02000A1215(01) — SV — 01.01.2017 — 003.001

Den här texten är endast avsedd som ett dokumentationshjälpmedel och har ingen rättslig verkan. EU-institutionerna tar inget ansvar för innehållet. De autentiska versionerna av motsvarande rättsakter, inklusive ingresserna, publiceras i Europeiska unionens officiella tidning och finns i EUR-Lex. De officiella texterna är direkt tillgängliga via länkarna i det här dokumentet

Ändrad genom:





Rättad genom:









▼B

PARTNERSKAPSAVTAL

mellan medlemmarna i gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å andra sidan, undertecknat i Cotonou den 23 juni 2000

INNEHÅLLSFÖRTECKNING INGRESS DEL 1: ALLMÄNNA BESTÄMMELSER Avdelning I — Mål, principer och aktörer Kapitel 1: Mål och principer Kapitel 2: Aktörerna i partnerskapet Avdelning II — Den politiska dimensionen DEL 2: INSTITUTIONELLA BESTÄMMELSER DEL 3: SAMARBETSSTRATEGIER Avdelning I — Utvecklingsstrategier Kapitel 1: Den allmänna ramen Kapitel 2: Stödområden Avsnitt 1: Ekonomisk utveckling Avsnitt 2: Social och mänsklig utveckling Avsnitt 3: Regionalt samarbete och regional integration Avsnitt 4: Tematiska frågor och ämnesövergripande frågor Avdelning II — Ekonomiskt samarbete och handelssamarbete Kapitel 1: Mål och principer Kapitel 2: Ny handelsordning Kapitel 3: Samarbete i internationella forum Kapitel 4: Handel med tjänster Kapitel 5: Handelsrelaterade områden Kapitel 6: Samarbete på andra områden DEL 4: SAMARBETE FÖR UTVECKLINGSFINANSIERING Avdelning I — Allmänna bestämmelser Kapitel 1: Mål, principer och riktlinjer samt stödberättigade enheter och organ Kapitel 2: Tillämpningsområde för finansieringen samt finansieringens art Avdelning II — Finansiellt samarbete Kapitel 1: Finansiella resurser Kapitel 2: Skuldlättnad och strukturanpassningsstöd Kapitel 3: Stöd vid exogena chocker Kapitel 4: Stöd till sektorspolitik Kapitel 5: Mikroprojekt och decentraliserat samarbete Kapitel 6: Humanitärt bistånd, katastrofbistånd och efterkrisbistånd Kapitel 7: Investeringsstöd och stöd till utveckling av den privata sektorn Avdelning III — Tekniskt samarbete Avdelning IV — Förfaranden och förvaltningssystem DEL 5: ALLMÄNNA BESTÄMMELSER FÖR DE MINST UTVECKLADE AVS-STATERNA, AVS-INLANDSSTATERNA OCH AVS-ÖSTATERNA Kapitel 1: Allmänna bestämmelser Kapitel 2: De minst utvecklade AVS-staterna Kapitel 3: AVS-inlandsstater Kapitel 4: AVS-östater DEL 6: SLUTBESTÄMMELSER







INGRESS SOM BEAKTAR Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, å ena sidan, och Georgetown-avtalet om inrättandet av Afrikas, Västindiens och Stillahavsområdets staters grupp (AVS-staterna), å andra sidan, SOM BEKRÄFTAR sitt åtagande att tillsammans verka för att målen att utrota fattigdom, att åstadkomma en hållbar utveckling och att uppnå en gradvis integrering av AVS-staterna i världsekonomin förverkligas, SOM ÄR BESLUTNA att genom sitt samarbete ge ett väsentligt bidrag till AVS-staternas ekonomiska, sociala och kulturella utveckling och till ökad välfärd för deras befolkningar, hjälpa AVS-staterna att anta globaliseringens utmaningar samt fördjupa partnerskapet mellan AVS-staterna och Europeiska unionen i en strävan att ge globaliseringsprocessen en starkare social dimension, SOM BEKRÄFTAR sin beredvillighet att ge ny livskraft åt sin särskilda förbindelse och att genomföra en sammanhängande, integrerad strategi för ett fördjupat partnerskap som grundar sig på politisk dialog, utvecklingssamarbete, ekonomiska förbindelser och handelsförbindelser, SOM ERKÄNNER att ett politiskt klimat som garanterar fred, säkerhet och stabilitet, respekt för de mänskliga rättigheterna, demokratiska principer och rättsstatsprincipen samt sunt styrelseskick är oupplösligt förbundet med långsiktig utveckling; som också erkänner att det i första hand ankommer på de berörda länderna att se till att det upprättas ett sådant klimat, SOM ERKÄNNER att en sund och långsiktig ekonomisk politik är en förutsättning för utveckling, SOM HÄNVISAR till principerna i Förenta nationernas stadga och erinrar om Förenta nationernas allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna, slutsatserna från 1993 års Världskonferens om de mänskliga rättigheterna i Wien, konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter och konventionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter, konventionen om barnets rättigheter, konventionen om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor, den internationella konventionen om avskaffande av alla former av rasdiskriminering, Genève-konventionerna från 1949 och övriga instrument inom internationell humanitär rätt, konventionen angående statslösas rättsliga ställning från 1954, Genève-konventionen från 1951 angående flyktingars rättsliga ställning samt New Yorkprotokollet från 1967 angående flyktingars rättsliga ställning, SOM BETRAKTAR Europarådets konvention angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, den afrikanska stadgan om mänskliga rättigheter och folkens rättigheter samt den amerikanska konventionen om mänskliga rättigheter som positiva regionala bidrag till respekten för mänskliga rättigheter i Europeiska unionen och i AVS-staterna, ▼M4 SOM PÅ NYTT BEKRÄFTAR att de allvarligaste brotten som berör det internationella samfundet inte får förbli ostraffade och att det är nödvändigt att genom åtgärder på nationell nivå och ett utvidgat globalt samarbete se till att de på ett effektivt sätt lagligen beivras, SOM ANSER att inrättandet av Internationella brottmålsdomstolen och förekomsten av en väl fungerande verksamhet vid domstolen utgör ett viktigt bidrag till fred och internationell rättvisa, ▼M10 SOM ERINRAR om förklaringarna från de på varandra följande toppmötena mellan AVS-staternas stats- och regeringschefer, SOM ANSER att millennieutvecklingsmålen inom ramen för den millenniedeklaration som antogs av Förenta nationernas generalförsamling 2000, särskilt målet om utrotning av extrem fattigdom och hunger, och de mål och principer för utveckling som antagits vid Förenta nationernas konferenser ger en klar och tydlig vision av vad som bör eftersträvas och att dessa mål och principer måste ligga till grund för samarbetet mellan AVS-staterna och Europeiska unionen inom ramen för detta avtal; det erkänns vidare att EU och AVS-staterna måste göra en gemensam ansträngning för att påskynda framstegen mot att uppfylla millennieutvecklingsmålen, ▼M10 SOM ANSLUTER SIG TILL agendan för biståndseffektivitet, vilken inleddes i Rom, fortsatte i Paris och ytterligare utvecklades i handlingsplanen från Accra, ▼M10 SOM SÄRSKILT UPPMÄRKSAMMAR de utfästelser som gjorts och de mål som överenskommits vid viktiga FN-konferenser och andra internationella konferenser av betydelse och som erkänner behovet av ytterligare insatser för att de mål som formulerades vid dessa sammankomster ska kunna förverkligas och för att de handlingsprogram som där fastställdes ska kunna genomföras, ▼M10 SOM ÄR MEDVETNA om den globala miljöutmaning som klimatförändringen ger upphov till och som är djupt oroade över att de mest sårbara befolkningsgrupperna bor i utvecklingsländer, särskilt minst utvecklade länder och små AVS-östater, där klimatrelaterade fenomen som stigning av havsnivån, kusterosion, översvämningar, torka och ökenspridning utgör ett hot mot försörjningsmöjligheterna och en hållbar utveckling, ▼B SOM ÄR ANGELÄGNA om att respektera de grundläggande sociala rättigheterna, med beaktande av de principer som slagits fast i Internationella arbetsorganisationens konventioner, SOM ERINRAR om åtagandena inom ramen för Världshandelsorganisationen, HAR BESLUTAT ATT INGÅ DETTA AVTAL.







DEL 1

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER







AVDELNING I

MÅL, PRINCIPER OCH AKTÖRER







KAPITEL 1

Mål och principer

Artikel 1

Mål för partnerskapet

Gemenskapen och dess medlemsstater, å ena sidan, och AVS-staterna, å andra sidan, nedan kallade ”parterna”, ingår detta avtal för att främja och påskynda AVS-staternas ekonomiska, kulturella och sociala utveckling för att därigenom bidra till fred och säkerhet och till främjandet av en stabil och demokratisk politisk miljö.

Partnerskapet skall ha sin tyngdpunkt på målet att, i överensstämmelse med målen att åstadkomma en hållbar utveckling och att uppnå en gradvis integrering av AVS-staterna i världsekonomin, minska och på sikt utrota fattigdomen.

▼M10

Dessa mål och parternas internationella åtaganden, vilket även inbegriper millennieutvecklingsmålen, ska genomsyra alla utvecklingsstrategier och åtgärdas genom en integrerad strategi i vilken utvecklingens såväl politiska och ekonomiska som sociala, kulturella och miljömässiga aspekter beaktas. Partnerskapet ska utgöra en samlad ram för understödjande av de enskilda AVS-staternas utvecklingsstrategier.

Hållbar ekonomisk tillväxt, utveckling av den privata sektorn, ökad sysselsättning och förbättrat tillträde till produktionsmedlen ska ingå som delar av denna ram. Respekten för individens rättigheter ska understödjas, liksom tillgodoseendet av grundläggande behov, främjandet av social utveckling och förutsättningarna för en rättvis fördelning av tillväxtens resultat. Regionala och subregionala integrationsprocesser som främjar AVS-staternas integration i världsekonomin när det gäller handel och privata investeringar ska uppmuntras och stödjas. Kapacitetsuppbyggnad hos aktörerna i utvecklingen samt förbättringar av den institutionella ram som krävs för social sammanhållning, ett fungerande demokratiskt samhälle och en fungerande marknadsekonomi samt för framväxten av ett aktivt och organiserat civilt samhälle ska vara integrerade delar av strategin. Kvinnors situation och jämställdhetsfrågor ska systematiskt beaktas inom alla områden, politiska såväl som ekonomiska och sociala. Principen om en hållbar förvaltning av naturresurser och miljö, vilken även inbegriper klimatförändringen, ska tillämpas och integreras på alla nivåer av partnerskapet.

Artikel 2

Grundläggande principer

Samarbetet mellan AVS-staterna och Europeiska gemenskapen, som vilar på rättsligt bindande regler och på förekomsten av gemensamma institutioner, ska vägledas av den internationellt överenskomna agendan för biståndseffektivitet som omfattar ägarskap, mottagaranpassning, givarsamordning, resultatorienterad biståndsförvaltning och ömsesidig ansvarighet, samt bedrivas enligt följande grundläggande principer:

— Likställdhet mellan partnerna och ökat ägarskap för utvecklingsstrategierna: AVS-staterna ska för förverkligandet av målen för partnerskapet i full suveränitet och med beaktande av de grundsatser och grundelement som anges i artikel 9 fastställa utvecklingsstrategierna för sina ekonomier och samhällen; de berörda länderna och befolkningarna ska genom partnerskapet uppmuntras till ökat ägarskap av utvecklingsstrategierna. EU:s utvecklingspartner ska anpassa sina program till dessa strategier.

— Deltagande: För att få övriga samhällssektorer, bland annat den privata sektorn och det civila samhällets organisationer, att öka sitt deltagande i det politiska, ekonomiska och sociala skeendet ska partnerskapet, förutom för den centrala regeringen såsom huvudpartner, även stå öppet för AVS-staternas parlament och lokala myndigheter i AVS-staterna och andra kategorier av aktörer.

— Dialog samt fullgörandet av ömsesidiga skyldigheter och ansvarighet ska spela en central roll: De skyldigheter som parterna ikläder sig inom ramen för sin dialog ska vara grundläggande för deras partnerskap och samarbetsförbindelser; parterna ska i nära samarbete utforma och genomföra de nödvändiga anpassnings- och samordningsprocesserna, varvid AVS-staterna ska garanteras en viktig roll i dessa processer.

— Differentiering och regionalisering: Åtgärder och prioriteringar inom ramen för samarbetet ska utformas med hänsyn till partnerns utvecklingsnivå, behov, uppnådda resultat och långsiktiga utvecklingsstrategi. De minst utvecklade länderna ska beviljas särskild behandling. Inlandsstaternas och östaternas sårbarhet ska beaktas. Särskild vikt ska fästas vid regional integration, inbegripet på kontinental nivå.

