2004A1204 — SV — 31.01.2014 — 001.001

Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet

Ändrad genom:









▼B

AVTAL

mellan Europeiska gemenskapen och Furstendömet Andorra om åtgärder likvärdiga med dem som föreskrivs i rådets direktiv 2003/48/EG om beskattning av inkomster från sparande i form av räntebetalningar







EUROPEISKA GEMENSKAPEN och FURSTENDÖMET ANDORRA, nedan kallat ”Andorra”, nedan kallade antingen ”avtalsslutande part” eller ”avtalsslutande parter”, HAR, i syfte att införa åtgärder likvärdiga med dem som föreskrivs i rådets direktiv 2003/48/EG av den 3 juni 2003 om beskattning av inkomster från sparande i form av räntebetalningar, nedan kallat ”direktivet”, inom ramen för ett samarbete som tar hänsyn till båda avtalsslutande parters legitima intressen och mot en bakgrund där andra tredjeländer som befinner sig i en situation liknande Andorras även kommer att tillämpa åtgärder som är likvärdiga med dem som föreskrivs i direktivet, ENATS OM ATT INGÅ FÖLJANDE AVTAL.







Artikel 1

Mål

1. Inom ramen för ett samarbete mellan Europeiska gemenskapen och Andorra skall källskatt tas ut av de betalningsombud som är etablerade på Andorras territorium i enlighet med de villkor som anges i artikel 7 för de inkomster från sparande i form av räntebetalningar som betalas ut i Andorra till faktiska betalningsmottagare, som är fysiska personer med hemvist i någon av Europeiska gemenskapens medlemsstater i enlighet med de förfaranden som anges i artikel 3.

Denna källskatt skall tas ut i enlighet med artikel 9, om inte annat följer av bestämmelser om frivilligt utlämnande av uppgifter. Inkomsten av den källskatt som tas ut enligt artiklarna 7 och 9 skall delas mellan Europeiska gemenskapernas medlemsstater och Andorra enligt de regler som anges i artikel 8.

I syfte att göra detta avtal likvärdigt med direktivet kompletteras dessa åtgärder med införandet av bestämmelser om informationsutbyte på begäran som anges i artikel 12 och med de förfaranden för samråd och översyn som anges i artikel 13.

2. De avtalsslutande parterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för tillämpningen av detta avtal. Andorra skall bl.a. vidta nödvändiga åtgärder för att se till att betalningsombud som är etablerade inom landets territorium utför de uppgifter som krävs för att genomföra detta avtal och skall införa uttryckliga bestämmelser om förfaranden och påföljder, oavsett var gäldenären för den räntebärande fordran är etablerad.

Artikel 2

Definition av faktisk betalningsmottagare

1. I detta avtal avses med ”faktisk betalningsmottagare” varje fysisk person som tar emot en räntebetalning eller varje fysisk person för vilken en räntebetalning ombesörjs, såvida inte denna person kan lägga fram bevis för att betalningen inte har tagits emot eller ombesörjts för hans eller hennes egen räkning. En fysisk person skall inte anses vara den faktiska betalningsmottagaren om han eller hon

a) agerar som betalningsombud enligt artikel 4, eller

b) handlar på uppdrag av en juridisk person, ett subjekt som beskattas för sin vinst enligt den allmänna ordningen för företagsbeskattning eller ett företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag) som etablerats i en medlemsstat i Europeiska gemenskapen eller i Andorra, eller

c) handlar på uppdrag av en annan fysisk person som är den faktiska betalningsmottagaren och för betalningsombudet uppger den faktiska betalningsmottagarens identitet i enlighet med artikel 3.1.

2. Om ett betalningsombud har information som tyder på att en fysisk person som mottar en räntebetalning eller för vilken en räntebetalning ombesörjs kanske inte är den faktiska betalningsmottagaren skall ombudet vidta rimliga åtgärder för att fastställa den faktiska betalningsmottagarens identitet, i enlighet med artikel 3.1. Om betalningsombudet inte kan fastställa den faktiska betalningsmottagarens identitet skall ombudet betrakta den fysiska personen som den faktiska betalningsmottagaren.

Artikel 3

Den faktiska betalningsmottagarens identitet och hemvist

1. Betalningsombudet skall fastställa den faktiska betalningsmottagarens identitet, bestående av namn och adress, i enlighet med Andorras lagstiftning om bekämpning av penningtvätt.

2. Betalningsombudet skall fastställa den faktiska betalningsmottagarens hemvist enligt normer som varierar beroende på när förbindelserna upprättades mellan betalningsombudet och den faktiska betalningsmottagaren av räntan. Den faktiska betalningsmottagarens hemvist skall anses vara det land där han har sin fasta adress, dock med beaktande av följande:

a) När det gäller avtalsförbindelser som upprättats före den 1 januari 2004 skall betalningsombudet fastställa den faktiska betalningsmottagarens hemvist i enlighet med Andorras lagstiftning om bekämpning av penningtvätt.

b) När det gäller avtalsförbindelser som upprättats eller, i avsaknad av avtalsförbindelser, transaktioner som utförts den 1 januari 2004 eller senare skall betalningsombudet fastställa den faktiska betalningsmottagarens hemvist på grundval av den adress som anges i den officiella identitetshandlingen eller, vid behov, på grundval av någon annan giltig identitetshandling som den faktiska betalningsmottagaren företer, enligt följande förfarande: för fysiska personer som uppvisar en officiell identitetshandling utfärdad av en medlemsstat i Europeiska gemenskapen och som förklarar sig ha hemvist i ett tredjeland, skall hemvistet fastställas på grundval av ett hemvistintyg eller uppehållstillstånd utfärdat av den behöriga myndigheten i det tredjeland där den fysiska personen förklarar sig ha hemvist. Om detta hemvistintyg eller detta uppehållstillstånd inte företes skall hemvistet anses vara den medlemsstat i Europeiska gemenskapen som har utfärdat den officiella identitetshandlingen.

