1983L0182 — SV — 01.01.1995 — 002.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS DIREKTIV
av den 28 mars 1983
om skattebefrielser inom gemenskapen för vissa transportmedel som tillfälligt införs från en
annan medlemsstat
(83/182/EEG)
(EGT L 105, 23.4.1983, s. 59)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►A1Anslutningsakten för Spanien och Portugal L 302 23 15.11.1985
►A2Anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige C241 21 29.8.1994
(anpassad genom rådets beslut 95/1/EG, Euratom, EKSG) L 1 1 1.1.1995
▼B
RÅDETS DIREKTIV
av den 28 mars 1983
om skattebefrielser inom gemenskapen för vissa transportmedel
som tillfälligt införs från en annan medlemsstat
(83/182/EEG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA
DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekono-
miska gemenskapen, särskilt artikel 99 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag(1),
med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommittens yttrande(3), och
med beaktande av följande:Gemenskapens invånares fria rörlighet inom gemenskapen hindras av
de beskattningsregler som tillämpas på tillfällig införsel av vissa trans-portmedel för privat eller affärsmässigt bruk. Undanröjande av dehinder som vållats av dessa beskattningsregler är särskilt nödvändigtom en ekonomisk marknad med egenskaper liknande dem som råderpå en inhemsk marknad skall kunna upprättas.
Det måste vara möjligt i vissa fall att säkert fastställa huruvida en
person faktiskt har hemvist i en given medlemsstat.
Det ter sig önskvärt att på ett första stadium begränsa räckvidden av
detta direktiv rörande vissa transportmedel till dem som förvärvas ellerimporteras i enlighet med de allmänna villkor för beskattning som är ikraft på en medlemsstats inhemska marknad.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Tillämpningsområde
1. Medlemsstaterna skall, på de villkor som fastställs nedan, undanta
tillfällig införsel från en annan medlemsstat av motordrivna fordoninklusive släp, husvagnar, fritidsbåtar, privatflygplan, cyklar ochridhästar från
— omsättningsskatt, punktskatter och övriga konsumtionsskatter,
— de skatter som är förtecknade i bilagan till detta direktiv.
2. Den befrielse som avses i punkt 1 skall även gälla för normala
reservdelar, tillbehör och utrustning som införs tillsammans med dessa
transportmedel.
3. Kommersiella fordon skall undantas från den befrielse som avses
i punkt 1.
4. a) Detta direktivs tillämpningsområde skall inte sträcka sig till
temporär införsel av privata fordon, husvagnar, fritidsbåtar,privatflygplan och cyklar för privat bruk som inte har förvärvatseller införts i enlighet med de allmänna villkoren för beskattningsom är i kraft på den inhemska marknaden i en medlemsstat eller
som på grund av utförseln är föremål för någon form av befrielse
från eller återbetalning av omsättningsskatt, punktskatt ellerövriga konsumtionsskatter.1983L0182 — SV — 01.01.1995 — 002.001 — 2
(1) EGT nr C 267, 21.11.1975, s. 8.
(2) EGT nr C 53, 8.3.1976, s. 37.
(3) EGT nr C 131, 12.6.1976, s. 50.
▼B
I detta direktiv skall transportmedel som förvärvats på de villkor
som avses i artikel 15.10 i direktiv 77/388/EEG(1) anses ha
uppfyllt de allmänna villkoren för beskattning som är i kraft på
en medlemsstats inhemska marknad. Medlemsstaterna får emel-
lertid anse att transportmedel som förvärvats på de villkor somavses i tredje strecksatsen av nämnda punkt inte uppfyller dessavillkor.
b) Rådet skall enhälligt på kommissionens förslag senast den 31
december 1985 införa gemenskapsregler om beviljande av skatte-befrielse för de transportmedel som avses i första stycket i punkt
a ovan, med beaktande av behovet att undvika dubbelbeskattning
och av att säkerställa normal, full beskattning av transportmedelför privat bruk.
Artikel 2
Definitioner
I detta direktiv används följande beteckningar med den betydelse som
här anges:
a)kommersiellt fordon: fordon som genom sin konstruktion eller
utrustning är lämpat och avsett för att, med eller utan betalning,transportera
— mer än nio personer, inräknat föraren,
— gods,
liksom också fordon för annat särskilt ändamål än transport som
sådan.
b)privatfordon : annat fordon, inklusive eventuellt släp, än sådant som
avses i punkt a.
c)affärsmässigt bruk av ett transportmedel: användning av detta i
direkt utövning av en verksamhet som utförs mot vederlag eller för
ekonomisk vinning
d)privat bruk: annan användning än affärsmässigt bruk.
