02017R2226 — SV — 09.10.2018 — 001.002

Den här texten är endast avsedd som ett dokumentationshjälpmedel och har ingen rättslig verkan. EU-institutionerna tar inget ansvar för innehållet. De autentiska versionerna av motsvarande rättsakter, inklusive ingresserna, publiceras i Europeiska unionens officiella tidning och finns i EUR-Lex. De officiella texterna är direkt tillgängliga via länkarna i det här dokumentet

Ändrad genom:





Rättad genom:









▼B

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) 2017/2226

av den 30 november 2017

om inrättande av ett in- och utresesystem för registrering av in- och utreseuppgifter och av uppgifter om nekad inresa för tredjelandsmedborgare som passerar medlemsstaternas yttre gränser, om fastställande av villkoren för åtkomst till in- och utresesystemet för brottsbekämpande ändamål och om ändring av konventionen om tillämpning av Schengenavtalet och förordningarna (EG) nr 767/2008 och (EU) nr 1077/2011







KAPITEL 1

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 1

Syfte

1. Genom denna förordning inrättas ett in- och utresesystem för

a) registrering och lagring av datum, tidpunkt och plats för in- och utresa för tredjelandsmedborgare som passerar medlemsstaternas gränser vid vilka in- och utresesystemet har tagits i drift,

b) beräkning av längden på den tillåtna vistelsen för dessa tredjelandsmedborgare,

c) generering av varningar till medlemsstaterna när den tillåtna vistelsen har löpt ut, samt

d) registrering och lagring av datum, tidpunkt och plats för nekad inresa för tredjelandsmedborgare vars inresa för en kortare vistelse har nekats samt vilken myndighet i medlemsstaten som nekade inresan och skälen till nekad inresa.

2. I syfte att förebygga, förhindra, upptäcka och utreda terroristbrott eller andra grova brott fastställs i denna förordning också de villkor enligt vilka utsedda myndigheter i medlemsstaterna och Europol kan få åtkomst till in- och utresesystemet för sökningar.

Artikel 2

Tillämpningsområde

1. Denna förordning är tillämplig på

a) tredjelandsmedborgare som beviljats inresa för en kortare vistelse till medlemsstaternas territorium och som underkastas in- och utresekontroller i enlighet med förordning (EU) 2016/399 när de passerar de gränser vid vilka in- och utresesystemet har tagits i drift, och

b) tredjelandsmedborgare vid inresa till och utresa från medlemsstaternas territorium vilka

i) ►C1 är familjemedlemmar till en unionsmedborgare och som omfattas av direktiv 2004/38/EG ◄ eller till en tredjelandsmedborgare som i enlighet med en överenskommelse mellan å ena sidan unionen och dess medlemsstater och å andra sidan ett tredjeland åtnjuter fri rörlighet som är likvärdig med unionsmedborgarnas, och

ii) inte innehar ett uppehållskort som avses i direktiv 2004/38/EG eller ett uppehållstillstånd enligt rådets förordning (EG) nr 1030/2002 ( 1 ).

2. Denna förordning är också tillämplig på tredjelandsmedborgare vars inresa för en kortare vistelse till medlemsstaternas territorium nekas i enlighet med artikel 14 i förordning (EU) 2016/399.

3. Denna förordning är inte tillämplig på

a) tredjelandsmedborgare vilka ►C1 är familjemedlemmar till en unionsmedborgare och som omfattas av direktiv 2004/38/EG ◄ och vilka innehar ett sådant uppehållskort som avses i det direktivet, oavsett om de åtföljer eller ansluter sig till den unionsmedborgaren,

b) tredjelandsmedborgare vilka är familjemedlemmar till en tredjelandsmedborgare, oavsett om de åtföljer eller ansluter sig till den tredjelandsmedborgaren, där

i) den tredjelandsmedborgaren i enlighet med en överenskommelse mellan unionen och dess medlemsstater å ena sidan och ett tredjeland å andra sidan åtnjuter fri rörlighet som är likvärdig med unionsmedborgarnas, och

ii) dessa tredjelandsmedborgare innehar ett sådant uppehållskort som avses i direktiv 2004/38/EG eller ett uppehållstillstånd enligt förordning (EG) nr 1030/2002,

c) andra innehavare av sådana uppehållstillstånd som avses i artikel 2.16 i förordning (EU) 2016/399 än de som omfattas av leden a och b i den här punkten,

d) tredjelandsmedborgare som utövar sin rätt till rörlighet i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/66/EU ( 2 ) eller Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/801 ( 3 ),

e) innehavare av viseringar för längre vistelse,

f) medborgare i Andorra, Monaco och San Marino samt ►C1 innehavare av pass som utfärdats av Vatikanstaten eller Heliga stolen, ◄

g) personer eller personkategorier som är undantagna från in- och utresekontroller eller omfattas av särskilda regler om gränskontroll som avses i artikel 6a.3 g i förordning (EU) 2016/399,

h) personer eller personkategorier som avses i artikel 6a.3 h, i, j och k i förordning (EU) 2016/399.

4. Bestämmelserna i denna förordning avseende beräkningen av den tillåtna vistelsens längd och genereringen av varningar till medlemsstaterna när den tillåtna vistelsen har löpt ut är inte tillämpliga på tredjelandsmedborgare som

a) ►C1 är familjemedlemmar till en unionsmedborgare och som omfattas av direktiv 2004/38/EG ◄ eller till en tredjelandsmedborgare som åtnjuter fri rörlighet som är likvärdig med unionsmedborgarnas enligt en överenskommelse mellan unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och ett tredjeland, å andra sidan, och

b) inte innehar ett uppehållskort som avses i direktiv 2004/38/EG eller ett uppehållstillstånd enligt förordning (EG) nr 1030/2002.

Artikel 3

Definitioner

1. I denna förordning gäller följande definitioner:

1. yttre gränser : yttre gränser enligt definitionen i artikel 2.2 i förordning (EU) 2016/399.

2. inre gränser : inre gränser enligt definitionen i artikel 2.1 i förordning (EU) 2016/399.

3. gränsmyndighet : den gränskontrolltjänsteman som i enlighet med nationell rätt tilldelats uppgiften att genomföra in- och utresekontroller enligt definitionen i artikel 2.11 i förordning (EU) 2016/399.

4. invandringsmyndighet : den behöriga myndighet som i enlighet med nationell rätt är ansvarig för ett eller flera av följande, nämligen a) att inom medlemsstaternas territorium kontrollera om villkoren för inresa till eller vistelse på medlemsstaternas territorium är uppfyllda, b) att granska villkoren för och fatta beslut när det gäller tredjelandsmedborgares bosättning inom medlemsstaternas territorium i den mån den myndigheten inte är en beslutande myndighet enligt definitionen i artikel 2 f i Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/32/EU ( 4 ) och, i tillämpliga fall, ge råd i enlighet med rådets förordning (EG) nr 377/2004 ( 5 ), c) tredjelandsmedborgares återvändande till ett ursprungs- eller transittredjeland.

5. viseringsmyndighet : en viseringsmyndighet enligt definitionen i artikel 4.3 i förordning (EG) nr 767/2008.

6. tredjelandsmedborgare : varje person som inte är unionsmedborgare i den mening som avses i artikel 20.1 i EUF-fördraget, med undantag av personer som enligt överenskommelser mellan unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och tredjeländer, å andra sidan, åtnjuter en rätt till fri rörlighet som är likvärdig med unionsmedborgarnas.

7. resehandling : pass eller motsvarande handling som ger innehavaren rätt att passera de yttre gränserna och som kan påföras en visering.

8. kortare vistelse : en vistelse inom medlemsstaternas territorium som inte överstiger 90 dagar under en 180-dagarsperiod som avses i artikel 6.1 i förordning (EU) 2016/399.

9. visering för kortare vistelse : en visering enligt definitionen i artikel 2.2 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 810/2009 ( 6 )

10. nationell visering för kortare vistelse : ett tillstånd som av en medlemsstat som inte tillämpar Schengenregelverket fullt ut utfärdats för en planerad vistelse inom den medlemsstatens territorium som inte överstiger 90 dagar under en 180-dagarsperiod.

11. tillåten vistelse : det exakta antalet dagar under vilka en tredjelandsmedborgare lagligen har tillåtelse att vistas på medlemsstaternas territorium, räknat från inresedatumet i enlighet med tillämpliga bestämmelser.

12. ansvarig medlemsstat : den medlemsstat som har fört in uppgifter i in- och utresesystemet.

13. verifiering : förfarandet att jämföra en grupp av uppgifter med en annan för att fastställa om en påstådd identitet är den riktiga (”one-to-one-check”).

14. identifiering : förfarandet att fastställa en persons identitet genom databassökning mot flera grupper av uppgifter (”one-to-many-check”).

15. alfanumeriska uppgifter : uppgifter som återges med bokstäver, siffror, särskilda tecken, mellanslag och skiljetecken.

16. uppgifter om fingeravtryck : uppgifter om de fyra fingeravtrycken av högra handens pekfinger, långfinger, ringfinger och lillfinger, om dessa finns, och annars från vänstra handen.

17. ansiktsbild : digitala bilder av ansiktet.

18. biometriska uppgifter : uppgifter om fingeravtryck och ansiktsbild.

19. person som överskridit den tillåtna vistelsen : en tredjelandsmedborgare som inte uppfyller, eller inte längre uppfyller, villkoren för längden på sin tillåtna kortare vistelse inom medlemsstaternas territorium.

20. eu-LISA : Europeiska byrån för den operativa förvaltningen av stora it-system inom området frihet, säkerhet och rättvisa, som inrättats genom förordning (EU) nr 1077/2011.

21. tillsynsmyndigheter : de tillsynsmyndigheter som inrättats i enlighet med artikel 51.1 i förordning (EU) 2016/679 och den tillsynsmyndighet som inrättats i enlighet med artikel 41.1 i direktiv (EU) 2016/680.

22. uppgifter i in- och utresesystemet : alla uppgifter som lagras i in- och utresesystemets centrala system i enlighet med artikel 14 och artiklarna 16–20.

23. brottsbekämpning : förebyggande, förhindrande, upptäckt eller utredning av terroristbrott eller andra grova brott.

24. terroristbrott : ett brott enligt nationell rätt som motsvarar eller är likvärdigt med ett av de brott som avses i direktiv (EU) 2017/541.

25. grovt brott : ett brott som motsvarar eller är likvärdigt med ett av de brott som avses i artikel 2.2 i rambeslut 2002/584/RIF om det enligt nationell rätt kan bestraffas med fängelse eller annan frihetsberövande åtgärd i minst tre år.

26. utsedd myndighet : en myndighet som utsetts av en medlemsstat i enlighet med artikel 29 som är ansvarig för att förebygga, förhindra, upptäcka eller utreda terroristbrott eller andra grova brott.

27. självbetjäningssystem : ett självbetjäningssystem enligt definitionen i artikel 2.23 i förordning (EU) 2016/399.

28. elektronisk spärr : en elektronisk spärr enligt definitionen i artikel 2.24 i förordning (EU) 2016/399.

29. andel registreringsfel : andelen registreringar med otillräcklig kvalitet vad gäller biometrisk registrering.

30. andel felaktig positiv identifiering : andelen visade träffar vid biometrisk sökning som inte avser den kontrollerade resenären.

31. andel felaktig negativ identifiering : andelen träffar som missas vid biometrisk sökning trots att biometriska uppgifter har registrerats för resenären.

2. De termer som definieras i artikel 4 i förordning (EU) 2016/679 ska ha samma betydelse i den här förordningen, i den utsträckning personuppgifter behandlas av medlemsstaternas myndigheter för de ändamål som anges i artikel 6.1 i den här förordningen.

3. De termer som definieras i artikel 3 i direktiv (EU) 2016/680 ska ha samma betydelse i den här förordningen, i den utsträckning personuppgifter behandlas av medlemsstaternas myndigheter för de ändamål som anges i artikel 6.2 i den här förordningen.

Artikel 4

Gränser där in- och utresesystemet har tagits i drift och in- och utresesystemets användning vid dessa gränser

1. In- och utresesystemet ska tas i drift vid de yttre gränserna.

2. De medlemsstater som tillämpar Schengenregelverket fullt ut ska införa in- och utresesystemet vid sina inre gränser mot medlemsstater som ännu inte tillämpar Schengenregelverket fullt ut men som har tagit in- och utresesystemet i drift.

3. De medlemsstater som tillämpar Schengenregelverket fullt ut och de medlemsstater som ännu inte tillämpar Schengenregelverket fullt ut men som har tagit in- och utresesystemet i drift ska införa in- och utresesystemet vid sina inre gränser mot de medlemsstater som ännu inte tillämpar Schengenregelverket fullt ut och som inte har tagit in- och utresesystemet i drift.

4. De medlemsstater som ännu inte tillämpar Schengenregelverket fullt ut men som har tagit in- och utresesystemet i drift ska införa in- och utresesystemet vid sina inre gränser enligt definitionen i artikel 2.1 b och c i förordning (EU) 2016/399.

