1996L0050 — SV — 20.11.2003 — 001.001 — 1
Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet
►B RÅDETS DIREKTIV 96/50/EG
av den 23 juli 1996
om harmonisering av villkoren för att erhålla nationella förarbervis för gods- eller personbe-
fordran på gemenskapens inre vattenvägar
(EGT L 235, 17.9.1996, s. 31)
Ändrat genom:
Officiella tidningen
nr sida datum
►M1Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1882/2003 av den 29
september 2003L 284 1 31.10.2003
▼B
RÅDETS DIREKTIV 96/50/EG
av den 23 juli 1996
om harmonisering av villkoren för att erhålla nationella förar-
bervis för gods- eller personbefordran på gemenskapens inre
vattenvägar
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenska-pen, särskilt artikel 75 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag (
1),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),
i enlighet med förfarandet i artikel 189c i fördraget (3), och
med beaktande av följande:
Det bör införas gemensamma bestämmelser om framförande av fartyg
på gemenskapens inre vattenvägar. Ett första steg i denna riktning togsgenom rådets direktiv 91/672/EEG av den 16 december 1991 om detömsesidiga erkännandet av båtförarcertifikat för transport av gods ochpassagerare på inre vattenvägar (
4).
På grund av olikheter i de nationella lagstiftningarna om villkoren för
att erhålla båtförarcertifikat för navigering på inre vattenvägar ochbehovet av att stegvis höja säkerhetskraven för navigering på inrevattenvägar är det, för att förebygga eventuella snedvridningar avkonkurrensen, angeläget att anta gemenskapsregler för utfärdande av
sådana certifikat.
För att garantera den nödvändiga enhetligheten och öppenheten bör ge-
menskapen fastställa en enhetlig förlaga till nationellt båtförarcertifikat,som ömsesidigt godkänns av medlemsstaterna utan krav på utbyte,
varvid medlemsstaterna beroende på subsidiaritetsprincipen ansvarar
för utfärdandet av certifikatet.
Navigeringsbara nationella vattenvägar som inte är förbundna med en
annan medlemsstats nationella vattenvägar är inte föremål för interna-tionell konkurrens, varför det inte är nödvändigt att göra de
gemensamma bestämmelser om erhållande av båtförarcertifikat, som
meddelas genom detta direktiv obligatoriska.
Dessa gemensamma bestämmelser skall främst syfta till att öka
sjöfartssäkerheten och skyddet för människoliv. Därför är det
nödvändigt att fastställa de minimikrav som den sökande måste
uppfylla för att få ett båtförarcertifikat avseende inre vattenvägar.
De föreskrivna minimikraven skall åtminstone röra den minimiålder
som krävs för att framföra ett fartyg, den sökandes fysiska ochpsykiska förmåga, yrkeserfarenhet och kunskaper som har samband
med framförandet av ett fartyg. Med hänsyn till fartygets och de
ombordvarandes säkerhet kan medlemsstaterna uppställa ytterligarekrav, särskilt för att säkerställa kunskap om vissa lokala förhållanden.Ytterligare yrkeskunskaper krävs för framförande av ett fartyg som ärutrustat med radar eller framförande av ett fartyg som befordrar passa-
gerare.
Det är angeläget att föreskriva lämpliga förfaranden för att anpassa
bilagorna till detta direktiv. Det är därför lämpligt att den kommittésom inrättas genom artikel 7 i direktiv 91/672/EEG ges i uppdrag attbiträda kommissionen vid anpassningen av dessa bilagor.1996L0050 — SV — 20.11.2003 — 001.001 — 2
(1) EGT nr C 280, 6.10.1994, s. 5.
(2) Yttrandet avgivet den 25 januari 1995 (EGT nr C 102, 24.4.1995, s. 5).
(3) Europaparlamentets yttrande av den 2 mars 1995 (EGT nr C 68, 20.3.1995,
s. 41), rådets gemensamma ståndpunkt av den 8 december 1995 (EGT nr C
356, 30.12.1995, s. 66) och Europaparlamentets beslut av den 9 maj 1996
(EGT nr C 152, 27.5.1996, s. 46).
(4) EGT nr L 373, 31.12.1991, s. 29.
▼B
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. Medlemsstater som utfärdar ett båtförarcertifikat för transport av
gods och passagerare på inre vattenvägar, nedan kallat ”certifikatet”,skall använda den gemenskapsförlaga som beskrivs i bilaga I, i enlighetmed detta direktiv.
2. Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som behövs för att
undvika risken för förfalskning av certifikaten.
3. Certifikatet utfärdas av den behöriga myndigheten i medlemssta-
terna i enlighet med detta direktiv. Därvid beaktas de karakteristiska
egenskaperna för de vattenvägar och de certifikat som avses i artikel 1
i direktiv 91/672/EEG, nämligen
— det certifikat som gäller för alla medlemsstaternas vattenvägar med
undantag för dem på vilka förordningen om utfärdande av båtförar-
certifikat för navigering på Rhen är tillämplig ( grupp A),
— det certifikat som gäller för alla medlemsstaternas vattenvägar med
undantag för de vattenvägar med havskaraktär som avses i bilaga IItill direktiv 91/672/EEG och med undantag för de vattenvägar på
vilka förordningen om utfärdande av båtförarcertifikat för navi-
gering på Rhen är tillämplig ( grupp B).
4. Ett certifikat av grupp A eller B som utfärdas av en medlemsstat i
enlighet med detta direktiv skall gälla för alla gemenskapens vatten-vägar i grupp A eller B.
5. Om inget annat framgår av bestämmelserna i artikel 8.2 skall ett
båtförarcertifikat för navigering på Rhen, som utfärdats i enlighet medden reviderade konventionen om navigering på Rhen, gälla för allavattenvägar inom gemenskapen.
6. De nationella båtförarcertifikat som ömsesidigt erkänns genom
direktiv 91/672/EEG, som finns avbildat i bilaga I till detta direktivoch utfärdas senast 18 månader efter ikraftträdandet av detta direktiv,förblir giltiga och behöver inte bytas ut.
Artikel 2
I detta direktiv avses med
a)behörig myndighet: den myndighet i medlemsstaten som utfärdar
certifikatet efter att ha fastställt att den sökande uppfyller kraven,
b)befälhavare: den person som har nödvändig förmåga och
nödvändiga kvalifikationer för att ansvara för framförande av ettfartyg på medlemsstaternas vattenvägar och som utövar navigering-
sansvaret ombord,
c)besättningsman: den person som regelbundet har deltagit i fram-
förandet och styrningen av ett fartyg.
Artikel 3
1. Detta direktiv tillämpas på varje befälhavare över fartyg för inre
vatten: maskindrivet fartyg, bogserbåt, fartyg för påskjutning, pråm,
påskjuten eller sammanbunden konvoj för gods- eller persontransport,
förutom
— befälhavare för fartyg för godstransport, vars längd understiger 20
meter,
— befälhavare för fartyg för persontransport, som inte transporterar
fler än tolv personer förutom besättningen.
2. En medlemsstat får efter samråd med kommissionen lämna
dispens från tillämpningen av detta direktiv till befälhavare över fartyg
som enbart använder inre vattenvägar vilka inte är förbundna med en
annan medlemsstats inlandsvattenvägar och utfärda nationella certifikatför vilka andra krav gäller än de som anges i detta direktiv. Giltighetenav dessa nationella certifikat skall i så fall begränsas till nämndavattenvägar.1996L0050 — SV — 20.11.2003 — 001.001 — 3
▼B
Artikel 4
1. För att erhålla certifikat skall den sökande uppfylla de minimikrav
som anges i artiklarna 5 till 8. På certifikatet skall anges vilken grupp(A eller B) som befälhavaren har behörighet för.
2. Sådana certifikat som utfärdats av medlemsstaterna och som
uppfyller de minimikrav som anges i punkt 1 skall godkännas ömsesi-
digt.
Artikel 5
För att erhålla certifikat måste den sökande vara minst 21 år. Medlems-
staterna bibehåller dockmöjligheten att utfärda båtförarcertifik at från
och med 18 års ålder. En medlemsstats godkännande av ett certifikat
ur grupp A eller B som har utfärdats av en annan medlemsstat kangöras till föremål för samma villkor om minimiålder som den som iden staten ställs för att utfärda ett certifikat ur samma grupp.
Artikel 6
1. Den sökande skall styrka sin fysiska och psykiska förmåga genom
att godkännas i en undersökning som utförs av en läkare som godkännsav den behöriga myndigheten. Undersökningen skall särskilt avsekontroll av den sökandes syn- och hörselskärpa, färgseende, motorik i
armar och ben och hans neuropsykiatriska och vaskulära tillstånd.
