG
Rådetsdirektiv92/30/EEGEuropaparlamentetsochrådetsdirektiv95/26/EG
endastartikel1förstastrecksatsen
Rådetsdirektiv89/647/EEG
Kommissionensdirektiv91/31/EEGRådetsdirektiv92/30/EEG
Kommissionensdirektiv94/7/EG
Kommissionensdirektiv95/15/EGKommissionensdirektiv95/67/EG
Europaparlamentetsochrådetsdirektiv96/10/EG
Europaparlamentetsochrådetsdirektiv98/32/EGEuropaparlamentetsochrådetsdirektiv98/33/EG(artikel2)
Rådetsdirektiv92/30/EEG
Rådetsdirektiv92/121/EEG2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—67
▼B
DELB
TIDSGRÄNSER FÖR GENOMFÖRANDE I NATIONELL LAGSTIFTNING
(hänvisningar i artikel 67)
DirektivTidsgräns för
genomförande
73/183/EEG(EGTL194,16.7.1973,s.1) 2.1.1975(1)
77/780/EEG(EGTL322,17.12.1977,s.30) 15.12.197985/345/EEG(EGTL183,16.7.1985,s.19) 15.7.1985
86/137/EEG(EGTL106,23.4.1986,s.35) —
86/524/EEG(EGTL309,4.11.1986,s.15) 31.12.198689/299/EEG(EGTL124,5.5.1989,s.16) 1.1.1993
89/646/EEG(EGTL386,30.12.1989,s.1) artikel6.2 1.1.1990
andrabestämmelser 1.1.1993
89/647/EEG(EGTL386,30.12.1989,s.14) 1.1.1991
91/31/EEG(EGTL17,23.1.1991,s.20) 31.3.1991
91/633/EEG(EGTL339,11.12.1991,s.16) 31.12.199292/16/EEG(EGTL75,31.3.1992,s.48) 31.12.1992
92/30/EEG(EGTL110,28.4.1992,s.52) 31.12.1992
92/121/EEG(EGTL29,5.2.1993,s.1) 31.12.199394/7/EG(EGTL89,6.4.1994,s.17) 25.11.1994
95/15/EG(EGTL125,8.6.1995,s.23) 30.9.1995
95/26/EG(EGTL168,18.7.1995,s.7) 18.7.199695/67/EG(EGTL314,28.12.1995,s.72) 1.7.1996
96/10/EG(EGTL85,3.4.1996,s.17) 30.6.1996
96/13/EG(EGTL66,16.3.1996,s.15) 15.4.199698/32/EG(EGTL204,21.7.1998,s.26) 21.7.2000
98/33/EG(EGTL204,21.7.1998,s.29) 21.7.2000
(1) Vad beträffar upphävandet av restriktioner somdet hänvisas till i artikel 3.2 g skall denna frist vara för
Nederländerna2juli1977(sedirektiv73/183/EEGartikel8,andrastycket).2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—68
BILAGAVI
JÄMFÖRELSETABELL
Dettadirektiv Direktiv77/780/EEG Direktiv89/299/EEG Direktiv89/646/EEG Direktiv89/647/EEG Direktiv92/30/EEG Direktiv92/121/EEG Direkti v96/10/EG
Artikel1.1 Artikel1,första
strecksatsenArtikel1,första
strecksatsenArtikel1a
Artikel1.2 Artikel1,andra
strecksatsen
Artikel1.3 Artikel1.3
Artikel1.4-1.8 Artikel1.5-1.9
Artikel1.9 Artikel1,sjätte
strecksatsen
Artikel1.10-1.11 Artikel1.10-1.11
Artikel1.12 Artikel1.12 Artikel1,sjunde
strecksatsenArtikel1c
Artikel1.13 Artikel1.13 Artikel1,åttonde
strecksatsenArtikel1d
Artikel1.14-1.17 Artikel2.1,andra-
femtestrecksatsen
Artikel1.18-1.20 Artikel2.1,sjätte-
åttondestrecksatsen
Artikel1.21-1.23 Artikel1,tredje-
femtestrecksatsen
Artikel1.24 Artikel1h
Artikel1.25 Artikel1m
Artikel1.26 Artikel1,femte
strecksatsen
Artikel1.27 Artikel2.1,nionde
strecksatsen
Artikel2.1 Artikel2.1 Artikel2.1 Artikel1.1
Artikel2.2 Artikel2
Artikel2.3 Artikel2.2▼B2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—69
Dettadirektiv Direktiv77/780/EEG Direktiv89/299/EEG Direktiv89/646/EEG Direktiv89/647/EEG Direktiv92/30/EEG Direktiv92/121/EEG Direkti v96/10/EG
Artikel2.4 Artikel2.3
Artikel2.5stycke1,2
och3Artikel2.4a,2.4b
och2.4c
