1994L0055 — SV — 21.02.2001 — 001.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS DIREKTIV 94/55/EG
av den 21 november 1994
om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om transport av farligt gods på väg
(EGT L 319, 12.12.1994, s. 7)
Ändrat genom:
Officiellatidningen
nr sidada tum
►M1Bilaga A och B till rådets direktiv 94/55/EG av den 21 november 1994 L 275 1 28.10.1996
►M2Kommissionens direktiv 96/86/EG av den 13 december 1996 L 335 43 24.12.1996
►M3Ändring av bilagorna A och B till rådets direktiv 94/55/EG i enlighet
med vad som meddelats i kommissionens 96/86/EGL 251 1 15.9.1997
►M4Kommissionens direktiv 1999/47/EG av den 21 maj 1999 L 169 1 5.7.1999
►M5Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/61/EG av den 10 oktober
2000L 279 40 1.11.2000
►M6Kommissionens direktiv 2001/7/EG av den 29 januari 2001 L 30 43 1.2.2001
▼B
RÅDETS DIREKTIV 94/55/EG
av den 21 november 1994
om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om transport av
farligt gods på väg
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenska-
pen, särskilt artikel 75 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag (1),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),
i enlighet med förfarandet i artikel 189c i fördraget (3), och
med beaktande av följande:
1.Under årens lopp har såväl nationella som internationella trans-
porter av farligt gods på väg ökat betydligt och därmed harolycksrisken ökat.
2.Med undantag av Irland är alla medlemsstater avtalsparter iEuropeiska överenskommelsen om internationell transport avfarligt gods på väg (ADR), vars geografiska användningsområde
sträcker sig utöver gemenskapen och vilken fastställer enhetliga
regler för säkra internationella transporter av farligt gods på väg.För att harmonisera de villkor på vilka farligt gods transporteraspå vägarna i gemenskapen bör dessa reglers tillämpningsområdeutvidgas till att även omfatta nationell trafik.
3.Det finns ingen gemenskapslagstiftning som fullt ut omfattar allade åtgärder som krävs för att garantera en säker transport av
farligt gods, och de tillämpliga nationella åtgärderna varierar
från den ena medlemsstaten till den andra. Dessa skillnaderutgör ett hinder för det fria utbytet av transporttjänster och förden fria rörligheten för fordon och transportutrustning. För attöverkommadettahinder bör enhetligaregler som gäller för a lltransport inom gemenskapen definieras.
4.En insats av detta slag bör göras på gemenskapsnivå för attsäkerställa enhetlighet med annan gemenskapslagstiftning, för
att säkerställa en tillräcklig grad av tillnärmning som underlättar
den fria rörligheten för varor och tjänster, och för att säkerställaen hög säkerhetsnivå för nationella och internationella trans-porter.
5.Bestämmelserna i detta direktiv hindrar inte att gemenskapeneftersträvar en framtida tillnärmning av klassificeringssystemenför farligt gods, vilket gemenskapen och dess medlemsstater har
förpliktat sig till i enlighet med de mål som anges i Agenda 21
kapitel 19 vid UNCED-konferensen i Rio de Janeiro i juni 1992.
6.Det finns ännu inte någon gemenskapslagstiftning som särskiltreglerar säkerhetsförhållandena för transport av biologiskaagenser och genetiskt modifierade mikroorganismer, somregleras i rådets direktiv 90/219/EEG (
4), 90/220/EEG (5) och
90/679/EEG (6).
7.Detta direktiv tar hänsyn till annan gemenskapspolitik påområdena för arbetstagares säkerhet, konstruktion av fordonsamt miljöskydd.1994L0055 — SV — 21.02.2001 — 001.001 — 2
(1) EGT nr C 17, 20.1.1994, s. 6.
(2) EGT nr C 195, 18.7.1994, s. 15.
(3) Europaparlamentets yttrande av den 3 maj 1994 (EGT nr C 205, 25.7.1994,
s. 54), rådets gemensamma ställningstagande av den 19 september 1994(EGT nr C 301, 27.10.1994, s. 25) och Europaparlamentets beslut av den
17 november 1994.
(
4) EGT nr L 117, 8.5.1990, s. 1.
(5) EGT nr L 117, 8.5.1990, s. 15.