2. En innehavare av certifikat som har uppnått 65 års ålder skall
inom de tre följande månaderna och därefter varje år genomgå ensådan undersökning som avses i punkt 1. Den behöriga myndighetenskall genom en anteckning på certifikatet intyga att den sökande
uppfyllt denna förpliktelse.
Artikel 7
1. Den sökande skall kunna visa att han har minst fyra års yrkeser-
farenhet som besättningsman på ett fartyg för navigering på inre vatten.
2. För att kunna beaktas skall yrkeserfarenheten intygas av den
behöriga myndigheten i medlemsstaten genom en anteckning i enpersonlig tjänstejournal. Yrkeserfarenheten kan ha uppnåtts på allavattenvägar i medlemsstaterna. Såvitt avser sådan yrkeserfarenhet som
uppnåtts på vattenvägar som flyter genom stora delar av gemenskapens
territorium, såsom till exempel Donau, Elbe och Oder, skall erfaren-heter från samtliga avsnitt av dessa vattenvägar beaktas.
3. Minsta godtagbara tid för den yrkeserfarenhet som avses i punkt 1
kan reduceras till lägst tre år i följande fall:
a) Den sökande innehar ett av den behöriga myndigheten godkänt
intyg om särskild utbildning i navigering på inre vatten därprovtjänstgöring i framförande av fartyg ingår. Minskningen fårinte vara större än utbildningtidens längd.
b) Den sökande har styrkt yrkeserfarenhet från fartyg på yttre vatten
som besättningsman. För att erhålla den maximala minskningen till
tre år skall den sökande kunna visa minst fyra års erfarenhet av
sjöfart på yttre vatten.
4. Den kortaste yrkeserfarenheten enligt punkt 1 kan minskas till
lägst tre år om de sökande har avlagt en praktisk examen avseende
framförande av fartyg. I detta fall skall certifikatet endast gälla för
fartyg med liknande sjöegenskaper som fartyget som användes vid detpraktiska provet.
Artikel 8
1. Den sökande skall klara en examen avseende sina yrkesmässiga
kunskaper. Denna examen skall åtminstone omfatta de allmänna
ämnen som anges i avdelning ”A” i bilaga II.
2. Efter samråd med kommissionen kan en medlemsstat begära att
fartygsbefälhavaren uppfyller vissa kompletterande krav på kännedom1996L0050 — SV — 20.11.2003 — 001.001 — 4
▼B
om lokala förhållanden för att få navigera på vissa andra vattenvägar
än de vattenvägar med havskaraktär som avses i bilaga II till direktiv91/672/EEG.
3. Efter samråd med kommissionen kan en medlemsstat begära att
befälhavare för fartyg för persontransport, vad gäller vissa begränsadetransportsträckor, skall ha grundligare yrkesmässiga kunskaper omsärskilda bestämmelser om passagerarnas säkerhet, särskilt såvitt avser
olycksfall, eldsvåda och skeppsbrott.
Artikel 9
1. För att få tillstånd att framföra ett fartyg med radar skall befälha-
varen inneha ett särskilt intyg utfärdat av den behöriga myndigheten
som styrker att han har klarat examen avseende sina yrkesmässigakunskaper i de ämnen som avses i avdelning B i bilaga II.
Medlemsstaterna skall godkänna examensbevis som är utfärdade enligt
förordningen om utfärdande av certifikat för framförande av fartyg med
radar på Rhen.
2. Om den sökande uppfyller kraven enligt punkt 1, skall den
behöriga myndigheten genom en anmärkning på certifikatet intyga
hans lämplighet att framföra ett radarfartyg.
Artikel 10
För att få tillstånd att framföra ett fartyg för persontransport på
medlemsstaternas inre vattenvägar skall antingen fartygsbefälhavaren
eller en annan besättningsmedlem inneha ett särskilt intyg utfärdat av
den behöriga myndigheten om att han avlagt examen avseende sinayrkesmässiga kunskaper i de ämnen som anges i avdelning C i bilagaII.
Artikel 11
Kommissionen kan i enlighet med förfarandet i artikel 12 i detta
direktiv ta de initiativ som behövs för att anpassa förlagan till certifi-katet enligt bilaga I och de yrkesmässiga kunskaper enligtförteckningen i bilaga II som krävs för att erhålla certifikatet.