▼B

Artikel 3

Förverkligande av målen i detta avtal

Varje part skall, i den mån den berörs inom ramen för detta avtal, vidta alla lämpliga åtgärder av generell eller särskild natur för att se till att de skyldigheter som härrör från avtalet fullgörs och för att underlätta förverkligandet av avtalets mål. Parterna skall avstå från att vidta åtgärder som kan äventyra dessa mål.







KAPITEL 2

Aktörerna i partnerskapet

▼M10

Artikel 4

Generell strategi

AVS-staterna ska i full suveränitet fastställa principerna, strategierna och modellerna för utvecklingen av sina ekonomier och samhällen. De ska tillsammans med gemenskapen fastställa de samarbetsprogram som ska upprättas enligt detta avtal. Parterna erkänner dock att icke-statliga aktörer, AVS-staternas nationella parlament och myndighetsorgan på lokal förvaltningsnivå spelar en kompletterande roll i utvecklingsprocessen och kan bidra till den, särskilt på nationell och regional nivå. Icke-statliga aktörer, AVS-staternas nationella parlament och myndighetsorgan på lokal förvaltningsnivå ska därför, när så är lämpligt och på de villkor som anges i detta avtal,

— underrättas om och inbegripas i samråd om riktlinjerna och strategierna för samarbetet, om prioriteringarna i samarbetet, särskilt på områden som direkt berör dem, samt om den politiska dialogen,

— ges stöd för kapacitetsuppbyggnad på områden av särskild betydelse för att stärka dessa aktörers kompetens i bland annat organisatoriskt och representativt hänseende och när det gäller upprättande av samrådsformer, bland annat kanaler för kommunikation och dialog, och för att främja strategiska allianser.

Icke-statliga aktörer och myndighetsorgan på lokal förvaltningsnivå ska, när så är lämpligt,

— tilldelas finansiella resurser, på de villkor som fastställs i detta avtal, för att stödja lokal utveckling,

— engageras i genomförandet av samarbetsprojekt och samarbetsprogram på områden som berör dem eller där de har en komparativ fördel.

▼B

Artikel 5

Information

Åtgärder för att förbättra informationen och öka kännedomen om grunddragen i partnerskapet mellan AVS-staterna och Europeiska unionen skall stödjas inom ramen för samarbetet. Samarbetet skall också att syfta till att

— främja partnerskap mellan AVS-aktörer och EU-aktörer och till att bygga upp förbindelser mellan dem,

— stärka nätverksaktiviteter samt kunskaps- och erfarenhetsutbyte mellan aktörerna.

Artikel 6

Definitioner

▼M10

1. Bland samarbetsaktörerna ska bland annat följande ingå:

a) Statliga aktörer (på lokal, regional och nationell) nivå, inbegripet AVS-staternas nationella parlament.

b) regionala AVS-organisationer och Afrikanska unionen. I detta avtal avses med regionala organisationer och regional nivå även subregionala organisationer och subregional nivå.

c) Icke-statliga aktörer:

— Den privata sektorn.

— Näringslivets och arbetsmarknadens organisationer, däribland fackföreningar.

— Det civila samhället i alla dess former, allt efter de nationella särdragen.

▼B

2. De icke-statliga aktörerna skall erkännas av parterna på grundval av i vad mån deras verksamhet svarar mot befolkningens behov, deras särskilda kompetens samt graden av demokrati och öppenhet i deras organisation och förvaltning.

Artikel 7

Kapacitetsuppbyggnad

Det civila samhällets bidrag till utvecklingen kan ökas genom förstärkning inom alla samarbetsområden av samhällsorganisationer och icke-statliga organisationer utan vinstsyfte. Det är därför nödvändigt att

— främja och understödja upprättande och utveckling av sådana organisationer,

— fastställa närmare former för hur organisationerna kan engageras i utformning, genomförande och utvärdering av utvecklingsstrategier och utvecklingsprogram.







AVDELNING II

DEN POLITISKA DIMENSIONEN

▼M10

Artikel 8

Politisk dialog

1. Parterna ska regelbundet föra en allsidig, balanserad och djup politisk dialog som leder till att båda parterna ikläder sig förpliktelser.

2. Dialogen ska syfta till informationsutbyte och främjande av ömsesidig förståelse; den ska också underlätta fastställandet av gemensamt överenskomna prioriteringar och gemensamma program, särskilt genom erkännande av de samband som finns mellan olika aspekter av förbindelserna mellan parterna och mellan de olika samarbetsområden som anges i detta avtal. Denna dialog syftar till att underlätta samråd och samarbete mellan parterna i internationella forum samt till att främja och understödja ett verkligt multilateralt system. Den ska också syfta till att förhindra att det uppstår situationer där någon av parterna kan anse det nödvändigt att tillgripa de samrådsförfaranden som fastställs i artiklarna 96 och 97.

3. Dialogen ska omfatta alla syften och mål som anges i detta avtal och alla frågor av gemensamt, allmänt eller regionalt intresse, däribland frågor som gäller regional och kontinental integration. Parterna ska genom denna dialog bidra till fred, säkerhet och stabilitet samt främja ett stabilt och demokratiskt politiskt klimat. Dialogen ska omfatta samarbetsstrategier, inbegripet agendan för biståndseffektivitet, samt allmänna strategier eller sektorsstrategier för bland annat miljö, klimatförändringen, jämställdhetsfrågor eller migrationsfrågor samt frågor rörande kulturarvet. Den ska även omfatta de av parternas globala och sektoriella strategier som skulle kunna inverka på förverkligandet av målen för utvecklingssamarbetet.

4. Dialogen ska bland annat inriktas på specifika politiska frågor av gemensamt intresse eller av allmän betydelse för förverkligandet av målen i detta avtal, t.ex. vapenhandel, alltför stora militärutgifter, narkotikahandel, organiserad brottslighet och barnarbete samt alla former av diskriminering på grund av ras, hudfärg, kön, språk, religion, politisk eller annan åskådning, nationellt eller socialt ursprung, förmögenhet, börd eller ställning i övrigt. Dialogen ska också omfatta en regelbunden bedömning av utvecklingen vad gäller respekten för de mänskliga rättigheterna, demokratiska principer och rättsstatsprincipen samt god förvaltning.

5. Brett baserade strategier för främjande av fred och för förebyggande, hantering och lösning av våldsamma konflikter ska spela en framträdande roll i dialogen, liksom behovet av att målet om fred och demokratisk stabilitet till fullo beaktas när parterna fastställer vilka samarbetsområden som ska prioriteras. I detta avseende ska dialogen när så är lämpligt ske med fullt deltagande av relevanta regionala AVS-organisationer och Afrikanska unionen.

6. Dialogen ska föras i flexibla former. Den ska vara formell eller informell, allt efter behoven, äga rum inom eller utom den institutionella ramen, inbegripet AVS-gruppen och den gemensamma parlamentariska församlingen, och ske i lämpliga former och på lämplig nivå, t.ex. regional, subregional eller nationell nivå, inbegripet nationell, regional, kontinental eller AVS-övergripande nivå.

7. Regionala organisationer, samt vid behov även AVS-staternas nationella parlament, och företrädare för det civila samhället ska knytas till dialogen.

8. I syfte att förebygga att det uppstår situationer där en part kan anse det nödvändigt att tillgripa samrådsförfarandet i artikel 96 ska, där så är lämpligt, dialogen om avtalets grundsatser ske på ett systematiskt och formaliserat sätt i enlighet med de närmare bestämmelserna i bilaga VII.

▼B

Artikel 9

▼M4

Grundsatser i fråga om mänskliga rättigheter, demokratiska principer och rättsstatsprincipen samt grundelement beträffande gott styre

▼B

1. Samarbetet skall inriktas på hållbar utveckling, där människan, som är den viktigaste aktören i utvecklingen och den som utvecklingen främst kommer till godo, sätts i centrum; detta innebär bland annat att alla mänskliga rättigheter skall respekteras och främjas.

Respekt för de mänskliga rättigheterna, inbegripet respekt för grundläggande sociala rättigheter, demokrati grundad på rättsstatsprincipen och en öppen och ansvarsfull förvaltning av offentliga angelägenheter är en oskiljbar del av hållbar utveckling.

2. Parterna hänvisar till sina internationella skyldigheter och åtaganden vad gäller respekt för de mänskliga rättigheterna. De betonar på nytt sitt djupa engagemang för mänsklig värdighet och mänskliga rättigheter, som individer och folk med rätta strävar efter. De mänskliga rättigheterna är universella, bildar en odelbar enhet och är förbundna med varandra. Parterna förbinder sig att främja och skydda alla grundläggande friheter och mänskliga rättigheter, vare sig det gäller civila och politiska rättigheter eller ekonomiska, sociala, och kulturella rättigheter. Parterna bekräftar i detta sammanhang på nytt jämlikheten mellan män och kvinnor.

Parterna bekräftar på nytt att demokratisering, utveckling och skydd av de grundläggande friheterna och de mänskliga rättigheterna är sinsemellan förbundna och att de ömsesidigt förstärker varandra. Demokratins principer är globalt erkända principer som läggs till grund för organisationen av staten för att garantera legitimiteten i dess maktutövning, lagenligheten i dess handlande, vilken återspeglas i dess konstitutionella och rättsliga system, samt förekomsten av mekanismer för ett aktivt deltagande. Varje land utvecklar, på grundval av allmänt erkända principer, sin egen demokratiska kultur.

Statens struktur och de olika myndigheternas befogenheter skall grundas på rättsstatsprincipen, vilket framför allt skall innebära att det finns tillgång till effektiva rättsmedel, ett oberoende rättsväsende som garanterar likhet inför lagen och en verkställande makt som i alla avseenden är underkastad lagen.

Respekten för de mänskliga rättigheterna, för demokratiska principer och för rättsstatsprincipen, som är grundvalen för partnerskapet mellan AVS-staterna och Europeiska unionen, skall ligga till grund också för parternas interna och externa politik och utgöra detta avtals grundsatser.

3. I en politisk och institutionell omgivning där mänskliga rättigheter, demokratiska principer och rättsstatsprincipen respekteras innebär sunt styrelseskick att mänskliga resurser, naturresurser och ekonomiska och finansiella resurser förvaltas på ett öppet och ansvarsfullt sätt så att en rättvis och hållbar utveckling kan uppnås. Det betyder också att det finns klara och tydliga beslutsförfaranden på myndighetsnivå, öppna och ansvarsfulla institutioner, tillämpning av principen om lagens företräde vid förvaltning och fördelning av resurser samt uppbyggnad av förmågan att planera och genomföra åtgärder som särskilt syftar till att förhindra och bekämpa korruption.

▼M10

Principen om god förvaltning, som ligger till grund för partnerskapet mellan AVS-staterna och Europeiska unionen, ska genomsyra parternas inrikes- och utrikespolitik och utgöra ett av detta avtals grundelement. Parterna är överens om att allvarliga fall av korruption, inbegripet bestickning som leder till sådan korruption, i enlighet med artikel 97 ska utgöra en kränkning av det grundelementet.

▼B

4. Främjandet av mänskliga rättigheter, demokratiseringsprocesser, befästandet av rättsstatsprincipen och sunt styrelseskick skall aktivt understödjas genom partnerskapet.

Dessa områden kommer att vara viktiga ämnen för den politiska dialogen. Parterna skall i samband med denna dialog lägga särskild vikt vid förändringar som pågår och vid kontinuitet i framstegen. Vid denna regelbundna analys skall varje lands ekonomiska, sociala, kulturella och historiska sammanhang beaktas.

Dessa områden kommer också att vara centrala när det gäller understödjandet av utvecklingsstrategier. Gemenskapen skall, inom ramen för de strategier som den berörda staten och gemenskapen gemensamt kommer överens om, stödja politiska, institutionella och rättsliga reformer och kapacitetsuppbyggnad hos offentliga och privata aktörer och det civila samhället.

▼M10

De principer som ligger till grund för de grundsatser och grundelement som fastställs i denna artikel är tillämpliga både för AVS-staterna, å ena sidan, och Europeiska unionen och dess medlemsstater, å andra sidan.

▼B

Artikel 10

Övriga element i den politiska miljön

1. Parterna anser att följande bidrar till bevarandet och befästandet av ett stabilt och demokratiskt politiskt klimat:

— Hållbar och rättvis utveckling, innefattande bland annat tillträde till produktionsmedel, grundläggande tjänster och rättsväsendet.

▼M10

— Ökat deltagande av AVS-staternas nationella parlament, myndighetsorgan på lokal förvaltningsnivå, när så är lämpligt, och av ett aktivt och väl organiserat civilt samhälle och av den privata sektorn.

