1992L0117 — SV — 05.06.2003 — 004.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS DIREKTIV 92/117/EG
av den 17 december 1992
om skyddsåtgärder mot specifika zoonoser och zoonotiska agenser hos djur och animaliska
produkter för att förhindra utbrott av livsmedelsburna infektioner och förgiftningar
(EGT L 62, 15.3.1993, s. 38)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Rådetsdirektiv 97/22/EG av den 22 april 1997 L 113 9 30.4.1997
►M2Europaparlamentetsoch rådetsdirektiv 1999/72/EG av den 29 juli 1999 L 210 12 10.8.1999
►M3Rådetsförordning (EG) nr 806/2003 av den 14 april 2003 L 122 1 16.5.2003
Ändrat genom:
►A1Anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige C 241 21 29.8.1994
(anpassad genom rådets beslut 95/1/EG, Euratom, EKSG) L 1 1 1.1.1995
▼B
RÅDETS DIREKTIV 92/117/EG
av den 17 december 1992
om skyddsåtgärder mot specifika zoonoser och zoonotiska agenser
hos djur och animaliska produkter för att förhindra utbrott av livs-
medelsburna infektioner och förgiftningar
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA
DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekono-
miska gemenskapen, särskilt artikel 43 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag (1),
med beaktande av Europaparlamentetsyttrande (2),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3), och
med beaktande av följande:Förteckningen i bilaga 2 till fördraget upptar levande djur och anima-
liska produkter. Kreaturshållning och saluhållande av animaliskaprodukter utgör en viktig inkomstkälla för jordbruksbefolkningen.
En rationell utveckling av denna sektor och en förbättring av dess
produktivitet kan uppnåsmed hjälp av veterinära åtgärder i s yfte attslå vakt om och förbättra hälsan hos människor och djur inom gemen-skapen.
Det är nödvändigt att genom lämpliga åtgärder förhindra och minska
förekomsten av zoonoser som genom animaliska livsmedel kan utgöraett hot mot i synnerhet människors hälsa.
Gemenskapen har redan vidtagit åtgärder för utrotning av vissa zoono-
tiska sjukdomar, särskilt bovin tuberkulos, bovin brucellos, brucelloshos får och getter, samt rabies. Det är tillrådligt att samla in epidemio-logisk information om dessa sjukdomar.
Dessa åtgärder bör gälla utan att det påverkar tillämpningen av rådets
direktiv 89/397/EEG av den 14 juni 1989 om offentlig kontroll av livs-medel (
4).
För att kunna bedöma hur de förebyggande åtgärderna skall prioriteras
måste uppgifter samlas in i medlemsstaterna om förekomsten av zoono-tiska sjukdomar bland befolkningen, hos husdjur och i fodermedel samtbland vilda djur.
Kommissionen bör följa utvecklingen av det epidemiologiska läget för
att kunna föreslå lämpliga åtgärder.
Salmonellasituationen bör föranleda omedelbara bekämpningsåtgärder
inom vissa typer av jordbruk som är särskilt utsatta.
För att viktiga krav för skydd av folkhälsan skall kunna harmoniseras
måste samordnings- och referenslaboratorier utses inom gemenskapensamt tekniska och vetenskapliga åtgärder verkställas.
Närmare bestämmelser för gemenskapens medverkan i finansieringen
av vissa åtgärder enligt detta direktiv har fastställts genom rådets beslut90/424/EEG av den 26 juni 1990 om utgifter inom veterinärområdet (
5).
Det är lämpligt att anta ett förfarande för att upprätta ett nära och
effektivt samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen för attanta tillämpningsåtgärder.1992L0117 — SV — 05.06.2003 — 004.001 — 2
(1) EGT nr C 253, 27.9.1991, s. 2.
(2) EGT nr C 326, 16.2.1991, s. 223.
(3) EGT nr C 79, 30.3.1992, s. 6.
(4) EGT nr L 186, 30.6.1989, s. 23.
(5) EGT nr L 224, 18.8.1990, s. 19. Beslutet ändrat genom beslut 91/133/EEG
(EGT nr L 66, 13.3.1991, s. 18).
▼B
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
I detta direktiv fastställs regler för insamling av uppgifter om zoonoser
och zoonotiska agenser samt för de relevanta åtgärder som skall vidtasi medlemsstaterna och på gemenskapsnivå.
Artikel 2
I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som
här anges:
1.zoonos: sjukdom och/eller infektion som naturligt kan överföras
från djur till människor.