5. Genom undantag från artikel 23.2 tredje och fjärde styckena och från artikel 27 ska en medlemsstat som ännu inte tillämpar Schengenregelverket fullt ut men som har tagit in- och utresesystemet i drift införa in- och utresesystemet utan biometriska funktioner vid sina inre landgränser mot en medlemsstat som ännu inte tillämpar Schengenregelverket fullt ut men som har tagit in- och utresesystemet i drift. Vid dessa inre gränser ska en tredjelandsmedborgares personakt skapas utan registrering av biometriska uppgifter om den tredjelandsmedborgaren ännu inte har registrerats i in- och utresesystemet. Biometriska uppgifter ska läggas till vid nästa gränsövergångsställe vid vilket in- och utresesystemet är i drift med biometriska funktioner.

Artikel 5

In- och utresesystemets uppbyggnad

eu-LISA ska utveckla in- och utresesystemet och säkerställa dess operativa förvaltning, inbegripet funktionerna för behandling av de biometriska uppgifter som avses i artiklarna 16.1 d och 17.1 b och c, samt lämplig säkerhet för in- och utresesystemet.

Artikel 6

In- och utresesystemets mål

1. In- och utresesystemet ska ha som mål att genom registrering, lagring och tillhandahållande av åtkomst för medlemsstaterna till de uppgifter som registreras i in- och utresesystemet,

a) effektivisera in- och utresekontroller genom beräkning och övervakning av längden på den tillåtna vistelsen vid inresa och utresa av tredjelandsmedborgare som beviljats inresa för en kortare vistelse,

b) vara till hjälp vid identifiering av tredjelandsmedborgare som inte uppfyller, eller inte längre uppfyller, villkoren för inresa till eller för kortare vistelse inom medlemsstaternas territorium,

c) göra det möjligt att identifiera och upptäcka personer som överskridit den tillåtna vistelsen och göra det möjligt för medlemsstaternas behöriga nationella myndigheter att vidta lämpliga åtgärder,

d) göra det möjligt att elektroniskt kontrollera nekade inresor i in- och utresesystemet,

e) möjliggöra automatisering av in- och utresekontroller av tredjelandsmedborgare,

f) göra det möjligt för viseringsmyndigheter att få åtkomst till information om den lagliga användningen av tidigare viseringar,

g) upplysa tredjelandsmedborgare om längden på den tillåtna vistelsen,

h) samla in statistik om in- och utresor, nekade inresor och överskridanden av den tillåtna vistelsen för tredjelandsmedborgare, för att förbättra bedömningen av risken för överskridanden och understödja en evidensbaserad uppläggning av unionens migrationspolitik,

i) bekämpa identitetsbedrägeri och missbruk av resehandlingar.

2. Målen för in- och utresesystemet ska, genom att utsedda myndigheter ges åtkomst i enlighet med de villkor som fastställs i denna förordning,

a) bidra till att förebygga, förhindra, upptäcka och utreda terroristbrott och andra grova brott,

b) göra det möjligt att generera information till utredningar som rör terroristbrott eller andra grova brott, inbegripet identifiering av gärningsmän, misstänkta personer och offer för dessa brott som passerat de yttre gränserna.

3. In- och utresesystemet ska i förekommande fall ge stöd till medlemsstater vid tillämpningen av nationella program för underlättande av gränspassage som inrättats i enlighet med artikel 8d i förordning (EU) 2016/399 för att underlätta gränspassage för tredjelandsmedborgare genom att

a) göra det möjligt för de behöriga nationella myndigheter som avses i artikel 8d i förordning (EU) 2016/399 att få åtkomst till information om tidigare kortare vistelser eller nekad inresa för prövning av ansökningar om tillträde till nationella program för underlättande av gränspassage och antagande av de beslut som avses i artikel 25 i den här förordningen,

b) underrätta gränsmyndigheterna om att tillträde beviljats till det nationella programmet för underlättande av gränspassage.

Artikel 7

In- och utresesystemets tekniska utformning

1. In- och utresesystemet ska bestå av

a) ett centralt system (in- och utresesystemets centrala system),

b) ett enhetligt nationellt gränssnitt i varje medlemsstat som grundas på gemensamma tekniska specifikationer och som är identiskt för alla medlemsstater och som gör det möjligt att på ett säkert sätt ansluta in- och utresesystemets centrala system till de nationella gränsinfrastrukturerna i medlemsstaterna,

c) en säker kommunikationskanal mellan in- och utresesystemets centrala system och Centrala VIS,

d) en kommunikationsinfrastruktur som ska vara säker och krypterad mellan in- och utresesystemets centrala system och de enhetliga nationella gränssnitten,

e) den webbtjänst som avses i artikel 13,

f) det uppgiftsregister som upprättats på central nivå vilket avses i artikel 63.2.

2. In- och utresesystemets centrala system ska hysas vid eu-LISA:s tekniska enheter. Det ska tillhandahålla de funktioner som fastställs i denna förordning i enlighet med de villkor om tillgänglighet, kvalitet och hastighet som anges i artikel 37.3.

3. Utan att det påverkar tillämpningen av kommissionens beslut 2008/602/EG ( 7 ) ska vissa maskinvaru- och programvarukomponenter i in- och utresesystemets kommunikationsinfrastruktur delas med den kommunikationsinfrastruktur för VIS som avses i artikel 1.2 i beslut 2004/512/EG. Logisk åtskillnad mellan uppgifter i VIS och i in- och utresesystemet ska säkerställas.

Artikel 8

Interoperabilitet med VIS

1. eu-LISA ska upprätta en säker kommunikationskanal mellan in- och utresesystemets centrala system och Centrala VIS för att möjliggöra interoperabilitet mellan in- och utresesystemet och VIS. Direkta sökningar mellan in- och utresesystemet och VIS ska endast vara möjliga om detta föreskrivs i såväl den här förordningen som förordning (EG) nr 767/2008. Hämtning av viseringsrelaterade uppgifter från VIS, import av sådana uppgifter till in- och utresesystemet och uppdatering av uppgifter från VIS i in- och utresesystemet ska ske automatiskt när den berörda myndigheten aktiverar funktionen i fråga.

2. Interoperabilitet ska göra det möjligt för de gränsmyndigheter som använder in- och utresesystemet att göra sökningar i VIS från in- och utresesystemet för att

a) hämta viseringsrelaterade uppgifter direkt från VIS och importera dem till in- och utresesystemet i syfte att skapa eller uppdatera en in- och utresepost eller en post om nekad inresa för en viseringsinnehavare i in- och utresesystemet i enlighet med artiklarna 14, 16 och 18 i den här förordningen och artikel 18a i förordning (EG) nr 767/2008,

b) hämta viseringsrelaterade uppgifter direkt från VIS och importera dem till in- och utresesystemet i syfte att uppdatera in- och utreseposten om en visering ogiltigförklaras, återkallas eller förlängs i enlighet med artikel 19 i den här förordningen och artiklarna 13, 14 och 18a i förordning (EG) nr 767/2008,

c) i enlighet med artikel 23 i den här förordningen och artikel 18.2 i förordning (EG) nr 767/2008 verifiera den aktuella viseringens äkthet och giltighet eller om villkoren för inresa till medlemsstaternas territorium i enlighet med artikel 6 i förordning (EU) 2016/399 är uppfyllda,

d) vid gränser vid vilka in- och utresesystemet har tagits i drift verifiera om en tredjelandsmedborgare som är undantagen från viseringskrav tidigare har registrerats i VIS i enlighet med artikel 23 i den här förordningen och artikel 19a i förordning (EG) nr 767/2008,

e) vid gränser vid vilka in- och utresesystemet har tagits i drift verifiera viseringsinnehavarens identitet genom att jämföra viseringshavarens fingeravtryck med fingeravtryck lagrade i VIS i enlighet med artikel 23 i den här förordningen och artikel 18.6 i förordning (EG) nr 767/2008 när en viseringsinnehavares identitet verifieras med hjälp av fingeravtryck.

3. Interoperabilitet ska göra det möjligt för de viseringsmyndigheter som använder VIS att göra sökningar i in- och utresesystemet från VIS för att

a) pröva viseringsansökningar och anta beslut som rör sådana ansökningar i enlighet med artikel 24 i den här förordningen och artikel 15.4 i förordning (EG) nr 767/2008,

b) för medlemsstater som ännu inte tillämpar Schengenregelverket fullt ut men som har tagit in- och utresesystemet i drift pröva ansökningar om nationell visering för kortare vistelse och anta beslut som rör sådana ansökningar,

c) uppdatera viseringsrelaterade uppgifter i in- och utreseposten om en visering ogiltigförklaras, återkallas eller förlängs i enlighet med artikel 19 i den här förordningen och artiklarna 13 och 14 i förordning (EG) nr 767/2008.

4. I fråga om driften av in- och utresesystemets webbtjänst som avses i artikel 13 ska den separata skrivskyddade databas som avses i artikel 13.5 uppdateras dagligen av VIS via en envägsextraktion av minsta nödvändiga delmängd uppgifter i VIS.

Artikel 9

Åtkomst till in- och utresesystemet för att föra in, ändra, radera och inhämta uppgifter

1. Åtkomst till in- och utresesystemet för att föra in, ändra, radera och inhämta de uppgifter som avses i artiklarna 14 och 16–20 ska begränsas till vederbörligen bemyndigad personal vid de nationella myndigheter i varje medlemsstat som är behöriga för de ändamål som fastställs i artiklarna 23–35. Åtkomsten ska begränsas till den utsträckning som är nödvändig för utförandet av dessa nationella myndigheters arbetsuppgifter för dessa ändamål och stå i proportion till de ändamål som eftersträvas.

2. Varje medlemsstat ska utse de behöriga nationella myndigheter som, vid tillämpningen av denna förordning, ska fungera som gränsmyndigheter, viseringsmyndigheter respektive invandringsmyndigheter. Den vederbörligen bemyndigade personalen vid de behöriga nationella myndigheterna ska ha åtkomst till in- och utresesystemet för att föra in, ändra, radera och inhämta uppgifter. Varje medlemsstat ska utan dröjsmål överlämna en förteckning över dessa behöriga nationella myndigheter till eu-LISA. I denna förteckning ska anges för vilka ändamål varje myndighet ska ha åtkomst till uppgifterna i in- och utresesystemet.

3. De myndigheter som har rätt att inhämta eller få åtkomst till uppgifterna i in- och utresesystemet i syfte att förebygga, förhindra, upptäcka och utreda terroristbrott eller andra grova brott ska utses i enlighet med kapitel IV.

Artikel 10

Allmänna principer

1. Varje behörig myndighet som har åtkomstbehörighet till in- och utresesystemet ska säkerställa att användningen av in- och utresesystemet är nödvändig, lämplig och proportionell.

2. Varje behörig myndighet ska säkerställa att användningen av in- och utresesystemet, inbegripet upptagningen av biometriska uppgifter, sker i enlighet med de garantier som fastställts i konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna samt i Förenta nationernas konvention om barnets rättigheter. När uppgifter om barn samlas in ska framför allt barnets bästa komma i främsta rummet.

Artikel 11

Den automatiserade beräkningsmekanismen och skyldigheten att informera tredjelandsmedborgare om den återstående tillåtna vistelsen

1. In- och utresesystemet ska innehålla en automatiserad beräkningsmekanism som för varje tredjelandsmedborgare som är registrerad i in- och utresesystemet anger den maximala längden på den tillåtna vistelsen.

Den automatiserade beräkningsmekanismen ska inte vara tillämplig på tredjelandsmedborgare vilka

a) ►C1 är familjemedlemmar till en unionsmedborgare och som omfattas av direktiv 2004/38/EG ◄ eller till en tredjelandsmedborgare som i enlighet med en överenskommelse mellan å ena sidan unionen och dess medlemsstater och å andra sidan ett tredjeland åtnjuter fri rörlighet som är likvärdig med unionsmedborgarnas, och

b) inte innehar ett uppehållskort enligt direktiv 2004/38/EG eller ett uppehållstillstånd enligt förordning (EG) nr 1030/2002.

2. Genom den automatiserade beräkningsmekanismen ska de behöriga myndigheterna

a) vid inresa informeras om den maximala längden på den tillåtna vistelsen för tredjelandsmedborgare och om huruvida det antal tillåtna inresor på grundval av en visering för kortare vistelse som utfärdats för en eller två inresor har förbrukats,

b) vid kontroller eller verifieringar som görs inom medlemsstaternas territorium informeras om längden på tredjelandsmedborgares återstående tillåtna vistelse eller överskridande av den tillåtna vistelsen,

c) vid utresa informeras om huruvida tredjelandsmedborgare överskridit den tillåtna vistelsen,

d) vid prövning och beslut om viseringsansökningar för kortare vistelse informeras om den maximala återstående längden på den tillåtna vistelsen på grundval av de planerade inresedatumen.

