2012R1190 — SV — 02.01.2013 — 000.002

Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet

►B KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 1190/2012 av den 12 december 2012 om ett unionsmål för minskning av Salmonella Enteritidis och Salmonella Typhimurium i kalkonflockar, i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2160/2003 (Text av betydelse för EES) (EGT L 340 13.12.2012, s. 29)





Rättad genom:









▼B

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 1190/2012

av den 12 december 2012

om ett unionsmål för minskning av Salmonella Enteritidis och Salmonella Typhimurium i kalkonflockar, i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2160/2003

(Text av betydelse för EES)







EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2160/2003 av den 17 november 2003 om bekämpning av salmonella och vissa andra livsmedelsburna zoonotiska smittämnen ( 1 ), särskilt artikel 4.1 andra stycket, och av följande skäl: (1) Syftet med förordning (EG) nr 2160/2003 är att säkerställa att ändamålsenliga och effektiva åtgärder vidtas för att påvisa och bekämpa salmonella och andra zoonotiska smittämnen i alla relevanta led inom produktion, bearbetning och distribution, i synnerhet på primärproduktionsnivå, med målet att minska deras prevalens och de risker de medför för folkhälsan. (2) Enligt förordning (EG) nr 2160/2003 ska ett unionsmål fastställas för att på primärproduktionsnivå minska prevalensen hos kalkoner av alla salmonellaserotyper som är av betydelse för folkhälsan. Denna minskning är av största vikt för att man ska kunna uppfylla de kriterier för salmonella i färskt kött från kalkoner som anges i del E i bilaga II till den förordningen och i kapitel 1 i bilaga I till förordning (EG) nr 2073/2005 av den 15 november 2005 om mikrobiologiska kriterier för livsmedel ( 2 ). (3) I förordning (EG) nr 2160/2003 föreskrivs att unionsmålet ska omfatta ett tal som anger den högsta procentuella andel epidemiologiska enheter som får visa positiv reaktion och/eller den lägsta procentuella minskning av antalet epidemiologiska enheter som får visa positiv reaktion, den maximala tidsfrist inom vilken målet måste uppnås samt fastställande av de provtagningsprogram som är nödvändiga för att kontrollera om målet har uppnåtts. Målet ska också, när det är relevant, omfatta en definition av de serotyper som är av betydelse för folkhälsan. (4) I förordning (EG) nr 2160/2003 föreskrivs att man när unionsmålet fastställs ska beakta erfarenheter av gällande nationell lagstiftning och information som överlämnats till kommissionen eller Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (nedan kallad Efsa) i enlighet med gällande unionskrav, särskilt i samband med de uppgifter som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/99/EG av den 17 november 2003 om övervakning av zoonoser och zoonotiska smittämnen, om ändring av rådets beslut 90/424/EEG och om upphävande av rådets direktiv 92/117/EEG ( 3 ), särskilt artikel 5 i det direktivet. (5) I kommissionens förordning (EG) nr 584/2008 av den 20 juni 2008 om tillämpning av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2160/2003 när det gäller gemenskapsmålet för att minska prevalensen av Salmonella enteritidis och Salmonella typhimurium hos kalkoner ( 4 ) fastställs det att målet är att minska den procentuella andel kalkonflockar som fortfarande visar positiv reaktion för dessa två salmonellaserotyper till högst 1 % senast den 31 december 2012, både för slaktkalkoner och vuxna avelskalkoner. (6) Det framgick av Europeiska unionens sammanfattande rapport om trender för och källor till zoonoser, zoonotiska smittämnen och livsmedelsburna utbrott under 2010 ( 5 ) att Salmonella Enteritidis och Salmonella Typhimurium är de serotyper som oftast är förknippade med ohälsa hos människor. Särskilt antalet fall hos människa orsakade av Salmonella Enteritidis minskade märkbart under 2010. (7) I mars 2012 antog Efsa ett vetenskapligt yttrande om hur människors hälsa kan komma att påverkas om det fastställs ett nytt mål för minskning av salmonella hos kalkoner ( 6 ). I yttrandet konstateras det att Salmonella Enteritidis är den vanligaste överförda zoonotiska salmonellaserotypen från förälder till avkomma hos fjäderfä. Efsa påpekar också att unionens bekämpningsåtgärder för kalkoner har bidragit till att det antal fall av salmonellos hos människor som orsakats av kalkoner har minskat avsevärt jämfört med situationen 2007. Målet bör därför bekräftas. (8) Monofasiska stammar av Salmonella Typhimurium har under de senaste åren blivit en av de vanligast förekommande salmonellaserotyperna hos flera djurarter och i kliniska isolat från människa, vilket framhålls i Europeiska unionens sammanfattande rapport om trender för och källor till zoonoser, zoonotiska smittämnen och livsmedelsburna utbrott under 2010. Enligt Efsas vetenskapliga yttrande från 2010 om övervakning och bedömning av risken för folkhälsan av Salmonella Typhimurium-liknande stammar ( 7 ) (antagen den 22 september 2010) ska monofasiska stammar av Salmonella Typhimurium med antigenuppsättning ►C1 1,4,[5],12:i:- ◄ , som inbegriper stammar med och utan O5-antigen, betraktas som varianter av Salmonella Typhimurium och den risk för folkhälsan som de utgör är jämförbar med den risk som andra stammar av Salmonella Typhimurium utgör. Stammar av Salmonella Typhimurium med antigenuppsättning ►C1 1,4,[5],12:i:- ◄ bör därför ingå i målet. (9) För att kunna kontrollera om unionsmålet har uppnåtts måste man ta upprepade prover från kalkonflockar. För att utvärdera och jämföra resultaten måste ett gemensamt provtagningsprogram fastställas. (10) För att unionsmålet för kalkonflockar för 2013 ska nås har nationella kontrollprogram lagts fram för samfinansiering från unionen i enlighet med rådets beslut 2009/470/EG av den 25 maj 2009 om utgifter inom veterinärområdet ( 8 ). De tekniska ändringar som införs i bilagan till denna förordning är direkt tillämpliga. Till följd av detta behöver de nationella kontrollprogrammen för att tillämpa förordningen inte godkännas av kommissionen på nytt. Därmed behövs det ingen övergångsperiod. (11) Av tydlighetsskäl bör förordning (EG) nr 584/2008 upphöra att gälla. (12) De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa, och varken Europaparlamentet eller rådet har motsatt sig dem. av följande skäl: HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.