2.zoonotiskt agens: varje bakterie, virus eller parasit som kan ge
upphov till en zoonos.
3.godkänt nationellt laboratorium: laboratorium som är godkänt
eller erkänt av den behöriga myndigheten i en medlemsstat för attutföra undersökningar av officiella prover för att påvisa zoonotiskaagenser.
4.prov:prov som tagits av ägaren till eller den ansvarige för anlägg-
ningen eller djuren, eller som har tagits för dennes räkning ochskall undersökas med avseende på någon förekomst av zoonotisktagens.
5.officiellt prov: prov som har tagits av den behöriga myndigheten
att undersökas med avseende på zoonotiskt agens. Det officiella
provet skall vara försett med uppgift om art, typ, mängd och prov-
tagningsmetod samt djurets eller den animaliska produktensursprung; prover av detta slag skall tas oanmält.
6.behörig myndighet: den eller de centrala myndigheter i en
medlemsstat som ansvarar för övervakningen av hälsoskyddsbe-stämmelser för människor och djur eller av andra veterinärfrågorsom kan uppkomma genom detta direktiv, eller någon annan
myndighet som fått ett sådant bemyndigande från den centrala
myndigheten.
Artikel 3
1. Varje medlemsstat skall se till att åtgärder som den behöriga
myndigheten vidtar enligt detta direktiv samordnas nationellt och
lokalt, särskilt med avseende på epidemiologiska undersökningar.
2. De godkända nationella laboratorierna skall hjälpa de behöriga
myndigheterna på lokalplanet.
3. Varje medlemsstat skall utse godkända nationella referenslabora-
torier för de zoonoser och zoonotiska agenser som räknas upp i bilaga1. I och där identifieringen av zoonotiska agenser eller den slutligabekräftelsen på deras förekomst skall utföras.
Artikel 4
1. Medlemsstaterna skall se till att
a) driftsledarna eller cheferna för de anläggningar som har godkänts
enligt direktiv 64/433/EEG (
1), 71/118/EEG (2) och 77/99/EEG (3)
är skyldiga att under minst den tid som anges av den behörigamyndigheten behålla och på begäran från denna överlämna resul-taten av undersökningar om förekomsten av de zoonoser som angesi bilaga 1. I,1992L0117 — SV — 05.06.2003 — 004.001 — 3
(1) EGT nr 121, 29.7.1964, s. 2012/64, senast ändrat genom direktiv 91/497/
EEG (EGT nr L 268, 24.9.1991, s. 69).
(2) EGT nr L 55, 8.3.1971, s. 23, senast ändrat och uppdaterat genom direktiv
92/116/EEG (se EGT nr L 62, 15.3.1993, s. 1).
(3) EGT nr L 26, 31.1.1977, s. 85, uppdaterat genom direktiv 92/5/EEG (EGT
nr L 57, 2.3.1992, s. 1) och senast ändrat genom direktiv 92/45/EEG (EGT
nr L 268, 14.9.1992, s. 35).
▼B
b) isolering och identifiering eller fastställande av andra bevis på
förekomsten av zoonotiska agenser åligger den person som äransvarig för laboratoriet eller, om identifieringen inte sker på något
laboratorium, hos den person som är ansvarig för undersökningen,
c) diagnosen och identifieringen av ett zoonotiskt agens rapporteras till
den behöriga myndigheten,
d) den behöriga myndigheten samlar in uppgifter om varje zoonotiskt
agens, vars förekomst har bekräftats i samband med de prover ellerundersökningar som har utförts och om kliniska fall hos människor
eller djur av de zoonoser som räknas upp i bilaga 1. I,
e) övriga medlemsstater inom Ständiga veterinärkommittén som
inrättatsgenom bes lut 68/361/EEG (
1) skall regelbundet informeras
om kliniska fall som registrerats i enlighet med d,
2. Bestämmelserna i denna artikel får enligt förfarandet i artikel 16
utsträckas till att även gälla de zoonoser och zoonotiska agenser somräknasupp i bilaga 1. II-III.
Artikel 5
1. Den behöriga myndigheten skall bedöma de upplysningar som
samlats in enligt artikel 4.1 d. Den skall senast ►
M1den 31 maj ◄
varje år underrätta kommissionen om de tendenser och källor tillzoonotiska infektioner som konstaterats under det gångna året.
2. Punkt 1 får inte hindra en tätare rapportering från medlemssta-
terna till kommissionen eller kommissionens begäran om ytterligareinformation, när omständigheterna så kräver. Kommissionen skallbedöma medlemsstaternas uppgifter och underrätta Ständiga veterinär-kommittén före ►
M1den 1 november ◄varje år.