3. Gränsmyndigheterna ska informera tredjelandsmedborgaren om den maximala längden på den tillåtna vistelsen, varvid hänsyn ska tas till antalet inresor och den längd på vistelsen som är tillåten enligt viseringen, i enlighet med artikel 8.9 i förordning (EU) 2016/399. Informationen får tillhandahållas antingen av gränskontrolltjänstemannen vid tidpunkten för in- och utresekontroll eller med hjälp av utrustning som installerats vid gränsövergångsstället och som ger tredjelandsmedborgare möjlighet att hämta information med hjälp av den webbtjänst som avses i artikel 13.1 och 13.2 i den här förordningen.

4. För tredjelandsmedborgare som omfattas av viseringskrav och som på grundval av en visering för kortare vistelse eller en nationell visering för kortare vistelse vistas i en medlemsstat som ännu inte tillämpar Schengenregelverket fullt ut men som har tagit in- och utresesystemet i drift, ska den automatiserade beräkningsmekanismen inte ange den tillåtna vistelsen på grundval av viseringen för kortare vistelse eller den nationella viseringen för kortare vistelse.

I det fall som avses i första stycket, ska den automatiserade beräkningsmekanismen endast kontrollera

a) överensstämmelsen med den sammanlagda begränsningen på 90 dagar under en 180-dagarsperiod, och

b) överensstämmelsen med viseringens giltighetstid för viseringar för kortare vistelse.

5. I syfte att kontrollera huruvida tredjelandsmedborgare som innehar en visering för kortare vistelse som utfärdats för en eller två inresor redan har använt det antal inresor som är tillåtna enligt viseringen för kortare vistelse, ska den automatiserade beräkningsmekanismen endast ta hänsyn till antalet inresor som gjorts till de medlemsstaternas territorium som tillämpar Schengenregelverket fullt ut. Denna verifiering ska inte genomföras vid inresa till territorium som tillhör de medlemsstater som ännu inte tillämpar Schengenregelverket fullt ut men som har tagit in- och utresesystemet i drift.

6. Den automatiserade beräkningsmekanismen ska även gälla för kortare vistelser på grundval av en visering för kortare vistelse med territoriellt begränsad giltighet som utfärdats enligt artikel 25.1 b i förordning (EG) nr 810/2009. I sådana fall ska den automatiserade beräkningsmekanismen beakta den tillåtna vistelsen enligt en sådan visering, oavsett om den sammanlagda vistelsen för den berörda tredjelandsmedborgaren överstiger 90 dagar under en 180-dagarsperiod.

Artikel 12

Informationsmekanism

1. In- och utresesystemet ska innehålla en mekanism som automatiskt identifierar in- och utreseposter där det inte registrerats några utreseuppgifter direkt efter den dag då den tillåtna vistelsen löpt ut samt automatiskt identifierar poster där den maximala längden på den tillåtna vistelsen har överskridits.

2. För de tredjelandsmedborgare som passerar gränsen på grundval av ett giltigt dokument för förenklad transitering som utfärdats i enlighet med rådets förordning (EG) nr 693/2003 ( 8 ) (FTD) ska in- och utresesystemet innehålla en mekanism som automatiskt identifierar de in- och utreseposter där utreseuppgifter saknas direkt efter det att den tillåtna vistelsetiden löpt ut samt automatiskt identifierar poster ►C1 där den maximala längden på den tillåtna vistelsen har överskridits. ◄

3. De utsedda behöriga nationella myndigheterna ska i enlighet med artikel 9.2 ha tillgång till en förteckning som genererats av in- och utresesystemet och som innehåller de uppgifter som avses i artiklarna 16 och 17 om alla personer som identifierats som personer som överskridit den tillåtna vistelsen, så att dessa myndigheter kan vidta lämpliga åtgärder.

Artikel 13

Webbtjänst

1. För att tredjelandsmedborgare när som helst ska kunna kontrollera den återstående tillåtna vistelsen ska en säker internetåtkomst till en webbtjänst som eu-LISA hyser vid sina tekniska enheter ge tredjelandsmedborgare möjlighet att ange de uppgifter som krävs enligt artikel 16.1 b samt de planerade inrese- eller utresedatumen, eller båda. På grundval av detta ska webbtjänsten ge tredjelandsmedborgare ett svar i form av OK/NOT OK, inklusive information om den återstående tillåtna vistelsen.

2. Genom undantag från punkt 1 ska webbtjänsten för en planerad vistelse i en medlemsstat som ännu inte tillämpar Schengenregelverket fullt ut men som har tagit in- och utresesystemet i drift inte tillhandahålla någon information om den tillåtna vistelsen på grundval av en visering för kortare vistelse eller en nationell visering för kortare vistelse.

I det fall som avses i första stycket, ska webbtjänsten göra det möjligt för tredjelandsmedborgare att kontrollera överensstämmelsen med den sammanlagda begränsningen på 90 dagar under en 180-dagarsperiod och att ta emot information om den återstående tillåtna vistelsen enligt den begränsningen. Denna information ska tillhandahållas för vistelser under den 180-dagarsperiod som föregår sökningen i webbtjänsten eller ett planerat inrese- eller utresedatum, eller båda.

3. För att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 26.1 b i konventionen om tillämpning av Schengenavtalet ska transportörer använda webbtjänsten för att kontrollera huruvida tredjelandsmedborgare som innehar en visering för kortare vistelse som utfärdats för en eller två inresor redan har använt det antal inresor som är tillåtna enligt viseringen. Transportörer ska tillhandahålla de uppgifter som förtecknas i artikel 16.1 a, b och c i denna förordning. På grundval av detta ska webbtjänsten ge transportörer ett svar i form av OK/NOT OK. Transportörer får lagra den skickade informationen och det mottagna svaret i enlighet med tillämplig rätt. Transportörer ska inrätta ett autentiseringssystem för att säkerställa att endast behörig personal får åtkomst till webbtjänsten. Svaret i form av OK/NOT OK får inte betraktas som ett beslut om att tillåta eller neka inresa i enlighet med förordning (EU) 2016/399.

4. I syfte att genomföra artikel 26.2 i konventionen om tillämpning av Schengenavtalet eller för att lösa eventuella tvister som härrör från artikel 26 i konventionen om tillämpning av Schengenavtalet ska eu-LISA föra logg över all uppgiftsbehandling som utförs via webbtjänsten av transportörer. Dessa loggar ska visa datum och tidpunkt för varje operation, vilka uppgifter som använts för sökning, vilka uppgifter som överförts av webbtjänsten och den berörda transportörens namn.

Loggar ska lagras under en tvåårsperiod. Loggar ska på lämpligt sätt skyddas mot obehörig åtkomst.

5. Webbtjänsten ska använda en separat skrivskyddad databas som uppdateras dagligen via en envägsextraktion av minsta nödvändiga delmängd uppgifter i in- och utresesystemet och VIS. eu-LISA ska ansvara för säkerhetsaspekter i fråga om webbtjänsten och personuppgifterna i denna och för förfarandet för överföring av personuppgifter till den separata skrivskyddade databasen.

6. Webbtjänsten ska inte göra det möjligt för transportörer att kontrollera huruvida tredjelandsmedborgare som innehar en nationell visering för kortare vistelse som utfärdats för en eller två inresor redan har använt det antal inresor som är tillåtna enligt den viseringen.

7. Kommissionen ska anta genomförandeakter om närmare bestämmelser om webbtjänstens driftsvillkor och tillämpliga bestämmelser om dataskydd och säkerhet för webbtjänsten. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 68.2.







KAPITEL II

BEHÖRIGA MYNDIGHETERS INFÖRANDE OCH ANVÄNDNING AV UPPGIFTER

Artikel 14

Förfaranden för införande av uppgifter i in- och utresesystemet

1. Gränsmyndigheterna ska i enlighet med artikel 23 verifiera tredjelandsmedborgares identitet och om en tidigare personakt för personen har skapats i in- och utresesystemet. Om en tredjelandsmedborgare använder ett självbetjäningssystem för förhandsregistrering av uppgifter eller för utförande av in- och utresekontroller ska verifieringen göras med hjälp av självbetjäningssystemet.

2. Om en tidigare personakt har skapats för tredjelandsmedborgare, ska gränsmyndigheten vid behov

a) uppdatera personakten, nämligen de uppgifter som avses i artiklarna 16, 17 och 18, beroende på vad som är tillämpligt, och

b) skapa en inresepost för varje inresa och en utresepost för varje utresa i enlighet med artiklarna 16 och 17, eller, i tillämpliga fall, en post om nekad inresa i enlighet med artikel 18.

De poster som avses i led b i första stycket i denna punkt ska vara kopplade till den berörda tredjelandsmedborgarens personakt.

I tillämpliga fall ska de uppgifter som avses i artikel 19.1, 19.2, 19.4 och 19.5 läggas till i den berörda tredjelandsmedborgarens in- och utresepost. De resehandlingar och identiteter som en tredjelandsmedborgare lagligen använder ska läggas till i dennes personakt.

Om en tidigare personakt har registrerats och tredjelandsmedborgaren visar upp en giltig resehandling som skiljer sig från den som tidigare registrerats ska även de uppgifter som avses i artiklarna 16.1 d och 17.1 b uppdateras i enlighet med artikel 15.

3. Om det är nödvändigt att föra in eller uppdatera uppgifter i en viseringsinnehavares in- och utresepost får gränsmyndigheterna hämta de uppgifter som anges i artikel 16.2 c–f i den här förordningen direkt från VIS och importera dem till in- och utresesystemet, i enlighet med artikel 8 i den här förordningen och artikel 18a i förordning (EG) nr 767/2008.

4. Om en tredjelandsmedborgare inte tidigare har registrerats i in- och utresesystemet ska gränsmyndigheten skapa en personakt för tredjelandsmedborgaren genom att föra in de uppgifter som avses i artiklarna 16.1 och 16.6, 17.1 och 18.1, beroende på vad som är tillämpligt.

5. Om en tredjelandsmedborgare använder ett självbetjäningssystem för förhandsregistreringen av uppgifter ska artikel 8a i förordning (EU) 2016/399 vara tillämplig. I sådana fall får tredjelandsmedborgaren förhandsregistrera uppgifterna för personakten eller, i tillämpliga fall, de uppgifter i in- och utreseposten som behöver uppdateras. Uppgifterna ska bekräftas av gränsmyndigheterna när beslutet om att tillåta eller neka inresa har fattats i enlighet med förordning (EU) 2016/399. De uppgifter som anges i artikel 16.2 c–f i den här förordningen får hämtas och från VIS och importeras till in- och utresesystemet.

6. Om en tredjelandsmedborgare använder ett självbetjäningssystem för att utföra in- och utresekontrollerna ska artikel 8b i förordning (EU) 2016/399 vara tillämplig. I sådana fall ska den verifiering som avses i punkt 1 i den här artikeln göras med hjälp av självbetjäningssystemet.

7. Om en tredjelandsmedborgare passerar de yttre gränserna, eller de inre gränserna vid vilka kontrollerna ännu inte har upphävts, med hjälp av en elektronisk spärr ska artikel 8b i förordning (EU) 2016/399 vara tillämplig. I sådana fall ska den motsvarande registreringen av in- och utreseposten och kopplingen av denna post till den berörda personakten göras med hjälp av den elektroniska spärren.

8. I de fall den tillåtna vistelsen för en tredjelandsmedborgare som befinner sig inom en medlemsstats territorium inleds direkt efter en kortare vistelse på grundval av ett uppehållstillstånd eller en visering för längre vistelse och ingen tidigare personakt har skapats får tredjelandsmedborgaren, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 20 i den här förordningen eller artikel 12.3 i förordning (EU) 2016/399, begära att de behöriga myndigheter som avses i artikel 9.2 i den här förordningen skapar personakten och in- och utreseposten genom att föra in de uppgifter som avses i artiklarna 16.1, 16.2, 16.6 och 17.1 i den här förordningen. Istället för de uppgifter som avses i artikel 16.2 a i den här förordningen ska de föra in datum för den kortare vistelsens början och i stället för de uppgifter som enligt artikel 16.2 b i den här förordningen, ska de ange namnet på den myndighet som fört in dessa uppgifter.

Artikel 15

Tredjelandsmedborgares ansiktsbild

1. När det är nödvändigt att skapa en personakt eller att uppdatera den ansiktsbild som avses i artikel 16.1 d och artikel 17.1 b ska ansiktsbilden tas på plats.

2. Genom undantag från punkt 1 får ansiktsbilden, i undantagsfall där kvalitets- och bildupplösningsspecifikationerna för registrering i in- och utresesystemet av en ansiktsbild som tagits på plats inte kan uppfyllas, tas fram elektroniskt från chipset i de elektroniska maskinläsbara resehandlingarna. I sådana fall ska ansiktsbilden endast infogas i personakten efter elektronisk verifiering av att den ansiktsbild som är registrerad i chipset i de elektroniska maskinläsbara resehandlingarna motsvarar den ansiktsbild av den berörda tredjelandsmedborgaren som tagits på plats.

