1993R2454 — SV — 04.03.2007 — 010.001

Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet

Ändrad genom:





Ändrad genom:

A1 C 241 21 29.8.1994 (anpassad genom rådets beslut 95/1/EG, Euratom, EKSG) L 001 1 .. ►A2 L 236 33 23.9.2003





Rättad genom:







Anm.: I denna konsoliderade utgåva förekommer hänvisningar till den europeiska omräkningsenheten och/eller ecun. Från och med den 1 januari 1999 skall båda benämningarna förstås som hänvisningar till euron — rådets förordning (EEG) nr 3308/80 (EGT L 345, 20.12.1980, s. 1) och rådets förordning (EG) nr 1103/97 (EGT L 162, 19.6.1997, s. 1).









▼B

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EEG) nr 2454/93

av den 2 juli 1993

om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen







EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om en tullkodex för gemenskapen vu ( 1 ), nedan kallad ”kodexen”, särskilt artikel 249 i denna, och med beaktande av följande: med beaktande av följande: Kodexen samlar den befintliga tullagstiftningen i en enda rättsakt. Samtidigt medför kodexen förändringar i lagstiftningen och gör den mer enhetlig, förenklar den och avhjälper vissa brister i den. Den utgör därför en fullständig gemenskapslagstiftning på detta område. De skäl som angavs för att anta kodexen gäller även för att anta lagstiftningen för dess genomförande. Det är därför lämpligt att samla alla tillämpningsföreskrifter som för närvarande finns i ett stort antal gemenskapsförordningar och gemenskapsdirektiv i en enda förordning. En sådan kodex om genomförande av gemenskapens tullkodex bör innehålla de nuvarande på tullområdet. Det är dock mot bakgrund av gjorda erfarenheter nödvändigt att — göra vissa ändringar för att anpassa dessa regler till bestämmelserna i kodexen, — utsträcka räckvidden av vissa bestämmelser som för närvarande endast gäller vissa tullförfaranden för att ta hänsyn till kodexens generella tillämpningar, — formulera vissa föreskrifter mer noggrant för att uppnå större rättssäkerhet vid deras tillämpning. De ändringar som gjorts avser huvudsakligen bestämmelser som rör tullskulder. Det är lämpligt att begränsa tillämpningen av artikel 791.2 till den 1 januari 1995 och att på nytt granska frågan med stöd av de erfarenheter som görs innan dess. De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från Tullkodexkommittén. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.







DEL I

ALLMÄNNA TILLÄMPNINGSFÖRESKRIFTER







AVDELNING I

ALLMÄNT







KAPITEL 1

Definitioner

Artikel 1

I denna förordning används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

1. kodexen: rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen.

▼M6

2. ATA-carnet: det internationella tulldokument för temporär import som upprättats inom ramen för ATA- eller Istanbulkonventionen

▼M21

3. kommittén: den tullkodexkommitté som inrättas genom artiklarna 247a och 248a i kodexen.

▼B

4. Tullsamarbetsrådet: den organisation som inrättas genom Konventionen om inrättandet av ett tullsamarbetsråd undertecknad i Bryssel den 15 december 1950.

5. uppgifter som krävs för varornas identifiering: dels de uppgifter som används för att identifiera varorna kommersiellt och genom vilka tullmyndigheterna kan bestämma klassificeringen enligt tulltaxan, dels varornas kvantitet.

6. icke-kommersiella varor: varor vars hänförande till tullförfarandet i fråga är av tillfällig karaktär, och vilkas beskaffenhet och mängd visar att de är ämnade för privat bruk för en resenär eller mottagare personligen eller för dennes familj eller som klart är avsedda som gåvor.

7. handelspolitiska åtgärder: icke tariffära åtgärder som fastställs som en del av den gemensamma handelspolitiken i form av gemenskapsbestämmelser som gäller import och export av varor, såsom övervaknings- eller säkerhetsåtgärder, kvantitativa restriktioner eller begränsningar samt import- eller exportförbud.

8. tullnomenklaturen: en av de nomenklaturer som avses i artikel 20.6 i kodexen.

9 Harmoniserade systemet: Systemet för harmoniserad varubeskrivning och kodifiering.

▼M21

10. fördraget: Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen.

▼M6

11 Istanbulkonventionen: Konventionen om temporär import som slöts i Istanbul den 26 juni 1990.

▼M29

12. ekonomisk aktör: en person som i sin näringsverksamhet ägnar sig åt verksamhet som omfattas av tullagstiftningen.

▼M18

Artikel 1a

Vid tillämpning av artiklarna 291 — 300 skall länderna i den ekonomiska unionen Benelux betraktas som en enda medlemsstat.

▼B







KAPITEL 2

Beslut

Artikel 2

Om en person som begär ett beslut inte har möjlighet att skaffa fram alla de handlingar och uppgifter som behövs för att ett beslut skall kunna fattas, skall tullmyndigheterna tillhandahålla de handlingar och uppgifter som de har tillgång till.

Artikel 3

Ett beslut om säkerhet som är gynnsamt för en person som har förbundit sig att betala förfallna belopp så snart tullmyndigheterna skriftligen begär detta skall upphävas om denna förpliktelse inte uppfylls.

Artikel 4

Ett upphävande skall inte påverka varor som, när upphävandet träder i kraft, redan har hänförts till ett tullförfarande med stöd av det upphävda beslutet.

Tullmyndigheterna får dock kräva att dessa varor hänförs till en tillåten godkänd tullbehandling inom den tidsperiod som de fastställer.

▼M1







KAPITEL 3

Databehandling

Artikel 4a

1. Tullmyndigheterna kan på de villkor och på det sätt som de fastställer, och med hänsyn tagen till tullagstiftningens principer, bestämma att vissa formaliteter skall utföras med databehandling.

I detta sammanhang används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

— databehandling: — a) utbyte av standardiserade EDI-meddelanden med tullmyndigheterna, b) inmatning av data som krävs för utförandet av formaliteterna i fråga tullens databehandlingssystem.

— EDI (Electronic Data Interchange): elektronisk överföring av data som strukturerats enligt överenskomna meddelandestandarden mellan olika databehandlingssystem.

— standardmeddelande: en i förväg definierad struktur som godkänts för elektronisk överföring av data.

2. De villkor som föreskrivs för utförandet av formaliteter med databehandling skall bland annat inkludera åtgärder för att kontrollera källan till data och för att skydda data mot risken för obehörig åtkomst, förlust, ändring eller förstörelse.

Artikel 4b

Om formaliteter utförs med databehandling skall tullmyndigheterna bestämma reglerna för ersättning av den handskrivna namnteckningen med en annan metod som får grunda sig på användningen av koder.

▼M19

Artikel 4c

För försöksprogram där databehandlingssystem används för att utvärdera eventuella förenklingar får tullmyndigheterna för den tidsperiod som är absolut nödvändig för att genomföra programmet avstå från att kräva följande information:

a) Sådana deklarationer som avses i artikel 178.1.

b) Genom undantag från bestämmelserna i artikel 222.1, sådana uppgifter som rör vissa fält i det administrativa enhetsdokumentet som inte behövs för att identifiera varorna och som inte ligger till grund för tillämpningen av import- och exporttullar.

Dessa uppgifter skall dock på begäran tillhandahållas vid en eventuell kontroll.

De importtullar som skall tas ut under den tidsperiod som omfattas av något av undantagen som beviljats enligt första stycket får inte vara lägre än de som skulle ha tagits ut om det inte hade funnits något undantag.

De medlemsstater som vill delta i sådana försöksprogram skall på förhand förse kommissionen med alla uppgifter om det planerade försöksprogrammet, inklusive dess planerade längd. De skall också löpande underrätta kommissionen om programmets genomförande och resultat. Kommissionen skall underrätta alla övriga medlemsstater om detta.

▼M29







KAPITEL 4

Uppgiftsutbyte mellan tullmyndigheter med hjälp av informationsteknik och datornät

Artikel 4d

1. Utan att det inverkar på eventuella särskilda omständigheter och på tillämpningen av bestämmelserna om förfarandet i fråga, som i förekommande fall skall gälla i tillämpliga delar, skall tullmyndigheterna, i de fall elektroniska system för utbyte av uppgifter om ett tullförfarande eller om ekonomiska aktörer har utvecklats av medlemsstater i samarbete med kommissionen, använda sådana system för uppgiftsutbyte mellan berörda tullkontor.

2. När de tullkontor som är berörda av ett förfarande är belägna i olika medlemsstater skall de meddelanden som används för uppgiftsutbytet ha den struktur och innehålla de upplysningar som tullmyndigheterna har enats om.

Artikel 4e

1. Utöver de villkor som avses i artikel 4a.2 skall tullmyndigheterna inrätta och upprätthålla tillräckliga säkerhetsarrangemang för att de olika systemen skall fungera på ett ändamålsenligt, tillförlitligt och säkert sätt.

2. För att garantera den nivå av systemsäkerhet som avses i punkt 1 skall varje införande, ändring och strykning av uppgifter registreras tillsammans med upplysningar om skälet till och den exakta tidpunkten för sådan behandling, och den person som har utfört den skall identifieras. Originaluppgifterna och andra uppgifter som behandlas på detta sätt skall bevaras i minst tre kalenderår från utgången av det år som uppgifterna avser, om inte annat föreskrivs.

3. Tullmyndigheterna skall regelbundet kontrollera säkerheten.

4. Berörda tullmyndigheter skall informera varandra och, vid behov, den berörda ekonomiska aktören, om alla misstänkta säkerhetsöverträdelser.







KAPITEL 5

Riskhantering

Artikel 4f

1. Tullmyndigheterna skall bedriva en riskhantering som innebär att de skiljer mellan de olika risknivåer som är förknippade med varor som är föremål för tullkontroller eller tullövervakning samt fastställer om, och i så fall var, varorna kommer att underkastas särskilda tullkontroller.

2. Fastställandet av risknivåer skall baseras på bedömning av sannolikheten att en riskrelaterad händelse inträffar och av konsekvenserna om denna händelse skulle inträffa. Grunden för urvalet av de varusändningar eller deklarationer som skall underkastas tullkontroller skall innefatta ett slumpmässigt element.

Artikel 4g

1. Den riskhantering på gemenskapsnivå som avses i artikel 13.2 i kodexen skall genomföras på grundval av en elektronisk gemensam ram för riskhantering som innefattar följande:

a) Ett tullriskhanteringssystem för gemenskapen, genom vilket riskhantering genomförs och som används för överföring mellan medlemsstaternas tullmyndigheter och mellan dessa och kommissionen av all riskrelaterad information som skulle kunna förstärka tullkontrollerna.

b) Gemensamma prioriterade kontrollområden.

c) Gemensamma riskkriterier och standarder för en harmoniserad användning av tullkontroller i specifika fall.

2. Tullmyndigheterna skall med användning av det system som avses i punkt 1 a utbyta riskrelaterad information under följande omständigheter:

a) När en tullmyndighet bedömer att riskerna är betydande samt kräver en tullkontroll och det av kontrollresultaten framgår att en händelse enligt artikel 4.25 i kodexen har inträffat.

b) När det av kontrollresultaten inte framgår att en händelse enligt artikel 4.25 i kodexen har inträffat, men den berörda tullmyndigheten bedömer att hotet kan innebära hög risk någon annanstans i gemenskapen.

Artikel 4h

1. Gemensamma prioriterade kontrollområden skall innefatta särskilda typer av godkänd tullbehandling, varor, transportleder, transportsätt eller ekonomiska aktörer som under en bestämd period skall omfattas av utökad riskanalys och utökade tullkontroller.

2. Tillämpningen av gemensamma prioriterade kontrollområden skall utgå från ett gemensamt synsätt på riskanalys och, för att uppnå likvärdiga nivåer på tullkontrollerna, gemensamma riskkriterier och standarder för att välja ut vilka varor eller ekonomiska aktörer som skall kontrolleras.

3. Tullkontroller som utförs inom gemensamma prioriterade kontrollområden får inte inverka på andra kontroller som normalt utförs av tullmyndigheterna.

Artikel 4i

1. De gemensamma riskkriterier och standarder som avses i artikel 4g.1 c skall innefatta följande:

a) Beskrivning av risken/riskerna.

b) De riskfaktorer eller riskindikatorer som skall användas för att välja ut vilka varor eller ekonomiska aktörer som skall genomgå tullkontroll.

c) Den typ av tullkontroll som tullmyndigheterna skall utföra.

d) Perioden för tillämpning av de tullkontroller som avses i c.

Den information som blir resultatet av de aspekter som avses i första stycket skall spridas med hjälp av det tullriskhanteringssystem för gemenskapen som avses i artikel 4g.1 a. Tullmyndigheterna skall göra bruk av denna information i sina riskhanteringssystem.