Artikel 6
Kommissionen skall följa lägets utveckling med avseende på zoonoser
inom gemenskapen, särskilt på basis av de uppgifter som samlats in
enligt artikel 5 och 8 samt göra följande:
a) I samarbete med de ansvariga nationella laboratorierna, gemenska-
pens referenslaboratorier enligt artikel 13 samt Vetenskapliga
veterinärkommittén, som inrättats enligt beslut 81/651/EEG (2), leda
specifika undersökningar, särskilt med avseende på riskerna medzoonotiska agenser, diagnosförfaranden och kontrollåtgärder.
b) Enligt förfarandet i artikel 16 fastställa metoder för hur prover skall
insamlas och undersökningar utföras vid de nationella laboratoriernaenligt artikel 3.2-3. ►
M1 ◄
c) Fastställa riktlinjer för åtgärder för bekämpning av zoonoser.
Artikel 7
De system för att få fram uppgifter om förflyttning av husdjur som
fastställs i direktiv 89/153/EEG (3) skall gälla med avseende på
åtgärderna för zoonoser och zoonotiska agenser enligt detta direktiv.
Artikel 8
1. Medlemsstaterna skall före ►M1den 1 mars1998 ◄för
kommissionen redovisa de nationella åtgärder som de vidtar för att
uppnå syftet med detta direktiv i fråga om de zoonoser som anges ibilaga 1. I-II, dock med undantag för sådana åtgärder som redan vidta-1992L0117 — SV — 05.06.2003 — 004.001 — 4
(1) EGT nr L 255, 18.10.1968, s. 23.
(2) EGT nr L 233, 19.8.1981, s. 32, i dess lydelse enligt beslut 86/105/EEG
(EGT nr L 93, 8.4.1986, s. 14).
(3) EGT nr L 59, 2.3.1989, s. 33.▼M1
▼B
▼B
gitsmot brucellosoch tuberkulosenligt planer s om tidigare godkänts
inom ramen för gemenskapens lagstiftning.
Medlemsstaternas åtgärder får även omfatta sådana åtgärder som är
avsedda att påvisa de zoonoser och zoonotiska agenser som räknas
upp i bilaga 1. III.
Medlemsstater med nationella program för påvisande av de zoonoser
som räknas upp i bilaga 1. II får överlämna dessa program till kommis-
sionen i stället för de uppgifter som avses i första stycket.
Medlemsstaterna skall varje år till kommissionen inge en rapport om
det epidemiologiska läget avseende trikinos.
Kommissionen skall granska medlemsstaternas åtgärder för att avgöra
om de stämmer överens med direktivets syften. Den skall vid möteinom Ständiga veterinärkommittén underrätta medlemsstaterna om sinaslutsatser.
2. Vad gäller salmonella hos fjäderfä skall medlemsstaterna före den
1 januari 1994 till kommissionen inge de planer som tagits fram ienlighet med de kriterier som fastställs i bilaga 2 och 3. Dessa programskall
a) vad gäller salmonella ange vilka åtgärder som vidtagits för att
uppfylla de minimikrav som fastställs i bilaga 3,
b) ta hänsyn till det särskilda läget i varje medlemsstat,
c) ange det antal godkända nationella laboratorier vid vilka undersök-
ning och identifiering av salmonella kommer att ske, och hur mangått till väga när dessa laboratorier godkänts.
I avvaktan på den förnyade genomgång som föreskrivs i artikel 15a
skall dock, för de medlemsstater som ännu inte har överlämnat sådanaplaner för kommissionen när det gäller salmonella hos fjäderfä, skyl-
digheten att lägga fram planer tillfälligt upphöra.
3. I enlighet med förfarandet i artikel 16 skall
— de program som avses i punkt 2, om så behövs efter ändring,
godkännas senast sex månader efter det att de framlagts,
— ett tidigare godkänt program få ändraseller kompletterasmed
hänsyn till hur läget har utvecklats inom medlemsstaten eller inågon av dess regioner.
Artikel 9
1. Närmare regler om gemenskapens medverkan i finansieringen av
vissa åtgärder för slakt och destruering samt officiell provtagning som
en följd av bilaga 3, avsnitt I, punkt V och för verksamheten vid delaboratorier som anges i bilaga 4 skall fastställas i enlighet med beslut90/424/EEG.
