2004R1973 — SV — 27.05.2005 — 002.001

Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet

Ändrad genom:





Rättad genom:









▼B

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 1973/2004

av den 29 oktober 2004

om fastställande av tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1782/2003 när det gäller de stödsystem som avses i avdelning IV och IV a i den förordningen och användningen av uttagen mark för produktion av råvaror







INNEHÅLL Kapitel 1 Räckvidd och allmänna föreskrifter Kapitel 2 Särskilt kvalitetsbidrag för durumvete Kapitel 3 Bidrag för proteingrödor Kapitel 4 Grödspecifikt stöd för ris Kapitel 5 Arealstöd för nötter Kapitel 6 Stöd för stärkelsepotatis Kapitel 7 Mjölkbidrag och ytterligare betalningar Kapitel 8 Stöd för energigrödor Avsnitt 1 Definitioner Avsnitt 2 Avtal Avsnitt 3 Ändring eller upphävande av avtalet Avsnitt 4 Representativ avkastning och kvantiteter som skall levereras Avsnitt 5 Villkor för utbetalning av stöd Avsnitt 6 Avtal och skyldigheter för den sökande och den förste förädlaren Avsnitt 7 Säkerheter Avsnitt 8 Dokument för försäljning, överlåtelse eller leverans i en annan medlemsstat eller export Avsnitt 9 Kontroller Avsnitt 10 Uteslutning från stödsystemet och utvärdering Kapitel 9 Särskilt regionalt stöd för jordbruksgrödor Kapitel 10 Stöd för utsäde Kapitel 11 Arealstöd för jordbruksgrödor Avsnitt 1 Allmänna bestämmelser för beviljande av arealstöd för jordbruksgrödor Avsnitt 2 Särskilda bestämmelser för vissa jordbruksgrödor Avsnitt 3 Basarealer, referensavkastning och tak Avsnitt 4 Arealuttag Avsnitt 5 Slutbestämmelser Kapitel 12 Tack- och getbidrag Avsnitt 1 Direkta utbetalningar Avsnitt 2 Gränser, reserver och överlåtelser Avsnitt 3 Ytterligare betalningar Avsnitt 4 Allmänna bestämmelser Kapitel 13 Nötköttsbidrag Avsnitt 1 Särskilt bidrag (artikel 123 i förordning (EG) nr 1782/2003) Avsnitt 2 Säsongsutjämningsbidrag (artikel 124 i förordning (EG) nr 1782/2003) Avsnitt 3 Am- och dikobidrag (artiklarna 125–129 i förordning (EG) nr 1782/2003) Avsnitt 4 Gemensamma bestämmelser för det särskilda bidraget och am- och dikobidraget Avsnitt 5 Slaktbidrag (artikel 130 i förordning (EG) nr 1782/2003) Avsnitt 6 Tilläggsbidrag (artiklarna 133–136 i förordning (EG) nr 1782/2003) Avsnitt 7 Allmänna bestämmelser Avsnitt 8 Övergångsbestämmelser och slutbestämmelser Kapitel 14 Systemet för enhetlig arealersättning Kapitel 15 Kompletterande nationella direktstöd Kapitel 16 Användning av uttagen mark för råvaruproduktion Avsnitt 1 Definition Avsnitt 2 Avtal Avsnitt 3 Ändring eller uppsägning av avtal Avsnitt 4 Representativ avkastning och kvantiteter som skall levereras Avsnitt 5 Villkor för utbetalning av stöd Avsnitt 6 Avtal och skyldigheter Avsnitt 7 Säkerhet Avsnitt 8 Dokument för försäljning, överlåtelse eller leverans i en annan medlemsstat eller export Avsnitt 9 Kontroller Avsnitt 10 Uteslutning från stödsystemet och meddelanden Kapitel 17 Arealstöd för humle Kapitel 18 Slutbestämmelser EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av Akten om Tjeckiens, Estlands, Cyperns, Lettlands, Litauens, Ungerns, Maltas, Polens, Sloveniens och Slovakiens anslutning, särskilt artikel 41 första stycket i denna, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1782/2003 av den 29 september 2003 om upprättande av gemensamma bestämmelser för system för direktstöd inom den gemensamma jordbrukspolitiken och om upprättande av vissa stödsystem för jordbrukare och om ändring av förordningarna (EEG) nr 2019/93, (EG) nr 1452/2001, (EG) nr 1453/2001, (EG) nr 1454/2001, (EG) nr 1868/94, (EG) nr 1251/1999, (EG) nr 1254/1999, (EG) nr 1673/2000, (EEG) nr 2358/71 och (EG) nr 2529/2001 ( 1 ) särskilt artikel 110 och artikel 145 c, d, e och f i denna, och av följande skäl: (1) I avdelning IV och IV a i förordning (EG) nr 1782/2003 fastställs vissa stödsystem för jordbrukare. Genomförandebestämmelser för en del av dessa stödsystem har redan antagits genom följande rättsakter: Kommissionens förordning (EEG) nr 1686/72 av den 2 augusti 1972 om vissa tillämpningsföreskrifter för stöd för utsäde ( 2 ), kommissionens förordning (EEG) nr 1445/76 av den 22 juni 1976 om fastställande av en förteckning över de olika sorterna av Lolium perenne L ( 3 )., kommissionens förordning (EG) nr 1644/96 av den 30 juli 1996 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för beviljande av stöd för vissa trindsädesslag ( 4 ), kommissionens förordning (EG) nr 609/1999 av den 19 mars 1999 om bestämmelser om beviljande av stöd till humleproducenter ( 5 ), kommissionens förordning (EG) nr 2316/1999 av den 22 oktober 1999 om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 1251/1999 om upprättande av ett stödsystem för producenter av vissa jordbruksgrödor ( 6 ), kommissionens förordning (EG) nr 2342/1999 av den 28 oktober 1999 om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 1254/1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för nötkött när det gäller bidragstermen ( 7 ), kommissionens förordning (EG) nr 2461/1999 av den 19 november 1999 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) 1251/1999 beträffande användningen av jordbruksmark som tagits ur bruk till produktion av råvaror för tillverkning inom gemenskapen av produkter som inte primärt är avsedda till livsmedel eller foder ( 8 ), kommissionens förordning (EG) nr 2550/2001 av den 21 december 2001 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 2529/2001 om den gemensamma organisationen av marknaden för får- och getkött vad beträffar bidragssystemen, och ändring av förordning (EG) nr 2419/2001 ( 9 ), kommissionens förordning (EG) 2199/2003 av den 16 december 2003 om fastställande av övergångsåtgärder för tillämpning av rådets förordning (EG) nr 1259/1999 för 2004 avseende systemet för enhetlig arealersättning för Tjeckien, Estland, Cypern, Lettland, Litauen, Ungern, Malta, Polen, Slovenien och Slovakien ( 10 ), kommissionens förordning (EG) nr 2237/2003 av den 23 december 2003 om fastställande av tillämpningsföreskrifter av vissa stödsystem som avses i avdelning IV i rådets förordning (EG) nr 1782/2003 om upprättande av gemensamma bestämmelser för system för direktstöd inom den gemensamma jordbrukspolitiken och om upprättande av vissa stödsystem för jordbrukare ( 11 ). För att förtydliga gemenskapens lagstiftning bör dessa rättsakter upphöra att gälla och ersättas med en enda förordning med tillämpningsföreskrifterna för samtliga system, och den förordningen bör tillämpas från och med den 1 januari 2005. (2) För att se till att dessa stödsystem förvaltas på ett effektivt sätt bör arealstödet begränsas till vissa områden och villkoren för stödberättigande anges närmare. (3) På Malta finns det ett mycket stort antal jordbruk på mindre än 0,3 ha. För att undvika att jordbrukarna på Malta utesluts från det arealbaserade direktstödet bör den lägsta gränsen för ansökan om arealbaserat direktstöd på Malta fastställas till 0,1 ha, och under åren 2005 och 2006 bör Malta få göra undantag från artikel 107.9. i förordning (EG) nr 1782/2003. (4) Det bör förhindras att arealer besås enbart för att arealersättning skall kunna erhållas. Vissa villkor för sådd och odling av grödor bör specificeras, särskilt när det gäller durumvete, proteingrödor och ris. För att ta hänsyn till skillnaderna mellan de olika jordbrukstekniska metoder som används inom gemenskapen bör lokala normer beaktas. (5) Endast en ansökan om arealersättning bör tillåtas för varje jordbruksskifte och år, utom när arealersättningen ges som ett tillägg för samma gröda eller stödet avser produktion av utsäde. Arealersättning får beviljas för arealer för vilka stöd erhålls enligt en ordning som omfattas av gemenskapens struktur- eller miljöpolitik. (6) I de arealbaserade stödsystemen fastställs att om den areal för vilken stöd begärs överskrider den maximala garanterade arealen, basarealerna eller delbasarealerna, skall den areal per jordbrukare för vilken stöd begärs minskas proportionellt det aktuella året. Det är därför lämpligt att fastställa villkor och tidsgränser för utbyte av information mellan kommissionen och medlemsstaterna för att fastställa en minskningskoefficient och för att informera kommissionen om de arealer för vilka stöd har betalats ut. Samma föreskrifter bör gälla för minskningen av det totala antalet individuella referenskvantiteter vad gäller tillämpningen av artikel 95.4. i förordning (EG) nr 1782/2003. (7) Enligt artikel 73 i förordning (EG) nr 1782/2003 skall det särskilda kvalitetsbidraget för durumvete beviljas på villkor att det används vissa kvantiteter av certifierat utsäde av sorter som i regionen erkänns vara av hög kvalitet för semolina- eller pastaproduktion. För att säkerställa att dessa krav uppfylls bör det i varje medlemsstat fastställas kriterier för den metod som används för att kontrollera sorterna, ett förfarande för att upprätta en förteckning över stödberättigande sorter, samt minimikvantiteten certifierat utsäde som skall användas. (8) Den korta perioden mellan antagandet av förordning (EG) nr 1782/2003 och ikraftträdandet av det särskilda kvalitetsbidraget för durumvete gör det omöjligt att upprätta en förteckning över sorter som berättigar till stödet under 2005 i enlighet med den planerade kontrollmetoden. Det är därför nödvändigt att medlemsstaterna upprättar en övergångsförteckning baserad på ett urval av de nuvarande sorterna. (9) I vissa regioner sås proteingrödorna av agronomiska skäl traditionellt i en blandning med spannmål. Skörden består huvudsakligen av proteingrödor. För att proteingrödebidraget skall kunna beviljas bör de arealer som besås på det sättet därför anses vara proteingrödearealer. (10) Normer för sötlupiner bör fastställas, liksom vilka metoder som skall användas för att fastställa om ett lupinprov är sött eller inte. (11) Av skäl som har att göra med effektivitet och god förvaltning av stödsystemet för nötter bör arealersättningen inte användas för att finansiera marginella planteringar eller isolerade träd. En minsta skiftesstorlek och trädtäthet för en specialiserad fruktodling bör därför fastställas. För att underlätta övergången mellan de befintliga förbättringsplanerna, som löper ut senare än införandet av det nya stödsystemet, är det lämpligt att föreskriva övergångsåtgärder. (12) Stödvillkoren och beräkningen av det grödspecifika stödet för ris beror inte bara på basarealen eller de arealer som fastställts för varje producerande medlemsstat genom förordning (EG) nr 1782/2003, utan också på den eventuella uppdelningen av dessa basarealer i delbasarealer, på de objektiva kriterier som varje medlemsstat valt för att genomföra denna uppdelning, på villkoren för odlingen av skiftena och på basarealernas minimistorlek. Följaktligen bör detaljerade bestämmelser fastställas för upprättande, förvaltning och odling av basarealer och delbasarealer. (13) Om den basareal som avses i artikel 82 i förordning (EG) nr 1782/2003 riskerar att överskridas skall det grödspecifika stödet för ris minskas. För att fastställa regler för att beräkna denna minskning bör det fastställas vilka kriterier som skall beaktas och tillämpliga koefficienter. (14) Uppföljningen av det grödspecifika stödet för ris förutsätter att kommissionen får vissa uppgifter om odlingen av basarealer och delbasarealer. Därför bör det fastställas vilka detaljerade uppgifter som medlemsstaterna skall meddela kommissionen, liksom tidsfrister för dessa. (15) I artiklarna 93 och 94 i förordning (EG) nr 1782/2003 föreskrivs stöd för jordbrukare som odlar potatis avsedd för framställning av potatisstärkelse som omfattas av ett odlingsavtal och inom den kvot som fastställs genom rådets förordning (EG) nr 1868/94 av den 27 juli 1994 om upprättandet av ett kvotsystem avseende produktionen av potatisstärkelse ( 12 ). Det bör därför fastställas villkor för beviljande av stödet, och i förekommande fall bör korshänvisningar göras till befintliga bestämmelser om det kvotsystem som föreskrivs i förordning (EG) nr 1868/94. (16) I artiklarna 95 och 96 i förordning (EG) nr 1782/2003 föreskrivs att mjölkbidraget och ytterligare betalningar skall betalas ut till producenterna. I rådets förordning (EG) nr 1788/2003 av den 29 september 2003 om införande av en avgift inom sektorn för mjölk och mjölkprodukter ( 13 ) fastställs särskilda bestämmelser vid inställd verksamhet. Det är därför lämpligt att föreskriva att en fysisk eller juridisk person som innehar referenskvantiteter, men som under de tolv månader som föregår den 31 mars det aktuella året inte längre uppfyller kraven enligt artikel 5 c i rådets förordning (EG) nr 1788/2003, skall uteslutas från att få bidraget och betalningen. (17) I artiklarna 88–92 i förordning (EG) nr 1782/2003 fastställs ett nytt stödsystem för energigrödor som skall beviljas till jordbrukare. I linje med förordning (EG) nr 2461/1999, där sockerbetor utesluts från stöd, bör odling av sockerbetor uteslutas från stödsystemet för energigrödor. (18) Det är nödvändigt att fastställa villkoren för detta stöd. Därför är det nödvändigt att fastställa att ett avtal måste ingås mellan producenten och den förste förädlaren för de berörda jordbruksråvarorna. Det bör också fastställas villkor för fall där förädlingen görs av jordbrukaren själv på jordbruksföretaget. (19) För att säkerställa att råvaran förädlas till den föreskrivna energiprodukten bör en säkerhet ställas av den förste förädlaren trots att stödet inte beviljas denne, utan beviljas jordbrukaren. Säkerhetens storlek bör vara tillräcklig för att undanröja risken för att råvarorna omdirigeras från sin destination. För att göra ordningens kontrollsystem effektivt är det dessutom nödvändigt att begränsa försäljningen av råvaror och halvförädlade varor till två gånger före den slutliga förädlingen. (20) En tydlig skillnad bör göras mellan de skyldigheter som gäller för den som ansöker om stöd, som upphör när den totala mängden skördad råvara levereras, och de skyldigheter som gäller för den förste förädlaren och som börjar vid leveransen och upphör i och med att råvarorna slutligt förädlas till energiprodukter. (21) Vissa transporter inom gemenskapen av råvaror och produkter som härrör från dessa bör omfattas av kontrollsystem som inbegriper användning av kontrollexemplar T5 som skall utfärdas enligt kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 av den 2 juli 1993 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen ( 14 ). Andra bevis bör föreskrivas om kontrollexemplar T5 går förlorade till följd av omständigheter som inte beror på den förste förädlaren. (22) I artikel 98 i förordning (EG) nr 1782/2003 föreskrivs en minskning av det särskilda regionala stödet för jordbruksgrödor när det sammanlagda begärda stödbeloppet överskrider det fastställda taket. Det bör därför fastställas beräkningsmetoder för att fastställa minskningskoefficienten. (23) I artikel 99 i förordning (EG) nr 1782/2003 föreskrivs det en möjlighet att beviljas direktstöd för produktion av en eller flera sorters utsäde. (24) Det stödet kan bara beviljas för produktion av basutsäde eller certifikatsutsäde, och de produkterna skall tydligt definieras genom hänvisning till direktiven om certifiering och saluföring av utsäde: rådets direktiv 66/401/EEG av den 14 juni 1966 om saluföring av utsäde av foderväxter ( 15 ), rådets direktiv 66/402/EEG av den 14 juni 1966 om saluföring av utsäde av stråsäd ( 16 ) och rådets direktiv 2002/57/EG av den 13 juni 2002 om saluföring av utsäde av olje- och spånadsväxter ( 17 ). (25) För att möjliggöra kontroller skall basutsäde och certifikatsutsäde produceras inom ramen för odlingsavtal eller odlingsdeklarationer som skall bifogas ansökningshandlingen, och utsädesföretag och förädlare skall vara officiellt godkända eller registrerade. Nödvändiga åtgärder bör fastställas för de fall där ett utsädesföretag eller en förädlare från en medlemsstat odlar utsäde i en annan medlemsstat. (26) Av administrativa skäl bör stödet i varje medlemsstat bara beviljas för produkter som skördats på den medlemsstatens territorium. (27) Enligt bilaga XI till förordning (EG) nr 1782/2003 skall produktionsstöd ges för basutsäde och certifikatsutsäde av sorter av Cannabis sativa L. med en högsta tillåten halt av tetrahydrokannabinol på 0,2 %. För att reglerna för beviljande av stödet skall tillämpas enhetligt i hela gemenskapen skall den förteckning över sorter av Cannabis sativa L. användas som fastställs i bilaga II till kommissionen förordning (EG) nr 796/2004 av den 21 april 2004 om närmare föreskrifter för tillämpningen av de tvärvillkor, den modulering och det integrerade administrations- och kontrollsystem som föreskrivs i rådets förordning (EG) nr 1782/2003 om upprättande av gemensamma bestämmelser för system för direktstöd inom den gemensamma jordbrukspolitiken och om upprättande av vissa stödsystem för jordbrukare ( 18 ). (28) I artikel 108 i förordning (EG) nr 1782/2003 fastställs vilken mark som berättigar till arealersättning för jordbruksgrödor. I nämnda artikel tillåts vissa undantag som skall kontrolleras av medlemsstaterna, och som inte får motverka bestämmelserna i den förordningen. För att förhindra denna risk bör lämpliga åtgärder fastställas för att behålla den totala arealen stödberättigande mark på nuvarande nivå och för att undvika avsevärda ökningar. Åtgärderna kan i vissa fall innebära att arealer som tidigare berättigade till stöd bedöms såsom icke-stödberättigande. (29) I medlemsstater där majs inte traditionellt odlas kan gräsensilage bli stödberättigande inom ramen för arealstödet. Därför bör begreppet gräsensilage definieras. (30) Genom artikel 106 i förordning (EG) nr 1782/2003 föreskrivs det för lin och hampa som odlas för fiberproduktion att arealstödet skall utbetalas endast när det har ingåtts ett kontrakt eller ett åtagande enligt artikel 2.1. i förordning (EG) nr 1673/2000 av den 27 juli 2000 om den gemensamma organisationen av marknaderna för lin och hampa som odlas för fiberproduktion ( 19 ). Det bör föreskrivas att en kopia av kontraktet eller åtagandet skall sändas till de behöriga myndigheterna i den medlemsstat som har ansvaret för förvaltningen av stödansökningar. Det bör också säkerställas att de sorter av lin och hampa som odlas för fiberproduktion är de som finns förtecknade som fiberväxter i den gemensamma sortlistan för arter av lantbruksväxter, och när det gäller lin i synnerhet spånadslin. När det gäller hampa får halten tetrahydrokannabinol i de tillåtna arterna inte överskrida 0,2 %. En förteckning över bidragsberättigande sorter av lin bör därför upprättas, medan de bidragsberättigande hampasorterna återfinns i bilaga II till kommissionens