3.3

Särdragen för delsystemet ”Infrastruktur”, utöver vad som allmänt anges i bilaga III till direktivet, beskrivs nedan. SÄKERHET Enligt bilaga III till direktiv 96/48/EG är följande allmänna krav för säkerheten tillämpliga på delsystemet ”Infrastruktur”: ”1.1.1 Utkast, utformning eller tillverkning samt underhåll och övervakning av säkerhetskritiska komponenter och särskilt av komponenter som är av betydelse för tågens framförande skall garantera en säkerhetsnivå som motsvarar de mål som ställts upp för nätet, också under vissa angivna, försämrade förhållanden. 1.1.2 De egenskaper som avser kontakten mellan hjul och räls skall följa de kriterier för körstabilitet som är nödvändiga för att garantera säker trafik vid högsta tillåtna hastighet. 1.1.3 De komponenter som används skall under hela sin livslängd kunna motstå angivna, normala eller exceptionella påkänningar. Genom lämpliga åtgärder skall konsekvenserna för säkerheten av oförutsedda brister begränsas. 1.1.4 Fasta anläggningar och rullande materiel skall utformas och material väljas i syfte att begränsa uppkomst, spridning och följder av eld och rök i händelse av brand.” För att kunna uppfylla dessa allmänna krav måste infrastrukturen iaktta den säkerhetsnivå som motsvarar de för nätet fastställda målen, och därtill uppfylla följande villkor: — Möjliggöra att tågen framförs utan risk för urspårning och kollisioner mellan tåg eller med andra fordon och fasta hinder samt undanröja oacceptabla risker som sammanhänger med närheten till elektrifierade järnvägslinjer. — Utan att försvagas motstå de statiska och dynamiska belastningar som tågen ger upphov till, av vertikal, lateral och longitudinell art, i en specificerad spårmiljö samtidigt som önskade prestanda uppfylls. — Möjliggöra genomförandet av de åtgärder för övervakning och underhåll av installationerna som krävs för att bibehålla de säkerhetskritiska komponenterna i säkert skick. — Inte innehålla ämnen som riskerar att ge upphov till giftiga gaser vid en eventuell brand. Detta krav gäller uteslutande infrastruktur belägen i avgränsade luftvolymer (tunnlar, täckta utschaktningar och underjordiska stationer). Detta krävs för att uppfylla hälsokraven. Dessutom gäller följande särskilda säkerhetskrav för delsystemet ”Infrastruktur”: ”2.1.1 Anpassade åtgärder skall vidtas för att hindra oönskat tillträde till eller oönskat intrång i spåranläggning som trafikeras med höghastighetståg. Åtgärder skall vidtas för att begränsa den olycksrisk människor utsätts för, särskilt när tåg passerar stationer i hög hastighet. Den infrastruktur till vilken allmänheten har tillträde skall utformas och utföras på så sätt att säkerhetsriskerna för människor begränsas (stabilitet, brand, tillträde, evakuering, perronger osv.). Lämpliga åtgärder skall vidtas för att ta hänsyn till de särskilda säkerhetsförhållandena i långa tunnlar.” För att kunna uppfylla dessa allmänna krav måste delsystemet ”Infrastruktur” iaktta den säkerhetsnivå som motsvarar de för järnvägsnätet angivna målen och därtill uppfylla följande villkor: — Garantera att tillträde till spåranläggningar i normala fall endast ges till godkänd personal, med undantag för perrongavsnitt med tillträde för resande. — Möjliggöra hantering av riskerna i samband med oönskat intrång av personer och fordon på spårområdet. — Garantera att områden med tillträde för resande under nätets normala drift är belägna på tillräckligt avstånd från, eller är avgränsade ifrån, spår som trafikeras med höghastighetståg, så att det inte föreligger någon risk för resandes säkerhet. Områden med tillträde för resande måste också förses med de utgångar som krävs för att evakuera resande, i synnerhet på underjordiska