Artikel 3
Tillfällig införsel av vissa transportmedel för privat bruk
Då ett privat fordon eller husvagn, fritidsbåt, privatflygplan eller cykel
införs tillfälligt skall den införda artikeln vara undantagen från deskatter som anges i artikel 1 under en sammanhängande eller intesammanhängande tid av högst sex månader under en 12-månaderspe-riod, om:
a) den enskilda person som inför varan:
aa) är bosatt i en annan medlemsstat än den dit den temporära
införseln sker, och
bb) utnyttjar transportmedlet i fråga för sitt privata bruk,
b) nämnda transportmedel inte överlåts eller hyrs ut i den medlemsstat
dit den tillfälliga införseln skett eller lånas ut till någon som ärbosatt i den staten. Privata fordon som ägs av ett biluthyrnings-företag med huvudkontor i gemenskapen får dock på nytt uthyras
till en person som inte är bosatt i den ifrågavarande staten i syfte
att åter utföras, om de befinner sig i landet till följd av ett hyresavtalsom löpt ut i det landet. De får även återlämnas av en anställd hosbiluthyringsföretaget till den medlemsstat där de ursprungligenhyrdes, även om den anställde är bosatt i den medlemsstat dit dentemporära införseln skett.1983L0182 — SV — 01.01.1995 — 002.001 — 3
(1) EGT nr L 145, 13.6.1977, s. 1.
▼B
Artikel 4
Tillfällig införsel av privata fordon för affärsmässigt bruk
1. Ett privat fordon som tillfälligt införts för affärsmässigt bruksk all
vara undantaget från de skatter som anges i artikel 1, om
a) den enskilda person som inför det privata fordonet
aa) har sin normala hemvist i en annan medlemsstat än den dit den
tillfälliga införseln sker,
bb) inte använder fordonet inom den medlemsstat dit den tillfälliga
införseln skett för att frakta passagerare mot hyra eller vederlagav något slag, eller för industriell eller kommersiell transport av
gods, vare sig det sker mot betalning eller inte,
b) det privata fordonet inte överlåts, hyrs ut eller lånas ut i den
medlemsstat dit den temporära införseln skett,
c) det privata fordonet har förvärvats eller införts i enlighet med de
allmänna villkoren för beskattning som är i kraft på den inhemskamarknaden i den medlemsstat som är användarens normala bosätt-ningsland och inte på grund av utförseln är föremål för någonbefrielse från eller återbetalning av omsättningsskatt, punktskatt
eller övriga konsumtionsskatter.
Detta villkor skall antas vara uppfyllt om det privata fordonet bär en
standardregistreringsskylt från den medlemsstat där det är registrerat,dockmed undantag för alla typer av tillfälliga sk yltar.
När privata fordon som är registrerade i en medlemsstat där utfärdandet
av standardregistreringsskyltar inte är kopplat till villkor om att deallmänna villkoren för beskattning som är i kraft på hemmamarknadenefterföljs, skall det dock krävas att användarna företer lämpliga bevisför betalning av konsumtionsskatter.
2. Den skattebefrielse som föreskrivs i punkt 1 skall gälla en
sammanhängande eller inte sammanhängande tid av
— sju månader per tolvmånadersperiod då privata fordon införs av en
av de kommersiella mellanhänder som avses i artikel 3 i direktiv64/224/EEG(
1),
— sex månader per tolvmånadersperiod i alla övriga fall.
Artikel 5
Särskilda fall av tillfällig införsel av privata fordon
1. Privata fordon som införs tillfälligt skall vara undantagna från de
skatter som avses i artikel 1 i följande fall:
a) När ett privat fordon, registrerat i användarens normala hemviststat
regelbundet används för resan från hans bostad till hans arbetsplats
vid ett företag på en annan medlemsstats territorium och omvänt.
Skattebefrielser i denna kategori skall inte vara underkastade någontidsgräns.
b) När en student använder ett privat fordon som är registrerat i hans
bosättningsland på en annan medlemsstats territorium, i vilken hanbor uteslutande för att bedriva sina studier.
2. Beviljande av de skattebefrielser som föreskrivs i punkt 1 skall
endast vara avhängigt av att villkoren i artikel 4.1 a, b och c äruppfyllda.1983L0182 — SV — 01.01.1995 — 002.001 — 4
(1) EGT nr 56, 4.4.1964, s. 869/64.