(6) EGT nr L 374, 31.12.1990, s. 1.
▼B
8.Medlemsstaterna bör även fortsättningsvis fritt kunna fastställa
regler för transport av farligt gods som utförs på deras territorier
med ett fordon som inte omfattas av detta direktiv, oavsett varfordonet är registrerat.
9.Medlemsstaterna bör kunna tillämpa särskilda vägtrafikregler för
vägtransport av farligt gods inom sina territorier.
10.Medlemsstaterna bör kunna upprätthålla sina krav på kvalitets-
kontroll i fråga om vissa nationella transporter till dess attkommissionen förelägger rådet en rapport om detta.
11.I enlighet med ADR-bestämmelserna kan länder ingå avtal somavviker från ADR, och eftersom ett stort antal avtal har ingåttsbilateralt mellan medlemsstaterna fördröjs det fria utbytet av
transporttjänster för transport av farligt gods. Genom att införa
de nödvändiga bestämmelserna i bilagan till detta direktiv börbehovet av sådana avvikelser kunna tillmötesgås. Bestämmelserbör införas för en övergångsperiod under vilken medlemsstaternafortsatt tillämpar befintliga avtal.
12.Det är nödvändigt att överföra ADR-bestämmelserna tillgemenskapsrätten, däribland konstruktionskraven för fordon somtransporterar farligt gods. I detta sammanhang bör en övergångs-period fastställas så att medlemsstaterna tillfälligt kan
upprätthållasärskildana tionellabestämmelser om konstruktions-
krav för fordon som är registrerade på deras territorium.
13.Befintliga nationella informationsförfaranden i samband medrelevanta nationella lagförslag bör användas för att uppnå en
större överskådlighet till fördel för alla ekonomiska aktörer.
14.Vad gäller nationella transporter bör medlemsstaterna fortsatt
kunna använda regler som uppfyller Förenta nationernas rekom-mendationer för transport av farligt gods, så länge ADR-
bestämmelserna ännu inte är harmoniserade med dessa regler,
vilket kommer att underlätta den intermodala transporten avfarligt gods på väg.
15.Medlemsstaterna bör kunna reglera eller förbjuda vägtransportav visst farligt gods inom sina territorier, men endast av andraskäl än rent transportsäkerhetsmässiga. Vad gäller dessa trans-porter bör medlemsstaterna kunna kräva att transporten utförsmed järnväg eller på inre vattenvägar eller, vad gäller vissamycket farliga ämnen, att mycket speciella förpackningar
används.
16.Vid tillämpning av detta direktiv bör medlemsstaterna kunna
ställa strängare eller mildare krav på vissa transporter som utförs
på deras territorier med fordon som är registrerade där.
17.Vid tillnärmningen av villkoren för transport av farligt gods bör
hänsyn tas till särskilda nationella förhållanden, och dettadirektiv måste därför vara tillräckligt flexibelt för att göra det
möjligt för medlemsstaterna att tillåta vissa undantag. Utnytt-
jandet av ny teknisk och industriell utveckling får inte hämmasoch bestämmelser bör därför införas för tillfälliga undantag.
18.Fordon som är registrerade i ett tredje land bör, så länge de
uppfyller ADR-bestämmelserna, ha rätt att utföra internationella
transporter inom medlemsstaternas territorier.
19.Detta direktiv bör snabbt kunna anpassas till den tekniska
utvecklingen för att ta hänsyn till nya bestämmelser som
införlivas i ADR och för att vid olyckor eller tillbud kunnabesluta om tillämpning och genomförande av nödåtgärder. Enkommitté bör därför upprättas och ett förfarande införas för ettnära samarbete inom denna kommitté mellan medlemsstaternaoch kommissionen.1994L0055 — SV — 21.02.2001 — 001.001 — 3
▼B
20.Bilagorna till detta direktiv innehåller bestämmelser om yrkesut-
bildning för vissa förare av fordon som transporterar farligt gods
på väg. Rådets direktiv 89/684/EEG av den 21 december 1989om yrkesutbildning för vissa förare av fordon som transporterarfarligt gods på väg (
1) bör därför upphävas.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
Användningsområde, definitioner och allmänna bestämmelser
Artikel 1
1. Detta direktiv skall tillämpas för transport av farligt gods på väg
inom eller mellan medlemsstaterna. Det gäller inte för transport avfarligt gods som utförs av fordon som tillhör de väpnade styrkorna ellerför vilka de väpnade styrkorna är ansvariga.