Vad gäller åtgärderna enligt bilaga 3 får de finansiella bidrag som
fastställts enligt beslut 90/424/EEG inte komma sådana uppfödare tilldel som har motsatt sig kraven enligt detta direktiv.
50 % av kostnaden för de åtgärder för slakt och destruering som avses i
första stycket skall täckas av ovannämnda ekonomiska bidrag från ge-menskapen.
2. Följande punkt 3 skall läggas till i artikel 4 i beslut 90/424/EEG:
”3. Bestämmelserna i artikel 3 skall, med undantag för punkt 2
fjärde strecksatsen och punkt 5 andra strecksatsen gälla när ensådan zoonos förekommer som finns med i direktiv 92/117/EEG,under förutsättning att förekomsten utgör en omedelbar hälsoriskför människor. Denna förutsättning anses föreligga när ett beslutenligt artikel 3.3 har fattats.”1992L0117 — SV — 05.06.2003 — 004.001 — 5
▼M1
▼B
▼B
Artikel 10
1. Medlemsstaterna skall från och med ►M1den 1 januari
1998◄införa de minimiåtgärder som fastställs för salmonella i bilaga
3, avsnitt I.
Medlemsstaterna skall före ►M1den 1 januari 1998 ◄fastställa
regler som anger vilka åtgärder som skall vidtas för att undvika att engård drabbasav s almonella, varvid principerna enligt bilaga 2 tilldirektiv 90/539/EEG skall beaktas.
Artikel 11
1. Experter från kommissionen får i samarbete med medlemssta-
ternas behöriga myndigheter utföra stickprovskontroller på fältet sålångt detta är nödvändigt för den enhetliga tillämpningen av dettadirektiv. De får genom att kontrollera ett representativt urval anlägg-ningar undersöka om medlemsstaterna säkerställer att detta direktiv
följs. Kommissionen skall underrätta den behöriga myndigheten om
resultatet av sådana kontroller.
De berörda medlemsstaterna skall vidta alla åtgärder som de anser
nödvändiga med hänsyn till utfallet av kontrollerna. Om medlemsstateninte vidtar sådana åtgärder sedan läget har undersökts av Ständiga vete-rinärkommittén får beslut fattas om lämpliga åtgärder enligt förfarandet
i artikel 16.
2. Närmare bestämmelser om hur denna artikel skall verkställas,
särskilt med hänsyn till hur ofta och på vilket sätt kontrollerna enligtpunkt 1 första stycket skall utföras, skall antas enligt förfarandet iartikel 16.
Artikel 12
Säkerhetsåtgärderna enligt direktiv 90/425/EEG (
1) om veterinära och
avelstekniska kontroller i handeln med vissa levande djur och varorinom gemenskapen med sikte på att förverkliga den inre marknaden
skall gälla för detta direktiv.
Artikel 13
Gemenskapens referenslaboratorier enligt bilaga 4 skall enligt de
uppgifter och åligganden som beskrivs däri ansvara för samverkanmed och samordning av de nationella referenslaboratorier som avses iartikel 3.3.
Artikel 14
1. För att komma med eller vara kvar på gemenskapens lista över
tredje länder eller delar av sådana, från vilka import av smittskyddsskälär tillåten, måste det berörda tredje landet lägga fram ett program med
uppgifter om de garantier som det landet kan lämna i fråga om
undersökningar med avseende på förekomst av zoonoser och zoono-tiska agenser.
Sådana garantier skall ha minst samma verkan som de garantier som
fastställs i detta direktiv.
Kommissionen skall godkänna programmen i fråga i enlighet med
förfarandet i artikel 16. Alternativa garantier till dem som följer av
tillämpningen av detta direktiv kan tillåtasenligt s amma förfarande
under förutsättning att de inte är mer gynnsamma än de som gäller förhandeln.1992L0117 — SV — 05.06.2003 — 004.001 — 6
(1) EGT nr L 224, 18.8.1990, s. 29, senast ändrat genom direktiv 91/496/EEG
(EGT nr L 268, 24.9.1991, s. 56.).▼M1
▼B
▼B
2. Om inget beslut avseende ett visst tredje land har fattats enligt
punkt 1 senast ►M2ett år efter det att de rättsakter som antas till
följd av de förslag som avses i artikel 15a.2 har trätt i kraft, ◄skall
det landets införande på den lista som avses i punkt 1 skjutas upp
enligt förfarandet i artikel 16.
3. Att den behöriga myndigheten i tredje land följer programmet
skall framgå när gemenskapens experter utför de kontroller som före-skrivs i gemenskapens bestämmelser.