Artikel2.6 Artikel2.3 Artikel1.3 Artikel2,stycke2bArtikel3 Artikel3Artikel4 Artikel3.1Artikel5.1.1 Artikel3.2stycke1 Artikel4.1
Artikel5.1.2 Artikel10.1stycke3
Artikel5.2 Artikel4.2,första
meningenocha,b
ochc
Artikel5.3-5.7 Artikel10.1-10.5Artikel6.1 Artikel3.2stycke1
tredjestrecksatsen
ochstycke2
Artikel6.2 Artikel3.2aArtikel7.1-7.2 Artikel5stycke1,
artikel1.10stycke2
ochartikel5stycke2
Artikel7.3 Artikel3.2,stycke3,
4och5
Artikel8 Artikel3.4
Artikel9 Artikel3.3a
Artikel10 Artikel3.6Artikel11 Artikel3.7Artikel12 Artikel7Artikel13 Artikel6.1Artikel14.1 Artikel8.1Artikel14.2 Artikel8.5Artikel15 Artikel5Artikel16.1-16.5 Artikel11.1-11.5Artikel16.6 Artikel1.10,stycke2▼B2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—70
Dettadirektiv Direktiv77/780/EEG Direktiv89/299/EEG Direktiv89/646/EEG Direktiv89/647/EEG Direktiv92/30/EEG Direktiv92/121/EEG Direkti v96/10/EG
Artikel17 Artikel13.2
Artikel18 Artikel18.1Artikel19 Artikel18.2Artikel20.1-20.6 Artikel19Artikel20.7 Artikel23.1Artikel21.1-21.2 Artikel20Artikel21.3 Artikel23.2Artikel22 Artikel21Artikel23.1 Artikel8
Artikel23.2-23.7 Artikel9
Artikel24 Artikel9Artikel25 Artikel8
Artikel26 Artikel13.1-13.3Artikel27 Artikel14.2Artikel28 Artikel7.1Artikel29 Artikel15Artikel30.1-30.5 Artikel12.1-12.5
Artikel30.6 Artikel12.5a
Artikel30.7 Artikel12.5bArtikel30.8 Artikel12.6Artikel30.9 Artikel12.7Artikel30.10 Artikel12.8Artikel31 Artikel12aArtikel32 Artikel17Artikel33 Artikel13Artikel34.1 Artikel1.1
Artikel34,2-34.4 Artikel2.1-2.3
Artikel35 Artikel3Artikel36 Artikel4▼B2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—71
Dettadirektiv Direktiv77/780/EEG Direktiv89/299/EEG Direktiv89/646/EEG Direktiv89/647/EEG Direktiv92/30/EEG Direktiv92/121/EEG Direkti v96/10/EG
Artikel37 Artikel5
Artikel38 Artikel6.1och6.4
Artikel39 Artikel7
Artikel40 Artikel3.1-3.4,3.7-
3.8
Artikel41 Artikel4
Artikel42 Artikel5
Artikel43 Artikel6
Artikel44 Artikel7
Artikel45 Artikel8
Artikel46 Artikel2.2
Artikel47 Artikel10
Artikel48 Artikel3
Artikel49 Artikel4.1-7randra
stycketförsta
meningenochpunkt
7s-12
Artikel50 Artikel5.1-5.3
Artikel51.1-51.5 Artikel12.1-12.5
Artikel51.6 Artikel12.8
Artikel52.1-52.7 Artikel3.1-3.7
Artikel52.8-52.9 Artikel3.5-3.6 Artikel3.8-3.9 Artikel5.4-5.5
Artikel52.10 Artikel3.10
Artikel53 Artikel4
Artikel54 Artikel5
Artikel55 Artikel6
Artikel56 Artikel7
Artikel57 Artikel11
Artikel58 Artikel3.5
Artikel59 Artikel6▼B2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—72
Dettadirektiv Direktiv77/780/EEG Direktiv89/299/EEG Direktiv89/646/EEG Direktiv89/647/EEG Direktiv92/30/EEG Direktiv92/121/EEG Direkti v96/10/EG
Artikel60 Artikel8 Artikel22 Artikel9 Artikel7
Artikel61 Artikel4a
Artikel62.1och62.2 Artikel11.4och11.5
Artikel62.3 Artikel2
Artikel63 Artikel11.1-11.3
Artikel64 Artikel6.1-6.9
Artikel65 Artikel12.7
Artikel66 Artikel14.2 Artikel9.2 Artikel24.3 Artikel12.2
Artikel67 — — — — — — —
Artikel68 — — — — — — —
Artikel69 — — — — — — —
BilagaI Bilaga
BilagaII BilagaI
BilagaIII BilagaII
BilagaIV BilagaIII
BilagaV — — — — — — —
BilagaVI — — — — — — —▼B2000L0012—SV—11.02.2003—002.001—73