2. Detta direktiv skall dock inte påverka medlemsstaternas rätt att, i
överensstämmelse med gemenskapsrätten, ställa krav vad angår
a) nationella och internationella transporter inom deras territorier av
farligt gods som utförs av fordon som inte omfattas av dettadirektiv,
b) särskilda vägtrafikregler för nationell och internationell transport av
farligt gods,
c) kvalitetskontroller av transportverksamheter när de utför sådana
nationella transporter som anges i punkt 1 i bilaga C.
De nationella bestämmelsernas tillämpningsområde i fråga om de
krav som avses i denna punkt får inte utvidgas.
De ifrågavarande bestämmelserna skall upphöra att gälla om
motsvarande åtgärder görs bindande genom gemenskapsbe-stämmelser.
Kommissionen skall senast två år efter det att den europeiska stan-
darden för kvalitetskontroll av transporter av farligt gods trätt i kraftlämna en rapport till Europaparlamentet och rådet med enutvärdering av de säkerhetsaspekter som omfattas av denna punkttillsammans med ett förslag om förlängning eller upphävande av
bestämmelsen i dennapunkt.
Användningsområdet i de nationella bestämmelserna för dessa krav får
inte utvidgas.
De ifrågavarande bestämmelserna skall upphöra att gälla om motsva-
rande åtgärder blir bindande genom gemenskapsbestämmelser.
Kommissionen skall senast den 31 december 1998 lämna en rapport till
rådet med en utvärdering av de säkerhetsaspekter som omfattas avdenna bestämmelse tillsammans med ett förslag om förlängning ellerupphävande av bestämmelsen.
Artikel 2
I dettadirektiv a vses med
—ADR:Europeiska överenskommelsen om internationell transport av
farligt gods på väg, sluten i Genève den 30 september 1957, medändringar,
—fordon: sådana motorfordon som är avsedda att användas på väg,
oavsett om de är färdigbyggda eller ej, med minst fyra hjul ochkonstruerade för en maximihastighet över 25 km/h samt släpvagnar1994L0055 — SV — 21.02.2001 — 001.001 — 4
(1) EGT nr L 398, 30.12.1989, s. 33.▼M5
▼B
▼B
till sådana fordon, med undantag av spårbundna fordon, jordbruks-
och skogsbrukstraktorer samt alla rörliga motorredskap,
—farligt gods: de ämnen och föremål som inte får transporteras på
väg eller som endast får transporteras på särskilda villkor i enlighetmed bilagorna A och B till detta direktiv,
—transport: sådan vägtransport som helt eller delvis utförs på allmän
väg inom en medlemsstats territorium med fordon, inbegripet last-ning och lossning av gods, och som omfattas av bilagorna A ochB, utan att det påverkar medlemsstaternas bestämmelser om ansvari förbindelse med sådana operationer.
Transporter som endast utförs inom ett slutet område skall inte
omfattas av denna definition.
Artikel 3
1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 6 får farligt gods
som är förbjudet att transportera enligt bilagorna A och B till dettadirektiv inte transporteras på väg.
2. Om inte annat följer av de övriga bestämmelserna i detta direktiv
är transport av annat farligt gods förtecknat i bilaga A tillåtet, underförutsättning att de villkor som fastställs i bilagorna A och B är
uppfyllda, särskilt vad gäller
a) förpackning och märkning av det ifrågavarande godset,
och
b) konstruktion, utrustning och handhavande i trafiken av det fordon
med vilket det ifrågavarande godset transporteras.
KAPITEL II
Avvikelser, begränsningar och undantag
Artikel 4
I fråga om nationella transporter som utförs av fordon som är registre-
rade på deras eget territorium, och endast då, kan medlemsstaterna
upprätthålla de bestämmelser i sin nationella lagstiftning om transport
av farligt gods på väg som är förenliga med FN:s rekommendationerom transport av farligt gods, till dess att bilagorna A och B till dettadirektiv har reviderats så att de återspeglar dessa rekommendationer.De berörda medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om detta.