Artikel 15
På kommissionens förslag får rådet med kvalificerad majoritet besluta
om ändring eller komplettering av bilagorna.
Artikel 15a
1. Kommissionens skall före ►M2den 31 mars2000 ◄till rådet
överlämna en rapport om de åtgärder som skall vidtas för att kontrol-
lera och förhindra zoonoser. Rapporten skall särskilt avse
— de nya reglerna för systemet för rapportering om zoonoser,
— metoderna för insamling av prover och undersökning vid de
godkända nationella laboratorierna,
— kontrollen av salmonella i värphönsbesättningar,
— kontrollen av salmonella i avelsbesättningar och i foderblandningar
för fjäderfän,
— de eventuella åtgärder som föreskrivs för att bekämpa andra
zoonoser än salmonellos.
2. Den rapport som avses i punkt 1 skall åtföljas av lämpliga förslag
om zoonoser, särskilt inom ramen för översynen av detta direktiv.Rådet skall fatta beslut med kvalificerad majoritet om förslagen före
►
M2den 31 december 2000 ◄.
Artikel 16
1. Kommissionen skall biträdas av Ständiga kommittén för livsme-
delskedjan och djurhälsa, som inrättats genom artikel 58 i förordning
(EG) nr 178/2002 (1).
2. När det hänvisas till denna artikel skall artiklarna 5 och 7 i beslut
1999/468/EG (2) tillämpas.
Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre
månader.
3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.
Artikel 17
1. Medlemsstaterna skall före den 1 januari 1994 sätta i kraft de
lagar och andra författningar som behövs för att följa detta direktiv.
När en medlemsstat vidtar dessa åtgärder skall de innehålla en hänvis-
ning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när deoffentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras
skall varje medlemsstat själv utfärda.
2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till
centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom detområde som omfattas av detta direktiv.1992L0117 — SV — 05.06.2003 — 004.001 — 7
(1) EGT L 31, 1.2.2002, s. 1.
(2) EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.▼M1
▼M3
▼B
▼B
Artikel 18
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.1992L0117 — SV — 05.06.2003 — 004.001 — 8
▼B
BILAGA 1
LISTA ÖVER DE ZOONOSER SOM OMFATTAS AV ARTIKEL 4
I. — Tuberkulospå grund av Mycobacterium bovis
— Brucellos och dess sjukdomsagenser
— Salmonella och dess sjukdomsagenser
— Trikinos
II. — Campylobakterios
— Blåsmasksjuka (Echinococcos)— Listerios— Rabies— Toxoplasmos— Yersinios
— Övriga zoonoser och deras sjukdomsagenser.
III. — Varje annan zoonos som inte konstaterats inom gemenskapen liksom
dess sjukdomsagenser.1992L0117 — SV — 05.06.2003 — 004.001 — 9
▼B
BILAGA 2
KRITERIER FÖR PROGRAM FÖR ÖVERVAKNING AV SALMO-
NELLA I FJÄDERFÄBESÄTTNINGAR
I. Programmen måste ange
— antal och typ av de prover som skall tas,
— antal och typ av de officiella prover som skall tas,— metoder för provtagning,— metoder för undersökning av proverna och identifiering av zoonotiska
agenser.
II. Programmen måste ta hänsyn till följande kriterier för upprättande av prov-
tagningsförfaranden:
a) Faktorer som kan antas underlätta spridningen av en eller flera zoonoser.
b) Tidigare förekomst av ifrågavarande zoonos i ett land eller en region, hos
husdjur eller vilda djur.
c) Ifrågavarande djurpopulation med hänsyn till
— den totala populationenss torlek,
— populationsgruppens homogenitet,
— djurensålder,
— djurproduktion.
d) Anläggningarnasmiljö i fråga om
— regionala skillnader,
— avstånd mellan flockarna,— närheten till tätbebyggda områden,— närheten till områden med vilda djur.
e) Anläggningarnas produktionssystem inklusive
— enheter för intensivbruk,
— enheter för extensivbruk,— system för boskapsskötsel, särskilt fodersystem och åtgärder för
djurens hälsoskydd.
f) Problem som kan väntas uppstå i ljuset av tidigare kända fall och annan
information.
g) Den skyddsgrad som krävs med hänsyn till karaktär och betydelse av
ifrågavarande zoonos.1992L0117 — SV — 05.06.2003 — 004.001 — 10
▼B
BILAGA 3
INSPEKTION MED AVSEENDE PÅ FÖREKOMST AV SALMONELLA
Avdelning 1
ÖVERVAKNING OCH KONTROLL — FÖREKOMST AV SALMONELLA I
AVELSBESÄTTNINGAR
I.Avelsbesättningar
En avelsbesättning omfattar minst 250 fåglar (Gallus gallus) som hålls eller
föds upp på en enskild anläggning för produktion av kläckningsägg.
