1992R0479 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 479/92
av den 25 februari 1992
om tillämpning av artikel 85.3 i fördraget på vissa grupper av avtal, beslut och samordnade förfa-
randen mellan linjerederier (konsortier)
(EGT L 55, 29.2.1992, s. 3)
Ändrad genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Rådetsförordning (EG) nr 1/2003 av den 16 december 2002 L 1 1 4.1.2003
Ändrad genom:
►A1Anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige C 241 21 29.8.1994
(anpassad genom rådets beslut 95/1/EG, Euratom, EKSG) L 1 1 1.1.1995
▼B
RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 479/92
av den 25 februari 1992
om tillämpning av artikel 85.3 i fördraget på vissa grupper av
avtal, beslut och samordnade förfaranden mellan linjerederier
(konsortier)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA
FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekono-
miska gemenskapen, särskilt artikel 87 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag (1),
med beaktande av Europaparlamentetsyttrande (2),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3), och
med beaktande av följande:Artikel 85.1 i fördraget kan i enlighet med artikel 85.3 förklarasicke
tillämplig på grupper av avtal, beslut och samordnade förfaranden somuppfyller villkoren i artikel 85.3.
Tillämpningsföreskrifterna för artikel 85.3 i fördraget skall i enlighet
med artikel 87 i fördraget fastställas genom antagande av förordningar.Enligt artikel 87.2 b skall en sådan förordning fastställa tillämpningsfö-reskrifter för artikel 85.3 med hänsyn till behovet av att å ena sidansäkerställa en effektiv övervakning och att å andra sidan så långt som
möjligt förenkla administrationen. I en sådan förordning skall enligt
artikel 87.2 d kommissionens och domstolens respektive uppgifterfastställas.
Linjesjöfart är en kapitalintensiv bransch och den ökade användningen
av containrar har medfört ett starkare behov av samarbete och rationa-lisering. Sjöfarten inom gemenskapen måste kunna dra nytta avstordriftsfördelar för att framgångsrikt kunna konkurrera på
världsmarknaden för linjesjöfart.
Serviceavtal mellan linjerederier som ingås i syfte att rationali- sera
verksamhet genom tekniska, driftsmässiga eller kommersiella arrange-
mang (inom sjöfartssektorn kallade konsortier) kan bidra till att öka
produktiviteten för linjetransporter och till att främja tekniskt ochekonomiskt framåtskridande.
Sjöfarten är av stor betydelse för utvecklingen av gemenskapens
handel. Konsortieavtal kan, med beaktande av de särdrag som deninternationella linjesjöfarten uppvisar, spela en viktig roll i detta avse-ende.
Legaliseringen av dessa avtal är en åtgärd som kan medverka till att
förbättra konkurrenskraften inom gemenskapens sjöfartssektor.
Användare av de tjänster i form av sjötransporter som konsortier
erbjuder kan få del av den vinst som uppstår genom förbättringarnavad avser produktivitet och service bland annat genom regelbundenhet,
kostnadsminskningar till följd av ett högre kapacitetsutnyttjande samt
förbättrad servicekvalitet på grund av bättre fartyg och utrustning.
Kommissionen bör ges möjlighet att i en förordning förklara att
bestämmelserna i artikel 85.1 i fördraget inte är tillämpliga på vissagrupper av konsortieavtal, beslut och samordnade förfaranden för attunderlätta för företagen att bedriva ekonomiskt värdefullt samarbetesom inte strider mot konkurrenspolitiken.
Kommissionen bör i nära och ständig samverkan med de behöriga
myndigheterna i medlemsstaterna exakt kunna ange räckvidden fördessa undantag och de villkor som är knutna till dem.1992R0479 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 2
(1) EGT nr C 167, 10.7.1990, s. 9.
(2) EGT nr C 305, 25.11.1991, s. 39.
(3) EGT nr C 69, 18.3.1991, s. 16.
▼B
Konsortier inom linjesjöfarten utgör en specialiserad och komplex typ
av samriskföretag. Det föreligger stora skillnader mellan olika konsor-tieavtal beroende på omständigheterna. Ändringar beträffande
konsortiers räckvidd, parter, verksamhet eller villkor företas ofta.
Kommissionen bör därför ansvara för att från tid till annan ange vilkakonsortier som omfattas av gruppundantag.
För att säkerställa att alla villkor i artikel 85.3 i fördraget är uppfyllda,
bör gruppundantaget förenas med villkor som särskilt syftar till att
säkerställa att befraktarna får en skälig andel av vinsten och att konkur-rensen inte sätts ur spel.