Artikel 5
1. Utan att det påverkar tillämpningen av annan gemenskapsrätt,
särskilt vad gäller tillgång till marknaden, skall varje medlemsstat,
strikt utifrån hänsyn till den nationella säkerheten eller skydd avmiljön, men inte av skäl som avser säkerheten under transport, behållarätten att reglera eller förbjuda transport av visst farligt gods inom sittterritorium.
2. De bestämmelser som en medlemsstat kräver att fordon som utför
internationella transporter genom dess territorium skall uppfylla, ochsom är tillåtna ►
M5enligt den särskildabestämmelse som a nges i
punkt 2 i bilaga C ◄, skall begränsas till att gälla lokalt och skall
användas både för nationell och internationell transport och får inte
innebäranågon diskriminering.
3. a) Medlemsstaterna får tillämpa strängare bestämmelser för trans-
port som utförs med fordon som är registrerade eller tas i brukpå deras territorier, dock inte vad gäller konstruktionskrav.
b) Medlemsstaterna får dock upprätthålla sina särskilda nationella
bestämmelser om tyngdpunkten i tankbilar som är registreradeinom deras territorier till dess att en eventuell ändring sker avden särskilda bestämmelse som anges i bilaga C punkt 3, menunder ingaomständigheter längre än till och med den 30 juni2001, när det gäller tankbilar som omfattas av den särskilda1994L0055 — SV — 21.02.2001 — 001.001 — 5
▼M5
▼M5
bestämmelse som avses i punkt 3 i bilaga C, i enlighet med den
ändrade version av ADR som gäller från och med den 1 juli 2001och under ingaomständigheter längre än till och med den 30 juni
2005 när det gäller andra tankbilar.
c) Medlemsstater där utetemperaturen regelbundet är lägre än – 20 ºC
får föreskriva strängare normer för användningstemperatur närdet gäller material till plastförpackningar, tankar och tillhörandeutrustning som är avsedda för nationella transporter av farligtgods på väg inom sinaterritorier tills bestämmelser om lämpligareferenstemperaturer för olika klimatzoner införs i bilagorna.
4. Om en medlemsstat vid ett olyckstillfälle eller ett tillbud finner
att säkerhetsbestämmelserna har visat sig otillräckliga för att minska
den risk som transporten utgör och att det finns ett trängande behov
av att vidta åtgärder, skall den på det förberedande stadiet underrättakommissionen om de åtgärder den ämnar vidta. Kommissionen skall, ienlighet med förfarandet i artikel 9, besluta huruvida de ifrågavarandeåtgärderna kan tillåtas och bestämma deras varaktighet.
5. Medlemsstaterna kan upprätthålla de nationella bestämmelser som
den 31 december 1996 gäller för
— transport av ämnen av klass 1.1,
— transport av giftiga, flyktiga eller brandfarliga gaser av klass 2,— transport av ämnen som innehåller dioxiner eller furaner,
— transport i tankar eller tankbilar på mer än 3 000 liter av flytande
ämnen av klass 3, 4.2, 4.3, 5.1, 5.2, 6.1 eller 8, som inte omfattasav b eller c i en av dessa klasser.
Sådana bestämmelser får endast gälla
— förbud mot transport på väg, när dessa kan utföras med järnväg
eller på inre vattenvägar,
— krav att följa vissa bestämda färdvägar, eller— varje annan bestämmelse gällande transport av ämnen som
innehåller dioxiner eller furaner.
Dessa bestämmelser kan varken utvidgas eller skärpas. Medlemssta-
terna skall underrätta kommissionen om dessa nationellabestämmelser, och kommissionen skall i sin tur underrätta de övrigamedlemsstaterna om detta.
Artikel 6
1. I de fall där den samlade transporten även innebär sjöeller luft-
transport får medlemsstaterna även tillåta vägtransport på sina
territorier av farligt gods som är klassificerat, förpackat och märkt i
överensstämmelse med internationella krav för sjö- eller lufttransport.
2. Bestämmelsernai bila gornaA och B till dettadirektiv om de
språk som skall användas för den ifrågavarande märkningen eller doku-
mentationen skall inte gälla för transport som är begränsad till en enda
medlemsstat. Medlemsstaterna får tillåta att andra språk än de somanges i bilagorna används för transporter inom deras territorier.