järnvägsstationer. — Genom lämpliga åtgärder möjliggöra funktionshindrade resandes tillträde till och evakuering från områden med tillträde för funktionshindrade. — Möjliggöra att resande hålls borta från områden som är farliga på grund av trafik på andra spår, om ett höghastighetståg oväntat måste stanna utanför de stationsområden som i normala fall är avsedda för av- och påstigning. — Säkerställa att särskilda åtgärder vidtas i långa tunnlar i syfte att minska eller kontrollera brandrisken och underlätta evakuering av resande. Säkerhetskraven skall anses vara uppfyllda då kontrollförfarandena i kapitel 6 visar att de detaljerade specifikationer i kapitlen 4 och 5 som är tillämpliga på delsystemets nedanstående egenskaper, delar och komponenter är uppfyllda, och att vederbörlig hänsyn tagits till de möjliga konsekvenserna av eventuella brister i de säkerhetsrelaterade faktorer som nämns nedan. Egenskaper som berörs av säkerhetskravet Nedan förtecknade egenskaper, som beskrivs i kapitel 4 i denna TSD, har betydelse för kollisions- och urspårningsrisker och är av betydelse för säkerhetskravet. a) Infrastrukturens minsta fria rum (egenskap 1 - punkterna 4.1.1 och 4.3.3.1) Det fria rum som väljs skall möjliggöra följande: — På nya järnvägslinjer som anläggs skall trafikering med driftskompatibla tåg garanteras med tillräcklig marginal för den förutsägbara tekniska utvecklingen inom en avlägsen framtid. — På befintliga linjer skall trafikering med samma tåg garanteras med mindre marginal, för att möjliggöra att de förändringar som krävs fördelas över en längre tidsperiod. b) Minsta kurvradie (egenskap 2 - punkterna 4.1.2 och 4.3.3.8) Minsta kurvradie spårgeometriskt, tillsammans med spårets rälsförhöjning, ger maximal rälsförhöjningsbrist för en given hastighet. När det gäller rälsförhöjningsbristen är detta en av de aspekter som avgör belastningen på spåret. Infrastrukturen måste beakta den rullande materielens möjliga prestanda och tekniska begränsningar. Då det gäller att bibehålla den möjliga hastigheten, är accelerationsmöjligheterna, liksom kraven på bromsning och stopp av betydelse. Den minsta kurvradien måste följaktligen fastställas på ett sådant sätt att de gränsvärden för rälsförhöjning och rälsförhöjningsbrist som fastställts för dessa driftskompatibilitetskomponenter uppfylls för största tillåtna hastighet på linjen. c) Maximala spårbelastningar (egenskap 4 - punkterna 4.1.4 och 4.3.3.16). Laterala och vertikala krafter har en avgörande betydelse för fordonens dynamiska beteende på spåret, liksom för banöverbyggnadens utmattning. Dessa vertikala och laterala krafter måste uppfylla följande krav för att säkerställa en säker trafikering vid högsta tillåtna hastighet: c1 Statiska vertikala krafter: Infrastrukturen skall utformas så att den minst klarar den högsta axellast som fastställs för driftskompatibla fordon i TSD ”Rullande materiel”, oavsett typ och högsta hastighet. c2 Vertikala och laterala kvasistatiska och dynamiska krafter: Infrastrukturen måste utformas så att den åtminstone klarar den högsta last som motsvarar de säkerhetskriterier som gäller för interaktionen mellan fordon och spår, med följande begränsningar för höghastighetstrafik: — Vertikala dynamiska krafter: En begränsning av dessa sammanlagda dynamiska krafter är en funktion av nominell hjullast. — Laterala dynamiska krafter: Den sammanlagda laterala kraften som en axel utövar på spåret, som kan orsaka spårförskjutning, får inte överskrida det gränsvärde som är en funktion av den nominella axellasten (Prud'homme). Förhållandet mellan ett hjuls dynamiska laterala och vertikala kraft på rälen får inte överskrida urspårningskoefficienten. Dessa begränsningar