Artikel 4

Definition av uttrycket betalningsombud

I detta avtal avses med ”betalningsombud” varje ekonomisk aktör som är etablerad i Andorra och som betalar ränta eller sörjer för att ränta betalas till förmån för den faktiska betalningsmottagaren, oavsett om aktören är gäldenären med avseende på den räntebärande fordran, eller en aktör som av gäldenären eller den faktiska betalningsmottagaren fått i uppdrag att betala räntan eller sörja för att den betalas.

Artikel 5

Definition av uttrycket behörig myndighet

1. I detta avtal avses med de avtalsslutande parternas ”behöriga myndigheter” de myndigheter som förtecknas i bilaga I.

2. I fråga om tredjeland avses den behöriga myndigheten enligt bilaterala eller multilaterala skatteavtal eller annars den myndighet som är behörig att utfärda intyg om skatterättsligt hemvist.

Artikel 6

Definition av uttrycket räntebetalning

1. I detta avtal avses med ”räntebetalning” följande:

a) Räntor som betalats till eller krediterats ett konto och som härrör från fordringar av alla slag, med eller utan säkerhet genom inteckning och med eller utan rätt att få del av gäldenärens vinst, särskilt inkomster från statspapper eller inkomster från obligationer eller debentures, inklusive agiobelopp och vinster som är förenade med sådana värdepapper, obligationer eller debentures. Straffavgifter på grund av sen betalning skall inte anses vara räntebetalningar.

b) Upplupen eller kapitaliserad ränta från försäljning, återbetalning eller inlösen av fordringar som avses i a.

c) Inkomster som härrör från räntebetalningar antingen direkt eller genom ett subjekt som avses i artikel 4.2 i direktivet och som delas ut av i) företag för kollektiva investeringar etablerade i en medlemsstat i Europeiska gemenskapen eller i Andorra, ii) subjekt som utnyttjar den rättighet som anges i artikel 4.3 i direktivet, och iii) företag för kollektiva investeringar etablerade utanför det territorium som avses i artikel 17.

d) Inkomster som förvärvas vid försäljning, återbetalning eller inlösen av aktier eller andelar i följande företag och subjekt, om de direkt eller indirekt genom andra företag för kollektiva investeringar eller sådana subjekt som avses nedan investerar mer än 40 % av sina tillgångar i fordringar som avses i a. i) Företag för kollektiva investeringar etablerade i en medlemsstat i Europeiska gemenskapen eller i Andorra. ii) Subjekt som utnyttjar den rättighet som anges i artikel 4.3 i direktivet. iii) Företag för kollektiva investeringar etablerade utanför det territorium som avses i artikel 17.

Andorra har dock rätt att i definitionen av räntebetalning inbegripa sådana inkomster som anges i led d endast i den mån dessa inkomster svarar mot inkomster som direkt eller indirekt härrör från räntebetalningar i den mening som avses i leden a och b.

2. När det gäller punkt 1 c och d skall hela inkomstbeloppet anses vara en räntebetalning om betalningsombudet inte har några uppgifter om hur stor andel av inkomsterna som härrör från räntebetalningar.

3. När det gäller punkt 1 d skall den procentuella andelen anses vara mer än 40 %, om betalningsombudet inte har några uppgifter om den procentuella andel av tillgångarna som investerats i fordringar eller i aktier eller andelar enligt definitionen i det ledet. Om betalningsombudet inte kan avgöra hur stor inkomst den faktiska betalningsmottagaren har haft, skall inkomsten anses vara det belopp som erhållits vid försäljningen, inlösen eller återbetalningen av aktierna eller andelarna.

4. När det gäller punkt 1 b och d skall Andorra ha rätt att kräva att betalningsombud inom dess territorium beräknar räntan på årsbasis för en period som inte får överstiga ett år och att behandla sådan på årsbasis beräknad ränta som en räntebetalning, även om ingen försäljning, inlösen eller återbetalning sker under den perioden.

5. Inkomster från företag eller subjekt som har investerat högst 15 % av sina tillgångar i sådana fordringar som avses i punkt 1 a skall inte anses vara räntebetalningar enligt punkt 1 c och d.

6. Den procentuella andel som avses i punkt 1 d och punkt 3 skall vara 25 % från och med den 1 januari 2011.

7. De procentuella andelar som avses i punkt 1 d och punkt 5 skall fastställas med hänvisning till placeringsinriktningen enligt de berörda företagens eller subjektens fondbestämmelser eller bolagsordning eller, i avsaknad av sådana, efter sammansättningen av de berörda företagens eller subjektens tillgångar.