3. Medlemsstaterna får på sina territorier tillåta bruk av fordon som
är tillverkade före den 1 januari 1997 och som inte uppfyller
bestämmelsernai dettadirektiv, men va rs konstruktion uppfyller de
krav i den nationella lagstiftningen som gällde den 31 december 1996,under förutsättning att dessa fordon uppfyller de krävda säkerhetsni-våerna.
Tankar och fordon tillverkade den 1 januari 1997 eller senare som inte
överensstämmer med bestämmelserna i bilaga B men vars konstruktionuppfyller de krav i detta direktiv som var tillämpliga den dag de till-verkades, får dock även fortsättningsvis användas till nationellatransporter fram till ett datum som fastställs i enlighet med det förfa-rande som avses i artikel 9.1994L0055 — SV — 21.02.2001 — 001.001 — 6
▼B
▼M5
▼M5
4. Medlemsstaterna får upprätthålla nationella bestämmelser om
konstruktion, bruk och transportvillkor som gällde den 31 december1996 för nyacisterner på sätt som a vses i den särskildabestämmelse
som anges i punkt 4 i bilaga C, och för nya tankar som avviker från
bestämmelserna i bilagorna A och B, till dess att hänvisningar till stan-darder för konstruktion och bruk av sådana tankar och cisterner införs ibilagorna A och B med samma bindande verkan som bestämmelserna idet här direktivet, men under ingaomständigheter sena re än den 30
juni 2001. Tankar och cisterner som konstruerats före den 1 juli 2001
och som uppfyller de krävdasäkerhetsnivåerna , får även fort-sättningsvis användas på de ursprungliga villkoren.
Dessa datum skall senareläggas för cisterner och tankar för vilka det
inte finns detaljerade tekniska föreskrifter eller för vilka det i bilagorna
A och B inte förts in tillräckliga hänvisningar till relevanta europeiska
standarder.
De cisterner och tankar som avses i det andra stycket och senaste
datum då detta direktiv kommer att vara tillämpligt på dessa cisterneroch tankar skall fastställas enligt det förfarande som avses i artikel 9.
5. Varje medlemsstat får upprätthålla andra nationella bestämmelser
än de som anges i bilagorna A och B i fråga om referenstemperaturenvid transport av flytande gaser inom det nationella territoriet, till dess
att bestämmelser om de riktiga referenstemperaturerna för bestämda
klimatzoner har infogats i europeiska standarder och hänvisningar tilldessa standarder har lagts till i bilagorna A och B.
6. Varje medlemsstat får vid transport inom sitt territorium tillåta
bruket av förpackningar som är framställda före den 1 januari 1997
men som inte är godkändai överensstämmelse med ADR före den 1
januari 1997, förutsatt att förpackningen är märkt med framställnings-dagen och den kan bestå de relevanta proverna i enlighet med kraveni den nationella lagstiftning som gäller den 31 december 1996, och attalla sådana förpackningar fortsatt uppfyller den nödvändiga säkerhets-nivån (vilket innebär provning och kontroll om dettakrävs), enligt
följande ordning: stora metallbehållare till bulkvaror samt metallfat
med en kapacitet på över 50 liter får användas under en tidsperiod påmaximalt 15 år från och med tillverkningsdagen; andra metallförpack-ningar och alla plastförpackningar får användas under en tidsperiod påmaximalt 5 år från och med tillverkningsdagen, dock inte efter den 31
december 1998 ►
M5men när det gäller plastförpackningar vars kapa-
citet inte överstiger 20 liter får detta datum senareläggas till senast den30 juni 2001 ◄.
7. Varje medlemsstat får fram till och med den 31 december 1998
tillåta transport på sitt territorium av visst farligt gods som förpackats
före den 1 januari 1997, förutsatt att godset är klassificerat, förpackat
och märkt i enlighet med kraven i den nationella lagstiftning somgällde före den 1 januari 1997.
8. Varje medlemsstat får för transporter som utförs inom dess terri-
torium med fordon som är registrerade i medlemsstaten, upprätthålla de
bestämmelser i den nationella lagstiftningen som gäller den 31
december 1996 för märkning med en nödåtgärdskod i stället för detriskidentifieringsnummer som anges i bilaga B.