2. Tullmyndigheterna skall informera kommissionen om resultaten av de tullkontroller som utförts enligt punkt 1.

Artikel 4j

Vid fastställandet av gemensamma prioriterade kontrollområden och tillämpningen av gemensamma riskkriterier och standarder skall följande beaktas:

a) Att åtgärderna står i proportion till risken.

b) Hur brådskande de nödvändiga kontrollerna är.

c) Den troliga inverkan på handelsflödet, enskilda medlemsstater och tillgängliga resurser för kontroll.

▼M10







AVDELNING II

BINDANDE BESKED







KAPITEL 1

Definitioner

Artikel 5

I denna avdelning används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

1. bindande besked: klassificeringsbesked och ursprungsbesked som är bindande för förvaltningarna i alla gemenskapens medlemsstater, när de i artiklarna 6 och 7 fastställda villkoren är uppfyllda.

2. sökande: — vad gäller klassificeringsbesked: en person som har ansökt om bindande klassificeringsbesked hos tullmyndigheterna. — vad gäller ursprungsbesked: en person som har giltiga skäl och som har ansökt om bindande ursprungsbesked hos tullmyndigheterna.

3. innehavare: den person i vars namn de bindande beskeden är utfärdade.







KAPITEL 2

Förfarande för att erhålla de bindande beskeden — Meddelande om besked till sökande och överföring till kommissionen

Artikel 6

1. Ansökan om bindande besked och skall göras skriftligen antingen till de behöriga tullmyndigheterna i medlemsstaten eller medlemsstaterna där beskedet skall användas eller till de behöriga tullmyndigheterna i den medlemsstat där den sökande är etablerad.

▼M18

Ansökan om bindande klassificeringsbesked skall göras på ett formulär som överensstämmer med förlagan i bilaga 1b.

▼M10

2. En ansökan om bindande klassificeringsbesked skall gälla endast en typ av vara. En ansökan om bindande ursprungsbesked skall gälla endast en typ av vara och en kombination av omständigheter som ger varan ursprung.

3.

A. Ansökan om bindande klassificeringsbesked skall innehålla följande uppgifter: a) Innehavarens namn och adress. b) Sökandens namn och adress, om denna inte är samma person som innehavaren. c) Uppgift om den tullnomenklatur enligt vilken varorna skall klassificeras. Om en sökande önskar att varorna klassificeras enligt en av de nomenklaturer som anges i artikel 20.3 b och 20.6 b i kodexen, skall nomenklaturen i fråga uttryckligen anges i ansökan om bindande klassificeringsbesked. d) En utförlig beskrivning av varorna som gör det möjligt att identifiera dem och fastställa deras klassificering enligt tullnomenklaturen. e) Varornas sammansättning och alla metoder för att fastställa detta, om klassificeringen beror på det. f) Prover, fotografier, ritningar, kataloger eller andra tillgängliga handlingar som kan hjälpa tullmyndigheterna att fastställa en riktig klassificering av varorna i tullnomenklaturen, skall eventuellt bifogas ansökan. g) Förslag till klassificering. h) Ett samtycke till att tillhandahålla en översättning av bifogade dokument till det officiella språket (eller ett av de officiella språken) i den berörda medlemsstaten, om tullmyndigheterna begär detta. i) Uppgift om vilka upplysningar som skall behandlas konfidentiellt. j) Upplysning från sökanden om denne känner till om någon redan har ansökt om bindande klassificeringsbesked för identiska eller liknande varor eller om något sådant redan utfärdats i gemenskapen. ▼M24 k) Ett godkännande av att de uppgifter som lämnas får lagras i en databas hos kommissionen och av att uppgifterna i det bindande klassificeringsbeskedet, inbegripet eventuella fotografier, skisser, broschyrer osv., får offentliggöras på Internet, med undantag av de uppgifter som sökanden angett som konfidentiella. Gällande sekretessbestämmelser skall tillämpas. ▼M10

B. Ansökan om bindande ursprungsbesked skall innehålla följande uppgifter: a) Innehavarens namn och adress. b) Sökandens namn och adress, om denna inte är samma person som innehavaren. c) Tillämplig rättslig grund som avses i artiklarna 22 och 27 i tullkodexen. d) En utförlig beskrivning av varorna och deras klassificering enligt tullnomenklaturen. e) Varornas sammansättning och alla metoder som används för att fastställa detta, om så erfordras. Varornas pris fritt fabrik. f) Villkor för fastställande av ursprung (regler om ändring av tulltaxenummer, mervärde, beskrivning av behandling eller bearbetning eller andra särskilda regler), beskrivning av material som används och dess ursprung, klassificering och motsvarande värden samt en beskrivning av de omständigheter som gör det möjligt att uppfylla villkoren i fråga. Den exakta lydelsen av den tillämpade ursprungsregeln och det ursprung varan förutsätts få skall särskilt anges. g) Prover, fotografier, ritningar, kataloger eller andra tillgängliga handlingar rörande varans sammansättning och ingående material som kan bidra till att visa tillverkningsprocessen eller den behandling materialet har undergått skall eventuellt bifogas ansökan. h) Ett samtycke till att tillhandahålla en översättning av bifogade dokument till det officiella språket (eller ett av de officiella språken) i den berörda medlemsstaten, om tullmyndigheterna begär detta. i) Uppgift om vilka upplysningar som skall behandlas konfidentiellt, i förhållande till allmänheten eller myndigheterna. j) Upplysning från sökanden om denne känner till huruvida bindande klassificeringsbesked eller bindande ursprungsbesked för varor eller material som är identiska med eller liknande dem som anges i punkterna d och f redan har ansökts om eller utfärdats i gemenskapen. k) Ett godkännande av att de uppgifter som lämnas får lagras i en databas hos kommissionen, tillgänglig för allmänheten. Förutom artikel 15 i kodexen skall de sekretessbestämmelser som gäller i medlemsstaterna tilllämpas.

4. Om tullmyndigheterna vid mottagandet av ansökan anser att ansökan inte innehåller alla uppgifter som krävs för att de skall kunna ge ett besked, skall de begära att den sökande tillhandahåller de uppgifter som saknas. De tidsfrister på tre månader respektive 150 dagar som anges i artikel 7, skall börja löpa då tullmyndigheterna har alla de uppgifter som krävs för ett beslut. Tullmyndigheterna skall underrätta den sökande om att de mottagit ansökan och från och med vilken dag tidsfristen skall börja löpa.

5. Den förteckning över tullmyndigheter som medlemsstaterna utsett att ta emot eller utfärda bindande besked, skall offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, serie C.

Artikel 7

1. Bindande besked skall delges sökanden så snart som möjligt.

a) Vad gäller klassificeringsbesked: Om det inte är möjligt att utfärda bindande klassificeringsbesked till sökanden inom tre månader efter det att ansökan har mottagits, skall tullmyndigheterna ta kontakt med den sökande, förklara orsaken till dröjsmålet och ange när de förväntas meddela beskedet.

b) Vad gäller ursprungsbesked: Besked skall ha lämnats inom 150 dagar från och med den dag ansökan godtogs.

2. Bindande besked skall meddelas genom ett formulär som överensstämmer med den förlaga som visas i bilaga 1 (klassificeringsbesked) eller i bilaga 1a (ursprungsbesked). På dessa formulär skall anges vilka uppgifter som skall anses ha lämnats på konfidentiell grund. Upplysning skall lämnas om den möjlighet till överklagande som avses i artikel 243 i kodexen.

▼M24

Artikel 8

1. När det gäller bindande klassificeringsbesked skall medlemsstaternas tullmyndigheter utan dröjsmål överföra följande till kommissionen:

a) Ett exemplar av ansökan om bindande klassificeringsbesked (bilaga 1B).

b) Ett exemplar av det meddelade bindande klassificeringsbeskedet (exemplar nr 2 i bilaga 1).

c) De uppgifter som anges på exemplar nr 4 i bilaga 1.

När det gäller bindande ursprungsbesked skall tullmyndigheterna, utan dröjsmål, överföra de relevanta uppgifterna i det meddelade bindande ursprungsbeskedet.

Överföringarna skall göras på elektronisk väg.

2. Om en medlemsstat så begär skall kommissionen utan dröjsmål sända den de uppgifter som erhållits enligt punkt 1. Sådana överföringar skall göras på elektronisk väg.

3. De överförda uppgifterna i ansökan om bindande klassificeringsbesked och i det meddelade bindande klassificeringsbeskedet samt de uppgifter som angivits på exemplar nr 4 i bilaga 1 skall lagras i en central databas hos kommissionen. Uppgifterna i det bindande klassificeringsbeskedet, inbegripet eventuella fotografier, skisser, broschyrer osv., får offentliggöras på Internet, med undantag för de konfidentiella uppgifter som angivits i fälten 3 och 8 i det meddelade bindande klassificeringsbeskedet.

▼M10







KAPITEL 3

Bestämmelser som skall tillämpas i händelse av avvikelse mellan utfärdade bindande besked

Artikel 9

1. Om avvikande bindande besked förekommer, skall

— kommissionen antingen på eget initiativ eller på begäran av en företrädare för en medlemsstat ta upp frågan på dagordningen för kommitténs möte månaden därpå eller om detta inte är möjligt på nästa möte,

— kommissionen i enlighet med kommittéförfarandet i artikel 249 i tullkodexen snarast möjligt och senast inom sex månader efter det möte som avses i första strecksatsen, vidta åtgärder för att säkra en enhetlig tillämpning av bestämmelserna om tulltaxe- och statistiknomenklatur eller varors ursprung.

2. I punkt 1 förstås med avvikande bindande ursprungsbesked sådana besked som anger olika ursprung för varor som

— omfattas av samma tulltaxenummer och vars ursprung fastställts enligt samma ursprungsregler, och

— framställts med samma tillverkningsmetod.







KAPITEL 4

Rättslig verkan av bindande besked

Artikel 10

1. Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 5 och 64 i kodexen får bindande besked endast åberopas av innehavaren.

2.

a) Vad gäller bindande klassificeringsbesked: Tullmyndigheterna får begära att innehavaren vid fullgörandet av tullformaliteterna upplyser tullmyndigheterna om att han innehar ett bindande klassificeringsbesked för de varor som tullklareras.

b) Vad gäller bindande ursprungsbesked: De myndigheter som är behöriga att kontrollera om bindande ursprungsbesked är tillämpliga, får begära att innehavaren vid fullgörandet av tullformaliteterna upplyser myndigheterna i fråga om att han innehar ett bindande ursprungsbesked för de varor som är föremål för formaliteterna i fråga.

3. Innehavaren av ett bindande besked får endast använda detta för en viss vara

a) vad gäller bindande klassificeringsbesked: när det är nöjaktigt fastställt för tullmyndigheterna att varorna i fråga helt överensstämmer med de varor som beskrivs i det besked som har uppvisats,

b) vad gäller bindande ursprungsbesked: när det är nöjaktigt fastställt för de myndigheter som avses i 2 b att varorna i fråga och de omständigheter som bestämmer varornas ursprung helt överensstämmer med dem som beskrivs i det besked som uppvisats.

4. Tullmyndigheterna (för bindande klassificeringsbesked) eller de myndigheter som avses i punkt 2 b (för bindande ursprungsbesked) får begära att beskedet översätts till det officiella språket eller ett av de officiella språken i den berörda medlemsstaten.

Artikel 11

Bindande klassificeringsbesked som utfärdats av tullmyndigheterna i en medlemsstat från och med den 1 januari 1991, skall vara bindande för de behöriga myndigheterna i alla medlemsstater på samma villkor.

Artikel 12

1. Vid antagande av en av de rättsakter eller bestämmelser som anges i artikel 12.5 i kodexen, skall tullmyndigheterna vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att bindande besked från och med denna dag endast utfärdas i överensstämmelse med rättsakten eller bestämmelsen i fråga.

2.

a) Vad gäller bindande klassificeringsbesked skall vid tillämpningen av punkt 1 följande dagar beaktas: — För de förordningar som avses i artikel 12.5. a i i kodexen om ändringar i tullnomenklaturen, den dag då de börjar tillämpas. — För de förordningar som avses i artikel 12.5 a i i kodexen, vilka fastställer eller påverkar klassificeringen av varor i tullnomenklaturen, den dag då de offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, serie L. — För de förordningar som avses i artikel 12.5 a ii i kodexen om ändringar i de förklarande anmärkningarna till Kombinerade nomenklaturen, dagen då de offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, serie C. — För de domar i EG-domstolen som avses i artikel 12.5 a ii i kodexen, dagen för domen. — För de åtgärder som avses i artikel 12.5 a ii i kodexen, om antagande av ett klassificeringsuttalande från Världstullorganisationen eller om ändringar i de förklarande anmärkningarna till Harmoniserade systemet — nomenklaturen — dagen för kommissionens meddelande i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, serie C.

b) Vad gäller bindande ursprungsbesked skall vid tillämpningen av punkt 1 följande dagar beaktas: — För de förordningar som avses i artikel 12.5 b i i kodexen om varors ursprung och bestämmelserna i artikel 12.5 b ii, den dag då de börjar tillämpas. — För de åtgärder som avses i artikel 12.5 b ii i kodexen om ändringar i de förklarande anmärkningar och yttranden som antas på gemenskapsnivå, dagen då de offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, serie C. — För de domar i EG-domstolen som avses i artikel 12.5 b ii i kodexen, dagen för domen. — För de åtgärder som avses i artikel 12.5 b ii i kodexen om yttranden om ursprung eller förklarande anmärkningar som antas av Världshandelsorganisationen, dagen för kommissionens meddelande i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, serie C. — För de åtgärder som avses i artikel 12.5 b ii i kodexen om bilagan till Världshandelsorganisationens avtal om ursprungsregler som antas inom ramen för avtalen, den dag då de börjar tillämpas.