▼B

2. Parterna erkänner att ►M10 principerna om en social marknadsekonomi ◄ , med stöd av öppna konkurrensregler och en sund ekonomisk politik och socialpolitik, bidrar till förverkligandet av partnerskapets mål.

▼M10

Artikel 11

Fredsskapande åtgärder, konfliktförebyggande och konfliktlösning, hantering av instabila situationer

1. Parterna erkänner att utan utveckling och fattigdomsbekämpning är det inte möjligt att skapa varaktig fred och säkerhet, och att utan fred och säkerhet är det inte möjligt att uppnå en hållbar utveckling. Parterna ska inom ramen för partnerskapet bedriva en aktiv, vittomfattande och integrerad politik för fredsskapande åtgärder, konfliktförebyggande, konfliktlösning och människors säkerhet samt hantera instabila situationer. Denna politik ska bygga på principen om egenansvar och ska framför allt inriktas på utveckling av nationell, regional och kontinental kapacitet och på förebyggande i ett tidigt skede av våldsamma konflikter genom att de egentliga orsakerna till problemen, bland annat fattigdom, angrips på ett målinriktat sätt och genom en lämplig kombination av alla tillgängliga åtgärdsmedel.

Parterna erkänner att det finns både nya och växande säkerhetshot som måste avvärjas, t.ex. organiserad brottslighet, sjöröveri och olaglig handel med bland annat människor, narkotika och vapen. Dessutom måste man hantera verkningarna av globala problem som den internationella finanskrisen, klimatförändringen och olika pandemier.

Parterna betonar att regionala organisationer är viktiga aktörer när det gäller fredsskapande åtgärder, konfliktförebyggande och konfliktlösning samt avvärjandet av nya och växande säkerhetshot i Afrika, vilket är en av Afrikanska unionens huvuduppgifter.

2. I samband med fredsskapande åtgärder, konfliktförebyggande och konfliktlösning ska hänsyn tas till kopplingen mellan säkerhet och utveckling och man ska använda sig av en kombination av kort- och långsiktiga strategier som både innefattar och går utöver ren krishantering. Åtgärder för att hantera nya och växande säkerhetshot omfattar bland annat stöd till brottsbekämpning, bland annat samarbete om gränskontroller, ökad säkerhet i den internationella leveranskedjan och förbättrade skyddsåtgärder vid luft-, sjö- och vägtransporter.

Fredsskapande åtgärder och åtgärder för konfliktförebyggande och konfliktlösning ska särskilt omfatta stöd till en jämnare fördelning mellan olika samhällsgrupper av de politiska, ekonomiska, sociala och kulturella möjligheter som står till buds, till förstärkning av den offentliga förvaltningens demokratiska legitimitet och effektivitet, till upprättandet av effektiva mekanismer för att på fredlig väg förena olika gruppintressen, till kvinnors aktiva deltagande i samhällslivet och till överbryggande av klyftor mellan olika delar av samhället samt stöd till ett aktivt och väl organiserat civilt samhälle. I detta sammanhang ska särskild vikt fästas vid utarbetandet av varningssystem och mekanismer för fredsskapande som kan bidra till att förhindra konflikter.

3. Åtgärderna ska också inbegripa stöd till medlings-, förhandlings- och försoningsansträngningar, till effektiv regional förvaltning av gemensamma, knappa naturresurser, till demobilisering och återintegrering i samhället av dem som tidigare deltagit i stridigheter och till att hantera problemet med barnsoldater och våld mot kvinnor och barn. Det ska vidtas lämpliga åtgärder för att åstadkomma en ansvarsfull begränsning av militärutgifter och vapenhandel, bland annat genom stöd till främjandet och tillämpningen av överenskomna normer och uppföranderegler, och för att bekämpa konfliktalstrande verksamhet.

3a. Särskild vikt ska läggas vid kampen mot antipersonella minor (truppminor) och explosiva lämningar efter krig och vid åtgärder för att förhindra olaglig tillverkning, överföring, spridning och anhopning av handeldvapen och lätta vapen och av ammunition till dessa, inbegripet lager och vapenförråd där säkerheten inte är tillräcklig och som inte förvaltas på ett korrekt sätt samt okontrollerad spridning av dessa.

Parterna har enats om att de ska samordna, iaktta och till fullo genomföra sina respektive åtaganden enligt alla relevanta internationella konventioner och instrument, och för detta ändamål förbinder de sig att samarbeta på nationell, regional och kontinental nivå.

3b. Parterna förbinder sig vidare att, i överensstämmelse med sina skyldigheter enligt alla relevanta internationella konventioner och instrument och i enlighet med sina lagar och andra författningar, samarbeta i syfte att förhindra legosoldatverksamhet.

4. För att hantera instabila situationer på ett strategiskt och effektivt sätt ska parterna utbyta information och underlätta förebyggande insatser, genom att kombinera diplomatiska instrument, säkerhetsinstrument och instrument för utvecklingsbistånd på ett samstämmigt sätt. De ska gemensamt fastställa hur man på bästa sätt kan stärka en stats förmåga att utföra sina grundläggande uppgifter och öka den politiska viljan till reformer, samtidigt som man iakttar principen om ägarskap. Vid instabila situationer är det särskilt viktigt att det finns en politisk dialog och denna bör därför ytterligare utvecklas och förstärkas.

5. Om våldsamma konflikter skulle inträffa, ska parterna vidta alla lämpliga åtgärder för att förhindra en upptrappning av våldet, begränsa konflikternas geografiska utbredning och underlätta att tvisterna biläggs på fredlig väg. De ska särskilt vinnlägga sig om att säkerställa att de ekonomiska resurserna för samarbetet används i överensstämmelse med principerna och målen för partnerskapet och förhindra att medel avleds för att användas i krigsföring.

6. När konflikterna bilagts ska parterna vidta lämpliga åtgärder för att stabilisera situationen under övergångsskedet i syfte att underlätta en återgång till fredliga, stabila och demokratiska förhållanden. De ska se till att det nödvändiga sambandet mellan akuta åtgärder, återuppbyggnadsinsatser och utvecklingssamarbete upprättas.

7. I syfte att främja stärkandet av fred och internationell rättvisa bekräftar parterna ånyo sin fasta föresats

— att utbyta erfarenheter när det gäller antagande av de rättsliga anpassningar som krävs för att Romstadgan för Internationella brottmålsdomstolen ska kunna ratificeras och genomföras,

— bekämpa internationell brottslighet i enlighet med internationell rätt, med beaktande av Romstadgan.

Parterna ska sträva efter att vidta åtgärder för att ratificera och genomföra Romstadgan och därmed sammanhängande instrument.

▼M4

Artikel 11a

Bekämpning av terrorism

Parterna upprepar sitt bestämda fördömande av alla terrorhandlingar och förbinder sig att bekämpa terrorism genom internationellt samarbete, i enlighet med FN-stadgan och internationell rätt, relevanta konventioner och instrument och, särskilt, genom ett fullständigt genomförande av FN: s säkerhetsråds resolutioner 1373 (2001) och 1456 (2003) och andra relevanta FN-resolutioner. Parterna är överens om att i detta syfte

— utbyta information om terroristgrupper och de nätverk som stöder dem,

— utbyta synpunkter beträffande medel och metoder, även på det tekniska området och utbildningsområdet, för att bekämpa terroristhandlingar, samt erfarenheter när det gäller att förhindra terrorism.

Artikel 11b

Samarbete när det gäller att förhindra spridning av massförstörelsevapen

1. Parterna anser att spridning av massförstörelsevapen och bärare av sådana vapen, till såväl statliga som icke-statliga aktörer, utgör ett av de allvarligaste hoten mot internationell stabilitet och säkerhet.

Parterna är därför överens om att samarbeta i och bidra till ansträngningarna att förhindra spridning av massförstörelsevapen och bärare av sådana vapen genom att till fullo iaktta och på nationell nivå genomföra sina skyldigheter enligt internationella fördrag och överenskommelser om nedrustning och icke-spridning och andra internationella skyldigheter på området.

Parterna är överens om att denna bestämmelse utgör en av avtalets grundsatser.

2. Parterna är vidare överens om att samarbeta om och bidra till målet om icke-spridning genom att

— vidta åtgärder för att underteckna, ratificera eller, i förekommande fall, tillträda alla andra relevanta internationella instrument och till fullo genomföra dem,

— upprätta ett effektivt system för nationell exportkontroll som omfattar kontroll av export och transitering av varor med koppling till massförstörelsevapen, inbegripet kontroll av slutanvändningen av teknik med dubbla användningsområden i samband med massförstörelsevapen, och som även innefattar effektiva påföljder i fall då reglerna för exportkontroll överträds.

Finansiellt och tekniskt bistånd till samarbetet för att förhindra spridning av massförstörelsevapen kommer att finansieras genom andra särskilda instrument än de som avsedda för finansiering av AVS — EG-samarbetet.

3. Parterna är överens om att upprätta en regelbunden politisk dialog som skall åtfölja och befästa dessa delar av avtalet.

4. Om en part, på grundval särskilt av rapporter från Internationella atomenergiorganet (IAEA), Organisationen för förbud mot kemiska vapen (OPCW) eller andra relevanta multilaterala organ och efter att ha fört en förstärkt politisk dialog, anser att den andra parten har underlåtit att uppfylla någon av sina skyldigheter enligt punkt 1, skall den, utom i särskilt brådskande fall, till den andra parten och till AVS-ministerrådet och Europeiska unionens råd överlämna alla relevanta upplysningar som behövs för en noggrann undersökning av situationen med syfte att finna en lösning som är godtagbar för båda parterna. I detta syfte skall den kalla den andra parten till samråd om i första hand de åtgärder som den parten har vidtagit eller skall vidta för att avhjälpa situationen.

5. Samrådet skall äga rum på den nivå och i den form som anses mest lämplig för att en lösning skall kunna nås.

Samrådet skall inledas senast 30 dagar efter kallelsen till samråd och skall pågå under en tid som skall fastställas i samförstånd och som skall vara beroende av kränkningens art och allvar. Dialogen inom ramen för samrådsförfarandet får inte pågå längre än 120 dagar.

6. Om samrådet inte leder till en för bägge parter godtagbar lösning, om samråd avböjs eller om ett särskilt brådskande fall är förhanden får lämpliga åtgärder vidtas. Dessa åtgärder skall återkallas så snart orsakerna till att de vidtagits inte längre föreligger.

▼M10

Artikel 12

Samstämmigheten mellan gemenskapspolitiken på olika områden och politikens verkningar vad gäller genomförandet av detta avtal

Parterna är fast beslutna att skapa konsekvens i utvecklingspolitiken med utgångspunkt i ett målinriktat, strategiskt och partnerskapsorienterat tillvägagångssätt, vilket även inbegriper en förstärkning av dialogen om konsekvens i utvecklingspolitiken. Unionen inser att unionens politik på alla områden, och inte bara dess utvecklingspolitik, kan bidra till att främja AVS-staternas prioriteringar på utvecklingsområdet i överensstämmelse med målen för detta avtal. Unionen kommer därför att förbättra samstämmigheten när det gäller dessa politikområden i syfte att uppfylla målen för detta avtal.

Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 96 ska gemenskapen, om den vid utövandet av sina befogenheter avser att vidta en åtgärd som skulle kunna påverka AVS-staternas intressen vad beträffar detta avtals mål, i god tid i förväg underrätta AVS-gruppen. Kommissionen ska i detta syfte regelbundet underrätta AVS-gruppens sekretariat om planerade förslag och samtidigt tillställa sekretariatet sina förslag till åtgärder. Vid behov får även AVS-staterna begära information.

På AVS-staternas begäran ska samråd hållas omedelbart så att hänsyn kan tas till deras synpunkter på åtgärdernas verkningar innan slutligt beslut fattas.

Sedan samrådet ägt rum kan AVS-staterna och AVS-gruppen också framföra synpunkter skriftligen till gemenskapen och lägga fram förslag till ändringar med angivande av hur deras behov bör tillgodoses.

Om gemenskapen inte accepterar AVS-staternas förslag ska den så snart som möjligt underrätta dem härom samt om anledningen till detta.

AVS-gruppen ska också, om möjligt i förväg, informeras om när besluten träder i kraft.

▼B

Artikel 13

Migration

1. Migrationsfrågan skall göras till föremål för fördjupad dialog inom ramen för partnerskapet mellan AVS-staterna och Europeiska unionen.

Parterna bekräftar på nytt sina skyldigheter och åtaganden enligt internationell rätt att garantera respekt för de mänskliga rättigheterna och att undanröja alla former av diskriminering på grund av ursprung, kön, ras, språk eller religiös övertygelse.