Artikel 12
1. Med avseende på tillämpningen av artikel 11 skall kommissionen
biträdas av den kommitté som inrättats genom artikel 7 i direktiv 91/672/EEG, nedan kallad ”kommittén”.
2. När det hänvisas till denna artikel skall artiklarna 4 och 7 i beslut
1999/468/EG (
1) tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel
8 i det beslutet.
Den tid som avses i artikel 4.3 i beslut 1999/468/EG skall vara en
månad.
3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.
Artikel 13
1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i förordningar
och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv
inom 18 månader efter dagen för ikraftträdandet av detta direktiv och
skall genast underrätta kommissionen om detta.
När medlemsstaterna antar dessa bestämmelser skall de innehålla en
hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när1996L0050 — SV — 20.11.2003 — 001.001 — 5
(1) Rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som
skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter
(EGT L 184, 17.7.1999, s. 23).▼M1
▼B
▼B
de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras
skall varje medlemsstat själv utfärda.
2. Medlemsstaterna skall se till att omedelbart till kommissionen
överlämna texterna till de bestämmelser som de antar inom de områden
som omfattas av detta direktiv.
3. Medlemsstaterna skall vid behov biträda varandra vid tillämp-
ningen av detta direktiv.
Artikel 14
Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har
offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning .
Artikel 15
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.1996L0050 — SV — 20.11.2003 — 001.001 — 6
▼B
BILAGA I
1996L0050 — SV — 20.11.2003 — 001.001 — 7
▼B
BILAGA II
YRKESKUNSKAPER SOM KRÄVS FÖR BÅTFÖRARCERTIFIKATET
FÖR FRAMFÖRANDE AV FARTYG PÅ INRE VATTENVÄGAR
AVDELNING A:
Allmänna ämnen gällande gods- och personbefordran
DEL 1: BEVIS AV GRUPP A
1.Navigering
a) Noggranna kunskaper om sjövägsreglerna för inre vattenvägar och farled
på yttre vatten, bl.a. CEVNI (Europeiska trafikförordningen för inre
vattenvägar) och internationella förordningen för undvikande av
sammanstötning till sjöss, däribland signalering och utmärkning av farled.
b) Kunskaper om de främsta inre och yttre vattenvägarnas allmänna egen-
skaper i fråga om geografi, hydrologi, väderförhållanden och morfologi.
c) Navigering på inre vattenvägar innehållande
ruttbestämning, positionsbestämning, nautiska skrifter och publikationer,
sjökortsanvändning, navigeringshjälpmedel och sjömärkessystem, kompas-
styrning, kunskaper om tidvatten.
2.Manövrering och framförande av fartyg
a) Styrning av fartyget med hänsyn till vindar, strömmar, strömvirvlar och
djupgående i syfte att uppnå tillräcklig flytförmåga och stabilitet.
b) Rodrets och propellerns funktion och gång.
c) Förankrings- och förtöjningsmanövrer i alla omständigheter.
d) Manövrering i slussar och hamnar, mötes- och omkörningsmanövrer.
3.Fartygets konstruktion och stabilitet
a) Kunskaper om skeppsbyggandets grundläggande principer, särskilt i
förbindelse med säkerheten för passagerare, besättningen och själva
fartyget.
b) Grundkunskaper om rådets direktiv 82/714/EEG (1) av den 4 oktober 1982
om fastställelse av tekniska föreskrifter för fartyg för inre sjöfart.
c) Grundkunskaper om fartygens viktigaste strukturer.
d) Teoretiska kunskaper om reglerna om stabilitet och flytförmåga samt
deras praktiska tillämpning, särskilt sjöegenskaperna.
e) Kompletterande föreskrifter vad gäller yttre vattenvägar, särskilt om tillä-
ggsutrustning.
4.Fartygets maskiner
a) Grundkunskaper om maskinernas konstruktion och funktion för att säkra
deras duglighet.
b) Styrning och funktionskontroll av de viktigaste maskiner och hjälpmas-
kiner, förhållningsregler vid störningar.
5.Lastning och lossning
a) Användning av djupgåendeskalor.
b) Bestämning av lastförmågan med hjälp mätbrevet.
c) Lastnings- och lossningsoperationer, lastens fastsurrning (surrningsplan).