3. Varje medlemsstat ska en gång om året överlämna en rapport om tillämpningen av punkt 2 till kommissionen. Den rapporten ska innehålla antalet berörda tredjelandsmedborgare och en förklaring av de undantagsfall som uppstått.

4. Tredjelandsmedborgares ansiktsbild ska ha tillräckligt hög bildupplösning och kvalitet för att kunna användas för automatiserad biometrisk matchning.

5. Inom två år efter det att in- och utresesystemet har tagits i drift ska kommissionen utarbeta en rapport om kvalitetsstandarderna för ansiktsbilder som lagras i VIS och om möjligheterna att använda dem för biometrisk matchning i syfte att använda ansiktsbilder som lagrats i VIS vid gränserna och inom medlemsstaternas territorium för att verifiera identiteten på tredjelandsmedborgare som omfattas av viseringskrav, utan att sådana ansiktsbilder lagras i in- och utresesystemet. Kommissionen ska överlämna rapporten till Europaparlamentet och rådet. Den rapporten ska, om kommissionen anser det lämpligt, åtföljas av lagstiftningsförslag, inbegripet förslag om ändring av den här förordningen, förordning (EG) nr 767/2008, eller båda, vad gäller användningen av tredjelandsmedborgares ansiktsbilder som lagras i VIS för som avses i denna punkt.

Artikel 16

Personuppgifter för tredjelandsmedborgare som omfattas av viseringskrav

1. Vid de gränser vid vilka in- och utresesystemet har tagits i drift ska gränsmyndigheten skapa personakten för den tredjelandsmedborgare som omfattas av viseringskrav genom att föra in följande uppgifter:

a) Efternamn (familjenamn), förnamn, födelsedatum, medborgarskap och kön.

b) Resehandlingens eller resehandlingarnas typ och nummer och koden på tre bokstäver för det land som har utfärdat dem.

c) Sista giltighetsdag för resehandlingen eller resehandlingarna.

d) Den ansiktsbild som avses i artikel 15.

2. Vid varje inresa som görs av en tredjelandsmedborgare som omfattas av viseringskrav ska följande uppgifter föras in i en in- och utresepost, vid en gräns vid vilken in- och utresesystemet har tagits i drift:

a) Datum och tidpunkt för inresan.

b) Gränsövergångsställe för inresan och myndighet som tillåtit inresan.

c) I tillämpliga fall den status som tredjelandsmedborgare har och som visar att det rör sig om en tredjelandsmedborgare som

i) ►C1 är familjemedlem till en unionsmedborgare och som omfattas av direktiv 2004/38/EG ◄ eller till en tredjelandsmedborgare som i enlighet med en överenskommelse mellan å ena sidan unionen och dess medlemsstater och å andra sidan ett tredjeland åtnjuter fri rörlighet som är likvärdig med unionsmedborgarnas och

ii) inte innehar ett sådant uppehållskort enligt 2004/38/EG eller ett uppehållstillstånd enligt förordning (EG) nr 1030/2002.

▼C1

d) I tillämpliga fall, märkesnumret på en visering för kortare vistelse, inbegripet koden på tre bokstäver för den utfärdande medlemsstaten, typ av visering för kortare vistelse, slutdatum för maximala längden på den tillåtna vistelsen enligt viseringen för kortare vistelse som ska uppdateras vid varje inresa samt sista giltighetsdag för viseringen för kortare vistelse.

▼B

e) Vid den första inresan på grundval av en visering för kortare vistelse, antalet tillåtna inresor och den längd på vistelsen som är tillåten enligt den visering för kortare vistelse som anges på viseringsmärket för kortare vistelse.

f) I tillämpliga fall information som visar att viseringen för kortare vistelse utfärdats med territoriellt begränsad giltighet enligt artikel 25.1 b i förordning (EG) nr 810/2009.

g) För de medlemsstater som ännu inte tillämpar Schengenregelverket fullt ut men som har tagit in- och utresesystemet i drift, ett meddelande som i tillämpliga fall anger att tredjelandsmedborgaren har använt en nationell visering för kortare vistelse för inresan.

Den in- och utresepost som avses i första stycket ska vara kopplad till den tredjelandsmedborgarens personakt med hjälp av det individuella referensnummer som tagits fram av in- och utresesystemet när personakten skapades.

3. Vid varje utresa för en tredjelandsmedborgare som omfattas av viseringskrav ska, vid en gräns vid vilken in- och utresesystemet har tagits i drift, följande uppgifter föras in i in- och utreseposten:

a) Datum och tidpunkt för utresan.

b) Gränsövergångsställe för utresan.

Om tredjelandsmedborgaren använder en annan visering än den som registrerades i den senaste inreseposten, ska de uppgifter i in- och utreseposten som förtecknas i punkterna 2 d–g uppdateras på motsvarande sätt.

Den in- och utresepost som aves i första stycket ska vara kopplad till den tredjelandsmedborgarens personakt.

4. In- och utreseposter där det inte registrerats några utreseuppgifter direkt efter det att den tillåtna vistelsen löpt ut ska identifieras med en märkning av in- och utresesystemet, och uppgifterna rörande den tredjelandsmedborgare som omfattas av viseringskrav och som har identifierats som en person som överskridit den tillåtna vistelsen ska föras in i den förteckning som avses i artikel 12.

5. För att föra in eller uppdatera uppgifter i in- och utreseposten för en tredjelandsmedborgare som omfattas av viseringskrav får den behöriga gränsmyndigheten, i enlighet med artikel 18a i förordning (EG) nr 767/2008, från VIS hämta och till in- och utresesystemet importera de uppgifter som föreskrivs i punkt 2 c–f i denna artikel.

6. När en tredjelandsmedborgare omfattas av en medlemsstats nationella program för underlättande av gränspassage i enlighet med artikel 8d i förordning (EU) 2016/399, ska den berörda medlemsstaten föra in ett meddelande i tredjelandsmedborgarens personakt med uppgift om den medlemsstatens berörda nationella program för underlättande av gränspassage.

7. De särskilda bestämmelserna i bilaga II ska gälla för tredjelandsmedborgare som passerar gränsen på grundval av ett giltigt FTD.

Artikel 17

Personuppgifter för tredjelandsmedborgare som är undantagna från viseringskrav

1. Gränsmyndigheten ska skapa personakten för tredjelandsmedborgare som är undantagna från viseringskrav genom att föra in

a) de uppgifter som föreskrivs i artikel 16.1 a, b och c,

b) den ansiktsbild som avses i artikel 15,

c) uppgifter om fingeravtryck från den högra handen, om dessa finns, och annars motsvarande uppgifter om fingeravtryck från den vänstra handen. Uppgifterna om fingeravtryck ska ha tillräckligt hög upplösning och kvalitet för att kunna användas vid automatiserad biometrisk matchning,

d) i relevanta fall de uppgifter som föreskrivs i artikel 16.6.

2. Vad gäller de tredjelandsmedborgare som är undantagna från viseringskrav ska artikel 16.2 a, b och c, 16.3 a och b samt 16.4 gälla i tillämpliga delar.

3. Barn under tolv år ska vara undantagna från kravet på att lämna fingeravtryck.

4. Personer för vilka fingeravtryckstagning är fysiskt omöjlig ska vara undantagna från kravet på att lämna fingeravtryck.

Om det emellertid är fråga om ett tillfälligt fysiskt hinder ska detta registreras i in- och utresesystemet och ska det krävas att personen i fråga lämnar fingeravtryck vid utresan eller nästa inresa. Denna information ska raderas ur in- och utresesystemet när fingeravtryck har lämnas. Gränsmyndigheterna ska ha rätt att begära ytterligare klargöranden av skälen till att det tillfälligt är fysiskt omöjligt att lämna fingeravtryck. Medlemsstaterna ska säkerställa att det finns lämpliga förfaranden som garanterar personens värdighet om det uppstår problem vid upptagningen av fingeravtryck.

5. Om personen i fråga är undantagen från kravet på att lämna fingeravtryck i enlighet med punkterna 3 och 4 ska det särskilda datafältet markeras som ”icke tillämpligt”.

Artikel 18

Personuppgifter för tredjelandsmedborgare som har nekats inresa

1. Om ett beslut har fattats av gränsmyndigheten i enlighet med artikel 14 och bilaga V till förordning (EU) 2016/399 om att neka en sådan tredjelandsmedborgare inresa för kortare vistelse på medlemsstaternas territorium ska gränsmyndigheten, om ingen akt tidigare har registrerats i in- och utresesystemet för tredjelandsmedborgaren, skapa en personakt där den ska föra in

a) för tredjelandsmedborgare som omfattas av viseringskrav: de alfanumeriska uppgifter som krävs enligt artikel 16.1 i den här förordningen och, när så är tillämpligt, de uppgifter som avses i artikel 16.6 i den här förordningen,

b) för tredjelandsmedborgare som är undantagna från viseringskrav: de alfanumeriska uppgifter som krävs enligt artikel 17.1 i den här förordningen.

2. Om en tredjelandsmedborgare nekas inresa på grundval av led B, D eller H i del B i bilaga V till förordning (EU) 2016/399 och ingen tidigare akt med biometriska uppgifter har registrerats i in- och utresesystemet för den tredjelandsmedborgaren ska gränsmyndigheten skapa en personakt där den ska föra in de alfanumeriska uppgifter som krävs enligt artikel 16.1 eller artikel 17.1 i den här förordningen, när så är lämpligt, samt följande uppgifter:

a) För tredjelandsmedborgare som omfattas av viseringskrav: den ansiktsbild som avses i artikel 16.1 d i den här förordningen.

b) För tredjelandsmedborgare som är undantagna från viseringskrav: de biometriska uppgifter som krävs enligt artikel 17.1 b och c i den här förordningen.

c) För tredjelandsmedborgare som omfattas av viseringskrav och som inte är registrerade i VIS: den ansiktsbild som avses i artikel 16.1 d i den här förordningen och de uppgifter om fingeravtryck som avses i artikel 17.1 c i den här förordningen.

3. Genom undantag från punkt 2 i den här artikeln, i det fall då led H i del B i bilaga V till förordning (EU) 2016/399 är tillämpligt och en tredjelandsmedborgares biometriska uppgifter är registrerade i SIS vilket leder till att inresa nekas, ska tredjelandsmedborgarens biometriska uppgifter inte registreras i in- och utresesystemet.

4. Om en tredjelandsmedborgare nekas inresa på grundval av led I i del B i bilaga V till förordning (EU) 2016/399 och ingen tidigare akt med biometriska uppgifter har registrerats i in- och utresesystemet för den tredjelandsmedborgaren ska de biometriska uppgifterna registreras i in- och utresesystemet om inresan nekas på grund av att tredjelandsmedborgaren anses utgöra ett hot mot den inre säkerheten, vilket i tillämpliga fall omfattar olika aspekter av den allmänna ordningen.

5. Om en tredjelandsmedborgare nekas inresa på grundval av led J i del B i bilaga V till förordning (EU) 2016/399 ska gränsmyndigheten skapa en personakt för tredjelandsmedborgaren utan att lägga till biometriska uppgifter. Om tredjelandsmedborgaren har en elektronisk maskinläsbar resehandling ska ansiktsbilden hämtas från den.

6. Om ett beslut har fattats av gränsmyndigheten i enlighet med artikel 14 i och bilaga V till förordning (EU) 2016/399 om att neka en sådan tredjelandsmedborgare inresa för kortare vistelse på medlemsstaternas territorium ska följande uppgifter föras in i en separat post om nekad inresa:

a) Datum och tidpunkt för nekad inresa.

b) Gränsövergångsställe.

c) Myndighet som nekade inresan.

d) Det eller de led som motsvarar skälet eller skälen till att inresa nekas, i enlighet med del B i bilaga V till förordning (EU) 2016/399.

Vad gäller tredjelandsmedborgare som omfattas av viseringskrav ska dessutom de uppgifter som föreskrivs i artikel 16.2 d–g i den här förordningen föras in i posten om nekad inresa.

För att skapa eller uppdatera posten om nekad inresa för tredjelandsmedborgare som omfattas av viseringskrav får den behöriga gränsmyndigheten, i enlighet med artikel 18a i förordning (EG) nr 767/2008, från VIS hämta och till in- och utresesystemet importera de uppgifter som föreskrivs i artikel 16.2 d, e och f i den här förordningen.