2. Parterna är överens om att partnerskap, när det gäller migration, innebär att medborgare från tredje land som lagligen uppehåller sig på deras territorier skall behandlas rättvist, att det skall bedrivas en integrationspolitik som syftar till att dessa medborgare skall beviljas rättigheter och åläggas skyldigheter som är jämförbara med dem som gäller för de egna medborgarna, att icke-diskriminering skall främjas på det ekonomiska området, det sociala området och kulturområdet och att åtgärder skall vidtas mot rasism och främlingsfientlighet.

3. Medlemsstaterna skall i fråga om arbetsvillkor, löneförmåner och entledigande behandla arbetstagare från AVS-staterna som är lagligt anställda på deras territorier på ett sådant sätt att dessa inte diskrimineras på grund av sin nationalitet i förhållande till de egna medborgarna. AVS-staterna skall på motsvarande sätt tillämpa icke-diskriminerande behandling gentemot arbetstagare som är medborgare i någon av medlemsstaterna.

4. Parterna anser att strategier som syftar till att lindra fattigdom, förbättra levnadsförhållanden och arbetsvillkor, skapa sysselsättning samt förbättra utbildning på lång sikt bidrar till normalisering av migrationsflödena.

Parterna skall inom ramen för utvecklingsstrategierna och programplaneringen på nationell och regional nivå beakta kopplingen mellan strukturella problem och migrationsfenomenet med sikte på att stödja ekonomisk och social utveckling av de regioner som migranterna kommer från och minska fattigdomen.

Gemenskapen skall genom nationella och regionala samarbetsprogram stödja utbildning av AVS-staternas medborgare i ursprungslandet, i en annan AVS-stat eller i någon av Europeiska unionens medlemsstater. När det gäller utbildning i en medlemsstat skall parterna se till att åtgärderna inriktas på att AVS-staternas medborgarna skall bli yrkesverksamma i ursprungsländerna.

Parterna skall utarbeta samarbetsprogram som skall syfta till att underlätta för studeranden från AVS-staterna att få tillgång till utbildning, särskilt genom utnyttjande av ny kommunikationsteknik.

5.

a) Ministerrådet skall inom ramen för den politiska dialogen diskutera problem som uppstår på grund av illegal invandring för att, om det behövs, fastställa medlen för en förebyggande politik.

b) Parterna är särskilt överens om att de skall sörja för att individens rättigheter och värdighet respekteras i varje förfarande för återsändande av illegala invandrare till ursprungslandet. De berörda myndigheterna skall i detta sammanhang ge dem den hjälp i administrativt hänseende som krävs för återvändandet.

c) Parterna är också överens om följande:

i) Om en medborgare i någon av Europeiska unionens medlemsstater olagligen uppehåller sig på en AVS-stats territorium, skall den medlemsstaten, på begäran av den berörda AVS-staten och utan ytterligare formaliteter, godta att medborgaren återvänder och återta denne. Om en medborgare i en AVS-stat olagligen uppehåller sig på ett territorium som tillhör någon av Europeiska unionens medlemsstater, skall AVS-staten, på begäran av den berörda medlemsstaten och utan ytterligare formaliteter, godta att medborgaren återvänder och återta denne.

Medlemsstaterna och AVS-staterna skall förse sina medborgare med de identitetshandlingar som krävs för detta.

När det gäller Europeiska unionens medlemsstater skall skyldigheterna enligt denna punkt endast gälla med avseende på personer som enligt förklaring nr 2 till Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen skall anses vara deras medborgare i förhållande till gemenskapen. Vad gäller AVS-staterna skall skyldigheterna enligt denna punkt endast gälla med avseende på personer som anses vara deras medborgare i enlighet med deras respektive rättssystem.

ii) Om någon av parterna begär det, skall förhandlingar upptas med AVS-staterna om ingående, i god tro och med iakttagande av relevanta bestämmelser i internationell rätt, av bilaterala avtal om särskilda skyldigheter i fråga om återtagande av deras medborgare och om dessas återvändande. Om någon av parterna anser det nödvändigt, skall dessa avtal också innehålla bestämmelser om återtagande av medborgare från tredje land och av statslösa. I avtalen skall anges vilka kategorier av personer som dessa bestämmelser avser samt regler för deras återtagande och återvändande.

AVS-staterna kommer att beviljas tillräckligt stöd för genomförandet av dessa avtal.

iii) Vid tillämpningen av denna punkt c skall med ”parter” avses gemenskapen, varje medlemsstat i Europeiska unionen och varje AVS-stat.







DEL 2

INSTITUTIONELLA BESTÄMMELSER

▼M10

Artikel 14

Gemensamma institutioner

1. De gemensamma institutionerna i detta avtal ska utgöras av ministerrådet, ambassadörskommittén och gemensamma parlamentsförsamlingen.

2. De gemensamma institutionerna och de institutioner som inrättas inom ramen för avtalen om ekonomiskt partnerskap ska, utan att detta påverkar relevanta bestämmelser i befintliga avtal om ekonomiskt partnerskap, sträva efter att åstadkomma samordning, samstämmighet och komplementaritet samt ett välfungerande och ömsesidigt informationsflöde.

▼M10

Artikel 14a

Möten mellan stats- och regeringschefer

Parterna ska sammanträffa på stats- och regeringschefsnivå enligt gemensam överenskommelse och i lämplig form.

▼B

Artikel 15

Ministerrådet

1. Ministerrådet skall bestå av ledamöterna av Europeiska unionens råd och ledamöterna av Europeiska gemenskapernas kommission, å ena sidan, och av en regeringsledamot från varje AVS-stat, å andra sidan.

Ordförandeskapet i Ministerrådet skall innehas växelvis av en ledamot av Europeiska unionens råd och en regeringsledamot från en AVS-stat.

▼M10

Ministerrådet ska som regel sammanträffa en gång årligen på ordförandens initiativ och annars när det bedöms nödvändigt, i den form och med den geografiska sammansättning som är lämplig med hänsyn till de frågor som ska behandlas. Dessa möten ger tillfälle till samråd på hög nivå om frågor som är av särskilt intresse för parterna och utgör ett komplement till det arbete som bedrivs i den gemensamma ministerkommittén för handel, i enlighet med artikel 38, och i AVS–EG-kommittén för utvecklingsfinansieringssamarbete, i enlighet med artikel 83, och som utgör underlag för ministerrådets årliga ordinarie möten.

▼B

2. Ministerrådet skall ha till uppgift att

a) föra den politiska dialogen,

b) anta de policyriktlinjer och fatta de beslut som krävs för genomförandet av bestämmelserna i detta avtal, särskilt rörande utvecklingsstrategier för de specifika områden som anges i avtalet eller för varje annat område som kan komma att visa sig relevant, samt fastställa de förfaranden som skall tillämpas,

c) undersöka och lösa problem som riskerar att stå i vägen för ett verksamt och effektivt genomförande av detta avtal eller att utgöra ett hinder för förverkligandet av avtalets mål,

d) se till att samrådsmekanismerna fungerar smidigt.

3. Ministerrådets beslut skall fattas i samförstånd mellan parterna. Dess överläggningar skall vara giltiga endast om hälften av ledamöterna i Europeiska unionens råd, en ledamot av kommissionen och två tredjedelar av de ledamöter som representerar AVS-staternas regeringar är närvarande. Varje ledamot av Ministerrådet som inte har möjlighet att närvara får låta sig företrädas. Ställföreträdaren skall utöva den ledamotens alla rättigheter.

▼M10

Ministerrådet kan fatta för parterna bindande beslut samt utfärda resolutioner och rekommendationer och avge yttranden, vilket kan ske antingen vid de årliga ordinarie mötena eller genom skriftligt förfarande. Det ska årligen avlägga en rapport till gemensamma parlamentsförsamlingen om genomförandet av detta avtal. Det ska granska och ta under övervägande resolutioner och rekommendationer som antagits av gemensamma parlamentsförsamlingen.

▼B

Ministerrådet skall föra en löpande dialog med företrädare för näringslivets och arbetsmarknadens parter och med andra aktörer i det civila samhället i AVS-staterna och EU. Samråd kan i detta syfte hållas parallellt med Ministerrådets sammanträden.

4. Ministerrådet får delegera befogenheter till Ambassadörskommittén.

5. Ministerrådet skall anta sin arbetsordning inom sex månader från avtalets ikraftträdande.

Artikel 16

Ambassadörskommittén

1. Ambassadörskommittén skall bestå av varje medlemsstats ständiga representant vid Europeiska unionen och en företrädare för kommissionen, å ena sidan, och av chefen för varje AVS-stats delegation vid Europeiska unionen, å andra sidan.

Ordförandeskapet i Ambassadörskommittén skall innehas växelvis av en ständig representant för en medlemsstat och en delegationschef för en AVS-stat, vilka skall utses av gemenskapen respektive av AVS-staterna.

2. Kommittén skall biträda Ministerrådet i fullgörandet av dess uppgifter och utföra varje uppdrag som rådet ger den. Kommittén skall övervaka genomförandet av detta avtal och framstegen när det gäller förverkligandet av dess mål.

Ambassadörskommittén skall sammanträda regelbundet, särskilt för att förbereda rådets sammanträden, och eljest när det är nödvändigt.

3. Kommittén skall anta sin arbetsordning inom sex månader från avtalets ikraftträdande.

Artikel 17

Gemensamma parlamentsförsamlingen

1. Gemensamma parlamentsförsamlingen skall bestå av lika många företrädare för vardera Europeiska unionen och AVS-staterna. Den skall bestå av ledamöter av Europaparlamentet, å ena sidan, och av ledamöter av parlamenten i var och en av AVS-staterna eller, om detta inte är möjligt, av företrädare som utsetts av respektive parlament i AVS-staterna, å andra sidan. Om inget parlament finns, skall Gemensamma parlamentsförsamlingen först godkänna att en företrädare för den berörda AVS-staten deltar i dess möten.

2. Gemensamma parlamentsförsamlingen skall vara ett rådgivande organ med uppgift att

— främja den demokratiska processen genom dialog och samråd,

— underlätta ökad förståelse mellan Europeiska unionens medlemsstaters och AVS-staternas befolkningar och öka allmänhetens kunskap om utvecklingsfrågor,

▼M10

— diskutera utvecklingsfrågor som rör partnerskapet mellan AVS-staterna och Europeiska unionen, inbegripet avtalen om ekonomiskt partnerskap, andra handelsarrangemang, Europeiska utvecklingsfonden, landstrategidokument och regionala strategidokument. Kommissionen ska för detta ändamål överlämna detta slags strategidokument till gemensamma parlamentsförsamlingen för kännedom,

— diskutera ministerrådets årliga rapport om genomförandet av avtalet samt anta resolutioner och utfärda rekommendationer till ministerrådet för förverkligande av avtalets mål,

▼M10

— verka för institutionell utveckling och kapacitetsuppbyggnad när det gäller nationella parlament i enlighet med artikel 33.1 i detta avtal.

▼M10

3. Gemensamma parlamentsförsamlingen ska ha två plenarmöten om året, växelvis i Europeiska unionen och i en AVS-stat. För att stärka den regionala integrationen och främja samarbetet mellan de nationella parlamenten ska möten mellan parlamentsledamöter från Europeiska unionen och från AVS-staterna anordnas på regional nivå.

Dessa möten på regional nivå anordnas mot bakgrund av de mål som anges i artikel 14.2 i detta avtal.

▼B

4. Gemensamma parlamentsförsamlingen skall anta sin arbetsordning inom sex månader från avtalets ikraftträdande.







DEL 3

SAMARBETSSTRATEGIER

Artikel 18

Samarbetsstrategierna skall grundas på utvecklingsstrategier och på ekonomiskt samarbete och handelssamarbete, vilka är förbundna med varandra och kompletterar varandra. Parterna skall se till att deras ansträngningar på de två sistnämnda områdena förstärker varandra.







AVDELNING I

UTVECKLINGSSTRATEGIER







KAPITEL 1

Den allmänna ramen

Artikel 19

Principer och mål

1. Det centrala målet för samarbetet mellan AVS-staterna och Europeiska gemenskapen skall vara minskning och på sikt utrotande av fattigdom, uppnående av hållbar utveckling samt en gradvis integrering av AVS-staterna i världsekonomin. Ramarna och riktlinjerna för samarbetet skall anpassas till de särskilda förhållandena i varje enskild AVS-stat och utformas så att de främjar lokalt egenansvar av ekonomiska och sociala reformer och en integrering i utvecklingsprocessen av aktörer från den privata sektorn och det civila samhället.

▼M10

2. Parterna ska i sitt samarbete hänvisa till slutsatserna från Förenta nationernas konferenser och till de mål, riktmärken och handlingsprogram som överenskommits på internationell nivå samt uppföljningen av dessa som grundval för utvecklingsprinciperna. De ska vidare hänvisa till internationellt fastställda mål för utvecklingssamarbetet och särskilt vinnlägga sig om att införa kvalitativa och kvantitativa framstegsindikatorer. Parterna ska göra en gemensam ansträngning för att påskynda framstegen mot att uppfylla millennieutvecklingsmålen.