Artikel 7

Källskatt

1. När den faktiska betalningsmottagaren har hemvist i en medlemsstat i Europeiska gemenskapen skall Andorra ta ut en källskatt på 15 % under de första tre åren av detta avtals tillämpningsperiod, 20 % för de följande tre åren och 35 % därefter.

2. Betalningsombudet skall ta ut källskatt enligt följande bestämmelser:

a) När det gäller räntebetalningar enligt artikel 6.1 a: på det betalda eller krediterade räntebeloppet.

b) När det gäller räntebetalningar enligt artikel 6.1 b eller d: på det ränte- eller inkomstbelopp som avses i de nämnda leden eller genom en avgift med samma verkan som påförs mottagaren för hela det belopp som intäkten från försäljningen, inlösen eller återbetalningen uppgår till.

c) När det gäller räntebetalningar enligt artikel 6.1 c: på det inkomstbelopp som avses i det ledet.

d) När Andorra utövar sin rätt enligt artikel 6.4: på beloppet på den på årsbasis beräknade räntan.

3. När det gäller leden a och b i punkt 2 skall källskatten tas ut i proportion till den tid som den faktiska betalningsmottagaren innehaft fordran. Om betalningsombudet inte kan fastställa tiden för innehavet på grundval av tillgängliga uppgifter, skall ombudet anse att den faktiska betalningsmottagaren har innehaft fordran så länge som den har existerat, om inte den faktiska betalningsmottagaren lägger fram bevis om tidpunkten för förvärvet.

4. De skatter och källskatter som tas ut på räntebetalningar utöver den källskatt som föreskrivs i detta avtal skall dras av från den källskatt som beräknas i enlighet med punkterna 1–3 i denna artikel för samma räntebetalning.

5. Om inte annat följer av artikel 10, gäller att även om ett betalningsombud etablerat i Andorra tar ut källskatt skall detta inte hindra den medlemsstat i Europeiska gemenskapen där den faktiska betalningsmottagaren har skatterättsligt hemvist från att beskatta inkomsterna i enlighet med den nationella lagstiftningen.

I det fall en skattebetalare deklarerar ränteinkomster som betalats av ett betalningsombud etablerat i Andorra till skattemyndigheterna i den medlemsstat i Europeiska gemenskapen där han har hemvist skall dessa ränteinkomster omfattas av samma skattesats som den som gäller för räntor som betalas ut i denna medlemsstat.

Artikel 8

Intäktsdelning

1. Andorra skall behålla 25 % av sina intäkter av den källskatt som anges i artikel 7 och överföra 75 % av intäkterna till den medlemsstat i Europeiska gemenskapen där den faktiska betalningsmottagaren av räntan har hemvist.

2. Överföringarna skall för varje kalenderår ske i form av en enda betalning per medlemsstat senast sex månader efter slutet av det kalenderår då skatteuttaget skett.

Andorra skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att ordningen för intäktsdelning skall fungera väl.

Artikel 9

Frivilligt utlämnande av uppgifter

1. Andorra skall införa ett förfarande som gör det möjligt för den faktiska betalningsmottagaren att undvika den särskilda källskatt som avses i artikel 7 genom att för betalningsombudet uppvisa ett intyg utfärdat i betalningsmottagarens namn av den behöriga myndigheten i den medlemsstat där han har hemvist i enlighet med punkt 2 i den här artikeln.

2. På den faktiska betalningsmottagarens begäran skall den behöriga myndigheten i den medlemsstat där denne har hemvist utfärda ett intyg som innehåller följande uppgifter:

a) Namn, adress och skattenummer eller, om sådant saknas, den faktiska betalningsmottagarens födelsedag och födelseort.

b) Betalningsombudets namn och adress.

c) Den faktiska betalningsmottagarens kontonummer eller, om sådant saknas, den räntebärande fordrans identifieringsnummer.

Ett sådant intyg skall gälla i högst tre år. Det skall utfärdas till varje faktisk betalningsmottagare som begär det, inom två månader efter en sådan begäran.

Artikel 10

Undanröjande av dubbelbeskattning

1. Den medlemsstat i Europeiska gemenskapen där en faktisk betalningsmottagare har skatterättsligt hemvist skall, i enlighet med punkterna 2 och 3, sörja för att sådan dubbelbeskattning som kan uppstå till följd av den källskatt som avses i artikel 7 undanröjs.

2. Om de räntor som en faktisk betalningsmottagare erhållit har källbeskattats som anges i artikel 7 i Andorra skall den medlemsstat i Europeiska gemenskapen där den faktiska betalningsmottagaren har skatterättsligt hemvist bevilja honom avräkning med det uttagna skattebeloppet, i enlighet med den nationella lagstiftningen. Om det uttagna skattebeloppet överstiger det skattebelopp som skall betalas i enlighet med den nationella lagstiftningen skall den medlemsstat där den faktiska betalningsmottagaren har skatterättsligt hemvist återbetala det överskjutande källskattebeloppet till denne.