förordning (EG) nr 796/2004. För att ytterligare garantera hampans kvalitet bör det också krävas att man använder certifikatsutsäde. (31) Enligt artikel 109 i förordning (EG) nr 1782/2003 skall producenter av spannmål, oljeväxter och proteingrödor ha sått sitt utsäde senast den 31 maj. I vissa fall får den sista dagen för sådd på grund av klimatförhållandena senareläggas till efter den 31 maj. Perioden för sådd och för inlämnande av ansökningar bör förlängas för vissa grödor i vissa områden. Sådana förlängningar får emellertid inte påverka stödsystemet negativt eller äventyra det kontrollsystem som införs genom kapitel 4 i avdelning II i förordning (EG) nr 1782/2003. (32) För att säkerställa en regelbunden tillgång på sockermajs för förädlingsindustrin under hela regleringsåret bör producenter tillåtas att sprida sin sådd över en längre period. Sista dagen för sådd av sockermajs bör därför skjutas upp till den 15 juni. (33) Det bör föreskrivas att en minimikvantitet certifikatsutsäde av durumvete används vid ansökning om tilläggsstöd för durumvete och särskilt stöd. Med hänsyn till skillnaderna mellan medlemsstaterna och mellan regionerna inom medlemsstaterna när det gäller jordbruk, bör de berörda medlemsstaterna få fastställa denna minimikvantitet. (34) För tillämpningen av artikel 103 i förordning (EG) nr 1782/2003 bör det definieras vad som avses med bevattning. (35) Det bör klargöras hur stora arealer som skall beaktas vid beräkningen av den procentsats med vilken basarealen eventuellt har överskridits, liksom regler för hur denna procentsats skall fastställas. Om en särskild basareal fastställs för majs, för bevattnade arealer eller gräsensilage, bör det införas särskilda regler för hur stora arealer som skall beaktas vid beräkningen av ett eventuellt överskridande av basarealen i fråga. Bestämmelserna för att fastställa den procentsats med vilken basarealen eventuellt har överskridits bör under alla omständigheter säkerställa att basarealen iakttas. Det bör klargöras hur den procentsats med vilken den maximala garantiarealen för durumvete har överskridits skall beräknas. Det bör också fastställas ett förfarande för att avgöra om stödtaket enligt artikel 102.2. i förordning (EG) nr 1782/2003 har överskridits. (36) Vid tillämpning av artikel 71 i förordning (EG) nr 1782/2003 är producenten för att vara berättigad till arealersättning för jordbruksgrödor skyldig att ta en del av sin mark ur produktion. Närmare tillämpningsregler bör fastställas så att systemet får den avsedda effekten. Därför bör det fastställas att arealer som betraktas som tagna ur produktion skulle vara jämförbara med dem som används för att beräkna den regionala basarealen. De baljväxter som avses i artikel 107.3. andra strecksatsen i förordning (EG) nr 1782/2003 bör definieras. (37) Enligt artikel 107.6. och vid tillämpning av artikel 66 i förordning (EG) nr 1782/2003 bör detaljerade bestämmelser fastställas för frivilligt arealuttag. Dessa regler bör vara förenliga med det övergripande system som införs genom förordning (EG) nr 1782/2003. (38) Kriterierna för att man skall vara berättigad till tack- och getbidrag enligt kapitel 11 i avdelning IV i förordning (EG) nr 1782/2003, och i synnerhet de villkor som skall vara uppfyllda, bör fastställas. (39) Enligt artikel 113.2. i förordning (EG) nr 1782/2003 skall jordbruksföretag som producerar getkött i vissa områden i gemenskapen beviljas ett bidrag. Dessa områden bör därför fastställas på grundval av kriterierna i den bestämmelsen. (40) Enligt artikel 114.1. i förordning (EG) nr 1782/2003 kan jordbrukare med företag där minst 50 % av den areal som används för jordbruk är belägen i ett mindre gynnat område beviljas tilläggsbidrag. I artikel 113.2. hänvisas det till de särskilda geografiska områden i vilka jordbrukare som producerar getkött uppfyller kraven för att beviljas getbidrag. Bestämmelser bör införas för att de jordbrukare som uppfyller dessa villkor skall lämna en deklaration för att bevisa att minst häften av den areal de använder för jordbruksproduktion är belägen i ett mindre gynnat område eller i ett område som berättigar till getbidrag. (41) För att kunna kontrollera berättigande till rätt nivå på tackbidrag bör medlemsstaterna skapa ett register över jordbrukare som saluför fårmjölk eller produkter av fårmjölk. (42) För att tillämpa systemet med individuella tak enligt artiklarna 116, 117 och 118 i förordning (EG) nr 1782/2003 kan de befintliga administrativa reglerna fortsätta att gälla, i synnerhet när det gäller användningen av bidragsrättigheter som beviljas gratis, användningen av normala bidragsrättigheter inklusive minimianvändning, tillfällig överlåtelse och överföring av bidragsrättigheter, anmälan om ändring av individuella tak och överföring av bidragsrättigheter genom den nationella reserven. En del av dessa regler är särskilda bestämmelser för vederbörligen motiverade undantagsfall, exempelvis när det gäller bidragsrättigheter, de små jordbruksföretagens och jordbrukarnas deltagande i extensifieringsprogram, system för förtidspension och, när det gäller överföringar av bidragsrättigheter, arv av bidragsrättigheter och situationer då jordbrukare använder uteslutande allmän eller kollektivt ägd mark som betesmarker. (43) Kommissionen kommer att övervaka de nya förfarandena, och därför måste den få all nödvändig information från medlemsstaterna om införandet och tillämpningen av bidragsreglerna. (44) I tillämpliga fall bör detaljerade uppgifter om de nationella bestämmelserna och tillämpningen av dem när det gäller de ytterligare betalningarna lämnas till kommissionen. (45) Genom avdelning IV kapitel 12 i förordning (EG) nr 1782/2003 föreskrivs bidrag för nötkött. Kriterierna för att bli berättigad till detta bidrag och de villkor som skall uppfyllas måste fastställas. (46) Målet med bestämmelserna om det regionala taket och om djurtäthetsfaktorn innebär att djur för vilka dessa två bestämmelser tillämpas inte längre kan omfattas av en ansökan om särskilt bidrag för samma åldersgrupp. När det gäller säsongsutjämningsbidraget bör dessa djur anses berättiga till det särskilda bidraget. (47) Det bör fastställas att det administrativa dokument som avses i artikel 123.3. b i förordning (EG) nr 1782/2003 skall utformas och utfärdas på nationell nivå. Med hänsyn till de särskilda förhållandena i medlemsstaterna i fråga om administration och kontroll bör det tillåtas att de administrativa dokumenten utformas på skilda sätt. (48) Enligt artikel 123.3. a och artikel 130.1. i förordning (EG) nr 1782/2003 skall djuren som ett villkor för det särskilda bidraget och slaktbidraget hållas under en viss period. Denna period bör följaktligen definieras och dess längd bör bestämmas. (49) Bestämmelserna för beviljande av det särskilda bidraget vid tidpunkten för slakt bör överensstämma med bestämmelserna för beviljande av slaktbidrag. De typer av dokument som måste åtfölja djuret fram till slakt, avsändning eller export bör fastställas. Med hänsyn till de specifika förhållanden som kännetecknar beviljandet av bidrag vid slakt bör det fastställas ålderskrav för stutar och krav på presentationsform för slaktkroppar av vuxna nötkreatur. (50) Villkoren för beviljande av säsongsutjämningsbidrag bör fastställas i överensstämmelse med de närmare bestämmelserna för beviljande av slaktbidrag. Kommissionen bör mot bakgrund av tillgängliga uppgifter fastställa vilka medlemsstater som uppfyller villkoren för att tillämpa detta särskilda bidragssystem. (51) Begreppet am- och diko enligt artikel 125 i förordning (EG) nr 1782/2003 bör definieras. Samma raser bör ingå som i kommissionens förordning (EG) nr 2342/1999. De befintliga grundläggande kraven bör tillämpas även i fortsättningen, i synnerhet när det gäller genomsnittlig mjölkavkastning och det nationella tilläggsbidraget. (52) De befintliga administrativa reglerna bör fortsätta att tillämpas, i synnerhet när det gäller individuella tak, anmälningar om individuella tak och den nationella reserven, bidragsrättigheter som beviljas gratis, användningen av bidragsrättigheter, tillfällig överlåtelse respektive överföring av bidragsrättigheter och överföring av bidragsrättigheter genom den nationella reserven. (53) Kommissionen bör på grundval av tillgängliga uppgifter avgöra vilka medlemsstater som uppfyller villkoren för att tillämpa det särskilda system som avses i artikel 129 i förordning (EG) nr 1782/2003. Det bör fastställas särskilda närmare bestämmelser för beviljandet av bidraget. (54) Metoden för att beräkna djurtäthetsfaktorn bör fastställas. Ett datum bör fastställas för när referenskvantiteten för mjölk skall beaktas. (55) Vid beräkning av djurtäthetsfaktorn i samband med extensifieringsersättning bör alla nötkreatur på jordbruksföretaget som är sex månader eller äldre tas med. Detta kräver särskilda bestämmelser för att räkna djuren och för producentens förklaring om sitt deltagande i systemet. Bestämmelser bör fastställas för användningen av den databas som avses i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1760/2000 av den 17 juli 2000 om upprättande av ett system för identifiering och registrering av nötkreatur samt märkning av nötkött och nötköttsprodukter och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 820/97 ( 20 ). (56) Åtgärder bör vidtas för att se till att extensifieringsersättning inte beviljas jordbrukare som på ett konstlat sätt uppfyller de krav på genomsnittlig djurtäthet som krävs för beviljandet av extensifieringsersättning. (57) Det bör fastställas förfaranden som gör det möjligt att mot bakgrund av tillgänglig information fastställa vilka medlemsstater som uppfyller villkoren för beviljande av extensifieringsersättning för mjölkkor enligt artikel 132.4. i förordning (EG) nr 1782/2003. Det bör fastställas särskilda närmare bestämmelser för beviljandet av bidraget. Det bör fastställas en minimitid för hur länge djuren skall hållas. (58) Särskilda bestämmelser bör fastställas om tillämpningen av reglerna för bestämning av perioder, datum och frister för djurhållningsperioden. (59) För att förenkla administrationen bör ansökan om djurbidrag som avses i det integrerade systemet betraktas som en ansökan om slaktbidrag, under förutsättning att ansökan innehåller alla de uppgifter som krävs för betalningen av slaktbidraget och att djuret slaktas i samma medlemsstat eller i en annan medlemsstat eller exporteras. (60) Det bör vara möjligt att använda den databas som avses i förordning (EG) nr 1760/2000 för att förenkla hanteringen av slaktbidraget, om medlemsstaten anser att databasen ger tillräckliga garantier för att de uppgifter som är avsedda för bidragsbetalningar är korrekta. (61) Slaktbidraget för kalvar är förenat med ett villkor om en högsta tillåtna vikt. Det bör alltså fastställas en standardiserad form för presentation av slaktkroppar för vilken det villkoret skall gälla. (62) Kommissionen bör få utförlig information om nationella regler och om införandet av ytterligare betalningar. (63) För att producenterna skall kunna få betalningarna så snart som möjligt bör det antas bestämmelser om beviljande av förskott. Med hänsyn till tillämpningen av nationella och regionala tak är det emellertid nödvändigt att undvika att förskottet är högre än slutbetalningen. Medlemsstaten bör därför ha möjlighet att sätta ned den procentsats som gäller för förskottet för bidragssystem som omfattas av sådana tak. (64) I förordning (EG) nr 1782/2003 föreskrivs påföljder vid illegal användning eller illegalt innehav av substanser eller produkter som inte är tillåtna enligt veterinärlagstiftningen. Om överträdelsen upprepas är det lämpligt att låta medlemsstaterna fastställa hur länge påföljderna skall gälla, eftersom de är bättre skickade att bedöma hur allvarlig den konstaterade överträdelsen är. (65) Det är nödvändigt att fastställa tidpunkten för den avgörande händelsen när det gäller de uppgifter som skall beaktas vid tillämpningen av systemen med särskilt bidrag och am- och dikobidrag. För att säkerställa en effektiv och enhetlig administration bör som en allmän regel väljas den dag då ansökningarna lämnades in. När det gäller det särskilda slaktbidraget bör det emellertid fastställas särskilda bestämmelser för att undvika överföringar från ett år till ett annat i syfte att erhålla ett högre bidragsbelopp. När det gäller slaktbidraget är datum för slakt eller export mer tillförlitligt för att avgöra om transaktionerna faktiskt har genomförts. (66) Den växelkurs som är tillämplig vid tidpunkten för den avgörande händelsen bör fastställas på ett sätt som i princip garanterar att sådana stöd vid omräkningen i nationell valuta inte drabbas av plötsliga fluktuationer orsakade av växelkursen en viss dag. (67) Bestämmelser bör antas som innebär att medlemsstaterna åläggs viss underrättelseskyldighet. För att underlätta överföring och analys av uppgifterna bör dessa ha en enhetlig utformning. (68) För att underlätta övergången till det nya systemet är det nödvändigt med övergångsbestämmelser om förpliktelsen att märka och identifiera djur. (69) Genom artikel 143b i förordning (EG) nr 1782/2003 får Tjeckien, Estland, Cypern, Lettland, Litauen, Ungen, Malta, Polen, Slovenien och Slovakien (de nya medlemsstaterna) ersätta direktstödet med ett enda stöd (systemet med enhetlig arealersättning). Tjeckien, Estland, Cypern, Lettland, Litauen, Ungern, Polen, och Slovakien har valt den möjligheten. Därför bör det fastställas utförliga bestämmelser för tillämpningen av systemet med enhetlig arealersättning. (70) Enligt artikel 143b.5. andra stycket i förordning (EG) nr 1782/2003, och för att undvika handläggning av flera ansökningar som skulle innebära utbetalningar på mindre än 50 euro till enskilda företag har Tjeckien, Estland, Lettland, Litauen, Ungern, Polen och Slovakien ansökt om att få fastställa en minsta tillåtna bidragsberättigande areal per jordbruksföretag på mer än 0,3 ha. (71) Tjeckien, Estland, Cypern, Lettland, Litauen, Ungern, Polen och Slovakien har beräknat den del av deras utnyttjade jordbruksareal som befann sig i god jordbrukshävd den 30 juni 2003, och har föreslagit att de skall justera den i enlighet med minimistorleken på bidragsberättigande areal per företag. (72) Genom artikel 143c i förordning (EG) nr 1782/2003 föreskrivs en möjlighet för de nya medlemsstaterna att efter kommissionens godkännande komplettera direktstödet till jordbrukare. De allmänna reglerna för att förverkliga denna möjlighet bör fastställas. (73) Enligt artikel 55 b och artikel 107.3. första strecksatsen i förordning (EG) nr 1782/2003 kan mark undantas från kravet på arealuttag om den används för att producera råvaror för framställning inom gemenskapen av produkter som inte huvudsakligen är avsedda som livsmedel eller foder, förutsatt att effektiva kontrollsystem tillämpas. (74) På vissa villkor är det önskvärt att inte utesluta odling av sockerbetor, jordärtskockor och cikoriarot på uttagna arealer. Sådana odlingar kan inte beviljas stöd eftersom de riskerar att få effekter på sockermarknaden. Det är emellertid nödvändigt att se till att sådana odlingar uppfyller de krav som gäller för användningen av uttagna arealer. (75) Det bör fastställas villkor för bidragsberättigande enligt detta system. Det finns i det sammanhanget anledning att precisera villkoret om ett avtal mellan producenten och antingen mottagaren eller den förste förädlaren när det gäller de berörda jordbruksråvarorna. Det bör också fastställas villkor för vad som skall gälla om förädlingen görs av jordbrukaren själv på företaget. (76) För att se till att de bestämmelser följs som fastställs i punkt 7 i samförståndsavtalet mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Förenta staterna inom ramen för GATT om vissa oljeväxtfrön som godkändes genom rådets beslut 93/355/EG ( 21 ) är det nödvändigt att införa tillämpningsbestämmelser för att vid behov minska den kvantitet råvaror som kan produceras som är avsedda som livsmedel eller foder om den sammanlagda kvantiteten sådana produkter årligen överskrider 1 miljon ton uttryckt i sojamjölsekvivalent. (77) För att se till att råvaran verkligen förädlas till den slutprodukt som angetts skall mottagaren eller den förste förädlaren ställa en säkerhet, trots att stödet beviljas jordbrukaren. Vidare är det lämpligt att förenkla kontrollsystemet genom att begränsa antalet förädlare. (78) Det är nödvändigt att göra en uttrycklig distinktion mellan den sökandes skyldigheter, som upphör när den totala skörden av råvaror har levererats, och de skyldigheter, åtföljda av en säkerhet, som åligger mottagaren eller den förste förädlaren, och som börjar vid leveransen och upphör i och med att förädlingen av råvarorna till slutprodukten är avslutad. (79) Vissa transporter av råvaror och produkter av dessa inom gemenskapen bör omfattas av kontrollsystem som inbegriper användningen av deklarationer och kontrollexemplar T5, som skall utfärdas enligt förordning (EEG) nr 2454/93. Alternativa styrkande handlingar bör föreskrivas om kontrollexemplar T5 inte återsänds till den behöriga myndigheten av mottagaren eller den förste förädlaren av skäl som dessa inte råder över. För att se till att stödsystemet blir effektivt och förvaltas väl bör det fastställas bestämmelser om hur kontrollerna skall skötas. (80) Frånsett de kriterier för stödberättigande till arealstödet för humle som fastställs i artikel 110o i förordning (EG) nr 1782/2003 bör det fastställas några ytterligare kriterier för att se till att stödet beviljas till områden där humle odlas under vanliga omständigheter. Begreppet areal som planterats med humle bör definieras på gemenskapsnivå så att de arealer för vilka extra stöd beviljas beräknas på samma sätt. Det är nödvändigt att fastställa hur den totala summan som medlemsstaterna har tillgängliga för extra stöd fördelas över de stödberättigande arealerna. (81) Det bör fastställas en tidsfrist för när betalningarna skall göras när det gäller de åtgärder som avses i artikel 7.1. a–d i rådets förordning (EEG) nr 1696/71 av den 26 juli 1971 om den gemensamma organisationen av marknaden för humle ( 22 ) av de erkända producentorganisationerna, och kommissionen bör informeras om hur betalningarna har använts. Belopp som inte har fördelats inom en viss tidsperiod skall betalas tillbaka. Det är nödvändigt att fastställa hur den sammanlagda summan fördelas som varje medlemsstat har tillgänglig för betalningar till erkända producentorganisationer för humle. (82) De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från Förvaltningskommittén för direktstöd. av följande skäl: HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.