beaktar de kvasistatiska krafter som orsakas av tillåtna rälsförhöjningsbrister. De senare har använts för att fastställa de egenskaper för kurvradien och de tillåtna spårgeometriska förhållanden som behandlas i denna TSD (kapitel 4). Dessa egenskaper skall användas som nödvändiga förutsättningar vid utförandet av godkännandeprovning av fordonen. Dessutom skall geometrin för kontaktytan mellan hjul och räl bidra till att boggiernas gång blir stabil, vilket medför att den ekvivalenta koniciteten måste begränsas i förhållande till hastigheten. När det gäller infrastrukturen måste värdet för den ekvivalenta koniciteten iakttas genom ett lämpligt och dokumenterat val av spårvidd, rälsförhöjning och rälshuvudets profil, såväl när det gäller spår som spårväxlar. c3 Longitudinella krafter och påkänningar från bromsutrustning: Bromskrafterna kan dels medföra att rälen glider i rälsbefästningarna och/eller att hjulen glider (rälsslitage), dels en temperaturhöjning i rälen om energin avleds till denna, vilket är fallet när det gäller bromsar som inte använder adhesion. Därför är det viktigt att den maximala bromskraften begränsas. De säkerhetskriterier som skall beaktas gäller dels den högsta acceleration och retardation som överförs till spåret genom ett tågs driv- och bromssystem, dels den högsta temperaturhöjning som kan uppstå i rälen genom bromssystem som inte använder adhesion. Detta sista villkor innebär en minskning av andelen värmeenergi som kan avledas till rälen genom dessa bromssystem. Delar av delsystemet som är av betydelse för säkerhetskravet Följande delar av delsystemet är säkerhetskritiska. Deras detaljerade egenskaper skall uppfylla de krav som anges i kapitel 4 i denna TSD: Gångegenskaperna för fordonens löpverk är avgörande för hur stor lateral belastning spåret utsätts för. Dessa beror av följande aspekter i delsystemet: — Spårvidden (punkt 4.3.3.10). — Rälens lutning (punkt 4.3.3.11). — Rälshuvudets profil (punkt 4.3.3.12). — Ekvivalent konicitet (punkt 4.3.3.9). Följande delar av delsystemet påverkar likaså de vertikala (punkt 4.3.3.16), laterala (punkt 4.3.3.17) och longitudinella krafter som spåret samt spårväxlar och spårkorsningar utsätts för: — Rälsförhöjningen (punkt 4.3.3.7). — Rälsförhöjningsbristen (punkt 4.3.3.8). — Spårlägeskvaliteten (punkt 4.3.3.18). — Spårets, spårväxlarnas och spårkorsningarnas förmåga att motstå broms- och accelerationskrafter (punkt 4.3.3.21). — Sidvind (punkt 4.3.3.23). Beträffande spårväxlar som passeras i hög hastighet måste valet av placering av dessa spårväxlar analyseras noga, särskilt med avseende på följande: — På grund av den diskontinuerliga krökning som uppträder i avvikande spår, skall rälsförhöjningsbristen begränsas. — Växeltunga och rörlig korsningsspets i enkelväxel och enkel- och dubbel korsningsväxel måste förses med låsanordningar. — Växeltungans profil, mått och toleranser i spårväxlar och spårkorsningar måste vara anpassade till hjulprofilerna och spårkorsningar måste vara anpassad till mått och toleranser för hjulprofil och hjulaxlar. Följande aspekter i delsystemet påverkar hur fordonen passerar spårväxlar och spårkorsningar: — Rälsförhöjningsbristen i spårväxlar och spårkorsningar (punkt 4.3.3.8b). — Spårväxlar och spårkorsningar (punkterna 4.3.3.19 och 4.3.3.20). Konstbyggnader måste vara dimensionerade för att motstå laster från banöverbyggnad och tåg och skall därför uppfylla följande krav: — De hållfasthets- och formförändringskrav som gäller för deras konstruktion, under påverkan både av höghastighetståg och av underhållsfordon, skall vara uppfyllda. De beräknade belastningsdiagrammen för sådana konstbyggnader skall därför utformas utifrån dessa båda krav. — Kraven