3. Kommissionen skall så snart som möjligt till tullmyndigheterna lämna upplysningar om de dagar då de i denna artikel angivna bestämmelserna och rättsakterna antas.







KAPITEL 5

Bestämmelser som skall tillämpas i händelse av att bindande besked upphör att gälla

Artikel 13

Om ett bindande besked upphävs eller upphör att gälla, enligt artikel 12.4 andra meningen och artikel 12.5 i kodexen, skall de tullmyndigheter som utfärdade det anmäla detta till kommissionen så snart som möjligt.

Artikel 14

1. Om en innehavare av bindande besked som upphört att gälla av de skäl som anges i artikel 12.5 i kodexen önskar utnyttja möjligheten att åberopa sådant besked under en bestämd tidsperiod enligt punkt 6 i den artikeln, skall han anmäla detta till tullmyndigheterna och tillhandahålla alla de styrkande handlingar som behövs för att göra det möjligt att kontrollera att de tillämpliga villkoren är uppfyllda.

2. Om kommissionen, i särskilda fall, enligt artikel 12.7 andra stycket i kodexen antar en bestämmelse som avviker från bestämmelserna i punkt 6 i den artikeln eller om de i punkt 1 i denna artikel angivna villkoren om möjligheten att fortsätta att åberopa bindande besked inte är uppfyllda, skall tullmyndigheterna skriftligen meddela innehavaren om detta.

▼M18 —————

▼B







AVDELNING IV

VARORS URSPRUNG







KAPITEL 1

Ursprung som inte medför förmånsbehandling







Avsnitt 1

Behandling eller bearbetning eller behandling som ger ursprungsstatus

Artikel 35

Detta kapitel fastställer för textilvaror som omfattas av avdelning 11 i Kombinerade nomenklaturen och för vissa andra varor än textilier den behandling eller bearbetning som skall anses uppfylla de kriterier som fastställs i artikel 24 i kodexen, och som skall tilldela de berörda varorna ursprungsstatus i det land där behandlingen eller bearbetningen utförs. ”Land” innebär antingen ett tredje land eller gemenskapen, beroende på omständigheterna.







Underavsnitt 1

Textilvaror som omfattas av avdelning 11 i Kombinerade nomenklaturen

Artikel 36

För textilvaror som omfattas av avdelning 11 i Kombinerade nomenklaturen skall en fullständig bearbetning, enligt artikel 37, anses vara en behandling eller bearbetning som ger ursprungsstatus enligt artikel 24 i kodexen.

Artikel 37

En behandling eller bearbetning genom vilken de erhållna varorna får en klassificering enligt ett annat nummer i Kombinerade nomenklaturen än de nummer som de olika icke- ursprungsmaterial som använts omfattas av skall anses som en fullständig bearbetning.

För varor som anges i bilaga 10 skall dock endast de särskilda bearbetningar som anges i kolumn 3 i den bilagan i samband med varje framställd vara anses som fullständiga vare sig det innebär en ändring av nummer eller ej.

Den metod som skall användas vid tillämpning av bestämmelserna i bilaga 10 beskrivs i de inledande anmärkningarna i bilaga 9.

Artikel 38

Vid tillämpningen av föregående artikel skall under alla omständigheter följande anses som otillräckliga behandlingar eller bearbetningar för att ge varor ursprungsstatus, vare sig en ändring av nummer sker eller ej.

a) Åtgärder för att bevara varan i gott skick under transport och lagring (ventilering, utspridning, torkning, borttagande av skadade delar och liknande åtgärder).

b) Enklare åtgärder som damning, siktning, sortering, klassificering, ihoppassning (inbegripet sammansättning av av varor i set), tvättning, tillskärning.

i) Byte av förpackningar samt uppdelning och sammansättning av varusändningar. ii) Enkel förpackning i påsar, packlårar, lådor, fastgöring på kort eller skyltar och skivor m.m., samt alla övriga enkla packningsförfaranden. c)

d) Anbringande av märken, etiketter eller liknande märkning på varor eller deras förpackningar.

e) Enkel montering av delar för att skapa en komplett vara.

f) En kombination av två eller flera åtgärder angivna i a-e.







Underavsnitt 2

Andra varor än textilvaror som omfattas av avdelning 11 i Kombinerade nomenklaturen

Artikel 39

Beträffande framställda varor som anges i bilaga 11 skall den behandling eller bearbetning som anges i kolumn 3 i bilagan anses som en behandling eller bearbetning som ger ursprungsstatus enligt artikel 24 i kodexen.

Den metod som skall användas vid tillämpning av bestämmelserna i bilaga 11 beskrivs i de inledande anmärkningarna i bilaga 9.







Underavsnitt 3

Gemensamma bestämmelser för alla varor

Artikel 40

Om det föreskrivs i förteckningarna i bilagorna 10 och 11 att ursprungsstatus ges om värdet av de använda icke-ursprungsmaterialen inte överstiger en viss procentandel av de framställda varornas pris fritt fabrik, skall denna procentandel beräknas på följande sätt:

— värde: tullvärdet den dag då de använda icke-ursprungsmaterialen importerades eller, om detta inte är känt och inte kan fastställas det första fastställbara pris som betalats för dessa material i bearbetningslandet.

— pris fritt fabrik: den framställda varans pris fritt fabrik med avdrag för alla interna avgifter som återbetalats eller får återbetalas, när denna vara exporteras.

— värde förvärvat genom montering: den värdeökning som uppstår genom själva monteringen, tillsammans med eventuella slutprocesser och kontroller, samt inmonteringen av eventuella delar med ursprung i det land där processerna i fråga ägde rum, inbegripet förtjänster och de allmänna omkostnader som uppstått i landet till följd av dessa processer.







Avsnitt 2

Tillämpningsföreskrifter för reservdelar

Artikel 41

▼M1

1. Tillbehör, reservdelar eller verktyg som levereras samtidigt med utrustning, maskiner, apparater eller fordon och som utgör en del av standardutrustningen skall anses ha samma ursprung som utrustningen, maskinerna, apparaterna eller fordonen i fråga.

▼B

►M1 2 ◄ . Viktiga reservdelar som används tillsammans med en utrustning, maskin, apparat eller ett fordon som övergått till fri omsättning eller tidigare exporterats skall anses ha samma ursprung som utrustningen, maskinen, apparaten eller fordonet, under förutsättning att de villkor som fastställs i detta avsnitt är uppfyllda.

Artikel 42

Det ursprung som förutsätts i föregående artikel skall godkännas endast om

— detta behövs för import till bestämmelselandet,

— inmonteringen av denna viktiga reservdel i utrustningen, maskinen, apparaten eller fordonet i fråga vid framställningen inte skulle ha hindrat utrustningen, maskinen, apparaten eller fordonet från att ha ursprung i gemenskapen eller i tillverkningslandet.

Artikel 43

I artikel 41 används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

a) utrustning, maskin, apparat eller fordon: varor som omfattas av avdelningarna 16, 17 och 18 i den kombinerade nomenklaturen.

b) viktiga reservdelar: delar av varor som är — beståndsdelar utan vilka de varor som avses i a och som har övergått till fri omsättning eller som tidigare exporterats inte kan fungera tillfredsställande och — karakteristiska för dessa varor, och — avsedda att användas vid normalt underhåll av dessa varor och att ersätta delar av samma slag som är skadade eller har blivit oanvändbara.

Artikel 44

Om en ansökan lämnas till de behöriga myndigheterna eller godkända organen i medlemsstaterna om ursprungsintyg för viktiga reservdelar enligt artikel 41, skall fält 6 (artikelnummer, fabrikat, nummer, antal och typ av kollin, varubeskrivning) i det intyget, och ansökan om detta innehålla en deklaration av den berörda personen om att de i ansökan upptagna varorna är avsedda att användas för normalt underhåll av en utrustning, maskin, apparat eller ett fordon som tidigare exporterats, tillsammans med exakta uppgifter om denna utrustning, maskin, apparat eller fordon.

När det är möjligt skall den berörda personen även lämna uppgifter om det ursprungsintyg (utfärdande myndighet, intygets nummer och datum) som användes vid exporten av den utrustning, maskin, apparat eller det fordon, för vars underhåll delarna är avsedda.

Artikel 45

Om ursprunget för viktiga reservdelar enligt artikel 41 skall bevisas genom uppvisande av ett ursprungsintyg för att de skall kunna övergå till fri omsättning i gemenskapen, skall intyget innehålla de uppgifter som avses i artikel 44.

Artikel 46

För att säkerställa att de bestämmelser som fastställs i detta avsnitt tillämpas, får de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna begära ytterligare bevis och särskilt kräva uppvisande av

— fakturan eller en kopia av fakturan för den utrustning, maskin, apparat eller det fordon som övergått till fri omsättning eller tidigare exporterats,

— kontraktet eller en kopia av kontraktet eller någon annan handling som visar att leveransen utgör en normal del av underhållsservicen.







Avsnitt 3

Tillämpningsföreskrifter för ursprungsintyg







Underavsnitt 1

Bestämmelser om allmänna ursprungsintyg

Artikel 47

När en varas ursprung styrks eller skall styrkas vid importen genom uppvisande av ett ursprungsintyg, skall intyget uppfylla följande villkor:

a) Det skall vara utfärdat av en ansvarig myndighet eller ett organ som i det utfärdande landet givits behörighet för detta syfte.

b) Det skall innehålla alla uppgifter som behövs för att identifiera den vara som intyget omfattar, särskilt — antalet kollin, deras beskaffenhet samt märkningar och nummer, — typ av vara, — varans brutto- och nettovikt, dessa uppgifter får dock ersättas av andra uppgifter, såsom antal eller volym om varan väsentligt förändrar sin vikt under transport eller om dess vikt inte kan fastställas eller om varan normalt identifieras med hjälp av dessa andra uppgifter, — avsändarens namn.

c) Intyget skall entydigt bekräfta att den vara som det omfattar har sitt ursprung i ett visst land.

Artikel 48

1. Ett ursprungsintyg som utfärdats av behöriga myndigheter eller godkända organ i medlemsstaterna skall uppfylla de villkor som föreskrivs i artikel 47 a och 47 b.

2. Intyg och ansökningar som gäller intyg skall vara utskrivna på formulär som motsvarar de förlagor som visas i bilaga 12.

3. Sådana ursprungsintyg skall intyga att varorna har ursprung i gemenskapen.

När så krävs för exporthandeln, får de dock intyga att varorna har ursprung i en viss medlemsstat.

Om villkoren i artikel 24 i kodexen endast uppfylls som en följd av flera processer eller bearbetningar som utförts i olika medlemsstater, får intyget endast ange att varorna har ursprung i gemenskapen.

Artikel 49

Ursprungsintyg skall utfärdas på den berörda personens skriftliga begäran.

Om omständigheterna så tillåter, särskilt om den sökande bedriver en fortlöpande exporthandel, får medlemsstaterna besluta att inte begära en ansökan vid varje exporttillfälle, under förutsättning att bestämmelserna om ursprung följs.

När så krävs för handeln får en eller flera extra kopior av ett ursprungsintyg utfärdas.

Dessa kopior skall skrivas ut på formulär som motsvarar förlagan i bilaga 12.

Artikel 50

1. Intyget skall mäta 210 × 297 mm. En avvikelse på mellan minus 5 mm och plus 8 mm i längd skall tillåtas. Papperet skall vara vitt, träfritt skrivpapper och väga minst 64 gram per m2 eller mellan 25 och 30 g per m2 om flygpostpapper används. Papperet skall ha en tryckt, sepiafärgad guillochering som bakgrund, som gör varje förfalskning på mekanisk eller kemisk väg uppenbar.

2. Ansökningsformuläret skall vara tryckt på den exporterande medlemsstatens officiella språk eller på ett eller flera av dess officiella språk. Formuläret för ursprungsintyget skall vara tryckt på ett eller flera av gemenskapens officiella språk eller, beroende på handelsbruk eller krav från handeln, på något annat språk.