Enligt artikel 11.4 i rådetsförordning (EEG) nr 4056/86 av den 22
december 1986 om fastställande av detaljerade regler för tillämpning
av artiklarna 85 och 86 i fördraget på sjöfarten (
1), får kommissionen
bestämma att ett beslut som har fattats i enlighet med artikel 85.3 ifördraget skall tillämpas med retroaktiv verkan. Det är önskvärt attkommissionen får befogenhet att i form av förordningar antabestämmelser i detta syfte.
Anmälan av avtal, beslut och samordnade förfaranden som omfattas av
denna förordning bör inte göras obligatoriskt då det främst är företa-gens eget ansvar att se till att de följer konkurrensreglerna, ochsärskilt villkoren i kommissionens förordning om genomförande av
den här förordningen.
Undantag är uteslutet om villkoren i artikel 85.3 i fördraget inte är
uppfyllda. Kommissionen bör därför ha befogenhet att vidta lämpligaåtgärder när ett avtal visar sig ha verkningar som är oförenliga med
artikel 85.3 i fördraget. Kommissionen bör först rikta rekommenda-
tioner till parterna och därefter fatta beslut.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. Utan att det påverkar tillämpningen av förordning (EEG) nr 4056/
86 får kommissionen i en förordning och i enlighet med artikel 85.3 ifördraget förklara att artikel 85.1 i fördraget inte är tillämplig på vissagrupper av avtal mellan företag, beslut av företagssammanslutningar
och samordnade förfaranden vilka har till syfte att främja eller inleda
samarbete mellan linjerederier för att driva gemensam sjöfart i avsiktatt rationalisera deras verksamhet genom tekniska, driftsmässiga ellerkommersiella arrangemang, såvida dessa inte avser fastställande avpriser (konsortier).
2. En förordning som antas i enlighet med punkt 1 skall ange de
grupper av avtal, beslut och samordnade förfaranden på vilka förord-ningen är tillämplig, liksom de villkor och förpliktelser enligt vilka dei enlighet med artikel 85.3 i fördraget skall betraktas som undantagnafrån tillämpning av artikel 85.1 i fördraget.
Artikel 2
1. Den förordning som antas i enlighet med artikel 1 skall vara
tillämplig under fem år från det datum den träder i kraft.
2. Förordningen får upphävaseller ändrasi fall en eller flera av de
omständigheter som utgjorde grunden för dess antagande harförändrats.
Artikel 3
Den förordning som antas i enlighet med artikel 1 får innehålla en
bestämmelse om att förordningen är tillämplig med retroaktiv verkanpå avtal, beslut och samordnade förfaranden som förelåg den dagförordningen trädde i kraft, förutsatt att dessa uppfyller de fastställdavillkoren i förordningen.1992R0479 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 3
(1) EGT nr L 378, 31.12.1986, s. 4.
▼A1
Artikel 3a
I en förordning enligt artikel 1 kan det föreskrivas att förbudet i fördra-
gets artikel 85.1 under en angiven tid inte skall tillämpas på sådana
avtal, beslut och samordnade förfaranden som gällde eller tillämpades
på dagen för anslutningen, som omfattas av artikel 85.1 på grund avÖsterrikes, Finlands och Sveriges anslutning och som inte uppfyllerkraven i artikel 85.3. Den här artikeln gäller dock inte avtal, beslutoch samordnade förfaranden som på dagen för anslutningen redanomfattas av artikel 53.1 i avtalet om Europeiska ekonomiska samar-
betsområdet.
Artikel 4
Före antagandet av förordningen skall kommissionen offentliggöra ett
utkast av förordningen för att göra det möjligt för alla berörda personeroch organisationer att framföra synpunkter inom en rimlig frist somkommissionen skall fastställa till minst en månad.
Artikel 5
Innan kommissionen offentliggör utkastet till förordningen och innan
den antar förordningen, skall kommissionen höra den rådgivande
kommitté som avses i artikel 14 i rådets förordning (EG) nr 1/2003 av
den 16 december 2002 om tillämpning av konkurrensreglerna i artik-larna 81 och 82 i fördraget (
1).
Artikel 7
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentlig-
gjortsi Europeiska gemenskapernas officiella tidning .
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater.1992R0479 — SV — 01.05.2004 — 002.001 — 4
(1) EGT L 1, 4.1.2003, s. 1.▼B
▼M1
▼B