3. Om ränta som en faktisk betalningsmottagare erhållit beskattats med någon annan typ av källskatt, utöver den källskatt som avses i artikel 7, och om den medlemsstat där den faktiska betalningsmottagaren har skatterättsligt hemvist beviljar avräkning för denna källskatt i enlighet med den nationella lagstiftningen eller enligt dubbelbeskattningsavtal, skall denna källskatt avräknas innan förfarandet enligt punkt 2 tillämpas.

4. Den medlemsstat i Europeiska gemenskapen där den faktiska betalningsmottagaren har skatterättsligt hemvist får ersätta den avräkning som avses i punkterna 2 och 3 med återbetalning av den källskatt som avses i artikel 7.

Artikel 11

Överlåtbara skuldebrev

1. Från och med detta avtals ikraftträdande och så länge Andorra tar ut den källskatt som anges i artikel 7 och minst en medlemsstat i Europeiska gemenskapen tillämpar en liknande skatt, dock senast till och med den 31 december 2010, skall inhemska och internationella obligationer och andra överlåtbara skuldebrev som emitterats första gången före den 1 mars 2001 eller för vilka de ursprungliga emissionsprospekten har godkänts före den tidpunkten av de behöriga myndigheterna på det sätt som avses i rådets direktiv 80/390/EEG eller av de ansvariga myndigheterna i Andorra eller i tredjeland, inte anses vara fordringar enligt artikel 6.1 a, under förutsättning att inga ytterligare emissioner av sådana överlåtbara skuldebrev görs från och med den 1 mars 2002.

2. Så länge som minst en medlemsstat i Europeiska gemenskapen också tillämpar liknande bestämmelser skall emellertid bestämmelserna i denna artikel fortsätta att gälla efter den 31 december 2010 för överlåtbara skuldebrev

— som innehåller s.k. gross up-klausuler eller klausuler om förtida inlösen, och

— där betalningsombudet enligt definitionen i artikel 4 är etablerat i Andorra, och

— där betalningsombudet betalar ränta direkt till eller sörjer för att ränta betalas till förmån för en faktisk betalningsmottagare som har hemvist i en medlemsstat i Europeiska gemenskapen.

Om och när alla medlemsstater i Europeiska gemenskapen slutar tillämpa liknande bestämmelser, skall bestämmelserna i denna artikel fortsätta att gälla endast med avseende på överlåtbara skuldebrev

— som innehåller gross up-klausuler eller klausuler för förtida inlösen,

— där emittentens betalningsombud är etablerat i Andorra, och

— där betalningsombudet betalar ränta direkt till eller sörjer för att ränta betalas till förmån för en faktisk betalningsmottagare som har hemvist i en medlemsstat i Europeiska gemenskapen.

Om ytterligare emissioner görs från och med den 1 mars 2002 av överlåtbara skuldebrev enligt ovan som emitterats av en regering eller ett närstående rättssubjekt som agerar som myndighet eller vars roll erkänns i ett internationellt avtal, skall emissionen i sin helhet, dvs. den ursprungliga emissionen och eventuella ytterligare emissioner, anses vara en fordran enligt artikel 6.1 a.

Om ytterligare emissioner görs från och med den 1 mars 2002 av ovan nämnda överlåtbara skuldebrev som emitterats av en emittent som inte omfattas av föregående stycke, skall sådana ytterligare emissioner anses vara fordringar enligt artikel 6.1 a.

3. Denna artikel skall inte hindra medlemsstaterna i Europeiska gemenskapen eller Andorra från att fortsätta att beskatta inkomster från sådana överlåtbara skuldebrev som avses i punkt 1 i enlighet med den nationella lagstiftningen.

Artikel 12

Informationsutbyte på begäran

1. De behöriga myndigheterna i Andorra och var och en av medlemsstaterna i Europeiska gemenskapen skall utbyta information om handlingar som utgör skattebedrägeri enligt lagstiftningen i den anmodade staten eller liknande handlingar, när det gäller inkomster som omfattas av detta avtal. ”Liknande handlingar” skall endast innefatta brott som är lika allvarliga som skattebedrägeri enligt lagstiftningen i den anmodade staten.

Eftersom begreppet skattebedrägeri inte finns i Andorras lagstiftning förpliktigar sig Andorra att vid tillämpningen av första stycket i det fall den är anmodad stat likställa bedrägliga handlingar som skadar den begärande statens skatteintressen och utgör bedrägeri enligt lagstiftningen i Andorra med skattebedrägeri.

Den anmodade staten skall som svar på en vederbörligen motiverad begäran tillhandahålla information avseende de frågor som behandlas i denna artikel och som den anmodande staten undersöker eller kan komma att undersöka på straffrättsliga eller icke-straffrättsliga grunder.

2. När den anmodade staten skall besluta om uppgifter kan lämnas till följd av en begäran, skall den staten tillämpa preskriptionsbestämmelserna enligt lagstiftningen i den anmodande staten i stället för preskriptionsbestämmelserna i den anmodade staten.

3. Den anmodade staten skall tillhandahålla information om den anmodande staten har en skälig misstanke om att den berörda handlingen kan utgöra skattebedrägeri eller en liknande handling. Om Andorra är den anmodade staten skall begäran behandlas inom två månader av Andorras rättsliga myndigheter efter en bedömning av de anförda skälen på grundval av de villkor som anges i denna artikel.