Artikel 1

Unionsmål

1. Unionsmålet enligt artikel 4.1 i förordning (EG) nr 2160/2003 för minskning av Salmonella Enteritidis och Salmonella Typhimurium hos kalkoner ska vara

a) att minska den årliga procentuella andel flockar av slaktkalkoner som får visa positiv reaktion för Salmonella Enteritidis och Salmonella Typhimurium till högst 1 %, och

b) att minska den årliga procentuella andel flockar av vuxna avelskalkoner som får visa positiv reaktion för Salmonella Enteritidis och Salmonella Typhimurium till högst 1 %.

För medlemsstater med färre än 100 flockar av vuxna avelskalkoner eller slaktkalkoner ska dock unionsmålet vara att högst en flock av vuxna avelskalkoner eller slaktkalkoner får visa positiv reaktion per år.

När det gäller monofasisk Salmonella Typhimurium ska serotyper med antigenuppsättning ►C1 1,4,[5],12:i:- ◄ ingå i unionsmålet.

2. Det provtagningsprogram som är nödvändigt för att kontrollera om unionsmålet har uppnåtts (nedan kallat provtagningsprogrammet) fastställs i bilagan.

Artikel 2

Översyn av unionsmålet

Kommissionen ska se över unionsmålet med hänsyn till de uppgifter som samlats in i enlighet med provtagningsprogrammet och de kriterier som föreskrivs i artikel 4.6 c i förordning (EG) nr 2160/2003.

Artikel 3

Upphävande av förordning (EG) nr 584/2008

Förordning (EG) nr 584/2008 ska upphöra att gälla.

Hänvisningar till den upphävda förordningen ska anses som hänvisningar till den här förordningen.

Artikel 4

Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.









BILAGA

Provtagningsprogram enligt artikel 1.2 för att kontrollera om unionsmålet har uppnåtts

1. URVALSRAM

Urvalsramen ska omfatta alla flockar av slakt- och avelskalkoner inom ramen för de nationella kontrollprogram som föreskrivs i artikel 5 i förordning (EG) nr 2160/2003.