▼B

3. Myndigheterna och icke-statliga aktörer i de enskilda AVS-staterna skall överlägga med varandra om landets utvecklingsstrategier och om lokalsamhällets stöd för dessa.

Artikel 20

Tillvägagångsätt

▼M10

1. Målen för utvecklingssamarbetet mellan AVS-staterna och Europeiska gemenskapen ska förverkligas genom integrerade strategier omfattande lokalt förankrade åtgärder på det ekonomiska, det sociala och det kulturella området, miljöområdet och det institutionella området. Genom detta samarbete ska det skapas en sammanhängande ram för stöd till AVS-staternas egna utvecklingsstrategier och säkerställas att åtgärderna kompletterar varandra och samspelar med varandra, särskilt på och mellan de nationella och regionala nivåerna. Strategierna på nationell och, när så är lämpligt, regional nivå för samarbetet mellan AVS-staterna och Europeiska gemenskapen ska inom ramen för AVS-staternas utvecklingspolitik och reformer syfta till:

a) förverkligande av snabb, hållbar, sysselsättningsskapande tillväxt, utveckling av den privata sektorn och skapande av arbetstillfällen samt förbättring av tillträdet till produktiv näringsverksamhet och till produktionsmedel,

▼M10

aa) främjande av regionalt samarbete och regional integration,

▼B

b) understödjande av mänsklig och social utveckling och medverkan till att tillväxtens resultat ges en bred spridning i samhället och fördelas rättvist samt främjande av jämställdhet mellan könen,

c) främjande av kulturella värden i samhället och av samspelet med ekonomiska, politiska och sociala kretsar,

d) understödjande av institutionella reformer och institutionell utveckling och stärkande av de institutioner som är nödvändiga för befästandet av demokrati, för en god förvaltning av offentliga angelägenheter och för en fungerande marknadsekonomi där konkurrensen har fritt spelrum; främjande av kapacitetsuppbyggnad när det gäller utveckling och partnerskap, samt

e) främjande av en miljömässigt hållbar utveckling, återställande av miljön och god praxis på miljöområdet samt främjande av bevarandet av naturresurser.

▼M10

2. Följande tematiska eller ämnesövergripande frågor ska systematiskt beaktas och integreras inom samtliga samarbetsområden: mänskliga rättigheter, jämställdhetsfrågor, demokrati, god förvaltning, miljömässig hållbarhet, utveckling, klimatförändringen, smittsamma och icke-smittsamma sjukdomar samt institutionell uppbyggnad och kapacitetsuppbyggnad. Dessa områden ska också kunna komma i fråga för stöd från gemenskapen.

▼B

3. En detaljerad beskrivning av målen och strategierna för utvecklingssamarbetet, särskilt sektorspolitiken och de sektorsspecifika strategierna, skall intas i ett samlat dokument i vilket riktlinjerna för verksamheten inom specifika samarbetsområden eller samarbetssektorer anges. Dessa texter kan omarbetas, ses över eller ändras av Ministerrådet på grundval av en rekommendation från AVS–EG-kommittén för utvecklingsfinansieringssamarbete.







KAPITEL 2

Stödområden







AVSNITT 1

Ekonomisk utveckling

Artikel 21

Investeringar och utveckling av den privata sektorn

1. Samarbetet skall syfta till att understödja ekonomiska och institutionella reformer och strategier på nationell eller regional nivå som är nödvändiga för skapandet av ett gynnsamt klimat för ►M10 ————— ◄ investeringar och utvecklingen av en dynamisk, livskraftig och konkurrenskraftig privat sektor. Stöd skall också kunna utgå till

a) främjande av dialog och samarbete mellan den offentliga och den privata sektorn,

b) utveckling av entreprenörsförmåga och företagskultur,

c) privatisering och företagsreform,

d) utveckling och modernisering av medlings- och skiljeförfaranden.

2. Kvalitetsförbättringar, ökad tillgång på och ökad tillgänglighet i fråga om finansiella och icke-finansiella tjänster till privata företag inom såväl den formella som den informella sektorn av ekonomin skall också stödjas genom samarbetet; det skall ske genom

a) mobilisering av privat sparande, både inhemskt och utländskt, till finansieringen av privata företag genom understödjande av strategier för utveckling av en modern finanssektor, inbegripet kapitalmarknad, finansiella institut och hållbar mikrofinansiering,

b) utveckling och förstärkning av institutioner, förmedlare, sammanslutningar, handelskammare samt lokala aktörer inom den privata sektorn som på olika sätt bistår företag eller tillhandahåller icke-finansiella tjänster till företag, t.ex. yrkesmässiga tjänster, tekniska tjänster, företagsledningstjänster, utbildningstjänster och säljunderstödjande tjänster, samt

c) understödjande av institutioner, program, verksamheter och initiativ som kan underlätta utveckling och överföring av teknik, sakkunskap och bästa metoder när det gäller olika aspekter av företagsledning.

3. Samarbetet skall inriktas på att främja näringslivets utveckling genom tillhandahållande av finansieringsgarantier och tekniskt stöd som kan främja och underlätta bildande, etablering, utvidgning, diversifiering, sanering, omstrukturering, modernisering och privatisering av dynamiska, livskraftiga och konkurrenskraftiga företag inom alla sektorer av näringslivet, liksom av finansiella intermediärer, t.ex. institut för utvecklingsfinansiering och riskkapitalförsörjning, och leasingföretag; det skall ske genom

a) införande eller förstärkning av finansieringsinstrument i form av investeringskapital,

b) förbättring av tillgången till viktiga stödfunktioner såsom företagsinformation samt rådgivningstjänster, konsulttjänster och tekniska tjänster,

c) ökning av exporten, särskilt genom kapacitetsuppbyggnad inom handelsrelaterade områden,

d) främjande av kontakter, nätverk och samarbete mellan företag i fråga om t.ex. teknik- och kunskapsöverföring (på nationell nivå, regional nivå och mellan AVS-staterna och Europeiska unionen) samt av sådana partnerskap med privata utländska investerare som är förenliga med målen och riktlinjerna för utvecklingssamarbetet mellan AVS-staterna och Europeiska gemenskapen.

4. Parterna skall genom sitt samarbete understödja utvecklingen av mikroföretag genom förbättring av tillträdet till finansiella och icke-finansiella tjänster, genom ändamålsenlig politik och lagstiftning för utveckling av sådana företag samt genom tillhandahållande av utbildning och information om bästa metoder när det gäller mikrofinansiering.

▼M10

5. Stöd till investeringar och till utveckling av den privata sektorn ska omfatta åtgärder och initiativ på såväl makro-, meso- som mikronivå och främja sökandet efter innovativa finansieringsmekanismer, bland annat genom att kombinera och generera privata och offentliga finansieringskällor till utvecklingsbistånd.

▼M10

6. Samarbetet ska syfta till att stödja offentliga investeringar i grundläggande infrastruktur som i sin tur ska hjälpa den privata sektorn att utvecklas, skapa ekonomisk tillväxt och minska fattigdomen.

▼B

Artikel 22

Makroekonomiska reformer och strukturreformer; makroekonomisk politik och strukturpolitik

1. AVS-staterna skall genom samarbetet stödjas i sina ansträngningar att

a) uppnå makroekonomisk tillväxt och stabilisering med hjälp av en stram finans- och penningpolitik som leder till minskad inflation och förbättrad extern balans och budgetbalans, genom stärkt budgetdisciplin, ökad öppenhet och insyn i budgeten samt förbättringar av finanspolitiken i kvalitets- och rättvisehänseende och vad gäller politikens utformning, samt

▼M10

b) genomföra strukturpolitiska program som syftar till förstärkning av de olika aktörernas roll, särskilt den privata sektorns, och till skapande av ett klimat som befrämjar mobilisering av inhemska resurser, ökad företagsamhet, ökade investeringar och ökad sysselsättning, eller som syftar till

i) liberalisering av handels- och valutaordningar och införande av valutakonvertibilitet för löpande transaktioner, under hänsynstagande till de särskilda omständigheterna i de enskilda länderna,

ii) stärkande av reformer på arbets- och varumarknaderna,

iii) uppmuntran av reformer av finanssystemen som kan underlätta utvecklingen av stabila system inom och utom bankväsendet, av kapitalmarknader och av finansiella tjänster, inklusive mikrofinansiering,

iv) förbättring av kvaliteten på privata och offentliga tjänster, samt

v) främjande av regionalt samarbete och en gradvis integrering av makroekonomisk politik och penningpolitik i detta.

2. Makroekonomisk politik och makroekonomiska strukturanpassningsprogram skall utformas med beaktande av de berörda ländernas sociala och politiska bakgrund och institutionella kapacitet och skall ha en positiv inverkan på fattigdomslindring och tillgången till sociala tjänster; de skall bygga på följande principer:

a) AVS-staterna skall ha det primära ansvaret för problemanalys och för utformning och genomförande av reformerna.

b) Stödprogrammen skall anpassas till situationen i de enskilda AVS-staterna och beakta de sociala, kulturella och miljömässiga förhållandena i dessa stater.

c) AVS-staternas rätt att själva bestämma inriktningen av sina utvecklingsstrategier och utvecklingsprioriteringar och i vilken ordning dessa skall genomföras, skall erkännas och respekteras.

d) Reformtakten skall vara realistisk och förenlig med varje AVS-stats förmåga och resurser.

e) Kontakterna med och informationen till befolkningen beträffande ekonomiska och sociala reformer och strategier skall förstärkas.

▼M10

Artikel 23

Utveckling av näringslivet

Samarbetet ska omfatta stöd till hållbara politiska och institutionella reformer samt till investeringar som är nödvändiga för att aktörerna ska kunna få tillträde till näringsverksamheter och produktionsmedel på rättvisa villkor, särskilt följande:

a) Utveckling av utbildningssystem som kan bidra till att öka produktiviteten inom såväl den formella som den informella sektorn av ekonomin.

b) Kapital, kredit och jord, särskilt vad gäller egendomsrätt och nyttjanderätt.

c) Utarbetande av strategier för landsbygdsutveckling som kan utgöra en ram för decentraliserad planering, resursfördelning och resursförvaltning med aktivt deltagande av de direkt berörda.

d) Utarbetande av strategier för att förbättra produktionen och produktiviteten inom jordbruket i AVS-staterna, främst genom att tillhandahålla de medel som krävs för att finansiera jordbruksforskning, insatsvaror och tjänster till jordbruket, stödinfrastruktur på landsbygden samt riskminskning och riskhantering. Stödet ska även omfatta offentliga och privata jordbruksinvesteringar, incitament till utarbetande av jordbrukspolitik och jordbruksstrategier, förstärkning av organisationer som företräder jordbrukarnas och den privata sektorns intressen, förbättrad förvaltning av naturresurser samt jordbruksmarknadernas utveckling och funktion. Strategierna för att förbättra jordbruksproduktionen ska förstärka de nationella och regionala strategierna för en tryggad livsmedelsförsörjning och den regionala integrationen. Samarbetet i detta sammanhang ska stödja AVS-staternas insatser för att öka konkurrenskraften för sin råvaruexport och anpassa sina råvaruexportstrategier till de förändrade handelsvillkoren.

e) En hållbar utveckling av vattenresurser som grundar sig på principen om integrerad förvaltning av vattenresurser i syfte att säkerställa en rättvis och hållbar fördelning av gemensamma vattenresurser mellan olika användare.

f) En hållbar utveckling av näringarna vattenbruk och fiskeri, inbegripet inlandsfiske och marina resurser inom AVS-staternas exklusiva ekonomiska zoner.

g) Ekonomisk och teknisk infrastruktur samt tjänster inom dessa områden, inbegripet transport, telekommunikationssystem, kommunikationstjänster och utveckling av informationssamhället.

h) Utveckling av en konkurrenskraftig industrisektor, gruvsektor och energisektor, varvid den privata sektorns engagemang och utveckling inom dessa sektorer ska uppmuntras.

i) Utveckling av handel, inbegripet främjande av rättvis handel.

j) Utveckling av affärs-, finans- och bankverksamhet; utveckling av andra tjänstesektorer.

k) Utveckling av turism.

l) Utveckling av infrastruktur och tjänster inom vetenskap, teknik och forskning, inbegripet förbättring, överföring och tillvaratagande av ny teknik.

m) Förstärkning av kapaciteten inom produktionssektorer, särskilt inom offentlig och privat sektor.

n) Främjande av traditionell kunskap.

o) Utarbetande och genomförande av särskilda anpassningsstrategier för att hantera konsekvenserna av urholkningen av AVS-staternas förmåner, vilka även kan omfatta sådana åtgärder som avses i a–n.