4. Den anmodande statens skäl för att misstänka att en regelöverträdelse kan ha begåtts får baseras på

a) dokument, vare sig de är bestyrkta eller ej och inbegripet men inte begränsat till affärshandlingar, räkenskaper eller bankkontouppgifter,

b) bevisuppgifter från skattebetalare,

c) uppgifter som erhållits av en uppgiftslämnare eller någon annan utomstående och som är oavhängigt bestyrkta eller annars sannolikt tillförlitliga, eller

d) indiciebevisning.

5. Uppgifter som utbytts på detta sätt skall behandlas som konfidentiella och skall endast lämnas ut till personer eller behöriga myndigheter hos den avtalsslutande parten som är inblandade i beskattning av räntebetalningar enligt artikel 1, antingen i samband med uttag av källskatt och motsvarande skatteintäkter enligt artiklarna 7 och 8 eller med frivilligt utlämnande av uppgifter enligt artikel 9. Personerna eller myndigheterna skall endast använda uppgifterna i samband med allmänna domstolsförhandlingar eller rättsliga avgöranden rörande denna beskattning.

Uppgifterna får inte lämnas till någon annan person eller myndighet utan ett skriftligt förhandstillstånd från den behöriga myndighet hos den avtalsslutande parten som lämnat uppgifterna.

6. Andorra skall, på begäran av någon medlemsstat, inleda bilaterala förhandlingar med den medlemsstaten i syfte att fastställa enskilda kategorier av ”liknande handlingar” i enlighet med beskattningsförfarandet i den staten.

Artikel 13

Samråd och översyn

1. De avtalsslutande parterna skall samråda med varandra åtminstone vart tredje år eller på begäran av endera parten i syfte att se över och – om parterna anser att det behövs – förbättra det sätt på vilket detta avtal fungerar rent tekniskt samt bedöma den internationella utvecklingen. Samrådet skall hållas inom en månad efter begäran eller, i brådskande fall, så snart som möjligt.

De avtalsslutande parterna får på grundval av en sådan bedömning samråda med varandra för att undersöka om avtalet behöver ändras med hänsyn till den internationella utvecklingen.

2. Så snart som det finns tillräcklig erfarenhet av det fullständiga genomförandet av artikel 7.1 skall de avtalsslutande parterna samråda med varandra för att undersöka om detta avtal behöver ändras med hänsyn till den internationella utvecklingen.

3. När det gäller samråd enligt punkterna 1 och 2 skall en avtalsslutande part underrätta den andra avtalsslutande parten om händelser som eventuellt kan inverka på detta avtals sätt att fungera. Detta skall även innefatta eventuella relevanta avtal mellan en av de avtalsslutande parterna och tredjestat.

4. Om oenighet om tolkningen eller tillämpningen av detta avtal uppstår mellan de behöriga myndigheterna i Andorra och en eller flera av de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna i Europeiska gemenskapen enligt definitionen i artikel 5 i detta avtal, skall de sträva efter att finna en lösning i samförstånd. De skall omedelbart underrätta Europeiska gemenskapernas kommission och de behöriga myndigheterna i de övriga medlemsstaterna i Europeiska gemenskapen om resultatet av samrådet. Kommissionen får på begäran av någon av de behöriga myndigheterna delta i samråd som gäller tolkningsfrågor.

Artikel 14

Tillämpning

1. Ett villkor för tillämpningen av detta avtal skall vara att de av medlemsstaternas beroende och associerade territorier som nämns i rådets (ekonomiska och finansiella frågor) rapport till Europeiska rådet i Santa Maria da Feira den 19–20 juni 2000 samt Förenta staterna, Monaco, Liechtenstein, Schweiz och San Marino var och en antar och genomför bestämmelser som är desamma som eller likvärdiga med bestämmelserna i direktivet eller detta avtal och som föreskriver samma datum för genomförande.

2. De avtalsslutande parterna skall i samförstånd minst sex månader före det datum som nämns i punkt 6 besluta om villkoret i punkt 1 kommer att uppfyllas med tanke på tidpunkterna för ikraftträdande av de relevanta bestämmelserna i de berörda tredjeländerna och beroende eller associerade territorierna. Om de avtalsslutande parterna inte beslutar att villkoret kommer att vara uppfyllt skall de i samförstånd anta ett nytt datum i stället för det som anges i punkt 6.

3. Utan att det påverkar tillämpningen av dessa institutionella arrangemang skall Andorra tillämpa detta avtal från och med det datum som anges i punkt 6 och anmäla denna åtgärd till Europeiska gemenskapen.

4. Tillämpningen av detta avtal eller delar av det kan avbrytas tillfälligt av en avtalsslutande part med omedelbar verkan genom anmälan till de andra avtalsslutande parterna, om direktivet eller en del av direktivet upphör att vara tillämpligt antingen tillfälligt eller permanent i enlighet med Europeiska gemenskapens lagstiftning eller om en medlemsstat i Europeiska gemenskapen tillfälligt avbryter tillämpningen av sin genomförandelagstiftning.