2. ÖVERVAKNING AV KALKONER

2.1 Provtagningsfrekvens

a) Livsmedelsföretagare ska provta samtliga flockar av slakt- och avelskalkoner enligt följande: i) Provtagning av flockar av slakt- och avelskalkoner ska ske inom tre veckor före slakt. Den behöriga myndigheten får godkänna provtagning under de sex sista veckorna före slakt om kalkonerna antingen har hållits mer än 100 dagar eller omfattas av ekologisk kalkonproduktion i enlighet med kommissionens förordning (EG) nr 889/2008 ( 9 ). ii) Provtagning av avelskalkon ska ske — i flockar med ungdjur: på dagsgamla djur, vid fyra veckors ålder och två veckor före värpstart eller flyttning till äggproduktionsanläggning, — i flockar med vuxna djur: minst var tredje vecka under värpperioden på anläggningen eller kläckeriet, — på anläggningen när det gäller flockar av avelskalkoner som lägger kläckägg avsedda för handel inom unionen. iii) Den behöriga myndigheten kan välja ett av alternativen i led ii andra strecksatsen för hela provtagningsprogrammet och för alla flockar. Provtagning av avelsflockar som lägger kläckägg avsedda för handel inom unionen måste dock ske på anläggningen. iv) Om unionsmålet har uppnåtts under minst två på varandra följande kalenderår i hela medlemsstaten, får den behöriga myndigheten genom undantag från led ii andra strecksatsen besluta att provtagningen på anläggningen endast behöver ske var fjärde vecka. Den behöriga myndigheten får dock besluta att behålla eller återuppta kontrollerna var tredje vecka om förekomst av de relevanta salmonellaserotyperna påvisas i en avelsflock på anläggningen och/eller om den anser en sådan åtgärd lämplig i något annat fall.

b) Den behöriga myndighetens provtagning ska åtminstone omfatta följande: i) Provtagning av avelskalkoner ska ske enligt följande: — En gång per år i samtliga flockar med minst 250 vuxna, 30–45 veckor gamla avelskalkoner och på alla anläggningar med avelskalkoner vars förfäder i första och andra led var av elitklass. Den behöriga myndigheten får besluta att denna provtagning också får ske på kläckeriet. — I samtliga flockar i anläggningar där Salmonella Enteritidis eller Salmonella Typhimurium påvisats från prov som tagits på kläckeriet av livsmedelsföretagare eller inom ramen för officiella kontroller för att undersöka infektionens ursprung. ii) Flockar av slaktkalkoner ska provtas en gång om året och då ska åtminstone en flock i 10 % av anläggningarna med minst 500 slaktkalkoner provtas. iii) Provtagningen får utföras på riskbasis och dessutom varje gång som den behöriga myndigheten anser det nödvändigt. iv) Provtagning som utförs av den behöriga myndigheten får ersätta den provtagning som livsmedelsföretagaren ska göra enligt led a.

2.2 Provtagningsprotokoll

2.2.1 Allmänna anvisningar för provtagning

Den behöriga myndigheten eller livsmedelsföretagaren ska se till att proverna tas av utbildad personal.

Flockar av avelskalkoner ska provtas i enlighet med punkt 2.2 i bilagan till kommissionens förordning (EU) nr 200/2010 ( 10 ).

Vid provtagning av flockar av slaktkalkoner ska minst två par sockprover tas per flock. Sockorna träs på och provet samlas upp genom att man går runt i fjäderfästallet. Sockprover från en kalkonflock får poolas till ett prov.

Innan sockan träs på ska ytan

a) fuktas med peptonsaltvatten (0,8 % natriumklorid, 0,1 % pepton i sterilt avjoniserat vatten), eller

b) fuktas med sterilt vatten, eller

c) fuktas med något annat spädningsmedel som godkänts av det nationella referenslaboratorium som avses i artikel 11.3 i förordning (EG) nr 2160/2003, eller

d) autoklaveras tillsammans med spädningsmedlet i en behållare.

Sockorna ska fuktas genom att vätskan hälls i dem innan de träs på eller genom att de skakas i en behållare med spädningsmedel.

Alla sektorer i stallet ska vara proportionellt representerade i provtagningen. Varje par sockprover ska täcka ca 50 % av stallets golvyta.

Efter avslutad provtagning ska sockorna avlägsnas försiktigt så att vidhäftat material inte lossnar. De kan vändas ut och in så att inget material går förlorat. De ska läggas i en påse eller behållare och märkas.