3. Medlemsstaterna får förbehålla sig rätten att själva trycka formulären för ursprungsintyg eller låta trycka dem hos godkända tryckerier. I det senare fallet skall varje intyg innehålla en hänvisning till ett sådant godkännande. Varje formulär för ursprungsintyg skall innehålla tryckeriets namn och adress eller ett kännetecken, genom vilket tryckeriet kan identifieras. Intyget skall även ha ett löpnummer, tryckt eller påstämplat, genom vilket det kan identifieras.

Artikel 51

Ansökningsformuläret och ursprungsintyget skall fyllas i på maskin eller för hand med tryckbokstäver, på samma sätt, och på ett av gemenskapens officiella språk eller, beroende på handelsbruk eller krav från handeln, på något annat språk.

Artikel 52

Varje ursprungsintyg enligt artikel 48 skall vara försett med ett löpnummer, genom vilket det kan identifieras. Ansökan om intyget och alla kopior av själva intyget skall ha samma nummer.

Dessutom får de behöriga myndigheterna eller de godkända organen i medlemsstaterna numrera dessa dokument i den ordning de utfärdas.

Artikel 53

De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna skall fastställa vilka ytterligare uppgifter som eventuellt skall lämnas i ansökan. Sådana ytterligare uppgifter ska begränsas till minsta möjliga antal.

Varje medlemsstat skall underrätta kommissionen om de bestämmelser som den fastställer enligt föregående stycke. Kommissionen skall omedelbart överlämna dessa uppgifter till de övriga medlemsstaterna.

Artikel 54

De behöriga myndigheter eller de godkända organ i medlemsstaterna som har utfärdat ursprungsintygen skall spara ansökningarna i minst två år.

Även kopior av ansökningarna får sparas under förutsättning att dessa har samma beviskraft enligt lagen i den berörda medlemsstaten.







Underavsnitt 2

Särskilda bestämmelser om ursprungsintyg för vissa jordbruksvaror som omfattas av speciella importordningar

Artikel 55

I artikel 56-65 fastställs villkoren för användning av ursprungsintyg för jordbruksvaror med ursprung i tredje land, för vilka särskilda importordningar som inte medför förmånsbehandling har fastställts, i den mån dessa ordningar hänvisar till följande bestämmelser.







a)

Ursprungsintyg

Artikel 56

1. Ursprungsintyg för jordbruksprodukter med ursprung i tredje land, för vilka särskilda importordningar som inte medför förmånsbehandling har fastställts, skall utfärdas på ett formulär som överensstämmer med förlagan i bilaga 13.

2. Dessa intyg skall utfärdas av de behöriga statliga myndigheterna i berörda tredje land, nedan kallade utfärdande myndigheter, om de varor som intygen avser kan anses som varor med ursprung i dessa länder enligt de gällande bestämmelserna i gemenskapen.

3. Dessa intyg skall även bestyrka alla uppgifter som krävs enligt gemenskapslagstiftningen som gäller de särskilda importordningar som avses i artikel 55.

4. Utan att det påverkar tillämpningen av de särskilda bestämmelserna för importordningar som avses i artikel 55, skall giltighetstiden för ursprungsintyg vara tio månader från och med den dag de utfärdas av de utfärdande myndigheterna.

Artikel 57

1. Ursprungsintyg upprättade enligt bestämmelserna i detta underavsnitt skall bestå av ett enda ark där ordet ”original” finns angivet bredvid dokumentets namn.

Om ytterligare kopior behövs skall ordet ”kopia” finnas angivet bredvid dokumentets namn på dessa kopior.

2. De behöriga myndigheterna i gemenskapen skall endast godkänna originalexemplaret av ursprungsintyget.

Artikel 58

1. Ursprungsintyget skall mäta 210 × 297 mm. En avvikelse på mellan minus 5 mm och plus 8 mm i längd skall tillåtas. Papperet skall vara vitt, träfritt och väga minst 40 gram per m2. Papperet skall ha en tryckt gul guillochering som bakgrund, som gör varje förfalskning på mekanisk eller kemisk väg uppenbar.

2. Intygen skall tryckas och fyllas i på ett av gemenskapens officiella språk.

Artikel 59

1. Intyget skall fyllas i på maskin eller med hjälp av ett databehandlingssystem eller liknande förfarande.

2. Uppgifter får inte raderas eller skrivas över. Alla ändringar skall ske genom överstrykning av de felaktiga uppgifterna och vid behov tillägg av de riktiga uppgifterna. Dessa ändringar skall vara bekräftade av den person som utfört dem och vara attesterade av de utfärdande myndigheterna.

Artikel 60

1. Fält 5 i ursprungsintyg som utfärdas enligt artikel 56-59 skall innehålla alla ytterligare uppgifter som kan krävas för genomförandet av de särskilda importordningar som de avser, enligt artikel 56.3.

2. Oanvända utrymmen i fält 5, 6 och 7 skall strykas över på sådant sätt att ingen text kan läggas till vid ett senare tillfälle.

Artikel 61

Varje ursprungsintyg skall ha ett löpnummer, som kan vara tryckt, genom vilket det kan identifieras samt vara stämplat av den utfärdande myndigheten och undertecknat av den person eller de personer som är behöriga att göra detta.

Intyget skall utfärdas när de varor som det avser exporteras, och den utfärdande myndigheten skall behålla en kopia av varje utfärdat intyg.

Artikel 62

I undantagsfall får de ovan nämnda ursprungsintygen utfärdas efter det att de varor som de avser har exporterats, om orsaken till att de inte utfärdades vid exporttillfället var en oavsiktlig felhantering, försummelse eller särskilda omständigheter.

De utfärdande myndigheterna får inte utfärda ett ursprungsintyg enligt artikel 56-61 i efterhand, förrän de har kontrollerat att uppgifterna i exportörens ansökan överrensstämmer med de uppgifter som finns i det tillämpliga exportdokumentet.

Intyg som utfärdas i efterhand skall innehålla en av följande texter i fältet med rubriken ”Kommentarer”:

— expedido a posteriori,

— udstedt efterfølgende,

— Nachträglich ausgestellt,

— Εκδοθέν εκ των υστέρων,

— Issued retrospectively,

— Délivré a posteriori,

— rilasciato a posteriori,

— afgegeven a posteriori,

— emitido a posteriori,

▼

— annettu jälkikäteen — utfärdat i efterhand,

— utfärdat i efterhand,

▼A2

— Vystaveno dodatečně,

— Välja antud tagasiulatuvalt,

— Izsniegts retrospektīvi,

— Retrospektyvusis išdavimas,

— Kiadva visszamenőleges hatállyal,

— Maħruġ retrospettivament,

— Wystawione retrospektywnie,

— Izdano naknadno,

▼M26

— Vyhotovené dodatočne,

▼M30

— издаден впоследствие,

— eliberat ulterior.

▼B







b)

Administrativt samarbete

Artikel 63

1. Om de särskilda importordningarna för vissa jordbruksvaror möjliggör användningen av de ursprungsintyg som avses i artikel 56-62, skall rätten att använda dessa ordningar vara beroende av upprättandet av ett förfarande för administrativt samarbete, såvida inte annat närmare anges i ordningen i fråga.

I detta syfte skall berörda tredje land till Europeiska gemenskapernas kommission överlämna

— namn och adress på de myndigheter som utfärdar ursprungsintyg, tillsammans med prov på de stämplar som dessa myndigheter använder,

— namn och adress på de statliga myndigheter till vilka begäran om den efterföljande kontrollen av ursprungsintyg enligt artikel 64 skall sändas.

Kommissionen skall överlämna dessa upplysningar till de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna.

2. Om tredje landet i fråga underlåter att sända de i punkt 1 angivna uppgifterna till kommissionen, skall de behöriga myndigheterna i gemenskapen vägra att ge detta land rätt att använda de särskilda importordningarna.

Artikel 64

1. Den efterföljande kontroll av ursprungsintyg som avses i artikel 56-62 skall utföras som stickprovskontroll samt varje gång det uppstått rimligt tvivel om intygets äkthet eller om riktigheten i de lämnade uppgifterna.

I fråga om ursprungsärenden skall kontrollen ske på tullmyndigheternas initiativ.

Vid tillämpningen av jordbruksbestämmelser får kontrollen i förekommande fall utföras av andra behöriga myndigheter.

2. Vid tillämpningen av punkt 1 skall de behöriga myndigheterna i gemenskapen sända tillbaka ursprungsintyget eller en kopia av detta till den av exportlandet utsedda statliga myndigheten, och i förekommande fall uppge de formella eller sakliga skälen till undersökningen. Om fakturan har uppvisats, skall originalet eller en kopia av det bifogas det återsända intyget. Myndigheterna skall även tillhandahålla alla upplysningar de erhållit som tyder på att de lämnade uppgifterna i intyget inte är riktiga eller att intyget inte är äkta.

Om tullmyndigheterna i gemenskapen skulle besluta att tills vidare upphäva tillämpningen av de särskilda importordningarna i fråga, i avvaktan på resultaten av kontrollen, skall de tillåta att varorna frigörs, under sådana försiktighetsåtgärder som de anser nödvändiga.

Artikel 65

1. Resultaten av efterföljande kontroller skall så snart som möjligt överlämnas till de behöriga myndigheterna i gemenskapen.

Dessa resultat skall göra det möjligt att fastställa om de ursprungsintyg som återsänts enligt villkoren i artikel 64 avser de varor som faktiskt exporterats, och om varorna verkligen ger anledning till tillämpning av den särskilda importordningen ifråga.

2. Om inget svar på begäran om efterföljande kontroll erhålls inom en tid av högst sex månader skall de behöriga myndigheterna i gemenskapen definitivt vägra att bevilja rätt till den särskilda importordningen.

▼M18







KAPITEL 2

Ursprung som medför förmånsbehandling

Artikel 66

I detta kapitel används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

a) tillverkning: alla slag av bearbetning eller förädling inbegripet sammansättning eller särskilda åtgärder.

b) material: alla ingredienser, råmaterial, beståndsdelar eller delar etc. som används vid tillverkningen av produkten.

c) produkt: den produkt som tillverkas, även om den är avsedd för senare användning i en annan tillverkningsprocess.

d) varor: både material och produkter.

e) tullvärde: det värde som fastställs i enlighet med 1994 års avtal om tillämpning av artikel VII i Allmänna tull- och handelsavtalet (överenskommelse om tullvärdet i WTO).

f) pris fritt fabrik: med detta begrepp avses i förteckningen i bilaga 15 det pris fritt fabrik som betalas för produkten till den tillverkare i vars företag den sista bearbetningen eller förädlingen ägt rum, inbegripet värdet av allt använt material, med avdrag för inhemska skatter som skall återbetalas eller kan återbetalas när den framställda produkten exporteras.

g) värde av material: med detta begrepp avses i förteckningen i bilaga 15 tullvärdet vid tidpunkten för importen av det icke-ursprungsmaterial som använts eller, om detta inte är känt eller inte säkert kan fastställas, det första fastställbara pris som betalats för materialet i gemenskapen eller i förmånslandet enligt artikel 67.1 eller i förmånsrepubliken enligt artikel 98.1. Om värdet av de använda ursprungsmaterialen behöver fastställas, skall detta stycke ha motsvarande tillämpning.

h) kapitel och tulltaxenummer: de kapitel och tulltaxenummer (med fyrställig sifferkod) som används i den nomenklatur som utgör Harmoniserade systemet.

i) klassificeras: avser klassificeringen av en produkt eller ett material enligt ett visst tulltaxenummer.

j) parti: produkter som antingen sänds samtidigt från en exportör till en mottagare eller omfattas av ett enda transportdokument för hela transporten från exportören till mottagaren eller, om ett sådant dokument saknas, av en enda faktura.







Avsnitt 1

Allmänna preferenssystemet







Underavsnitt 1

Definition av begreppet ursprungsprodukter

Artikel 67

1. Vid tillämpningen av de bestämmelser om allmän förmånsbehandling i tullhänseende som gemenskapen beviljar för vissa produkter med ursprung i utvecklingsländer (nedan kallade förmånsländer), skall följande produkter anses ha ursprung i ett förmånsland:

a) Produkter som helt framställts i det landet i enlighet med artikel 68.

b) Produkter som framställts i det landet och vid vilkas tillverkning andra produkter än de som avses i a har använts, förutsatt att dessa produkter har genomgått tillräcklig bearbetning eller förädling i enlighet med artikel 69.

2. Vid tillämpningen av detta avsnitt skall produkter med ursprung i gemenskapen enligt punkt 3 som i ett förmånsland undergår bearbetning eller förädling utöver den som beskrivs i artikel 70, anses ha sitt ursprung i det förmånslandet.