5. En avtalsslutande part får även tillfälligt avbryta tillämpningen av detta avtal genom anmälan till de andra avtalsslutande parterna, om något av de fem tredjeländer (Förenta staterna, Monaco, Liechtenstein, Schweiz och San Marino) eller något av medlemsstaternas berörda beroende och associerade territorier som avses i punkt 1 senare slutar tillämpa de bestämmelser som är desamma som eller likvärdiga med bestämmelserna i direktivet. Tillämpningen får avbrytas tidigast två månader efter anmälan. Tillämpningen av avtalet skall återupptas så snart som bestämmelserna åter tillämpas.

6. De avtalsslutande parterna skall före den 1 juli 2005 anta de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta avtal.

Artikel 15

Undertecknande, ikraftträdande och uppsägning

1. Detta avtal skall ratificeras eller godkännas av de avtalsslutande parterna enligt deras egna förfaranden. De avtalsslutande parterna skall underrätta varandra om att förfarandena avslutats. Detta avtal träder i kraft den första dagen i den andra månaden efter dagen för den sista underrättelsen.

2. Varje avtalsslutande part får säga upp avtalet genom anmälan till den andra avtalsslutande parten. I så fall skall avtalet upphöra att gälla tolv månader efter uppsägelsen.

Artikel 16

Fordringar och slutbetalning

1. Om detta avtal sägs upp eller dess tillämpning tillfälligt avbryts, helt eller delvis, skall fysiska personers fordringar inte påverkas.

2. Andorra skall i så fall upprätta en slutredovisning senast när avtalets tillämpning upphör och göra en slutbetalning till medlemsstaterna i Europeiska gemenskapen.

Artikel 17

Territoriell tillämpning

Detta avtal skall tillämpas, å ena sidan, på de territorier där Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen är tillämpligt och i enlighet med de villkor som fastställs i det fördraget och, å andra sidan, på Andorras territorium.

Artikel 18

Bilagor

1. De två bilagorna utgör en integrerad del av detta avtal.

2. Förteckningen över behöriga myndigheter i bilaga I får ändras genom en enkel anmälan av Andorra till den andra avtalsslutande parten när det gäller den myndighet som anges i a i den bilagan och genom en enkel anmälan av Europeiska gemenskapen när det gäller övriga myndigheter.

Förteckningen över närstående rättssubjekt i bilaga II får ändras genom ömsesidig överenskommelse.

Artikel 19

Språk

1. Detta avtal skall upprättas i två exemplar på danska, engelska, estniska, finska, franska, grekiska, italienska, lettiska, litauiska, nederländska, polska, portugisiska, slovakiska, slovenska, spanska, svenska, tjeckiska, tyska, ungerska och katalanska språken, vilka alla texter är lika giltiga.

2. Den maltesiska språkversionen skall bekräftas av de avtalsslutande parterna genom skriftväxling. Den versionen har därefter samma giltighet som de språkversioner som avses i punkt 1.

TILL BEVIS HÄRPÅ har undertecknade befullmäktigade undertecknat detta avtal.

Hecho en Bruselas, el quince de noviembre del dos mil cuatro.

V Bruselu dne patnáctého listopadu dva tisíce čtyři.

Udfærdiget i Bruxelles den femtende november to tusind og fire.

Geschehen zu Brüssel am fünfzehnten November zweitausendundvier.

Kahe tuhande neljanda aasta novembrikuu viieteistkümnendal päeval Brüsselis.

Έγινε στις Βρυξέλλες, στις δέκα πέντε Νοεμβρίου δύο χιλιάδες τέσσερα.

Done at Brussels on the fifteenth day of November in the year two thousand and four.

Fait à Bruxelles, le quinze novembre deux mille quatre.

Fatto a Bruxelles, addì quindici novembre duemilaquattro.

Briselē, divi tūkstoši ceturtā gada piecpadsmitajā novembrī.

Pasirašyta du tūkstančiai ketvirtų metų lapkričio penkioliktą dieną Briuselyje.

Kelt Brüsszelben, a kétezer-negyedik év november havának tizenötödik napján.

Magħmul fi Brussel fil-ħmistax il-jum ta' Novembru tas-sena elfejn u erbgħa.

Gedaan te Brussel, de vijftiende november tweeduizendvier.

Sporządzono w Brukseli w dniu piętnastego października roku dwutysięcznego czwartego.

Feito em Bruxelas, em quinze de Novembro de dois mil e quatro.

V Bruseli pätnásteho novembra dvetisícštyri.

V Bruslju, petnajstega novembra leta dva tisoč štiri.

Tehty Brysselissä viidentenätoista päivänä marraskuuta vuonna kaksituhattaneljä.

Som skedde i Bryssel den femtonde november tjugohundrafyra.

Fet a Brussel les el dia quinze de novembre de l'any dos mil quatre.