Den behöriga myndigheten får besluta att öka det minsta antalet prover för att säkerställa att provtagningen är representativ, efter en bedömning i varje enskilt fall av de epidemiologiska parametrarna, t.ex. biosäkerhet och flockens spridning eller storlek.

Om den behöriga myndigheten tillåter det får ett par sockprover ersättas med ett dammprov på 100 g som samlas upp från flera olika ställen i stallet från ytor med synlig dammförekomst. Alternativt får en eller flera fuktade tygsvabbar med en sammanlagd yta på minst 900 cm2 användas för uppsamling av damm från flera olika ställen i stallet. Varje svabb ska vara ordentligt täckt med damm på båda sidor.

2.2.2 Särskilda anvisningar för vissa typer av anläggningar

a) När det gäller frigående kalkonflockar ska proverna endast samlas in inne i stallarna.

b) Om man inte kan gå in i stallarna därför att utrymmet är begränsat i flockar med färre än 100 kalkoner, och det därför inte går att ta sockprover genom att gå runt, kan provet tas med handen med samma typ av tygsvabbar som används för damm, genom att svabbarna gnids över ytor med färskt träck eller, om detta inte är möjligt, genom andra lämpliga insamlingsmetoder för träck.

2.2.3 Provtagning utförd av den behöriga myndigheten

Den behöriga myndigheten ska genom ytterligare tester och/eller kontroller av dokument försäkra sig om att resultaten inte har påverkats av antimikrobiella ämnen eller andra ämnen som hämmar bakterietillväxt.

Om förekomst av Salmonella Enteritidis och Salmonella Typhimurium inte påvisas men däremot antimikrobiella ämnen eller en bakterietillväxthämmande effekt, ska flocken betraktas som en infekterad kalkonflock med avseende på unionsmålet i artikel 1.2.

2.2.4 Transporter

Proverna ska utan onödigt dröjsmål skickas som expressförsändelse eller med kurir till de laboratorier som avses i artiklarna 11 och 12 i förordning (EG) nr 2160/2003. Under transporten ska de skyddas från temperaturer över 25 °C och solexponering.

Om det inte går att skicka proverna inom 24 timmar efter provtagningen ska de lagras kylda.

3. LABORATORIEANALYSER

3.1 Beredning av proverna

På laboratoriet ska proverna hållas kylda fram till undersökningen, som ska påbörjas inom 48 timmar efter mottagandet och inom 96 timmar efter provtagningen.

Par av sockprover ska packas upp försiktigt för att undvika att vidhäftad träck lossnar, poolas och läggas i 225 ml buffrat peptonvatten som har värmts upp till rumstemperatur. Sockproverna ska doppas ned helt och hållet i det buffrade peptonvattnet och därför kan vid behov ytterligare buffrat peptonvatten tillsättas.

Dammprovet ska helst analyseras separat. För slaktflockar får dock den behöriga myndigheten besluta att poola det med paret sockprover för analys.

Provet ska röras om så att det blir helt mättat och odlingen ska sedan fortsätta enligt detektionsmetoden i punkt 3.2.

Andra prov (t.ex. från avelsflockar eller kläckerier) ska beredas enligt bestämmelserna i punkt 2.2.2 i bilagan till förordning (EU) nr 200/2010.

Om Europeiska standardiseringskommittén (CEN) eller Internationella standardiseringsorganisationen (ISO) fastställer standarder för beredning av träck för påvisande av salmonella ska dessa standarder tillämpas och ersätta bestämmelserna om beredning av prover i denna punkt.

3.2 Detektionsmetod

Den detektionsmetod som EU:s referenslaboratorium för salmonella i Bilthoven i Nederländerna rekommenderar ska användas.

Metoden beskrivs i bilaga D till EN/ISO 6579 (2002): ”Detection of Salmonella spp. in animal faeces and in samples of the primary production stage”.

I denna detektionsmetod används ett halvfast medium (modified semi-solid Rappaport-Vassiladis medium, MSRV) som det enda selektiva anrikningsmediet.

3.3 Serotypning

För flockar av avelskalkoner ska minst ett isolat från varje positivt prov serotypas enligt White-Kauffmann-Le Minor-schemat.