3. Punkt 1 skall på motsvarande sätt gälla för att fastställa ursprunget för de produkter som framställs i gemenskapen.

4. I de fall då Norge och Schweiz beviljar allmänna tullförmåner för produkter med ursprung i de förmånsländer som avses i punkt 1 och tillämpar en definition på begreppet ursprung som motsvarar den som fastställs i detta avsnitt, skall de produkter med ursprung i gemenskapen, Norge eller Schweiz som i ett förmånsland är föremål för bearbetning eller behandling utöver vad som beskrivs i artikel 70 anses ha sitt ursprung i det förmånslandet.

Bestämmelserna i första stycket skall endast tillämpas på produkter med ursprung i gemenskapen, Norge eller Schweiz (i överensstämmelse med de ursprungsregler som gäller för tullförmånerna i fråga) som exporteras direkt till förmånsländerna.

Bestämmelserna i första stycket skall inte gälla produkter som omfattas av kapitlen 1 — 24 i Harmoniserade systemet.

Kommissionen skall i Europeiska gemenskapernas officiella tidning (C-serien) offentliggöra den tidpunkt då bestämmelserna i första och andra stycket skall börja tillämpas.

5. Bestämmelserna i punkt 4 skall tillämpas under förutsättning att Norge och Schweiz på ömsesidig basis beviljar gemenskapsprodukter samma behandling.

Artikel 68

1. Följande produkter skall anses helt framställda antingen i ett förmånsland eller i gemenskapen:

a) Mineraliska produkter som utvunnits ur deras jord eller havsbotten.

b) Vegetabiliska produkter som skördats där.

c) Levande djur som fötts och uppfötts där.

d) Produkter som har erhållits från levande djur som uppfötts där.

e) Produkter från jakt och fiske som utövats där.

f) Produkter från havsfiske och andra produkter som hämtats ur havet utanför deras territorialvatten av deras fartyg.

g) Produkter som tillverkats ombord på deras fabriksfartyg uteslutande av produkter som avses i f.

h) Begagnade föremål som tillvaratagits där och som endast kan användas för återvinning av råvaror.

i) Avfall och skrot som uppkommit vid tillverkningsprocesser som ägt rum där.

j) Produkter som utvunnits från eller under havsbotten utanför deras territorialvatten, förutsatt att de har ensamrätt att bearbeta denna havsbotten eller lager under denna.

k) Varor som producerats där uteslutande av de produkter som anges i a — j.

2. Med uttrycket ”deras fartyg” eller ”deras fabriksfartyg” i punkt 1 f och 1 g avses endast fartyg och fabriksfartyg

— som är registrerade eller anmälda för registrering i förmånslandet eller i en medlemsstat,

— som för förmånslandets eller en medlemsstats flagg,

— som till minst 50 procent ägs av medborgare i förmånslandet eller i medlemsstater, eller av ett bolag med huvudkontor i detta land eller i en av medlemsstaterna, och vars direktör eller direktörer, styrelseordförande, samt majoriteten av styrelseledamöter är medborgare i förmånslandet eller i medlemsstaterna och vidare i fråga om företag, vars kapital till minst hälften tillhör förmånslandet eller medlemsstaterna, deras offentliga organ eller deras medborgare,

— vilkas befälhavare och övriga befäl är medborgare i förmånslandet eller i medlemsstater, och

— vilkas besättning till minst 75 procent består av medborgare i förmånslandet eller i medlemsstaterna.

3. Med uttrycket ”förmånsland” och ”gemenskapen” skall även avses förmånslandets eller medlemsstaternas territorialvatten.

4. Fartyg som är verksamma på öppna havet, inbegripet fabriksfartyg på vilka den fångade fisken bearbetas eller förädlas, skall anses ingå i det förmånslands eller den medlemsstats territorium som de tillhör, förutsatt att de uppfyller de villkor som fastställs i punkt 2.

Artikel 69

Vid tillämpningen av artikel 67 skall produkter som inte är helt framställda i ett förmånsland eller i gemenskapen anses vara tillräckligt bearbetade eller förädlade om villkoren i förteckningen i bilaga 15 är uppfyllda.

Dessa villkor anger i fråga om alla produkter som omfattas av detta avsnitt den bearbetning eller förädling som måste utföras på icke-ursprungsmaterial som används vid tillverkningen och tillämpas endast med avseende på sådant material.

Om en produkt, som erhållit ursprungsstatus därför att den uppfyller villkoren i förteckningen för denna produkt, används vid tillverkningen av en annan produkt, skall de tillämpliga villkoren för den produkt i vilken den ingår inte vara tillämpliga på den, och ingen hänsyn skall tas till det icke-ursprungsmaterial som kan ha använts när den tillverkades.

Artikel 70

▼M22

1. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 2 skall följande åtgärder anses utgöra otillräcklig bearbetning eller behandling för att ge en produkt ursprungsstatus, oavsett om villkoren i artikel 69 är uppfyllda:

a) Åtgärder för att bevara produkten i gott skick under transport och lagring.

b) Uppdelning eller sammanföring av kollin.

c) Tvättning, rengöring; avlägsnande av damm, oxid, olja, färg eller andra beläggningar.

d) Strykning eller pressning av textilier.

e) Enklare målning eller polering.

f) Skalning, partiell eller fullständig malning, polering eller glasering av spannmål eller ris.

g) Tillsats av färgämnen till socker eller formning av sockerbitar; partiell eller fullständig malning av socker.

h) Skalning eller urkärning av frukter, nötter eller grönsaker.

i) Vässning, enklare slipning eller enklare tillskärning.

j) Siktning, sållning, sortering, klassificering, indelning i kategorier och hoppassning (inbegripet sammansättning av artiklar till satser).

k) Enklare förpackning i flaskor, burkar, säckar, fodral eller askar eller uppsättning på kartor eller skivor samt alla övriga enklare förpackningsåtgärder.

l) Anbringande eller tryckande av varumärken, etiketter, logotyper eller annan liknande särskiljande märkning på produkter eller på deras förpackningar.

m) Enklare blandning av produkter, även av olika slag, varvid en eller flera beståndsdelar i blandningen inte uppfyller de villkor i detta avsnitt som gör det möjligt att anse dem som produkter med ursprung i ett förmånsland eller i gemenskapen.

n) Enklare sammansättning av delar av artiklar i avsikt att framställa en komplett artikel eller isärtagning av produkter i delar.

o) En kombination av två eller flera av de åtgärder som avses i a-n.

p) Slakt av djur.

▼M18

2. Alla åtgärder som ►C4 vidtas i antingen ◄ i förmånsland eller i gemenskapen när det gäller en viss produkt skall beaktas tillsammans vid fastställande av huruvida den bearbetning eller förädling som produkten har genomgått skall anses vara otillräcklig i enlighet med punkt 1.

Artikel 70a

1. Den kvalificerande enheten för tillämpning av bestämmelserna i detta avsnitt skall vara den särskilda produkt som anses som grundenhet vid klassificeringen enligt Harmoniserade systemets nomenklatur.

Av detta följer att

a) när en produkt som är sammansatt av en grupp eller en sammanföring av artiklar klassificeras under ett enda tulltaxenummer i Harmoniserade systemet utgörs den kvalificerande enheten av helheten,

b) när ett parti består av flera identiska produkter som klassificeras enligt samma tulltaxenummer i Harmoniserade systemet skall varje produkt beaktas för sig vid tillämpning av bestämmelserna i detta avsnitt.

2. Om förpackningarna, genom tillämpningen av den allmänna regeln nr 5 i Harmoniserade systemet, inbegrips i produkten vid klassificeringen, skall de inbegripas även vid ursprungsbestämningen.

Artikel 71

1. Utan hinder av bestämmelserna i artikel 69 får icke-ursprungsmaterial användas vid tillverkning av en viss produkt, förutsatt att deras totala värde inte överstiger 10 % av produktens pris fritt fabrik.

Om i förteckningen ett eller flera procenttal har angivits för icke-ursprungsmaterialets högsta värde får tillämpningen av första stycket inte medföra att dessa procenttal överskrids.

2. Punkt 1 skall inte tillämpas på produkter som omfattas av kapitel 50—63 i Harmoniserade systemet.

Artikel 72

1. Utan hinder av bestämmelserna i artikel 67 skall, vid fastställandet av om en produkt, som är tillverkad i ett förmånsland som är medlem i en regional grupp, har ursprung i detta land enligt den artikeln, alla produkter som har ursprung i något av länderna i den regionala gruppen, och som har använts i fortsatt tillverkning i ett annat land i den gruppen, behandlas som om de hade ursprung i det land där den fortsatta tillverkningen sker (regional kumulation).

2. Slutproduktens ursprungsland skall fastställas enligt artikel 72a.

▼M22

3. Regional kumulation skall tillämpas för följande separata regionala grupper av förmånsländer som omfattas av Allmänna preferenssystemet:

a) Grupp I: Brunei, Filippinerna, Indonesien, Kambodja, Laos, Malaysia, Singapore, Thailand och Vietnam.

b) Grupp II: Bolivia, Colombia, Costa Rica, Ecuador, El Salvador, Guatemala, Honduras, Nicaragua, Panama, Peru och Venezuela.

c) Grupp III: Bangladesh, Bhutan, Indien, Maldiverna, Nepal, Pakistan och Sri Lanka.

4. Med uttrycket ”regional grupp” avses grupp I, II eller III, alltefter omständigheterna.

▼M18

Artikel 72a

1. Om varor med ursprung i ett land som är medlem i en regional grupp bearbetas eller behandlas i ett annat land i samma regionala grupp, skall de ha ursprung i det land i den regionala gruppen där den sista bearbetningen eller behandlingen utfördes, under förutsättning att

a) det värde som har tillförs där, enligt punkt 3 i denna artikel, är högre än det högsta tullvärdet av de använda produkterna med ursprung i något av de andra länderna i den regionala gruppen, och

b) den bearbetning eller behandling som har utförts där är mer omfattande än den som anges i artikel 70 och, för textilprodukter, även de åtgärder som anges i bilaga 16.

2. Om villkoren i punkt 1 a och b inte uppfylls skall produkterna ha ursprung i det land i den regionala gruppen som svarar för det högsta tullvärdet av de använda ursprungsprodukter som kommer från andra länder i den regionala gruppen.

3. Uttrycket ”det värde som tillförts” avser priset fritt fabrik med avdrag för tullvärdet av varje ingående produkt som har ursprung i ett annat land i den regionala gruppen.

4. Bevis om ursprungsstatus för varor som exporteras från ett land i en regional grupp till ett annat land i samma grupp för ytterligare bearbetning eller behandling, eller för återexport när ingen vidare bearbetning eller behandling sker, skall utgöras av ett ursprungscertifikat formulär A som utfärdats av det förstnämnda landet.

5. Bevis om den ursprungsstatus som har uppnåtts eller behållits på de villkor som anges i artikel 72, denna artikel och i artikel 72b, i fråga om varor som exporteras från ett land i en regional grupp till gemenskapen, skall utgöras av ett ursprungscertifikat formulär A eller en fakturadeklaration som har utfärdats eller upprättats i det landet på grundval av ett ursprungscertifikat formulär A som har utfärdats enligt bestämmelserna i punkt 4.

6. Ursprungslandet skall anges i fält 12 i ursprungscertifikatet formulär A eller på fakturadeklarationen och skall vara

— vad gäller varor som exporteras utan att ha genomgått den vidare bearbetning eller behandling som avses i punkt 4, tillverkningslandet,

— vad gäller varor som exporteras efter ytterligare bearbetning eller behandling, det ursprungsland som fastställs enligt punkt 1.

Artikel 72b

1. Artiklarna 72 och 72a skall endast tillämpas om

a) de bestämmelser som reglerar handeln i fråga om regional kumulation mellan länderna i den regionala gruppen överensstämmer med dem som fastställs i detta avsnitt,

b) varje land i den regionala gruppen har åtagit sig att uppfylla eller säkerställa att villkoren i detta avsnitt uppfylls och att sörja för det administrativa samarbete som behövs, både för gemenskapen och de andra länderna i den regionala gruppen, för att säkerställa att ursprungscertifikat formulär A utfärdas på ett korrekt sätt samt att ursprungscertifikaten och fakturadeklarationerna kontrolleras. Detta åtagande skall överlämnas till kommissionen genom något av följande sekretariat: i) Grupp I: Generalsekretariatet för Sydostasiatiska nationers förbund (Asean). ii) Grupp II: Comité Conjunto Permanente de Origen Comunidad Andina - Mercado Común Centroamericano y Panamá (Ständiga gemensamma ursprungskommittén för Andinska gemenskapen och för Centralamerikanska gemensamma marknaden och Panama). iii) Grupp III: Sekretariatet för Sydasiatiska sammanslutningen för regionalt samarbete (SAARC).

2. Kommissionen skall underrätta medlemsstaterna om när de i punkt 1 fastställda villkoren är uppfyllda i fråga om varje regional grupp.