6.Styrning under särskilda förhållanden
a) Grundläggande principer om förebyggande av olycksfall.
b) Åtgärder som skall vidtas vid haveri, sammanstötning och förlisning,
däribland tätning av bräscher.
c) Användning av räddningsverktyg och räddningsmaterial.
d) Första hjälpen vid olycksfall.
e) Förebyggande brandåtgärder och användning av brandredskap.
f) Förebyggande åtgärder mot förorening av vattenvägarna.1996L0050 — SV — 20.11.2003 — 001.001 — 8
(1) EGT nr L 301, 28.10.1982, s. 1.
▼B
g) Särskilda förhållanden vad gäller räddning av personer, fartyg och last på
yttre vattenvägar, överlevnad på havet.
DEL 2: BEVIS AV GRUPP B
1.Navigering
a) Noggranna kunskaper om sjövägsreglerna för inre vattenvägar, bl.a.
CEVNI (Europeiska trafikförordningen för inre vattenvägar), däribland
signalering och utmärkning av farled.
b) Kunskaper om de främsta inre vattenvägarnas allmänna egenskaper i fråga
om geografi, hydrologi, väderförhållanden och morfologi.
c) Ruttbestämning, nautiska skrifter och publikationer, sjömärkessystem.
2.Manövrering och framförande av fartyg
a) Styrning av fartyget med hänsyn till vindar, strömmar, strömvirvlar och
djupgående i syfte att uppnå tillräcklig flytförmåga och stabilitet.
b) Rodrets och propellerns funktion och gång.
c) Förankrings- och förtöjningsmanövrer i alla omständigheter.
d) Manövrering i slussar och hamnar, mötes- och omkörningsmanövrer.
3.Fartygets konstruktion och stabilitet
a) Kunskaper om skeppsbyggandets grundläggande principer särskilt i
förbindelse med säkerheten för passagerare, besättningen och själva
fartyget.
b) Grundkunskaper om rådets direktiv 82/714/EEG av den 4 oktober 1982
om fastställelse av tekniska föreskrifter för fartyg för inre sjöfart.
c) Grundkunskaper om fartygens viktigaste strukturer.
d) Teoretiska kunskaper om reglerna om stabilitet och flytförmåga samt
deras praktiska tillämpning.
4.Fartygets maskiner
a) Grundkunskaper om maskinernas konstruktion och funktion för att säkra
deras duglighet.
b) Styrning och funktionskontroll av de viktigaste maskinerna och hjälpmas-
kinerna, förhållningsregler vid störningar.
5.Lastning och lossning
a) Användning av djupgåendeskalor.
b) Bestämning av lastförmågan med hjälp av mätbrevet.
c) Lastnings- och lossningsoperationer, lastens fastsurrning (surrningsplan).
6.Styrning under särskilda förhållanden
a) Grundläggande principer om förebyggande av olycksfall.
b) Åtgärder som skall vidtas vid haveri, sammanstötning och förlisning,
däribland tätning av bräscher.
c) Användning av räddningsverktyg och räddningsmaterial.
d) Första hjälpen vid olycksfall.
e) Förebyggande brandåtgärder och användning av brandredskap.
f) Förebyggande åtgärder mot förorening av vattenvägarna.
AVDELNING B:
Obligatoriska tilläggsämnen för framförande av ett radarfartyg
a) Teoretiska radarkunskaper: allmänna kunskaper om radioelektriska vågor och
principer om radarns sätt att fungera.
b) Praktisk radaranvändning, tolkning av radarbilder, analys av radarupplys-
ningar och kunskaper om deras begränsning.
c) Användning av rotationshastighetsmätaren.
d) Kunskaper om CEVNI-bestämmelser gällande radarnavigering.1996L0050 — SV — 20.11.2003 — 001.001 — 9
▼B
AVDELNING C:
Obligatoriska tilläggsämnen för passagerartransport
1. Grundkunskaper om tekniska föreskrifter rörande passagerarfartygens stabi-
litet, vattentäta skott, största djupgåendelinje.
2. Första hjälpen vid olycksfall.3. Förebyggande brandåtgärder och användning av brandredskap.4. Användning av räddningsverktyg och räddningsmaterial.
5. Åtgärder för allmänt passagerarskydd, bl.a. vid evakuering, haveri,
sammanstötning, förlisning, eldsvåda, explosion och övriga paniksituationer.
6. Kunskaper om säkerhetsföreskrifter (nödutgångar, landgång, användning av
hjälprodret).1996L0050 — SV — 20.11.2003 — 001.001 — 10