7. Den post om nekad inresa som föreskrivs i punkt 6 ska kopplas till den berörda tredjelandsmedborgarens personakt.

Artikel 19

Uppgifter som ska läggas till om ett tillstånd till kortare vistelse återkallas, ogiltigförklaras eller förlängs

1. Om det fattas beslut om att återkalla eller ogiltigförklara ett tillstånd till kortare vistelse eller en visering eller om att förlänga en tillåten vistelse eller visering, ska den behöriga myndighet som har fattat beslutet lägga till följande uppgifter till den senaste relevanta in- och utreseposten:

a) Statusinformation som visar att tillståndet till kortare vistelse eller viseringen återkallats eller ogiltigförklarats eller att den tillåtna vistelsen eller viseringen förlängts.

b) Vilken myndighet som återkallat eller ogiltigförklarat tillståndet till kortare vistelse eller viseringen eller förlängt den tillåtna vistelsen eller viseringen.

c) Ort och datum för beslutet att återkalla eller ogiltigförklara tillståndet till kortare vistelse eller viseringen eller att förlänga den tillåtna vistelsen eller viseringen.

d) I tillämpliga fall det nya viseringsmärkesnumret, inbegripet koden på tre bokstäver för det utfärdande landet.

e) I tillämpliga fall den period med vilken längden på den tillåtna vistelsen förlängts.

f) I tillämpliga fall ny sista giltighetsdag för den tillåtna vistelsen eller för viseringen.

2. Om längden på den tillåtna vistelsen har förlängts i enlighet med artikel 20.2 i konventionen om tillämpning av Schengenavtalet ska den behöriga myndighet som förlängde den tillåtna vistelsen till den senaste relevanta in- och utreseposten lägga till uppgifterna om den period med vilken den tillåtna vistelsen förlängts samt, i tillämpliga fall, ange att den tillåtna vistelsen förlängdes i enlighet med artikel 20.2 b i konventionen om tillämpning av Schengenavtalet.

3. Om det fattas ett beslut om att ogiltigförklara, återkalla eller förlänga en visering ska den viseringsmyndighet som fattat beslutet omedelbart hämta de uppgifter som föreskrivs i punkt 1 i denna artikel från VIS och importera dem direkt till in- och utresesystemet i enlighet med artiklarna 13 och 14 i förordning (EG) nr 767/2008.

4. I in- och utreseposten ska det anges av vilket eller vilka skäl den kortare vistelsen återkallats eller ogiltigförklarats, dvs.

a) ett beslut om återvändande som antagits i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/115/EG ( 9 ),

b) varje annat beslut som fattats av medlemsstatens behöriga myndigheter i enlighet med nationell rätt och som får till följd att en tredjelandsmedborgare som inte uppfyller eller inte längre uppfyller villkoren för inresa till eller för vistelse inom medlemsstaternas territorium återvänder, avlägsnas eller frivilligt avreser.

5. I in- och utreseposten ska det anges av vilket eller vilka skäl längden på en tillåten vistelse förlängs.

6. När en person har avrest eller avlägsnats från medlemsstaternas territorium i enlighet med ett beslut som avses i punkt 4 i den här artikeln ska den behöriga myndigheten föra in uppgifterna i enlighet med artikel 14.2 i den motsvarande in- och utreseposten för den specifika inresan.

Artikel 20

Uppgifter som ska läggas till vid vederläggande av presumtionen om att en tredjelandsmedborgare inte uppfyller villkoren för längden på den tillåtna vistelsen

Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 22, om det inte har skapats någon personakt i in- och utresesystemet för en tredjelandsmedborgare som befinner sig på en medlemsstats territorium eller om det inte finns någon sista relevant in- och utresepost för denna tredjelandsmedborgare, får de behöriga myndigheterna presumera att tredjelandsmedborgaren inte uppfyller, eller inte längre uppfyller, villkoren för längden på den tillåtna vistelsen inom medlemsstaternas territorium.

I det fall som avses i första stycket i den här artikeln ska artikel 12 i förordning (EU) 2016/399 vara tillämplig, och om denna presumtion vederläggs i enlighet med artikel 12.3 i den förordningen ska de behöriga myndigheterna

a) vid behov skapa en personakt för tredjelandsmedborgaren i in- och utresesystemet,

b) uppdatera den senaste in- och utreseposten genom att föra in de uppgifter som saknas i enlighet med artiklarna 16 och 17 i den här förordningen, eller

c) radera en befintlig akt i de fall där artikel 35 i den här förordningen tillåter sådan radering.

Artikel 21

Reservförfaranden om det är tekniskt omöjligt att föra in uppgifter eller vid fel på in- och utresesystemet

1. När det är tekniskt omöjligt att föra in uppgifter i in- och utresesystemets centrala system, eller vid fel på in- och utresesystemets centrala system, ska de uppgifter som avses i artiklarna 16–20 tillfälligt lagras i det enhetliga nationella gränssnittet. När detta är omöjligt ska uppgifterna tillfälligt lagras lokalt i elektroniskt format. I båda fallen ska uppgifterna föras in i in- och utresesystemets centrala system så snart det är tekniskt möjligt eller felet har åtgärdats. Medlemsstaterna ska vidta lämpliga åtgärder och tillhandahålla den infrastruktur, den utrustning och de resurser som krävs för att säkerställa att sådan tillfällig lokal lagring får utföras vid vilken tidpunkt som helst och vid samtliga gränsövergångsställen.

2. Utan att det påverkar skyldigheten att utföra in- och utresekontroller enligt förordning (EU) 2016/399 ska gränsmyndigheten, i de exceptionella fall då det är tekniskt omöjligt att föra in uppgifter både i in- och utresesystemets centrala system och i det enhetliga nationella gränssnittet och tekniskt omöjligt att tillfälligt lagra uppgifterna lokalt i elektroniskt format, manuellt lagra uppgifter som avses i artiklarna 16–20 i den här förordningen, med undantag av biometriska uppgifter, och påföra tredjelandsmedborgarens resehandling en inrese- eller utresestämpel. Dessa uppgifter ska föras in i in- och utresesystemets centrala system så snart det är tekniskt möjligt.

Medlemsstaterna ska i de exceptionella fall som avses i första stycket i denna punkt underrätta kommissionen om att resehandlingarna har stämplats. Kommissionen ska anta genomförandeakter om närmare bestämmelser om den information som ska lämnas till kommissionen. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 68.2.

3. Av in- och utresesystemet ska det framgå att de uppgifter som avses i artiklarna 16–20 fördes in med tillämpning av ett reservförfarande och att biometriska uppgifter saknas i den personakt som skapats enligt punkt 2 i den här artikeln. De biometriska uppgifterna ska införas i in- och utresesystemet vid nästa gränsövergångsställe.

Artikel 22

Övergångsperiod och övergångsåtgärder

1. Under en 180-dagarsperiod efter det att in- och utresesystemet tagits i drift ska de behöriga gränsmyndigheterna beakta vistelser på medlemsstaternas territorium under de 180 dagar som föregår in- eller utresan genom att kontrollera stämplarna på resehandlingar utöver in- och utreseuppgifterna i in- och utresesystemet, för att vid in- och utresa verifiera att tredjelandsmedborgare som beviljats inresa för kortare vistelse inte har överskridit den maximala längden på den tillåtna vistelsen och, när så är relevant, vid inresa verifiera att tredjelandsmedborgaren inte har överskridit det högsta antal inresor som är tillåtna enligt den visering för kortare vistelse som utfärdats för en eller två inresor.

2. För de tredjelandsmedborgare som har rest in till medlemsstaternas territorium innan in- och utresesystemet togs i drift och lämnar det efter att in- och utresesystemet har tagits i drift ska en personakt skapas vid utresa, och datumet för denna inresa enligt stämpeln i passet ska föras in i in- och utreseposten i enlighet med artikel 16.2. Denna bestämmelse ska inte begränsas till de 180 dagar efter det att in- och utresesystemet har tagits i drift som avses i punkt 1 i den här artikeln. Om det förekommer avvikelser mellan inresestämpeln och uppgifterna i in- och utresesystemet ska stämpeln gälla.

Artikel 23

Användning av uppgifter för verifiering vid gränser vid vilka in- och utresesystemet har tagits i drift

1. Gränsmyndigheterna ska ha åtkomst till in- och utresesystemet för verifiering av tredjelandsmedborgarens identitet och tidigare registreringar, för uppdatering vid behov av uppgifterna i in- och utresesystemet och för inhämtande av uppgifter i den utsträckning som krävs för att uppgifter i samband med in- och utresekontroller ska kunna utföras.

2. Under utförandet av de uppgifter som avses i punkt 1 i den här artikeln, ska gränsmyndigheterna ha åtkomst för sökning på grundval av de uppgifter som avses i artiklarna 16.1 a, b och c samt 17.1 a.

Gränsmyndigheterna ska dessutom, för att utföra en sökning i VIS för verifiering i enlighet med artikel 18 i förordning (EG) nr 767/2008 när det gäller tredjelandsmedborgare som omfattas av viseringskrav, göra sökningen i VIS direkt från in- och utresesystemet med hjälp av samma alfanumeriska uppgifter eller, i tillämpliga fall, ►C1 söka i VIS i enlighet med artikel 18.3 i förordning (EG) nr 767/2008. ◄

Om sökningen i in- och utresesystemet med de uppgifter som anges i det första stycket i denna punkt visar att uppgifter om tredjelandsmedborgaren har registrerats i systemet, ska gränsmyndigheterna jämföra den ansiktsbild av tredjelandsmedborgaren som tagits på plats med den ansiktsbild som avses i artiklarna 16.1 d och 17.1 b i den här förordningen eller, när det gäller tredjelandsmedborgare som är undantagna från viseringskrav, verifiera fingeravtrycken med hjälp av in- och utresesystemet och, när det gäller tredjelandsmedborgare som omfattas av viseringskrav, verifiera fingeravtrycken direkt mot VIS i enlighet med artikel 18 i förordning (EG) nr 767/2008. För verifiering av viseringsinnehavares fingeravtryck med hjälp av VIS får gränsmyndigheterna göra en sökning i VIS direkt från in- och utresesystemet i enlighet med artikel 18.6 i den förordningen.

Om verifieringen av ansiktsbilden inte lyckas ska verifieringen genomföras med hjälp av fingeravtryck och vice versa.

3. Om en sökning på grundval av de uppgifter som anges i punkt 2 visar att uppgifter om tredjelandsmedborgaren har registrerats i in- och utresesystemet ska gränsmyndigheten ges åtkomst för inhämtande av uppgifterna i den berörda tredjelandsmedborgarens personakt samt i de därtill kopplade in- och utreseposterna eller posterna om nekad inresa.

4. Om sökningen på grundval av de alfanumeriska uppgifter som anges i punkt 2 i den här artikeln visar att uppgifter om tredjelandsmedborgaren inte har registrerats i in- och utresesystemet, om verifieringen av tredjelandsmedborgaren i enlighet med punkt 2 i den här artikeln inte lyckas eller om det råder oklarhet om tredjelandsmedborgarens identitet ska gränsmyndigheterna ha åtkomst till uppgifter för identifiering i enlighet med artikel 27 i denna förordning.

Utöver den identifiering som avses i första stycket i denna punkt ska följande bestämmelser gälla:

a) En verifiering av fingeravtryck med hjälp av VIS ska göras i enlighet med artikel 18.5 i förordning (EG) nr 767/2008 när det gäller tredjelandsmedborgare som omfattas av viseringskrav, om sökningen i VIS på grundval av de uppgifter som avses i artikel 18.1 i förordning (EG) nr 767/2008 visar att uppgifter om tredjelandsmedborgaren är registrerade i VIS. För detta ändamål får gränsmyndigheten göra en sökning i VIS från in- och utresesystemet i enlighet med artikel 18.6 i förordning (EG) nr 767/2008. Om verifieringen av en tredjelandsmedborgare i enlighet med punkt 2 i den här artikeln inte lyckats ska gränsmyndigheterna söka i uppgifterna i VIS för identifiering i enlighet med artikel 20 i förordning (EG) nr 767/2008.

b) En sökning i VIS ska göras i enlighet med artikel 19a i förordning (EG) nr 767/2008 när det gäller tredjelandsmedborgare som inte omfattas av viseringskrav och för vilka några uppgifter inte hittas i in- och utresesystemet efter en identifieringssökning i enlighet med artikel 27 i den här förordningen. Gränsmyndigheten får göra en sökning i VIS från in- och utresesystemet i enlighet med artikel 19a i förordning (EG) nr 767/2008.

5. Vad gäller tredjelandsmedborgare vars uppgifter redan har registrerats i in- och utresesystemet men för vilka en personakt har skapats i in- och utresesystemet av en medlemsstat som ännu inte tillämpar Schengenregelverket fullt ut men som har tagit in- och utresesystemet i drift, och vars uppgifter har införts i in- och utresesystemet på grundval av en nationell visering för kortare vistelse, ska gränsmyndigheterna inhämta uppgifter från VIS i enlighet med punkt 4 andra stycket a när tredjelandsmedborgaren för första gången efter det att personakten har skapats avser att passera gränsen till en medlemsstat som tillämpar Schengenregelverket fullt ut och vid vilken in- och utresesystemet har tagits i drift.