KAPITEL 1

RÄCKVIDD OCH ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 1

Innehåll och räckvidd

1. I denna förordning fastställs tillämpningsföreskrifter för följande stödsystem enligt avdelning IV och avdelning IV a i förordning (EG) nr 1782/2003:

a) Särskilt kvalitetsbidrag för durumvete enligt kapitel 1 i avdelning IV i den förordningen.

b) Bidrag för proteingrödor enligt kapitel 2 i avdelning IV i den förordningen.

c) Grödspecifikt stöd för ris enligt kapitel 3 i avdelning IV i den förordningen.

d) Arealstöd för nötter enligt kapitel 4 i avdelning IV i den förordningen.

e) Stöd för energigrödor enligt kapitel 5 i avdelning IV i den förordningen.

f) Stöd för potatisstärkelse enligt kapitel 6 i avdelning IV i den förordningen.

g) Mjölkbidrag och tilläggsstöd enligt kapitel 7 i avdelning IV i den förordningen.

h) Särskilt regionalt stöd för jordbruksgrödor enligt kapitel 8 i avdelning IV i den förordningen.

i) Stöd för utsäde enligt kapitel 9 i avdelning IV i den förordningen.

j) Arealstöd för jordbruksgrödor enligt kapitel 10 i avdelning IV i den förordningen.

k) Tack- och getbidrag enligt kapitel 11 i avdelning IV i den förordningen.

l) Stöd för nötkött enligt kapitel 12 i avdelning IV i den förordningen.

m) Stöd för trindsädesslag enligt kapitel 13 i avdelning IV i den förordningen.

n) Enhetligt arealstöd enligt artikel 143 b i den förordningen.

o) Kompletterande nationellt direktstöd enligt artikel 143 c i den förordningen.

p) Arealstöd för humle enligt kapitel 10 d i avdelning IV i den förordningen.