II.Övervakning med avseende på förekomsten av salmonella i avelsbesätt-
ningar
Ägaren till, eller den person som ansvarar för, ett kläckeri eller en avels-
besättning skall på egen bekostnad låta undersöka prover med avseende på
salmonella, antingen vid ett godkänt nationellt laboratorium eller vid ett
laboratorium som är erkänt av den behöriga myndigheten, varvid de nedan
angivna minimikraven inte får underskridas.
A.Flockar för uppfödning
1. Proverna måste tas från fåglar som föds upp för avelsändamål åtmin-
stone när kycklingarna är dagsgamla, när fåglarna är fyra veckor
gamla samt två veckor innan unghönsen skall börja värpa.
2. Provtagningen skall ha följande omfattning:
a) I fråga om dagsgamla kycklingar, prover från insidorna av de
emballage, i vilka kycklingarna levereratstill en anläggning,
samt från kropparna av sådana kycklingar som varit döda vid
ankomsten.
b) I fråga om kycklingar som är fyra veckor gamla eller som skall
börja värpa om två veckor, avföringsprov som består av enskilda
prover av färsk spillning som vart och ett väger minst 1 g och
som tagits slumpvis från ett antal platser i den byggnad där
fåglarna är inhysta eller, om fåglarna har tillgång till mer än en
byggnad inom samma anläggning, från varje grupp av byggnader
inom den anläggning där fåglarna är inhysta.
c) Det antal platser från vilka enskilda avföringsprov skall tas för ett
samlingsprov framgår av följande:
Antal fåglar som är inhysta i
byggnadenAntal avföringsprov som skall tas i
byggnaden eller gruppen av bygg-
nader inom anläggningen
1- 24 (Samma som antalet fåglar
men högst 20)
25- 29 20
30- 39 25
40- 49 30
50- 59 35
60- 89 40
90-199 50
200-499 55
500 eller mer 60
B.Avelsbesättningar bestående av vuxna fåglar
1. Från samtliga avelsbesättningar bestående av vuxna fåglar skall
prover tas minst varannan vecka under värpningsperioden.
2. I avelsbesättningar vars ägg kläcks vid ett kläckeri med en samman-
lagd kläckningskapacitet som är mindre än 1 000 ägg skall proven tas
inom anläggningen och proverna skall bestå av samlingsprover som
utgörs av enskilda avföringsprover som vart och ett väger minst 1 g
och som samlats in enligt punkt A.2 b.1992L0117 — SV — 05.06.2003 — 004.001 — 11
▼B
3. I avelsbesättningar vars ägg kläcks vid ett kläckeri med en samman-
lagd kläckningskapacitet av minst 1 000 ägg skall proven tas vid
kläckeriet och de skall från varje avelsbesättning bestå av
a) samlingsprover från varje avelsflock av mekonium från 250 kyck-
lingar som kläckts från ägg som levererats till kläckeriet, eller
b) prover från varje avelsflock av kroppar från 50 kycklingar som
har dött före kläckningen eller som har kläckts från ägg som leve-
reratstill kläckeriet.
4. Sådana prover skall också tas från avelsbesättningar som består av
mindre än 250 fåglar varsägg har kläcktsi kläckerier med en
sammanlagd kapacitet av minst 1 000 ägg.
5. Var åttonde vecka skall provtagningen enligt punkt B ersättas med
officiell provtagning och denna skall utföras i enlighet med punkt 4.
C.Undersökning av prover för att påvisa förekomst av salmonella
Samtliga prover som tagits i varje byggnad får för analys ställas
samman till ett samlingsprov.
Analyser och tester för att påvisa förekomst av salmonella skall utföras
enligt metoder som godkänts enligt förfarandet i artikel 16 i detta
direktiv efter samråd med Vetenskapliga veterinärkommittén eller, i
avvaktan på godkännande, genom beprövade och utprovade nationella
metoder som ger de garantier som fastställs i beslut 89/610/EEG (1)
III.Rapportering av resultat
OmSalmonella enteritidis ellerSalmonella typhimurium har påvisats i en
avelsbesättning som en följd av kontroll i enlighet med punkt II, skall den
ansvarige för det laboratorium som utfört undersökningen, den person som
utfört undersökningen eller besättningens ägare, rapportera resultaten till
den behöriga myndigheten.