KAPITEL III

ANDRA MYNDIGHETERS ANVÄNDNING AV IN- OCH UTRESESYSTEMET

Artikel 24

Användning av in- och utresesystemet för att pröva och fatta beslut om viseringar

1. Viseringsmyndigheterna ska söka i in- och utresesystemet för att pröva viseringsansökningar och fatta beslut om sådana ansökningar, däribland beslut om ogiltigförklarande av, återkallande av eller förlängd giltighetstid för utfärdade viseringar, i enlighet med förordning (EG) nr 810/2009.

Dessutom ska viseringsmyndigheterna i medlemsstater som ännu inte tillämpar Schengenregelverket fullt ut men som har tagit in- och utresesystemet i drift söka i in- och utresesystemet vid prövning av ansökningar om nationell visering för kortare vistelse och antagande av beslut om sådana ansökningar, inbegripet beslut om ogiltigförklarande av, återkallande av eller förlängd giltighetstid för en nationell visering för kortare vistelse.

2. Viseringsmyndigheterna ska ges åtkomst för sökning i in- och utresesystemet direkt från VIS för sökning på grundval av någon eller några av följande uppgifter:

a) De uppgifter som avses i artikel 16.1 a, b och c.

b) Numret på ett viseringsmärke för kortare vistelse, inbegripet den kod på tre bokstäver för den utfärdande medlemsstaten som avses i artikel 16.2 d.

c) Uppgifter om fingeravtryck eller uppgifter om fingeravtryck kombinerade med ansiktsbild.

3. Om en sökning på grundval av de uppgifter som anges i punkt 2 visar att uppgifter om tredjelandsmedborgaren har registrerats i in- och utresesystemet ska viseringsmyndigheterna ges åtkomst för inhämtande av uppgifterna i den berörda tredjelandsmedborgarens personakt samt i de därtill kopplade in- och utreseposterna och posterna om nekad inresa i den personakten. Viseringsmyndigheterna ska ges åtkomst till den automatiserade beräkningsmekanismen för att fastställa den maximala återstående längden på en tillåten vistelse. Viseringsmyndigheterna ska också ges åtkomst till in- och utresesystemet och använda den automatiserade beräkningsmekanismen när de prövar och fattar beslut om en ny viseringsansökning för att automatiskt kunna fastställa den maximala längden på den tillåtna vistelsen.

4. Viseringsmyndigheter i medlemsstater som ännu inte tillämpar Schengenregelverket fullt ut men som har tagit in- och utresesystemet i drift ska ges åtkomst för sökning i in- och utresesystemet på grundval av en eller flera av de uppgifter som anges i punkt 2. Om en sökning visar att uppgifter om tredjelandsmedborgaren har registrerats i in- och utresesystemet ska de ges åtkomst för inhämtande av uppgifterna i den berörda tredjelandsmedborgarens personakt samt i de därtill kopplade in- och utreseposterna och posterna om nekad inresa i den personakten. Viseringsmyndigheterna i medlemsstater som ännu inte tillämpar Schengenregelverket fullt ut men som har tagit in- och utresesystemet i drift ska ges åtkomst till den automatiserade beräkningsmekanismen för att fastställa den maximala återstående längden på en tillåten vistelse. Viseringsmyndigheterna ska också ges åtkomst till in- och utresesystemet och använda den automatiserade beräkningsmekanismen när de prövar och fattar beslut om nya viseringsansökningar för att kunna fastställa den maximala längden på den tillåtna vistelsen.

Artikel 25

Användning av in- och utresesystemet för att pröva ansökningar om åtkomst till nationella program för underlättande av gränspassage

1. De behöriga myndigheter som avses i artikel 8d i förordning (EU) 2016/399 ska söka i in- och utresesystemet för att pröva ansökningar om åtkomst till de nationella program för underlättande av gränspassage som avses i den artikeln samt antagandet av beslut om dessa ansökningar, inbegripet beslut om att neka, återkalla eller förlänga giltighetstiden för åtkomst till nationella program för underlättande av gränspassage i enlighet med den artikeln.

2. De behöriga myndigheterna ska ges åtkomst för sökning på grundval av någon eller några av följande:

a) De uppgifter som avses i artikel 16.1 a, b och c eller de uppgifter som avses i artikel 17.1 a.

b) Uppgifter om fingeravtryck eller uppgifter om fingeravtryck kombinerade med ansiktsbild.

3. Om en sökning på grundval av de uppgifter som anges i punkt 2 visar att uppgifter om tredjelandsmedborgaren har registrerats i in- och utresesystemet ska den behöriga myndigheten ges åtkomst för inhämtande av uppgifterna i den berörda tredjelandsmedborgarens personakt samt i de därtill kopplade in- och utreseposterna och posterna om nekad inresa i den personakten.

Artikel 26

Tillgång till uppgifter för verifiering inom medlemsstaternas territorium

1. För att kunna verifiera tredjelandsmedborgares identitet, kontrollera eller verifiera om villkoren för inresa till eller vistelse på medlemsstatens territorium är uppfyllda, eller båda, ska invandringsmyndigheterna i medlemsstaterna ha åtkomst för sökning på grundval av de uppgifter som avses i artiklarna 16.1 a, b och c samt 17.1 a.

Om sökningen visar att uppgifter om tredjelandsmedborgaren har registrerats i systemet får invandringsmyndigheterna

a) jämföra den ansiktsbild av tredjelandsmedborgaren som tagits på plats med den ansiktsbild som avses i artiklarna 16.1 d och 17.1 b i den här förordningen, eller

b) verifiera fingeravtrycken från tredjelandsmedborgare som är undantagna från viseringskrav i in- och utresesystemet eller verifiera fingeravtrycken från tredjelandsmedborgare som omfattas av viseringskrav i VIS i enlighet med artikel 19 i förordning (EG) nr 767/2008.

2. Om en sökning på grundval av de uppgifter som anges i punkt 1 visar att uppgifter om tredjelandsmedborgaren har registrerats i in- och utresesystemet ska invandringsmyndigheterna ges åtkomst för sökning i den automatiserade beräkningsmekanismen, uppgifterna i den tredjelandsmedborgarens personakt, in- och utreseposterna och därtill kopplade poster om nekad inresa i den personakten.

3. Om sökningen på grundval av de uppgifter som anges i punkt 1 i den här artikeln visar att uppgifter om tredjelandsmedborgaren inte har registrerats i in- och utresesystemet, om verifieringen av tredjelandsmedborgaren misslyckas eller om det råder oklarhet om tredjelandsmedborgarens identitet ska invandringsmyndigheterna ha åtkomst till uppgifter för identifiering i enlighet med artikel 27.

Artikel 27

Åtkomst till uppgifter för identifiering

1. Gränsmyndigheterna eller invandringsmyndigheterna ska ha åtkomst för sökning på grundval av uppgifter om fingeravtryck eller uppgifter om fingeravtryck kombinerade med ansiktsbild uteslutande för att kunna identifiera eventuella tredjelandsmedborgare som kan ha registrerats tidigare i in- och utresesystemet med en annan identitet eller som inte uppfyller, eller som inte längre uppfyller villkoren för inresa till eller vistelse på medlemsstaternas territorium.

Om en sökning på grundval av uppgifter om fingeravtryck eller uppgifter om fingeravtryck kombinerade med ansiktsbild visar att det inte finns uppgifter registrerade om tredjelandsmedborgaren i in- och utresesystemet ska åtkomst till uppgifter i VIS ges för identifiering i enlighet med artikel 20 i förordning (EG) nr 767/2008. Innan identifiering görs med hjälp av VIS vid gränser vid vilka in- och utresesystemet har tagits i drift ska de behöriga myndigheterna först söka i VIS i enlighet med artikel 18 eller 19a i förordning (EG) nr 767/2008.

Om tredjelandsmedborgarens fingeravtryck inte kan användas, eller om sökningen på grundval av uppgifter om fingeravtryck eller på uppgifter om fingeravtryck kombinerade med ansiktsbild inte lyckas, ska sökningen göras på grundval av samtliga eller några av de uppgifter som avses i artiklarna 16.1 a, b och c samt 17.1 a.

2. Om en sökning på grundval av de uppgifter som anges i punkt 1 visar att uppgifter om tredjelandsmedborgaren har registrerats i in- och utresesystemet ska den behöriga myndigheten ges åtkomst för inhämtande av uppgifterna i personakten, och de därtill kopplade in- och utreseposterna och posterna om nekad inresa.

Artikel 28

Lagring av uppgifter som inhämtats från in- och utresesystemet

Uppgifter som inhämtats från in- och utresesystemet i enlighet med detta kapitel får lagras i nationella register endast om det är nödvändigt i enskilda fall, i enlighet med det syfte för vilket de inhämtades och relevant unionslagstiftning, särskilt dataskyddslagstiftning, och de får inte lagras under längre tid än vad som är nödvändigt i det enskilda fallet.







KAPITEL IV

FÖRFARANDE OCH VILLKOR FÖR ÅTKOMST TILL IN- OCH UTRESESYSTEMET FÖR BROTTSBEKÄMPANDE ÄNDAMÅL

Artikel 29

Medlemsstaternas utsedda myndigheter

1. Medlemsstaterna ska utse de myndigheter som ska ha rätt att inhämta uppgifterna i in- och utresesystemet i syfte att förebygga, förhindra, upptäcka eller utreda terroristbrott eller andra grova brott.

2. Varje medlemsstat ska föra en förteckning över de utsedda myndigheterna. Varje medlemsstat ska underrätta eu-LISA och kommissionen om sina utsedda myndigheter och får vid vilken tidpunkt som helst ändra eller ersätta denna underrättelse.

3. Varje medlemsstat ska utse en central åtkomstpunkt som ska ha åtkomst till in- och utresesystemet. Den centrala åtkomstpunkten ska verifiera att de villkor för att begära åtkomst till in- och utresesystemet som anges i artikel 32 är uppfyllda.

Den utsedda myndigheten och den centrala åtkomstpunkten får ingå i samma organisation om detta tillåts enligt nationell rätt, men den centrala åtkomstpunkten ska agera helt oberoende av den utsedda myndigheten när den fullgör sina uppgifter enligt denna förordning. Den centrala åtkomstpunkten ska vara åtskild från de utsedda myndigheterna och får inte ta emot instruktioner från dessa vad avser resultatet av verifieringen, som den ska utföra självständigt.

Medlemsstaterna får utse fler än en central åtkomstpunkt för att avspegla sin organisatoriska och administrativa struktur vid fullgörandet av sina konstitutionella eller rättsliga skyldigheter.

4. Medlemsstaterna ska underrätta eu-LISA och kommissionen om sina centrala åtkomstpunkter och får vid vilken tidpunkt som helst ändra eller ersätta sina underrättelser.

5. På nationell nivå ska varje medlemsstat föra en förteckning över de operativa enheter inom de utsedda myndigheterna som har behörighet att begära åtkomst till uppgifter i in- och utresesystemet genom den eller de centrala åtkomstpunkterna.

6. Endast vederbörligen bemyndigad personal vid den eller de centrala åtkomstpunkterna ska ha åtkomstbehörighet till in- och utresesystemet i enlighet med artiklarna 31 och 32.

Artikel 30

Europol

1. Europol ska utse en av sina operativa enheter till Europols utsedda myndighet och ska ge denna behörighet att begära åtkomst till in- och utresesystemet genom Europols centrala åtkomstpunkt som avses i punkt 2 i syfte att stödja och stärka medlemsstaternas åtgärder för att förebygga, förhindra, upptäcka och utreda terroristbrott eller andra grova brott.

2. Europol ska utse en specialiserad enhet med vederbörligen bemyndigade Europoltjänstemän till Europols centrala åtkomstpunkt. Europols centrala åtkomstpunkt ska verifiera att de villkor för att begära åtkomst till in- och utresesystemet som anges i artikel 33 är uppfyllda.

Europols centrala åtkomstpunkt ska agera oberoende när den fullgör sina uppgifter inom ramen för denna förordning och får inte ta emot instruktioner från Europols utsedda myndighet vad avser resultatet av verifieringen.

Artikel 31

Förfarande för åtkomst till in- och utresesystemet för brottsbekämpande ändamål

1. En operativ enhet som avses i artikel 29.5 ska lämna en motiverad elektronisk eller skriftlig begäran till den centrala åtkomstpunkt som avses i artikel 29.3 för åtkomst till uppgifterna i in- och utresesystemet. Vid mottagande av en begäran om åtkomst ska den centrala åtkomstpunkten verifiera om de villkor för åtkomst som avses i artikel 32 är uppfyllda. Om villkoren för åtkomst är uppfyllda ska den centrala åtkomstpunkten behandla begäran. De uppgifter i in- och utresesystemet till vilka åtkomst ges ska överföras till en operativ enhet som avses i artikel 29.5 på ett sådant sätt att uppgifternas säkerhet inte äventyras.

2. I ett brådskande fall där det är nödvändigt att avvärja en överhängande fara för en persons liv som är kopplad till ett terroristbrott eller ett annat grovt brott ska den centrala åtkomstpunkt som avses i artikel 29.3 behandla begäran omedelbart och ska först i efterhand verifiera att alla villkor som avses i artikel 32 är uppfyllda, däribland om det verkligen var fråga om ett brådskande fall. Efterhandsverifieringen ska äga rum utan oskälig fördröjning och under alla omständigheter senast sju arbetsdagar efter det att begäran har behandlats.