2. I den här förordningen fastställs närmare regler för användningen av arealuttag för produktion av råvaror inom ramen för systemet med samlat gårdsstöd enligt avdelning III i förordning (EG) nr 1782/2003 och systemet med arealstöd för jordbruksgrödor enligt avdelning IV kapitel 10 i den förordningen.

Artikel 2

Stödvillkor

1. De direktstöd som anges i artikel 1 a, b, c, e, h, i, j, m och p skall beviljas endast för de arealer, för varje typ av gröda, som omfattas av en ansökan om minst 0,3 hektar där varje odlat skifte överstiger den minimistorlek som fastställts av medlemsstaten inom den gräns som fastställs genom artikel 14.4. i förordning (EG) nr 796/2004.

När det gäller Malta skall de direktstöd som anges i artikel 1 a, b, c, e, h, i, j, m och p beviljas endast för de arealer, för varje typ av gröda, som omfattas av en ansökan om minst 0,1 hektar där varje skifte överstiger den minimistorlek som fastställts av medlemsstaten inom den gräns som fastställs genom artikel 14.4. i förordning (EG) nr 796/2004.

2. Det direktstöd som anges i artikel 1 a, b, c, h och j skall bara beviljas för arealer som är helt besådda och där alla normala odlingsvillkor följs i enlighet med de lokala normerna.

När det gäller det särskilda kvalitetsbidraget för durumvete enligt kapitel 1 i avdelning IV i förordning (EG) nr 1782/2003 och stödet för jordbruksgrödor enligt kapitel 10 i avdelning IV i den förordningen skall grödor som odlas på arealer som är helt besådda och som brukas i överensstämmelse med lokala normer, men som inte uppnår blomningsstadiet beroende på exceptionella väderförhållanden som erkänns av den berörda medlemsstaten, förbli stödberättigande, förutsatt att arealerna i fråga inte har använts för andra ändamål fram till detta odlingsstadium.

3. Under ett givet år får inte mer än en ansökan om arealstöd göras för något odlat skifte i enlighet med ett system som finansieras enligt artikel 1.2. b i rådets förordning (EG) nr 1258/1999 ( 23 ).

Följande gäller dock:

a) Varje odlat skifte som samma år omfattas av en ansökan om särskilt kvalitetsbidrag för durumvete enligt avdelning IV kapitel 1 i förordning (EG) nr 1782/2003 eller bidrag för proteingrödor enligt avdelning IV kapitel 2 i den förordningen får omfattas av en ansökan om stöd för jordbruksgrödor enligt avdelning IV kapitel 10 i förordning (EG) nr 1782/2003.

b) Varje odlat skifte som samma år omfattas av en ansökan om det grödspecifika stödet för ris enligt avdelning IV kapitel 3 i förordning (EG) nr 1782/2003 eller bidrag för proteingrödor enligt avdelning IV kapitel 2 i den förordningen får omfattas av en ansökan om utsädesbidrag enligt avdelning IV kapitel 9 i förordning (EG) nr 1782/2003.

c) Varje odlat skifte som samma år omfattas av en ansökan om stöd för energigrödor enligt avdelning IV kapitel 5 i förordning (EG) nr 1782/2003 får omfattas av en ansökan om arealstöd för jordbruksgrödor enligt avdelning IV kapitel 10 i förordning (EG) nr 1782/2003 utan att detta påverkar tillämpningen av andra stycket i artikel 90 i förordning (EG) nr 1782/2003, eller omfattas av en ansökan om grödspecifikt stöd för ris enligt avdelning IV kapitel 3 i samma förordning.

d) Varje odlat skifte som samma år omfattas av en ansökan om arealstöd för jordbruksgrödor enligt avdelning IV kapitel 10 i förordning (EG) nr 1782/2003 får omfattas av en ansökan om utsädesbidrag enligt avdelning IV kapitel 9 i samma förordning.

4. Mark som används för produktion av råvaror enligt artikel 55 b och artikel 107.3. första strecksatsen i förordning (EG) nr 1782/2003 eller odlas inom ramen för stödet för energigrödor enligt avdelning IV kapitel 5 i den förordningen skall inte berättiga till gemenskapsstödet enligt avdelning II kapitel VIII i rådets förordning (EG) 1257/1999 ( 24 ), med undantag från stöd som beviljats för plantering av snabbväxande arter enligt artikel 31.3. andra stycket i den förordningen.

Sådana råvaror som avses i artikel 55 b och artikel 107.3. första strecksatsen i förordning (EG) nr 1782/2003 och odlas på mark som tagits ur bruk skall, i likhet med mellanprodukter, slutprodukter, delprodukter och biprodukter av dessa, inte berättiga till finansiering från garantisektionen i Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket enligt artikel 1.2. a och b i förordning (EG) 1258/1999.

5. Inom ramen för det stöd för proteingrödor som föreskrivs i avdelning IV kapitel 2 i förordning (EG) nr 1782/2003, och det arealstöd för jordbruksgrödor som föreskrivs i avdelning IV kapitel 10 i samma förordning avses med sötlupiner sådana lupinsorter som ger högst 5 % bittra frön. Andelen bittra frön skall beräknas enligt den undersökningsmetod som anges i bilaga I till den här förordningen.

Artikel 3

Meddelanden

Medlemsstaterna skall på elektronisk väg förmedla följande uppgifter till kommissionen:

a) Senast den 15 september det aktuella året, de tillgängliga uppgifterna om arealerna, eller kvantiteterna när det rör sig om mjölkbidrag och tilläggsstöd enligt artiklarna 95 och 96 i förordning (EG) nr 1782/2003, för vilka stödet har begärts för det kalenderåret, i förekommande fall uppdelade per delbasareal.

b) Senast den 31 oktober det aktuella året, slutliga uppgifter om de arealer eller kvantiteter som avses i a, med hänsyn tagen till de kontroller som redan har utförts.

c) Senast den 31 juli följande år, de slutliga uppgifterna om de arealer eller kvantiteter för vilka stöd faktiskt har utbetalats för det aktuella året, efter, i förekommande fall, avdrag av de minskningar i areal som föreskrivs avdelning IV kapitel 1 i förordning (EG) nr 796/2004.

Arealerna skall anges i hektar med två decimaler. Kvantiteten skall anges i ton med tre decimaler.

Artikel 4

Minskningskoefficient

1. Minskningskoefficienten för arealen i det fall som avses i artiklarna 75, 78.2, 82, 85, 89.2, 98, 143 och 143 b.7. i förordning (EG) nr 1782/2003, eller för de kvantiteter och objektiva kriterier i det fall som avses i artikel 95.4. i den förordningen, skall fastställas senast den 15 november det berörda året på grundval av de uppgifter som meddelats i enlighet med artikel 3 b i denna förordning.

2. I de fall som avses i artiklarna 75, 82, 85 och artikel 95.4, artiklarna 98, 143 och artikel 143 b.7. i förordning (EG) nr 1782/2003 skall medlemsstaterna senast den 1 december det aktuella året meddela kommissionen den minskningskoefficient som tillämpas, och i det fall som avses i artikel 95.4. i den förordningen, de objektiva kriterier som tillämpas.







KAPITEL 2

SÄRSKILT KVALITETSBIDRAG FÖR DURUMVETE

Artikel 5

Kontroll av sorter

1. De medlemsstater som anges i artikel 74.1. i förordning (EG) nr 1782/2003 skall upprätta en förteckning över sorter av durumvete som berättigar till det särskilda kvalitetsbidrag som anges i artikel 72 i den förordningen, i enlighet med den metod för kontroll av sorterna som fastställs i punkterna 2 till 5 i denna artikel.

2. Medlemsstaterna skall, minst vartannat år, fastställa minst två representativa sorter. De representativa sorterna skall vara de mest certifierade durumvetesorterna.

3. Medlemsstaterna skall analysera durumvetesorter i enlighet med följande kvalitetsparametrar och tilldela varje parameter relevant viktning:

a) Proteininnehåll (40 %).

b) Glutenkvalitet (30 %).

c) Färgindex (20 %).

d) Specifik vikt eller vikten av ett tusen kärnor (10 %).

Summan av genomsnitten av de kvalitetsparametrar som anges i första stycket a–d multiplicerad med det angivna procentvärdet, skall utgöra sorternas kvalitetsindex.

Varje medlemsstat skall under en period på minst två år jämföra kvalitetsindexen för durumvetesorterna med kvalitetsindexen för de representativa sorterna på regional nivå. De sorter som skall undersökas är de som är registrerade i varje medlemsstats nationella katalog, med undantag för de sorter för vilka det inte finns några analytiska uppgifter för de senaste tre åren eftersom de inte längre används eller certifieras.

I det syftet, och baserat på det genomsnittliga kvalitetsindexet 100 som tilldelats de representativa sorterna, skall varje medlemsstat för var och en av de kvalitetsparametrar som anges i första stycket a–d beräkna den procentsats som skall tilldelas de andra durumvetesorterna jämfört med indexet 100. Endast durumvetesorter med ett index lika med eller högre än 98 får berättiga till det särskilda kvalitetsbidraget för durumvete.

4. En medlemsstat får utesluta sorter med en genomsnittlig grad av förlorat glasaktigt utseende (mitadinage) som överstiger 27 % från förteckningen över bidragsberättigande sorter.

5. Sorter som är registrerade i en annan medlemsstats nationella katalog får också undersökas vad gäller deras bidragsberättigande.

Artikel 6

Analysmetoder

1. Analysmetoderna för proteininnehåll, specifik vikt och graden av förlorat glasaktigt utseende (mitadinage) skall vara de som fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 824/2000 ( 25 ).

2. Färgindexet skall mätas i enlighet med ICC 152-metoden eller en likvärdig erkänd metod.

3. Glutenkvaliteten skall mätas i enlighet med ICC 158-metoden eller i enlighet med ICC 151-metoden.

Artikel 7

Kvantitet av certifierat utsäde

Medlemsstaterna skall före den 1 oktober det år som föregår året då det särskilda kvalitetsbidraget för durumvete beviljas fastställa den minimikvantitet utsäde, certifierat i enlighet med direktiv 66/402/EEG ( 26 ), som skall användas i enlighet med nuvarande jordbrukspraxis i det berörda produktionsområdet.

Artikel 8

Offentliggöranden och meddelanden

1. Medlemsstaterna skall senast den 1 oktober för vintersorter, och senast den 31 december för vårsorter det år som föregår året då bidraget beviljas, offentliggöra förteckningen över utvalda sorter som på nationell och regional nivå berättigar till det särskilda kvalitetsbidraget för durumvete.

2. Medlemsstaterna skall senast en månad efter de datum som fastställs i punkt 1 meddela kommissionen den förteckning som anges i punkt 1 samt den minsta kvantitet certifierat utsäde som används, om denna har ändrats.

Artikel 9

Giltighet

1. De sorter som finns med i den förteckning som anges i artikel 8.1. skall berättiga till det särskilda kvalitetsbidraget för durumvete för femårsperioder från och med det datum de först togs upp i den förteckningen.

2. Bidragsberättigandet för varje sort får förlängas för en period på fem år, baserat på resultaten av de kvalitativa analyser som utförts under andra och tredje året av den bidragsberättigande perioden på fem år.

Artikel 10

Övergångsbestämmelser

1. Medlemsstaterna skall senast den 1 oktober 2004 för vintersorter, och senast den 31 december 2004 för vårsorter, offentliggöra förteckningen över utvalda sorter som berättigar till det särskilda kvalitetsbidraget för durumvete under 2005.