3. Artikel 78.1 b skall inte tillämpas på varor med ursprung i något av länderna i den regionala gruppen när de passerar genom ett annat lands territorium som ingår i samma regionala grupp, vare sig ytterligare bearbetning eller behandling äger rum där eller ej.

Artikel 73

Tillbehör, reservdelar och verktyg som levereras tillsammans med utrustning, en maskin, en apparat eller ett fordon, skall tillsammans med dessa anses som en enhet när de utgör standardutrustning och ingår i priset för ifrågavarande utrustning, maskin, apparat eller fordon, eller inte fakturerats särskilt.

Artikel 74

Varor i satser, i den mening som avses i den allmänna regeln nr 3 i Harmoniserade systemet, skall anses som ursprungsprodukter under förutsättning att alla i satsen ingående komponenter utgör ursprungsprodukter. Varor i satser som består av såväl ursprungsprodukter som icke-ursprungsprodukter skall dock i sin helhet anses vara ursprungsprodukter, förutsatt att värdet av icke-ursprungsprodukterna inte överstiger 15 procent av satsens pris fritt fabrik.

Artikel 75

För att avgöra om en produkt är en ursprungsprodukt eller ej, är det inte nödvändigt att fastställa ursprunget för följande, som kan ha använts vid dess tillverkning:

a) Energi och bränsle.

b) Anläggningar och utrustning.

c) Maskiner och verktyg.

d) Varor som inte ingår och som inte är avsedda att ingå i den slutliga sammansättningen av produkten.

Artikel 76

1. Undantag från bestämmelserna i detta avsnitt får göras till förmån för de minst utvecklade förmånsländer som omfattas av Allmänna preferenssystemet, när de befintliga industriernas utveckling eller skapandet av nya industrier motiverar detta. De minst utvecklade förmånsländerna är förtecknade i de EG-förordningar av rådet och det EKSG-beslut som avser tillämpning av allmänna tullförmåner. För detta ändamål skall det berörda landet överlämna en ansökan till kommissionen om att undantag görs och samtidigt ange skälen till ansökan i enlighet med punkt 3.

2. Undersökningen av ansökningar skall särskilt ta hänsyn till

a) de fall då tillämpningen av gällande ursprungsregler avsevärt skulle påverka möjligheten för en befintlig industri i det berörda landet att fortsätta att exportera till gemenskapen, särskilt i fråga om de fall då detta kan leda till att dess verksamhet upphör,

b) särskilda fall där det klart kan visas att ursprungsreglerna kan utgöra hinder för betydande investeringar i en industri, och där ett undantag som gynnar förverkligandet av investeringsprogrammet skulle göra det möjligt att uppfylla dessa regler i etapper,

c) beslutets ekonomiska och sociala inverkan, framför allt beträffande sysselsättningen, i förmånsländerna och i gemenskapen.

3. För att underlätta undersökningen av ansökningarna om undantag skall det land som ansöker tillhandahålla så fullständiga upplysningar som möjligt till stöd för sin ansökan, särskilt om följande:

— Beskrivning av den färdiga produkten.

— Arten och mängden av material med ursprung i tredje land.

— Tillverkningsprocessen.

— Tillfört värde.

— Antalet anställda i företaget i fråga.

— Förväntad exportvolym till gemenskapen.

— Andra tänkbara inköpskällor för råmaterial.

— Skälen till den tid för vilken undantag begärs.

— Övriga anmärkningar.

4. Kommissionen skall hänskjuta ansökan om undantag till kommittén. ►M22 Beslut i frågan skall fattas enligt kommittéförfarandet. ◄

5. När ett undantag utnyttjas skall följande anteckning göras i fält 4 på ursprungscertifikatet formulär A eller på den fakturadeklaration som avses i artikel 89:

”Undantag — förordning (EG) nr …/…”.

6. Bestämmelserna i punkterna 1 — 5 skall också gälla eventuella förlängningar.

Artikel 77

De villkor som anges i detta avsnitt i fråga om erhållande av ursprungsstatus skall kontinuerligt uppfyllas i förmånslandet eller i gemenskapen.

Om ursprungsvaror som exporterats från förmånslandet eller gemenskapen till ett annat land återinförs skall de anses vara icke-ursprungsprodukter om det inte på ett tillfredsställande sätt kan visas för de behöriga myndigheterna

— att de återinförda varorna är samma varor som de som exporterades, och

— att de inte har behandlats utöver vad som krävdes för att bevara dem i gott skick under tiden i det berörda landet eller under själva exporten.

Artikel 78

1. Följande skall anses vara direkttransporterat från förmånslandet till gemenskapen eller från gemenskapen till förmånslandet:

a) Produkter som transporteras utan att passera genom något annat lands territorium, utom då det rör sig om ett annat lands territorium som ingår i samma regionala grupp och om artikel 72 tillämpas.

b) Produkter som utgör en enda försändelse och som transporteras genom andra länders territorier än förmånslandets territorium eller gemenskapen, i förekommande fall med omlastning eller tillfällig lagring i dessa länder, förutsätt att produkterna står under uppsikt av tullmyndigheterna i transit- eller lagringslandet och inte undergår annan behandling än lossning, lastning eller någon åtgärd för att bevara dem i gott skick.

c) Produkter som transporteras genom territorier som tillhör Norge eller Schweiz och därefter helt eller delvis återexporteras till gemenskapen, förutsatt att produkterna står under uppsikt av tullmyndigheterna i transit- eller lagringslandet och inte undergår annan behandling än lossning, lastning eller någon åtgärd för att bevara dem i gott skick.

d) Produkter som transporteras utan avbrott i rörledningar genom ett annat territorium än det exporterande förmånslandets eller gemenskapens territorium.

2. För att styrka att villkoren i punkt 1 b och c har uppfyllts skall för behöriga tullmyndigheter uppvisas

a) ett enda transportdokument som gäller för transporten från exportlandet genom transitlandet, eller

b) ett av tullmyndigheterna i transitlandet utfärdat intyg som innehåller — en noggrann produktbeskrivning, — datum för produkternas lossning och omlastning samt, i förekommande fall, namnen på de fartyg eller andra transportmedel som använts, och — uppgift om de förhållanden under vilka produkterna befann sig i transitlandet, eller

c) i avsaknad härav, annat underlag.

Artikel 79

1. För ursprungsprodukter som har sänts från ett förmånsland till en utställning i ett annat land och som efter utställningen sålts för att importeras till gemenskapen, skall vid importen beviljas den förmånsbehandling i tullhänseende som avses i artikel 67, på villkor att produkterna uppfyller de krav i detta avsnitt som ger dem rätt att anses som produkter med ursprung i förmånslandet och förutsatt att det på ett för gemenskapens behöriga tullmyndigheter tillfredsställande sätt visas

a) att en exportör har sänt produkterna från det exporterande förmånslandet direkt till utställningslandet och ställt ut dem där,

b) att den exportören har sålt eller på annat sätt avyttrat produkterna till en person i gemenskapen,

c) att produkterna under utställningen eller omedelbart därefter har sänts till gemenskapen i samma skick som de sändes till utställningen, och

d) att produkterna, sedan de sändes till utställningen, inte har använts för annat ändamål än för demonstration på utställningen.

2. Ett ursprungscertifikat formulär A skall avlämnas till gemenskapens tullmyndigheter på vanligt sätt. Utställningens namn och adress skall anges i certifikatet. Vid behov kan ytterligare dokumentation begäras angående produkternas beskaffenhet och de förhållanden under vilka de har ställts ut.

3. Bestämmelserna i punkt 1 är tillämpliga på alla handels-, industri-, jordbruks- eller hantverksutställningar samt på mässor eller offentliga visningar av liknande karaktär under vilka produkterna förblir under tullkontroll, dock med undantag för sådana som i privat syfte anordnas i butiker eller affärslokaler för försäljning av utländska produkter.







Underavsnitt 2

Ursprungsintyg

Artikel 80

Produkter med ursprung i förmånsländer skall vara berättigade till den förmånsbehandling i tullhänseende som avses i artikel 67, under förutsättning av företeende av antingen:

a) ett ursprungscertifikat formulär A, till vilket en förlaga finns i bilaga 17, eller

b) i de fall som anges i artikel 89.1, en deklaration, vars text framgår i bilaga 18, som av exportören avges på en faktura, packsedel eller någon annan kommersiell handling med tillräckligt detaljerad beskrivning av produkterna för att göra det möjligt att identifiera dem ►C4 (nedan kallad ◄ fakturadeklaration).







a)

URSPRUNGSCERTIFIKAT FORMULÄR A

Artikel 81

1. Ursprungsvaror enligt detta avsnitt skall vid import till gemenskapen vara berättigade till den förmånsbehandling i tullhänseende som avses i artikel 67, förutsatt att dessa varor har direkttransporterats till gemenskapen enligt artikel 78, mot uppvisande av ett ursprungscertifikat formulär A, utfärdat antingen av tullmyndigheterna eller av andra behöriga statliga myndigheter i förmånslandet, under förutsättning att detta land

— har överlämnat de uppgifter som krävs enligt artikel 93 till kommissionen,

— biträder gemenskapen genom att tillåta tullmyndigheterna i medlemsstaterna att kontrollera att dokumentet är äkta eller att uppgifterna beträffande de ifrågavarande produkternas verkliga ursprung är riktiga.

2. Ett ursprungscertifikat formulär A får endast utfärdas om det kan användas som det skriftliga bevis som krävs för den förmånsbehandling i tullhänseende som avses i artikel 67.

3. Ett ursprungscertifikat formulär A får endast utfärdas på skriftlig ansökan av exportören eller dennes befullmäktigade ombud.

4. Exportören eller dennes ombud skall tillsammans med ansökan överlämna alla tillämpliga bestyrkande behandlingar som bevisar att de produkter som skall exporteras uppfyller kraven för utfärdandet av ett ursprungscertifikat formulär A.

5. Certifikatet skall utfärdas av den behöriga statliga myndigheten i förmånslandet, om de produkter som skall exporteras kan anses ha ursprung där enligt underavsnitt 1. Det skall ställas till exportörens förfogande så snart utförseln faktiskt ägt rum eller säkerställts.

6. För att kunna kontrollera att det i punkt 5 angivna villkoret är uppfyllt, skall den behöriga statliga myndigheten ha rätt att begära alla de skriftliga bevis eller att utföra alla de undersökningar som den finner lämpliga.

7. Den behöriga statliga myndigheten i förmånslandet skall ansvara för att certifikatet och ansökningar är korrekt ifyllda.

8. Fält 2 i ursprungscertifikat formulär A behöver inte fyllas i. I fält 12 skall det anges ”Europeiska gemenskapen” eller namnet på en medlemsstat.

9. Datumet för utfärdandet av ursprungscertifikat formulär A skall anges i fält 11. Underskriften i detta fält, som är reserverat för den behöriga statliga myndighet som utfärdar intyget, skall vara handskriven.

Artikel 82

Om isärtagna eller inte hopsatta produkter enligt den allmänna regeln nr 2 a i Harmoniserade systemet, vilka klassificeras enligt avdelningarna XVI eller XVII eller nr 7308 eller 9406 i detta system, importeras i delposter på begäran av importören och på villkor som fastställs av tullmyndigheterna i importlandet, skall ett enda ursprungsintyg för sådana produkter företes för tullmyndigheterna vid import av den första delposten.

Artikel 83

Eftersom ursprungscertifikatet formulär A utgör det skriftliga bevis som krävs för tillämpningen av bestämmelserna om förmånsbehandling i tullhänseende enligt artikel 67, skall den behöriga statliga myndigheten i exportlandet ansvara för att alla nödvändiga åtgärder vidtas för att kontrollera produkternas ursprung och de övriga uppgifterna i intyget.

Artikel 84

Ursprungsintyg skall företes för tullmyndigheterna i den importerande medlemsstaten i enlighet med förfarandena i artikel 62 i ►C4 kodexen. ◄ De nämnda myndigheterna får begära översättning av ett ursprungsintyg och får också kräva att importdeklarationen åtföljs av en försäkran från importören att produkterna uppfyller de villkor som gäller för tillämpning av detta avsnitt.

Artikel 85

1. Trots artikel 81.5 får ursprungscertifikat formulär A undantagsvis utfärdas efter exporten av de produkter som certifikatet avser, om

a) det inte utfärdades vid tidpunkten för exporten på grund av misstag, förbiseende eller särskilda omständigheter,

b) det på ett för behöriga statliga myndigheter tillfredsställande sätt visas att ett ursprungscertifikat formulär A utfärdades men av tekniska skäl inte godtogs vid importen.