3. Om det vid efterhandsverifieringen fastställs att åtkomsten till uppgifter i in- och utresesystemet inte var motiverad ska alla myndigheter som har haft åtkomst till uppgifterna radera de uppgifter från in- och utresesystemet till vilka åtkomst gavs och informera de relevanta centrala åtkomstpunkterna i den medlemsstat i vilken begäran gjorts om att raderingen har skett.

Artikel 32

Villkor för åtkomst till uppgifter i in- och utresesystemet för utsedda myndigheter

1. Utsedda myndigheter får ha åtkomst till in- och utresesystemet för sökningar om samtliga följande villkor är uppfyllda:

a) Åtkomst för sökningar är nödvändig för att förebygga, förhindra, upptäcka ►C1 eller utreda ett terroristbrott eller annat grovt brott. ◄

b) Åtkomst för sökningar är nödvändig och proportionell i ett särskilt fall.

c) Det finns bevis för eller rimliga skäl att anta att inhämtande av uppgifter i in- och utresesystemet kommer att bidra till att brotten i fråga förebyggs, förhindras, upptäcks eller utreds, särskilt om det finns välgrundade misstankar om att den brottsmisstänkte, gärningsmannen eller offret för ett terroristbrott eller ett annat grovt brott omfattas av någon av kategorierna i denna förordning.

2. Åtkomst till in- och utresesystemet som ett verktyg för att identifiera en okänd brottsmisstänkt, en gärningsman eller ett misstänkt offer för ett terroristbrott eller ett annat grovt brott ska tillåtas när följande villkor är uppfyllda utöver dem som anges i punkt 1:

a) En tidigare sökning har gjorts i nationella databaser.

b) När det gäller sökningar på grundval av fingeravtryck har en tidigare sökning gjorts i de övriga medlemsstaternas system för automatisk identifiering av fingeravtryck inom ramen för beslut 2008/615/RIF, i de fall där jämförelser av fingeravtryck är tekniskt tillgängliga och den sökningen antingen har slutförts fullständigt eller inte har kunnat slutföras inom två dagar.

De ytterligare villkoren i första stycket a och b ska emellertid inte gälla om det finns rimliga skäl att anta att en jämförelse med de övriga medlemsstaternas system inte skulle leda till att den registrerade personens identitet kan verifieras eller om det i ett brådskande fall är nödvändigt att avvärja en överhängande fara för en persons liv som är kopplad till ett terroristbrott eller ett annat grovt brott. Dessa rimliga skäl ska anges i den elektroniska eller skriftliga begäran som lämnas av den utsedda myndighetens operativa enhet till den eller de centrala åtkomstpunkterna.

En begäran om sökning i VIS på samma registrerade person får lämnas in parallellt med en begäran om sökning i in- och utresesystemet i enlighet med villkoren i rådets beslut 2008/633/RIF ( 10 ).

3. Åtkomst till in- och utresesystemet som ett verktyg för att inhämta uppgifter om resehistorik eller vistelsetid på medlemsstaternas territorium gällande en känd brottsmisstänkt, gärningsman eller misstänkt offer för ett terroristbrott eller ett annat grovt brott ska tillåtas när de villkor som anges i punkt 1 är uppfyllda.

4. Sökning i in- och utresesystemet för identifiering i enlighet med vad som avses i punkt 2 ska begränsas till sökningar i personakten på grundval av någon eller några av följande uppgifter i in- och utresesystemet:

a) Fingeravtryck från tredjelandsmedborgare som är undantagna från viseringskrav eller från innehavare av ett FTD. För denna sökning i in- och utresesystemet får fingeravtrycksspår användas och därför jämföras med fingeravtryck lagrade i in- och utresesystemet.

b) Ansiktsbild.

Sökning i in- och utresesystemet ska vid en träff ge åtkomst till alla övriga uppgifter i personakten som anges i artiklarna 16.1, 16.6, 17.1 och 18.1.

5. Sökning i in- och utresesystemet efter resehistoriken för tredjelandsmedborgaren i fråga ska vara begränsad till sökningar på grundval av någon eller några av följande uppgifter i in- och utresesystemet i personakten, i in- och utreseposterna eller i posten om nekad inresa:

a) Efternamn (familjenamn), förnamn, födelsedatum, medborgarskap och kön.

b) Resehandlingens eller resehandlingarnas typ och nummer, det utfärdande landets kod på tre bokstäver och resehandlingens sista giltighetsdag.

c) Viseringsmärkets nummer och viseringens sista giltighetsdag.

d) Fingeravtryck, inklusive fingeravtrycksspår.

e) Ansiktsbild.

f) Datum och tidpunkt för inresan, myndighet som tillät inresan och gränsövergångsställe för inresan.

g) Datum och tidpunkt för utresan och gränsövergångsställe för utresan.

Sökning i in- och utresesystemet ska vid en träff ge åtkomst till de uppgifter som anges i första stycket, liksom till alla övriga uppgifter i personakten, in- och utreseposterna och posterna om nekad inresa, inbegripet uppgifter som i enlighet med artikel 19 förts in om återkallande eller förlängning av ett tillstånd för kortare vistelse.

Artikel 33

Förfarande och villkor för Europols åtkomst till uppgifter i in- och utresesystemet

1. Europol ska ha åtkomst för sökning i in- och utresesystemet om samtliga följande villkor är uppfyllda:

a) Sökningen är nödvändig för att stödja och stärka medlemsstaternas arbete med att förebygga, förhindra, upptäcka eller utreda terroristbrott eller andra grova brott som omfattas av Europols mandat.

b) Sökningen är nödvändig och proportionell i ett särskilt fall.

c) Det finns bevis för eller rimliga skäl att anta att inhämtande av uppgifter i in- och utresesystemet kommer att bidra till att brotten i fråga förebyggs, förhindras, upptäcks eller utreds, särskilt om det finns välgrundade misstankar om att den brottsmisstänkte, gärningsmannen eller offret för ett terroristbrott eller ett annat grovt brott omfattas av någon av kategorierna i denna förordning.

2. Åtkomst till in- och utresesystemet som ett verktyg för att identifiera en okänd brottsmisstänkt, gärningsman eller ett misstänkt offer för ett terroristbrott eller ett annat grovt brott ska tillåtas om de villkor som anges i punkt 1 är uppfyllda och den prioriterade sökningen efter uppgifter som är lagrade i de databaser som är tekniskt och lagligen tillgängliga för Europol inte har gjort det möjligt att identifiera den berörda personen.

En begäran om sökning i VIS på samma registrerade person får lämnas in parallellt med en begäran om sökning i in- och utresesystemet i enlighet med villkoren i beslut 2008/633/RIF.

3. Villkoren i artikel 32.3, 32.4 och 32.5 ska gälla i enlighet med detta.

4. Europols utsedda myndighet får lämna en motiverad elektronisk begäran om åtkomst till alla uppgifter i in- och utresesystemet eller en viss uppsättning uppgifter i in- och utresesystemet till den centrala åtkomstpunkt för Europol som avses i artikel 30.2. Vid mottagande av en begäran om åtkomst ska Europols centrala åtkomstpunkt verifiera om de villkor för åtkomst som avses i punkterna 1 och 2 i den här artikeln är uppfyllda. Om samtliga villkor för åtkomst är uppfyllda ska den vederbörligen bemyndigade personalen vid den centrala åtkomstpunkten för Europol behandla begäran. De uppgifter i in- och utresesystemet till vilka åtkomst ges ska överföras till Europols utsedda myndighet på ett sådant sätt att uppgifternas säkerhet inte äventyras.

5. Europol ska endast behandla information som erhållits genom en sökning på grundval av uppgifter i in- och utresesystemet med tillstånd från ursprungsmedlemsstaten. Detta tillstånd ska inhämtas genom den medlemsstatens nationella Europolenhet.







KAPITEL V

LAGRING OCH ÄNDRING AV UPPGIFTER

Artikel 34

Lagringsperiod för uppgifter

1. Varje in- och utresepost eller post om nekad inresa som är kopplad till en personakt ska lagras i in- och utresesystemets centrala system i tre år räknat från dagen för utreseposten eller posten om nekad inresa, beroende på vad som är tillämpligt.

2. Varje personakt och därtill kopplade in- och utreseposter eller poster om nekad inresa ska lagras i in- och utresesystemets centrala system i tre år och en dag räknat från dagen för den sista utreseposten eller posten om nekad inresa om det inte registrerats någon inresa inom tre år från dagen för den sista utreseposten eller posten om nekad inresa.

3. Om det inte finns någon utresepost efter den dag då den tillåtna vistelsetiden löpte ut ska uppgifterna lagras under en period av fem år räknat från sista dagen för den tillåtna vistelsen. In- och utresesystemet ska tre månader i förväg automatiskt underrätta medlemsstaterna om den planlagda raderingen av uppgifter om personer som överskridit den tillåtna vistelsen så att de kan vidta lämpliga åtgärder.

4. Genom undantag från punkt 1 ska varje in- och utresepost som registreras för tredjelandsmedborgare som har den status som avses i artikel 2.1 b lagras i in- och utresesystemet i högst ett år efter dessa tredjelandsmedborgares utresa. Om det inte finns någon utresepost ska uppgifterna lagras under fem år från dagen för den senaste inreseposten.

5. Efter utgången av den lagringsperiod som avses i punkterna 1–4 ska dessa uppgifter automatiskt raderas från in- och utresesystemets centrala system.

Artikel 35

Ändring av uppgifter och radering av uppgifter i förtid

1. Den ansvariga medlemsstaten ska ha rätt att ändra uppgifter som den har fört in i in- och utresesystemet genom att rätta, komplettera eller radera dem.

2. Om den ansvariga medlemsstaten anser sig ha stöd för att uppgifter som registrerats i in- och utresesystemet är oriktiga i sak eller ofullständiga eller för att uppgifter behandlats i in- och utresesystemet i strid med denna förordning ska den kontrollera de berörda uppgifterna och, om så krävs, rätta eller komplettera dem i, eller radera dem från, in- och utresesystemet och, i tillämpliga fall, från den förteckning över identifierade personer som avses i artikel 12.3. Uppgifterna får också kontrolleras och rättas, kompletteras eller raderas på begäran av den berörda personen i enlighet med artikel 52.

3. Genom undantag från punkterna 1 och 2 i den här artikeln ska en annan medlemsstat än den ansvariga medlemsstaten, om den anser sig ha stöd för att uppgifter som registrerats i in- och utresesystemet är oriktiga i sak eller ofullständiga eller för att uppgifter behandlats i in- och utresesystemet i strid med denna förordning, kontrollera de berörda uppgifterna – om en sådan kontroll kan göras utan samråd med den ansvariga medlemsstaten – och, om så krävs, rätta eller komplettera dem i, eller radera dem från, in- och utresesystemet och, i tillämpliga fall, från den förteckning över identifierade personer som avses i artikel 12.3. Om det inte är möjligt att kontrollera uppgifterna utan att samråda med den ansvariga medlemsstaten ska medlemsstaten inom sju dagar kontakta myndigheterna i den ansvariga medlemsstaten och den ansvariga medlemsstaten inom en månad kontrollera om uppgifterna är korrekta och om behandlingen av dem i in- och utresesystemet var laglig. Uppgifterna får också kontrolleras och rättas, kompletteras eller raderas på begäran av den berörda tredjelandsmedborgaren i enlighet med artikel 52.

4. Om en medlemsstat anser sig ha stöd för att viseringsuppgifter som registrerats i in- och utresesystemet är oriktiga i sak eller ofullständiga eller för att uppgifterna behandlats i in- och utresesystemet i strid med denna förordning ska den först kontrollera med hjälp av VIS om uppgifterna är korrekta och om så krävs rätta eller komplettera dem i, eller radera dem från, in- och utresesystemet. Om de uppgifter som registrerats i VIS är desamma som i in- och utresesystemet ska den i enlighet med artikel 24.2 i förordning (EG) nr 767/2008 omedelbart via VIS informera den medlemsstat som har ansvar för att föra in uppgifterna i VIS. Den medlemsstat som har ansvar för att föra in uppgifterna i VIS ska kontrollera de berörda uppgifterna och om nödvändigt omedelbart rätta, komplettera eller radera dem från VIS och informera den berörda medlemsstaten, som vid behov utan dröjsmål ska rätta eller komplettera dem i, eller radera dem från, in- och utresesystemet och, i tillämpliga fall, förteckning över identifierade personer som avses i artikel 12.3.