9. Varje medlemsstat får, förutsatt att den i förväg anmäler detta till
kommissionen, senast den 31 december 2002 eller fram till två år eftersista tillämpningsdagen för de ändrade versionerna av bilagorna A ochB till dettadirektiv, införabestämmelser som är mindre strängaän desom anges i bilagorna för transport som är begränsad till sitt eget terri-torium av endast små mängder av visst farligt gods, med undantag för
ämnen med medelhög och hög grad av radioaktivitet.
Under förutsättning att medlemsstaterna underrättar kommissionen i
förväg, senast den 31 december 2002 eller fram till två år efter sistatillämpningsdagen för de ändrade versionerna av bilagorna A och Btill dettadirektiv, får de införabestämmelser som skiljer sig från1994L0055 — SV — 21.02.2001 — 001.001 — 7
▼B
▼M5
▼M5
bestämmelserna i bilagorna för lokala transporter som utförs inom
deras territorium.
De undantag som anges i det första och andra stycket skall tillämpas
utan åtskillnad.
Utan hinder av ovanstående får varje medlemsstat, förutsatt att den i
förväg anmäler detta till kommissionen, när som helst införabestämmelser som liknar bestämmelser som andra medlemsstater harinfört med hänvisning till dennapunkt.
Kommissionen skall undersöka om alla de villkor som föreskrivs i
denna punkt är uppfyllda och, i enlighet med det förfarande som avses
i artikel 9, besluta om de berörda medlemsstaterna får införa undan-tagen.
10. Medlemsstaterna får, förutsatt att säkerheten inte åsidosätts,
medge tillfälliga undantag från bilagorna A och B för att på sina terri-
torier utföra de prover som är nödvändiga innan en ändring av
bilagorna vidtas i syfte att anpassa dem till den tekniska och industri-ella utvecklingen. Kommissionen skall underrättas om detta och skall isin tur underrätta de övriga medlemsstaterna.
Ett tillfälligt undantag som medlemsstaternas behöriga myndigheter
kommer överens om på grundval ►
M5av de särskilda bestämmelser
som anges i punkt 5 i bilaga C ◄, skall ske i form av ett multilateralt
avtal som den myndighet som tar initiativ till avtalet föreslår samtligamedlemsstaters myndigheter att ingå. Kommissionen skall underrättasom detta.
De tillfälliga undantag som avses i första och andra styckena skall tillä-
mpas utan diskriminerande behandling på grund av avsändarens,
transportverksamhetens eller mottagarens nationalitet eller etable-
ringsort. De kan gälla i högst fem år och kan inte förlängas.
11. Medlemsstaterna får utfärda tillstånd, som endast gäller inom
deras territorium, för enstaka transporter av farligt gods vilka antingenär förbjudna enligt bilaga A eller B eller utförs under andra villkor än
de som anges i dessa bilagor, under förutsättning att dessa enstaka
transporter utgörs av transporter som är klart definierade och tidsbe-gränsade.
12. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 2 får medlemssta-
ternafra m till och med den 31 december 1998 tillämpade befintliga
avtal med andra medlemsstater som uppfyller ADR-bestämmelserna,utan diskriminerande behandling på grund av avsändarens, transpor-tverksamhetens eller mottagarens nationalitet eller etableringsort. Vidde övriga undangtag som är tillåtna enligt ►
M5de särskilda
bestämmelser som anges i punkt 5 i bilaga C ◄skall kraven i punkt
10 vara uppfyllda.
Artikel 7
Med förbehåll för nationella bestämmelser eller gemenskapsbe-
stämmelser om tillgång till marknaden, kan fordon som är registreradeeller är godkända för körning i tredje land användas vid internationelltransport av farligt gods i gemenskapen om den ifrågavarande trans-porten uppfyller ADR-bestämmelserna.
KAPITEL III
Slutbestämmelser
Artikel 8
De ändringar som är nödvändiga för att anpassa bilagorna ►M5A, B
och C◄till den vetenskapliga och tekniska utvecklingen på de
områden som omfattas av detta direktiv med hänsyn till ändringarnaav bilagorna till ADR, skall antas i överensstämmelse med förfarandeti artikel 9.1994L0055 — SV — 21.02.2001 — 001.001 — 8
▼B
▼M5
▼B
▼M5
Artikel 9
1. Kommissionen skall bistås av en kommitté för transport av farligt
gods.