IV.Undersökning av besättningar som förklarats positiva efter kontroll
Om förekomst av Salmonella enteritidis ellerSalmonella typhimurium har
rapporteratsi enlighet med punkt III s kall officiella prover tasfrån
besättningen som bekräftelse på de första resultaten. Ett prov från fåglar
skall tas slumpvis från varje stallavdelning inom anläggningen och provets
storlek väljas efter tabellen i punkt II. A.2 c. Vid undersökningen skall
fåglarna från varje byggnad delasupp i grupper om fem och prover av
lever, ovarium och tarmar från varje fågel skall undersökas med avseende
på salmonella med hjälp av analyser och tester som har godkänts enligt
förfarandet i artikel 16 i detta direktiv eller, i avvaktan på sådant godkän-
nande, med beprövade och utprovade nationella metoder
V.Åtgärder i positiva besättningar
Åtgärderna måste uppfylla följande miniminormer:
1. Om förekomst av Salmonella enteritidis ellerSalmonella typhimurium
som en följd av en undersökning enligt punkt IV har påvisats hos
fåglarna i en byggnad, skall följande åtgärder vidtas:
a) Ingen fågel får lämna den berörda byggnaden om inte den behöriga
myndigheten har godkänt slakt och destruktion under kontroll eller
slakt vid ett slakteri som den behöriga myndigheten har valt ut enligt
c.
b) Oruvade ägg från ifrågavarande byggnad måste destrueras på platsen
eller efter lämplig märkning under bevakning förastill en anläggning
som är godkänd för hantering av ägg och där värmebehandlas enligt
bestämmelserna i direktiv 89/437/EEG (2)
c) Samtliga fåglar i byggnaden skall slaktas i enlighet med bilaga 1,
kapitel VI, punkt 31 c i direktiv 71/118/EEG, sedan den officiella
veterinären vid slakteriet underrättats om slaktbeslutet enligt bilaga
1, kapitel VI, punkt 25 a i samma direktiv, eller slaktas och
destrueras för att så långt möjligt minska risken för spridning av
salmonellan.
2. Så snart en byggnad som hyst en besättning som varit smittad av Salmo-
nella enteritidis ellerSalmonella typhimurium har tömtspå fåglar, mås te1992L0117 — SV — 05.06.2003 — 004.001 — 12
(1) EGT nr L 351, 2.12.1989, s. 34.
(2) EGT nr L 212, 22.7.1989, s. 87, senast ändrat genom direktiv 91/684/EEG (EGT nr L
376, 31.12.1991, s. 38).
▼B
den rengöras och desinficeras effektivt, varvid gödsel och strö bort-
skaffas på ett säkert sätt enligt den lokala veterinärmyndighetens
anvisningar. Återinsättande av djur måste ske med kycklingar som
uppfyller kraven enligt punkt II A.1.
3. Om det i kläckeriet finns kläckningsägg kvar efter besättningar, hos vilka
förekomst av Salmonella enteritidis ellerSalmonella typhimurium har
påvisats, skall äggen destrueras eller behandlas som högriskmaterial i
enlighet med direktiv 90/667/EEG (1)
Va I avvaktan på den förnyade genomgång som föreskrivs i artikel 15a får
medlemsstaterna göra undantag från den skyldighet till destruktion som fö-
reskrivs i punkt V.1 b och från den skyldighet till slakt som föreskrivs i
punkt V.1 c om de kan garantera att,
i) inga icke ruvade ägg från en byggnad som avses i punkt V.1 b) får
släppas ut på marknaden, annat än för behandling i enlighet med direktiv
89/437/EEG (2),
ii) ingen förflyttning av levande fjäderfä — inbegripet dagsgamla kyck-
lingar ur denna — får ske, från denna byggnad annat än för omedelbar
slakt i enlighet med ovan nämnda punkt c),
och detta så länge det inte till den behöriga myndighetens belåtenhet har
kunnat fastställas att den infektion som uppstått på grund av salmonella
enteritidiseller typhimurium har upphört.
De medlemsstater som utnyttjar denna möjlighet har inte rätt till det finan-
siella gemenskapsstöd som avses i artikel 29 i beslut 90/424/EEG (3).