För flockar av slaktkalkoner ska minst ett isolat från varje positivt prov som tas av den behöriga myndigheten serotypas enligt White-Kaufmann-Le Minor-schemat.

Livsmedelsföretagarna ska åtminstone säkerställa att inga isolat tillhör serotyperna Salmonella Enteritidis och Salmonella Typhimurium, inklusive monofasiska stammar med antigenuppsättning ►C1 1,4,[5],12:i:- ◄ .

3.4 Alternativa metoder

När det gäller prover som tagits på livsmedelsföretagarens initiativ får analysmetoderna i artikel 11 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 ( 11 ) användas i stället för de metoder för beredning av prover, detektion och serotypning som föreskrivs i punkt 3.1, 3.2 och 3.3 i denna bilaga, om de validerats enligt EN/ISO 16140.

3.5 Lagring av stammar

Laboratorierna ska garantera att minst en isolerad stam av Salmonella spp. per flock och per år kan samlas in av den behöriga myndigheten och lagras för eventuell framtida fagtypning eller resistensbestämning, enligt de metoder som normalt används för insamling av stammar och som ska garantera att stammarna förblir intakta i minst två år efter analysen.

Den behöriga myndigheten får besluta att isolat av Salmonella spp. från livsmedelsföretagarnas provtagning också ska lagras för framtida fagtypning eller resistensbestämning så att de kan testas i enlighet med artikel 2 i kommissionens beslut 2007/407/EG ( 12 ).

4. RESULTAT OCH RAPPORTERING

4.1 Beräkning av prevalensen för kontroll av om unionsmålet uppnåtts

En kalkonflock ska anses positiv med avseende på kontrollen av om unionsmålet har uppnåtts om förekomst av Salmonella Enteritidis eller Salmonella Typhimurium (bortsett från vaccinstammar, men inklusive monofasiska stammar med antigenuppsättning ►C1 1,4,[5],12:i:- ◄ ) påvisats i flocken.

Positiva kalkonflockar ska räknas endast en gång per produktionsomgång oberoende av antalet provtagningar och test och ska rapporteras endast det år då provtagningen för första gången ger positiva resultat. Prevalensen ska beräknas separat för flockar av slaktkalkoner och flockar av vuxna avelskalkoner.

4.2 Rapportering

4.2.1 Rapporteringen ska omfatta följande: a) Det totala antalet flockar av slaktkalkoner och vuxna avelskalkoner som testats minst en gång under rapporteringsåret. b) Det totala antalet slaktflockar och vuxna avelsflockar som är positiva för någon salmonellaserotyp i medlemsstaten. c) Antalet flockar av slaktkalkoner och vuxna avelskalkoner som åtminstone en gång varit positiva för Salmonella Enteritidis och Salmonella Typhimurium, inklusive monofasiska stammar med antigenuppsättning ►C1 1,4,[5],12:i:- ◄ . d) Antalet positiva flockar av slaktkalkoner och vuxna avelskalkoner för varje salmonellaserotyp eller för ospecificerad salmonella (ej typbara eller ej serotypade isolat).

4.2.2 Uppgifterna i punkt 4.2.1 a–d ska lämnas separat för den provtagning som sker inom ramen för det övergripande nationella kontrollprogrammet för salmonella vad gäller a) livsmedelsföretagarnas provtagning enligt punkt 2.1 a, och b) de behöriga myndigheternas provtagning enligt punkt 2.1 b.

4.2.3 Testresultaten ska anses vara relevant information från livsmedelskedjan i enlighet med avsnitt III i bilaga II till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 853/2004 ( 13 ). Den behöriga myndigheten ska få minst följande uppgifter om varje kalkonflock som testats: a) Anläggningens särskilda identifikationsdata, som ska vara permanenta. b) Flockens särskilda identifikationsdata, som ska vara permanenta. c) Provtagningsmånad. d) Antal fåglar per flock. Resultaten och all annan relevant information ska tas med i den rapport om trender och källor som föreskrivs i artikel 9.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/99/EG ( 14 ). Livsmedelsföretagaren ska utan onödigt dröjsmål underrätta den behöriga myndigheten om förekomst av Salmonella Enteritidis och Salmonella Typhimurium, inklusive monofasiska stammar med antigenuppsättning ►C1 1,4,[5],12:i:- ◄ . Livsmedelsföretagaren ska instruera det laboratorium som utför analysen att agera i enlighet med detta.