2. Den behöriga statliga myndigheten får utfärda ett intyg i efterhand endast efter att ha kontrollerat att de uppgifter som lämnas i exportörens ansökan överensstämmer med uppgifterna i motsvarande exportdokument, och att inget giltigt usprungscertifikat formulär A enligt bestämmelserna i detta avsnitt utfärdades när produkterna i fråga exporterades.

3. Ett ursprungscertifikat formulär A som utfärdats i efterhand måste förses med påskriften ”Délivré a posteriori” eller ”Issued retrospectively” i fält 4.

Artikel 86

1. Om ett ursprungscertifikat formulär A stjäls, förloras eller förstörs får exportören hos de behöriga statliga myndigheter som utfärdat det begära att ett duplikat upprättas på grundval av de exportdokument som finns hos behöriga statliga myndigheter. I fält 4 på duplikat av formulär A som utfärdats på detta sätt skall ordet ”Duplicata” eller ”Duplicate” samt dagen för utfärdandet av och löpnummer för det ursprungliga intyget anges.

2. Vid tillämpning av artikel 90b skall duplikatet gälla från och med den dag då originalet utfärdades.

Artikel 87

1. Om ursprungsprodukter befinner sig under kontroll av ett tullkontor i gemenskapen skall det vara möjligt att ersätta det ursprungliga ursprungsintyget med ett eller flera ursprungscertifikat formulär A, i avsikt att sända alla eller några av dessa produkter någon annanstans inom gemenskapen eller till Schweiz eller Norge. Ersättningsursprungscertifikatet formulär A skall utfärdas av det tullkontor under vars kontroll varorna befinner sig.

2. Det ersättningscertifikat som utfärdas enligt punkt 1 eller enligt artikel 88 skall anses vara ett slutgiltigt ursprungsintyg för de angivna produkterna. Ersättningscertifikatet skall utfärdas på grundval av en skriftlig ansökan från återexportören.

3. I det översta högra fältet på ersättningscertifikatet skall anges namnet på det mellanliggande land som utfärdat intyget.

Fält 4 skall innehålla påskriften ”Certificat de remplacement” eller ”Replacement certificate” samt även det ursprungliga certifikatets utfärdandedatum och serienummer.

I fält 1 skall återexportörens namn anges.

I fält 2 kan den slutliga mottagarens namn anges.

I fält 3—9 skall alla uppgifter i det ursprungliga certifikatet om de återexporterade varorna lämnas.

I fält 10 skall hänvisningar till återexportörens faktura lämnas.

Den tullmyndighet som utfärdar ersättningscertifikatet skall bestyrka det i fält 11. Myndighetens ansvar omfattar endast utfärdandet av ersättningscertifikatet. Uppgifterna i fält 12 om ursprungsland och bestämmelseland skall tas från de uppgifter som anges på det ursprungliga certifikatet. Detta fält skall innehålla återexportörens underskrift. En återexportör som undertecknar detta fält i god tro ansvarar inte för att de lämnade uppgifterna på det ursprungliga certifikatet är riktiga.

4. Det tullkontor som skall vidta den åtgärd som avses i punkt 1 skall på det ursprungliga certifikatet anteckna de sända varornas vikt, antal och beskaffenhet samt motsvarande ersättningscertifikats serienummer. Tullkontoret skall förvara det ursprungliga certifikatet i minst tre år.

5. En fotokopia av det ursprungliga certifikatet får bifogas ersättningscertifikatet.

6. När produkter införs i gemenskapen med tillämpning av de tullförmåner som avses i artikel 67 inom ramen för ett undantag enligt artikel 76 skall det förfarande som föreskrivs i den här artikeln endast tillämpas på de produkter som är avsedda för gemenskapen.

Artikel 88

Ursprungsvaror enligt detta avsnitt skall vid import till gemenskapen vara berättigade till den i artikel 67 angivna förmånsbehandlingen i tullhänseende mot avlämnande av ett ersättningsursprungscertifikat formulär A utfärdat av tullmyndigheterna i Norge eller Schweiz på grundval av ett ursprungscertifikat formulär A utfärdat av de behöriga statliga myndigheterna i förmånslandet, förutsatt att de villkor som fastställs i artikel 78 har uppfyllts, och under förutsättning att Norge eller Schweiz bistår gemenskapen genom att tillåta gemenskapens tullmyndigheter att kontrollera ursprungscertifikaten formulär A med avseende på äkthet och riktighet. Det kontrollförfarande som fastställs i artikel 94 skall ha motsvarande tillämpning. Den tidsfrist som fastställs i artikel 94.3 skall förlängas till åtta månader.







b)

FAKTURADEKLARATION

Artikel 89

1. En fakturadeklaration får upprättas

a) av en godkänd gemenskapsexportör i den mening som avses i artikel 90,

b) av vilken exportör som helst för vilken försändelse som helst som består av ett eller flera kollin innehållande ursprungsprodukter vilkas totala värde inte överstiger 6 000 euro, under förutsättning att det biträde som avses i artikel 81.1 tillämpas också på detta förfarande.

2. Fakturadeklaration får upprättas om produkterna i fråga kan anses som produkter med ursprung i gemenskapen eller i ett förmånsland och om de uppfyller övriga krav i det här avsnittet.

3. En exportör som upprättar en fakturadeklaration skall vara beredd att när som helst, på begäran av exportlandets tullmyndigheter eller andra behöriga statliga myndigheter, förete alla relevanta dokument som bevisar de berörda produkternas ursprungsstatus liksom att övriga krav i det här avsnittet har uppfyllts.

4. Fakturadeklaration skall upprättas av exportören genom maskinskrivning, stämpling eller tryck på fakturan, packsedeln eller annan kommersiell handling, i enlighet med den deklaration vars text framgår av bilaga 18 på antingen franska eller engelska. Om deklarationen skrivs för hand, skall den skrivas med bläck och med tryckbokstäver.

5. Fakturadeklarationer skall undertecknas för hand av exportören. En godkänd exportör i den mening som avses i artikel 90 behöver dock inte underteckna sådana deklarationer, om han lämnar en skriftlig försäkran till tullmyndigheterna att han ikläder sig fullt ansvar för varje fakturadeklaration som identifierar honom, som om den undertecknats av honom för hand.

6. För de fall som avses i punkt 1 b får en fakturadeklaration användas på följande särskilda villkor:

a) En fakturadeklaration skall upprättas för varje försändelse.

b) Om varorna i en försändelse redan i exportlandet har genomgått en kontroll med avseende på om de motsvarar definitionen av begreppet ursprungsprodukter kan exportören göra en hänvisning till denna kontroll i fakturadeklarationen.

Bestämmelser i första stycket befriar i förekommande fall inte exportören från skyldigheten att fullgöra andra formaliteter som anges i tull- eller postföreskrifterna.

Artikel 90

1. Tullmyndigheterna i gemenskapen kan ge en exportör ►C4 , nedan kallad ◄ godkänd exportör, som ofta sänder produkter med ursprung i gemenskapen som avses i artikel 67.2, tillstånd att upprätta fakturadeklarationer oberoende av de berörda produkternas värde. En exportör som ansöker om sådant tillstånd måste på ett för tullmyndigheterna tillfredsställande sätt lämna de garantier som är nödvändiga för att bevisa produkternas ursprungsstatus liksom att övriga krav i detta avsnitt har uppfyllts.

2. Tullmyndigheterna får medge någon ställning som godkänd exportör på de villkor som de anser lämpliga.

3. Tullmyndigheterna skall tilldela den godkände exportören ett tillståndsnummer som skall anges i fakturadeklarationen.

4. Tullmyndigheterna skall övervaka användningen av den godkände exportörens tillstånd.

5. Tullmyndigheterna kan återkalla tillståndet när som helst. De skall göra det när den godkände exportören inte längre lämnar de garantier som avses i punkt 1, inte uppfyller villkoren som avses i punkt 2 eller på annat sätt använder tillståndet på ett oriktigt sätt.

Artikel 90a

1. Bevis om ursprungsstatus för gemenskapsprodukter som avses i artikel 67.2 skall utgöras av antingen

a) ett varucertifikat EUR.1, vars förlaga anges i bilaga 21, eller

b) den deklaration som avses i artikel 89.

2. Exportören eller hans befullmäktigade ombud skall ange ”Pays bénéficiaires du SPG” och ”CE” eller ”GSP beneficiary countries” och ”EC” i fält 2 på ►C4 varucertifikatet EUR.1. ◄

3. Bestämmelserna i detta avsnitt angående utfärdandet, användningen och efterkontrollen av ursprungsintyg formulär A skall ha motsvarande tillämpning för varucertifikat EUR.1 och, med undantag för bestämmelserna om utfärdande, fakturadeklarationer.

Artikel 90b

1. Ett ursprungsintyg skall gälla i tio månader räknat från datum för utfärdandet i exportlandet och skall företes för tullmyndigheterna i importlandet inom den tiden.

2. Ursprungsintyg som företes för tullmyndigheterna i importlandet efter sista dagen för företeende enligt punkt 1 får godkännas för förmånsbehandling i tullhänseende som anges i artikel 67, om underlåtenheten att förete dessa handlingar senast den föreskrivna dagen beror på exceptionella omständigheter.

3. I andra fall av försenat företeende får tullmyndigheterna i importlandet godkänna ursprungsintygen om produkterna har företetts för dem före nämnda sista dag.

4. På begäran av importören och på villkor som fastställts av tullmyndigheterna i den importerande medlemsstaten kan ett enda ursprungsintyg avlämnas till tullmyndigheterna vid importen av den första försändelsen, om varorna

a) importeras ofta och kontinuerligt inom ramen för handel av ett betydande kommersiellt värde,

b) omfattas av ett och samma köpekontrakt vars parter är etablerade i exportlandet eller gemenskapen,

c) klassificeras enligt samma (åttasiffriga) nummer i Kombinerade nomenklaturen,

d) kommer från en och samma exportör, är avsedda för en och samma importör och genomgår importformaliteterna vid ett och samma tullkontor i gemenskapen.

Detta förfarande är tillämpligt på de kvantiteter och under den period som fastställts av de behöriga tullmyndigheterna. Den nämnda perioden får inte i något fall överstiga tre månader.

Artikel 90c

1. Produkter som sänds som småpaket mellan privatpersoner eller ingår i resandes personliga bagage, skall godtas som ursprungsprodukter som åtnjuter förmånsbehandling enligt artikel 67 utan att ett ursprungscertifikat formulär A eller en fakturadeklaration behöver företes, om importen av sådana produkter inte är av kommersiell karaktär och produkterna har deklarerats uppfylla kraven i detta avsnitt samt det inte finns något tvivel om riktigheten av en sådan deklaration.

2. Import av tillfällig karaktär som uteslutande avser produkter för mottagarnas, de resandes eller deras familjers personliga bruk skall inte anses vara import av kommersiell karaktär, om det på grund av produkternas art och mängd är uppenbart att syftet inte är kommersiellt.

Det sammanlagda värdet av dessa produkter får dessutom inte överstiga 500 euro i fråga om småpaket eller 1 200 euro i fråga om produkter som ingår i resandes personliga bagage.

Artikel 91

1. När punkterna 2, 3 eller 4 i artikel 67 är tillämpliga, skall de behöriga statliga myndigheterna i det förmånsland som anmodas att utfärda ett ursprungscertifikat formulär A för produkter till vilkas framställning används material med ursprung i gemenskapen, Norge eller Schweiz beakta varucertifikat EUR.1 eller i förekommande fall fakturadeklarationen.

2. På de ursprungscertifikat formulär A som utfärdas i dessa fall som avses punkt 1 skall påskriften ”Cumul CE”, ”Cumul ►C4 Norvège”, ◄ ”Cumul Suisse” eller ”EC cumulation”, ”Norway cumulation”, ”Switzerland cumulation” föras in i fält 4.

Artikel 92

Upptäckten av mindre diskrepanser mellan uppgifterna i ett ursprungscertifikat formulär A, ett varucertifikat EUR.1 eller en fakturadeklaration och uppgifterna i de dokument som företetts för tullkontoret i syfte att uppfylla formaliteterna för import av produkterna medför inte i sig att ursprungsintyg blir ogiltigt, förutsatt att det på vederbörligt sätt fastställs att dokumentet motsvarar de företedda produkterna.

Uppenbara formella fel, såsom skrivfel i ett ursprungscertifikat formulär A eller ett varucertifikat EUR.1 eller på en fakturadeklaration, skall inte leda till att dokumentet avvisas, om felen inte är av den arten att det uppstår tvivel om att uppgifterna i dokument är riktiga.