på spårsäkerhet och kontakten mellan hjul och räl skall kontinuerligt tillgodoses, i synnerhet under påverkan av höghastighetstågens dynamiska krafter. Ett gränsvärde som gör det möjligt att karakterisera driftskompatibla fordon i förhållande till denna påverkan har därför fastställts. Härigenom är det möjligt att säkerställa att konstbyggnader som utformas enligt ENV-standarder är förenliga med dessa fordon. Följande delar av delsystemet rör konstbyggnader: — Konstbyggnader, vertikala krafter (punkt 4.3.3.13). — Konstbyggnader, transversella horisontella krafter (punkt 4.3.3.14). — Konstbyggnader, longitudinella krafter (punkt 4.3.3.15). Personers och fordons tillträde till eller intrång på spårområdet kan innebära en trafikrisk, som till art och svårighetsgrad är gemensam för alla typer av tåg, oberoende av om tåget är driftskompatibelt eller ej. När denna risk bedöms vara stor, skall skyddsanordningar inrättas, exempelvis inhägnad av området, skyddsräcken på vägbroar och/eller detektorer som signalerar vid intrång av vägfordon. Kontrollen av riskerna i samband med personers och fordons oönskade tillträde eller intrång omfattas av nationella bestämmelser i varje berörd medlemsstat, som tillämpar dessa beroende på den specifika risken för en viss plats. Följande aspekt av delsystemet berörs av denna risk: — Tillträde till och intrång i spåranläggningar (punkt 4.3.3.25). Komponenter som berörs av säkerhetskravet Följande komponenter är driftskompatibilitetskomponenter som behandlas i kapitel 5 i denna TSD och som sammanhänger med gränssnitten för säkerhetskravet: — Räl (komponent punkt 5.2.1). — Rälsbefästningssystem (komponent punkt 5.2.2), sliprar och rälsstöd (komponent punkt 5.2.3). — Spårväxlar och spårkorsningar (komponent punkt 5.2.4). TILLFÖRLITLIGHET OCH TILLGÄNGLIGHET Enligt bilaga III till direktiv 96/48/EG berör följande allmänna krav på tillförlitlighet och tillgänglighet delsystemet ”Infrastruktur”: ”1.2 Övervakning och underhåll av fasta eller rörliga komponenter som ingår i tågtrafiken skall organiseras, genomföras och kvantifieras på så sätt att komponenternas funktionsduglighet bibehålls under avsedda förhållanden.” För att uppfylla detta krav skall följande villkor uppfyllas: — Säkerhetskritiska gränssnitt med egenskaper som riskerar att förändras under systemets drift skall vara föremål för övervaknings- och underhållsplaner som fastställer villkoren för kontroll och korrigering av dessa delar. — Detta villkor berör i synnerhet följande delar av delsystemet, vilka även berörs av säkerhetskravet: — — Spårvidden (punkt 4.3.3.10). — Rälsförhöjningen (punkt 4.3.3.7). — Spårets geometriska egenskaper (punkt 4.3.3.18). — Spårväxlar och spårkorsningar (punkterna 4.3.3.19 och 4.3.3.20). — Infrastrukturen skall utformas så att den möjliggör ett smidigt underhåll med hjälpmedel som är avpassade för genomförandet av underhållsplanerna. De produkter som används för att utforma de säkerhetskritiska gränssnitten skall uppvisa tillräckliga egenskaper för att motstå slitage, och de service-, kontroll- och underhållsfordon som krävs för att genomföra underhållsplanen skall kunna framföras och arbeta på linjen. Detta krav berör följande delar av delsystemet: — — Rälsstålets kvalitet (komponent punkt 5.2.1). — Konstbyggnader, statiska vertikala belastningar (punkt 4.3.3.13). HÄLSA Enligt bilaga III till direktiv 96/48/EG berör följande allmänna krav för människors hälsa delsystemet ”Infrastruktur”: ”1.3.1 Material som genom det sätt de används på kan komma att innebära en hälsofara för de personer som utsätts för dem får inte användas i tågen eller i järnvägsinfrastrukturen. 