▼M10

Artikel 23a

Fiskeri

Med hänsyn till att näringarna fiskeri och vattenbruk är mycket viktiga för AVS-staterna, eftersom de skapar sysselsättning, genererar inkomster, bidrar till att trygga livsmedelsförsörjningen, ger försörjningsmöjligheter på landsbygden och i kustsamhällen, och därmed bidrar till att minska fattigdomen, ska samarbetet ha som mål att åstadkomma en ytterligare utveckling av fiskeri- och vattenbrukssektorerna i AVS-staterna så att man åstadkommer en hållbar ökning av de därmed sammanhängande sociala och ekonomiska fördelarna.

Samarbetsprogram och andra åtgärder ska stödja bland annat utarbetandet och genomförandet av utvecklingsstrategier och förvaltningsplaner för en hållbar vattenbruks- och fiskerinäring i AVS-staterna och AVS-regionerna, integration av vattenbruks- och fiskerinäring i nationella och regionala utvecklingsstrategier, utveckling av den infrastruktur och det tekniska kunnande som krävs för att AVS-staterna ska kunna dra maximal nytta av sitt fiskeri och sin vattenkultur, kapacitetsuppbyggnad i AVS-staterna så att de kan hantera externa problem som hindrar dem från att dra full nytta av sina fiskeresurser samt främjande och utveckling av samriskföretag som investerar i AVS-staternas fiskeri- och vattenkultursektorer. I de fiskeriavtal som kan komma att förhandlas fram mellan gemenskapen och AVS-staterna ska behovet av överensstämmelse med utvecklingsstrategierna på detta område vederbörligen beaktas.

Samråd på hög nivå, inbegripet ministernivå, kan hållas efter gemensam överenskommelse i syfte att utveckla, förbättra eller förstärka utvecklingssamarbetet mellan AVS-staterna och EU på området hållbart vattenbruk och fiskeri.

▼B

Artikel 24

Turism

Med tanke på turistnäringens växande betydelse för tjänstesektorns tillväxt i AVS-staterna och för tillväxten i AVS-staternas internationella handel, näringens förmåga att stimulera andra sektorer av näringslivet och den roll den kan spela när det gäller att utrota fattigdomen skall en hållbar utveckling av turistnäringen i AVS-staterna och subregionerna eftersträvas inom ramen för samarbetet.

AVS-staternas ansträngningar att skapa eller förbättra de rättsliga och institutionella förutsättningarna för utarbetande och genomförande av strategier och program för hållbar turism och att mobilisera resurser för detta skall stödjas genom samarbetsprogrammen och samarbetsprojekten; programmen och projekten skall också vara inriktade på förbättring av sektorns konkurrenskraft, särskilt de små och medelstora företagens konkurrenskraft, på understödjande och främjande av investeringar, på produktutveckling, även utveckling av de kulturer som AVS-staternas ursprungsbefolkningar är bärare av, och på förstärkning av samspelet mellan turism och andra sektorer av näringslivet.







AVSNITT 2

Social och mänsklig utveckling

Artikel 25

Utveckling av den sociala sektorn

1. Samarbetet skall inriktas på att understödja AVS-staternas ansträngningar att utforma generella eller sektorsinriktade strategier och reformer som syftar till att förbättra grundläggande social infrastruktur och grundläggande sociala tjänster med avseende på täckning, kvalitet och tillgänglighet och som beaktar de särskilda behoven hos de mest sårbara och minst gynnade grupperna i samhället, så att den bristande jämlikheten när det gäller tillgång till dessa tjänster kan minskas. Särskild uppmärksamhet skall ägnas åt att säkerställa att de offentliga utgifterna inom de sociala sektorerna ligger på en tillräcklig nivå. Samarbetet skall härvidlag syfta till att

▼M10

a) förbättra utbildningen på alla nivåer, verka för erkännande av utbildningsbevis för tertiär utbildning, införa kvalitetssäkringssystem för utbildning (inbegripet nätbaserad utbildning och andra icke-traditionella utbildningsformer) och bygga upp teknisk förmåga och kompetens,

b) förbättra hälso- och sjukvårdssystem, särskilt genom tillgång på lika villkor till allmän hälso- och sjukvård av god kvalitet, förbättra näringssituationen, utrota hunger och undernäring och garantera en tryggad livsmedelsförsörjning och livsmedelssäkerhet, bland annat genom stöd till säkerhetsnät,

▼B

c) integrera befolkningsfrågor i utvecklingsstrategierna i syfte att förbättra reproduktiv hälsa, primärhälsovård och familjeplanering samt för att förhindra könsstympning av kvinnor,

▼M4

d) främja bekämpningen av

— HIV/AIDS och därvid säkerställa skyddet av kvinnors sexuella och reproduktiva hälsa och rättigheter,

— andra fattigdomsrelaterade sjukdomar, särskilt malaria och tuberkulos,

▼B

e) öka tryggheten när det gäller försörjningen med hushållsvatten samt förbättra möjligheterna att få tillgång till dricksvatten och tillfredsställande avloppshantering,

f) förbättra tillgången på bra bostäder för alla till överkomliga priser, genom stöd till program för produktion till låga kostnader av bostäder avsedda för låginkomsttagare samt stöd till förbättrad stadsplanering,

g) uppmuntra till social dialog på grundval av aktivt deltagande samt främja respekten för grundläggande sociala rättigheter.

2. Samarbetet skall också syfta till att understödja kapacitetsuppbyggnad på det sociala området, detta kan till exempel gälla utbildningsprogram om hur socialpolitiken kan utformas eller om moderna metoder för förvaltning av sociala projekt och program; det kan också gälla program som befrämjar tekniskt nyskapande och teknisk forskning, uppbyggnad av lokal sakkunskap och främjande av partnerskap samt rundabordssamtal på nationell eller regional nivå, m.m.

3. Utveckling och genomförande av program och system för socialt skydd och social trygghet skall också främjas och understödjas genom samarbetet så att den sociala sammanhållningen kan ökas och ”hjälp till självhjälp” och samhällssolidaritet kan stimuleras. Stödet skall bland annat inriktas på utveckling av initiativ som bygger på ekonomisk solidaritet, särskilt genom inrättandet av fonder för social utveckling som är anpassade till lokala behov och lokala aktörer.

Artikel 26

Ungdomsfrågor

Samarbetet skall också inriktas på att understödja upprättandet av en sammanhängande, heltäckande politik för tillvaratagande av den potential som de unga representerar, så att de kan bli bättre integrerade i samhället och till fullo förverkliga sina möjligheter. I detta sammanhang skall samarbetet inriktas på att understödja strategier, åtgärder och insatser som har till syfte att

a) skydda barns och ungdomars rättigheter, särskilt flickors rättigheter,

b) understödja ungdomars färdigheter, energi, innovationsförmåga och potential för att därigenom öka deras möjligheter på det ekonomiska, det sociala och det kulturella området och förbättra deras förutsättningar att få sysselsättning inom produktionssektorn,

▼M4

c) hjälpa samhällsbaserade institutioner att ge barn möjligheter att utveckla sin fysiska, psykiska, sociala och ekonomiska potential,

d) genom rehabiliteringsprogram återintegrera barn i områden som genomgått en konflikt,

▼M4

e) främja ett aktivt deltagande av unga medborgare i det offentliga livet liksom studentutbyten och samverkan mellan ungdomsorganisationer i AVS-staterna och EU.

▼B

Artikel 27

▼M10

Kultur och utveckling

▼B

Samarbetet skall på kulturområdet syfta till följande:

a) Den kulturella dimensionen skall integreras på alla nivåer av utvecklingssamarbetet.

b) Kulturella värden och identiteter skall erkännas, bevaras och främjas för att dialog mellan olika kulturer skall bli möjlig.

c) Värdet av kulturarvet skall erkännas, bevaras och främjas och utvecklingsförmågan inom denna sektor understödjas.

d) Kulturnäringarna skall utvecklas och marknadstillträdet för produkter och tjänster inom kultursektorn skall förbättras.

▼M10

e) Erkännande och stöd ska ges till kulturaktörerna och kulturnätverken och till det bidrag dessa ger till en hållbar utveckling.

f) Den kulturella dimensionen i utbildningen och ungdomars deltagande i kulturell verksamhet ska främjas.

▼B







AVSNITT 3

Regionalt samarbete och regional integration

▼M10

Artikel 28

Generell strategi

1. Genom samarbetet mellan AVS-staterna och EU ska ett effektivt stöd ges till förverkligandet av de mål och prioriteringar som AVS-staterna fastställt inom ramen för samarbetet och integrationen på regional nivå.

2. I överensstämmelse med de allmänna mål som anges i artiklarna 1 och 20 ska samarbetet mellan AVS-staterna och EU syfta till att:

a) främja fred och stabilitet samt konfliktförebyggande och konfliktlösning,

b) främja den ekonomiska utvecklingen och förbättra det ekonomiska samarbetet genom att skapa större marknader, främja den fria rörligheten mellan AVS-staterna för personer, varor, tjänster, kapital, arbetskraft och teknik, påskynda diversifieringen av AVS-staternas ekonomier, främja och öka handeln mellan och inom AVS-staterna och med tredjeland och främja en gradvis integrering av AVS-staterna i världsekonomin,

c) förbättra hanteringen av problem rörande hållbar utveckling som har ett gränsöverskridande inslag, bland annat genom samordning och harmonisering av samarbetspolitiken på regional nivå.

3. Enligt de villkor som anges i artikel 58 ska samarbetet även stödja interregionalt samarbete och AVS-regionövergripande samarbete som omfattar

a) en eller flera regionala organisationer i AVS-staterna, även på kontinental nivå,

b) de utomeuropeiska länderna och territorierna (ULT) och de yttersta randområdena,

c) utvecklingsländer som inte tillhör AVS-gruppen.

Artikel 29

Samarbete mellan AVS-staterna och EU för att stödja regionalt samarbete och regional integration

1. På området stabilitet, fred och konfliktförebyggande ska samarbetet stödja

a) främjande och utveckling av en politisk dialog på regional nivå inom områden såsom konfliktförebyggande och konfliktlösning, mänskliga rättigheter och demokratisering, besöksutbyte, nätverksaktiviteter samt främjande av rörlighet mellan de olika utvecklingsaktörerna, särskilt inom det civila samhället,

b) främjande av regionala initiativ och strategier rörande säkerhetsrelaterade frågor, inbegripet rustningskontroll, narkotikabekämpning, organiserad brottslighet, penningtvätt, mutor och korruption.

2. När det gäller regional ekonomisk integration ska parterna genom sitt samarbete understödja följande:

a) Uppmuntran till de minst utvecklade AVS-staterna att delta i upprättandet av regionala marknader och att utnyttja de fördelar som dessa marknader erbjuder.

b) Genomförande av sektorsinriktade ekonomiska reformer på regional nivå.

c) Liberalisering av handel och betalningar.

d) Främjande av gränsöverskridande investeringar, såväl utländska som inhemska, och av andra initiativ till regional ekonomisk integration.

e) Mildring av den påverkan som nettoövergångskostnaderna för den regionala integrationen har på budgetinkomster och betalningsbalans.

f) infrastruktur, särskilt för transport och kommunikation, samt därmed sammanhängande säkerhetsproblem och tjänster, inbegripet utveckling av regionala möjligheter inom informations- och kommunikationsteknik,

3. När det gäller regionala strategier för en hållbar utveckling ska samarbetet stödja AVS-regionernas prioriteringar, särskilt

a) miljön och en hållbar förvaltning av naturresurser, bland annat vatten och energi, och hantering av klimatförändringen,

b) livsmedelstrygghet och jordbruk,

c) hälsa och utbildning,

d) forskning och teknisk utveckling,

e) regionala initiativ för beredskap inför katastrofer och lindrande av deras följder samt återuppbyggnad efter katastrofer.

Artikel 30

Kapacitetsuppbyggnad för att stödja regionalt samarbete och regional integration i AVS-staterna

I syfte att åstadkomma effektiva regionala strategier ska samarbetet utveckla och stärka kapaciteten hos

a) institutioner och organisationer för regional integration som inrättats av AVS-staterna eller i vilka AVS-stater deltar och som främjar regionalt samarbete och regional integration,

b) nationella regeringar och parlament när det gäller frågor om regional integration, och

c) icke-statliga aktörer, inbegripet den privata sektorn.