2. När det hänvisas till denna artikel, skall artiklarna 5 och 7 i beslut
1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i
det beslutet.
Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre
månader.
3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.
Artikel 10
1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författ-
ningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv före den 1januari 1997. De skall genast underrätta kommissionen om detta.
När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en
hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när
de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall görasskall varje medlemsstat själv utfärda.
2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till
centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom detområde som omfattas av detta direktiv.
Artikel 11
1. Direktiv 89/684/EEG skall upphöra att gälla från och med den 1
januari 1997.
2. Tillfälliga tillstånd som är utfärdade av medlemsstaterna uteslu-
tande för nationell transport i enlighet med artikel 4.2 i det direktivet
skall förbli giltiga till och med den 31 december 1996. Tillstånd som
är utfärdade i enlighet med artikel 4.4 i ovan nämnda direktiv kan fort-satt användas till slutet av deras giltighetsperiod, dock senast fram tillden 1 juli 1997 för transport av farligt gods i tankar samt transport avexplosiva ämnen, och senast fram till den 1 januari 2000 för transport
av annat farligt gods.
Artikel 12
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.1994L0055 — SV — 21.02.2001 — 001.001 — 9
▼B
▼M6
BILAGAA
Bestämmelserna i bilaga A till Europaavtalet om internationell transport av
farligt gods på väg (ADR), som gäller från och med den 1 juli 2001, varvid
begreppet ”avtalsparter” ersätts med ”medlemsstater”
Anmärkning: 2001 års konsoliderade bilaga A till ADR kommer att offentlig-
göras så snart texten finns tillgänglig på alla gemenskapens
officiellaspråk.1994L0055 — SV — 21.02.2001 — 001.001 — 10
▼M6
BILAGAB
Bestämmelserna i bilaga B till Europaavtalet om internationell transport av
farligt gods på väg (ADR), som gäller från och med den 1 juli 2001, varvid
begreppet ”avtalsparter” ersätts med ”medlemsstater”
Anmärkning: 2001 års konsoliderade bilaga B till ADR kommer att offentlig-
göras så snart texten finns tillgänglig på alla gemenskapens
officiellaspråk.1994L0055 — SV — 21.02.2001 — 001.001 — 11
▼M5
BILAGAC
Särskilda bestämmelser avseende vissa artiklar i detta direktiv
1. De nationella transporter som avses i artikel 1.2 c utgörs av
i) explosiva ämnen och föremål av klass 1, när mängden explosiva ämnen
för varje enskild transportenhet överstiger
— 1 000 kg för division 1.1.
— 3 000 kg för division 1.2.
— 5 000 kg för divisionerna1.3 och 1.5,
ii) följande ämnen i tankar och tankbilar med en total kapacitet på mer än
3 000 liter:
— ämnen av klass 2: gas i följande riskgrupper: F, T, TF, TC, TO, TFC
och TOC,
— ämnen av klasserna 3, 4.1, 4.2, 4.3, 5.1, 5.2, 6.1 och 8: ämnen som
inte är uppfördaunder b eller c i dessakla sser eller som är uppfördai
dessa men med en riskkod bestående av minst tre signifikativa tecken
(dock inte noll),
iii) följande kollin av klass 7 (radioaktiva ämnen): kollin med klyvbart mate-
rial, kollin av typ B (U) och kollin av typ B (M).
2. Den särskilda bestämmelse som är tillämplig på artikel 5.2 är marginalan-
teckning 10 599 i bilaga B.
3. Den särskilda bestämmelse som är tillämplig på artikel 5.3 b är marginalan-
teckning 211 128 i bilaga B.
4. Den särskilda bestämmelse som är tillämplig på artikel 6.4 är marginalan-
teckning 2 211 i bilaga A.
5. De särskildabestämmelser som är tillämpligapå a rtikel 6.10 och 6.12 är
marginalanteckningarna 2 010 och 10 602 i bilagorna A och B.1994L0055 — SV — 21.02.2001 — 001.001 — 12