1.3.2 Dessa material skall väljas, placeras och användas på så sätt att utsläppen av rök eller skadliga och farliga gaser begränsas, särskilt i händelse av brand.” Dessa allmänna krav berör brandskyddet för olika delar av delsystemet ”Infrastruktur”. Med tanke på den låga brandbelastningen för de produkter som utgör infrastrukturen (spår och konstbyggnader), omfattar detta krav endast underjordiska anläggningar där resande vistas under normal trafik. Bortsett från dessa särskilda anläggningar finns det alltså inga krav när det gäller produkter som utgör gränssnitt till spår och konstbyggnader. För dessa anläggningar skall de gemenskapsdirektiv om människors hälsa som allmänt tillämpas för bygg- och anläggningsarbeten tillämpas, oavsett om dessa sammanhänger med driftskompatibiliteten hos det transeuropeiska järnvägssystemet för höghastighetståg eller ej. Förutom uppfyllandet av dessa allmänna krav skall de tryckförändringar begränsas som resande och personal riskerar att utsättas för när tunnlar, täckta utschaktningar och underjordiska stationer passeras, liksom de lufthastigheter som resande kan utsättas för på underjordiska stationer. I de områden på perronger och underjordiska stationer som resande har tillträde till skall riskerna för elolyckor undanröjas. — Åtgärder skall därför vidtas för att uppfylla ett hälsokriterium grundat på högsta iakttagna tryckförändring i tunneln medan ett tåg passerar. Detta skall ske genom lämpligt val av fria rummet i dessa konstbyggnader, eller genom andra kompletterande åtgärder. — I underjordiska stationer skall åtgärder vidtas för att begränsa lufthastigheterna till en för människor godtagbar nivå, antingen genom konstruktionsåtgärder för att minska tryckförändringarna från anslutande tunnlar, eller genom liknande skyddsåtgärder. — Åtgärder skall vidtas i utrymmen som resande har tillträde till, för att undanröja oacceptabla risker för elolyckor. Delar av delsystemet som berörs av hälsokravet: — Arbeten under marknivå såsom tunnlar och täckta utschaktningar (punkt 4.3.3.6). — Perronger (punkt 4.3.3.26). — Underjordiska stationer för höghastighetståg (punkt 4.3.3.27). MILJÖSKYDD Enligt bilaga III till direktiv 96/48/EG finns följande allmänna krav som berör delsystemet ”Infrastruktur” vad avser miljöskydd: ”1.4.1 Den miljöpåverkan som anläggning och drift av det transeuropeiska järnvägssystemet för höghastighetståg medför skall bedömas och beaktas vid utformningen av detta system i enlighet med gällande gemenskapsbestämmelser. 1.4.2 De material som används i tågen och i infrastrukturen får inte medföra utsläpp av rök eller gaser som är skadliga och farliga för miljön, särskilt i händelse av brand.” Förutom uppfyllandet av dessa allmänna krav måste yttre buller och vibrationer på platser i omgivningen kring en järnvägsinfrastruktur för höghastighetståg ligga inom gränsvärden som ger ett lämpligt skydd för personer. Egenskaper som berörs av miljökravet: — Gränsvärden för yttre buller (egenskap 17 - punkterna 4.1.7 och 4.2.3.1.2). — Gränsvärden för yttre vibrationer (egenskap 18 - punkterna 4.1.8 och 4.2.3.1.2). TEKNISK KOMPATIBILITET Enligt bilaga III till direktiv 96/48/EG berör följande allmänna krav för teknisk kompatibilitet delsystemet ”Infrastruktur”: ”1.5 Infrastrukturens och de fasta installationernas tekniska egenskaper skall vara kompatibla inbördes samt med de tåg som skall trafikera det transeuropeiska järnvägssystemet för höghastighetståg. När det på vissa delar av nätet visar sig svårt att ta hänsyn till dessa egenskaper kan tillfälliga lösningar som garanterar framtida kompatibilitet utnyttjas.” För att uppfylla detta krav skall följande villkor uppfyllas: — Fria rum, avstånd mellan spår, bansträckning, spårvidd, maximala lutningar och stigningar