5. De uppgifter om identifierade personer som avses i artikel 12 ska utan dröjsmål raderas från den förteckning som avses i den artikeln och rättas eller kompletteras i in- och utresesystemet om den berörda tredjelandsmedborgaren tillhandahåller bevis i enlighet med lagstiftningen i den ansvariga medlemsstaten eller den medlemsstat till vilken begäran ställts för att han eller hon varit tvungen att överskrida den tillåtna vistelsetiden på grund av oförutsebara och allvarliga händelser, fått laglig rätt till vistelse eller med anledning av ett fel. Utan att det påverkar tillgängliga administrativa prövningsförfaranden eller prövningsförfaranden utanför domstol ska tredjelandsmedborgaren ha tillgång till ett effektivt rättsmedel för att säkerställa att uppgifterna rättas, kompletteras eller raderas.

6. Om en tredjelandsmedborgare har erhållit medborgarskap i en medlemsstat eller kommit att omfattas av tillämpningsområdet för artikel 2.3 före utgången av den tillämpliga period som avses i artikel 34 ska personakten och de därtill kopplade in- och utreseposterna i enlighet med artiklarna 16 och 17 och posterna om nekad inresa i enlighet med artikel 18 utan dröjsmål och i alla händelser senast fem arbetsdagar räknat från den dag då tredjelandsmedborgaren erhöll medborgarskap i medlemsstaten eller kom att omfattas av tillämpningsområdet för artikel 2.3 före utgången av den period som avses i artikel 34 raderas från in- och utresesystemet och, i tillämpliga fall, från den förteckning över identifierade personer som avses i artikel 12.3 av

a) den medlemsstat vars medborgarskap har erhållits, eller

b) den medlemsstat som utfärdat uppehållstillståndet, uppehållskortet eller viseringen för längre vistelse.

Om en tredjelandsmedborgare har erhållit medborgarskap i Andorra, Monaco eller San Marino, ►C1 eller om tredjelandsmedborgaren är i besittning av ett pass som utfärdats av Vatikanstaten eller Heliga stolen, ska han eller hon informera ◄ de behöriga myndigheterna i nästföljande medlemsstat som han eller hon reser in i om denna ändring. Den medlemsstaten ska utan dröjsmål radera personens uppgifter från in- och utresesystemet. Tredjelandsmedborgaren i fråga ska ha tillgång till ett effektivt rättsmedel för att säkerställa att uppgifterna raderas.

7. In- och utresesystemets centrala system ska omedelbart informera alla medlemsstater om radering av uppgifter i in- och utresesystemet och, i tillämpliga fall, från den förteckning över identifierade personer som överskridit den tillåtna vistelsen som avses i artikel 12.3.

8. Om en annan medlemsstat än den ansvariga medlemsstaten har rättat, kompletterat eller raderat uppgifter i enlighet med denna förordning ska den medlemsstaten bli den medlemsstat som är ansvarig för eller raderingen. I in- och utresesystemet registreras samtliga rättelser, kompletteringar och raderingar av uppgifter.







KAPITEL VI

UTVECKLING, DRIFT OCH ANSVAR

Artikel 36

Antagande av genomförandeakter från kommissionens sida före utvecklingen

Kommissionen ska anta de genomförandeakter som är nödvändiga för att man ska kunna utveckla och tekniskt genomföra in- och utresesystemets centrala system, de enhetliga nationella gränssnitten, kommunikationsinfrastrukturen, den webbtjänst som avses i artikel 13 och det uppgiftsregister som avses i artikel 63.2, särskilt åtgärder för

a) specifikationerna för kvalitet, bildupplösning och användning av fingeravtryck för biometrisk verifiering och identifiering i in- och utresesystemet,

b) specifikationerna för kvalitet, bildupplösning och användning av ansiktsbilden för biometrisk verifiering och identifiering i in- och utresesystemet, inbegripet för ansiktsbilder som tagits på plats eller tagits fram elektroniskt från den elektroniska maskinläsbara resehandlingen,

c) införande av uppgifter i enlighet med artiklarna 16–20,

d) åtkomst till uppgifter i enlighet med artiklarna 23–33,

e) ändring och radering i förtid av uppgifter i enlighet med artikel 35,

f) registerföring och åtkomst till loggarna i enlighet med artikel 46,

g) prestationskrav, inklusive minimispecifikationer för teknisk utrustning och krav i fråga om in- och utresesystemets biometriska prestanda, särskilt vad gäller kraven i fråga om andel felaktig positiv identifiering, andel felaktig negativ identifiering och andel registreringsfel,

h) specifikationerna och villkoren för den webbtjänst som avses i artikel 13, inklusive särskilda bestämmelser om dataskydd i de fall sådana tillhandahålls av eller till transportörer,

i) uppnåendet och utformningen på hög nivå av interoperabilitet som avses i artikel 8,

j) specifikationerna och villkoren för det uppgiftsregister som avses i artikel 63.2,

k) upprättandet av den förteckning över identifierade personer som avses i artikel 12.3 och förfarandet för att göra förteckningen tillgänglig för medlemsstaterna,

l) specifikationerna för de tekniska lösningarna för anslutning av de centrala åtkomstpunkterna i enlighet med artiklarna 31, 32 och 33 och för en teknisk lösning för insamling av de statistiska uppgifter som krävs enligt artikel 72.8.

Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 68.2.

För att anta de genomförandeakter som anges i första stycket led i i den här artikeln ska den kommitté som inrättas genom artikel 68 i den här förordningen samråda med VIS-kommittén som inrättats genom artikel 49 i förordning (EG) nr 767/2008.

Artikel 37

Utveckling och operativ förvaltning

1. eu-LISA ska ansvara för utvecklingen av in- och utresesystemets centrala system, de enhetliga nationella gränssnitten, kommunikationsinfrastrukturen och den säkra kommunikationskanalen mellan in- och utresesystemets centrala system och Centrala VIS. eu-LISA ska också ansvara för utvecklingen av den webbtjänst som avses i artikel 13 och det uppgiftsregister som avses i artikel 63.2 i enlighet med de närmare bestämmelser som avses i artiklarna 13.7 och 63.2 och de specifikationer och villkor som har antagits i enlighet med artikel 36 första stycket h och j.

eu-LISA ska fastställa utformningen av in- och utresesystemets fysiska struktur, inklusive dess kommunikationsinfrastruktur, och de tekniska specifikationerna och vidareutvecklingen av dem vad gäller in- och utresesystemets centrala system, de enhetliga gränssnitten, den säkra kommunikationskanalen mellan in- och utresesystemets centrala system och Centrala VIS och kommunikationsinfrastrukturen, den webbtjänst som avses i artikel 13 i den här förordningen och det uppgiftsregister som avses i artikel 63.2 i den här förordningen. Dessa tekniska specifikationer ska antas av eu-LISA:s styrelse förutsatt att kommissionen avgivit ett positivt yttrande. eu-LISA ska också göra alla anpassningar av VIS som är nödvändiga till följd av skapandet av interoperabilitet med in- och utresesystemet och av genomförandet av ändringar av förordning (EG) nr 767/2008 enligt artikel 61 i den här förordningen.

eu-LISA ska utveckla och genomföra in- och utresesystemets centrala system, de enhetliga nationella gränssnitten, kommunikationsinfrastrukturen, den säkra kommunikationskanalen mellan in- och utresesystemets centrala system och Centrala VIS, den webbtjänst som avses i artikel 13 och det uppgiftsregister som avses i artikel 63.2 så snart som möjligt efter det att kommissionen antagit de åtgärder som föreskrivs i artikel 36.

Utvecklingen ska bestå i att utarbeta och genomföra de tekniska specifikationerna, testerna och den övergripande projektsamordningen.

Genom utvecklingen och inrättandet av in- och utresesystemets centrala system, de enhetliga nationella gränssnitten, kommunikationsinfrastrukturen, den säkra kommunikationskanalen mellan in- och utresesystemets centrala system och Centrala VIS, den webbtjänst som avses i artikel 13 och det dataregister som avses i artikel 63.2 ska eu-LISA

a) utföra en riskbedömning,

b) under hela in- och utresesystemets utvecklingsfas följa principerna om inbyggt integritetsskydd och integritetsskydd som standard,

c) utföra en riskbedömning med avseende på den interoperabilitet med VIS som avses i artikel 8 och avgöra vilka säkerhetsåtgärder som krävs för att interoperabilitet med VIS ska uppnås.

2. En förvaltningsgrupp för programmet bestående av högst tio medlemmar ska inrättas under utformnings- och utvecklingsfasen. Den ska bestå av sju medlemmar som eu-LISA:s styrelse utser bland sina ledamöter eller deras suppleanter, ordföranden för den rådgivande grupp för in- och utresesystemet som avses i artikel 69, en medlem som företräder eu-LISA och som utses av dess verkställande direktör och en medlem som utses av kommissionen. De medlemmar som utses av eu-LISA:s styrelse ska väljas enbart bland de medlemsstater vilka enligt unionsrätten fullt ut omfattas av de lagstiftningsinstrument som reglerar utveckling, inrättande, drift och användning av samtliga stora it-system som förvaltas av eu-LISA och vilka uppfyller de villkor som fastställs i artikel 66.2.

Förvaltningsgruppen för programmet ska sammanträda regelbundet och minst tre gånger i kvartalet. Den ska se till att utformnings- och utvecklingsfasen av in- och utresesystemet förvaltas på lämpligt sätt och säkerställa konsekvens mellan centrala och nationella projekt som avser in- och utresesystemet.

Förvaltningsgruppen för programmet ska varje månad lämna skriftliga rapporter till eu-LISA:s styrelse om hur projektet framskrider. Förvaltningsgruppen ska inte ha befogenhet att fatta beslut eller mandat att företräda eu-LISA:s styrelses ledamöter.

Eu-LISA:s styrelse ska fastställa förvaltningsgruppens arbetsordning, som särskilt ska innehålla bestämmelser om följande:

a) Ordförandeskap.

b) Mötesplatser.

c) Mötesförberedelser.

d) Tillträde för experter till mötena.

e) Kommunikationsplaner som säkerställer fullständig information till icke deltagande ledamöter i eu-LISA:s styrelse.

Ordförandeskapet för förvaltningsgruppen för programmet ska innehas av en medlemsstat som enligt unionsrätten fullt ut omfattas av de lagstiftningsinstrument som reglerar utveckling, inrättande, drift och användning av samtliga stora it-system som förvaltas av eu-LISA.

Medlemmarna i förvaltningsgruppen för programmet ska få alla sina utgifter för resa och uppehälle ersatta av eu-LISA, och artikel 10 i eu-LISA:s arbetsordning ska gälla i tillämpliga delar. eu-LISA ska tillhandahålla förvaltningsgruppens sekretariat.

Den rådgivande grupp för in- och utresesystemet som avses i artikel 69 ska under utformnings- och utvecklingsfasen bestå av de nationella projektledarna för in- och utresesystemet, och eu-LISA ska inneha ordförandeskapet. Gruppen ska sammanträda regelbundet och minst tre gånger i kvartalet fram till dess att in- och utresesystemet tas i drift. Den ska rapportera till förvaltningsgruppen för programmet efter varje möte. Den ska tillhandahålla teknisk expertis till stöd för förvaltningsgruppens uppgifter och följa upp medlemsstaternas förberedelser.

3. eu-LISA ska ansvara för den operativa förvaltningen av in- och utresesystemets centrala system, de enhetliga nationella gränssnitten, den säkra kommunikationskanalen mellan in- och utresesystemets centrala system och Centrala VIS. eu-LISA ska i samarbete med medlemsstaterna och med förbehåll för en kostnads-nyttoanalys säkerställa att bästa tillgängliga teknik alltid används i in- och utresesystemets centrala system, de enhetliga nationella gränssnitten, kommunikationsinfrastrukturen, den säkra kommunikationskanalen mellan in- och utresesystemets centrala system och Centrala VIS, den webbtjänst som avses i artikel 13 och det uppgiftsregister som avses i artikel 63.2. eu-LISA ska också ansvara för den operativa förvaltningen av kommunikationsinfrastrukturen mellan in- och utresesystemets centrala system och de enhetliga nationella gränssnitten, den webbtjänst som avses i artikel 13 och det uppgiftsregister som avses i artikel 63.2.

Den operativa förvaltningen av in- och utresesystemet ska bestå i alla de arbetsuppgifter som krävs för att systemet ska kunna fungera dygnet runt alla dagar i veckan i enlighet med denna förordning, särskilt det underhåll och den tekniska utveckling som krävs för att säkerställa att in- och utresesystemet fungerar med tillfredsställande driftskvalitet, särskilt vad gäller svarstiden när gränsövergångsmyndigheter gör sökningar i in- och utresesystemets centrala system, i enlighet med de tekniska specifikationerna.

4. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 17 i tjänsteföreskrifterna för tjänstemännen vid Europeiska unionen och anställningsvillkoren för övriga anställda i unionen, enligt rådets förordning (EEG, Euratom, EKSG) nr 259/68 ( 11 ) ska eu-LISA säkerställa att de medlemmar av dess personal i vilkas arbetsuppgifter ingår att arbeta med uppgifter i in- och utresesystemet eller med uppgifter som lagras i in