2. Medlemsstaterna skall upprätta den förteckning som anges i punkt 1 genom att från den förteckning över sorter som är registrerade i den nationella katalogen avlägsna de sorter som inte har certifierats 2003 och 2004 och de sorter som inte uppfyller minst två av följande fyra parametrar:

a) Ett proteininnehåll på minst 11,5 %.

b) En rymdvikt på minst 78 kg/hl eller en vikt av ett tusen kärnor på minst 42 g.

c) En grad av förlorat glasaktigt utseende för durumvetet (mitadinage) på högst 27 %.

d) Ett gluteninnehåll på minst 10 %.

3. Förteckningarna över sorter som är bidragsberättigande 2005 och 2006 får inkludera sorter som finns med i förteckningen över utvalda sorter i en annan medlemsstat på grundval av resultaten av de kvalitativa analyser som utförts av denna andra medlemsstat.

▼M2

4. Medlemsstaterna får besluta att upprätta en förteckning över utvalda sorter som berättigar till det särskilda kvalitetsbidraget för durumvete under 2006, i enlighet med det förfarande som avses i punkt 2, senast den 1 oktober 2005 när det gäller vintersorter och senast den 31 december 2005 när det gäller vårsorter.

▼B







KAPITEL 3

BIDRAG FÖR PROTEINGRÖDOR

Artikel 11

Blandning av spannmål och proteingrödor

I regioner där proteingrödor traditionellt sås i en blandning med spannmål skall bidraget för proteingrödor utbetalas på begäran av den sökande, under förutsättning att denne på ett tillfredsställande sätt för de behöriga myndigheterna i den berörda medlemsstaten bevisar att proteingrödorna överväger i blandningen. De berörda arealerna berättigar inte till det särskilda regionalstöd för jordbruksgrödor som föreskrivs artikel 98 i förordning (EG) nr 1782/2003.







KAPITEL 4

GRÖDSPECIFIKT STÖD FÖR RIS

Artikel 12

Datum för sådd

För att berättiga till det grödspecifika stödet för ris skall den deklarerade arealen vara besådd senast

a) den 30 juni året före den aktuella skörden, i Spanien och Portugal,

b) den 31 maj i de övriga producerande medlemsstater som anges i artikel 80.2. i förordning (EG) nr 1782/2003.

När det gäller Franska Guyana skall emellertid, för var och en av de två cyklerna, arealerna vara besådda senast den 31 december respektive den 30 juni före skördarna, och det grödspecifika stödet för ris skall beviljas på grundval av genomsnittet för de arealer som besås för var och en av de två cyklerna.

Artikel 13

Minskningskoefficient

Den minskningskoefficient för det grödspecifika stödet för ris som anges i artikel 82 i förordning (EG) nr 1782/2003 skall beräknas i enlighet med bilaga II till den här förordningen.

Artikel 14

Meddelanden

1. Medlemsstaterna skall i enlighet med artikel 3 meddela kommissionen

a) senast den 15 september i) en förteckning över de sorter som är registrerade i den nationella katalogen, klassificerade i enlighet med de kriterier som definieras i punkt 2 i bilaga I till rådets förordning (EG) nr 1785/2003 ( 27 ), ii) de besådda arealer för vilka ansökningar om det grödspecifika stödet för ris har lämnats in, per rissort och basareal och delbasareal, i enlighet med den förlaga som fastställs i bilaga III A till denna förordning, inbegripet överskridandena av basarealerna och delbasarealerna,

b) senast den 31 oktober; de ändringar avseende de besådda arealerna för vilka ansökningar om det grödspecifika stödet för ris har lämnats in, meddelade i enlighet med första stycket och med hjälp av den förlaga till blankett som återfinns i bilaga III B,

c) senast den 31 juli; den information avseende de besådda arealerna för vilka det grödspecifika stödet för ris faktiskt har betalats ut för det senaste regleringsåret, i enlighet med den beräkningsmetod som definieras i bilaga II och med hjälp den förlaga till blankett som återfinns i bilaga III C.

2. När det gäller Franska Guyana skall informationen avseende de besådda arealerna meddelas på grundval av genomsnittet för de arealer som besåtts under de två cyklerna.

3. Medlemsstaterna får årligen se över uppdelningen av sina basarealer eller arealer i delbasarealer och de objektiva kriterier som uppdelningen grundar sig på. De skall meddela kommissionen denna information senast den 15 maj före den aktuella skörden.







KAPITEL 5

AREALSTÖD FÖR NÖTTER

Artikel 15

Villkor för berättigande till gemenskapsstöd

1. I detta kapitel avses med fruktodling ett homogent och sammanhängande område som är planterat med nötträd, som inte styckas upp av andra grödor eller planteringar och som är geografiskt sammanhängande. Isolerade träd eller en enda rad nötträd planterad längs med vägar eller andra grödor skall inte anses vara en fruktodling.

▼M2

Genom undantag från första stycket och utan att det påverkar tillämpningen av punkt 4, får medlemsstaterna tillåta att det finns andra fruktträd än nötträd i en fruktodling, förutsatt att deras antal inte överstiger 10 % antingen av det minimiantal träd som fastställs i punkt 3 eller av antalet nötträd per hektar av fruktodlingen. Dessutom får medlemsstaterna tillåta förekomsten av kastanjeträd om bestämmelsen om antal träd i punkt 3 iakttas vad gäller de stödberättigande nötträden.

▼B

2. Endast fruktodlingar som producerar nötter och som uppfyller de villkor som anges i punkterna 3 och 4 vid det datum som skall fastställas i enlighet med artikel 11 i förordning (EG) nr 796/2004 berättigar till det arealstöd som föreskrivs artikel 83 i förordning (EG) nr 1782/2003.

När det gäller en fruktodling där olika typer av nötter odlas och där stödet är differentierat beroende på produkt, skall villkoren för berättigande och nivån på det stöd som är specifikt för den typ av nöt som är vanligast gälla.

3. Fruktodlingarnas minsta skiftesstorlek får inte understiga en areal på 0,10 hektar.

Antalet nötträd per hektar fruktodling får inte understiga

i) 125 för hasselnötter,

ii) 50 för mandlar,

iii) 50 för valnötter,

iv) 50 för pistaschmandlar,

v) 30 för johannesbröd.

4. Medlemsstaterna får fastställa den minsta skiftesstorleken och trädtätheten till en högre nivå än den som fastställts i punkt 3, i enlighet med objektiva kriterier och för att ta hänsyn till de berörda arealernas och skördarnas specifika egenskaper.

Artikel 16

Villkor för berättigande till nationellt stöd

Artikel 15 skall tillämpas på det nationella stöd som föreskrivs i artikel 87 i förordning (EG) nr 1782/2003.

Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 87 i förordning (EG) nr 1782/2003 får en medlemsstat fastställa ytterligare kriterier för berättigande, under förutsättning att dessa kriterier överensstämmer med stödsystemets miljömål, landsbygdsmål, sociala och ekonomiska mål och inte inför någon diskriminering mellan producenterna. Medlemsstaterna skall fastställa de rutiner som krävs för att kontrollera att dessa kriterier för bidragsberättigande respekteras av jordbrukarna.

Artikel 17

Meddelanden

1. Medlemsstaterna skall meddela kommissionen före det datum som av medlemsstaterna fastställs för inlämnande av ansökan enligt artikel 11 i förordning (EG) nr 796/2004 och senast

a) den 31 mars; de högre nivåerna och kriterierna enligt artikel 15.4. och de ytterligare kriterierna enligt artikel 16,

b) den 15 maj; om en medlemsstat differentierar stödet enligt artikel 83.2. i förordning (EG) nr 1782/2003, nivån på arealstödet per produkt och/eller den nationella garantiarealen (nedan kallade ”NGA”),

2. Varje ändring av de uppgifter som skall sändas till kommissionen enligt punkt 1 skall gälla för följande år, och den berörda medlemsstaten skall omedelbart meddela kommissionen denna ändring åtföljd av de objektiva kriterier som motiverar ändringen.

Artikel 18

Övergångsbestämmelser

1. Medlemsstaterna får fastställa om och på vilka villkor de förbättringsplaner som anges i artikel 86.2. i förordning (EG) nr 1782/2003 får avslutas innan de normalt skulle upphöra, och om de berörda arealerna blir bidragsberättigande enligt det system som föreskrivs genom kapitel 4 i avsnitt IV i den förordningen.

2. När medlemsstaterna fastställer de villkor som anges i punkt 1 skall de se till att

a) planen inte avslutas innan den årliga perioden har fullföljts, och

b) planens ursprungliga mål har uppfyllts till medlemsstaternas fulla belåtenhet.







KAPITEL 6

STÖD FÖR STÄRKELSEPOTATIS

Artikel 19

Stödberättigande

Det stöd för stärkelsepotatis som föreskrivs i artikel 93 i förordning (EG) nr 1782/2003 skall beviljas för potatis som omfattas av ett odlingsavtal enligt artikel 3 i förordning (EG) nr 2236/2003 ( 28 ), på grundval av potatisens nettovikt, som fastställs genom en av de metoder som beskrivs i bilaga I till kommissionens förordning (EG) nr 2235/2003 ( 29 ) och den levererade potatisens stärkelseinnehåll, i enlighet med de värden som fastställs i bilaga II till samma förordning.

Inget stöd för stärkelsepotatis får beviljas för potatis med ett stärkelseinnehåll på mindre än 13 %, förutom då artikel 5.3. andra stycket i förordning (EG) nr 2236/2003 är tillämpligt.

Artikel 20

Minimipris

För att stöd skall kunna beviljas för stärkelsepotatis skall bevis tillhandahållas för att ett pris som inte understiger det som anges i artikel 4a i förordning (EG) nr 1868/94 har utbetalats i leveransskedet och i enlighet med de värden som fastställs i bilaga II till förordning (EG) nr 2235/2003.

Artikel 10.2. i förordning (EG) nr 2236/2003 skall tillämpas.

Artikel 21

Utbetalningar

1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 28 i förordning (EG) nr 1782/2003 skall stödet för stärkelsepotatis betalas ut till jordbrukaren av den medlemsstat på vilkens territorium potatisstärkelsen framställdes när samtliga jordbrukarens kvantiteter för det aktuella regleringsåret har levererats till det stärkelseproducerande företaget, inom fyra månader från och med det datum då det bevis som avses i artikel 20 i denna förordning lämnades och de villkor som avses i artikel 19 i denna förordning har uppfyllts.

2. Medlemsstaterna får, från och med den 1 december det aktuella regleringsåret, bevilja förskott på grundval av de olika andelar av kvantiteten stärkelsepotatis per jordbruk som har levererats till det stärkelseproducerande företaget för det regleringsåret. Varje förskottsbetalning skall beviljas för den kvantitet stärkelsepotatis som har levererats då det bevis som avses i artikel 20 i denna förordning har lämnats, och de villkor som avses i artikel 19 har uppfyllts.

3. Den omräkningskurs som skall användas för att ange stödet för stärkelsepotatis i nationell valuta skall vara den som tillämpas i enlighet med artikel 20 i förordning (EG) nr 2236/2003.







KAPITEL 7

MJÖLKBIDRAG OCH YTTERLIGARE BETALNING

Artikel 22

Fall då ingen verksamhet bedrivs

1. När en fysisk eller juridisk person som har en individuell referenskvantitet inte uppfyller de villkor som anges i artikel 5 c i förordning (EG) nr 1788/2003 under den tolvmånadersperiod som slutar den 31 mars det aktuella året, får inga mjölkbidrag och ytterligare stöd betalas ut för det aktuella året, om den sökande inte på ett för de behöriga myndigheterna tillfredsställande sätt, och före utgången av tidsfristen för ansökan, bevisar att produktionen har återupptagits.

2. Punkt 1 skall inte gälla vid force majeure och i vederbörligen styrkta fall som tillfälligt påverkar de berörda producenternas produktionskapacitet som godkänns av den berörda myndigheten.







KAPITEL 8

STÖD FÖR ENERGIGRÖDOR







AVSNITT 1

Definitioner

Artikel 23

Definitioner

I detta kapitel avses med

a) sökande: en jordbrukare som odlar de arealer som avses i artikel 88 i rådets förordning (EG) nr 1782/2003 för att erhålla det stöd som föreskrivs i den artikeln,

b) förste förädlare: den användare som svarar för det första förädlingssteget av jordbruksråvarorna i syfte att framställa en eller flera av de produkter som avses i artikel 88 andra stycket i förordning (EG) nr 1782/2003.







AVSNITT 2

Avtal

Artikel 24

Råvarans användning

1. Med undantag för sockerbetor får alla jordbruksråvaror odlas på arealer som omfattas av det stöd som föreskrivs i artikel 88 i förordning (EG) nr 1782/2003, under förutsättning att deras slutanvändning är framställning av någon av de energiprodukter som avses i punkt 2 i den artikeln.

Det ekonomiska värdet av de energiprodukter som erhålls från varje förädling av råvaror skall vara större än värdet av alla andra produkter avsedda för andra ändamål och som erhålls från samma förädlingssteg, som föreskrivs i den värderingsmetod som föreskrivs i artikel 39.3.

2. De råvaror som avses i punkt 1 skall omfattas av ett avtal i enlighet med artikel 90 i förordning (EG) nr 1782/2003, på de villkor som fastställs i detta avsnitt.