Por la Comunidad Europea

Za Evropské společenství

For Det Europæiske Fællesskab

Für die Europäische Gemeinschaft

Euroopa Ühenduse nimel

Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα

For the European Community

Pour la Communauté européenne

Per la Comunità europea

Eiropas Kopienas vārdā

Europos bendrijos vardu

az Európai Közösség részéről

Għall-Komunità Ewropea

Voor de Europese Gemeenschap

W imieniu Wspólnoty Europejskiej

Pela Comunidade Europeia

Za Európske spoločenstvo

za Evropsko skupnost

Euroopan yhteisön puolesta

På Europeiska gemenskapens vägnar

Per la Comunitat Europea

Pel Principat d’Andorra

BILAGA I

FÖRTECKNING ÖVER DE AVTALSSLUTANDE PARTERNAS BEHÖRIGA MYNDIGHETER

I detta avtal avses med ”behöriga myndigheter”:

a) I Furstendömet Andorra: El Ministre eucarregat de les Finances eller en befullmäktigad företrädare för denna institution. När det gäller tillämpningen av artikel 3: el Ministre eucarregat de l’Interior eller en befullmäktigad företrädare för denna institution.

b) I Konungariket Belgien: De Minister van Financiën/le ministre des finances eller en befullmäktigad företrädare för denna institution.

c) I Republiken Tjeckien: Ministr financí eller en befullmäktigad företrädare för denna institution.

d) I Konungariket Danmark: Skatteministeren eller en befullmäktigad företrädare för denna institution.

e) I Förbundsrepubliken Tyskland: Der Bundesminister der Finanzen eller en befullmäktigad företrädare för denna institution.

f) I Republiken Estland: Rahandusminister eller en befullmäktigad företrädare för denna institution.

g) I Republiken Grekland: Ο Υπουργός Οικονομίας και Οικονομικών eller en befullmäktigad företrädare för denna institution.

h) I Konungariket Spanien: El Ministro de Economia y Hacienda eller en befullmäktigad företrädare för denna institution.

i) I Republiken Frankrike: Le Ministre chargé du budget eller en befullmäktigad företrädare för denne.

j) I Irland: The Revenue Commissioners eller en befullmäktigad företrädare för denna institution.

k) I Republiken Italien: Il Capo del Dipartimento per le Politiche Fiscali eller en befullmäktigad företrädare för denna institution.

l) I Republiken Cypern: Υπουργός Οικονομικών eller en befullmäktigad företrädare för denna institution.

m) I Republiken Lettland: Finanšu ministrs eller en befullmäktigad företrädare för denna institution.

n) I Republiken Litauen: Finansų ministras eller en befullmäktigad företrädare för denna institution.

o) I Storfurstendömet Luxemburg: Le ministre des finances eller en befullmäktigad företrädare för denna institution. När det gäller tillämpningen av artikel 12: Le procureur général d’Etat luxembourgeois.

p) I Republiken Ungern: A pénzügyminiszter eller en befullmäktigad företrädare för denna institution.

q) I Republiken Malta: Il-Ministru responsabbli għall-Finanzi eller en befullmäktigad företrädare för denna institution.

r) I Konungariket Nederländerna: De Minister van Financiën eller en befullmäktigad företrädare för denna institution.

s) I Republiken Österrike: Der Bundesminister für Finanzen eller en befullmäktigad företrädare för denna institution.

t) I Republiken Polen: Minister Finansów eller en befullmäktigad företrädare för denna institution.

u) I Republiken Portugal: O Ministro das Finanças eller en befullmäktigad företrädare för denna institution.

v) I Republiken Slovenien: Minister za financií eller en befullmäktigad företrädare för denna institution.

w) I Republiken Slovakien: Minister financií eller en befullmäktigad företrädare för denna institution.

x) I Republiken Finland: Valtiovarainministeriö/Finansministeriet eller en befullmäktigad företrädare för denna institution.

y) I Konungariket Sverige: Chefen för Finansdepartementet eller en befullmäktigad företrädare för denna institution.

z) I Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland och de europeiska områden för vars yttre förbindelser Förenade kungariket ansvarar: the Commissioners of Inland Revenue eller en befullmäktigad företrädare för denna institution och den behöriga myndigheten i Gibraltar, som Förenade kungariket kommer att utse i enlighet med de avtalade arrangemangen rörande myndigheter i Gibraltar med avseende på EU- och EG-instrument och tillhörande avtal som anmälts till Europeiska unionens medlemsstater och institutioner den 19 april 2000, varav en kopia skall sändas till Andorra av generalsekreteraren för Europeiska unionens råd, och som skall gälla detta avtal.

▼M1

aa) I Bulgarien: Изпълнителният директор на Националната агенция за приходите eller en befullmäktigad företrädare.

ab) I Rumänien: Președintele Agenției Naționale de Administrare Fiscală eller en befullmäktigad företrädare.

ac) I Kroatien: Ministar financija eller en befullmäktigad företrädare.

▼B

BILAGA II

FÖRTECKNING ÖVER NÄRSTÅENDE RÄTTSSUBJEKT

I enlighet med artikel 11 i detta avtal kommer följande organ att anses vara ett ”närstående rättssubjekt som agerar som myndighet eller vars roll erkänns i ett internationellt avtal”:

ORGAN INOM EUROPEISKA UNIONEN:

Belgien — Région flamande (Vlaams Gewest) (regionen Flandern) — Région wallonne (regionen Vallonien) — Région bruxelloise (Brussels Gewest) (Brysselregionen) — Communauté française (den franskspråkiga gemenskapen) — Communauté flamande (Vlaamse Gemeenschap) (den flamländska gemenskapen) — Communauté germanophone (Deutschsprachige Gemeinschaft) (den tyskspråkiga gemenskapen)