samt perronglängd och perronghöjd för linjer i det driftskompatibla europeiska järnvägssystemet skall fastställas så att den inbördes kompatibiliteten mellan linjerna och med de driftskompatibla fordonen säkerställs. — Utrustning som eventuellt krävs för framförande av andra tåg på linjer som ingår i det transeuropeiska järnvägssystemet för höghastighetståg får inte medföra hinder för trafiken med driftskompatibla tåg. — Banöverbyggnadens strömöverföringsegenskaper skall vara kompatibla med de elektrifierings- och trafikstyrnings- och signaleringssystem som används. Egenskaper som berörs av kravet på teknisk kompatibilitet: — Minsta fria rum (egenskap 1 - punkterna 4.1.1 och 4.3.3.1) Förutom det säkerhetskrav som redan nämnts skall fria rummet möjliggöra att strömavtagaren fungerar korrekt i kontakt med kontaktledningsutrustningen. — Minsta kurvradie (egenskap 2 - punkterna 4.1.2 och 4.3.3.8) Förutom det säkerhetskrav som redan nämnts avgör valet av horisontell kurvradie för linjen - och därmed minsta kurvradie - storleken på lateral rörelse i fordonens upphängning, såväl maximalt som i genomsnitt vid drift. Genom att fastställa denna egenskap i form av medelvärden och maximala värden är det möjligt att optimera konstruktionen av fordonens upphängning. — Spårvidd (egenskap 3 - punkterna 4.1.3 och 4.3.3.10) Avståndet mellan rälerna (spårvidden) har fastställts till ett standardreferensmått på 1 435 mm, vilket är det vanligaste måttet för europeiska järnvägsnät. — Minsta perronglängd (egenskap 5 - punkt 4.1.5) Den minsta perronglängden på stationer som ingår i det transeuropeiska järnvägssystemet för höghastighetståg skall vara kompatibel med längden på de tåg som stannar vid perrongen för att betjäna resande. — Perronghöjd (egenskap 6 - punkterna 4.1.6 och 4.3.3.26) Perronghöjden på stationer som ingår i det transeuropeiska järnvägssystemet för höghastighetståg skall vara kompatibel med steghöjden på de tåg som stannar vid perrongen för att betjäna resande. — Maximala lutningar och stigningar (egenskap 24 - punkterna 4.1.11 och 4.3.3.4) De maximala lutningarna och stigningarna på linjer som ingår i det transeuropeiska järnvägssystemet för höghastighetståg skall vara kompatibla med de driv- och bromsegenskaper som fastställts för driftskompatibla tåg, utan att leda till oacceptabel hastighetsminskning i stigningar, eller risker för att säkerhetsavstånden överskrids i lutningar. — Minsta avstånd mellan spår (egenskap 25 - punkterna 4.1.12 och 4.3.3.2) Ett mått för minsta spåravstånd skall fastställas som är förenligt med de driftskompatibla fordonens vagnkorgars hållfasthet mot aerodynamiska påkänningar vid tågpassage. Delar av delsystemet som berörs av kravet på teknisk kompatibilitet: — Rälsförhöjningsbrist (punkt 4.3.3.8). Rälsförhöjningsbristen är den del av gränssnittet spårgeometri som fastställer graden av sidoacceleration som fordonet utsätts för. Den sammanhänger med kurvradien och rälsförhöjningen. — Varmgångsdetektorer (punkt 4.3.3.24). Om varmgångsdetektorer krävs på driftskompatibla linjer för trafikering med andra tåg (övervakningen av lagerboxarna är inbyggd i den driftskompatibla höghastighetsmaterielen), skall systemen ifråga inte medföra några påfrestningar och inte störas av trafikering med driftskompatibla tåg. — Banöverbyggnadens strömöverföringsegenskaper (punkt 4.3.3.28). Spårets strömöverföringsegenskaper skall vara sådana att returen av drivström kan ske korrekt (delsystemet ”Energiförsörjning”) och att alla de funktioner som ingår i olika typer av trafikstyrningssystem kan hanteras (delsystemet ”Trafikstyrning och signalering”). Även rälsbefästningssystemens egenskaper skall överensstämma med det senare kravet.