VI. Enligt förfarandet i artikel 16 och efter Vetenskapliga veterinärkommitténs
yttrande före den 1 oktober 1993
a) skall övervakningssystem som grundas på en serologisk kontroll i
anläggningen godkännasom de kan garanterasvara likvärdiga med det
system för kontroll vid kläckeriet som avses i punkt II. A.1, B.3-4 och
C,
b) får alternativa lösningar till obligatorisk slakt enligt punkt V c, som t.
ex. behandling med antibiotika, godkännas för avelsbesättningar,
c) får särskilda regler fastställas i syfte att skydda genetiskt värdefulla
fåglar.
Kontrollåtgärderna enligt detta kapitel får ändrasenligt förfarandet i artikel
16 i ljuset av nya vetenskapliga rön.
Avdelning 2
INSPEKTION I SLUTFASEN AV TILLVERKNINGEN AV FODERBLAND-
NINGAR FÖR FJÄDERFÄ MED AVSEENDE PÅ FÖREKOMST AV
SALMONELLA
När officiella prov tas vid en anläggning eller om skälig misstanke föreligger,
kan prover tasfrån de foderblandningar s om användsför utfodring av fjäderfä.
Om ett prov är salmonella-positivt skall den behöriga myndigheten utföra en
undersökning för att
a) identifiera smittokällan, särskilt genom officiella prover som skall tas vid
olika faser av tillverkningen,
b) undersöka tillämpningen av de regler och kontrollåtgärder som rör kvittbliv-
ning och behandling av djuravfall, särskilt de som fastställs i direktiv 90/667/
EEG,
c) fastställa förfaranden för god tillverkningssed och se till att tillverkningen
sker enligt vedertagna metoder.1992L0117 — SV — 05.06.2003 — 004.001 — 13
(1) Rådets direktiv 90/667/EEG av den 27 november 1990 om fastställande av veterinära
bestämmelser för bortskaffande och bearbetning av animaliskt avfall och dessutsläppande på marknaden samt om förhindrande av sjukdomsalstrande organismer i
foder av animaliskt ursprung samt om ändring av direktiv 90/425/EEG (EGT nr L
363, 27.12.1990, s. 51).
(
2) EGT nr L 212, 22.7.1989, s. 87. Direktivet senast ändrat genom direktiv 96/23/EG
(EGT nr L 125, 23.5.1996, s. 10).
(3) EGT nr L 224, 18.8.1990, s. 19. Beslutet senast ändrad genom beslut 94/370/EG (EGT
nr L 168, 2.7.1994, s. 31).▼M1
▼B
▼B
BILAGA 4
KAPITEL 1
FÖRTECKNING ÖVER GEMENSKAPENS REFERENSLABORATO-
RIER FÖR ZOONOSER (a)
I. Zoonos-epidemiologi
Institut für Veterinärmedizin
(Robert von Ostertag-Institut)
Postfach 33 00 13
Thielallee 88/92
D-1000 Berlin (Förbundsrepubliken Tyskland)
II. Salmonella
Rijksinstituut voor de Volksgezondheid
Box 1
NL-3720 BA Bilthoven (Nederländerna)
KAPITEL II
UPPGIFTER OCH ÅLIGGANDEN FÖR GEMENSKAPENS REFERENS-
LABORATORIER
1. Gemenskapens referenslaboratorier enligt kapitel I skall
— förse de nationella referenslaboratorierna med uppgifter om analysme-
toder och jämförande tester,
— samordna de nationella referenslaboratoriernas tillämpning av metoderna
enligt första strecksatsen, särskilt genom att organisera jämförande tester,
— samordna forskning om nya analysmetoder och informera de nationella
referenslaboratorierna om framsteg på detta område,
— leda nybörjar- och fortsättningskurser för anställda från de nationella refe-
renslaboratorierna,
— bistå kommissionen med vetenskaplig och teknisk hjälp, särskilt i de fall
medlemsstaterna ifrågasätter analysresultaten,
2. Gemenskapens referenslaboratorier skall se till att följande driftbetingelser
uppfylls:
De skall
— ha personal med lämpliga kvalifikationer och rätt utbildning i de tekniker
som används vid påvisande av zoonoser,
— ha tillgång till den utrustning och de ämnen som behövs för att fullgöra
uppgifterna enligt punkt 1,
— ha en lämplig, administrativ uppbyggnad,
— se till att deras personal respekterar att vissa ämnen, resultat eller medde-
landen är av konfidentiell natur,
— har tillräckliga kunskaper om internationella normer och metoder.1992L0117 — SV — 05.06.2003 — 004.001 — 14
(a) Utöver referenslaboratorierna för brucellos, tuberkulos och rabies.