▼B
Artikel 6
Skattebefrielse för tillfällig införsel av ridhästar vid ridutflykter
Ridhästar som tillfälligt införs till en medlemsstat skall under tre
månader vara undantagna från de skatter som anges i artikel 1, om
följande villkor är uppfyllda:
a) Hästarna införs med syfte att användas vid ridutflykter av deras
ryttare. Medlemsstaterna får från denna befrielse undanta hästar
som införs på transportmedel av personer som är bosatta i den
ifrågavarande medlemsstaten.
b) Befrielse begärs senast vid tidpunkten för inresan till den medlems-
stats territorium dit tillfällig införsel sker. Då befrielse begärs företillfällig införsel till en medlemsstat får ryttaren befrias från kravetatt ta sig in på medlemsstatens territorium via en gränspostering.
c) Hästarna inte hyrs ut, lånas ut eller överlåts till tredje man i den
medlemsstat där den tillfälliga införseln sker, eller används för
andra ändamål än själva utflykten.
Artikel 7
Allmänna regler för att bestämma hemvist
1. I detta direktiv avses med normala hemvist den plats där en
person stadigvarande vistas, dvs. åtminstone 185 dygn per kalenderår,på grund av personlig och yrkesmässig anknytning eller, då en person
saknar yrkesmässig anknytning, på grund av personlig anknytning som
visar på nära samband mellan personen och platsen.
Normal hemvist för en person med yrkesmässig anknytning till en
annan plats än den till vilken han har personlig anknytning och som
en följd därav bor omväxlande på olika platser, belägna i två eller flermedlemsstater, skall betraktas som den plats till vilken han harpersonlig anknytning, om personen i fråga regelbundet återkommerdit. Sistnämnda villkor behöver inte vara uppfyllt om personen i frågabor i en medlemsstat för att genomföra en uppgift av bestämd varak-
tighet. Vistelse för studier vid ett universitet eller en skola skall inte
anses innebära byte av hemvist.
2. Enskilda personer skall visa sin hemvist t.ex. genom identitetskort
eller annan giltig handling.
3. De behöriga myndigheterna i en medlemsstat dit införsel sker får
kräva ytterligare utredning eller bevis om de tvivlar på sanningshalten ien uppgift om normal hemvist som givits i enlighet med punkt 2 eller
för vissa specifika kontroller.
Artikel 8
Kompletterande regler för bestämning av hemvist vid affärsmässigt
brukav privata fordon
I undantagsfall, då allvarliga tvivel kvarstår, trots att de ytterligare
uppgifter som avses i artikel 7.3 lämnas till de behöriga myndigheterna
i den medlemsstat dit införsel sker får tillfällig införsel av ett privatfordon för affärsmässigt brukgöras avhängig av att säk erhet ställs.
När fordonets användare företer bevis för att han har sin normala
hemvist i en annan medlemsstat, skall dock myndigheterna i den
medlemsstat dit tillfällig införsel sker återbetala säkerheten inom tvåmånader efter den dag då sådant bevis företes.
Artikel 9
Särskilda regler
1. Medlemsstaterna får bibehålla eller införa förmånligare regler än
de som föreskrivs i detta direktiv. Bl.a. kan de, på begäran av impor-tören, tillåta tillfällig införsel under längre tid än vad som avses iartiklarna 3 och 4.2. I det senare fallet får medlemsstaterna ta ut deskatter som nämns i bilagan för perioder som överstiger dem somfastställs genom detta direktiv. Medlemsstaterna får likaså tillåta att de1983L0182 — SV — 01.01.1995 — 002.001 — 5
▼B
privata fordon som avses i artikel 3 b andra meningen återuthyrs till en
person bosatt i den medlemsstat där införsel sker i syfte att på nyttutföra dem.
2. Medlemsstaterna får under inga omständigheter under åberopande
av detta direktiv tillämpa skattebefrielser inom gemenskapen som ärmindre gynnsamma än de som de skulle bevilja med avseende på trans-portmedel som har sitt ursprung i ett tredje land.
3. Danmarkbemyndigas att bibehålla de regler som tillämpas i det
landet angående normal hemvist enligt vilka varje person, inklusive enstudent, beträffande det fall som avses i artikel 5.1 b, anses ha sin
normala hemvist i Danmarkom han bor där under ett år eller 365 dagar
under en period av 24 månader.
För att undvika dubbelbeskattning gäller dock följande:
— Då som en följd av tillämpningen av dessa regler en person anses
ha två bosättningsorter, är den personens normala hemvist beläget
där hans make och barn bor.
— I liknande fall skall Danmark samråda med de övriga berörda
medlemsstaterna för att besluta vilken av de båda bosättningsorterna
som bör användas för beskattning.
Innan en tid av tre år har förflutit skall rådet på grundval av en rapport
från kommissionen på nytt granska det undantag som omfattas avdenna punkt och, om nödvändigt, besluta om åtgärder, på grundval avett förslag från kommissionen som bygger på artikel 99 i fördraget, föratt upphäva det.
4. Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om de regler som
avses i punkt 1, samtidigt som de fullgör de åtaganden som fastställs i
artikel 10. Kommissionen skall därefter överlämna dessa regler till deandra medlemsstaterna.
Artikel 10
Slutbestämmelser
1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författ-
ningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1januari 1984. De skall genast underrätta kommissionen om detta.
2. Om den praktiska tillämpningen av detta direktiv ger upphov till
svårigheter, skall de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna i fråga
fatta de beslut som krävs genom ömsesidig överenskommelse, särskilt i
belysning av konventionerna och gemenskapsdirektiven om ömsesidigtbistånd.
3. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna lydelsen av
centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de inför på detområde som regleras av detta direktiv.
4. Vartannat år skall kommissionen efter samråd med medlemssta-
terna till rådet och Europaparlamentet lämna en rapport om
tillämpningen av detta direktiv i medlemsstaterna, med särskilt avse-ende på begreppet ”normal hemvist”, och föreslå degemenskapsbestämmelser som är nödvändiga för att åstadkomma ettenhetligt system i alla medlemsstater.
Artikel 11
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.1983L0182 — SV — 01.01.1995 — 002.001 — 6
▼A2
BILAGA
Förteckning över skatter som avses i artikel 1.1 andra strecksatsen
BELGIEN
— Taxe de circulation sur les véhicules automobiles (Arrêté royal du 23
novembre 1965 portant codification des dispositions légales relatives aux
taxes assimilées aux impôts sur les revenus — Moniteur belge du 18 janvier
1966)
— Verkeersbelasting op de autovoertuigen (Koninklijk Besluit van 23
november 1965 houdende codificatie van de wettelijke bepalingen betref-
fende de met de inkomstenbelastingen gelijkgestelde belastingen —
Belgisch Staatsblad van 18 januari 1966)
DANMARK
— Vægtafgift af motorkøretøjer (Lovbekendtgørelse nr. 163 af 31. marts 1993)
TYSKLAND
— Kraftfahrzeugsteuer (Kraftfahrzeugsteuergesetz — 1979)
— Kraftfahrzeugsteuer (Durchführungsverordnung — 1979)
GREKLAND
—Τέλη κυκλοφορίας (Ν 2367 /53όπως ισχύει σήµερα)
SPANIEN
— Tributos Locales sobre circulación de vehículos automóviles (establecido en
base a la Ley 41/1979, de 19 de noviembre, de Bases de Régimen Local y al
Real Decreto 3250/1976, de 30 de diciembre)
FRANKRIKE
— Taxe différentielle sur les véhicules à moteur (Loi no77-1467 du 30
décembre 1977)
— Taxe sur les véhicules d'une puissance fiscale supérieure à 16 CV immatri-
culés dans la catégorie des voitures particulières (Loi de finances 1979 —
Article 1007 du code général des impôts)
IRLAND
— Motor vehicle excise duties (Finance (Excise duties) (Vehicles) Act 1952 as
amended, and Section 94, Finance Act 1973 as amended)
ITALIEN
— Tassa sulla circolazione degli autoveicoli (TU delle leggi sulle tasse automo-
bilistiche approvato con DPR N. 39 del 5 febbraio 1993 e successive
modificazioni)
LUXEMBURG
— Taxe sur les véhicules automoteurs (Loi allemande du 23 mars 1935 (Kraft-
fahrzeugsteuergesetz) maintenue en vigueur par l'arrêté grand-ducal du 26
octobre 1944, modifiée par la loi du 4 août 1975 et les règlements grand-
ducaux du 15 septembre 1975 et du 31 octobre 1975 et du 31 octobre 1975)
NEDERLÄNDERNA
— Motorrijtuigenbelasting (wet op de motorrijtuigenbelasting 21 juli 1966, Stb
332 — wet van 18 december 1969/Stb 548)
ÖSTERRIKE
— Kraftfahrzeugsteuer (BGBl. Nr. 449/1992)
PORTUGAL
— Imposto sobre veículos (Decreto-Lei no143/78, de 12 de Junho)
— Imposto de compensação (Decreto-Lei no354-A/82, de 9 de Setembro)1983L0182 — SV — 01.01.1995 — 002.001 — 7
▼A2
FINLAND
— Moottoriajoneuvovero —motorfordonsskatt(Laki moottoriajoneuvoverosta —
Lag om skatt på motorfordon 722/66)
SVERIGE
— Fordonsskatt (Fordonsskattelagen 1988:327)
FÖRENADE KUNGARIKET
— Vehicle excise duty (Vehicles (Excise) Act 1971)1983L0182 — SV — 01.01.1995 — 002.001 — 8