Underavsnitt 3

Metoder för administrativt samarbete

Artikel 93

1. Förmånsländerna skall sända kommissionen namnen på och adresserna till de statliga myndigheter på deras territorium som får utförda ursprungscertifikat formulär A, samt prov på de stämplar som dessa myndigheter använder och namn på och adress till de statliga myndigheter som ansvarar för kontrollen av ursprungscertifikat formulär A och fakturadeklarationer. Dessa stämplar skall vara giltiga från och med den dag kommissionen mottog proven. Kommissionen skall vidarebefordra dessa uppgifter till tullmyndigheterna i medlemsstaterna. Om sändandet av dessa uppgifter sker inom ramen för uppdatering av tidigare uppgifter, skall kommissionen ange datum då de nya stämplarna börjar gälla enligt förmånsländernas behöriga statliga myndigheters angivelser. Dessa uppgifter är konfidentiella; i samband med övergång till fri omsättning skall de behöriga tullmyndigheterna i fråga dock låta importörer eller deras befullmäktigade ombud ta del av proven på de stämplar som avses i denna punkt.

2. Kommissionen skall i Europeiska gemenskapernas officiella tidning (C-serien) offentliggöra det datum då de nya förmånsländer som avses i artikel 97 har uppfyllt de förpliktelser som fastställs i punkt 1.

3. Kommissionen skall till förmånsländerna skicka prov på de stämplar som medlemsstaternas tullmyndigheter använder vid utfärdandet av varucertifikat EUR.1.

Artikel 93a

Vid tillämpningen av bestämmelserna om förmånsbehandling i tullhänseende enligt artikel 67, skall varje förmånsland följa reglerna om produkternas ursprung, ifyllande och utfärdande av ursprungscertifikat formulär A, villkoren för användning av fakturadeklarationer och metoderna för administrativt samarbete, eller säkerställa att dessa regler och metoder följs.

Artikel 94

1. Kontroll i efterhand av ursprungscertifikat formulär A och fakturadeklarationer skall utföras stickprovsvis eller närhelst tullmyndigheterna i gemenskapen har rimliga tvivel beträffande äktheten av sådana dokument, berörda produkters ursprungsstatus eller att övriga krav i detta avsnitt har uppfyllts.

2. För tillämpningen av bestämmelserna i punkt 1 skall tullmyndigheterna i gemenskapen återsända ursprungscertifikat formulär A och fakturan, om den företetts, fakturadeklarationen eller kopia av dessa dokument, till den behöriga statliga myndigheten i det exporterande förmånslandet och, i tillämpliga fall, ange skälen för en undersökning. Till stöd för begäran om kontroll i efterhand skall de tillhandahålla alla de erhållna handlingar och upplysningar som talar för att uppgifterna i ursprungsintyget inte är riktiga.

Om tullmyndigheterna beslutar att uppskjuta beviljandet av förmånsbehandling i tullhänseende som avses i artikel 67, i avvaktan på resultatet av kontrollen, skall de erbjuda importören att få produkterna utlämnade, med förbehåll för de säkerhetsåtgärder som bedöms nödvändiga.

3. När en begäran om kontroll i efterhand har lämnats i enlighet med bestämmelserna i punkt 1, skall denna kontroll genomföras och resultaten därav meddelas till tullmyndigheterna i gemenskapen inom en tid av högst sex månader. Detta resultat måste klart utvisa om ursprungsintyget avser de produkter som verkligen exporterats, och om de berörda produkterna kan anses vara produkter med ursprung i förmånslandet eller i gemenskapen.

4. För ursprungscertifikat formulär A som utfärdats enligt artikel 91 skall svaret åtföljas av kopia (kopior) av det (de) varucertifikat EUR.1 eller den (de) fakturadeklaration(-er) som intyget baserats på.

5. Om rimliga tvivel föreligger och inget svar erhålls inom de sex månader som anges i punkt 3 eller om svaret inte innehåller tillräckliga uppgifter för att avgöra om dokumentet i fråga är äkta eller produkternas verkliga ursprung, skall en andra begäran göras hos de behöriga myndigheterna. Om det inom fyra månader efter den andra begäran inte har lämnats några resultat av kontrollen till den myndighet som begärt den eller om svaret inte innehåller tillräckliga uppgifter för att avgöra om dokumentet i fråga är äkta eller produkternas verkliga ursprung, skall den begärande myndigheten vägra förmånsbehandling i tullhänseende, utom under exceptionella omständigheter.

Bestämmelserna i första stycket skall tillämpas mellan länder i samma regionala grupp vid kontroller i efterhand av de ursprungscertifikat formulär A som utfärdats i enlighet med detta avsnitt.

6. Om kontrollförfarandet eller några andra tillgängliga upplysningar tycks visa att man handlar mot bestämmelserna i detta avsnitt, skall det exporterande förmånslandet på eget initiativ eller på begäran av gemenskapen göra lämpliga undersökningar eller se till att dessa undersökningar utförs med vederbörlig skyndsamhet för att avslöja och förhindra sådana handlingssätt. I detta syfte kan gemenskapen delta i dessa undersökningar.

7. För att möjliggöra kontroll i efterhand av ursprungscertifikat formulär A skall kopior av certifikaten och av alla exportdokument som hänvisar till dem förvaras i minst tre år av den behöriga statliga myndigheten i det exporterande förmånslandet.

Artikel 95

Artikel 78.1 c och artikel 88 skall endast tillämpas i den mån Norge och Schweiz tillämpar likadana bestämmelser som gemenskapen i fråga om den förmånsbehandling som dessa länder beviljar vissa produkter med ursprung i utvecklingsländer.

Kommissionen skall upplysa tullmyndigheterna i medlemsstaterna om när Norge och Schweiz antar sådana bestämmelser och skall meddela dem vilken dag bestämmelserna i artikel 78.1 c och artikel 88 liksom de likadana bestämmelser som antagits av Norge och Schweiz skall börja tillämpas.

Dessa bestämmelser skall vara tillämpliga under förutsättning att gemenskapen, Norge och Schweiz har ingått ett avtal enligt vilket parterna bl.a. ömsesidigt skall ge varandra nödvändigt ömsesidigt bistånd vad gäller administrativt samarbete.







Underavsnitt 4

Ceuta och Melilla

Artikel 96

1. Begreppet ”gemenskapen” i detta avsnitt omfattar inte Ceuta och Melilla. Begreppet ”produkter med ursprung i gemenskapen” avser inte produkter med ursprung i Ceuta och Melilla.

2. Detta avsnitt skall ha motsvarande tillämpning vid avgörandet av huruvida produkter kan anses ha sitt ursprung i ett exporterande förmånsland som omfattas av Allmänna preferenssystemet då de importeras till Ceuta och Melilla eller ha sitt ursprung i Ceuta och Melilla.

3. Ceuta och Melilla skall anses som ett enda territorium.

4. Bestämmelserna i detta avsnitt om utfärdande, användning och efterkontroll av ursprungscertifikat formulär A skall ha motsvarande tillämpning för produkter med ursprung i Ceuta och Melilla.

5. De spanska tullmyndigheterna skall ansvara för tillämpningen av detta avsnitt i Ceuta och Melilla.







Underavsnitt 5

Slutbestämmelse

Artikel 97

När ett land eller område får eller återfår status som förmånsland beträffande produkter som avses i de relevanta EG-förordningarna av rådet eller i EKSG-beslutet, får varor med ursprung i det landet eller området åtnjuta förmånerna i det Allmänna preferenssystemet, under förutsättning att de exporterats från landet eller området i fråga från och med den dag som avses i artikel 93.2.







Avsnitt 2

▼M21

Länder och territorier som omfattas av bestämmelser om tullförmåner som ensidigt fastställs av gemenskapen till förmån för vissa länder eller territorier

▼M18







Underavsnitt 1

Definition av begreppet ursprungsvaror

Artikel 98

▼M21

1. Vid tillämpningen av de bestämmelser om tullförmåner som gemenskapen ensidigt fastställer till förmån för vissa länder, grupper av länder eller territorier (nedan kallade förmånsländer eller förmånsterritorier) skall, med undantag av de länder och territorier som avses i avsnitt 1 i detta kapitel och de utomeuropeiska länder och territorier som är associerade med gemenskapen, följande produkter anses ha sitt ursprung i ett förmånsland eller ett förmånsterritorium:

▼M18

a) Produkter som helt framställts i detta ►M21 förmånsland eller förmånsterritorium ◄ i enlighet med artikel 99.

b) Produkter som framställts i detta ►M21 förmånsland eller förmånsterritorium ◄ och vid vilkas tillverkning andra produkter än de som avses i a har använts, förutsatt att dessa produkter har genomgått tillräcklig bearbetning eller förädling i enlighet med artikel 100.

2. Vid tillämpningen av detta avsnitt skall produkter med ursprung i gemenskapen enligt punkt 3 som i ett ►M21 förmånsland eller förmånsterritorium ◄ undergår bearbetning eller förädling utöver den som beskrivs i artikel 101 anses ha sitt ursprung i detta ►M21 förmånsland eller förmånsterritorium ◄ .

3. Punkt 1 skall på motsvarande sätt gälla för att fastställa ursprunget för de produkter som framställs i gemenskapen.

Artikel 99

1. Följande produkter skall anses helt framställda antingen i ett ►M21 förmånsland eller förmånsterritorium ◄ eller i gemenskapen:

a) Mineraliska produkter som utvunnits ur deras jord eller havsbotten.

b) Vegetabiliska produkter som skördats där.

c) Levande djur som fötts och uppfötts där.

d) Produkter som har erhållits från levande djur som uppfötts där.

e) Produkter från jakt och fiske som utövats där.

f) Produkter från havsfiske och andra produkter som hämtats ur havet utanför deras territorialvatten av deras fartyg.

g) Produkter som tillverkats ombord på deras fabriksfartyg uteslutande av produkter som avses i f.

h) Begagnade föremål som tillvaratagits där och som endast kan användas för återvinning av råvaror.

i) Avfall och skrot som uppkommit vid tillverkningsprocesser som ägt rum där.

j) Produkter som utvunnits från eller under havsbotten utanför deras territorialvatten, förutsatt att de har ensamrätt att bearbeta denna havsbotten eller lager under denna.

k) Varor som producerats där uteslutande av de produkter som anges i a — j.

2. Med uttrycket ”deras fartyg” eller ”deras fabriksfartyg” i punkt 1 f och 1 g avses endast fartyg och fabriksfartyg

— som är registrerade eller anmälda för registrering i ►M21 förmånslandet eller förmånsterritoriet ◄ eller i en medlemsstat,

— som för ett ►M21 förmånslands eller förmånsterritoriums ◄ eller en medlemsstats flagg,

— som till minst 50 procent ägs av medborgare i ►M21 förmånslandet eller förmånsterritoriet ◄ eller i medlemsstater, eller av ett bolag med huvudkontor i det ►M21 förmånslandet eller förmånsterritoriet ◄ eller i en av medlemsstaterna, och vars direktör eller direktörer, styrelseordförande, samt majoriteten av styrelseledamöter är medborgare i ►M21 förmånslandet eller förmånsterritoriet ◄ eller i medlemsstaterna och vidare, i fråga om företag, vars kapital till minst hälften tillhör detta ►M21 förmånsland eller förmånsterritorium ◄ eller medlemsstaterna, deras offentliga organ eller deras medborgare,

— vilkas befälhavare och övriga befäl är medborgare i ►M21 förmånslandet eller förmånsterritoriet ◄ eller i medlemsstater, och

— vilkas besättning till minst 75 procent består av medborgare i ►M21 förmånslandet eller förmånsterritoriet ◄ eller i medlemsstaterna.

3. Med uttrycket ” ►M21 förmånsland eller förmånsterritorium ◄ ” och ”gemenskapen” skall även avses ►M21 förmånslandets eller förmånsterritoriets ◄ eller medlemsstaternas territorialvatten.

4. Fartyg som är verksamma på öppna havet, inbegripet fabriksfartyg på vilka den fångade fisken bearbetas eller förädlas, skall anses ingå i det ►M21 förmånslands eller förmånsterritoriums ◄ eller den medlemsstats territorium som de tillhör, förutsatt att de uppfyller de villkor som fastställs i punkt 2.

Artikel 100

Vid tillämpningen av artikel 98 skall produkter som inte är helt framställda i ett ►M21 förmånsland eller förmånsterritorium ◄ eller i gemenskapen anses vara tillräckligt bearbetade eller förädlade om villkoren i förteckningen i bilaga 15 är uppfyllda.

Dessa villkor anger i fråga om alla produkter som omfattas av detta avsnitt den bearbetning eller förädling som måste utföras på icke-ursprungsmaterial som används vid tillverkningen och tillämpas endast med avseende på sådant material.

Om en produkt, som erhållit ursprungsstatus därför att den uppfyller villkoren i förteckningen för denna produkt, används vid tillverkningen av en annan produkt, skall de tillämpliga villkoren för den produkt i vilken den ingår inte vara tillämpliga på den, och ingen hänsyn skall tas till det icke-ursprungsmaterial som kan ha använts när den tillverkades.

Artikel 101

▼M22

1. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 2 skall följande åtgärder anses utgöra otillräcklig bearbetning el