3. Den sökande skall leverera all skördad råvara till den förste förädlaren, som skall ta emot den och se till att motsvarande kvantitet råvara används inom gemenskapen för framställning av en eller flera av de energiprodukter som förtecknas i artikel 88 andra stycket i förordning (EG) nr 1782/2003.

Om den förste förädlaren använder den skördade råvaran för att framställa en mellanprodukt eller biprodukt, får han använda motsvarande kvantitet av denna mellanprodukt eller biprodukt för framställning av en eller flera av de slutprodukter som avses i första stycket.

I det fall som avses i andra stycket skall den förste förädlaren informera den behöriga myndighet hos vilken säkerheten har ställts. Om en motsvarande kvantitet används i en annan medlemsstat än den där råvaran har skördats skall de behöriga myndigheterna i de berörda medlemsstaterna hålla varandra informerade om transaktionen.

4. I enlighet med de nationella bestämmelserna för avtalen får den förste förädlaren till en tredje part delegera insamlingen av råvaran hos den jordbrukare som ansöker om stöd. Den delegerade skall agera i förädlarens namn och för dennes räkning, och det är förädlaren ensam som är ansvarig för de skyldigheter som fastställs i detta kapitel.

Artikel 25

Undantag

1. Utan hinder av artikel 24.2. och 24.3. får medlemsstaterna tillåta den sökande att

a) använda snabbväxande skogsträd som omfattas av ex060290 41 eller samtliga de spannmål och oljeväxter som efter skörd omfattas av KN-nummer 1201 00 90, 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91 och 1206 00 99, i) som bränsle för att värma upp sitt jordbruksföretag, ii) för att producera energi eller biobränsle vid sitt jordbruksföretag,

b) förädla samtliga råvaror som skördats vid företaget till biogas med KN-nummer 2711 29 00.

2. I de fall som avses i punkt 1 skall de sökande

a) genom en deklaration som ersätter det avtal som avses i artikel 26 förbinda sig att använda eller direkt förädla den råvara som deklarationen gäller, och artiklarna 26–40 skall i tillämpliga delar gälla för sådana fall,

b) låta väga samtliga skördade råvaror hos ett av medlemsstaten utsett organ eller företag samt särskilt bokföra den råvara som använts och de produkter och biprodukter som följer av förädlingen; för spannmål och oljeväxter, för strån eller om hela växten används, får dock vägningen ersättas med volymmätning av råvaran.

3. En medlemsstat som utnyttjar den möjlighet som erbjuds i punkt 1 skall införa lämpliga kontroller för att garantera att råvarorna omedelbart används vid jordbruksföretaget eller att de förädlas till biogas med KN-nummer 2711 29 00.

4. Spannmål och oljeväxter som används enligt punkt 1 a skall denatureras enligt den metod som medlemsstaten har fastställt. Medlemsstaterna får dock i stället för denaturering av oljefrön tillåta denaturering av olja som framställts genom förädlingen av oljeväxter enligt punkt 1 a ii, under förutsättning att denatureringen sker direkt efter förädlingen till olja och att det införs kontroller av hur fröna används.

Artikel 26

Avtal

1. Den sökande skall, för att styrka sin ansökan om stöd, till den behöriga myndigheten lämna in det avtal som slutits med den förste förädlaren.

2. Den sökande skall se till att avtalet innehåller följande uppgifter:

a) Samtliga avtalsslutande parters namn och adresser.

b) Avtalets giltighetstid.

c) Alla berörda råvaruslag och arealen för varje slag.

d) Alla tillämpliga villkor för leverans av den förväntade kvantiteten råvara.

e) Ett åtagande att fullgöra skyldigheterna enligt artikel 24.3.

f) De huvudsakliga slutanvändningarna för råvarorna, i enlighet med de villkor som fastställs i artiklarna 24.1. och 39.3.

3. Den sökande skall se till att avtalet sluts i så god tid att den förste förädlaren kan lämna en kopia av avtalet till den behöriga myndigheten inom de tidsfrister som anges i artikel 34.1.

4. Av kontrollskäl får medlemsstaterna föreskriva att varje sökande endast får sluta ett leveransavtal för varje råvara.







AVSNITT 3

Ändring eller upphävande av avtal

Artikel 27

Ändring eller upphävande av avtal

Om de avtalsslutande parterna ändrar eller upphäver avtalet efter det att den sökande har lämnat in en ansökan om stöd, kvarstår rätten till stöd endast om den sökande före sista inlämningsdatum för ändring av ansökan om stöd i den berörda medlemsstaten underrättar den behöriga myndigheten om ändringen eller upphävandet så att alla nödvändiga kontroller kan utföras.

Artikel 28

Särskilda omständigheter

Om en sökande meddelar den behöriga myndigheten att han på grund av särskilda omständigheter inte kan leverera all eller en del av den råvara som anges i avtalet, får den behöriga myndigheten, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 27, efter det att dessa särskilda omständigheter vederbörligen har styrkts, tillåta att avtalet ändras i den utsträckning som förefaller berättigad, eller att det upphävs.

Om ändringen leder till att den areal som avtalet omfattar minskar eller om avtalet upphävs förlorar den sökande sin rätt till det stöd som avses i detta kapitel för de arealer som inte längre omfattas av ett avtal.

Artikel 29

Ändringar av slutanvändningarna

Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 27 får den förste förädlaren ändra de huvudsakliga slutanvändningarna för de råvaror som avses i artikel 26.2. f, efter det att den i avtalet avsedda råvaran har levererats till den förste förädlaren, och villkoren i artikel 31.1. och i artikel 34.3. första stycket har uppfyllts.

Ändringar av slutanvändningarna skall uppfylla de villkor som anges i artikel 24.1. andra stycket och artikel 39.3.

Den förste förädlaren skall i förväg lämna besked till sin behöriga myndighet, så att alla nödvändiga kontroller kan genomföras.







AVSNITT 4

Representativ avkastning och kvantiteter som skall levereras

Artikel 30

Representativ avkastning

Medlemsstaterna skall varje år, enligt ett lämpligt förfarande, fastställa en representativ avkastning som bör kunna uppnås, och de berörda sökande skall informeras om denna.

Artikel 31

Kvantiteter som skall levereras

1. Den sökande skall till den behöriga myndigheten deklarera den totala kvantiteten råvara som har skördats av varje sort samt bekräfta den levererade kvantiteten och till vilken part råvaran har levererats.

2. Den kvantitet som den sökande skall leverera till den förste förädlaren skall minst motsvara den representativa avkastningen.

I välmotiverade undantagsfall får medlemsstaterna emellertid godta att denna kvantitet är upp till 10 % lägre än den representativa avkastningen.

Om den behöriga myndigheten har tillåtit att avtalet ändras eller upphävs i enlighet med artikel 28, får den behöriga myndigheten vidare minska den kvantitet som den sökande skall leverera enligt första stycket i denna punkt om detta förefaller motiverat.







AVSNITT 5

Villkor för utbetalning av stöd

Artikel 32

Utbetalningar

1. Utbetalningen av stöd till den sökande får emellertid bara ske före förädlingen av råvaran. Utbetalningen får dock endast göras när den mängd råvara som skall levereras enligt det här kapitlet har levererats till den förste förädlaren, och under förutsättning att

a) den deklaration som föreskrivs i artikel 31.1. har lämnats,

b) en kopia av avtalet har lämnats av den förste förädlaren till den behöriga myndigheten i enlighet med artikel 34.1, och de villkor som avses i artikel 24.1. är uppfyllda,

c) den behöriga myndigheten har mottagit bevis för att fullständig säkerhet har ställts enligt artikel 35.2,

d) den behöriga myndighet som ansvarar för utbetalning av stöd har kontrollerat att varje ansökan uppfyller villkoren i artikel 26.

2. Vid odling av tvååriga grödor, då råvaran skördas och levereras först det andra odlingsåret, skall utbetalningen göras under de två år som följer på det datum då det avtal sluts som avses i artikel 26, under förutsättning att de behöriga myndigheterna kan konstatera att

a) de skyldigheter som avses i punkt 1 b–d i denna artikel är uppfyllda från och med det första odlingsåret,

b) både de skyldigheter som avses i punkt 1 a i denna artikel är uppfyllda och att de uppgifter som avses i artikel 34.3. har överlämnats under det andra odlingsåret.

För det första odlingsåret gäller att utbetalningar skall göras endast om den behöriga myndigheten har fått bevis för att den säkerhet har ställts som avses i artikel 35.2. När det gäller det andra odlingsåret får utbetalning göras utan att säkerheten har ställts.

3. När det gäller en permanent eller flerårig odling skall utbetalningen av stödet göras varje år efter det datum då avtalet har slutits. De villkor som föreskrivs i punkt 2 skall gälla i tillämpliga delar.







AVSNITT 6

Avtal och skyldigheter för den sökande och den förste förädlaren

Artikel 33

Antal förädlare

Energiprodukterna får framställas av högst en andra förädlare.

Artikel 34

Avtal och skyldigheter för den sökande och den förste förädlaren

1. Den förste förädlaren skall inom en tidsfrist som skall fastställas av den berörda medlemsstaten, och i alla händelser senast den dag då ansökan om arealstöd skall lämnas in för det aktuella året i den berörda medlemsstaten, lämna in en kopia av avtalet till sin behöriga myndighet.

Om den sökande och den förste förädlaren något år ändrar eller upphäver avtalet före den dag som anges i artikel 27, skall den förste förädlaren senast den dagen lämna in en kopia av detta ändrade eller upphävda avtal till sin behöriga myndighet.

2. Den förste förädlaren skall till sin behöriga myndighet lämna de nödvändiga uppgifterna om förädlingskedjan i fråga, i synnerhet uppgifter om de priser och tekniska förädlingskoefficienter som skall användas för att fastställa vilka kvantiteter slutprodukter som är möjliga att erhålla, så som avses i artikel 40.1. andra stycket.

3. Den förste förädlare som har mottagit råvarorna från den sökande skall senast det datum som medlemsstaterna fastställer meddela sin behöriga myndighet vilken kvantitet råvaror som har mottagits, och ange råvarusort samt namn och adress på den avtalsslutande part som har levererat råvarorna, leveranssorten och det berörda avtalets referensnummer, så att betalningarna kan göras inom den tidsfrist som anges i artikel 28 i förordning (EG) nr 1782/2003.

Om den förste förädlarens medlemsstat inte är den medlemsstat i vilken råvaran har odlats, skall den myndigheten, senast 40 arbetsdagar efter det att de uppgifter som avses i första stycket har tagits emot, upplysa den sökandes behöriga myndighet om den totala kvantiteten råvara som har levererats.







AVSNITT 7

Säkerheter

Artikel 35

Den förste förädlarens säkerhet

1. Den förste förädlaren skall senast den sista inlämningsdagen för ansökan om stöd för det aktuella året ställa hela den säkerhet som avses i punkt 2 till sin behöriga myndighet i den berörda medlemsstaten.

2. Säkerheten skall för varje råvara beräknas på grundval av ett belopp på 60 euro per hektar multiplicerat med summan av all mark som omfattas av ett avtal som undertecknats av den förste förädlaren och som används för att producera denna råvara.

3. Om ett avtal ändras eller upphävs enligt artikel 27 eller 28, skall säkerheten justeras på motsvarande sätt.

4. En procentandel av säkerheten skall frisläppas för varje råvara, på villkor att den förste förädlarens behöriga myndighet har bevis för att denna kvantitet av råvaran har förädlats enligt villkoren i artikel 26.2. f, och i förekommande fall skall hänsyn tas till ändringar som har gjorts i enlighet med artikel 29.

Artikel 36

Primära krav och underordnade krav

1. Följande skyldigheter utgör primära krav enligt artikel 20 i kommissionens förordning (EEG) nr 2220/85 ( 30 ):

a) Skyldigheten att i första hand förädla de kvantiteter råvaror till de slutprodukter som anges i avtalet. Förädlingen skall vara gjord senast den 31 juli det andra året efter det år då råvaran skördats.

b) Skyldigheten att produkten skall åtföljas av ett kontrollexemplar T5 i enlighet med artiklarna 37 och 38 i den här förordningen.

2. Följande skyldigheter som åligger den förste förädlaren utgör underordnade krav enligt artikel 20 i förordning (EEG) nr 2220/85:

a) Skyldigheten att ta emot hela den skörd av råvaror som har levererats av den sökande enligt artikel 24.3. i den här förordningen.

b) Skyldigheten att lämna in en kopia av avtalet enligt artikel 34.1. i den här förordningen.

c) Skyldigheten att lämna de uppgifter som krävs i artikel 34.3. första stycket i den här förordningen.

d) Skyldigheten att ställa en säkerhet enligt artikel 35.1. i den här förordningen.







AVSNITT 8

Dokument för försäljning, överlåtelse eller leverans till en annan medlemsstat eller export

Artikel 37

Kontrollexemplar T5

Om den förste förädlaren säljer eller överlåter mellanprodukter som omfattas av ett avtal enligt artikel 26 till en förädlare i en annan medlemsstat, skall produkten åtföljas av ett kontrollexemplar T5, utfärdat i enlighet med kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93.