▼B







AVSNITT 4

Tematiska frÅgor och ämnesövergripande frågor

Artikel 31

Jämställdhetsfrågor

Samarbetet skall inriktas på att understödja strategier och program genom vilka möjligheterna för män och kvinnor att delta på lika villkor inom alla områden av det politiska, ekonomiska, sociala och kulturella livet kan förbättras, säkerställas och breddas. Det skall syfta till att förbättra kvinnors tillgång till de resurser som krävs för att de till fullo skall kunna utöva sina grundläggande rättigheter. Särskilt skall det genom samarbetet skapas en lämplig ram för

a) integrering av och hänsynstagande till jämställdhetsaspekter på alla nivåer av utvecklingssamarbetet, även i makroekonomisk politik och i makroekonomiska strategier och program, samt

b) främjande av konkreta åtgärder till förmån för kvinnor, vilket t.ex. kan gälla

i) deltagande i det politiska livet på nationell och lokal nivå,

ii) stöd till kvinnoorganisationer,

iii) tillträde till grundläggande sociala tjänster, särskilt utbildning, hälsovård och familjeplanering,

iv) tillträde till produktionsmedel, särskilt jord, kredit och arbetsmarknad, samt

v) särskilt hänsynstagande till kvinnor i samband med katastrofbistånd och rehabiliteringsåtgärder.

▼M10

Artikel 31a

Hiv/Aids

Samarbetet ska stödja AVS-staternas insatser för att utveckla och stärka strategier och program inom alla sektorer som har till syfte att hantera hiv/aids-pandemin och att hindra denna från att hämma utvecklingen. Samarbetet ska stödja AVS-staternas insatser för att åstadkomma, och därefter fortsätta att upprätthålla, allmän tillgång till förebyggande åtgärder, behandling, vård och stöd när det gäller hiv/aids, med särskild inriktning på följande:

a) Se till att utarbetande och genomförande av breda och sektorsövergripande strategier och planer för hiv/aids görs till en prioritering i nationella och regionala utvecklingsplaner.

b) Se till att alla relevanta utvecklingssektorer görs delaktiga i de nationella hiv/aids-insatserna och att man får en bred uppslutning från alla intressenter på alla nivåer.

c) Stärka de nationella hälso- och sjukvårdssystemen och se till att det finns tillräckligt med sjukvårdspersonal för att man ska kunna garantera allmän tillgång till förebyggande åtgärder, behandling, vård och andra hälso- och sjukvårdstjänster när det gäller hiv/aids och att detta integreras i systemen.

d) Hantera problem med bristande jämställdhet, könsbaserat våld och utnyttjande, eftersom dessa fenomen bidrar till hiv/aids-pandemin; öka insatserna för att skydda kvinnors och flickors rättigheter, utarbeta effektiva hiv/aids-program för kvinnor och flickor som beaktar jämställdhetsperspektivet, vilket även inbegriper program har koppling till sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter, samt verka för att kvinnor ges möjlighet till att delta till fullo i planeringen och beslutsfattandet rörande hiv/aids-strategier och program.

e) Utarbeta stödjande rättsliga och politiska ramar och undanröja lagstiftning och politik, praxis av bestraffande karaktär, stigma och diskriminering som undergräver de mänskliga rättigheterna, ökar sårbarheten inför hiv/aids och förhindrar tillgång till förebyggande åtgärder, behandling, vård och stöd när det gäller hiv/aids, inbegripet mediciner, hälso- och sjukvårdsartiklar och tjänster till människor som lever med hiv/aids och de mest utsatta befolkningsgrupperna.

f) Förbättra tillgången till evidensbaserade och allsidiga hiv/aids-förebyggande åtgärder i syfte att hantera de lokala drivande faktorerna bakom epidemin och se till att det tas hänsyn till de särskilda behoven hos kvinnor, ungdomar och de mest utsatta befolkningsgrupperna.

g) Säkerställa allmän och tillförlitlig tillgång till säkra, rimligt prissatta mediciner av hög kvalitet och till hälso- och sjukvårdsartiklar, inbegripet artiklar på området sexuell och reproduktiv hälsa.

▼B

Artikel 32

Miljö och naturresurser

1. Samarbetet skall när det gäller miljöskydd samt hållbart utnyttjande och hållbar förvaltning av naturresurser syfta till följande:

a) Integrering av principen om miljömässig hållbarhet i alla aspekter av utvecklingssamarbetet och understödjande av program och projekt som genomförs av de olika aktörerna.

b) Uppbyggnad eller förstärkning i vetenskapligt, tekniskt, personellt och institutionellt avseende av kapaciteten när det gäller miljöförvaltning hos alla aktörer på miljöområdet.

c) Understödjande av särskilda åtgärder eller projekt för att angripa frågor som är av avgörande betydelse när det gäller hållbar förvaltning eller som har anknytning till nuvarande eller framtida regionala eller internationella åtaganden beträffande mineraltillgångar och andra naturresurser, t.ex.

i) tropiska skogar, vattenresurser, kust-, havs- och fiskeresurser, djur- och växtliv, jordmån och biologisk mångfald,

ii) skydd av känsliga ekosystem (t.ex. korallrev),

iii) förnybara energikällor, särskilt solenergi, samt energieffektivitet,

iv) hållbar utveckling på landsbygden och i städer,

v) ökenspridning, torka och avskogning,

vi) utveckling av nyskapande lösningar på miljöproblemen i städer, samt

vii) främjande av hållbar turism,

d) Hänsynstagande till frågor om transport och bortskaffande av farligt avfall.

2. Inom ramen för samarbetet skall hänsyn tas till

a) de små AVS-östaternas sårbarhet, särskilt inför hotet från klimatförändringen,

b) de tilltagande problemen med torka och ökenspridning, särskilt i de minst utvecklade staterna och inlandsstaterna, samt

c) institutionell utveckling och kapacitetsuppbyggnad.

▼M10

Artikel 32a

Klimatförändringen

Parterna erkänner att klimatförändringen är ett allvarligt globalt miljöproblem som äventyrar förverkligandet av millennieutvecklingsmålen och till vilket det krävs ett adekvat, förutsägbart och snabbt ekonomiskt stöd. Av denna anledning, och i enlighet med artikel 32, särskilt punkt 2 a i den artikeln, ska samarbetet

a) ta hänsyn till att AVS-staterna, särskilt små östater och lågt liggande stater, är sårbara inför klimatrelaterade fenomen som kusterosion, cykloner, översvämningar och miljörelaterad migration, varvid de minst utvecklade AVS-staterna och AVS-inlandsstaterna är särskilt känsliga för de alltmer ökande fenomenen översvämning, torka, avskogning och ökenspridning,

b) stärka och stödja strategier och program som har till syfte att åstadkomma en mildring av, och anpassning till, de följdverkningar och hot som klimatförändringen ger upphov till, bland annat genom institutionell utveckling och kapacitetsuppbyggnad,

c) förbättra AVS-staternas kapacitet när det gäller att utveckla och delta i den globala koldioxidmarknaden,

d) framför allt syfta till att

i) integrera klimatförändringen i utvecklingsstrategier och insatser på området fattigdomsbekämpning,

ii) ge klimatförändringen ökad politisk tyngd i samband med utvecklingsbistånd, bland annat genom politisk dialog,

iii) hjälpa AVS-staterna att anpassa sig till klimatförändringen inom relevanta sektorer som jordbruk, vattenvård och infrastruktur, bland annat genom överföring och införande av lämplig och miljövänlig teknik,

iv) främja katastrofriskreducering, eftersom allt fler katastrofer har samband med klimatförändringen,

v) tillhandahålla ekonomiskt och tekniskt stöd till AVS-staternas åtgärder för att mildra klimatförändringens effekter i de fall detta bidrar till dessa länders mål på området fattigdomsbekämpning och hållbar utveckling, inbegripet minskade utsläpp från avskogning och skogsförstörelse och minskade utsläpp inom jordbrukssektorn,

vi) förbättra information och prognoser rörande väder och klimat samt varningssystemen på detta område, och

vii) främja förnybara energikällor och koldioxidsnål teknik som bidrar till en hållbar utveckling.

▼B

Artikel 33

Institutionell utveckling och kapacitetsuppbyggnad

1. De institutionella aspekterna skall systematiskt uppmärksammas inom ramen för samarbetet, som skall inriktas på att understödja AVS-staternas ansträngningar att utveckla och stärka strukturer, institutioner och förfaranden vilka bidrar till

a) främjande och understödjande av demokrati, mänsklig värdighet, social rättvisa och pluralism, med fullständig respekt för mångfalden inom och mellan samhällena,

b) främjande och understödjande av allmän och total respekt för samt skydd av de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna,

c) utveckling och förstärkning av rättsstaten och förbättring av tillgången till rättsmedel, samtidigt som yrkeskunnandet inom rättsväsendet och dess oberoende garanteras, samt

d) säkerställande av en öppen och ansvarsfull verksamhetsförvaltning och administration inom alla offentliga organ.

2. Parterna skall samarbeta i kampen mot bestickning och korruption på alla nivåer i samhället.

3. Samarbetet skall inriktas på att stödja AVS-staternas ansträngningar att utveckla sina offentliga institutioner så att dessa kan fungera som pådrivande krafter i tillväxten och utvecklingen och likaså deras ansträngningar att väsentligt öka effektiviteten när det gäller offentliga tjänster som påverkar medborgarnas vardag. Reformer, rationalisering och modernisering av den offentliga sektorn skall därför stödjas inom ramen för samarbetet. Stödet skall särskilt inriktas på

a) reform och modernisering av offentlig förvaltning,

b) reform av rättsväsendet samt modernisering av domstolsväsendet,

▼M10

c) förbättring och förstärkning av förvaltningen av offentliga medel och budgetmedel, i syfte att utveckla ekonomisk verksamhet i AVS-staterna och öka deras skatteintäkter, samtidigt som AVS-staternas suveränitet på detta område till fullo respekteras,

bland annat genom följande åtgärder:

i) förbättring av den nationella förmågan att hantera offentliga medel, inbegripet inrättandet av effektiva och hållbara skattesystem,

ii) främjande av deltagande i internationella strukturer och processer för skattesamarbete i syfte att underlätta ytterligare utveckling och faktiskt iakttagande av internationella normer,

iii) främjande av genomförande av internationell bästa praxis på skatteområdet, inbegripet öppenhetsprincipen och informationsutbyte, i de AVS-stater som förbundit sig att tillämpa dessa,

▼B

d) påskyndande av reformer inom bank- och finanssektorn,

e) förbättring av förvaltningen av offentlig egendom och reform av förfarandena för offentlig upphandling, samt

f) politisk, administrativ, ekonomisk och finansiell decentralisering.

4. Samarbetet skall också inriktas på att understödja återupprättande eller utbyggnad av kapaciteten inom särskilt viktiga delar av den offentliga sektorn liksom på att understödja de institutioner som krävs för en fungerande marknadsekonomi; stödet skall särskilt avse

a) utveckling av den lagstiftnings- och tillsynskapacitet som krävs för en fungerande marknadsekonomi, inbegripet konkurrenspolitik och konsumentpolitik,

b) förbättring av förmågan att analysera, planera, utforma och genomföra politik på olika områden, särskilt det ekonomiska området, det sociala området, miljöområdet och forskningsområdet samt politik rörande vetenskap och teknik och innovationsverksamhet,

c) modernisering, förstärkning och reformering av finansiella och monetära institut samt förbättring av förfaranden,

d) uppbyggnad av den kapacitet på lokal och kommunal nivå som krävs för att det skall bli möjligt att genomföra decentraliseringspolitik och få till stånd ett ökat deltagandet från befolkningens sida i utvecklingsprocessen, samt

e) utveckling av kapaciteten inom andra viktiga områden, exempelvis

i) internationella förhandlingar, samt

ii) förvaltning och samordning av bistånd från tredje land.

5. Samarbetet skall inriktas på att inom alla områden och sektorer som omfattas av utvecklingssamarbetet främja tillkomsten av icke-statliga aktörer, utveckling av deras förmåga samt stärkande av strukturer för information, dialog och samråd mellan dessa aktörer och de offentliga myndigheterna, även myndigheter på regional nivå.







AVDELNING II

EKONOMISKT SAMARBETE OCH HANDELSSAMARBETE







KAPITEL 1

Mål och principer

Artikel 34

Mål

1. Det ekonomiska samarbetet och handelssamarbetet skall syfta till att med beaktande av AVS-staternas politiska ställningstaganden och utvecklingsprioriteringar befordra en smidig och gradvis integrering av AVS-staterna i världsekonomin och därigenom främja en hållbar utveckling av dessa stater och bidra till utrotande av den fattigdom som råder där.