Spanien — Xunta de Galicia (Galiciens regionala regering och parlament) — Junta de Andalucía (Andalusiens regionala regering och parlament) — Junta de Extremadura (Extremaduras regionala regering och parlament) — Junta de Castilla-La Mancha (Castilla-La Manchas regionala regering och parlament) — Junta de Castilla-León (Castilla-Leóns regionala regering och parlament) — Gobierno Foral de Navarra (Navarras regionala regering och parlament) — Govern de les Illes Balears (Balearernas regionala regering och parlament) — Generalitat de Catalunya (Kataloniens regionala regering och parlament) — Generalitat de Valencia (Valencias regionala regering och parlament) — Diputación General de Aragón (Aragoniens regionala regering och parlament) — Gobierno de las Islas Canarias (Kanarieöarnas regionala regering och parlament) — Gobierno de Murcia (Murcias regionala regering och parlament) — Gobierno de Madrid (Madrids regionala regering och parlament) — Gobierno de la Comunidad Autónoma del País Vasco/Euzkadi (Baskiens regionala regering och parlament) — Diputación Foral de Guipúzcoa (Guipúzcoas deputeradeförsamling) — Diputación Foral de Vizcaya/Bizkaia (Vizcayas deputeradeförsamling) — Diputación Foral de Alava (Alavas deputeradeförsamling) — Ayuntamiento de Madrid (Madrids stad) — Ayuntamiento de Barcelona (Barcelona stad) — Cabildo Insular de Gran Canaria (Gran Canarias gemensamma kommunstyrelse) — Cabildo Insular de Tenerife (Teneriffas gemensamma kommunstyrelse) — Instituto de Crédito Oficial (Statens kreditinstitut) — Instituto Catalán de Finanzas (Kataloniens finansinstitut) — Instituto Valenciano de Finanzas (Valencias finansinstitut)

Grekland — Оργανισμός Тηλεπικοινωνιών Ελλάδος (kontoret för grekisk telekommunikation) — Оργανισμός Σιδηροδρόμων Ελλάδος (grekiska järnvägar) — Δημόσια Επιχείρηση Ηλεκτρισμού (allmänna elbolaget)

Frankrike — La Caisse d’amortissement de la dette sociale (CADES) (amorteringsinstitutet för det sociala trygghetssystemets skuldsättning) — L’Agence française de développement (AFD) (franska utvecklingsagenturen) — Réseau ferré de France (RFF) (franska järnvägsnätet) — Caisse nationale des autoroutes (CNA) (nationella motorvägskassan) — Assistance publique hôpitaux de Paris (APHP) (Paris socialtjänst och sjukhus) — Charbonnages de France (CDF) (Frankrikes kolgruvor) — Entreprise minière et chimique (EMC) (gruvbolag och kemiskt bolag)

Italien — Regioner — Provinser — Kommunerna — Cassa Depositi e Prestiti (hypoteks- och kreditbank)

Lettland — Pašvaldības (lokalförvaltningar)

Polen — gminy (kommuner) — powiaty (distrikt) — województwa (provinser) — związki gmin (kommunförbund) — związki powiatów (distriktsförbund) — związki województw (provinsförbund) — miasto stołeczne Warszawa (huvudstaden Warszawa) — Agencja Restrukturyzacji i Modernizacji Rolnictwa (byrån för jordbrukets omstrukturering och modernisering) — Agencja Nieruchomości Rolnych (byrån för jordbruksegendom)

Portugal — Região Autónoma da Madeira (den autonoma regionen Madeira) — Região Autonóma dos Açores (den autonoma regionen Azorerna) — Kommunerna

Slovakien — mestá a obce (kommuner) — Železnice Slovenskej republiky (slovakiska järnvägsbolaget) — Štátny fond cestného hospodárstva (statens vägförvaltningsfond) — Slovenské elektrárne (slovakiska kraftverk) — Vodohospodárska výstavba (vattenförvaltningsbolaget)

INTERNATIONELLA ORGAN:

— Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling

— Europeiska investeringsbanken

— Asiatiska utvecklingsbanken

— Afrikanska utvecklingsbanken

— Världsbanken/IBRD/IMF

— Internationella finansieringsbolaget

— Interamerikanska utvecklingsbanken

— Europarådets social- och utvecklingsfond

— Euratom

— Europeiska gemenskapen

— Andinska utvecklingsorganisationen (ADC)

— Eurofima

— Europeiska kol- och stålgemenskapen

— Nordiska investeringsbanken

— Karibiska utvecklingsbanken

Bestämmelserna i artikel 11 påverkar inte tillämpningen av några internationella åtaganden som de avtalsslutande parterna kan ha ingått när det gäller ovan nämnda internationella organ.

ORGAN I TREDJESTAT:

De organ som uppfyller följande kriterier:

1. Organet anses klart och tydligt vara ett offentligt organ i enlighet med nationella kriterier.

2. Ett sådant offentligt organ är en icke-marknadsproducent som förvaltar och finansierar ett antal verksamheter, som huvudsakligen tillhandahåller icke-marknadsförda varor och tjänster, för det allmännas bästa och som faktiskt kontrolleras av en allmän styrelseform.

3. Ett sådant offentligt organ är en stor och regelbunden emittent av skuldebrev.