Fält 104 i kontrollexemplar T5 skall fyllas i med en av följande uppgifter under rubriken ”Övrigt”:

— Producto destinado a su transformación o entrega de acuerdo con lo establecido en el articulo 26 del Reglamento (CE) no 1973/2004 de la Comisión;

— Použito pro zpracování nebo dodávku v souladu s článkem 26 nařízení Komise (ES) 1973/2004

— Skal anvendes til forarbejdning eller levering i overensstemmelse med artikel 26 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1973/2004

— Zur Verarbeitung oder Lieferung gemäß Artikel 26 der Verordnung (EG) Nr. 1973/2004 der Kommission zu verwenden

— Προς χρήση για μεταποίηση ή παράδοση σύμφωνα με το άρθρο 26 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1973/2004 της Επιτροπής

— To be used for processing or delivery in accordance with Article 26 of Commission Regulation (EC) No 1973/2004

— Kasutamiseks töötlemisel või tarnimisel vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 1973/2004 artiklile 26

— À utiliser pour transformation ou livraison conformément aux dispositions de l'article 26 du règlement (CE) no 1973/2004 de la Commission

— Da consegnare o trasformare conformemente all'articolo 26 del regolamento (CE) n. 1973/2004 della Commissione

— Izmantot pārstrādei vai piegādei saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 1973/2004 26. panta nosacījumiem

— Naudoti perdirbimui arba pristatymui pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 1973/2004 26 straipsnio nuostatas

— A Bizottság 2004/1973/EK rendelete szerint feldolgozásra, vagy átadásra használandó

— Te gebruiken voor verwerking of aflevering overeenkomstig artikel 26 van Verordening (EG) nr. 1973/2004 van de Commissie

— Do wykorzystania w procesie przetwórstwa bądź do dostawy zgodnie z postanowieniami zawartymi w art. 26 rozporządzenia Komisji (WE) nr 1973/2004

— A utilizar para transformação ou entrega em conformidade com o artigo 26 do Regulamento (CE) n.o 1973/2004 da Comissão

— Na spracovanie alebo dodávku v súlade s článkom 26 nariadenia Komisie (ES) č. 1973/2004

— Se uporablja za predelavo ali dostavo v skladu s členom 26 Uredbe Komisije (ES) št. 1973/2004

— Käytetään jalostamiseen tai toimittamiseen komission asetuksen (EY) N:o 1973/2004 26 artiklan mukaisesti

— Används till bearbetning eller leverans i enlighet med artikel 26 i kommissionens förordning (EG) nr 1973/2004.

Artikel 38

Andra bevis än kontrollexemplar T5

Om kontrollexemplar T5, av orsaker som inte kan tillskrivas den första förädlaren, inte returneras till avgångskontoret för det organ som ansvarar för kontroll i den medlemsstat där den första förädlaren har sitt säte senast två månader innan den tidsfrist löper ut för förädlingen av råvaran som föreskrivs i artikel 36.1. a, får följande dokument godkännas som alternativ till kontrollexemplar T5:

a) Inköpsfakturor på mellanprodukter.

b) Intyg från den andra förädlaren om den slutliga förädlingen av råvarorna till energiprodukter enligt artikel 88 i förordning (EG) nr 1782/2003.

c) Fotokopior, vidimerade av den andra förädlaren, av de bokföringshandlingar som bevisar att förädlingen utförts.







AVSNITT 9

Kontroller

Artikel 39

Bokföring

1. Medlemsstaternas behöriga myndigheter skall fastställa vilken bokföring som åligger förädlaren samt dess periodicitet, som minst skall vara månatlig.

Bokföringen skall minst innehålla följande uppgifter:

a) De kvantiteter olika råvaror som har köpts för förädling.

b) De kvantiteter råvaror som har förädlats, samt kvantiteter och typer av slutprodukter, delprodukter och biprodukter som framställts av dem.

c) Svinn vid förädlingen.

d) De kvantiteter som förstörts och anledningen till det.

e) De kvantiteter och typer av produkter som sålts eller överlåtits av förädlaren samt de priser som har erhållits.

f) I förekommande fall, den efterföljande förädlarens namn och adress.

2. Den förste förädlarens behöriga myndighet skall kontrollera att de inlämnade avtalen uppfyller de villkor som avses i artikel 24.1. Om villkoren inte är uppfyllda skall den sökandes behöriga myndighet underrättas.

3. I syfte att beräkna det ekonomiska värdet på de produkter som avses i artikel 24.1. skall den behöriga myndigheten i fråga, på grundval av de uppgifter som avses i artikel 34.2, jämföra det sammanlagda värdet av alla energiprodukter med det sammanlagda värdet av alla produkter som är avsedda för andra ändamål och som erhålls från samma förädlingssteg. Varje värde skall vara resultatet av respektive kvantitet multiplicerad med genomsnittet av de priser fritt fabrik som konstaterats för föregående regleringsår. Om dessa priser inte är tillgängliga skall den behöriga myndigheten fastställa tillämpliga priser, främst på grundval av de uppgifter som avses i artikel 34.2.

Artikel 40

Kontroller hos förädlarna

1. De behöriga myndigheterna i de medlemsstater där förädling sker skall hos minst 25 % av de förädlare som är verksamma på deras område, och som har valts ut genom en riskanalys, kontrollera att bestämmelserna i artikel 24.1. följs. Dessa kontroller skall minst omfatta följande:

a) En jämförelse av summan av alla energiprodukternas värde med summan av värdet av alla andra produkter avsedda för andra användningar och som erhålls från samma förädlingssteg.

b) En analys av förädlarens produktionssystem som omfattar fysiska kontroller och undersökning av kommersiella dokument för att säkerställa att det råder överensstämmelse mellan leverans av råvaror, slutprodukter, delprodukter och biprodukter.

För den kontroll som avses i första stycket led b skall den behöriga myndigheten genomföra dessa kontroller särskilt med utgångspunkt i de tekniska förädlingskoefficienterna för råvarorna i fråga. Om sådana koefficienter finns i gemenskapslagstiftningen beträffande export skall de tillämpas. Om de inte finns skall andra koefficienter tillämpas om sådana finns i gemenskapslagstiftningen. I alla andra fall skall kontrollen huvudsakligen baseras på koefficienter som är allmänt accepterade av förädlingsindustrin i fråga.

2. För de förädlingar som avses i artikel 25 skall kontroller genomföras hos 10 % av de sökande som valts ut på grundval av en riskanalys och omfatta

a) stödbeloppens storlek,

b) antalet jordbruksskiften och den areal som är föremål för en stödansökan,

c) förändringar jämfört med det föregående året,

d) resultaten av tidigare års kontroller,

e) andra parametrar som medlemsstaterna skall fastställa på grundval av hur representativa de inlämnade deklarationerna är.

3. Om det vid de kontroller som avses i punkt 2 upptäcks oegentligheter i minst 3 % av fallen skall den behöriga myndigheten genomföra ytterligare kontroller under det aktuella året och detta ökar följaktligen procentandelen företag som skall vara föremål för en kontroll på plats följande år.

4. Om det har föreskrivits att vissa delar av de kontroller som avses i punkterna 1 och 2 kan genomföras på grundval av ett stickprov skall det stickprovet säkerställa att nivån på kontrollerna är trovärdiga och representativa.

5. För varje kontroll skall det upprättas en kontrollrapport undertecknad av kontrollanten upprättas som gör det möjligt att närmare granska kontrollbesöket i detalj. Rapporten skall särskilt innehålla

a) datum för kontrollen,

b) närvarande personer,

c) kontrollperioden,

d) de kontrollmetoder som används och i förekommande fall en hänvisning till stickprovsmetoderna,

e) resultaten av dessa kontroller.

Artikel 41

Produktion av hampa

De bestämmelser om hampa som avses i artikel 29 i kommissionens förordning (EG) nr 795/2004 ( 31 ) och i artikel 33 i förordning (EG) nr 796/2004 skall tillämpas.

Artikel 42

Tilläggsåtgärder och ömsesidigt bistånd

1. Medlemsstaterna skall vidta alla tilläggsåtgärder som krävs för en korrekt tillämpning av detta kapitel och skall ge det ömsesidiga bistånd som är nödvändigt för de kontroller som krävs enligt detta kapitel. Om tillämpliga minskningar och uteslutningar inte föreskrivs i denna förordning får medlemsstaterna i detta sammanhang tillämpa passande nationella påföljder mot marknadsaktörer som är delaktiga i beviljandet av stöd.

2. Medlemsstaterna skall, så långt det är nödvändigt eller föreskrivet enligt detta kapitel, ge varandra ömsesidigt bistånd för att se till att kontrollerna är effektiva, och att göra det möjligt att kontrollera att de dokument och uppgifter som lämnats in är äkta och korrekta.







AVSNITT 10

Uteslutning från stöd för energigrödor och utvärdering

Artikel 43

Uteslutning av råvaror från stöd för energigrödor och minsta odlade areal

1. Medlemsstaterna får utesluta jordbruksråvaror från stödet för energigrödor om råvarorna medför problem på områdena för kontroll, folkhälsa, miljö, straffrätt eller en mindre mängd slutliga energiprodukter.

2. För råvaror som avses i artikel 24 får medlemsstaterna fastställa en minsta odlad areal.

Artikel 44

Utvärdering

Före den 15 oktober efter utgången av det år för vilket stödet har beviljats skall medlemsstaterna till kommissionen meddela alla uppgifter som är nödvändiga för att utvärdera stödet för energigrödor.

Av meddelandena skall särskilt följande framgå:

a) Arealerna för varje råvaruslag.

b) Kvantiteterna av varje typ av råvara, framställd slutprodukt, delprodukt och biprodukt, med uppgift om den använda råvarutypen.

c) Åtgärder som har vidtagits enligt artikel 25.

d) De råvaror som uteslutits från stöd för energigrödor i enlighet med artikel 43.1. och den minsta odlade areal som avses i artikel 43.2.







KAPITEL 9

SÄRSKILT REGIONALT STÖD FÖR JORDBRUKSGRÖDOR

Artikel 45

Datum för sådd

För att berättiga till det särskilda regionala stöd för jordbruksgrödor som föreskrivs i artikel 98 i förordning (EG) nr 1782/2003 skall den deklarerade arealen vara sådd vid ett datum som närmare skall fastställas av medlemsstaterna, dock senast den 15 juni.







KAPITEL 10

STÖD FÖR UTSÄDE

Artikel 46

Certifikatsutsäde

Vid tillämpning av artikel 99 i förordning (EG) nr 1782/2003 skall stödet beviljas för produktion av basutsäde och certifikatsutsäde enligt definitionen i direktiven 66/401/EEG, 66/402/EEG och 2002/57/EG och i enlighet med de normer och villkor som fastställs i de direktiven, i enlighet med artiklarna 47–50 i den här förordningen.

Artikel 47

Produktion av utsäde

1. Utsäde skall produceras

a) inom ramen för ett odlingsavtal som ingåtts mellan ett utsädesföretag eller en förädlare och en utsädesodlare, eller

b) direkt av utsädesföretaget eller utsädesodlaren, då produktionen skall styrkas genom en odlingsdeklaration.

2. De utsädesföretag och utsädesförädlare som avses i punkt 1 skall vara godkända eller registrerade i medlemsstaten. Godkännande eller registrering i en medlemsstat skall gälla i hela gemenskapen.

3. Ett utsädesföretag eller en förädlare som odlar eller låter odla utsäde i en annan medlemsstat än den där godkännandet eller registreringen enligt punkt 2 ägde rum skall på begäran av de behöriga myndigheterna i denna andra medlemsstat överlämna alla upplysningar som krävs för att kontrollera rätten till stöd.

Artikel 48

Geografiska kriterier för rätt till stöd

Varje medlemsstat skall bevilja stöd endast för utsäde som skördats på dess territorium under det kalenderår då det regleringsår inleds som stödet fastställdes för.

Stödet skall beviljas till alla utsädesodlare på villkor som garanterar likabehandling för mottagarna oberoende av var i gemenskapen deras företag är beläget.

Artikel 49

Saluföring av utsäde

Stöd skall beviljas bara under förutsättning att mottagaren har salufört utsädet för sådd senast den 15 juni året efter skörden. Med saluföring avses att utsäde hålls tillgängligt eller i lager, förevisas i försäljningssyfte eller utbjuds till försäljning, säljs eller levereras till annan person.

Artikel 50

Cannabis sativa L. sorter

De sorter av Cannabis sativa L. som är stödberättigande enligt artikel 99.4. i förordning (EG) nr 1782/2003 skall vara de som finns upptagna i förteckningen i bilaga II till förordning (EG) nr 796/2004.