▼M10

2. Det ekonomiska samarbetet och handelssamarbetet syftar ytterst till att AVS-staterna ska kunna delta i full utsträckning i internationell handel. Behovet av att AVS-staterna aktivt deltar i multilaterala handelsförhandlingar ska i detta sammanhang särskilt uppmärksammas. Med hänsyn till AVS-staternas nuvarande utvecklingsnivå ska det ekonomiska samarbetet och handelssamarbetet inriktas på att AVS-staterna ska kunna möta de utmaningar som globaliseringen representerar och stegvis anpassa sig till de nya förutsättningarna för internationell handel, och på så sätt underlätta deras integrering i den liberaliserade globala ekonomin. I detta sammanhang ska särskild hänsyn tas till att många AVS-stater är sårbara till följd sitt beroende av råvaror eller av ett fåtal nyckelprodukter, t.ex. produkter från jordbruksindustrin med högt förädlingsvärde, och till risken för att det sker en urholkningen av AVS-staternas förmåner.

3. Det ekonomiska samarbetet och handelssamarbetet ska därför syfta till att, med hjälp av nationella och regionala utvecklingsstrategier enligt avdelning I, förstärka AVS-staternas kapacitet när det gäller produktion, utbud och handel och förbättra deras möjligheter att dra till sig investeringar. Det ska också syfta till att upprätta en ny handelsdynamik mellan parterna, förstärka AVS-staternas handels- och investeringspolitik, minska deras råvaruberoende, främja en ökad diversifiering av AVS-staternas ekonomier och förbättra förutsättningarna för dessa länder att hantera handelsrelaterade frågor.

4. Det ekonomiska samarbetet och handelssamarbetet ska genomföras i full överensstämmelse med WTO:s bestämmelser, däribland bestämmelserna om särskild och differentierad behandling, och med beaktande av parternas ömsesidiga intressen och respektive utvecklingsnivå. Det ska dessutom avse konsekvenserna av urholkningen av AVS-staternas förmåner, i full överensstämmelse med befintliga multilaterala åtaganden.

▼B

Artikel 35

Principer

▼M10

1. Grundvalen för det ekonomiska samarbetet och handelssamarbetet ska vara ett faktiskt, förstärkt och strategiskt partnerskap. Samarbetet ska vidare grundas på en helhetssyn som bygger på styrkefaktorerna i och resultaten av de tidigare AVS-EG-konventionerna.

2. Det ekonomiska samarbetet och handelssamarbetet ska bygga på AVS-staternas initiativ till regional integration. Samarbetet mellan parterna för att stödja regionalt samarbete och regional integration, enligt avdelning I, och det ekonomiska samarbetet och handelssamarbetet ska ha en ömsesidigt stärkande verkan. Det ekonomiska samarbetet och handelssamarbetet ska framför allt inriktas på begränsningar på utbuds- och efterfrågesidan, särskilt sammankoppling av infrastruktur, ekonomisk diversifiering och handelsfrämjande åtgärder i syfte att förbättra AVS-staternas konkurrenskraft. Åtgärder för detta ändamål ska därför ges lämpligt utrymme i AVS-staternas och AVS-regionernas utvecklingsstrategier, vilka ska stödjas av gemenskapen genom bland annat handelsrelaterat bistånd.

▼B

3. AVS-staternas och deras regioners olika behov och utvecklingsnivåer skall beaktas i det ekonomiska samarbetet och handelssamarbetet. Parterna bekräftar i detta sammanhang på nytt den vikt de fäster vid att alla AVS-staterna garanteras särskild och differentierad behandling, att den särskilda behandlingen av de minst utvecklade AVS-staterna bibehålls och att de små staternas, inlandsstaternas och östaternas sårbarhet vederbörligen beaktas.







KAPITEL 2

Ny handelsordning

▼M10

Artikel 36

Villkor

1. Med hänsyn till de mål och principer som anges ovan är parterna överens om att vidta alla nödvändiga åtgärder för ingåendet av nya, WTO-förenliga, avtal om ekonomiskt partnerskap som syftar till att gradvis undanröja hindren för handel dem emellan och till att öka samarbetet inom alla för handeln relevanta områden.

2. Avtalen om ekonomiskt partnerskap ska, i egenskap av utvecklingsinstrument, syfta till att åstadkomma en smidig och gradvis integration av AVS-staterna i världsekonomin, särskilt genom att till fullo tillvarata de möjligheter som regional integration och syd–syd-handeln ger upphov till.

3. Parterna är överens om att dessa nya handelsarrangemang ska införas gradvis.

Artikel 37

Tillvägagångssätt

1. Under den period då förhandlingarna om avtalen om ekonomiskt partnerskap pågår ska stöd ges till kapacitetsuppbyggnad i den offentliga och privata sektorn i AVS-staterna, i enlighet med avdelning I och artikel 35, inbegripet åtgärder för att förbättra konkurrenskraften och för att förstärka regionala organisationer och understödja initiativ till regional handelsintegration, vilket vid behov även kan innefatta stöd till anpassning av de offentliga finanserna och skattereform, samt för att modernisera och utveckla infrastruktur samt främja investeringar.

2. Parterna ska regelbundet följa upp hur förhandlingarna framskrider i enlighet med artikel 38.

3. Förhandlingar om avtal om ekonomiskt partnerskap kommer att föras med de AVS-stater som anser sig redo att föra sådana förhandlingar, på den nivå som de bedömer som lämplig och i enlighet med de förfaranden som AVS-gruppen kommit överens om, i syfte att stödja AVS-staternas regionala integrationsprocesser.

4. Förhandlingarna om avtalen om ekonomiskt partnerskap ska framför allt syfta till fastställandet av en tidsplan för ett gradvis undanröjande av hindren för handel mellan parterna, i överensstämmelse med de relevanta WTO-reglerna. Vad beträffar gemenskapen ska liberaliseringen av handeln bygga på gemenskapens regelverk och syfta till förbättring av AVS-staternas nuvarande marknadstillträde, bland annat genom en översyn av ursprungsreglerna. Vid förhandlingarna ska hänsyn tas till AVS-staternas utvecklingsnivå, de sociala och ekonomiska verkningarna i dessa länder av handelsåtgärder samt ländernas förmåga att anpassa sina ekonomier till liberaliseringsprocessen. Förhandlingarna ska därför, inom ramen för de WTO-regler som då kommer att gälla, vara så flexibla som möjligt när det gäller fastställandet av en tillräckligt lång övergångstid, slutgiltig produkttäckning (med beaktande av känsliga sektorer) och graden av asymmetri vad gäller tidtabellen för tullavvecklingen.

5. Parterna ska samarbeta nära med varandra i WTO för att försvara de ordningar de kommer överens om, särskilt med avseende på hur stor flexibilitet som ska tillåtas.

6. Parterna ska närmare diskutera hur man bäst kan förenkla och se över de ursprungsbestämmelser, inbegripet bestämmelser om kumulation, som gäller för exporten från dessa länder.

7. Så snart ett avtal om ekonomiskt partnerskap ingåtts får de AVS-stater som inte är parter i det avtalet när som helst ansöka om anslutning till detta.

8. Inom ramen för samarbetet mellan AVS-staterna och EU för att stödja regionalt samarbete och regional integration i AVS-staterna, i enlighet med avdelning I och artikel 35, ska parterna fästa särskild vikt vid de behov som följer av genomförandet av avtalen om ekonomiskt partnerskap. De principer som anges i artikel 1 i bilaga IV till detta avtal ska tillämpas. Parterna är överens om att man i detta sammanhang ska använda sig av befintliga och nya finansieringsmekanismer för att kanalisera medel från den fleråriga finansieringsramen för samarbete och andra källor.

▼M10

Artikel 37a

Andra handelsarrangemang

1. Med hänsyn till att utvecklingen alltmer går mot ökad handelsliberalisering ska det vara möjligt för EU och AVS-staterna att förhandla om och delta i genomförandet av avtal som leder till en ökad multilateral och bilateral handelsliberalisering. Handelsliberalisering kan leda till att de förmåner som beviljats AVS-staterna urholkas och inverka negativt på dessa länders konkurrensförmåga på unionsmarknaden och på deras utvecklingsinsatser, vilka EU är angelägen om att stödja.

2. I överensstämmelse med målen för det ekonomiska samarbetet och handelssamarbetet ska EU sträva efter att hitta sätt att avhjälpa de negativa effekter som eventuellt kan bli följden av liberaliseringsprocessen så att AVS-staterna kan behålla sina betydande förmåner inom ramen för det multilaterala handelssystemet så länge som möjligt och för att de ska få så lång tid som möjligt på sig att genomföra alla oundvikliga sänkningar av förmånerna.

▼B

Artikel 38

Gemensam ministerkommitté för handel

1. En gemensam ministerkommitté AVS-EG för handel skall inrättas.

▼M10

2. Ministerkommittén för handel ska diskutera alla handelsrelaterade frågor som rör alla AVS-stater och, framför allt, regelbundet följa upp hur förhandlingarna om och genomförandet av avtalen om ekonomiskt partnerskap framskrider. Kommittén ska med särskild uppmärksamhet följa de multilaterala handelsförhandlingar som för närvarande pågår och undersöka hur initiativ till en mera vittgående liberalisering skulle påverka handeln mellan AVS-staterna och Europeiska gemenskapen och utvecklingen av AVS-staternas ekonomier. Den ska vid behov rapportera och utfärda lämpliga rekommendationer till ministerrådet, bland annat om stödjande åtgärder, för att öka de fördelar som följer av handelsordningen mellan AVS-staterna och Europeiska gemenskapen.

▼B

3. Ministerkommittén för handel skall sammanträda minst en gång per år. Dess arbetsordning skall fastställas av Ministerrådet. Kommittén skall bestå av företrädare för AVS-staterna och för gemenskapen.

▼M10

Artikel 38a

Samråd

1. I de fall där nya åtgärder eller åtgärder som fastställts i program som gemenskapen antagit för tillnärmning av lagar och andra författningar i syfte att underlätta handel, kan tänkas påverka en eller flera AVS-staters intressen ska gemenskapen, innan dessa åtgärder beslutas, underrätta AVS-gruppens sekretariat och berörda AVS-stater.

2. För att gemenskapen ska ges möjlighet att ta hänsyn till AVS-gruppens intressen ska samråd hållas på begäran av denna grupp i enlighet med artikel 12 i detta avtal, i syfte att nå en tillfredsställande lösning.

3. När befintliga gemenskapsbestämmelser som antagits i syfte att underlätta handel påverkar en eller flera AVS-staters intressen eller när dessa intressen påverkas av tolkningen, tillämpningen eller administrationen av sådana bestämmelser, ska samråd hållas på begäran av de berörda AVS-staterna, i enlighet med artikel 12, i syfte att nå en tillfredsställande lösning.

4. I syfte att finna en tillfredsställande lösning får parterna även ta upp eventuella andra handelsrelaterade problem till behandling i den gemensamma ministerkommittén för handel, när dessa problem kan tänkas härröra från åtgärder som har vidtagits eller planerats av medlemsstaterna.

5. Parterna ska underrätta varandra om sådana åtgärder så att ett effektivt samråd kan säkerställas.

6. Parterna är eniga om att när det i en institution som inrättats inom ramen för ett avtal om ekonomiskt partnerskap hålls samråd eller utbyts information om frågor som faller inom ramen för avtalet i fråga ska detta anses uppfylla även bestämmelserna i denna artikel och i artikel 12 i detta avtal, under förutsättning att samtliga AVS-stater som kan tänkas påverkas är parter i det avtal om ekonomiskt partnerskap i enlighet med vilket samrådet hålls eller informationen utbyts.

▼B







KAPITEL 3

Samarbete i internationella forum

Artikel 39

Allmänna bestämmelser

1. Parterna understryker betydelsen av att de deltar aktivt i Världshandelsorganisationen och andra relevanta internationella organisationer, dels genom medlemskap i dessa organisationer, dels genom att de nära bevakar vilka frågor som behandlas i organisationerna och följer deras verksamhet.

2. De är överens om att nära samarbeta när det gäller att identifiera och främja sina gemensamma intressen i samband med internationellt ekonomiskt samarbete och handelssamarbete, särskilt inom ramen för WTO, inbegripet vad gäller deltagandet i fastställande och genomförande av dagordningen för framtida multilaterala handelsförhandlingar. Ett förbättring av tillträdet till gemenskapsmarknaden och andra marknader för varor och tjänster med ursprung i AVS-staterna skall i detta sammanhang ägnas särskild uppmärksamhet.

3. De är också överens om betydelsen av flexibilitet i WTO-reglerna, så att hänsyn kan tas till AVS-staternas utvecklingsnivå och till de svårigheter de ställs inför när de skall fullgöra sina skyldigheter. De är vidare överens om behovet av tekniskt bistånd för att AVS-staterna skall ha möjlighet att genomföra sina åtaganden.

4. Gemenskapen förklarar sig beredd att bistå AVS-staterna i deras ansträngningar att i överensstämmelse med detta avtal bli aktiva medlemmar av dessa organisationer, genom utveckling av förmågan att förhandla, aktivt delta, övervaka och genomföra de berörda avtalen.

Artikel 40

Råvaror

1. Parterna erkä