KAPITEL 11

AREALSTÖD FÖR JORDBRUKSGRÖDOR







AVSNITT 1

Allmänna bestämmelser för beviljande av arealstöd för jordbruksgrödor

Artikel 51

Stödberättigad mark

1. I kapitel 10 i förordning (EEG) nr 1782/2003 avses med

a) permanent betesmark: permanent betesmark enligt artikel 2.2. i kommissionens förordning (EG) nr 796/2004,

b) permanenta grödor: permanenta grödor enligt artikel 2 c i kommissionens förordning (EG) nr 795/2004,

2. I artikel 108 första stycket i förordning (EG) nr 1782/2003 avses med permanenta betesmarker under 2003 avses

a) mark som en jordbrukare i sin stödansökan för 2003 har deklarerat som permanent betesmark, och

b) mark som jordbrukaren inte har deklarerat i sin stödansökan för 2003, om det inte kan visas att den marken inte var permanent betesmark under 2003.

3. I enlighet med artikel 108 tredje stycket i förordning (EG) nr 1782/2003 får medlemsstaterna bara göra undantag från första stycket i den artikeln på följande villkor:

a) När det gäller arealer som omfattas av ett omstruktureringsprogram, med vilket avses de förändringar i jordbruksföretagets struktur och/eller i den stödberättigande arealen som vidtas av offentliga myndigheter, skall medlemsstaterna vidta åtgärder för att förhindra varje betydande ökning av den sammanlagda stödberättigande jordbruksarealen; detta kan bland annat innebära att man som en inledande åtgärd bedömer tidigare bidragsberättigande arealer som icke-bidragsberättigande; de arealer som nyligen förklarats vara bidragsberättigande av medlemsstaterna inom ramen för ett omstruktureringsprogram skall inte överskrida den areal som nyligen förklarats icke-bidragsberättigande inom ramen för det programmet med mer än 5 %.

b) När en eller annan typ av offentlig intervention innebär att en jordbrukare för att fortsätta sin normala jordbruksverksamhet odlar jordbruksgrödor på en areal som tidigare inte ansågs berättiga till arealstöd, och när interventionen innebär att mark som tidigare var bidragsberättigande upphör att vara det, får medlemsstaterna inte öka sin sammanlagda bidragsberättigande jordbruksareal, tillfälligt eller permanent, med mer än 0,1 % av sin sammanlagda basareal.

c) Då en producent kan lämna relevanta och objektiva skäl för att byta icke stödberättigande arealer på sitt jordbruksföretag mot stödberättigande, skall medlemsstaten kontrollera att det inte finns något giltigt skäl att motsätta sig utbytet, särskilt med hänsyn till miljörisker, och skall i en plan som lämnas till kommissionen styrka att den sammanlagda arealen av bidragsberättigande mark förblir konstant; under inga omständigheter får ett byte resultera i en ökning av den sammanlagda bidragsberättigande arealen vid företaget; medlemsstaterna skall införa ett system för anmälan i förväg och godkännande av sådana byten.

Artikel 52

Stödvillkor

Utan att det påverkar artikel 2 skall arealstöd för jordbruksgrödor betalas endast för arealer

a) som ligger i områden som ur klimat- och jordbrukssynpunkt lämpar sig för odling av jordbruksgrödor; medlemsstaterna skall ha behörighet att besluta att en region inte lämpar sig för produktion av vissa jordbruksgrödor,

b) på vilka jordbruksgrödan behålls minst fram till början av blomningstiden under normala växtvillkor.

För durumvete skall detta för att berättiga till stöd vidare odlas i enlighet med lokala normer åtminstone till den 30 juni, om det inte har skördats i fullmoget tillstånd före det datumet.

Artikel 53

Regionalt belopp

1. Om en producents mark som berättigar till arealstöd för jordbruksgrödor är belägen i mer än en produktionsregion avgör belägenheten för varje enskild areal som omfattas av ansökan vilket belopp som skall betalas ut.

2. De medlemsstater som tillämpar en särskild behandling för majs i en region där majs främst odlas för ensilage, får för alla majsarealer i den berörda regionen tillämpa den avkastning som gäller för foderspannmål i denna region.







AVSNITT 2

Särskilda bestämmelser för vissa jordbruksgrödor

Artikel 54

Gräsensilage

1. Vid tillämpningen av artikel 100.3. i förordning (EG) nr 1782/2003 avses med gräsensilage en gröda som odlas på en areal som huvudsakligen besås med gräs och som skördas i fuktigt tillstånd minst en gång per år, för konservering i sluten miljö genom anaerob jäsning.

Arealer som registrerats för odling av certifierat gräsutsäde enligt direktiv 66/401/EEG under det aktuella regleringsåret skall inte berättiga till arealstödet för jordbruksgrödor.

2. Bestämmelserna i detta kapitel skall tillämpas i fråga om gräsensilage, med undantag av villkoret avseende blomning i artikel 52 b första stycket.

3. Jordbrukare i de medlemsstater som utfärdar bestämmelser om en särskild areal för gräsensilage enligt bilaga IV skall vara berättigade till arealstöd för gräsensilage.

Artikel 55

Durumvete

1. Ansökningar om tilläggsstöd för durumvete och särskilt stöd enligt artikel 105 i förordning (EG) nr 1782/2003 skall bara vara giltiga om

a) ansökan om ett arealstöd enligt artikel 101 i förordning (EG) nr 1782/2003 görs för samma antal hektar durumvete, och

b) en minimikvantitet utsäde används som är certifierat enligt direktiv 66/402/EEG.

2. Före den 1 oktober året före det år för vilket stödet beviljas skall medlemsstaterna fastställa vilken minimikvantitet certifierat utsäde som skall användas i enlighet med jordbrukspraxis i den berörda medlemsstaten och meddela jordbrukarna denna.

Artikel 56

Lin och hampa som odlas för fiberproduktion

1. För arealstödet för lin och hampa som odlas för fiberproduktion gäller följande villkor:

a) En kopia av det avtal eller åtagande som avses i artikel 106 första stycket i förordning (EG) nr 1782/2003 skall lämnas in senast den 15 september det år som stödet beviljats för, eller tidigare än så om medlemsstaten beslutat detta.

b) Följande sorter av utsäde skall användas: ▼M1 ————— ▼B ii) För hampa som odlas för fiberproduktion, de sorter som anges i bilaga II till förordning (EG) nr 796/2004 den 15 maj det år för vilket stödet har beviljats och som är certifierade enligt direktiv 2002/57/EG ( 32 ).

2. Vid beviljande av arealstöd för odling av hampa för fiberproduktion får medlemsstaterna fastställa en minsta sådd som är förenlig med god jordbrukshävd i samband med hampaodling.

Artikel 57

Datum för sådd

Utan hinder av artikel 109 i förordning (EG) nr 1782/2003 får medlemsstaterna skjuta upp sista dagen för sådd till senast den 15 juni för de grödor som anges i bilaga VIII till den här förordningen och i områden som de berörda medlemsstaterna själva fastställer, belägna i de regioner som anges i den bilagan.







AVSNITT 3

Basarealer, referensavkastning och tak

Artikel 58

Bevattnade och icke-bevattnade områden

1. Om det i den regionaliseringsplan som avses i artikel 103 i förordning (EG) nr 1782/2003 fastställs olika avkastning för bevattnade och icke-bevattnade områden skall medlemsstaterna utfärda bestämmelser för att avgöra om en areal skall anses som bevattnad under ett regleringsår. De skall särskilt

a) upprätta en förteckning över de jordbruksgrödor för vilka arealersättning får beviljas på grundval av satsen för bevattnad avkastning,

b) beskriva den bevattningsutrustning som jordbrukaren skall ha tillgång till och som skall vara anpassad till den berörda arealen och göra det möjligt att tillföra de vattenmängder som krävs för växternas normala utveckling under växtperioden,

c) bestämma den bevattningsperiod som skall beaktas.

2. Bestämmelserna i punkt 1 skall inte tillämpas för produktionsregionerna ”regadío” i Spanien eller andra regioner där bevattningen är ett historiskt betingat särdrag för skiftena, som gör det möjligt att särskilja och upprätta en förteckning över dessa.

Artikel 59

Överskridanden av basarealen

1. För att fastställa om det har förekommit några överskridanden av de regionala basarealerna enligt artikel 102 i förordning (EG) nr 1782/2003 skall den behöriga myndigheten i den berörda medlemsstaten beakta

a) den regionala basarealen enligt bilaga IV till den här förordningen,

b) summan av de arealer som omfattas av ansökningar om arealstöd för varje gröda, inklusive, vid tillämpning av artikel 71 i förordning (EG) nr 1782/2003, motsvarande obligatoriskt arealuttag.

Frivilligt arealuttag skall räknas in under andra arealer än bevattnade och arealer för majs och/eller gräsensilage.

2. Vid beräkningen av de sammanlagda arealer för vilka ansökningar om stöd har lämnats in, skall de arealer eller delar av arealer som omfattas av ansökningar som vid den administrativa kontrollen visar sig vara uppenbart oberättigade inte beaktas.

I förekommande fall skall ansökan gälla för den faktiska areal som fastställs vid kontroll på platsen i enlighet med artikel 23 i förordning (EG) nr 1782/2003.

3. Summan av de arealer för vilka ansökningar har lämnats in, justerad i enlighet med punkt 2, skall ökas med de arealer som besåtts med jordbruksgrödor enligt kapitel 10 i avsnitt IV i förordning (EG) nr 1782/2003 och som används som motivering för en ansökan om stöd enligt kapitel 12 i avsnitt IV i den förordningen.

4. Procentsatsen för överskridandet av basarealen skall beräknas enligt tabellen i bilaga VI.

Artikel 60

Överskridande av den begränsade arealen för durumvete

1. För att fastställa överskridanden av den begränsade arealen för durumvete som berättigar till det tillägg till arealstödet som fastställs i artikel 105.1. i förordning (EG) nr 1782/2003 skall de behöriga myndigheterna i medlemsstaten beakta summan av de arealer som omfattas av ansökningar för tillägget till stödet för durumvete, justerat i enlighet med artikel 59.2. i den här förordningen och, i tillämpliga fall, minskat i enlighet med artikel 102 i förordning (EG) nr 1782/2003.

2. Bestämmelserna i punkt 1 skall tillämpas vid fastställandet av eventuellt överskridande av den begränsade areal som berättigar till särskilt stöd för durumvete enligt artikel 105.3. i förordning (EG) nr 1782/2003.

Artikel 61

Definitivt procentuellt överskridande av arealer och minskningskoefficient

1. Om ett sådant överskridande av arealer som avses i artiklarna 59 och 60 konstateras, skall medlemsstaten i fråga senast den 31 oktober under det berörda året fastställa den definitiva procentsatsen för överskridandet, angiven med två decimaler.

2. Den definitiva procentsats som därvid erhålls skall användas för att beräkna den proportionella minskningen av den areal som berättigar till

a) arealstödet för jordbruksgrödor enligt artikel 102.1. i förordning (EG) nr 1782/2003,

b) tilläggsstödet till detta och det särskilda stödet för durumvete enligt artikel 105 i förordning (EG) nr 1782/2003 och efter tillämpning av artikel 102.1. i den förordningen.

Artikel 62

Delbasarealer

Vid tillämpningen av artikel 102.5. i förordning (EG) nr 1782/2003 skall medlemsstaterna senast den 15 september under det år för vilket arealersättningen har sökts fastställa följande uppgifter och meddela dessa till kommissionen:

a) Den nationella basareal som skall delas upp.

b) De kriterier som medlemsstaten har använt för att fastställa delbasarealer.

c) Delbasarealerna (antal, benämning och storlek).

d) De närmare bestämmelserna för koncentration av de åtgärder som är tillämpliga vid överskridande.

Artikel 63

Tak för stödbeloppen

Vid fastställandet av överskridande av taket för beloppen och motsvarande minskningskoefficient enligt artikel 102.2. i förordning (EG) nr 1782/2003 skall de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna beakta den proportionella minskningen i de stödberättigande regioner som fastställs i artikel 102.1. och artikel 105.2. i den förordningen.







AVSNITT 4

Arealuttag

Artikel 64

Definition

Vid tillämpningen av artikel 107.1. i förordning (EG) nr 1782/2003 skall med arealuttag avses att en areal som berättigar till stöd enligt artikel 108 i förordning (EG) nr 1782/2003 lämnas obrukad.

Artikel 65

Villkor

1. Artikel 32 i förordning (EG) nr 795/2004 skall tillämpas.

2. Genom avvikelse från artikel 107.9. i förordning (EG) nr 1782/2003 får Malta för åren 2005 och 2006 fastställa den minsta storleken på arealuttaget till mindre än 0,1 ha och 10 meters bredd.

Artikel 66

Regional fördelning

1. De stödansökningar som avses i avdelning II i förordning (EG) nr 1782/2003 skall fördelas regionvis enligt den regionaliseringsplan som avses i artikel 103 i samma förordning.

2. En ansökan om arealstöd i en given produktionsregion skall motsvaras av en deklaration om arealuttag avseende minst motsvarande antal hektar mark i samma produktionsregion.

3. Medlemsstaten får föreskriva om undantag från punkt 2 i enlighet med objektiva kriterier.

4. Ut